title: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 562/98 της Επιτροπής της 12ης Μαρτίου 1998 για προσαρμογή της ειδικής ενίσχυσης για τη μεταποίηση των ζαχαροτεύτλων σε λευκή ζάχαρη στις Αζόρες που αναφέρεται στο άρθρο 25 του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ. 1600/92

text: L 76/6 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym 13. 3. 98 JAMOMISLOS (EJ) aqih. 562/98 TGS EPITQOPGS tgr 12gr Laqt(cid:148)ou 1998 cia pqosaqloc(cid:147) tgr eidij(cid:147)r emisw(cid:151)seyr cia tg letapo(cid:148)gsg tym fawaqote(cid:151)tkym se keuj(cid:147) f(cid:145)waqg stir Af(cid:149)qer pou amav(cid:146)qetai sto (cid:145)qhqo 25 tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 1600/92 G EPITQOPG TYM EUQYPA(cid:136)JYM JOIMOTGTYM, (cid:130)womtar up(cid:149)xg: tg sumh(cid:147)jg cia tgm (cid:148)dqusg tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar, tom jamomisl(cid:149) (EOJ) aqih. 1600/92 tou Sulbouk(cid:148)ou, tgr 15gr Ioum(cid:148)ou 1992, swetij(cid:145) le eidij(cid:145) l(cid:146)tqa (cid:149)som avoq(cid:145) oqisl(cid:146)ma ceyqcij(cid:145) pqo(cid:152)(cid:149)mta up(cid:146)q tym Afoq(cid:150)m jai tgr Lad(cid:146)qar (1), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamo- misl(cid:149) (EJ) aqih. 2348/96 (2), jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 25 paq(cid:145)- cqavor 2, de(cid:151)teqo ed(cid:145)vio, Ejtil(cid:150)mtar: (cid:149)ti dum(cid:145)lei tou (cid:145)qhqou 25 paq(cid:145)cqavor 2 tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 1600/92, woqgce(cid:148)tai ap(cid:149) tgm peq(cid:148)odo elpoq(cid:148)ar 1992/93, up(cid:149) oqisl(cid:146)mour (cid:149)qour, eidij(cid:147) em(cid:148)swusg ameqw(cid:149)lemg se 12,08 Ecu am(cid:145) 100 wiki(cid:149)cqalla f(cid:145)waqgr cia tg leta- po(cid:148)gsg se keuj(cid:147) f(cid:145)waqg tym fawaqote(cid:151)tkym pou sucjol(cid:148)- fomtai stir Af(cid:149)qer· (cid:149)ti to (cid:145)qhqo 25 paq(cid:145)cqavor 2 de(cid:151)teqo ed(cid:145)vio tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 1600/92 hesp(cid:148)fei (cid:149)ti g em k(cid:149)cy em(cid:148)swusg lpoqe(cid:148) ma pqosaqloshe(cid:148)· (cid:149)ti to l(cid:146)tqo aut(cid:149) aposjope(cid:148) ma sulb(cid:145)kei stg bekt(cid:148)ysg tym (cid:149)qym paqacyc(cid:147)r tym fawaqote(cid:151)tkym jai tym (cid:149)qym amtacymistij(cid:149)tgtar tgr topij(cid:147)r fawaqobiolgwam(cid:148)ar emt(cid:149)r oq(cid:148)ou et(cid:147)siar sumokij(cid:147)r paqacyc(cid:147)r 10 000 t(cid:149)mym keuj(cid:147)r f(cid:145)waqgr· (cid:149)ti g topij(cid:147) fawaqobiolgwam(cid:148)a lpoqe(cid:148) ma paq(cid:145)cei keuj(cid:147) f(cid:145)waqg ap(cid:149) topij(cid:145) fawaq(cid:149)teutka jah(cid:150)r jai ap(cid:149) eisac(cid:149)- lemg ajat(cid:146)qcastg f(cid:145)waqg (cid:147) f(cid:145)waqg pou jateuh(cid:151)metai pqor tgm up(cid:149)koipg Joim(cid:149)tgta sto pka(cid:148)sio tou eidijo(cid:151) jahest(cid:150)- tor evodiaslo(cid:151) pou pqobk(cid:146)petai stom t(cid:148)tko I tou jamomi- slo(cid:151) (EOJ) aqih. 1600/92· (cid:149)ti even(cid:147)r, pqojeil(cid:146)mou ma epi- teuwho(cid:151)m oi st(cid:149)woi tou l(cid:146)tqou jai id(cid:148)yr ma lgm tilyqghe(cid:148) g amtacymistij(cid:149)tgta tgr biolgwam(cid:148)ar pou epik(cid:146)cei ma evo- di(cid:145)fetai le fawaq(cid:149)teutka pou sucjol(cid:148)fomtai stir Af(cid:149)qer, pq(cid:146)pei ma pqosaqloshe(cid:148) g em(cid:148)swusg ap(cid:149) tgm peq(cid:148)odo elpo- q(cid:148)ar 1998/99, cia ma kgvho(cid:151)m up(cid:149)xg oi eidijo(cid:148) (cid:149)qoi leta- poi(cid:147)seyr tym fawaqote(cid:151)tkym stir Af(cid:149)qer (cid:146)womtar id(cid:148)yr up(cid:149)xg to waqajtgqistij(cid:149) (cid:149)ti to swetij(cid:149) j(cid:149)stor lpoqe(cid:148) ma jatamelghe(cid:148) l(cid:149)mo se peqioqisl(cid:146)mg paqacyc(cid:147)· (cid:149)ti g epitqop(cid:147) diawe(cid:148)qisgr f(cid:145)waqgr dem diat(cid:151)pyse cm(cid:150)lg emt(cid:149)r tgr pqohesl(cid:148)ar pou jahoq(cid:148)stgje ap(cid:149) tom pq(cid:149)edq(cid:149) tgr, ENEDYSE TOM PAQOMTA JAMOMISLO: (cid:129)qhqo 1 G em(cid:148)swusg pou amav(cid:146)qetai sto (cid:145)qhqo 25 paq(cid:145)cqavor 2 de(cid:151)teqo ed(cid:145)vio tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 1600/92 jaho- q(cid:148)fetai se 27 Ecu am(cid:145) 100 wiki(cid:149)cqalla keuj(cid:147)r f(cid:145)waqgr ap(cid:149) tgm peq(cid:148)odo elpoq(cid:148)ar 1998/99. (cid:129)qhqo 2 G Poqtocak(cid:148)a ha upob(cid:145)kkei j(cid:145)he wq(cid:149)mo (cid:146)jhesg ep(cid:148) tgr keitouqc(cid:148)ar tou jahest(cid:150)tor. (cid:129)qhqo 3 O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r aqw(cid:148)fei ma isw(cid:151)ei tgm eijost(cid:147) gl(cid:146)qa ap(cid:149) tg dglos(cid:148)eus(cid:147) tou stgm Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym. Evaql(cid:149)fetai ap(cid:149) tgm 1g Iouk(cid:148)ou 1998. O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r e(cid:148)mai desleutij(cid:149)r yr pqor (cid:149)ka ta l(cid:146)qg tou jai isw(cid:151)ei (cid:145)lesa se j(cid:145)he jq(cid:145)tor l(cid:146)kor. Bqun(cid:146)kker, 12 Laqt(cid:148)ou 1998. Cia tgm Epitqop(cid:147) Franz FISCHLER L(cid:146)kor tgr Epitqop(cid:147)r (1) EE L 173 tgr 27. 6. 1992, s. 1. (2) EE L 320 tgr 11. 12. 1996, s. 1


title: Programme of work for 1998 of the European Foundation for the improvement of living and working conditions.

eurovoc_concepts:
equal treatment
labour relations
occupational health
organisation of work
public awareness campaign
working conditions


title: Commission Regulation (EC) No 561/98 of 12 March 1998 establishing the standard import values for determining the entry price of certain fruit and vegetables

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
perennial vegetable
pip fruit

formats: pdf print

text: L 76/4 EN Official Journal of the European Communities 13. 3. 98 COMMISSION REGULATION (EC) No 561/98 of 12 March 1998 establishing the standard import values for determining the entry price of certain fruit and vegetables THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Commission Regulation (EC) No 3223/ 94 of 21 December 1994 on detailed rules for the applica- the import arrangements for fruit and veget- tion of ables (1), as last amended by Regulation (EC) No 2375/ 96 (2), and in particular Article 4 (1) thereof, Having regard to Council Regulation (EEC) No 3813/92 of 28 December 1992 on the unit of account and the conversion rates to be applied for the purposes of the common agricultural policy (3), as last amended by Regu- lation (EC) No 150/95 (4), and in particular Article 3 (3) thereof, Whereas Regulation (EC) No 3223/94 lays down, pursuant to the outcome of the Uruguay Round multilat- eral trade negotiations, the criteria whereby the Commis- sion fixes the standard values for imports from third countries, in respect of the products and periods stipu- lated in the Annex thereto; Whereas, in compliance with the above criteria, the stand- ard import values must be fixed at the levels set out in the Annex to this Regulation, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 The standard import values referred to in Article 4 of Regulation (EC) No 3223/94 shall be fixed as indicated in the Annex hereto. Article 2 This Regulation shall enter into force on 13 March 1998. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 12 March 1998. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 337, 24. 12. 1994, p. 66. (2) OJ L 325, 14. 12. 1996, p. 5. (3) OJ L 387, 31. 12. 1992, p. 1. (4) OJ L 22, 31. 1. 1995, p. 1. 13. 3. 98 EN Official Journal of the European Communities L 76/5 to the Commission Regulation of 12 March 1998 establishing the standard import values for determining the entry price of certain fruit and vegetables ANNEX CN code 0702 00 00 0707 00 05 0709 10 00 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 0805 30 10 (ECU/100 kg) (ECU/100 kg) Third country code (1) Standard import value CN code Third country code (1) Standard import value 204 212 624 999 052 999 220 999 052 204 999 052 204 212 600 624 999 052 81,7 108,9 188,3 126,3 139,4 139,4 166,6 166,6 122,2 103,0 112,6 53,0 36,5 39,2 55,3 50,8 47,0 79,4 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 600 999 052 060 388 400 404 508 512 524 528 720 999 052 388 400 512 528 999 74,9 77,2 52,0 39,9 129,2 98,0 101,8 96,3 110,6 97,0 104,2 139,0 96,8 136,1 76,5 95,1 77,2 73,9 91,8 (1) Country nomenclature as fixed by Commission Regulation (EC) No 2317/97 (OJ L 321, 22. 11. 1997, p. 19). Code ‘999' stands for ‘of other origin'


title: Regolamento (CE) n. 573/98 della Commissione del 12 marzo 1998 che fissa la riduzione massima del dazio all'importazione di granturco nell'ambito della gara di cui al regolamento (CE) n. 2506/97

