title: Pamatnostādnes par valstu reģionālo atbalstu (98/C 74/06)Dokuments attiecas uz EEZ.

eurovoc_concepts:
State aid
employment aid
investment aid
regional aid
restriction on competition
terms for aid

text: 226 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 31998Y0310(01) 10. 3. 1998. EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS 08/1. sēj. C 74/9 PAMATNOSTĀDNES PAR VALSTU REĢIONĀLO ATBALSTU (98/C 74/06) (Dokuments attiecas uz EEZ) 1. Ievads Kritēriji, ko Komisija piemēro, pārbaudot dalībvalstu reģionālā atbalsta atbilstību kopējam tirgum saskaņā ar EK Līguma 92. panta 3. punkta a) apakšpunktu un 92. panta 3. punkta c) apakšpunktu, ir izklāstīti daudzos dažādos dokumentos, ar ko piedāvā iepazīties dalībval- stīm un citām ieinteresētām pusēm (1). Tas, ka šādu dokumentu kļūst arvien vairāk, ka tie ir dažādi un nākuši klajā ilgākā laikā, kā arī tas, ka ir mai- nījušies uzskati un prakse gan Komisijā, gan dalībvalstīs un ir radusies vajadzība koncentrēt atbalstu un mazināt konkurences traucējumus, liek tiekties uz atklātību, modernizāciju un vienkāršošanu, pārskatot visus pašrei- zējos kritērijus un aizstājot minētos dokumentus (2) ar vienu dokumentu. Šajā nolūkā ir izstrādāts šis doku- ments. (1) Skat. Commission of the European Communities, Competition law in the European Communities, Volume IIA: Rules applicable to State aids, Brus- sels — Luxembourg, 1995, 187. lpp. et seq. (2) Šīs pamatnostādnes aizstāj šādus dokumentus, tajā skaitā to pieliku- mus: — Komisijas Paziņojums Padomei (OV C 111, 4. 11. 1971. , 7. lpp. ); — Komisijas Paziņojums Padomei (COM(73) 1110, 27. 6. 1973. ); — Komisijas Paziņojums Padomei (COM(75) 77 final, 26. 2. 1975. ); — Komisijas Paziņojums dalībvalstīm (OV C 31, 3. 2. 1979. , 9. lpp. ); — Komisijas paziņojums dalībvalstīm par 93. panta 3. punkta a) un c) apakšpunkta piemērošanas metodēm reģionālajam atbalstam (OV C 212, 12. 8. 1988. , 2. lpp. ); — Komisijas paziņojums dalībvalstīm par standartlikmēm un paze- minātajām likmēm, ko piemēro Francijai, Īrijai un Portugālei (OV C 10, 16. 1. 1990. , 8. lpp. ); — Komisijas paziņojums dalībvalstīm par 93. panta 3. punkta a) apakšpunkta piemērošanas metodēm reģionālajam atbalstam (OV C 163, 4. 7. 1990. , 6. lpp. ); — Komisijas paziņojums, kas adresēts dalībvalstīm un citām ieinte- resētajām pusēm par grozījumiem II daļā paziņojumā par 93. panta 3. punkta a) un c) apakšpunkta piemērošanas metodēm reģionālajam atbalstam (OV C 364, 20. 12. 1994. , 8. lpp. ); Pamatnostādnes ir saskaņā ar Padomes 1971. gada 20. oktobra Rezo- lūcijas kritērijiem (OV C 111, 4. 11. 1971. , 1. lpp. ). Paziņojums par standartlikmēm un pazeminātām likmēm (OV C 273, 9. 9. 1997. , 3. lpp. ) vairs nepieder dokumentiem par reģionālo atbal- stu, jo tas attiecas uz valsts atbalstu. Atbalsta pasākumi, kas ir šo pamatnostādņu priekšmets (“reģionālais atbalsts”), atšķiras no citu kategoriju valsts atbalsta (jo īpaši no atbalsta pētniecībai un attīstībai, vides aizsardzībai vai uzņēmumiem, kas nonākuši grūtī- bās), jo tie ir paredzēti konkrētiem reģioniem un to kon- krētais mērķis ir šo reģionu attīstība (3). Reģionālais atbalsts ir paredzēts, lai attīstītu mazāk lab- vēlīgus reģionus, palīdzot ar ieguldījumiem un noturīgu darbavietu radīšanu. Tas veicina šo reģionu uzņēmumu darbības paplašināšanos, modernizāciju un dažādošanos, kā arī jaunu uzņēmumu veidošanos šajos reģionos. Lai sekmētu šādu attīstību un mazinātu negatīvu seku iespē- jamību, ko izraisa jebkuras pārmaiņas, šāds atbalsts ir jāpiešķir ar nosacījumu, ka mazāk labvēlīgos reģionos ieguldījumi un izveidotās darbavietas tiek kādu laiku obligāti saglabātas. Ārkārtas gadījumos ar šādu atbalstu var nepietikt, lai rosinātu reģiona attīstību, ja attiecīgā reģiona strukturā- lie traucējumi ir pārāk lieli. Tikai šādos gadījumos reģionālo atbalstu var papildināt ar darbības atbalstu. Komisija uzskata, ka ar reģionālo atbalstu var efektīvi sasniegt paredzēto mērķi un tādējādi attaisnot ar to sais- tītos konkurences traucējumus, ar noteikumu, ka tiek stingri ievēroti daži principi un noteikumi. Pirmkārt jāņem vērā tas, ka šo dokumentu piemēro izņēmuma gadījumos, ievērojot 92. panta burtu un garu. (3) Par reģionālo atbalstu uzskata arī atbalstu, ko piešķir maziem un lai veicinātu vidējiem uzņēmumiem un ko paredz palielināt, reģionālo attīstību. 08/1. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 227 Faktiski šāds atbalsts Eiropas Savienībā ir iespējams tikai tad, ja to izmanto taupīgi un koncentrē tikai visvairāk atpalikušajos reģionos (1). Ja atbalsts tiktu vispārināts un to uztvertu kā normu, tas pārstātu būt attīstības stimuls un zustu tā ekonomiskā ietekme. Turklāt atbalsts iejauk- tos parastajā tirgus spēku mijiedarbībā un mazinātu visas Kopienas ekonomikas spēku. Atsevišķs ad hoc atbalsta maksājums (5) vienam uzņēmu- mam vai vienai darbības jomai piešķirts atbalsts var būtiski ietekmēt konkurenci attiecīgajā tirgū, bet tā ietekme uz reģiona attīstību var būt pārāk niecīga. Šādu atbalstu parasti piešķir saskaņā ar īpašu vai nozaru ražo- šanas politiku, un tā bieži vien neatbilst pašai reģionālā atbalsta politikas būtībai (6). Šai politikai ir jāpaliek nei- trālai attiecībā uz ražošanas līdzekļu sadali starp dažādām ekonomikas nozarēm un darbībām. 2. Piemērošana Komisija uzskata, ka, ja vien nevar pierādīt pretējo, šāds atbalsts neatbilst iepriekšējā punktā noteiktajām prasībām (7). Komisija piemēros šīs pamatnostādnes reģionālajam atbalstam, ko piešķir visām ekonomikas nozarēm, izņemot Līguma II pielikumā minēto lauksaimniecības produktu ražošanu, pārstrādi un tirdzniecību, zivsaim- niecību un ogļrūpniecību. Tādēļ minētās atkāpes parasti piešķir tikai daudznozaru atbalsta programmām, kas attiecīgajā reģionā ir pieeja- mas visiem attiecīgās nozares uzņēmumiem. Turklāt dažas nozares, uz ko attiecas šīs pamatnostādnes, regulē arī noteikumi, kuru konkrētais mērķis ir minētās nozares (2). 3. Reģionu noteikšana Atkāpi no Līguma 92. panta 1. punktā noteiktā nesade- rības principa attiecībā uz reģionālo atbalstu var piešķirt tikai tad, ja atbalsta izraisītos konkurences traucējumus līdzsvaro priekšrocības, ko atbalsts dod mazāk labvēlīgu reģionu attīstībai (3). Atbalsta sniegto priekšrocību nozī- mību var vērtēt dažādi atkarībā atkāpes, ko piemēro; gadījumos, kas minēti 92. panta 3. punkta a) apakš- punktā, atbalsts rada lielākus konkurences traucējumus nekā gadījumos, kas minēti 92. panta 3. punkta c) apakšpunktā (4). (1) Skat. Padomes 1995. gada 6. un 7. novembra secinājumus par kon- kurences politiku un rūpniecības konkurētspēju. (2) Pašlaik ir šādas nozares, uz ko attiecas īpaši noteikumi: pārvadājumi, tērauds, kuģubūve, mākslīgās šķiedras un mehāniskie transportlī- dzekļi. Turklāt īpašus noteikumus piemēro ieguldījumiem, uz ko attiecas daudznozaru reģionālās atbalsta programma lieliem projek- tiem. Šajā sakarā skat. Tiesas nolēmuma 17. punktu lietā 730/79 Philip Morris [1980] ECR 2671 un 20. punktu lietā C-169/95 Spain v. Com- mission [1997] ECR I-135. (3) (4) Šajā sakarā skat. Pirmās instances tiesas nolēmuma 54. punktu lietā T-380/94 AIUFFASS un AKT [1996] ECR II-2169. 3. 1. 3. 2. Lai atbalsta programmās, kas vērstas uz reģioniem, varētu izmantot kādu no atkāpēm, attiecīgajiem reģioniem ir jāatbilst nosacījumiem, kas paredzēti šajās atkāpēs. Komi- sija, piemērojot iepriekšnoteiktus pārbaudes kritērijus, konstatē, vai šie nosacījumi ir ievēroti. Ņemot vērā šo pamatnostādņu ievadā paustos principus (par to, ka atbalstu sniedz izņēmuma kārtā), Komisija prima facie uzskata, ka kopējam reģionu skaitam, kam Kopienā piešķir palīdzību, būtu vienmēr jābūt mazākam nekā to reģionu skaitam, kam palīdzību nepiešķir. Praksē, izmantojot visvienkāršāko atbalsta apjoma mērvienību (iedzīvotāju procentuālo daudzumu, kam atbalsts pie- šķirts), tas nozīmē, ka kopumā reģionālo atbalstu Kopienā drīkst piešķirt mazāk nekā 50 % Kopienas iedzī- votāju. (5) Šajā sakarā skat. Tiesas nolēmumu apvienotajā lietā C-278/92, C-279/92 un C-280/92 Spain v. Commission [1994] ECR I-4103. (6) Tādēļ saskaņā ar PTO nolīgumu par subsīdijām un kompensācijas pasākumiem šāds atbalsts noteikti nepieder neapstrīdama reģionālā atbalsta kategorijai (atļauts bez pārbaudes). (7) Ad hoc atbalstu grūtībās nonākušiem uzņēmumiem regulē īpaši notei- kumi, un to neuzskata par reģionālo atbalstu. Pašlaik spēkā esošie noteikumi ir publicēti OV C 368, 23. 12. 1994. , 12. lpp. 228 3. 3. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 08/1. sēj. Tā kā divas minētās atkāpes attiecas uz dažāda veida un dažādas intensitātes reģionālajām problēmām, priekš- roka jādod reģioniem, kam radušies visakūtākie sarežģījumi (1), ievērojot kopējā atbalsta nodrošinājuma ierobežojumus, kas minēti 3. 2. punktā. pieejami statistikas dati. Šīs summas aprēķina, pamato- joties uz datiem, ko sniedz Eiropas Kopienu Statistikas birojs. 3. 4. Tāpēc, nosakot reģionus, kam ir tiesības uz atbalstu, jāveidojas atbalsta koncentrācijai telpā saskaņā ar 3. 2. un 3. 3. punktā minētajiem principiem. Atkāpe, kas paredzēta 92. panta 3. punkta c) apakšpunktā 3. 6. Pretēji 92. panta 3. punkta a) apakšpunktam, kurā attie- cīgais stāvoklis ir noteikts precīzi un oficiāli, 92. panta 3. punkta c) apakšpunkts ļauj lielāku rīcības brīvību, nosakot reģiona grūtības, ko var atvieglot ar atbalsta pasākumiem. Tāpēc šajā gadījumā attiecīgie rādītāji neat- spoguļo dzīves līmeni un bezdarba līmeni. Katrā ziņā pie- mērotus principus šo sarežģījumu novērtēšanai var izstrādāt ne tikai Kopiena, bet arī katra konkrētā dalīb- valsts. Tiesa lietā 248/84 (skat. 12. zemsvītras piezīmi) ir iztei- kusi šādu viedokli par diviem minētajiem jautājumiem (sarežģījumu apjoms un novērtēšanas principi): “Atkāpe 92. panta 3. punkta c) apakšpunktā, no vienas puses, ir plašāka, jo tā ļauj neizvirzīt dažu apgabalu attīs- tībai saimnieciskus nosacījumus, kas paredzēti 92. panta 3. punkta a) apakšpunktā, ar noteikumu, ka šāds atbalsts “nelabvēlīgi neietekmē tirdzniecības nosacījumus tiktāl, ka tas varētu kaitēt kopējām interesēm”. Šis noteikums dod Komisijai tiesības atļaut piešķirt atbalstu, kas veicina saimniecisku izaugsmi kādas dalībvalsts apgabalos, kuri ir mazāk attīstīti salīdzinājumā ar valsts vidējo attīstības līmeni”. Reģionālajam atbalstam, uz ko attiecas c) apakšpunkta atkāpe, tomēr ir jābūt daļai no dalībvalsts saskaņotas reģionālās politikas un, to piešķirot, jāievēro iepriekšmi- nētie ģeogrāfiskās koncentrācijas principi. Tā kā šis atbalsts ir paredzēts reģioniem, kas ir mazāk nelabvēlīgā stāvoklī par reģioniem, uz kuriem attiecas a) apakš- punkts, tas salīdzinājumā ar a) apakšpunkta atbalstu bie- žāk ir atbalsts izņēmuma kārtā, un to var atļaut tikai ļoti reti. Tādējādi tikai maza daļa kādas dalībvalsts teritorijas var prima facie pretendēt uz minēto atbalstu. Tādēļ iedzī- votāju daudzums reģionos, uz kuriem attiecas 92. panta Atkāpe, kas paredzēta 92. panta 3. punkta a) apakšpunktā 3. 