eurovoc_concepts:
CCT duties
Portugal
award of contract
import
maize
tariff reduction

text: 13. 3. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 76/25 REGOLAMENTO (CE) N. 573/98 DELLA COMMISSIONE del 12 marzo 1998 che fissa la riduzione massima del dazio all’importazione di granturco nell’am- bito della gara di cui al regolamento (CE) n. 2506/97 LA COMMISSIONE DELLE COMUNIT(cid:211) EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunit(cid:133) europea, visto il regolamento (CEE) n. 1766/92 del Consiglio, del 30 giugno 1992, relativo all’organizzazione comune dei mercati nel settore dei cereali (1), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 923/96 della Commissione (2), in particolare l’articolo 12, paragrafo 1, considerando che una gara per la riduzione massima del dazio all’importazione di granturco in Portogallo (cid:138) stata indetta con il regolamento (CE) n. 2506/97 della Commissione (3); considerando che, conformemente all’articolo 5 del rego- lamento (CE) n. 1839/95 della Commissione (4), modifi- cato dal regolamento (CE) n. 1963/95 (5), la Commissione pu(cid:149), secondo la procedura prevista all’articolo 23 del rego- lamento (CEE) n. 1766/92, decidere la fissazione di una riduzione massima del dazio all’importazione; che per tale fissazione si deve tener conto, in particolare, dei criteri precisati agli articoli 6 e 7 del regolamento (CE) n. 1839/ 95; che (cid:138) dichiarato aggiudicatario ogni concorrente la cui offerta non superi l’importo della riduzione massima del dazio all’importazione; considerando che l’applicazione degli anzidetti criteri all’attuale situazione dei mercati del cereale in oggetto induce a fissare la riduzione massima del dazio all’impor- tazione al livello di cui all’articolo 1; considerando che le misure previste dal presente regola- mento sono conformi al parere del comitato di gestione per i cereali, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 Per le offerte comunicate dal 6 al 12 marzo 1998 nell’am- bito della gara di cui al regolamento (CE) n. 2506/97, la riduzione massima del dazio all’importazione di granturco (cid:138) fissata a 55,43 ecu per tonnellata per un quantitativo massimo globale di 84 500 tonnellate. Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il 13 marzo 1998. Il presente regolamento (cid:138) obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 12 marzo 1998. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 181 dell’1. 7. 1992, pag. 21. (2) GU L 126 del 24. 5. 1996, pag. 37. (3) GU L 345 del 16. 12. 1997, pag. 28. (4) GU L 177 del 28. 7. 1995, pag. 4. (5) GU L 189 del 10. 8. 1995, pag. 22


title: Uredba Komisije (EZ) br. 575/98 od 12. ožujka 1998. o izdavanju uvoznih dozvola za rižu i lomljenu rižu prema zahtjevima podnesenim na temelju članka 2. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 327/98 (dodatna tranša za siječanj 1998.)

eurovoc_concepts:
import licence
rice
third country

text: L_1998076HR. 01002901. xml 02/Sv. 021 HR Službeni list Europske unije 68 31998R0575 L 076/29 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE 12. 03. 1998. UREDBA KOMISIJE (EZ) br. 575/98 od 12. ožujka 1998. o izdavanju uvoznih dozvola za rižu i lomljenu rižu prema zahtjevima podnesenim na temelju članka 2. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 327/98 (dodatna tranša za siječanj 1998. ) KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA, uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, uzimajući u obzir Uredbu Komisije (EZ) br. 327/98 od 10. veljače 1998. o otvaranju i predviđanju upravljanja određenim tarifnim kvotama za uvoz riže i lomljene riže (1), a posebno njezin članak 5. stavak 2. , budući da članak 2. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 327/98 predviđa otvaranje dodatne tranše za izdavanje uvoznih dozvola za siječanj 1998. ; budući da zahtjeve za izdavanje dozvola za tu dodatnu tranšu treba podnijeti unutar prvih 10 radnih dana od stupanja na snagu Uredbe (EZ) br. 327/98; budući da u skladu s člankom 5. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 327/98 Komisija, u razdoblju od 10 dana od isteka roka u kojem države članice mogu poslati obavijest o zahtjevima za izdavanje dozvola mora odlučiti do koje se mjere mogu prihvatiti zahtjevi, i utvrditi raspoložive količine u sljedećoj tranši; budući da pregled količina za koje su podneseni zahtjevi pokazuje da treba izdati dozvole za zatražene količine pomnožene, kada je to potrebno, sniženim postotkom u skladu s odredbama iz Priloga, DONIJELA JE OVU UREDBU: Članak 1. 1. Uvozne dozvole za rižu i lomljenu rižu prema zahtjevima podnesenim na temelju članka 2. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 327/98, o kojima je Komisija bila obaviještena, izdaju se za zatražene količine pomnožene, kada je to potrebno, sniženim postotkom utvrđenim u Prilogu. 2. Količine raspoložive u sljedećoj tranši utvrđuju se u Prilogu. Članak 2. Ova Uredba stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europskih zajednica. Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama. Sastavljeno u Bruxellesu 12. ožujka 1998. Za Komisiju Franz FISCHLER Član Komisije (1)  SL L 37, 11. 2. 1998. , str. 5. PRILOG Sniženi postoci koji se primjenjuju na zatražene količine i raspoložive količine u sljedećoj tranši: i. količina navedena u članku 2. stavku 2. točki i. : polubijela i bijela riža obuhvaćena oznakom KN 1006 30 Podrijetlo Sniženje (u %) Raspoloživa količina za tranšu u travnju 1998. (u tonama) Tajland 0 (1) 7 875 ii. količina navedena u članku 2. stavku 2. točki ii. : lomljena riža obuhvaćena oznakom KN 1006 40 00 Podrijetlo Sniženje (u %) Raspoloživa količina za tranšu u srpnju 1998. (u tonama) Tajland 0 (2) 28 240 Australija 75 6 457 Gvajana 0 (2) 8 503 Sjedinjene Američke Države 0 (2) 3 641 Ostala podrijetla 90,7616 7 240 (1)  Izdavanje dozvole za zatraženu količinu. (2)  Izdavanje dozvole za zatraženu količinu


title: Förslag till rådets förordning (EG) om ändring av förordning (EG) nr 2022/95 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av ammoniumnitrat med ursprung i Ryska federationen