5. Līguma 92. panta 3. punkta a) apakšpunktā ir noteikts, ka atbalstu, kas veicina ekonomikas attīstību apgabalos, kur dzīves līmenis ir ārkārtīgi zems vai kur valda liels bezdarbs, var uzskatīt par saderīgu ar kopējo tirgu. Atbil- stoši Eiropas Kopienu Tiesas uzskatam “vārdu “ārkārtīgi” un “liels” izmantošana 92. panta 3. punkta a) apakš- punkta atkāpē norāda, ka tā attiecas tikai uz apgabaliem, kuros ekonomikas stāvoklis ir ārkārtīgi nelabvēlīgs salī- dzinājumā ar visu Kopienu” (2). Komisija, ņemot vērā pārbaudītus risinājumus, attiecīgi uzskata, ka paredzētie nosacījumi ir ievēroti reģionā, kas ir NUTS (3)II līmeņa ģeogrāfiska vienība un kurā iekšze- mes kopprodukts (IKP) uz vienu iedzīvotāju, mērot ar pirktspējas līmeni (PSL), ir mazāks nekā 75,0 % no Kopie- nas vidējā rādītāja (4). Katra reģiona un Kopienas vidējais IKP/PSL, ko izmanto pārbaudei, attiecas uz vidējiem rādītājiem par pēdējiem trim gadiem, par kuriem ir 3. 7. (1) Reģionos, kam ir tiesības uz atbalstu saskaņā ar a) apakšpunkta atkā- pi, pašlaik ir 22,7 % no Kopienas iedzīvotāju skaita salīdzinājumā ar 24 % reģionos, kam ir tiesības saskaņā ar c) apakšpunkta atkāpi. (2) 19. punkts lietā 248/84 Germany v. Commission [1987] ECR 4013. (3) Statistisko teritoriālo vienību nomenklatūra. (4) Uzskata, ka IKP rādītājs spēj atspoguļot abas minētās parādības. 08/1. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 229 3. punkta c) apakšpunkts, nedrīkst pārsniegt 50 % no attiecīgās valsts iedzīvotāju daudzuma, uz ko neattie- cas punkta atkāpe a) apakšpunktu (1). panta 3. ar 92. saskaņā No otras puses, tas, ka šāds atbalsts ļauj ņemt vērā kādas dalībvalsts īpatnības, nenozīmē, ka nevajadzētu pārlieci- nāties, vai šis atbalsts atbilst Kopienas interesēm. Tādēļ, katrā dalībvalstī nosakot reģionus, kam ir tiesības uz atbalstu, kas nodrošina jāievēro programma, saskaņotus kritērijus visā Kopienā. (2) ir 3. 8. Lai dalībvalstu iestādēm piešķirtu pietiekamu rīcības brī- vību tādu reģionu izvēlē, kam ir tiesības uz atbalstu, neapdraudot pārbaudes programmas efektivitāti, ko Komisija piemēro šā tipa atbalstam, un vienādu attieksmi pret visām dalībvalstīm, reģionus, kas saskaņā ar attiecīgo atkāpi var pretendēt uz atbalstu, nosaka divās daļās: — Komisija katrai valstij nosaka šāda atbalsta nodroši- nājuma augšējo robežu, vispārēju augšējo robežu reģionālā atbalsta nodrošināju- mam Kopienā attiecībā uz iedzīvotāju skaitu. Minētā aug- šējā robeža attiecas uz visiem reģioniem, kam ir tiesības uz atbalstu saskaņā ar atkāpēm, kas paredzētas 92. panta 3. punkta c) apakšpunktā un 92. panta 3. punkta a) apakšpunktā. Tā kā reģionus, kam ir tiesības uz reģionālo atbalstu saskaņā ar atkāpi 92. panta 3. punkta a) apakšpunktā, un to kopējo nodrošinājumu Kopienā automātiski nosaka ārējas struktūras, kā kritēriju piemē- rojot 75 % IKP/PSL uz iedzīvotāju, no tā izriet, ka Komi- sijas lēmums par vispārēju augšējo robežu reizē nosaka nodrošinājuma augšējo robežu Kopienā saskaņā ar 92. panta 3. punkta c) apakšpunkta atkāpi. 92. panta 3. punkta c) apakšpunktā minēto augšējo robežu iegūst, atskaitot no vispārējās augšējās robežas to reģionu iedzī- votāju skaitu, kam ir tiesības uz atbalstu saskaņā ar 92. panta 3. punkta a) apakšpunktu. Pēc tam to sadala dažādām dalībvalstīm, ņemot vērā attiecīgo sociālekono- misko stāvokli reģionos katrā dalībvalstī, ko novērtē salī- dzinājumā ar stāvokli Kopienā. III pielikumā ir izklāstīta metode, kā šo procentuālo daudzumu noteikt katrā dalīb- valstī. 3. 10. Saskaņā ar 93. panta 3. punktu dalībvalstis paziņo Komi- sijai par metodoloģiju un kvantitātes rādītājiem, ko tās vēlas izmantot, nosakot reģionus, kam ir tiesības uz atbalstu, kā arī to reģionu sarakstu, ko tās iesaka kā atbil- stošus c) apakšpunktā paredzētai atkāpei, un to attiecīgo atbalsta intensitāti (3). Attiecīgo reģionu iedzīvotāju pro- centuālais daudzums nedrīkst pārsniegt minēto nodroši- nājuma augšējo robežu, kas paredzēta sakarā ar 92. panta 3. punkta c) apakšpunkta atkāpi. — izvēlas piemērotus reģionus. 3. 10. 1. Metodoloģijai ir jāatbilst šādiem nosacījumiem: Pēdējā daļā ievēro atklātus noteikumus, taču tā ir pietie- kami elastīga, lai ļautu atkāpi piemērot atšķirīgos gadīju- mos. Atbalsta nodrošinājuma augšējā robeža ir paredzē- ta, izvēloties reģionus, kam ir tiesības uz atbalstu, un reizē nodroši- nātu vienādu attieksmi, kas vajadzīga, lai šāda atbalsts būtu saskaņā ar Kopienas interesēm. lai sekmētu iepriekšminēto elastīgumu, — tai jābūt objektīvai, — tai jāļauj novērtēt attiecīgās dalībvalsts atbilstīgo reģionu sociālekonomisko apstākļu atšķirības, uzsve- rot būtiskās atšķirības, 3. 9. Lai nodrošinātu efektīvu reģionālā atbalsta kontroli, palī- dzot sasniegt Līguma 3. pantā izklāstītos mērķus, jo īpaši g) un j) apakšpunktā minētos mērķus, Komisija nosaka (1) Izņemot pārejas posma izņēmumu, ko izraisa šo pamatnostādņu III pielikuma 8. punkta piemērošana. (2) Šajā sakarā skat. Tiesas nolēmuma 26. punktu lietā 730/79 Philip Morris [85] un 18. punktu lietā 310/85 Deufil [1987] ECR 901. — tā jāizklāsta skaidri un sīki, lai Komisija varētu novēr- tēt labās īpašības. (3) Skat. 4. 8. un 4. 9. punktu. 230 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 08/1. sēj. 3. 10. 2. Rādītājiem ir jāatbilst šādiem nosacījumiem: 3. 10. 4. Reģioni ar zemu iedzīvotāju blīvumu: — to skaits, ieskaitot gan vienkāršus rādītājus, gan rādī- tāju kombinācijas, nedrīkst būt lielāks par pieci. — saskaņā ar katrai dalībvalstij noteikto augšējo robežu, kas minēta 3. 9. punktā, reģioni, kuros iedzīvotāju blī- vums ir mazāks par 12,5 iedzīvotājiem uz kvadrātkilometru (2), arī var atbilst minētai atkāpei. — tiem jābūt objektīviem un atbilstošiem reģionu sociā- lekonomisko apstākļu pārbaudei, 3. 10. 5. Sakarība ar struktūrfondiem: — tiem jābūt pamatotiem vai nu ar statistikas datu krā- jumiem par rādītājiem, kas ir izmantoti vismaz trīs gadus pirms paziņojuma saņemšanas dienas, vai arī atvasinātiem no jaunākajiem veiktajiem pētījumiem, ja atbilstīga statistika nav pieejama par katru gadu, — tos iegūst no ticamiem statistikas avotiem. — lai sekmētu to, ka dalībvalstis nodrošina konsekven- ci, izvēloties šādus reģionus un izvēloties reģionus, kas pretendē uz Kopienas palīdzību, reģioni, kam ir tiesības uz struktūrfondiem, var pretendēt arī uz attie- cīgo atkāpi saskaņā ar 3. 9. punktā minētajām augš- ējām robežām un saskaņā ar nosacījumiem, kas izklāstīti 3. 10. 3. punkta otrajā ievilkumā. 3. 10. 3. Reģionu sarakstiem ir jāatbilst šādiem nosacījumiem: — reģioniem ir jāatbilst NUTS III līmenim vai, ja ir pamatojums, kādai citai viendabīgai ģeogrāfiskai vie- nībai. Katras dalībvalsts sarakstā var būt tikai viena tipa ģeogrāfiskas vienības, tiks izmantots — atsevišķiem reģioniem vai blakusesošu reģionu gru- pām ir jāveido koncentrēti apgabali, katrs ar vismaz 100 000 iedzīvotāju. Ja reģiona iedzīvotāju skaits ir mazāks, iedzīvotāju procentuālā daudzuma aprēķinā- šanai iedzīvotāju skaits 100 000. Šā noteikuma izņēmums ir NUTS III līmeņa reģioni ar mazāk nekā 100 000 iedzīvotājiem, salas un pārējie reģioni, kas tāpat ir ģeogrāfiski nošķirti (1). Ja kāds reģions pievienojas reģioniem, kam ir tiesības uz reģionālo atbalstu citās dalībvalstīs, noteikums attiecas uz visu izveidojušos reģionu kopumu, fiktīvs — reģionu sarakstu sakārto, pamatojoties uz 3. 10. 2. punktā noteiktajiem rādītājiem. 4. Atbalsta mērķis, forma un daudzums 4. 1. Reģionālā atbalsta mērķis ir vai nu ienesīgs ieguldījums (sākotnējs ieguldījums), vai darbavietu radīšana, kas ir saistīta ar ieguldījumu. Tādējādi šajā metodē nav dota priekšroka ne kapitāla, ne darbavietu faktoram. 4. 2. Lai nodrošinātu to, ka piešķirtais ienesīgais ieguldījums ir stabils un drošs, saņēmēja ieguldījumam (3) tā finansē- jumā ir jābūt vismaz 25 %. Atbalsta formas var būt dažādas: dotācija, aizdevums ar zemiem kredītprocentiem vai procentu atlaidi, valsts garantija vai publiska dalība ar izdevīgiem noteikumiem, atbrīvojums no nodokļiem, sociālās nodrošināšanas iemaksu samazināšana, preču piegāde un pakalpojumu sniegšana par izdevīgām cenām utt. Ieteiktajos reģionos ir jābūt nozīmīgām atšķirībām (puse no standarta novirzes) attiecībā uz kādu no metodē izmantotajiem rādītājiem salīdzinājumā ar vidējiem rādī- tājiem, kādi ir attiecīgās dalībvalsts reģioniem, kuri varētu atbilst 92. panta 3. punkta c) apakšpunktam. (1) Luksemburgu tās iedzīvotāju skaita dēļ arī atbrīvo no šā noteikuma. Turklāt atbalsta programmās ir jānosaka, ka pieteikums par atbalstu ir jāiesniedz, pirms sācies darbs projektos. (2) Piemērotības kritērijs, ko Komisija noteikusi 2. zemsvītras piezīmē minētajā paziņojumā, astotajā ievilkumā. (3) Šinī minimālajā 25 % ieguldījumā nedrīkst būt atbalsts. Šis nosacī- jums nav spēkā, piemēram, ja aizņēmumam ir procentu likmes sub- sīdijas vai valsts garantijas ar atbalsta elementiem. 08/1. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 231 4. 3. Atbalsta daudzumu nosaka, salīdzinot intensitāti ar stan- darta izmaksām. (skat. 4. 5. , 4. 6. un 4. 13. punktu. ) Uzņēmuma iegādes gadījumā vērā ņem tikai izmaksas par šo aktīvu (4) pirkšanu (darījumam ir jānotiek saskaņā ar tirgus nosacījumiem). Aktīvi, kuru pārņemšanai atbalsts jau ir piešķirts pirms iegādes, būtu jāatskaita. Atbalsts sākotnējiem ieguldījumiem 4. 6. Attiecībā uz lieliem uzņēmumiem atļautie izdevumi var arī ietvert dažas nemateriālu ieguldījumu kategorijas ne vairāk kā 25 % no standartbāzes (5). 