eurovoc_concepts:
Russia
anti-dumping duty
chemical salt
dumping
import

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 12. 03. 1998 KOM(1998) 148 slutlig Förslag till RÅDETS FÖRORDNING (EG) * om ändring av förordning (EG) nr 2022/95 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av ammoniumnitrat med ursprung i Ryska federationen (framlagt av kommissionen) MOTIVERING Rådet införde genom förordning (EG) nr 2022/95l en slutgiltig antidumpningstull på import av ammoniumnitrat med ursprung i Ryssland. Kommissionen återupptog undersökningen beträffande sådan import den 29 maj 19972 i enlighet med artikel 12 i rådets förordning (EG) nr 384/963 sedan ett klagomål hade ingivits av de europeiska gödningsmedelstillverkarnas sammanslutning, EFMA (European Fertilizer Manufacturers Association), den 14 april 1997. Resultaten av denna översyn visar att den slutgiltiga tull som infördes inte ledde till tillräckliga rörelser i återförsäljningspriser i gemenskapen enligt artikel 12. 2 i förordning (EG) nr 384/96. Det visade sig att dumpningsmarginalen hade ökat efter införandet av tullen. Därför föreslås det att antidumpningsåtgärderna ändras från det nu gällande minimiimportpriset till en särskild tull på 26,3 ecu per ton, i linje med de nya avgörandena beträffande exportpriserna. Samråd hölls med rådgivande kommittén den 14 januari 1998 och den tillstyrkte enhälligt förslaget. Samråd har också hållits med rättstjänsten, generaldirektoratet för industri och generaldirektoratet för tull och indirekt beskattning som alla har givit sitt godkännande i detta avseende. 1 2 3 EGTnr L 198,23. 8. 1995, s. l. EGT nr C 162, 29. 5. 1997, s. 5. EGT nr L 56, 6. 3. 1996, s. 1. A RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr. /98 av den. mars 1998 om ändring av förordning (EG) nr 2022/95 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av ammoniumnitrat med ursprung i Ryska federationen EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen , ändrad genom förordning (EG) nr 2331/96 av den 2 december 1996 , särskilt artikel 12 i denna, med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och med beaktande av följande: 1. Tidigare åtgärder A. FÖRFARANDE (1) Genom kommissionens beslut 94/293/EG infördes i maj 1994 antidumpningsåtgärder på import av ammoniumnitrat med ursprung i Litauen och Ryssland efter ett regionalt antidumpningsförfarande avseende importen till Förenade kungariket. Beslutet avsåg åtgärder i form av godtagande av åtaganden som skulle begränsa exporten till 100 000 ton per år från vart och ett av länderna till Förenade kungariket. Det godtagna åtagandet från de ryska myndigheternas sida bröts emellertid under det första året det var i kraft. EGT nr L 56, 6. 3. 1996, s. l. EGTnrL 317, 6. 12. 1996, s. l. EGT nr L 129, 21. 5. 1994, s. 24. ^7 Ou (2) I juni 1994 inleddes en antidumpningsundersökning för hela gemenskapen avseende import av ammoniumnitrat med ursprung i Litauen och Ryssland sedan ett klagomål hade ingivits av de europeiska gödningsmedelstillverkarnas sammanslutning EFMA. I augusti 1995 införde rådet genom förordning (EG) nr 2022/955 en slutgiltig antidumpningstull i form av en rörlig tull på import av ammoniumnitrat med ursprung i Ryssland. Tullbeloppet fastställdes till skillnaden mellan ett minimiimportpris på 102,9 ecu per ton nettoprodukt och cif-priset netto gemenskapens gräns före tullklarering såvitt det senare var lägre. Samtidigt avslutade kommissionen det regionala antidumpningsförfarandet avseende import av ammoniumnitrat med ursprung i Ryssland. • För importen med ursprung i Litauen ledde avgörandena i undersökningen rörande vållande av skada till att det förfarande som gällde hela gemenskapen avslutades utan åtgärder. Det åtagande som avsåg import med ursprung i Litauen till Förenade kungariket och som hade godtagits inom ramen för det regionala antidumpningsförfarandet fortsatte emellertid att gälla. Den undersökning som ledde till att åtgärder avseende hela gemenskapen vidtogs kallas nedan "den ursprungliga undersökningen". Undersökningsperioden för den ursprungliga undersökningen omfattade tiden från och med den 1 april 1993 till och med den 31 mars 1994. EGTnrC 158, 9. 6. 1994, s. 3. EGTnrL 198, 23. 8. 1995, s. 1. EGTnrL 198, 23. 8. 1995, s. 29. EGTnrL 198, 23. 8. 1995, s. 27. 2. Begäran om återupptagande av undersökningen (3) I april 1997 ingav EFMA en begäran i enlighet med artikel 12 i rådets förordning nr 384/96 (nedan kallad "grundförordningen") om att undersökningen skulle återupptas beträffande import av ammoniumnitrat med ursprung i Ryssland i syfte att granska huruvida antidumpningsåtgärderna hade haft någon verkan på återförsäljningspriser och påföljande försäljningspriser i gemenskapen. Begäran ingavs på de gemenskapsproducenters vägnar vars sammanlagda produktion av ammoniumnitrat utgör en större del av den sammanlagda produktionen i gemenskapen av den berörda produkten enligt artikel 5. 4 i grundförordningen, dvs. av gemenskapsindustrin i förfarandet. (4) Det påstods att införandet av antidumpningstullar på import av ammoniumnitrat med ursprung i Ryssland inte hade lett till några rörelser eller till otillräckliga rörelser i återförsäljningspriserna och påföljande försäljningspriser i gemenskapen. De upplysningar som lämnades in av gemenskapsindustrin innehöll tillräcklig bevisning som berättigade ett återupptagande av undersökningen och bestod av en jämförelse mellan det återförsäljningspris per ton som kunde ha förväntats efter att åtgärderna vidtogs (beräknat på så sätt att alla kostnader som uppkommit mellan importen och återförsäljningen lades till det minimiimportpris som fastställdes i rådets förordning (EG) nr 2022/95) och de faktiska återförsäljningspriserna per ton i två medlemsstater (Frankrike och Förenade kungariket) som påstods stå för 82% av konsumtionen av ammoniumnitrat i gemenskapen. 3. Återupptagande av undersökningen (5) De framlagda bevisen ansågs vara tillräckliga. Därför meddelade kommissionen den 29 maj 1997 genom ett tillkännagivande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning att undersökningen rörande de antidumpningsåtgärder som var tillämpliga på import av ammoniumnitrat med ursprung i Ryssland skulle återupptas i enlighet med artikel 12 i grundförordningen och därefter inleddes den nya undersökningen. (6) Kommissionen meddelande officiellt de tillverkare/exportörer och importörer/handlare/distributörer som den visste var berörda, företrädarna för det exporterande landet och gemenskapstillverkarna att undersökningen skulle återupptas. Berörda parter bereddes möjlighet att skriftligen lämna sina • synpunkter och att begära att bli hörda. Alla parter som begärde att få bli hörda beviljades detta. Skriftliga och muntliga synpunkter ingavs även av en del importörer/handlare/distributörer samt av EFMA och några av dess medlemmar. Kommissionen skickade frågeformulär direkt till alla tillverkare/exportörer och importörer/handlare/distributörer som den visste var berörda. EGT nr C 162, 29. 5. 1997, s. 5. (a) Tillverkare/exportörer i ursprungslandet och deras närstående företag Inga svar mottogs inom den fastställda tidsfristen. En tillverkare/exportör svarade efter det att tidsfristen hade gått ut men svaret kunde inte betraktas som annat än otillräckligt. Detta företag gavs då möjlighet att rätta till bristerna i sitt svar men gjorde det inte. Företaget underrättades då om att det skulle betraktas som ett icke samarbetsvilligt företag och gavs i enlighet med artikel 18. 4 i grundförordningen möjlighet att yttra sig över detta beslut. Efter det att tidsfristen hade löpt ut svarade företaget att det hade lämnat icke förtroliga upplysningar som kunde användas av kommissionen. De icke förtroliga uppgifter som redan hade lämnats var dock otillräckliga för den nya undersökningen. (b) Importörer/handlare/distributörer i gemenskapen Nio icke-närstående importörer/handlare/distributörer gav sig till känna för kommissionen och besvarade frågeformuläret. Av dessa var det två som senare inte samarbetade och därför uteslöts ur den nya undersökningen. Båda företagen underrättades om detta beslut och gavs möjlighet att yttra sig, i enlighet med artikel 18. 4 i grundförordningen. Kommissionen gjorde kontrollbesök hos följande företag: - Unifert France, SA, Frankrike - SHB Trading Ltd. , Förenade kungariket - ConAgra Resources Europe Ltd. , Förenade kungariket - Common Market Fertilizers, SA, Belgien Återstående tre samarbetsvilliga importörer/handlare/distributörer besöktes inte av kommissionen men de upplysningar som de hade lämnat in med sina svar beaktades vederbörligen. (7) Den nya undersökningen omfattade perioden från och med 1 april 1996 till och med 31 mars 1997 (nedan kallad "den nya undersökningsperioden"). (8) Den nya undersökningen överskred den normala sexmånadersperiod som anges i artikel 12. 4 i grundförordningen på grund av att den markanta bristen på samarbetsvilja försvårade kommissionens arbete att samla in uppgifter. B. PRODUKT SOM ÄR FÖREMÅL FÖR UNDERSÖKNING (9) Den produkt som undersöktes på nytt är samma produkt, med ursprung i Ryssland, som ingick i den ursprungliga undersökningen, dvs. ammoniumnitrat, som är ett gödselmedel som tillverkas i tablett- eller granulatform och som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer 3102 30 90 (ammoniumnitrat, annan än löst i vatten) och 3102 40 90 (blandningar av ammoniumnitrat med kalciumnitrat eller andra oorganiska ämnen utan gödselverkan, innehållande mer än 28 viktprocent kväve). C. DEN NYA UNDERSÖKNINGEN 1. Samarbete (1$) Ingen tillverkare/exportör av ammoniumnitrat i Ryssland - eller närstående importör/handlare/distributör i eller utanför gemenskapen - samarbetade under den nya undersökningen. Dessutom var det inte heller många icke-närstående importörer/handlare/distributörer i eller utanför gemenskapen som var samarbetsvilliga, vilket anges nedan i punkt 11. Därför användes tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 18 i grundförordningen. Uppgifter som inhämtats från tullmyndigheterna i Förenade kungariket, branschtidningar, samarbetsvilliga importörer/handlare/distributörer och gemenskapsindustrin användes där det var lämpligt. (11) De samarbetsvilliga företagens inköp utgjorde endast 20 % av importen till gemenskapen av ammoniumnitrat med ursprung i Ryssland under den nya undersökningsperioden. Dessutom var ett antal samarbetsvilliga företag icke samarbetsvilliga företag närstående som också de bedrev handel med ammoniumnitrat med ursprung i Ryssland. Trots att detta innebar att kommissionen inte kunde vara helt säker på att de inlämnade uppgifterna var fullständiga lämnades de inte utan beaktande, i de fall de var relevanta, eftersom det ansågs att bristerna inte var sådana att de gjorde det orimligt svårt att komma fram till ett rimligt, tillförlitligt avgörande, i enlighet med artikel 18. 3 i grundförordningen. I detta avseende användes kostnaderna mellan importen och återförsäljningen, som kontrollerats på plats hos de samarbetsvilliga företag som ansågs ha lämnat de mest utförliga uppgifterna, för att beräkna det % återförsäljningspris som rimligen kunde ha förväntats för den berörda produkten efter det att åtgärderna hade införts. 2. Rörelser i återförsäljningspriserna i gemenskapen (12) I enlighet med artikel 12. 1 och 12. 