4. 4. Sākotnējs ieguldījums ir ieguldījums pamatkapitālā sai- stībā ar jauna uzņēmuma izveidi, esoša uzņēmuma paplašināšanu vai kādas darbības sākšanu, kas ir saistīta ar būtiskām ražojuma vai ražošanas procesa izmaiņām esošā uzņēmumā (veicot racionalizāciju, dažādošanu vai modernizāciju) (1). Ieguldījums pamatkapitālā, ko veic, iegādājoties uzņē- mumu, kas ir slēgts, vai ko slēgtu, ja tas nebūtu nopirkts, arī ir uzskatāms par sākotnēju ieguldījumu, ja vien attie- cīgais uzņēmums nepieder grūtībās nonākušam uzņēmu- mam. Pēdējā minētajā gadījumā atbalsts par uzņēmuma iegādi var ietvert priekšrocības grūtībās nonākušajam uzņēmumam, kurš ir jāpārbauda saskaņā ar pamatno- stādnēm par valsts atbalstu tādu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai, kuri nonākuši grūtībās (2). 4. 5. Atbalstu sākotnējiem ieguldījumiem aprēķina kā ieguldī- juma vērtības procentus. Šo vērtību nosaka, pamatojo- ties uz vienotu izdevumu posteņu kopumu (standarta bāze), kas atbilst šādiem ieguldījumu elementiem: zemei, ēkām un iekārtām (3). (1) Tādējādi šis jēdziens neattiecas uz ieguldījumiem, kas paredzēti atjau- nošanai. Atbalsts šāda tipa ieguldījumiem atbilst darbības atbalsta kategorijai, kam piemēro noteikumus, kas izklāstīti 4. 15. līdz 4. 17. punktā. Šajā jēdzienā arī neietilpst atbalsts grūtības nonākuša uzņēmuma finansiālai pārstrukturēšanai tādā nozīmē, kā paredzēts Kopienas pamatnostādnēs par valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai (OV C 368, 23. 12. 1994. , 12. lpp. ). Pārstrukturēšanas atbalstu minēto pamatnostādņu 2. 5. punkta nozīmē var piešķirt bez atsevišķa paziņojuma saskaņā ar reģionālā atbalsta programmu, ciktāl tā attiecas uz ieguldījumu pasākumiem (racionalizācija, modernizācija un dažādošana). Tā kā šāds reģionālais atbalsts ir daļa no ierosinātā atbalsta grūtībās nonākuša uzņēmuma pārstrukturēšanai, tas tomēr jāņem vērā pārbaudē, ko veic saskaņā ar minētajām pamatnostādnēm. (2) Attiecībā uz pašlaik piemērojamo dokumentu skat. 10. zemsvītras piezīmi. (3) Transporta nozarē izdevumus par transporta aprīkojuma iegādi (ku- stamie aktīvi) nedrīkst iekļaut vienotā izdevuma postenī (standarta bāze). Tādēļ šādi izdevumi nav atļauti atbalstam, kas paredzēts sākot- nējiem ieguldījumiem. izdevumi Šādi tehnoloģiju pārņemšana, iegādājoties: ir jāsaista ar izdevumiem, ko rada — patentus, — ekspluatācijas licences vai patentētas speciālo zinā- šanu licences, — nepatentētas speciālās zināšanas. Uz atļautajiem nemateriālajiem aktīviem attieksies nosa- cījumi, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu to, ka tie saglabā saistību ar saņēmēju reģionu, kam ir tiesības uz reģionālo atbalstu, un tātad tos nevar novirzīt uz citiem reģioniem, jo īpaši tiem reģioniem, kam nav tiesību uz reģionālo atbalstu. Šajā nolūkā atļautajiem nemateriālajiem aktī- viem cita starpā ir jāatbilst šādiem nosacījumiem: — tie ir jāizmanto vienīgi uzņēmumā, kas saņem reģionālo atbalstu, — tie ir jāuzskata par amortizējamiem aktīviem, — tie ir jāiegādājas no trešām personām saskaņā ar tir- gus nosacījumiem, — tie ir jāiekļauj uzņēmuma aktīvos un vismaz piecus gadus jāsaglabā uzņēmumā, kas saņem reģionālo atbalstu. 4. 7. Dalībvalstu paziņotais atbalsts parasti ir jāizsaka kā bruto summa, t. i. , pirms nodokļu iekasēšanas. Lai i) varētu (4) Ja kopā ar pirkumu veic citu sākotnēju ieguldījumu, ar pēdējo saistī- tie izdevumi jāpievieno pirkuma izmaksām. (5) Mazajiem un vidējiem uzņēmumiem piemērotie kritēriji un nosacī- jumi ir noteikti Kopienas pamatnostādnēs par valsts atbalstu maziem un vidējiem uzņēmumiem, OV C 213, 23. 7. 1996. , 4. lpp. 232 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 08/1. sēj. savstarpēji salīdzināt dažādas atbalsta formas un ii) varētu salīdzināt dažādu dalībvalstu saņemtā atbalsta intensitā- ti, Komisija izsaka dalībvalstu paziņoto atbalstu tādā atbalstā, kas ir tīrās dotācijas ekvivalents (TDE) (1). 4. 8. Atbalsta intensitāti precizē, ņemot vērā to reģionālo sarežģījumu veidu un intensitāti, kuru novēršanai tas paredzēts. Tāpēc vispirms ir jānošķir pieļaujamā atbalsta intensitāte reģionos, kam ir tiesības uz atbalstu saskaņā ar a) punkta atkāpi, un reģionos, kam ir tiesības saskaņā ar atkāpi c) punktā. Šajā sakarā ir jāņem vērā tas, ka reģioniem, kam ir tiesības uz atbalstu saskaņā ar atkāpi 92. panta 3. punkta c) apakšpunktā, nav raksturīgs ārkār- tīgi zems dzīves līmenis vai nopietns bezdarbs tādā nozīmē, kādā šos terminus lieto minētā punkta a) apakš- punkta atkāpē. Tādēļ atbalsta kaitīgās šajos reģionos ir mazāk attaisnojamas nekā reģionos, kas atbilst atkāpei saskaņā ar a) apakšpunktu. Tas nozīmē, ka pieļaujamā atbalsta intensitāte jau sākumā ir zemāka reģionos, kas atbilst atkāpei saskaņā ar c) apakšpunktu, nekā tajos reģionos, kas atbilst atkāpei saskaņā ar a) apakšpunktu. sekas Reģionos, kam ir tiesības uz atbalstu saskaņā 92. panta 3. punkta c) apakšpunktu, kuros ir gan augstāks IKP/PSL uz iedzīvotāju, gan zemāks bezdarba koeficients nekā attiecīgais vidējais Kopienas koeficients (3), reģionālā atbalsta intensitāte nedrīkst pārsniegt 10 % KPE, izņemot mazapdzīvotus reģionus vai visattālākos reģionus, kur tā var sasniegt 20 % KPE. Izņēmuma kārtā reģioniem, uz ko attiecas minētā augšējā robeža 10 % TDE, var apstiprināt lielāku atbalsta intensitāti, nepārsniedzot parasto augšējo robežu 20 % TDE, tiem reģioniem (kas atbilst NUTS III līmenim vai mazākiem), kas robežojas ar kādu reģionu, kam ir 92. panta 3. punkta a) apakšpunkta statuss. Visas iepriekšminētās augšējās robežas ir galīgais ierobe- žojums. Komisija nodrošinās to, lai, ievērojot šīs augšējās robežas, reģionālā atbalsta intensitāte būtu samērīga ar to reģionālo sarežģījumu smagumu un intensitāti, kuru novēršanai tas paredzēts un kuri novērtēti Kopienas sakarā. Ja uz reģioniem attiecas 92. panta 3. punkta a) apakš- punkts, Komisija uzskata, ka reģionālā atbalsta intensi- tāte nedrīkst pārsniegt 50 % likmi KPE, izņemot visattā- lākos reģionus (2), kur tā var sasniegt 65 % KPE. 92. panta 3. punkta c) apakšpunkta reģionos reģionālā atbalsta augšējā robeža nedrīkst pārsniegt 20 % KPE, izņemot reģionus ar zemu iedzīvotāju blīvumu, kur tā var sasniegt 30 % KPE. 4. 9. 4. 8. punktā norādītās augšējās robežas var atvieglināt ar piemaksām mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, kas paredzētas Komisijas paziņojumā par atbalstu mazajiem un vidējiem uzņēmumiem (4), t. i. , kopumā par 15 procentiem (5), ja reģions atbilst atkāpei saskaņā ar a) apakšpunktu, vai kopumā par 10 procentiem, ja reģions atbilst atkāpei saskaņā ar c) apakšpunktu. Galī- gās augšējās robežas piemēro mazo un vidējo uzņē- mumu bāzei. Šīs piemaksas mazajiem un vidējiem uzņē- mumiem nepiemēro transporta uzņēmumiem. NUTS II līmeņa reģioniem, kam ir tiesības uz atbalstu saskaņā ar 92. panta 3. punkta a) apakšpunktu, kuru IKP/PSL pārsniedz 60 % no Kopienas vidējā rādītāja, reģionālā atbalsta intensitāte nedrīkst pārsniegt 40 % KPE, izņemot visattālākos reģionus (2), kur tā var sasniegt 50 % KPE. (1) KPE aprēķināšanai izmantoto metodi skat. I pielikumā. (2) Attālākie reģioni ir: Francijas aizjūras departamenti (FAD), Azoru, Madeiras un Kanāriju salas (skat. 26. deklarāciju par Kopienas attālā- kajiem reģioniem, kas pievienota Līgumam par Eiropas Savienību). IKP un bezdarbs ir jānosaka NUTS III līmenī. (3) (4) Reģionālās atbalsta papildinājumi ir paredzēti arī atbalstam pētīju- miem un attīstībai, kā arī atbalstam vides aizsardzībai. Bāze šāda atbalsta aprēķināšanai tomēr atšķiras no bāzes reģionālā atbalsta aprēķināšanai (ieskaitot mazo un vidējo uzņēmumu variantu). Minē- tos papildinājumus tādēļ pievieno nevis reģionālajam atbalstam, bet citam atbilstīgam atbalstam. Dokumenti, ko pašlaik piemēro minēta- jam divu tipu atbalstam, attiecībā uz pētniecību un attīstību ir publi- cēti OV C 45, 17. 2. 1996. , 5. lpp. , bet attiecībā uz vides aizsardzību — OV C 72, 10. 3. 1994. , 3. lpp. (5) Atbalsta intensitātes bruto piemaksas izmanto, kā noteikts pamatno- stādnēs par atbalstu maziem un vidējiem uzņēmumiem. 08/1. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 233 4. 10. Atbalsts sākotnējiem ieguldījumiem, piemērojot noteiktu maksāšanas veidu vai nosacījumus, kas saistīti ar tās saņemšanu, jāpiešķir ar nosacījumu, ka minēto ieguldī- jumu saglabā vismaz piecus gadus. 4. 14. Atbalsts darbavietu izveidei, piemērojot noteiktu maksā- šanas veidu vai nosacījumus, kas saistīti ar tās saņem- šanu, jāpiešķir ar nosacījumu, ka izveidotās darbavietas saglabā vismaz piecus gadus. Atbalsts darbavietu izveidei Darbības atbalsts 4. 11. Kā norādīts 4. 1. punktā, reģionālo atbalstu var piešķirt arī darbavietu izveidei. Tomēr šinī dokumentā nav runa par tām darbavietām, kuru izveide noteikta Pamatnostādnēs par atbalstu nodarbinātības veicināšanai, kas attiecas uz darbavietām, kuras nav saistītas ar kādu ieguldījumu projektu (1); šis dokuments attiecas tikai uz darbavietām, kas saistītas ar sākotnējo ieguldījumu projektu īstenošanu (2). 4. 12. Darbavietu ir izveide darbavietu neto pieaugums (3) konkrētā uzņēmumā salīdzinājumā ar vidējo rādītāju kādā laikposmā. Visas šajā laikposmā zau- dētās darbavietas tāpēc ir jāatskaita no tajā pašā laik- posmā izveidoto darbavietu faktiskā skaita (4). skaita 4. 13. Tāpat kā ieguldījumu atbalsts šajās pamatnostādnēs noteiktais atbalsts darbavietu izveidei ir jāpielāgo risi- nāmo reģionālo sarežģījumu veidam un intensitātei. Komisija uzskata, ka atbalsta summa nedrīkst pārsniegt noteiktu procentuālu daļu no algas izmaksām, ko saņem algotā persona un ko aprēķina par diviem gadiem. Šis procentuālais daudzums atbilst tās ieguldījumu atbalsta intensitātei, kas atļauta konkrētajā apgabalā. (5) (1) Pašlaik spēkā esošo variantu skatīt OV C 334, 12. 12. 