2 i grundförordningen fastställdes det huruvida det hade skett sådana rörelser i återförsäljningspriset som man kunde förvänta sig efter införandet av antidumpningsrullar 1995. I synnerhet jämfördes det återförsäljningspris till första oberoende köpare som kunde ha förväntats under den nya undersökningsperioden (referenspriset) med det återförsäljningspris man faktiskt konstaterade under samma period (det faktiska återförsäljningspriset). (a) Beräkning av referenspriset (13) För beräkning av referenspriset ansågs det lämpligt att addera minimiimportpriset som fastställdes i den ursprungliga undersökningen med alla kostnader som uppkommit mellan importen och återförsäljningen plus ett belopp för vinst. I avsaknad av lämpliga uppgifter gjordes det emellertid en distinktion mellan de kostnader som hänförde sig till import som de samarbetsvilliga importörerna/handlarna/distributörerna svarade för - för vilken de kostnader som uppkommit mellan import och återförsälj ning kontrollerades på plats - och de som hänförde sig till import som de icke samarbetsvilliga företagen svarade för - vars kostnader fastställdes på grundval av tillgängliga uppgifter, i enlighet med artikel 18 i grundförordningen. • (14) Vid beräkningen av de kostnader som uppkommit mellan importen och återförsälj ningen för de samarbetsvilliga företagen togs hänsyn till skäliga belopp för tullar, hantering och därmed sammanhängande kostnader, försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader (inklusive kreditkostnader) och vinst, belopp som samtliga hade kontrollerats på plats. Efter det att resultaten av den nya undersökningen hade offentliggjorts hävdade en importör att den vinst som hade använts inte speglade den faktiska vinsten enligt vad som hade kontrollerats på plats. Den vinst som hade använts prövades på nytt och en lämplig justering gjordes. (15) För de icke samarbetsvilliga företagen togs hänsyn till skäliga belopp för tullar, hantering och därmed sammanhängande kostnader, försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader (inklusive kreditkostnader) och vinst, varvid de högsta kostnader som påträffats i de enskilda medlemsstaterna för de samarbetsvilliga företagen användes. Vederbörlig hänsyn togs till det faktum att den import till Förenade kungariket som de icke samarbetsvilliga företagen stod för huvudsakligen skedde i bulk, vilket framgick av den bevisning som tullmyndigheterna lagt fram. Därför inbegreps även kostnaderna för säckar och paketering i beräkningen av de kostnader som uppkommit mellan importen och återförsälj ningen beträffande den import till Förenade kungariket som de icke samarbetsvilliga företagen stod för. Vinsten fastställdes på grundval av de uppgifter som fanns med i begäran om en # ny undersökning. (16) När referenspriset, uttryckt i ecu, för återförsälj ning i gemenskapen skulle fastställas för den nya undersökningsperioden lades de vägda genomsnittliga kostnader som uppkommit mellan import och återförsälj ning samt vinst till det minimiimportpris som fastställts under den ursprungliga undersökningen (fastställt på grundval av priset cif gemenskapens gräns oförtullat). (b) Faktiskt återförsäljningspris efter att åtgärderna införts (17) Därefter fastställdes det faktiska återförsäljningspriset till den första oberoende köparen för all ammoniumnitrat med ursprung i Ryssland som importerades till gemenskapen under den nya undersökningsperioden. Härvid gjordes en distinktion mellan det faktiska återförsäljningspriset för den import som de samarbetsvilliga importörerna/handlarna/distributörerna stod för och det återförsäljningspris som beräknades för den import som de icke samarbetsvilliga företagen stod för. 10 (18) Det faktiska återförsäljningspriset för den import som de samarbetsvilliga företagen stod för beräknades på grundval av uppgifter som kontrollerades på plats. (19) Det faktiska återförsäljningspriset för den import som de icke samarbetsvilliga företagen stod för beräknades på grundval av tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 18 i grundförordningen och räknades fram månadsvis per medlemsstat för den nya undersökningsperioden med hjälp av marknadspriser som offentliggjordes i branschtidningar. För att inte belöna bristande samarbetsvilja och med hänsyn till det faktum att dessa marknadspriser hänförde sig till all importerad ammoniumnitrat, medan rysk ammoniumnitrat enligt uppgifter som inkommit under den nya undersökningens gång säljs till lägre priser än annan importerad ammoniumnitrat, användes i avsaknad av mer användbara uppgifter de lägsta priserna som offentliggjordes i branschtidningarna. (20) Slutligen beräknades ett enda vägt genomsnittligt faktiskt återförsäljningspris, uttryckt i ecu, för all import av den berörda produkten (både i bulk och förpackad) för den nya undersökningsperioden. (c) Otillräckliga rörelser i återförsäljningspriserna (21) Skillnaden mellan det faktiska återförsäljningspriset och referenspriset beräknades sedan för att man skulle kunna fastställa huruvida de införda antidumpningsåtgärderna hade lett till tillräckliga rörelser i återförsälj ningspriserna. 11 (22) De antidumpningsåtgärder som införts visade sig ha lett till otillräckliga rörelser i återförsäljningspriserna i gemenskapen. Det faktiska återförsäljningspriset förblev lägre än referenspriset grundat på ett vägt genomsnitt. Denna bristande prisrörelse uttrycks nedan i procent av det vägda genomsnittliga faktiska återförsäljningspriset: 9,0% Med anledning av denna markanta brist på rörelse i återförsäljningspriserna ansågs det inte nödvändigt att fortsätta att undersöka om de påföljande försäljningspriserna i gemenskapen hade rört sig tillräckligt. (d) Andra faktorer som påverkade det genomsnittliga återförsäljningspriset för produkten efter att antidumpningstullar hade införts m (23) Inga andra skäl anfördes av de berörda parterna och inte heller upptäcktes det några andra faktorer under den nya undersökningen som förklarade varför återförsäljningspriserna som det visas ovan inte rörde sig i den utsträckning som rimligen kunde förväntas efter införandet av antidumpningstullen. Vissa importörer hävdade att de låga återförsäljningspriserna avspeglade det dåliga läget på marknaden för ammoniumnitrat. En sådan situation berör dock inte det förhållande som är föremål för undersökning, dvs. att återförsäljningspriserna under den nya undersökningsperioden (1 år) inte i tillräckligt hög grad avspeglade de kostnader som skulle ha uppstått och de vinster som skulle ha gjorts om minimiimportpriset hade respekterats. 12 (e) Slutsats (24) Rådet drar slutsatsen att för ammoniumnitrat med ursprung i Ryssland har antidumpningsåtgärderna inte lett till tillräckliga rörelser i återförsäljningspriserna i gemenskapen i den mening som avses i artikel 12. 2 i grundförordningen. 3. Omräkning av dumpningsmarginalen (25)1 enlighet med artikel 12. 2 i grundförordningen fastställdes en ny dumpningsmarginal i enlighet med artikel 2. (a) Normalvärde (26) Eftersom ingen tillverkare/exportör hävdade att någon förändring i normalvärdet hade skett, så som avses i artikel 12. 5 i grundförordningen, användes det normalvärde som hade fastställts i den ursprungliga undersökningen för det jämförbara landet, Polen, vid omräkningen av dumpningsmarginalen. (b) Omvärderat exportpris (27) Ett exportpris beräknades för all ammoniumnitrat med ursprung i Ryssland som hade importerats till gemenskapen under den nya undersökningsperioden. (28) För den import som samarbetsvilliga importörer/handlare/distributörer stod för beräknades exportpriserna med hjälp av uppgifter som kontrollerats på plats, på grundval av det pris som dessa aktörer hade betalat eller skulle betala. 13 (29) Då det inte fanns några exportpriser för den import som de icke samarbetsvilliga företagen stod för beslöts att sådana priser skulle konstrueras i enlighet med artikel 2. 9 i grundförordningen. I detta sammanhang ansågs inte Eurostats importstatistik vara en tillförlitlig grundval att fastställa sådana priser på eftersom det uppenbarligen existerade en förbindelse eller ett kompensationsarrangemang mellan parterna. Denna synpunkt sammanföll med den bevisning som tullmyndigheterna i Förenade kungariket hade lagt fram och som tydde på att vissa icke samarbetsvilliga företag i allmänhet överskattade exportpriserna. Samma slutsats drogs utifrån de uppgifter beträffande återförsäljningsfakturor som kommissionen förfogar över och som tyder på ett återförsäljningspris som ligger långt under vad som skulle möjliggöra för en importör att bedriva normal handel om minimiimportpriset hade respekterats. Med andra ord, om alla m kostnader som uppstått mellan import och återförsäljning dras av från återförsäljningspriset på fakturan till den första oberoende köparen ger det ett importpris vid gemenskapens gräns före tullklarering som är lägre än minimiimportpriset. Tillförlitliga exportpriser vid gemenskapens gräns konstruerades därför på grundval av det pris till vilket den importerade produkten första gången såldes vidare till en oberoende köpare, fastställt i enlighet med artikel 18 i grundförordningen på grundval av tillgängliga uppgifter, dvs. de uppgifter som anges i punkt 19 ovan, med justeringar för alla kostnader som uppstått mellan importen och återförsäljningen, inklusive den antidumpningstull som skall betalas, samt ett rimligt belopp för vinst. Beloppet för vinst fastställdes på grundval av de uppgifter som fanns med i begäran om återupptagande av undersökningen och som har bekräftats av andra källor. 14 (30) Ett vägt genomsnittligt exportpris fritt gemenskapens gräns beräknades sedan för all import av ammoniumnitrat med ursprung i Ryssland. (c) Jämförelse (31) En rättvis jämförelse gjordes mellan det normal värde som hade fastställts i den ursprungliga undersökningen och det vägda genomsnittliga exportpriset fastställt enligt ovan, i enlighet med artikel 2. 10 i grundförordningen. (d) Dumpningsmarginal (32) Jämförelsen mellan normalvärdet och de omvärderade, vägda genomsnittliga exportpriserna visade att det förekom en högre dumpningsmarginal jämfört med den som fastställdes i den ursprungliga undersökningen. Den omräknade, vägda * genomsnittliga dumpningsmarginalen uttryckt i procent av priset cif fritt gemenskapens gräns är: (e) Slutsats 41,9% (33) Eftersom den nya undersökningen har visat att gällande åtgärder har lett till otillräcklig rörelse i återförsäljningspriserna i gemenskapen och att dumpningsmarginalerna har ökat måste gällande åtgärder, i enlighet med artikel 12. 3 i grundförordningen, ändras i linje med de nya avgörandena beträffande exportpriserna. 15 4. Förslag till ändring av de tillämpliga åtgärderna (34) De åtgärder som hittills har tillämpats har inte haft avsedd effekt på återförsäljningspriset för ammoniumnitrat med ursprung i Ryssland på grund av att gällande antidumpningsåtgärder absorberades. De faktiska återförsäljningspriserna under den nya undersökningsperioden avspeglade inte de kostnader som uppstått mellan importledet och återförsäljningsledet. Under den nya undersökningen övervägdes det huruvida det skulle vara lämpligt att helt enkelt höja minimiimportpriset så att det avspeglade den ökade dumpningsmarginalen. Just det faktum att antidumpningstullarna i form av ett minimiimportpris har absorberats innebär emellertid att alla höjningar av nivån för minimiimportpriset kan bli precis lika ineffektiva när det gäller ändring av återförsäljningspriser eller påföljande försäljningspriser i gemenskapen. Av det föregående framgår att den flexibilitet som de ryska tillverkarna/exportörerna har tillåtits genom de hittills tillämpade rörliga antidumpningstullarna inte har lett till tillräckligt höjda priser för ammoniumnitrat med ursprung i Ryssland för att dumpningens skadliga verkningar skall ha avhjälpts. (35) Avgörandena i den nya undersökningen - och erfarenheterna av de tidigare antidumpningsåtgärder som införts rörande import av ammoniumnitrat med ursprung i Ryssland, som medförde överträdelse av ett åtagande under det första 16 året efter att det hade godtagits av kommissionen (se punkt 1 ovan) - leder till slutsatsen att det är välbetänkt att även ändra åtgärdernas form. Med hänsyn till att en värdetull på denna säsongsbetingade och priskänsliga produkt kan komma att absorberas, anser rådet det lämpligt att ändra den slutgiltiga antidumpningstull som införts på import av ammoniumnitrat med ursprung i Ryssland från det minimiimportpris som för närvarande gäller till en specificerad tull per ton. Denna form av antidumpningsåtgärd bör vara mer effektiv när det gäller att ändra återförsäljningspriserna och därmed avhjälpa dumpningens skadliga verkningar. En importör hävdade att problemet med absorbering av gällande antidumpningstull var begränsat till import i bulk och att en specificerad tull visserligen var skälig för import i bulk men att minimiimportpriset borde fortsätta att gälla för import i säckar. Förtjänsterna hos detta argument övervägdes men det accepterades inte av den anledningen att resultaten av den nya undersökningen tydde på att absorbering av tullar inte var något som var begränsat till den import som skedde i bulk. En tillverkare i Ryssland, som inte hade gett sig till känna vid något tillfälle innan resultaten av den nya undersökningen lämnades ut, föreslog ett åtagande. Detta förslag övervägdes men bedömdes som omöjligt att acceptera på grund av de ryska tillverkarnas/exportörernas fullständiga brist på samarbete. 17 (36) Den nya nivån på antidumpningstullen fastställdes genom att skillnaden mellan exportpriserna i den ursprungliga undersökningen och exportpriserna i den nya undersökningen lades till den tidigare tullnivån (minimiimportpriset minus exportpriset vid gemenskapens gräns i den ursprungliga undersökningen). Den ändrade tull att ta ut per ton netto vid gemenskapens gräns är 26,3 ecu per ton. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Artikel 1. 2 i förordning (EG) nr 2022/95 skall ersättas med följande: "2. Den antidumpningstullsats som skall tillämpas skall vara 26,3 ecu per * ton. " Artikel 2 Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel På rådets vägnar Ordförande 18 ISSN 1024-4506 KOM(98) 148 slutlig DOKUMENT S V* 02 11 10 Katalognummer : CB-CO-98-157-SV-C ISBN 92-78-32015-3 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg i9