1995. , 4. lpp. (2) Darbavietu uzskata par saistītu ar kāda ieguldījumu projekta īsteno- šanu, ja tā attiecas uz darbību, uz kuru attiecas ieguldījums, un ja tā ir izveidota trīs gados pēc ieguldījuma veikšanas. Darbavietas, kas šajā laikā izveidotas, ieguldījuma dēļ pieaugot jaudas izmantošanas koe- ficientam, arī ir saistītas ar ieguldījumu. (3) Darbavietu skaits atbilst gada darba vienību (GDV) skaitam, t. i. , to personu skaitam, kas gadā nodarbinātas pilnu darba laiku, bet daļējs un sezonas darbs ir GDV daļa. Ir pilnīgi skaidrs, ka šāda definīcija attiecas gan uz esošiem uzņēmu- miem, gan uz jauniem uzņēmumiem. (4) (5) Algu izmaksas ir bruto alga, t. i. , pirms nodokļu un obligāto sociālās nodrošināšanas iemaksu nomaksāšanas. Komisija patur tiesības izmantot norādēm Kopienas statistikas rādītājus par vidējām algu izmaksām dažādās dalībvalstīs. 4. 15. 4. 16. Reģionālā atbalsts, kura mērķis ir samazināt uzņēmuma kārtējos izdevumus (darbības atbalsts), parasti ir aizliegts. Izņēmuma kārtā šādu atbalstu tomēr var piešķirt reģioniem, kam ir tiesības uz atbalstu saskaņā ar 92. panta 3. punkta a) apakšpunkta atkāpi, ar nosacī- jumu, ka i) to pamato šā atbalsta devums reģiona attīstī- bai un veids un ii) tā daudzums ir proporcionāls trūku- miem, ko ar šo atbalstu paredzēts mazināt (6). Dalībvalstu pienākums ir norādīt visus trūkumus un novērtēt to nozīmi. Attālākos reģionos, kas atbilst atkāpei saskaņā ar 92. panta 3. punkta a) un c) apakšpunktu, un reģionos ar zemu iedzīvotāju blīvumu, kam ir tiesības vai nu uz atkāpi saskaņā ar 92. panta 3. punkta a) apakšpunktu, vai 92. panta 3. punkta c) apakšpunktu, pamatojoties uz 3. 10. 4. punktā minēto iedzīvotāju blīvuma pārbaudi, atbalstu, kas ir daļēji paredzēts papildu transporta izmaksu kompensācijai (7), var atļaut saskaņā ar īpašiem nosacījumiem (8). Dalībvalsts pienākums ir pierādīt, ka ir šādas papildu izmaksas, kā arī noteikt to apjomu. 4. 17. Izņemot 4. 16. punktā minētos gadījumus, darbības atbalsts ir jāierobežo laikā un pakāpeniski jāsamazina. Turklāt darbības atbalsts, kas paredzēts eksporta veicināšanai (9) starp dalībvalstīm, ir aizliegts. (6) Darbības atbalstu jo īpaši izmanto kā atbrīvojumu no nodokļiem vai sociālās nodrošināšanas iemaksu samazinājumu. (7) Papildu transporta izmaksas ir papildu izmaksas, ko rada preču aprite attiecīgās valsts teritorijā. Šāds atbalsts nekādā gadījumā nedrīkst būt atbalsts eksportam, un tie arī nedrīkst būt pasākumi, kas ir līdzvērtīgi importa kvantitātes ierobežojumiem EK Līguma 30. panta nozīmē. (8) Attiecībā uz īpašiem nosacījumiem reģioniem, kas atbilst 92. panta 3. punkta c) apakšpunkta atkāpei saskaņā ar iedzīvotāju blīvuma kri- tēriju, skatīt II pielikumu. Pārējiem reģioniem, kam ir tiesības uz atbalstu, lai kompensētu papildu transporta izmaksas, piemēro tādus pašus nosacījumus, kādi minēti II pielikumā. (9) Skat. 3. zemsvītras piezīmi paziņojumā par de minimis atbalstu, OV C 68, 6. 3. 1996. , 9. lpp. 234 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 08/1. sēj. Noteikumi par atbalsta uzkrāšanu kas ir apstiprināti katram reģionam, kopā veido kādas dalībvalsts reģionālā atbalsta plānu. 4. 18. Atbalsta intensitātes augšējās robežas, kas noteiktas saskaņā ar 4. 8. un 4. 9. punktā paredzētajiem kritērijiem, attiecas uz visu atbalstu kopumā: — ja palīdzību reizē piešķir pēc vairākām reģionālajām programmām, — vai atbalstu piešķir no vietējiem, reģionāliem vai Kopienas avotiem. 5. 2. Saskaņā ar Līguma 92. panta 3. punktu dalībvalstis paziņo plāna projektu, kas sastādīts saskaņā ar iepriekš 3. 5. , 3. 10. , 4. 8. un 4. 9. punktā noteiktajiem kritērijiem. Komisija apstiprina plānu saskaņā ar Līguma 93. pantā paredzēto procedūru, parasti ar vienu lēmumu par visiem atbilstīgajiem reģioniem dalībvalstī un uz noteiktu laiku. Dalībvalstu reģionālos atbalsta plānus tādēļ periodiski pārskata. 4. 19. 4. 11. līdz 4. 14. punktā aprakstīto atbalstu darbavietu radīšanai un 4. 4. aprakstīto ieguldījumu atbalstu var apvienot (1) saskaņā ar atbilstī- gajam reģionam noteiktajām intensitātes augšējām robežām (2). līdz 4. 10. punktā 5. 3. Lai panāktu Komisijas konkurences politikas lēmumu atbilstību lēmumiem, kas attiecas uz reģioniem, kam ir tiesības uz struktūrfondiem, plānu derīguma termiņu parasti pieskaņo struktūrfondu palīdzības grafikam. 4. 20. Ja izdevumi, kas ir atļauti reģionālajam atbalstam, pilnīgi vai daļēji atbilst atbalstam citiem mērķiem, kopējajam atbalstam piemēro izdevīgāku augšējo robežu saskaņā ar attiecīgajām programmām 5. 4. Atbalsta programmu projektus Komisija apstiprina vai nu tad, kad plāns ir izveidots, vai vēlāk, ņemot vērā to, kādi reģioni, augšējās robežas un termiņi ir noteikti plānā. 4. 21. Ja dalībvalsts nosaka, ka valsts atbalstu, ko piešķir saskaņā ar vienu programmu, var apvienot ar atbalstu, ko piešķir saskaņā ar citām programmām, katrai programmai ir jānorāda metode, ar kuru tiks nodrošināta atbilstība iepriekšminētajiem nosacījumiem. 5. 5. Gada ziņojumos, ko dalībvalstis iesniedz Komisijai, ir runa par 5. 4. punktā minēto programmu īstenošanu saskaņā ar spēkā esošajiem noteikumiem (3). 5. Reģionālā atbalsta plāns un deklarācija par atbalsta atbilstību 5. 6. 5. 1. Kādas dalībvalsts reģioni, kam ir tiesības uz atbalstu saskaņā ar atkāpēm, kā arī intensitātes augšējās robežas sākotnējajam atbalstam vai atbalstam darbavietu izveidei, (1) Atbalstu darbavietu izveidei un ieguldījumu atbalstu, kas noteikts šajās pamatnostādnēs, nedrīkst apvienot ar atbalstu darbavietu izvei- dei, kas noteikts 31. zemsvītras piezīmē norādītajās pamatnostādnēs par atbalstu nodarbinātībā, jo tās piemēro citos apstākļos un citā lai- kā. Lielāks atbalsta daudzums saņēmēju kategorijām, kam ir īpaši nelabvēlīgi apstākļi, tomēr būs pieļaujams saskaņā ar noteikumiem, kas jāparedz pamatnostādnēs par atbalstu nodarbinātībā. (2) Šo nosacījumu uzskata par ievērotu, ja atbalsta summa sākotnējam ieguldītājam, kas izteikta kā ieguldījuma daļa procentos, kā arī dar- bavietu izveides atbalstam, kas izteikts kā algu izmaksu daļa procen- tos, nepārsniedz labvēlīgāko summu, ko aprēķina, piemērojot vai nu augšējo robežu, kas noteikta reģionam saskaņā ar 4. 8. un 4. 9. punktā norādītajiem kritērijiem, vai arī augšējo robežu, kas noteikta reģionam saskaņā ar 4. 13. punktā norādītajiem kritērijiem. Kamēr plāns ir spēkā, dalībvalstis var lūgt to precizēt, ja ir pierādīts, ka sociālekonomiskie apstākļi ir būtiski mai- nījušies. Šādas izmaiņas var attiekties uz atbalsta intensi- tāti un reģioniem, kam ir tiesības uz atbalstu, ar nosacī- jumu, ka iespējamo jaunu reģionu iekļaušanu kompensē ar to reģionu svītrošanu no plāna, kuros ir tāds pats iedzīvotāju skaits. Precizētais plāns ir spēkā līdz termi- ņam, kas jau ir noteikts sākotnējam plānam. 5. 7. Reģioniem, kas zaudē 92. panta 3. punkta a) apakš- punktā noteikto statusu reģionālā atbalsts plānu pārska- tīšanas dēļ un iegūst 92. panta 3. punkta c) apakšpunkta (3) Pašlaik spēkā esošos noteikumus var skatīt Komisijas 1994. gada februāra vēstulē dalībvalstīm, kura grozīta ar Komisijas 22. 1995. gada 2. augusta vēstuli dalībvalstīm. 08/1. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 235 5. 8. statusu, Komisija pārejas laikā varētu apstiprināt pakāpe- niski vai straujāk samazināt atbalsta daudzumu, ko šie reģioni bijuši tiesīgi saņemt saskaņā ar 92. panta 3. punkta a) apakšpunktu, līdz ir sasniegta intensitātes augšējā robeža atbilstoši iepriekš 4. 8. un 4. 9. punktā minētajam (1), (2). Pārejas laiks nedrīkst pārsniegt divus gadus attiecībā uz darbības atbalstu, bet četrus gadus – attiecībā uz atbalstu, kas paredzēts sākotnējiem ieguldī- jumiem un darbavietu izveidei. Lai izstrādātu plānu, dalībvalstīm saskaņā ar Līguma 93. panta 3. punktu lūdz papildus to reģionu sarakstam, ko tās iesaka kā atbilstošus minētajām atkāpēm un inten- sitātes augšējām robežām, paziņot Komisijai visus pārē- jos faktorus, kas jāņem vērā, nosakot atbalsta pro- grammu forma, uzņēmumu lielums utt. ), ko tās ierosina apstiprināt cen- trālā, reģionālā vai vietējā līmenī. Plāna spēkā esamības laikā un tā darbības laikā par visām programmām, kas atbilst šai pamata programmai, var ziņot saskaņā ar paā- trinātu procedūru. (atbalsta mērķis principus un 6. Stāšanās spēkā, izpilde un pārbaude 6. 1. Izņemot turpmāk 6. 2. un 6. 3. punktā izklāstītos pagaidu noteikumus, Komisija novērtēs reģionālā atbalsta atbil- stību kopējam tirgum, pamatojoties uz šīm pamatno- stādnēm, tiklīdz tās būs piemērojamas. Tomēr atbalsta ierosinājumus, par kuriem paziņots, pirms šīs pamatno- stādnes ir darītas zināmas dalībvalstīm, un par kuriem Komisija vēl nav pieņēmusi galīgu lēmumu, novērtēs, pamatojoties uz paziņojuma laikā spēkā esošajiem kritē- rijiem. Šajā sakarā Komisija kā 93. panta 1. punktam atbilstīgu pasākumu ierosinās, lai visiem Komisijas apstiprinātajiem reģionālā atbalsta beztermiņa sarakstiem vai tiem sarak- stiem, kuru derīguma termiņš beidzas pēc 1999. gada 31. decembra, dalībvalstis noteiktu spēkā esamību līdz 1999. gada 31. decembrim. Komisija kā 93. panta 1. punktam atbilstīgu pasākumu ierosinās arī, lai dalībvalstis groza visas esošās reģionālās spēkā 1999. gada atbalsta programmas, kas būs 31. decembrī, lai panāktu to atbilstību šīm pamatnostād- nēm no 2000. gada 1. janvāra, un lai sešos mēnešos tās paziņo par ierosinātajām izmaiņām. Tā kā lielākajai daļai reģionu, kuri saņem atbalstu, to tie- sības uz reģionālo atbalstu saskaņā ar 92. panta 3. punkta a) un c) apakšpunkta atkāpēm ir apstiprinātas līdz 1999. gada 31. decembrim, kā arī, lai nodrošinātu tais- nīgu attieksmi pret dalībvalstīm līdz minētai dienai, Komisija var atkāpties no šīm pamatnostādnēm līdz 1999. gada 31. decembrim attiecībā uz to reģionu sarak- stu pārbaudi, kas ir tiesīgi saņemt atbalstu (jauni saraksti vai grozījumi), kuri darīti zināmi līdz 1999. gada 1. jan- vārim, ar nosacījumu, ka minēto saraksti vairs nav spēkā pēc 1999. gada 31. decembra. Šādos gadījumos Komi- sija turpinās pamatoties uz metodi, ko tā noteikusi savā paziņojumā (3). Tāpat, lai nodrošinātu taisnīgu attieksmi pret dalībval- stīm, Komisija var atkāpties no šīm pamatnostādnēm līdz 1999. gada 31. decembrim attiecībā uz pārbaudēm, kas paredzētas, lai noteiktu, vai jaunajās programmās, ad hoc gadījumos un izmaiņās esošajās programmās, kas paziņotas pirms 1999. gada 1. janvāra, ar nosacījumu, ka minētā daudzuma un augšējās robežas kombinācijas spēkā esamība beidzas 1999. gada 31. decembrī vai dau- dzuma un augšējo robežu kombinācijas, ko ierosina no 2000. gada 1. janvāra, atbilst šīm pamatnostādnēm, iero- sinātā atbalsta intensitāte un augšējās robežas ir savstar- pēji saderīgas. 6. 2. 6. 3. Komisija turklāt ierosinās dalībvalstīm atbilstīgus pasā- kumus saskaņā ar EK Līguma 93. panta 1. punktu, lai nodrošinātu to, ka visi reģionālā atbalsta plāni un visas reģionālā atbalsta programmas, kas ir spēkā 2000. gada 1. janvārī, atbilst šīm pamatnostādnēm. 6. 4. Komisija pārbauda šīs pamatnostādnes piecos gados pēc tam, kad tās kļūst piemērojamas. Komisija turklāt vien- mēr var pieņemt lēmumu tās grozīt, ja tas būtu vajadzīgs saistībā ar konkurences politiku vai lai ņemtu vērā citu Kopienas politiku un starptautiskās saistības. (1) Pagaidu noteikumi neattiecas uz tām NUTS II reģionu daļām, kas zaudē 92. panta 3. punkta a) apakšpunkta statusu un kas, ja nav pie- ejams papildu iedzīvotāju blīvums procentos, ko iegūst, piemērojot šo pamatnostādņu III pielikuma 8. punkta precizējumu, jaunajos atbalsta plānos nebūtu bijuši jāiekļauj. (2) Ņemot vērā īpaši smago stāvokli Ziemeļīrijā, tā saglabās izņēmuma reģiona statusu, un tai būs 40 % augšējā robeža. (3) Komisijas paziņojums par 92. panta 3. punkta a) un c) apakšpunkta piemērošanas metodi attiecībā uz reģionālo atbalstu: skat. 2. zemsvīt- ras piezīmi, piekto ievilkumu. 236 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 08/1. sēj. I PIELIKUMS IEGULDĪJUMU ATBALSTA TĪRAIS DOTĀCIJAS EKVIVALENTS Tīro dotācijas ekvivalentu (TDE) Komisija izmanto, novērtējot dalībvalstu paziņotās atbalsta programmas. Tāpēc dalībvalstīm parasti tas nav jāpiemēro, un šajā dokumentā tas publicēts tikai atklātības apsvērumu dēļ. 1. VISPĀRĪGI PRINCIPI Tīro dotācijas ekvivalentu (TDE) aprēķina, reducējot visas atbalsta formas, kas saistītas ar ieguldījumiem (1), uz vienu lielumu neatkarīgi no konkrētās valsts, t. i. , uz tīro intensitāti, lai salīdzinātu šīs atbalsta formas savā starpā vai ar iepriekšnoteiktu augšējo robežu. Izmanto ex ante salīdzinošo metodi, kas ne vienmēr atspoguļo norēķinu praksi. Tīrā intensitāte ir galīgais labums, ko, saskaņā ar pieņēmumu, uzņēmums, atrēķinot nodokļus, gūst no atbalsta vērtības, kas ir attiecināta pret atbalstītiem ieguldījumiem. Šajā aprēķinā var ņemt vērā tikai pamatkapitāla izdevumus sakarā ar zemi, ēkām un tehniskām iekārtām, kas veido standartbāzi. Ja programmu bāzē ir iekļauti papildu izdevumi, tiem jābūt noteiktā samērā ar standartbāzi. Tādējādi visas programmas pārbaudīs, ņemot vērā šo programmu intensitātes, kas tiek reducētas uz standartbāzē minētajiem izdevumiem, kā norādīts turpmākajos piemēros (2). 1. piemērs: — Programmas bāze: iekārtas — Programmas intensitāte: maksimālā 30 % Tā kā visi programmā atļautie izdevumi parādās standartbāzē, Komisija pieņems programmas maksimālo intensitāti, t. i. , 30 % bez turpmākiem sarežģījumiem. Ja Komisijas atļautā intensitātes augšējā robeža attiecīgajā reģionā ir 30 %, programmu šajā sakarā uzskatīs par atbilstošu. 2. piemērs: — Programmas bāze: iekārtas, ēkas un patenti līdz 20 % no iepriekšējiem izdevumiem — Programmas intensitāte: maksimālā 30 % Visi programmā atļautie izdevumi parādās vai nu standartbāzē (iekārtas, ēkas), vai pieļaujamo izdevumu sarakstā, kas attiecas uz nemateriāliem aktīviem (patenti). Pēdējie minētie izdevumi nedrīkst pārsniegt 25 % no standartbāzes. Šādos apstākļos Komisija pieņems programmas maksimālo intensitāti, t. i. , 30 % bez turpmākiem sarežģījumiem. Ja Komisijas atļautā intensitātes augšējā robeža attiecīgajā reģionā ir 30 %, programmu šajā sakarā uzskatīs par atbilstošu. (1) Nodokļu atbalstu var uzskatīt par atbalstu, kas saistīts ar ieguldījumu, ja tas ir pamatots ar reģionā ieguldīto summu. Turklāt visu nodokļu atbalstu var saistīt ar kādu ieguldījumu, ja ir noteikta augšējā robeža, kas izteikta kā reģionā ieguldītās summas daļa procentos. Ja piešķirtais nodokļu atbalsts ir sadalīts pa vairākiem gadiem, attiecīgā gada beigās visu atlikumu var pārgrāmatot nākamajā gadā un palielināt saskaņā ar standarta likmi. Šā daudzuma pārrēķināšanas sistēma neattiecas uz pamatdokumenta 4. 6. punktā minētajiem nemateriālajiem ieguldījumiem. (2) 08/1. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 237 3. piemērs: — Programmas bāze: iekārtas, ēkas, zeme un uzkrājumi līdz 50 % no iepriekšminētajiem izdevumiem — Programmas intensitāte: maksimālā 30 % Komisija ņems vērā uz standartbāzi reducēto programmas maksimālo intensitāti, t. i. , 30 % × 1,5 = 45 %. Ja Komisijas atļautā intensitātes augšējā robeža attiecīgajā reģionā ir 30 %, programmu šajā sakarā neuzskatīs par atbilstošu, ja vien tās intensitāti nesamazina līdz 30 %/1,5 = 20 %. 4. piemērs: — Programmas bāze: ēkas — Programmas intensitāte: maksimālā 60 % Ja Komisijas atļautā reģionālā augšējā robeža ir 30 %, nav iespējams nodrošināt, lai atbalsts atbilstu attiecīgajai augšējai robežai Programmā noteiktā intensitāte pārsniedz reģionālo augšējo robežu, taču to piemēro samazinātai bāzei. Tādēļ programmu šajā sakarā neuzskatīs par atbilstošu, ja nebūs pievienoti skaidri nosacījumi par atbilstību reģionālajai augšējai robežai, ko piemēro kopējai bāzei. TDE noteikšana pamatojas tikai uz nodokļa un pašreizējās vērtības aprēķiniem, izņemot dažas atbalsta formas, kam vajadzīgs īpašs režīms. Šādu aprēķinu pamatā ir elementi, ko sniedz atbalsta programma vai attiecīgās valsts nodokļu likumi, kā arī konkrēti parametri, par ko panākta vienošanās. 1. 1. Nodokļu uzlikšana Atbalsta intensitāte ir jāaprēķina pēc nodokļu uzlikšanas, t. i. , atskaitot par to iekasējamos nodokļus un jo īpaši uzņēmuma peļņas nodokļus. Šis ir termina “tīrais dotācijas ekvivalents” (TDE) pamats, kas atbilst atbalstam, kurš nonāk pie saņēmēja pēc atbilstīgo nodokļu iekasēšanas, pieņemot, ka uzņēmums gūst peļņu jau pirmajā gadā, un tādējādi par atbalstu tiek maksātas maksimālās nodokļu likmes. 1. 2. Atlaides Pašreizējo vērtību aprēķina dažādās TDE noteikšanas stadijās. Pirmkārt, regulējot atbalstu un/vai ieguldījumu izdevumus, ņem vērā faktisko atbalsta izmaksu un izdevumu laiku. Pēc tam ieguldījumu izdevumiem un atbalsta maksājumiem piemēro atlaides tā gada beigās, kurā uzņēmums pirmoreiz veicis amortizēšanu. Otrkārt, pašreizējo vērtību aprēķina no labumiem, kas iegūti, atmaksājot subsidēto aizdevumu vai, izmantojot nodokli, kas iekasēts no dotācijas. Šādos gadījumos izmanto standarta/pazemināto likmi, ko Komisija nosaka katrai dalībvalstij. Turklāt to izmanto ne tikai kā pazemināto likmi, bet arī lai aprēķinātu procentu likmes subsīdijas aizdevumam ar zemu procentu likmi. 1. 3. Īpaši gadījumi Papildus iepriekš aprakstītajiem nodokļu uzlikšanas un atlaižu aprēķiniem dažiem atbalsta veidiem ir vajadzīgs īpašs režīms. Tā gadījumos, kad atbalsts paredzēts ēkas iznomāšanai, atbalstu novērtē, atskaitot starpību starp uzņēmuma maksāto nomas maksu un teorētisko nomas maksu, kas ir vienāda ar ēkas vērtībai piemēroto standartlikmi, un pieskaitot summu, kas atbilst ēkas amortizācijai konkrētā gadā. Līdzīgu metodi izmanto atbalstam, kas paredzēts iznomāšanas finansēšanai (1). (1) Būtu jāņem vērā tas, ka nomas uzņēmuma izdevumus, kas ir saistīti ar zemes vai ēkas iegādi, var uzskatīt par pieļaujamiem, ar nosacījumu, ka ir pierādīta attiecīgā atbalsta nepieciešamība. 238 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 08/1. sēj. Atbalsta, kas paredzēts zemes nomai, gadījumā teorētisko nomas maksu aprēķina, pamatojoties uz standartlikmi, no kuras atskaita inflācijas koeficientu, ko piemēro zemes vērtībai. 2. TĪRAIS DOTĀCIJAS EKVIVALENTS IEGULDĪJUMU ATBALSTAM, KAS PIEŠĶIRTS KĀ KAPITĀLA DOTĀCIJA 2. 1. Vispārīgs raksturojums Ieguldījumu atbalstu, kas kādam uzņēmumam piešķirts kā kapitāla dotācija, vispirms izsaka kā ieguldījuma procentuālo daļu, kas atspoguļo dotācijas nominālu vai bruto dotācijas ekvivalentu. Saskaņā ar vienotu vērtēšanas metodi, tīrais dotācijas ekvivalents (TDE) ir labums, kas saņēmējam paliek pēc uzņēmuma peļņas nodokļa nomaksāšanas. Vairumā gadījumu pašām dotācijām nodokļus neuzliek, bet tos atskaita no norakstāmajiem ieguldījumiem. Tas nozīmē, ka ieguldītājs katru gadu veic mazākus amortizācijas atskaitījumus nekā gadījumā, ja viņš nebūtu saņēmis atbalstu. Tā kā amortizācijas summas atskaita no peļņas, kurai uzliekams nodoklis, dotācija palielina to daļu, ko valsts saņem katru gadu kā uzņēmuma peļņas nodokli. Nodokļu uzlikšanas metode, ko piemēro iepriekš aprakstītajām dotācijām, t. i. , dotācijas pievienošana peļņai, ņemot vērā amortizāciju, ir visās dalībvalstīs visbiežāk izmantotā metode, bet dažās programmās ir paredzētas citas nodokļu uzlikšanas metodes. 2. 2. Aprēķināšanas piemēri 1. piemērs: Atbalstam neuzliek nodokļus Visās dalībvalstīs dotācijas parasti iegrāmato kontos kā ieņēmumus un tām uzliek nodokli. Tomēr tās var atbrīvot no nodokļa, īpaši, ja tās saistītas ar atbalstu, kas paredzēts pētniecībai un attīstībai. Tādā gadījumā TDE ir vienāds ar dotācijas nominālu. 2. piemērs: Ieguldījumā ir tikai viena izdevumu kategorija, un dotācijai ir pilnībā jāuzliek nodoklis pirmā finanšu gada beigās. Tas nozīmē, ka visai dotācijai ir jāuzliek uzņēmumu peļņas nodoklis, sākot no pirmā gada. Šo principu nepiemēro, ja uzņēmumi, kas parasti iegrāmato zaudējumus pirmajā darbības gadā, pārgrāmato zaudējumus vairākos finanšu gados. Lai aprēķinātu dotācijas TDE, no tās atskaita iekasētā nodokļa summu. Piemēram, ieguldījums: 100 dotācijas nomināls: 20 nodokļa likme: 40,0 % Tādējādi par dotāciju iekasētais nodoklis ir 20 × 40 % = 8 TDE tādējādi būs: (20 – 8)/100 = 12 % 3. piemērs: Ieguldījumā ir tikai viena izdevumu kategorija, un par dotāciju piecus gadus nodokli maksā lineāri. Tādā gadījumā dotācijai piecus gadus uzliek nodokli, kas sadalīts vienādās daļās. Tādējādi piecus gadus katru gadu vienu piekto daļu atbalsta pievieno peļņai. Lai aprēķinātu TDE, no dotācijas atskaita samazināto nodokļa summu, ko katru gadu iekasē no katras piektās daļas saskaņā ar nodokļu sistēmu. 08/1. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 239 Piemēram, ieguldījums: 100 dotācijas nomināls: 20 nodokļa likme: 40,0 % atlaides likme: 8 % Turpmāk tabulā ir parādīts, kā aprēķina katru gadu iekasējamo nodokli un tā samazināto vērtību: Termiņš Nodoklis, kas ieturēts no dotācijas (1) 1. gada beigas (20/5) × 40 % Atlaide (2) 1,0 2. gada beigas 3. gada beigas 4. gada beigas 5. gada beigas (20/5) × 40 % 1/(1 + 0,08)1 (20/5) × 40 % 1/(1 + 0,08)2 (20/5) × 40 % 1/(1 + 0,08)3 (20/5) × 40 % 1/(1 + 0,08)4 Kopā Atlaides (1) × (2) 1,600 1,481 1,372 1,270 1,176 6,900 Kopsumma pēdējā ailē ir katru gadu iekasētā nodokļa samazinātā summa. To atskaita no dotācijas nomināla, lai iegūtu tīro dotācijas ekvivalentu. Tādējādi TDE ir: (20 – 6,9)/100 = 13,1 % Piezīme: nodokli, ko iekasē no dotācijas, samazina pirmā gada beigās, uzskatot, ka tā ir diena, kad uzņēmums veic pirmo amortizēšanu. 4. piemērs: Ieguldījumā ietilpst trīs pamatkapitāla izdevumu kategorijas: zeme, ēkas un iekārtas, kam uzliek nodokļus secīgiem laika periodiem atšķirīgi Šie trīs izdevumu tipi ir atbalsta standartbāze. Izdevumus standartbāzē sadala katrai dalībvalstij citādi, kā parādīts šajā tabulā: Zeme Ēkas Tehniskās iekārtas Beļģija Vācija Francija Itālija Luksemburga Nīderlande Apvienotā Karaliste Dānija Grieķija 5 5 5 5 5 5 10 5 3 40 30 50 30 50 40 20 45 27 55 65 45 65 45 55 70 50 70 240 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 08/1. sēj. Spānija Īrija Portugāle Austrija Somija Zviedrija Zeme Ēkas Tehniskās iekārtas 5 5 3 5 1 5 40 50 25 30 19 45 55 45 72 65 80 50 Šos faktorus izmanto, lai aprēķinātu teorētisko TDE atbilstoši atbalsta programmām. Konkrētos atbalsta gadījumos tomēr izmanto standartbāzes faktisko trīs izdevumu kategoriju sadalījuma atšifrējumu. Tā kā secība, kādās dotācijām jāuzliek nodokļi, atšķiras atbilstoši proporcionāli jāsadala pa posteņiem, kas veido atbalsta bāzi. izdevumu kategorijai, vispirms dotācija ir Pēc tam katrai izdevumu kategorijai atsevišķi aprēķina summu, ko iekasē kā nodokli (aprēķinus veic tāpat kā 3. piemērā). Visbeidzot, nodokļus atskaita no dotācijas nomināla, lai iegūtu TDE. TDE = dotācijas nomināls, no kura atņem: — nodokli, kas iekasēts par zemei iedalīto atbalstu, — nodokli, kas iekasēts par ēkām iedalīto atbalstu, — nodokli, kas iekasēts par iekārtām iedalīto atbalstu, Piemēram ,ieguldījums: 100 tai skaitā: — zeme: 3 nav nolietojuma — ēkas: 33 lineāra amortizācija 20 gados — tehniskās iekārtas: 64 dilstoša amortizācija 5 gados dotācijas nomināls: 20 nodokļa likme: 55 % atlaides likme: 8 % Nodokļa aprēķināšana par zemei iedalīto atbalstu Parasti zemei nav nolietojuma. Uzskatot, ka atbalstam nodoklis jāuzliek tāpat, kā tiek veikta amortizācija, atbalstam, kas piešķirts zemei, nodokli neuzliek, un nodokli neatskaita no zemei piešķirtās dotācijas. Nodokļa aprēķināšana par ēkām iedalīto atbalstu Uzskata, ka atbalstam, kas piešķirts ēkām, nodoklis jāuzliek vienādās daļās ar tādu sadalījumu laikā, kāds ir amortizācijai, t. i. , 20 gados. — ēkām piešķirto dotāciju nomināls būtu: 20 × 33 % = 6,6 — katru gadu peļņā iekļautā dotācijas daļa būtu: 6,6/20 = 0,33 — par šo daļu iekasētais nodoklis būtu: 0,33 × 55 % = 0,18 08/1. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 241 Par ēkām piešķirto dotāciju katru gadu 20 gadus iekasē nodokli 0,18. Ja šo summu virkni samazina pirmā gada beigās (tādi paši aprēķini kā 3. piemērā dotajā tabulā), kopējais šajā laikā iekasētais nodoklis par ēkām piešķirto atbalstu būs 1,925. Nodokļa aprēķināšana par iekārtām iedalīto atbalstu Uzskatīsim, ka iekārtām piešķirtam atbalstam ir jāuzliek nodoklis tāpat kā amortizācijai, t. i. , piecus gadus, izmantojot dilstošas līknes paņēmienu ar šādām likmēm: 40 %, 24 %, 14,4 %, 10,8 % un 10,8 %. Pretēji ēkām piešķirtajam atbalstam, šajā gadījumā nodoklis katru gadu atšķiras. Tāpēc nodoklis ir jāaprēķina katru gadu. Iekārtām piešķirtās dotācijas nomināla daļa ir 20 × 64 % = 12,8. Nodokļu maksājumu aprēķināšana Termiņš Nodoklis, kas ieturēts no dotācijas (1) 1. gada beigas 12,8 × 40 % × 55 % Atlaide (2) 1,0 2. gada beigas 12,8 × 24 % × 55 % 1/(1 + 0,08)1 3. gada beigas 12,8 × 14,4 % × 55 % 1/(1 + 0,08)2 4. gada beigas 12,8 × 10,8 % × 55 % 1/(1 + 0,08)3 5. gada beigas 12,8 × 10,8 % × 55 % 1/(1 + 0,08)4 TDE aprēķināšana: — dotācijas nomināls mīnus: — nodoklis, ko iekasē par zemei iedalīto atbalstu Atlaides (1) × (2) 2,816 1,564 0,869 0,604 0,559 6,412 Kopā 20 0 — nodoklis, ko iekasē par ēkām iedalīto atbalstu – 1,925 — nodoklis, ko iekasē par iekārtām iedalīto atbalstu TDE – 6,412 11,6 % Piezīmes: 1. Nodokļu uzlikšanu dotācijām, kas minēta atbalsta novērtēšanas kopējā metodē, regulē gan attiecīgās dalībvalsts nodokļu likumi, gan īpaši noteikumi saskaņā ar konkrēto programmu. 2. Lai noteiktu TDE, vajadzīga precīza informācija par: — peļņas nodokļa likmi attiecīgajā valstī, — spēkā esošajiem amortizācijas noteikumiem vai īpašu metodi atbalsta iekļaušanai peļņā, ko nosaka attiecīgā programma. 242 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 08/1. sēj. 3. TĪRAIS DOTĀCIJAS EKVIVALENTS IEGULDĪJUMU ATBALSTAM, KAS PIEŠĶIRTS KĀ SUBSIDĒTS AIZDEVUMS 3. 1. Vispārīgs raksturojums Ieguldījumu atbalstu, kas uzņēmumam piešķirts kā subsidēts aizdevums, pirmkārt, izsaka kā atlaides procentu punktus, t. i. , standartlikmes un aizdevēja iekasētās likmes starpību. Procentu atlaides vienīgais mērķis ir samazināt procentu likmes, jo uzskata, ka kapitāla atmaksāšanu veic vienādi gan ar parastām, gan samazinātām procentu likmēm. Labumu no aizdevuma atmaksāšanas izsaka kā ieguldījuma daļu procentos, tāpat kā kapitāla dotācijām. Tā iegūst dotācijas nomināla ekvivalentu vai bruto dotācijas ekvivalentu. Šeit neparādās galīgais labums, ko uzņēmums gūst no procentu subsīdijām. Tā kā procentu maksājumus atskaita no peļņas, kurai uzliek nodokli, procentu subsīdijas ir daļējs šāda nodokļu atvieglojuma zaudējums, palielinot daļu, kuru valsts saņem kā uzņēmuma peļņas nodokli. Attiecīgi tīro dotācijas ekvivalentu (TDE) iegūst, atskaitot no bruto dotācijas ekvivalenta nodokļus, ko valsts iekasējusi par peļņas pieaugumu, kas saistīts ar atlaidi. Tāpat kā dotācijām, subsidēta aizdevuma TDE pamatā ir vai nu atbalsta programmā, vai attiecīgās valsts nodokļu likumos paredzētie elementi, kā arī visi pārējie faktori, par kuriem bijusi vienošanās. Vajadzīgi šādi elementi, lai aprēķinātu TDE ieguldījumu atbalstu, kas sniegts kā subsidēts aizdevums: — aizdevuma termiņš, — labvēlības perioda garums, t. i. , sākotnējais periods, kad nav jāveic atmaksāšana, maksājot procentus par kopējo aizdevuma summu, — atlaides procentu punktu skaits, — atlaides ilgums, kas var nebūt vienāds ar aizdevuma termiņu, — aizdevuma daudzums kā ieguldījuma daļa procentos vai ieguldījuma daļa, — standarta/atlaides likme, — nodokļa likme. Jāzina arī aizdevuma atmaksāšanas noteikumi. Vairumā gadījumu aizdevumu atmaksā lineāri, vienādās daļās, iekasējot procentus par nesamaksāto atlikumu. Dažkārt atmaksājumu veic ar nemainīgiem gada maksājumiem, šādā gadījumā to ņem vērā, aprēķinot TDE. 3. 2. Aprēķināšanas piemēri 1. piemērs 1. Kritēriji: — aizdevums ir izsniegts uz desmit gadiem, paredzot lineāru atmaksu, bez labvēlības perioda, — atlaide ir trīs procentu punkti visu aizdevuma laiku, — aizdevums ir 40 % no ieguldījuma, — standarta/atlaides likme ir 8 %, — nodokļa likme ir 35 %. 2. Atbalsta elementu aprēķināšana Atbalsta elements ir dotācijas nomināla ekvivalents viena punkta procentu atlaidei 100 % ieguldījumu aizdevumam, ņemot vērā izmantotā atbalsta rādītājus kā kritērijus. To aprēķina šādi: 08/1. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 243 Gada beigas Nr. Aizdevums: nesa- maksātais atli- kums 1 punkta atlaide Iegūtais labums Atlaide Atlaides vērtība (*) 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 (1) 100 90 80 70 60 50 40 30 20 10 (2) 1 % 1 % 1 % 1 % 1 % 1 % 1 % 1 % 1 % 1 % (*) Atlaides sākas pirmā gada sākumā. 3. Tīrā dotācijas ekvivalenta aprēķināšana (1) × (2) (3) (1) × (2) × (3) 1 0,9 0,8 0,7 0,6 0,5 0,4 0,3 0,2 0,1 1/(1 + 0,08)1 1/(1 + 0,08)2 1/(1 + 0,08)3 1/(1 + 0,08)4 1/(1 + 0,08)5 1/(1 + 0,08)6 1/(1 + 0,08)7 1/(1 + 0,08)8 1/(1 + 0,08)9 1/(1 + 0,08)10 Atbalsta elements: 0,926 0,722 0,635 0,515 0,408 0,315 0,233 0,162 0,100 0,046 4,112 Tīro dotācijas ekvivalentu iegūst, vienkārši reizinot atbalsta elementu ar atbalsta rādītājiem (trīs punktu atlaide, 40 % aizdevuma daļa, atbalsta daļa, kurai neuzliek nodokli: (1 – 35 %)): TDE = 4,112×3×40% ×(1–35 %) = 3,21 % 2. piemērs 1. Kritēriji Kritēriji ir tādi paši kā 1. piemērā, bet ar divu gadu labvēlības periodu atmaksāšanai. Tas nozīmē, ka kapitālu neatmaksā pirmajos divos gados. Desmit gadu aizdevumu tādējādi atmaksās astoņās vienādās daļās no trešā līdz desmitajam gadam. Procentus maksā desmit gadus par nesamaksāto atlikumu. 2. Atbalsta elementu aprēķināšana Gada beigas Nr. d Aizdevums: nesa- maksātais atli- kums 1 punkta atlaide Iegūtais labums Atlaide Atlaides vērtība (*) 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 (1) 100 100 100 87,5 75,0 62,5 50 37,5 25,5 12,5 (2) 1 % 1 % 1 % 1 % 1 % 1 % 1 % 1 % 1 % 1 % (*) Atlaides sākas pirmā gada sākumā. (1) × (2) (3) (1) × (2) × (3) 1 1 1 0,875 0,750 0,625 0,500 0,375 0,250 0,125 1/(1 + 0,08)1 1/(1 + 0,08)2 1/(1 + 0,08)3 1/(1 + 0,08)4 1/(1 + 0,08)5 0,926 0,857 0,794 0,643 0,510 1/(1 + 0,08)6 0,394 1/(1 + 0,08)7 1/(1 + 0,08)8 1/(1 + 0,08)9 1/(1 + 0,08)10 0,292 0,203 0,125 0,058 Atbalsta elements: 4,802 % 244 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 08/1. sēj. 3. Tīrā dotācijas ekvivalenta aprēķināšana Tāpat kā 1. piemērā atbalsta elementu reizina ar atlaides procentu punktu skaitu, ar aizdevuma segto izdevumu daļu un atlaides procentu punktu skaita un nodokļu likmes starpību: TDE = 4,802×3×40% ×(1–35 %) = 3,75 % Piezīme: ir skaidrs, ka, ja pārējie kritēriji ir vienādi, labvēlības perioda ieviešana kapitāla atmaksai palielina TDE. Labvēlības periods palielina katru gadu maksājamo atlikumu un tādējādi dod priekšrocības attiecībā uz atlaidi un attiecīgi atbalsta elementu. 3. piemērs 1. Kritēriji Tie paši fakti, kas 2. piemērā, bet aizdevums ir jāatmaksā ar nemainīgiem gada maksājumiem. Šajā gadījumā aprēķina metode būtiski atšķiras no divos iepriekšējos piemēros izmantotās: pirmkārt, aprēķina “parastus” gada maksājumus bez procentu likmes atlaides, pēc tam — maksājumus “ar atlaidi”; šo divu aprēķinu starpību nosaka katru gadu, un rezultātiem piemēro atlaidi, lai iegūtu dotācijas ekvivalentu. 