title: Alueiden komitean lausunto aiheesta: - "Komission tiedonanto: Oppisopimuskoulutuksen edistäminen Euroopassa", ja - "Ehdotus neuvoston päätökseksi vuorottelukoulutukseen, mukaan lukien oppisopimuskoulutus, liittyvien eurooppalaisten koulutusjaksojen kehittämisestä"

eurovoc_concepts:
action programme
apprenticeship
vocational training

formats: html pdf print

text: 11. 6. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 180/43 Alueiden komitean lausunto aiheesta: – ”Komission tiedonanto: Oppisopimuskoulutuksen edistäminen Euroopassa”, ja – ”Ehdotus neuvoston päätökseksi vuorottelukoulutukseen, mukaan lukien oppisopimuskou- lutus, liittyvien eurooppalaisten koulutusjaksojen kehittämisestä” ALUEIDEN KOMITEA, joka (98/C 180/08) ottaa huomioon komission tiedonannon aiheesta ”Oppisopimuskoulutuksen edistäminen Euroopassa” (1) ja ehdotuksen neuvoston päätökseksi vuorottelukoulutukseen, mukaan lukien oppisopimuskoulutus, liittyvien eurooppalaisten koulutusjaksojen kehittämisestä (2), ottaa huomioon työvaliokuntansa 11. kesäkuuta 1997 perustamissopimuksen 198 c artiklan neljännen kohdan mukaisesti tekemän päätöksen antaa aiheesta lausunto ja antaa sen valmistelu valiokunta 6:n ”Koulutus” tehtäväksi, ottaa huomioon valiokunta 6:n tammikuun 16. päivänä 1998 hyväksymän lausuntoluonnoksen CdR 431/97 rev. , jonka esittelijä oli Axel Endlein, ottaa huomioon aiheesta ”Valkoinen kirja koulutuksesta” antamassaan lausunnossa (3) tekemänsä huomautuksen, että oppisopimus- ja harjoittelijajärjestelmiä tulisi käsitellä osana koulutusjärjestelmää tai sen täydentäjänä, ottaa huomioon lausunnossaan aiheesta ”Euroopan komission vihreä kirja Koulutus – ammattikoulutus – tutkimus – kansainvälisen liikkuvuuden esteet” (4) esittämänsä vaatimuksen työharjoittelijoiden ja oppisopimuskoulutuksessa olevien henkilöiden oikeudellisen aseman tunnustamisesta sekä oppisopimuskoulutuksessa olevien henkilöiden liikkuvuusohjelmalle antamansa tuen. Komitea toivoi myös keinoja ammattitaidon ja -pätevyyden verrattavuuden, avoimuuden ja tunnustamisen parantamiseksi, ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston ylimääräisen huippukokouksen 20. –21. marraskuuta 1997 tähdennyksen jäsenvaltioiden sitoumuksesta varmistaa, että niiden nuoriso kykenee sopeutumaan teknologisiin ja taloudellisiin muutoksiin aiempaa paremmin sekä että se oppii työmarkkinoiden edellyttämiä taitoja, mitä varten otetaan mahdollisuuksien mukaisesti käyttöön oppisopimuskoulutusta tai kehitetään sitä, hyväksyi 12. –13. maaliskuuta 1998 pitämässään 22. täysistunnossa (maaliskuun 12. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon. 1. Johdanto 1. 1. 1. Vuonna 1993 julkaistun valkoisen kirjan ”Kasvu, kilpailukyky, työllisyys – nykypäivän haasteet ja suuntaviivat 21. vuosisadalle” 7. luvussa korostettiin oppisopimuskoulutuksen merkitystä ja siten talous- elämän ottamista aiempaa tiiviimmin mukaan ammatil- liseen perus- ja jatkokoulutukseen. Sen jälkeen Firenzen huippukokouksessa 21. –22. kesäkuuta 1996 komissiota kehotettiin esittelemään tutkimuksen avulla oppisopi- muskoulutuksen asemaa työpaikkojen luomisessa jäsen- valtioissa. 1. 1. 2. Alankomaisessa taloustutkimuslaitoksessa tee- tetty tutkimus The Role of Apprenticeship in Enhancing Employability and Job Creation: The significance of apprenticeship training for the labour market (”Oppiso- pimuskoulutuksen asema työllistettävyyden parantami- sessa ja työpaikkojen luomisessa: Oppisopimuskou- (1) KOM(97) 300 lopull. (2) KOM(97) 572 lopull. – 97/0321 SYN; EYVL C 67, 3. 3. 1998, s. 7. (3) EYVL C 182, 24. 6. 1996, s. 15. (4) EYVL C 215, 16. 7. 1997, s. 1. lutuksen merkitys työmarkkinoille”) valmistui huhti- kuussa 1997. Tutkimuksen tulokset otettiin huomioon tätä lausuntoa valmisteltaessa. Euroopan komissio julkaisi kesäkuussa 1997 1. 1. 3. tiedonannon ”Oppisopimuskoulutuksen edistäminen Euroopassa”, jossa ehdotetaan mm. viittä toiminta-alaa. 1. 1. 4. Marraskuussa 1997 komissio teki ehdotuksen ”neuvoston päätökseksi vuorottelu- ja oppisopimuskou- lutukseen liittyvien eurooppalaisten koulutusjaksojen kehittämisestä”, joka sisältää oppisopimusoppilaiden rajanylittävää liikkuvuutta helpottavia toimenpiteitä. 1. 2. Oppisopimuskoulutuksen merkitystä jäsenval- tioissa selvittäneen tutkimuksen tuloksia 1. 2. 1. Tutkimuksessa on viisi osaa. Ensimmäisessä osassa ehdotetaan toimivaa määritelmää käsitteelle”op- pisopimus” ja luokitellaan jäsenvaltioissa esiintyvät oppisopimusjärjestelmät. Oppisopimuskoulutuksessa pääosin teoreettinen kouluopetus yhdistetään käytän- nön koulutukseen työpaikalla. Koulutuksen on oltava C 180/44 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 11. 6. 98 kokonaisuudessaan tietyn pituinen, sen on johdettava tunnustettuun tutkintoon, ja yrityksen ja oppilaitoksen välisessä työnjaossa on molemmille koulutuspaikoille varattava tärkeä rooli. Kokopäiväinen oppilaitoskoulu- tus, johon kuuluu ajoittaista yritysharjoittelua, ei siten ole oppisopimuskoulutusta. 1. 2. 2. Oppisopimuskoulutukseksi voidaan käsitteen laajassa merkityksessä laskea tutkimuksen luokittelun mukaan seuraavat ammattikoulutusmuodot: a) Tutkimuksen luonnehdinnan mukaan ”perinteinen tai tavanomainen” oppisopimuskoulutus, joka on jatkoa oppivelvollisuuskoulutukselle. Se on pääosin suunnattu 15–18-vuotiaiden ikäryhmälle. Oppisopi- muskoulutuksella on erittäin merkittävä asema kes- kiasteen koulutuksessa Tanskassa, Saksassa ja Itä- vallassa. Oppivelvollisuuden täyttyessä koulunkäyn- tinsä päättävien osuus on Tanskassa 56 %, Saksassa 42 % ja Itävallassa 42 % ikäluokasta. Muissa maissa, Belgiassa (11 %), Ranskassa (11 %), Irlannissa (10 %), Luxemburgissa (13 %), Alankomaissa (20 %) ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa (arvio 16 %) oppisopimuskoulutus on myös tärkeä osa ammatil- lista peruskoulutusta, vaikka kokopäiväiset ammat- tioppilaitokset ovatkin niissä – kuten Ruotsissa ja Suomessa – valta-asemassa. Muissa jäsenvaltioissa oppisopimuskoulutuksen osuus on vaatimaton. b) Oppisopimuskoulutus koulutusjärjestelmän ylem- millä tasoilla (teknikkokoulutus, yliopistot). Tätä koulutusmuotoa on tähän asti pidetty pikemminkin uudistustoimena (välivaiheena muille koulutusaloil- le tai -tasoille siirryttäessä). Sitä esiintyy vain muuta- missa maissa ja niissäkin vain poikkeuksellisesti tai kokeiluhankkeena. c) Oppisopimuskoulutus useimmiten lyhytkestoisena tai työmarkkinapoliittisena toimena epäsuotuisassa asemassa olevien koulunsa päättäneiden mahdolli- suuksien parantamiseksi. Ajatus ammattiin harjaan- tumisen tukemisesta ja tavanomaiseen koulutukseen tai ensimmäiseen työpaikkaan ohjaamisesta on tässä tärkeällä sijalla. d) Takaisin työelämään pyrkivien naisten oppisopi- muskoulutus (vastaavasti työmarkkinapoliittisista syistä). e) Pitkäaikaistyöttömien (työmarkkinapoliittinen) op- pisopimuskoulutus. 1. 2. 3. Alakohdan a) koulutustyyppi on oppisopimus- koulutusta sanan suppeassa merkityksessä, sitä miksi asia tavallisesti ymmärretään. On olennaista, että se on oppivelvollisuuden jälkeisenä koulutusmahdollisuutena osa koulutusjärjestelmää eikä työmarkkinapolitiikkaa. Luokittelu osoittaa kuitenkin, että perusperiaatteita voidaan soveltaa myös muihin koulutusaloihin ja kohde- ryhmiin. Komission tiedonannossa ja tässä lausunnossa käsitellään kuitenkin pääosin ensin mainittua tyyppiä. Tutkimuksessa mainitaan muita oppisopimus- 1. 2. 4. koulutuksen piirteitä ja myös siihen liittyviä ongelmia. Oppisopimuskoulutuksen suorittaneiden mahdollisuu- det siirtyä muihin tai ylempiin koulutusohjelmiin ovat usein suppeat, mikä väistämättä vähentää oppisopimus- koulutuksen kiinnostavuutta. Asianomaisten tahojen (työnantajajärjestöt, ammatilliset järjestöt, koulutuskes- kukset) ottaminen mukaan vaihtelee erittäin paljon jäsenmaittain. Osallisuus on voimakkainta maissa, joissa oppisopimuskoulutuksella on vahvat perinteet. Se vahvistaa oppisopimuskoulutuksen asemaa ja hyväk- syntää työmarkkinoilla. Sama koskee päätösvastuun hajauttamista alueellisille ja kunnallisille laitoksille. 1. 2. 5. Työpaikalla tapahtuvaan koulutukseen vara- tun ajan osuus viikoittaisesta koulutusajasta on vahvojen oppisopimuskoulutusperinteiden maissa noin 3/4, muualla alhaisempi. Käytössä on kuitenkin varsin erilai- sia yritys- ja oppilaitoskoulutuksen yhdistelmien organi- saatiomalleja. Tutkintojen merkitys ja niiden tosiasialli- nen tunnustaminen työmarkkinoilla vaihtelee vastaa- vasti. 1. 2. 6. Tarkasteltaessa oppisopimuskoulutuksen tu- loksellisuutta työmarkkinoilla tutkimuksessa päädytään myönteiseen arvioon. Oppisopimuskoulutuksen val- mius tuottaa ammattitaitoa tunnustetaan. Käytännönlä- heinen oppisopimuskoulutus helpottaa monien siirty- mistä työelämään. Koulutuksen jälkeisessä työelämään siirtymisessä oppisopimuskoulutuksen saaneet menes- tyvät ammattioppilaitoksen oppimäärän suorittaneita paremmin. Nuorisotyöttömyys vähenee kokonaistyöt- tömyysasteeseen verrattuna sitä enemmän, mitä yleisem- min oppisopimuskoulutukseen osallistutaan. Mailla, joissa on kehittynyt oppisopimuskoulutus, on hyvät mahdollisuudet pysyä teknisen kehityksen mukana. että maaseutualueilla, 1. 2. 7. Oppisopimuskoulutuksessa on kuitenkin to- dettu vaikeuksia useilla osa-alueilla. Pakostakin on vaarana, että yrityskoulutuspaikkojen määrä laskee lama-aikoina. Komitean näkökulmasta on myös pantava merkille, joilla on muita vähemmän teollisuutta ja palveluja mutta usein suhteelli- sesti korkeampi syntyvyys, sekä taantuvilla teollisuus- alueilla on yritysten tarjoamien koulutuspaikkojen ja peruskoulunsa päättäneiden määrän tasapainottaminen ehdottomasti vaikeampaa kuin vahvoilla talousalueilla. Talouselämän alojen kytkeminen oppisopimuskoulu- tukseen vaihtelee suuresti, joten koulutus ja työllistymi- nen eivät aina välttämättä vastaa toisiaan. Oppivelvolli- suuden jälkeisten koulutusjärjestelmien (yleissivistävä jatkokoulutus, oppisopimuskoulutus ja ammattikoulu- tus oppilaitoksissa) välinen kilpailu saattaa johtaa kou- lutuskysynnän sivuuttamiseen ja ohjailuun. 11. 6. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 180/45 1. 2. 