2. Dotācijas ekvivalenta aprēķināšana Nemainīgus gada maksājumus, kas izteikti kā aizdevuma procenti, aprēķina šādi: kur r = 1/(1 + i) “i” ir procentu likme, bet “n” — gadu skaits, par kuriem aprēķina iemaksas. Turpmāko aprēķinu pamatā ir 100 vienību aizdevums: Gads 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Parasta iemaksa Samazinātā gada iemaksa Iegūtais labums Atlaide Atlaides vērtība (*) (1) 8 8 17,401 17,401 17,401 17,401 17,401 17,401 17,401 17,401 (2) 1 % 1 % 1 % 1 % 1 % 1 % 1 % 1 % 1 % 1 % (3) 3 3 1,929 1,929 1,929 1,929 1,929 1,929 1,929 1,929 (4) (3) × (4) 1/(1 + 0,08)1 1/(1 + 0,08)2 1/(1 + 0,08)3 1/(1 + 0,08)4 1/(1 + 0,08)5 1/(1 + 0,08)6 1/(1 + 0,08)7 1/(1 + 0,08)8 1/(1 + 0,08)9 1/(1 + 0,08)10 2,778 2,572 1,532 1,418 1,313 1,216 1,126 1,042 0,965 0,894 Dotācijas ekvivalents: 14,85 % (*) Atlaides sākas pirmā gada sākumā. 08/1. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 245 3. Tīrā dotācijas ekvivalenta aprēķināšana Tīro dotācijas ekvivalentu iegūst, reizinot dotācijas ekvivalentu ar aizdevuma daļu, tad atskaitot daļu, kas iekasēta kā nodoklis: TDE = 14,85×40% ×(1–35 %) = 3,86 % Piezīme: ja atmaksājumam nav labvēlības perioda, tāpat aprēķināts TDE ir 3,41 %. 3. 3. Formulas subsidēta aizdevuma TDE aprēķināšanai Iepriekšējās metodes, ko viegli iespējams atveidot elektroniskās tabulās, ļauj aprēķināt TDE aizdevumam ar zemu procentu likmi saskaņā ar rādītājiem attiecīgajā gadījumā. Standartgadījumos TDE var arī aprēķināt tieši, izmantojot šādas formulas. 1. Termini: — i ir standarta likme atmaksāšanas termiņam, bet r = 1/(1 + i), — i’ ir subsidētā likme atmaksāšanas termiņam, bet r = 1/(1 + i’), — P ir aizdevuma termiņš (ar maksājuma termiņu skaitu), — Q ir aizdevuma daļa, — T ir nodokļa likme, — F FFir visu aizdevuma summas atmaksas labvēlības periods, ar maksājumu termiņu skaitu: labvēlības periodā atmaksā tikai aizdevuma procentus pēc subsidētās likmes. (F = 0, ja labvēlības perioda nav) 2. Lineārs atmaksājums NGE = (1– T) Q(1– iʼ i)(1 + 3. Atmaksājums ar nemainīgiem gada maksājumiem r F P –r i ×(P–F)) 246 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 08/1. sēj. II PIELIKUMS ATBALSTS, KAS PAREDZĒTS, LAI KOMPEMSĒTU TRANSPORTA IZMAKSAS REĢIONOS, KURI ATBILST 92. PANTA 3. PUNKTA C) APAKŠPUNKTA ATKĀPEI, PAMATOJOTIES UZ IEDZĪVOTĀJU BLĪVUMA PĀRBAUDI Nosacījumi, kas jāievēro: — atbalstu var izmantot tikai, lai kompensētu transporta papildu izmaksas. Attiecīgajām dalībvalstīm būs jāpierāda, ka kompensācija ir vajadzīga objektīvu iemeslu dēļ. Kompensācija nekādā ziņā nedrīkst būt pārmērīga. Būtu jāņem vērā citas transporta atbalsta programmas, — atbalstu var piešķirt tikai par preču pārvadājumu papildu izmaksām attiecīgās valsts teritorijā. Tai nedrīkst ļaut pārtapt par atbalstu eksportam, — atbalsta daudzums objektīvi jānosaka iepriekš, rēķinot atbalsta daudzumu uz kilometru, vai arī atbalsta daudzumu uz kilometru un atbalsta daudzumu uz svara vienību, un katru gadu ir jāsagatavo ziņojums, kurā cita starpā ir parādīta šo attiecību darbība, — papildizmaksu tāme ir jāsastāda, pamatojoties uz visekonomiskāko transporta veidu un īsāko maršrutu no ražošanas vai pārstrādes vietas uz noieta tirgu, — atbalstu var piešķirt tikai tiem uzņēmumiem, kas atrodas apgabalos, kuri pretendē uz reģionālo atbalstu, pamatojoties uz jaunām iedzīvotāju blīvuma pārbaudēm. Šādi apgabali būtībā ir NUTS III līmeņa ģeogrāfiskie reģioni ar iedzīvotāju blīvumu, kas ir mazāks nekā 12,5 iedzīvotāji uz vienu kvadrātkilometru. Apgabalu izvēlē tomēr ir atļautas pielaides atbilstoši šādiem ierobežojumiem: — pielaides apgabalu izvēlē nenozīmē iedzīvotāju skaita palielināšanu, uz ko attiecas transporta atbalsts, — NUTS III līmeņa daļās, kas pretendē uz pielaidēm, iedzīvotāju blīvumam ir jābūt mazākam nekā 12,5 iedzīvotāji uz kvadrātkilometru, — tiem jārobežojas ar NUTS III reģioniem, kas atbilst zema iedzīvotāju blīvuma pārbaudei, — šajos apgabalos iedzīvotāju skaitam jāpaliek mazam salīdzinājumā ar kopējo transporta atbalsta nodrošinājumu, — atbalstu nedrīkst piešķirt tādu uzņēmumu ražojumu pārvadāšanai vai pārraidei, kuriem nav alternatīvas atrašanās vietas (ieguves rūpniecības ražojumi, hidroelektrostacijas utt. ), — par transporta atbalstu, kas piešķirts uzņēmumiem rūpniecības nozarēs, ko Komisija uzskata par paaugstināta riska nozarēm (mehāniskie transportlīdzekļi, mākslīgās šķiedras, kuģubūve un tērauda rūpniecība), vienmēr jāziņo iepriekš, un uz to attieksies spēkā esošās nozares pamatnostādnes. 08/1. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 247 III PIELIKUMS METODE IEDZĪVOTĀJU SKAITA AUGŠĒJĀS ROBEŽAS NOTEIKŠANAI, UZ KO ATTIECAS 92. PANTA 3. PUNKTA C) APAKŠPUNKTA ATKĀPE 1. Komisija vispirms nosaka kopējo reģionālā atbalsta nodrošinājuma augšējo robežu Kopienā. Tas nosaka maksimālo procentuālo iedzīvotāju skaitu, ko reģioni, kam ir tiesības uz 92. panta 3. punkta reģionālajām atkāpēm Kopienā, var kopumā pieprasīt. 2. Reģionus, kam ir tiesības uz reģionālo atbalstu saskaņā ar 92. panta 3. punkta a) apakšpunkta atkāpēm, kā arī to kopējo nodrošinājumu Kopienā automātiski nosaka ārējas struktūras, kā kritēriju piemērojot 75 % IKP uz iedzīvotāju, ko izsaka ar pirktspējas līmeni (PSL). Komisijas lēmums par kopējo augšējo robežu tāpēc reizē nosaka nodrošinājuma augšējo robežu Kopienā saskaņā ar 92. panta 3. punkta c) apakšpunktu. 92. panta 3. punkta c) apakšpunktā minēto augšējo robežu iegūst, atskaitot no kopējās augšējās robežas to reģionu iedzīvotāju skaitu, kam ir tiesības uz atkāpi saskaņā ar 92. panta 3. punkta a) apakšpunktu. 3. 92. panta 3) punkta c) apakšpunkta augšējās robežas sadalījumu starp dažādām dalībvalstīm veic, izmantojot sadales principu (skat. I iedaļu), kurā ņemtas vērā reģionu atšķirības valsts un Kopienas mērogā. Tā iegūtos rezultātus precizē, ņemot vērā dažus citus aspektus (skat. II iedaļu). 1. SADALES PRINCIPS 4. Sadales principu 92. panta 3. punkta c) apakšpunkta Kopienas augšējai robežai aprēķina, pamatojoties uz to reģionu iedzīvotāju skaitu, kuros valsts līmenī ir minimālas atšķirības attiecībā uz IKP/PSL uz iedzīvotāju un/vai bezdarbu, ko nosaka saistībā ar dažām apakšējām robežām (skat. 5. punktu). Izmanto NUTS III līmeņa ģeogrāfisko vienību. Katram NUTS III reģionam caurmēra vērtību trīs gados aprēķina uz IKP/PSL uz iedzīvotāju un bezdarba rādītājiem, ko nosaka saistībā ar caurmēra rādītājiem valstī. IKP/PSL uz iedzīvotāju un bezdarba koeficienta rādītājus sniedz Statistikas birojs. 5. Iepriekšminētās apakšējās robežas aprēķina atsevišķi katram kritērijam (IKP/PSL uz iedzīvotāju un bezdarba koeficientam) un katrai attiecīgajai dalībvalstij. Aprēķinus veic divās stadijās. Pirmajā stadijā nosaka identas apakšējo robežu pamatvērtības visām dalībvalstīm — 85 attiecībā uz IKP uz iedzīvotāju un 115 attiecībā uz bezdarba koeficientu. Otrajā stadijā apakšējo robežu pamatvērtības precizē, ņemot vērā katras dalībvalsts faktisko stāvokli salīdzinājumā ar Kopienas caurmēra rādītājiem. Piemēro šādu formulu: Apakšējā robeža = 1 2 ×(apakšējās robežas pamatvērtība + apakšējās robežas pamatvērtība ×100 Eiropas rādītājs ) kur Eiropas rādītājs izsaka dažādu dalībvalstu stāvokli attiecībā uz bezdarbu vai IKP/PSL uz iedzīvotāju procentuāli no atbilstīgā Kopienas caurmēra rādītāja. Eiropas rādītāju aprēķina kā reģionālo rādītāju vidējo vērtību trīs gados. Tādējādi, jo labvēlīgāks ir dalībvalsts stāvoklis attiecībā uz bezdarbu vai dzīveslīmeni, jo selektīvākas ir apakšējās robežas, ko izmanto 92. panta 3. punkta c) apakšpunkta minētā nodrošinājuma augšējo robežu sadalījumam, un otrādi. Tomēr, lai bezdarba kritērijs nekļūtu pārlieku stingrs, attiecīgā apakšējā robeža nedrīkst pārsniegt 150. Tādā kārtā tiek sekmēta reģionālā atbalsta piešķiršana dalībvalstīs, kurās ir vērā ņemamas bezdarba līmeņa atšķirības, bet kuru stāvoklis salīdzinājumā ar Kopienas rādītājiem nešķiet pārāk nelabvēlīgs. Tā kā dalībvalstīs novērotās apakšējo robežu atšķirības IKP/PSL uz iedzīvotāju ir mazas, nav uzskatīts par vajadzīgu noteikt minimālo līmeni. 248 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 08/1. sēj. 6. Reģionālos rādītājus salīdzina ar iepriekšminētajām apakšējām robežām, tā ļaujot noteikt, vai attiecīgajā reģionā ir pietiekamas reģionālas atšķirības, kas jāņem vērā, nosakot sadales principu. Katrā dalībvalstī apkopo visu to reģionu iedzīvotāju skaitu, kam nav tiesību uz reģionālo atbalstu saskaņā ar 92. panta 3. punkta a) apakšpunkta atkāpi, bet kuros ir pietiekamas reģionālās atšķirības salīdzinājumā ar vismaz vienu no diviem iepriekšminētajām apakšējām robežām. Sadales principu 92. panta 3. punkta c) apakšpunktā noteiktajai Kopienas augšējai robežai nosaka kā katras dalībvalsts daļu no atbilstošā kopējā Kopienas iedzīvotāju skaita. 7. Saskaņā ar iepriekšminētajiem labojumiem, iedzīvotāju skaita augšējo robežu katrai dalībvalstij, kas atbilst 92. panta 3. punkta c) apakšpunkta atkāpei, aprēķina tieši, piemērojot sadales principus, t. i. , reizinot 92. panta 3. punkta c) apakšpunkta augšējo robežu, kas ieteikta kā iedzīvotāju skaits, ar attiecīgās dalībvalsts daļu no kopējās iegūtās summas. 2. LABOJUMI 8. Šādi iegūtus rezultātus vajadzības gadījumā labo, lai: — katrai dalībvalstij nodrošinātu to, ka saskaņā ar 92. panta 3. punkta c) apakšpunkta atkāpi atbalsts ir piešķirts vismaz 15 % iedzīvotāju, bet nepārsniedz 50 % no to iedzīvotāju skaita, uz ko neattiecas 92. panta 3. punkta a) apakšpunkta atkāpe, — katrā dalībvalstī sasniegtu pietiekamu līmeni, ieskaitot visus reģionus, kas tikko zaudējuši 92. panta 3. punkta c) apakšpunkta statusu, un apgabalus ar zemu iedzīvotāju blīvumu, — ierobežotu kādas dalībvalsts kopējā nodrošinājuma samazināšanu (saskaņā ar divām 92. panta 3. punkta reģionālajām atkāpēm) līdz 25 % no iepriekšējā nodrošinājuma. 9. Rezultātus, kas iegūti dalībvalstīs, kas nav tieši saistītas ar iepriekšminētajiem labojumiem, pēc tam proporcionāli lai atsevišķu augšējo robežu summa būtu vienāda ar augšējo robežu, kas 92. panta 3. punkta koriģē, c) apakšpunktā noteikta Kopienai