8. Pitäisi huomata, että yhteisön lainsäädäntö ei aina kannusta oppisopimuksia tarjoavia työnantajia. Lainsäädäntö voi haitata ammattikoulutusta saaneen nuoren työllistämistä ja osoittautua näin ollen työnanta- jia lannistavaksi. 1. 2. 9. Useissa maissa, joissa ammattikoulutusta on tähän asti annettu etupäässä oppilaitoksissa, poliitikot kiinnittävät oppisopimuskoulutukseen paljon aiempaa enemmän huomiota. Viime vuosina etenkin Etelä- Euroopan maissa on tehty useita uudistuksia ja inves- tointeja oppisopimuskoulutuksen kehittämiseksi tai pe- rustamiseksi. 1. 3. Komission tiedonanto ”Oppisopimuskoulutuksen edistäminen Euroopassa” 1. 3. 1. Tiedonanto on komission ensimmäinen oppi- sopimuskoulutusta käsittelevä asiakirja. Se on vain 10-sivuinen tiivis selostus, jossa esitetään lähtökohdat (kohta 1. ”Johdanto”), ajankohtaisia uudistusesimerk- kejä jäsenvaltioista (kohta 2. ”Dynaamiset uudistukset, samanlaiset tavoitteet”) sekä suosituksia ja toiminta- aloja (kohta 3. ”Viisi avaintekijää tehokkaampaan oppisopimuskoulutukseen”). 1. 3. 2. miseksi voidaan kiteyttää seuraavasti: Suositukset oppisopimuskoulutuksen edistä- O p p i s o p i m u s k o u l u t u k s e n n e n j a k e h i t t ä m i n e n l a a j e n t a m i - Oppisopimuskoulutuksen on mukauduttava uusiin am- matteihin ja kasvaviin aloihin. Jäsenvaltioiden olisi tarjottava taloudellisia kannusteita, jotta talouselämä loisi riittävästi koulutuspaikkoja. Komissio tutkii kaik- kialla Euroopassa, mitä käyttökelpoisia malleja ja inno- vatiivisia toimia tällä alalla on löydettävinä. O p p i s o p i m u s k o u l u t u k s e n r a n t a m i n e n l a a d u n p a - Jäsenvaltioiden toivotaan mukauttavan ammattikoulu- tusohjelmansa siten, että ammatillinen perus- ja jatko- koulutus ovat aiempaa lähempänä toisiaan. Komissio korostaa omalta osaltaan erityisesti oppisopimuskoulu- tuksen parantamista Euroopan yhteisön ammatillista koulutusta koskevaan Leonardo da Vinci -ohjelmaan liittyvien kouluttajien vaihto-ohjelmien avulla. L i i k k u v u u d e n e d i s t ä m i n e n Euroopassa. Leonardo da Vinci -toimintaohjelman tar- kistuksen yhteydessä komissio korostaa oppisopimusop- pilaiden liikkuvuutta koskevaa järjestelmää Sokrates/ Erasmus-ohjelman tapaan. K o h t i o p p i s o p i m u s k o u l u t u k s e n t o d e l - l i s i a s t r a t e g i o i t a Komissio voisi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa laatia säännöllisiä kertomuksia oppisopimuskoulutuksesta EU:ssa. Tämän lisäksi komissio suosittaa benchmar- king- eli vertailujärjestelmää oppisopimuskoulutuksen alalle. Vertailujärjestelmään kuuluva jatkuva valvonta ja tarkistukset voivat olla apuna uusia oppisopimuskou- lutuksen strategioita kehitettäessä. 1. 4. Ehdotus neuvoston päätökseksi vuorottelu- ja op- pisopimuskoulutukseen liittyvien eurooppalaisten koulutusjaksojen kehittämisestä Tässä ehdotuksessa konkretisoidaan ensim- 1. 4. 1. mäistä kertaa komission tiedonannossa ”Oppisopimus- koulutuksen edistäminen Euroopassa” esitellyt toimen- pidealueet, erityisesti oppisopimuskoulutuksessa olevien henkilöiden rajanylittävän liikkuvuuden helpottamisen osalta. 1. 4. 2. Ehdotuksen 1 artiklassa mainitaan tavoitteet, joihin päätöksellä pyritään. Päätöksellä vahvistetaan sisältö ja yhteiset periaatteet, joita sovelletaan vuorotte- lu- ja oppisopimuskoulutukseen liittyvien eurooppalais- ten koulutusjaksojen täytäntöönpanoon, sekä Europass- todistus, jolla voidaan todistaa vuorottelu- ja oppisopi- muskoulutuksessa olevan henkilön hankkimat tiedot ja taidot muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa hän saa koulutusta. 1. 4. 3. Ehdotuksen 3 artiklassa säädetään järjestelyjä koskevat periaatteet. Jäsenvaltiot velvoitetaan toteutta- maan tarvittavat toimenpiteet, jotta koulutukseen kuu- luvat toisessa jäsenvaltiossa suoritettavat koulutusjaksot ovat laillisesti mahdollisia ja käytännössä turvattuja. Näitä koulutusjaksoja on pidettävä kiinteänä osana kansallista ammattikoulutusta. Tähän voidaan päästä vain lähtö- ja vastaanottavassa jäsenvaltiossa koulutuk- sesta vastaavien tahojen välisellä yhteistyöllä. Soveltu- vaa pedagogista ohjausta on oltava saatavilla. Ammatti- koulutusjaksolla on oltava tietty vähimmäiskesto. Oppisopimusoppilaiden jäsenvaltioittain vaihteleva asema ja toisessa jäsenvaltiossa suoritetun ammattitut- kinnon hyväksymiseen liittyvät ongelmat jarruttavat liikkuvuutta EU:ssa. Tiedonannon jälkeen komissio teki ehdotuksen neuvoston päätökseksi vuorottelu- ja oppisopimuskoulutukseen liittyvien eurooppalaisten koulutusjaksojen kehittämisestä. Jäljempänä tarkastel- tavan ehdotuksen avulla kehitetään yhteinen lainsäädän- nöllinen kehys oppisopimuskoulutuksen edistämiseksi 1. 4. 4. Ehdotuksen 4 artiklassa säädetään ammatti- koulutuksen Europass-todistuksesta (toisessa jäsenval- tiossa suoritetun ammattikoulutusjakson kuvaus, kesto, sisältö ja yhteistyökumppani). Komission tehtävää käsi- tellään 5 artiklassa. Sen tulee varmistaa toimenpiteiden sekä ammattikoulutusohjelmien ja -aloitteiden välinen yhtenäisyys. 6 artiklassa tuodaan esiin kannustus- ja liitännäistoimet, joita ovat Europass-todistuksen laati- ja tasa-arvon edistäminen. minen, laadun arviointi C 180/46 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 11. 6. 98 Europass-todistuksen sisältö ja ulkomuoto kuvataan päätösehdotuksen liitteessä. min eri oppilaitoksissa ja osallistua eurooppalaisiin koulutusohjelmiin. Tämä on tärkeää nuorille ja heitä kouluttaville yrityksille. 2. Yleistä 2. 1. Tiedonannon lähtökohta ja perusteet 2. 2. Merkitys alue- ja kunnallisviranomaisille 2. 1. 1. Alueiden komitea ilmaisee tyytyväisyytensä tiedonantoon, koska siinä tartutaan monissa jäsenval- tioissa esiintyviin ammatillisen koulutuksen uudistus- pyrkimyksiin. Niistä lähtien tarkastelua laajennetaan eurooppalaiseen ulottuvuuteen ja kansojen väliseen kokemustenvaihtoon, joten tiedonanto tukeutuu perus- tamissopimuksen 127 artiklaan. Komitea katsoo velvolli- suudekseen antaa aiheesta lausunto jo siitäkin syystä, että Amsterdamin sopimuksessa määrätään, että komi- teaa on kuultava ammattikoulutuspolitiikan alalla. 2. 1. 2. Komitea pitää käsiteltävää tiedonantoa joh- dantona jäsenvaltioiden ja Euroopan tasolla vielä pitkään jatkuvalle keskustelulle. Se katsoo tarpeelliseksi, että tiivistä tiedonantoa täydennetään vihreällä kirjalla, jossa käsiteltyjä näkökohtia ja haasteita syvennetään entisestään, jotta keskustelua voidaan edelleen laajentaa ja antaa lausuntoja esiin nousseista kysymyksistä. 2. 1. 3. Komitea panee tyytyväisenä merkille, että oppi- sopimuskoulutuksen todellisesta merkityksestä Euroo- passa on tehty perusteellinen tutkimus. Yhtäältä ilmenee selvästi, että, kuten odotettua, oppisopimuskoulutus on vallitseva ammatillinen peruskoulutusjärjestelmä vain osassa jäsenvaltioita. Toisaalta osoitetaan, että myös maissa (paitsi Ruotsissa), joissa ammattikoulutusta oli tähän asti järjestetty pelkästään oppilaitoksissa, on aloitettu ja toteutettu oppisopimuskoulutusta tukevia uudistuksia ja investointeja. Oppisopimuskoulutuksen kehittämisestä on siten tullut yleiseurooppalainen asia- kokonaisuus. 2. 1. 4. Tätä koulutuspoliittista taustaa ajatellen on todettava tyytyväisenä, että komission aloitteen avulla voidaan jäsenvaltioissa oppisopimuskoulutuksesta saa- tuja kokemuksia käyttää hyväksi ja tehdä niitä tunne- tuiksi. Tämä hyödyttää maita, jotka ovat lisäämässä oppisopimuskoulutuksen koulutusjärjestelmäänsä. Toi- saalta maat, joissa on voimakas oppisopimuskoulutus- perinne, voivat lujittaa oppisopimuskoulutuksen ja sen ansiosta saavutettujen tutkintojen asemaa yhteisön lainsäädännön avulla ja laajentaa eurooppalaista ulottu- vuutta sekä lisätä oppisopimusoppilaiden liikkuvuutta. 2. 1. 5. Tässä yhteydessä on palattava komission te- kemään aloitteeseen oppisopimusoppilaan asemasta Eu- roopassa. Koulutettavallakin tulee olla mahdollisuus toteuttaa työntekijän oikeutta vapaaseen liikkuvuuteen. Juuri rajaseuduilla ilmenee toisinaan tapauksia, joissa oppisopimusoppilaat tai oppisopimuspaikkaa hakevat törmäävät vaikeuksiin halutessaan aloittaa toisessa maassa tapahtuvan koulutuksen tai oppisopimukseen kuuluvan harjoittelun. Oppisopimusoppilaan asemaa koskeva yhteisön säännöstö voi olla tässä avuksi. Siten ammattityöntekijäksi, vaativuudeltaan keskitason pal- veluammattiin tai teknikoksi opiskeleville nuorille tarjo- taan myös mahdollisuus kouluttautua aiempaa helpom- 2. 2. 1. Oppisopimuskoulutus tuo esiin maiden väliset suuret erot ja ulottuvuudet sekä taloudelliselta että alueelliselta kannalta katsoen. Oppisopimuskoulutus- han perustuu pääasiassa siihen, että yritykset ottavat talousalueellaan asiakseen tarjota koulutus- ja myöhem- min työpaikkoja, kun taas alue- ja kunnallisviranomaiset puolestaan tarjoavat oppilaitokset, niiden opetushenkil- ökunnan ja välineistön tähän käyttöön. Näin ollen sopimuksista tulisi neuvotella paikallis- ja alueyhteisöjen sekä oppisopimuskoulutuksesta kiinnostuneiden yritys- ten tai yritysryhmittymien välillä. Näin voitaisiin vastata paremmin paikallisen talouselämän koulutustarpeisiin. 2. 2. 2. Oppisopimuskoulutus onnistuu vain silloin, kun paikallinen verkosto on tiheä. Samoin alue- ja kunnallisviranomaisten osallistuminen on välttämätön edellytys eikä mikään perusteeton vaatimus. Oppisopi- muskoulutus rakennetaan ehdottomasti alhaalta käsin. Tämä on otettava huomioon esim. niin, etteivät säädökset saa rajoittaa alueellisten (yritys- ja oppilaitos-) ratkaisujen joustavuutta. 2. 2. 3. Oppisopimuskoulutuksen institutionaalisen yhdentymisen näkökulmaa ei ole käsitelty tässä tutki- muksessa riittävästi. Komitea edellyttää, että sitä selvi- tetään suunnitelluissa jatkotutkimuksissa. Tätä näkö- kulmaa ei oteta tiedonannossakaan huomioon. 2. 2. 4. Jäsenvaltioissa, joissa oppisopimuskoulutuk- sella on vahva perinne, se on tärkeä alueen talouden edistämiskeino. On tunnettua, että sosiaaliset taidot ja ammattitaito eli inhimillinen pääoma vaikuttaa talouden edistämiseen nykyään reaalipääomaa enemmän. Tämä koskee yhtä lailla epäsuotuisassa asemassa olevia alueita, joille on saatava lisää työpaikkoja, kuin tekniikan hyödyntämisen edelläkävijöinä toimivia alueita. Tätä- kin näkökohtaa vain sivutaan tutkimuksessa eikä käsi- tellä tiedonannossa lainkaan. Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus Cedefop teki aiheesta 80-luvulla useita alueellisia tapaustutkimuksia, jotka on nyt otettava uudelleen esiin. Komitean mielestä aiheen käsittelyä on jatkettava ammatillisen ja erityisesti oppi- sopimuskoulutuksen alueellisen vaikutuksen kannalta. Alueja kunnallisviranomaiset ovat vastuussa inhimilli- sen pääoman huomioimisesta alueellisessa kehityksessä ja sen aineellisista edellytyksistä. 2. 2. 5. On siis jo nyt perusteltua suosittaa, että tämä aihepiiri otetaan huomioon rakennerahastojen uudista- misesta virinneessä keskustelussa. Euroopan tason vuo- ropuhelu oppisopimuskoulutuksesta ja sen edistämisestä 11. 6. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 180/47 jäisi sisällöltään kevyeksi, elleivät alue- ja kunnallisvi- ranomaiset osallistuisi siihen. 3. Erityistä 3. 1. Oppisopimuskoulutuksen uusien muotojen laa- jentaminen ja kehittäminen 3. 1. 1. Vaatimukset oppisopimuskoulutuksen laajen- tamisesta ja kehittämisestä koulutuspaikkojen määrää lisäämällä (etenkin kasvavilla aloilla ja uusiin ammattei- hin) ja uutta tekniikkaa hyödyntämällä ovat oikeutettu- ja. Erityisen tärkeää on mielipiteiden muokkaaminen yrityksissä (pk-yritykset mukaan lukien) sekä koulujen kehittäminen tai muu käyttö ja muut tukimuodot. Kokemukset vahvan oppisopimuskoulutusperinteen maissa osoittavat, että suotuisa institutionaalinen ym- päristö on alalle erityisen tärkeä. Yrityksille on tehtävä selväksi, että oppisopimuskoulutukseen tehdyt inves- toinnit kannattavat, koska uusien työntekijöiden hank- kiminen sujuu kitkattomammin ja mukautuminen uu- teen tekniikkaan, markkinointistrategioihin ja uutuus- tuotteisiin onnistuu nopeammin. 3. 2. Koulutuksen laadun parantaminen 3. 2. 1. Oppisopimuskoulutuksen tarjoamat mahdolli- suudet perustuvat moniin kokemuksiin, joita on saatu yrityksiin kohdistuvista sosiaalisista vaatimuksista, käytännön ammattipätevyydestä ja koulujen teoriaope- tuksesta. Oppisopimuskoulutuksen ytimenä täytyy olla sopusointuinen ammattikuva eikä satunnainen joukko osavalmiuksia. Vasta kun nämä edellytykset on otettu huomioon, voi oikeutettu vaatimus elinikäiseen oppimi- seen valmistautumisesta saada pontta. Komitea kannat- taa komission suunnitelmaa Leonardo-ohjelman hyö- dyntämisestä (kouluttajavaihto) tämän tavoitteen tuke- miseksi. 3. 2. 2. Kouluttajien koulutusta ei saa laiminlyödä oppisopimuskoulutuksen laatuvaatimusta täytettäessä. 3. 3. Oppisopimusoppilaiden liikkuvuuden edistä- minen 3. 3. 1. Komitea kannattaa varauksetta vaatimusta op- pisopimusoppilaiden kansainvälisestä liikkuvuudesta, joka sitä paitsi kuvastaa yhteisön luonnollista työ- kenttää. Sama pätee oppisopimuskoulutusta koskevan tiedon keräämiseen ja käsittelyyn jäsenvaltioissa. Komi- tea toivoo tähän liittyen jatkossa ehdotuksia oppisopi- musoppilaan asemaa koskevasta yhteisön säännöstöstä, joka vähentää nykyisiä liikkuvuuden esteitä (niin EU:n sisä- kuin ulkorajoillakin). 3. 3. 2. Ei ole vielä selvää, kuinka pitkälle komission nyt tekemä ehdotus Europass-todistukseksi jo riittää perustelemaan oppisopimusoppilaiden eurooppalaisen aseman. Komitean mielestä ehdotus voi olla vain askel vihreässä kirjassa ”Koulutus – ammattikoulutus – tutki- mus – kansainvälisen liikkuvuuden esteet” myös oppiso- pimuskoulutuksen osalta määrättyjen tavoitteiden saa- vuttamiseksi. Tässä yhteydessä viitataan komission tie- donantoon ”Tietojen ja taitojen Eurooppaan”, jossa tuodaan esiin mm. oppisopimusjärjestelmän merkitys tiedon ja työllisyyden edistämisessä. 3. 3. 3. Komitea tukee komission ehdotusta neuvoston päätökseksi vuorottelu- ja oppisopimuskoulutukseen liittyvien eurooppalaisten koulutusjaksojen kehittämi- sestä, koska sen avulla jäsenvaltiot ja Euroopan yhteisö velvoitetaan vahvistamaan ammatillisen vuorottelu- ja oppisopimuskoulutuksen rajanylittävää liikkuvuutta. Europass-todistus on sopiva väline todistamaan toisessa jäsenvaltiossa hankitut ammatilliset tiedot ja taidot. 3. 3. 4. Olisi kuitenkin harkittava, missä määrin ilmaus ”eurooppalainen koulutusjakso” on onnistunut valinta. Ilmauksella ”koulutusjakso” ei tarkoiteta itsenäisiä kou- lutusohjelmia, mihin se tuntuisi viittaavan, vaan varsi- naisen ammattikoulutuksen osajaksoja, jotka suorite- taan kulloisenkin jäsenvaltion koulutusjärjestelmän mu- kaisesti. Komitea panee tyytyväisenä merkille, että eh- 3. 3. 5. dotusta laadittaessa on oltu mahdollisimman joustavia (esim. kestoa määrättäessä). Vain tällä tavalla osapuolet (yritykset, ammattioppilaitokset, kulloinkin vastuulliset laitokset, löytää asianmukaisen ratkaisun. työmarkkinaosapuolet jne. ) voivat 3. 3. 6. Komitea korostaa, että vastaanottavassa val- tiossa opiskelupaikkana tulee yrityksen lisäksi voida olla myös ammattioppilaitos tai näiden yhdistelmä. Komitea korostaa vaaraa, että eri syistä (esim. 3. 3. 7. koulutustuen maksu oppilaan poissaollessa) pienyrityk- set saavat rajanylittävään liikkuvuuden eduista oletetta- vasti vähemmän osakseen kuin suuryritykset tai yrityk- set, joilla on toimipisteitä muissa jäsenvaltioissa. Täytyi- löytää sopivia ratkaisuja pienyritysten ongelmiin. si Esimerkiksi Tanskan laki antaa oikeuden ammattikou- lutusjaksoon ulkomailla. Sitä varten on olemassa rahas- to, joka maksaa koulutusavustuksen oppilaan poissaol- lessa. 3. 3. 8. Sisämarkkinoiden tiivistyessä yhtenäiseksi so- siaali- ja talousalueeksi ovat rajanylittävä liikkuvuus ja rajanylittävät yritysten väliset koulutuskumppanuudet entistä tärkeämpiä. Kieltenopiskelu, kyky selviytyä koti- maan ulkopuolella sekä tiedot työelämän sosiaalisista ja taloudellisista ehdoista ovat jatkossa ammattitaitoon liittyvien teoreettisten ja käytännöllis-teknologisten tai- tojen ohella ammatillisen koulutuksen tärkeitä osia. C 180/48 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 11. 6. 98 Nämä koulutuksen osat on sisällytettävä myös oppisopi- muskoulutukseen. Siksi oppisopimuskoulutus on otetta- va vastaavasti huomioon EU:n tulevissa ammattikoulu- tusohjelmissa. 3. 4. Yhteistyö työmarkkinaosapuolten kanssa 3. 4. 1. On taattava, että edellä mainituista syistä myös alueet ja kunnat liitetään mukaan työmarkkinaosapuol- ten ja muiden asianomaisten tahojen joukkoon. 3. 5. Kohti oppisopimuskoulutuksen todellisia strate- gioita 3. 5. 1. Komitea tukee vaatimusta tietojen aiempaa systemaattisemmasta järjestämisestä (mikä koskee myös tietoja 15 ja 24-vuotiaiden ammatillisen koulutuksen alueellisista eroista), koska Euroopan tason vuoropuhelu voidaan aloittaa vain tältä pohjalta. Kun muistetaan oppisopimuskoulutuksen levinneisyydessä tällä hetkellä olevat erot, on vaatimukseen vertailujärjestelmästä (laa- dun mittaamiseksi esikuva-analyysin tapaan) suhtaudut- tava epäilevästi. On myös avoin kysymys, koskeeko Euroopan yhteisön perustamisssopimuksen 127 artikla tällaisia kansallisen koulutuspolitiikan säädöksiä. 3. 6. Muita aiheita 3. 6. 1. Tiedonannossa ei käsitellä oppisopimuskoulu- tuksen merkitystä eikä siten oppisopimuskoulutuksen tunnustamista suhteessa kilpaileviin koulutusmuotoi- hin. Oppisopimuskoulutuksen täytyy koulutusmuotona tarjota järkeviä etenemisvaihtoehtoja eri koulutustasoil- la ja -aloilla. Vasta tällöin sen tasa-arvoisuus muiden keskiasteen koulutusmuotojen kanssa ja siten sen tule- vaisuus (myös tulevina vähäisen syntyvyyden vuosina) on taattu. 3. 6. 2. Alueellisia eroja ammatillisessa koulutuksessa yleensä ja oppisopimuskoulutuksessa erityisesti ei ole vielä käsitelty. Sama koskee ammattipätevyyden asemaa erilaisissa taloudellisissa tilanteissa ja erilaisin taloudelli- sin resurssein toimivien alueellisten talousjärjestelmien elinvoimaistamisessa. 3. 6. 3. Sama pätee myös epäsuotuisassa asemassa oleviin ihmisiin, joille räätälöity oppisopimuskoulutus on usein erittäin onnistunut koulutusmuoto. Muita tuttuja aiheita, kuten kouluttajien ammattitaitoa, am- Bryssel, 12. maaliskuuta 1998. matinvalinnan edistämistä oppivelvollisuuden aikana, ammatinvalintamallien muuttamista (myös naisten pa- rissa) ja muita oppisopimuskoulutuksen yhteiskunnalli- sia aiheita ei ole esitelty. Oppisopimuskoulutukselle on luonteenomaista, että se pystyy kattamaan ammattien koko kirjon huipputeknologiasta yksinkertaisiin työ- tehtäviin ja voi siten tarjota hyvinkin erilaiset lähtökoh- dat omaaville mahdollisuuksia kehittää itseään. 3. 6. 4. Kysymystä oppisopimuskoulutuksen tutkin- noista ja niiden euroopanlaajuisesta, vastavuoroisesta tunnustamisesta, kieltenopiskelusta sekä Euroopan ta- loutta ja yhdentymistä koskevien perustietojen jakami- sesta on tutkittava tarkemmin. Oppisopimuskoulutus- periaatteen (yrityksen ja oppilaitoksen yhdistelmän) siirtäminen muille koulutusaloille kuin ammatilliseen peruskoulutukseen vaatii komitean mielestä jatkokäsit- telyä tutkimuksessa esitettyyn tapaan. 3. 6. 5. Rakennerahastojen osuutta oppisopimuskou- lutuksen vahvistamisessa on tarkasteltava rakennera- hastojen tulevaisuudesta käytävän keskustelun valossa. Aluerahastoa voidaan hyödyntää konkreettisiin perusra- kenteisiin ja sosiaalirahastoa koulutukseen kohdistuvien toimien tukena. 3. 6. 6. On myös käsiteltävä oppisopimuskoulutuksen tilaa Phare- ja Tacis-maissa ja/tai tulevissa jäsenval- tioissa. 4. Päätelmät 4. 1. Kuten edellä mainittiin, komitea pitää käsi- teltävää tiedonantoa avauspuheenvuorona oppisopi- muskoulutuksesta käytävässä Euroopan tason keskuste- lussa, jota jatketaan parhaiten vihreän kirjan ja koke- musperäisten jatkotutkimusten pohjalta. Se myös sitä mieltä, että komission ehdotus neuvoston päätökseksi vuorottelu- ja oppisopimuskoulutukseen liittyvien eu- rooppalaisten koulutusjaksojen kehittämisestä voi olla vain ensimmäinen askel pyrittäessä oppisopimusoppilai- den aseman euroopantasoiseen tunnustamiseen. Komi- tea toivoo uusia alan liikkuvuuden esteiden vähentämi- seksi tehtyjä ehdotuksia. Komitean jäsenet ovat valmiita osallistumaan 4. 2. tähän keskusteluun, jota se pitää erityisen tärkeänä kaikkia ammattialoja koskevan tiedon avoimen ja tehok- kaan saatavuuden kannalta EU:ssa ja tulevissa jäsenval- tioissa. Alueiden komitean puheenjohtaja Manfred DAMMEYER


title: Lovgivningsmæssig beslutning med Europa-Parlamentets udtalelse om forslag til Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1488/96 (MEDA) for så vidt angår proceduren for vedtagelse af hensigtsmæssige foranstaltninger i tilfælde, hvor en væsentlig forudsætning for videreførelse af støtten til en Middelhavspartner ikke længere er opfyldt (KOM(97)0516 C4-0635/97 97/0298(CNS)) (Høringsprocedure)

eurovoc_concepts:
Mediterranean third countries
economic reform
financial cooperation
financing of aid
social change
technical cooperation

formats: html print


title: Komission asetus (EY) N:o 573/98, annettu 12 päivänä maaliskuuta 1998, maissin tuontitullin enimmäisalennuksen vahvistamisesta asetuksessa (EY) N:o 2506/97 tarkoitetun tarjouskilpailun osana

text: 13. 3. 98 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 76/25 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 573/98, annettu 12 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) maaliskuuta 1998, maissin tuontitullin enimm(cid:132)isalennuksen vahvistamisesta asetuksessa (EY) N:o 2506/97 tarkoitetun tarjouskilpailun osana EUROOPAN YHTEIS(cid:153)JEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteis(cid:148)n perustamissopi- muksen, ottaa huomioon vilja-alan yhteisest(cid:132) markkinaj(cid:132)rjestelyst(cid:132) 30 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 923/96 (2), ja erityisesti sen 12 artiklan 1 kohdan, sek(cid:132) katsoo, ett(cid:132) komission asetuksella (EY) N:o 2506/97 (3) on avattu tarjo- uskilpailu, joka koskee enimm(cid:132)isalennusta maissin tuon- titullista Portugaliin, komission asetuksen (EY) N:o 1839/95 5 artiklan mukai- sesti (4), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1963/95 (5), komissio voi asetuksen (ETY) N:o 1766/ 92 23 artiklassa s(cid:132)(cid:132)detty(cid:132) menettely(cid:132) noudattaen p(cid:132)(cid:132)tt(cid:132)(cid:132) t(cid:132)ss(cid:132) tuontitullin enimm(cid:132)isalennuksen vahvistamisesta; vahvistamisessa erityisesti otettava asetuksen (EY) N:o 1839/95 6 ja 7 artiklassa s(cid:132)(cid:132)detyt tarjouskilpailun voittaa se tarjouksen tekij(cid:132), perusteet; huomioon on jonka suuruinen tai sit(cid:132) alhaisempi, tarjous tuontitullin on enimm(cid:132)isalennuksen edell(cid:132) tarkoitettujen perusteiden soveltamisesta kyseisen viljan t(cid:132)m(cid:132)nhetkiseen markkinatilanteeseen seuraa, ett(cid:132) tuontitullin enimm(cid:132)isalennukseksi olisi vahvistettava 1 ja artiklassa mainittu m(cid:132)(cid:132)r(cid:132), t(cid:132)ss(cid:132) asetuksessa s(cid:132)(cid:132)detyt toimenpiteet ovat viljan hallin- tokomitean lausunnon mukaiset, ON ANTANUT T(cid:142)M(cid:142)N ASETUKSEN: 1 artikla Asetuksen (EY) N:o 2506/97 tarkoittaman tarjouskilpailun rajoissa 6–12 p(cid:132)iv(cid:132)n maaliskuuta 1998 v(cid:132)lisen(cid:132) aikana j(cid:132)tettyjen tarjousten osalta maissin tuontitullin enimm(cid:132)is- alennukseksi vahvistetaan 55,43 ecua tonnia kohti 84 500 tonnin kokonaism(cid:132)(cid:132)r(cid:132)(cid:132)n asti. 2 artikla T(cid:132)m(cid:132) asetus tulee voimaan 13 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) maaliskuuta 1998. T(cid:132)m(cid:132) asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, j(cid:132)senvaltioissa. ja sit(cid:132) sovelletaan sellaisenaan kaikissa Tehty Brysseliss(cid:132) 12 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) maaliskuuta 1998. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission j(cid:132)sen (1) EYVL L 181, 1. 7. 1992, s. 21 (2) EYVL L 126, 24. 5. 1996, s. 37 (3) EYVL L 345, 16. 12. 1997, s. 28 (4) EYVL L 177, 28. 7. 1995, s. 4 (5) EYVL L 189, 10. 8. 1995, s. 22


title: Decision on the common position adopted by the Council with a view to adopting a European Parliament and Council Directive on injunctions for the protection of consumers' interests (C4-0585/97 96/0025(COD))(Codecision procedure: second reading)

eurovoc_concepts:
access to the courts
consumer protection
restriction on competition
right to justice