title: WRITTEN QUESTION No. 695/98 by Amedeo AMADEO , Salvatore TATARELLA to the Commission. Pollution-related diseases

eurovoc_concepts:
EU action
action programme
disease prevention
health policy
health risk
pollution

formats: html pdf print

text: 2. 10. 98 FI Euroopan yhteiso¤jen virallinen lehti C 304/147 3. Onko jo vahvistettu, millaisille ohjelmaehdotuksille myo¤nneta¤a¤n ma¤a¤ra¤rahoja? 4. Voidaanko ta¤llaisia hankkeita tukea, jos ne toteutetaan paitsi valtion ja kuntien mailla myo¤s yksityisomis- tuksessa olevilla mailla? (1) Euroopan parlamentin keskustelut (lokakuu 1996). Komission ja¤senen Wulf-Mathiesin komission puolesta antama vastaus (23. maaliskuuta 1998) Komissio kera¤a¤ parhaillaan tietoja, joita se tarvitsee vastatakseen kysymykseen. Se ilmoittaa tuloksistaan mahdollisimman pian. (98/C 304/219) KIRJALLINEN KYSYMYS E-0695/98 komissiolle esitta¤ja¤(t): Amedeo Amadeo (NI) ja Salvatore Tatarella (NI) (10. maaliskuuta 1998) Aihe: Saastepera¤iset sairaudet Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston pa¤a¤to¤kseksi saastepera¤isten sairauksien vastaisen yhteiso¤n toimintaohjelman 1999 › 2003 hyva¤ksymisesta¤ osana kansanterveyden alalla toteutettavia toimia, asiak. KOM(97) 266 lopull. › 97/0153(COD) (1). Pa¤a¤llekka¤isen tyo¤n va¤ltta¤miseksi komissiota pyydeta¤a¤n tarkistamaan ehdotettujen toimenpiteiden yhteensopivuus ja ta¤ydenta¤vyys niiden toimien kanssa, jotka liittyva¤t terveyden- huollon alan yhteiso¤n toimintaohjelmaan ja muihin saastepera¤isia¤ sairauksia koskeviin yhteiso¤n toimiin. (1) EYVL C 214, 16. 7. 1997, s. 7. (98/C 304/220) KIRJALLINEN KYSYMYS E-0696/98 komissiolle esitta¤ja¤(t): Amedeo Amadeo (NI) ja Salvatore Tatarella (NI) (18. maaliskuuta 1998) Aihe: Saastepera¤iset sairaudet Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston pa¤a¤to¤kseksi saastepera¤isten sairauksien vastaisen yhteiso¤n toimintaohjelman 1999 › 2003 hyva¤ksymisesta¤ osana kansanterveyden alalla toteutettavia toimia, asiak. KOM(97) 266 lopull. › 97/0153(COD) (1). Pyydeta¤a¤n, etta¤ komissio esitta¤a¤ va¤hinta¤a¤n arvion vuosina 2000 › 2003 tarvittavista varoista ja etta¤ budjettivallan ka¤ytta¤ja¤ vahvistaa sen ja¤lkeen varojen saatavuuden. (1) EYVL C 214, 16. 7. 1997, s. 7. (98/C 304/221) KIRJALLINEN KYSYMYS E-0697/98 komissiolle esitta¤ja¤(t): Amedeo Amadeo (NI) ja Salvatore Tatarella (NI) (18. maaliskuuta 1998) Aihe: Saastepera¤iset sairaudet Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston pa¤a¤to¤kseksi saastepera¤isten sairauksien vastaisen yhteiso¤n toimintaohjelman 1999 › 2003 hyva¤ksymisesta¤ osana kansanterveyden alalla toteutettavia toimia, asiak. KOM(97) 266 lopull. › 97/0153(COD) (1). Toimintaohjelman ensimma¤isen erityistavoitteen (Tietojen kohenta- miseen ta¤hta¤a¤va¤t toimet) osalta Euroopan komissiota pyydeta¤a¤n tuomaan esiin saasteiden ja sairauksien va¤lilla¤ vallitsevaa syy-yhteytta¤ koskevien tieteellisten tietojen kera¤a¤misen ta¤rkeys ja yhdessa¤ ja¤senvaltioiden kanssa tehta¤va¤n ka¤ytetta¤vissa¤ olevien tietojen vertailun ja arvioinnin ta¤rkeys. (1) EYVL C 214, 16. 7. 1997, s. 7


title: Kommissionens förordning (EG) nr 543/98 av den 10 mars 1998 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
perennial vegetable
pip fruit

formats: pdf print

text: 11. 3. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 72/3 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 543/98 av den 10 mars 1998 om fastst(cid:132)llande av schablonv(cid:132)rden vid import f(cid:148)r best(cid:132)mning av ing(cid:134)ngspriset f(cid:148)r vissa frukter och gr(cid:148)nsaker EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 3223/94 av den 21 december 1994 om till(cid:132)mpningsf(cid:148)re- skrifter f(cid:148)r importordningen f(cid:148)r frukt och gr(cid:148)nsaker (1), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 2375/96 (2), s(cid:132)rskilt artikel 4. 1 i denna, med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 3813/92 av den 28 december 1992 om den ber(cid:132)kningsenhet och de omr(cid:132)kningskurser till(cid:132)mpas avseende den gemensamma jordbrukspolitiken (3), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 150/95 (4), s(cid:132)rskilt artikel 3. 3 i denna, och som skall med beaktande av f(cid:148)ljande: I f(cid:148)rordning (EG) nr 3223/94 anges som till(cid:132)mpning av resultaten av de multilaterala f(cid:148)rhandlingarna i Uruguay- rundan kriterierna f(cid:148)r kommissionens fastst(cid:132)llande av schablonv(cid:132)rdena vid import fr(cid:134)n tredje land f(cid:148)r de produkter och de perioder som anges i bilagan till den f(cid:148)rordningen. Vid till(cid:132)mpningen av dessa kriterier b(cid:148)r schablonv(cid:132)rdena vid import fastst(cid:132)llas till de niv(cid:134)er som anges i bilagan till denna f(cid:148)rordning. H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 De schablonv(cid:132)rden vid import som avses i artikel 4 i f(cid:148)rordning (EG) nr 3223/94 skall fastst(cid:132)llas enligt tabellen i bilagan. Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft den 11 mars 1998. Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 10 mars 1998. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 337, 24. 12. 1994, s. 66. (2) EGT L 325, 14. 12. 1996, s. 5. (3) EGT L 387, 31. 12. 1992, s. 1. (4) EGT L 22, 31. 1. 1995, s. 1. L 72/4 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 11. 3. 98 BILAGA till kommissionens f(cid:148)rordning av den 10 mars 1998 om fastst(cid:132)llande av schablonv(cid:132)rden vid import f(cid:148)r best(cid:132)mning av ing(cid:134)ngspriset f(cid:148)r vissa frukter och gr(cid:148)nsaker (ecu/100 kg) (ecu/100 kg) KN-nr 0702 00 00 0707 00 05 0709 10 00 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 Kod f(cid:148)r tredje land (1) Schablonv(cid:132)rde vid import 204 212 624 999 052 068 999 220 999 052 204 624 999 052 204 212 600 624 999 80,0 108,9 188,3 125,7 139,4 93,1 116,2 159,0 159,0 124,4 112,4 177,6 138,1 37,7 38,2 42,0 69,3 49,0 47,2 KN-nr 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 Kod f(cid:148)r tredje land (1) Schablonv(cid:132)rde vid import 600 999 052 060 388 400 404 508 512 524 528 720 728 999 388 400 512 528 999 74,5 74,5 52,0 39,7 125,6 99,2 93,2 106,4 99,0 102,8 90,7 139,0 81,0 93,5 77,2 98,1 65,4 79,6 80,1 (1) Landsbeteckningar som fastst(cid:132)lls i kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 2317/97 (EGT L 321, 22. 11. 1997, s. 19). Koden ”999” betecknar ”(cid:148)vriga ursprung”


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 665/98 van Alexandros ALAVANOS aan de Commissie. Tewerkstelling van leerkrachten in het kader van het programma voor de uitbreiding van het lessenpakket voor het eerste jaar van het hoger middelbaar onderwijs in Griekenland

eurovoc_concepts:
Community support framework
Greece
fight against unemployment
job creation
secondary education
teacher
teaching
unemployed person

text: 9. 10. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 310/115 (98/C 310/152) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-0664/98 van Undine-Uta Bloch von Blottnitz (V) aan de Commissie (10 maart 1998) Betreft: Achterstand in Duitsland bij omzetting in nationaal recht van EU-wetgeving inzake de bescherming van bedreigde dier- en plantensoorten Sinds 1 juni 1997 wordt de handel in dieren en planten die onder de bescherming staan van de Overeenkomst van Washington, in de EU uitsluitend door EG-verordening 338/97 (1) geregeld. Lidstaat Duitsland is zijn verplichting tot omzetting tot dusver niet nagekomen. Met name werden tot dusver geen strafvoorschriften en mogelijkheden tot inbeslagneming (zoals vereist op grond van artikel 16 van de richtlijn) ingevoerd. Ook zijn er nog steeds geen sancties verbonden aan: in- en uitvoer, koop, aanbieden om iets te kopen, verwerving voor commercie¤le doeleinden, vertoning en gebruik voor commercie¤le doeleinden alsmede verkoop, aanbieden en vervoeren van de in de bijlagen A en B van de verordening opgesomde soorten. De toepassing van het algemene douane- en ordeningsrecht volstaat niet. Integendeel: de ter zake bevoegde met strafrechtelijke vervolging belaste autoriteiten staken momenteel procedures op grond van overtreding van de verordening inzake de bescherming van bedreigde dier- en plantensoorten. Een omzetting van de EU-richtlijn is in Duitsland momenteel nog niet in zicht. Onder dossiernummer 97/4604SG(97) A/11682/2 is een klacht van het Comite· tegen de vogelmoord bij de Commissie in behandeling. 1. Hoe beoordeelt de Commissie de houding van de Bondsrepubliek Duitsland? 2. Welke stappen heeft de Commissie tot dusver ondernomen om Duitsland tot omzetting van de bovengenoemde richtlijn te bewegen en welke stappen zal zij ondernemen opdat met name aan de uit artikel 16 van de richtlijn voortvloeiende verplichtingen definitief ook in Duitsland de hand wordt gehouden? (1) PB L 61 van 3. 3. 1997, blz. 1. Antwoord van mevrouw Bjerregaard namens de Commissie (30 april 1998) Momenteel volgt de Commissie de tenuitvoerlegging, toepassing en handhaving van Verordening (EG) nr. 338/97 van 9 december 1996 inzake de bescherming van in het wild levende dier- en plantensoorten door controle op het desbetreffende handelsverkeer in alle lidstaten met inbegrip van Duitsland. De Commissie tracht te zorgen voor een correcte tenuitvoerlegging door middel van bilaterale en multilaterale contacten en zo nodig gerechtelijke vervolging. (98/C 310/153) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-0665/98 van Alexandros Alavanos (GUE/NGL) aan de Commissie (10 maart 1998) Betreft: Tewerkstelling van leerkrachten in het kader van het programma voor de uitbreiding van het lessenpakket voor het eerste jaar van het hoger middelbaar onderwijs in Griekenland De resolutie van de Europese Raad van Amsterdam over groei en werkgelegenheid (1) begint met de volgende zin: (cid:132)Er moet absoluut een nieuwe impuls worden gegeven om werkgelegenheid bovenaan op de politieke agenda van de Europese Unie te houden. (cid:148) In de ontwerpresolutie van het Europees Parlement over de buitengewone Werkgelegenheidstop wordt er in verband met de verdeling van de arbeidstijd op gewezen dat de ondernemingen en de sociale partners paal en perk moeten stellen aan structureel overwerk door nieuwe arbeidsplaatsen te cree¤ren. In Griekenland wordt momenteel in het kader van de acties ter ondersteuning van de uniformering van het leerprogramma van het hoger middelbaar onderwijs › die uit het communautair bestek worden gefinancierd › gewerkt aan de uitbreiding van het lessenpakket voor het eerste jaar van het hoger middelbaar onderwijs. Het is de bedoeling dat daarvoor voornamelijk een beroep wordt gedaan op de reeds in vast dienstverband aangestelde leerkrachten, die bijgevolg zullen moeten overwerken, en dit terwijl duizenden leerkrachten werkloos zijn. Welke maatregelen denkt de Commissie in het licht van het bovenstaande te treffen om ervoor te zorgen dat deze nieuwe arbeidsplaatsen › die nota bene met middelen uit het communautair bestek worden gecree¤erd › naar werkloze leerkrachten gaan? (1) PB C 236 van 2. 8. 1997, blz. 3


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 678/98 af Antoni GUTIÉRREZ DÍAZ til Kommissionen. Forfremmelsesvilkår for spanske "Ingenieros Técnicos" i forhold til andre kategorier

eurovoc_concepts:
European official
Spain
administrator
competition (EU)
diploma
engineer
equal treatment
equivalence of diplomas
recognition of studies
recruitment

text: 19. 11. 98 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 354/15 (98/C 354/35) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-0677/98 af Antoni Gutie·rrez D(cid:14)·az (GUE/NGL) til Kommissionen (10. marts 1998) Om: Forfremmelsesvilk(cid:229)r for spanske »Ingenieros Te·cnicos« i forhold til andre kategorier Hvorfor har Kommissionen i den spanske version af indkaldelsen af ansłgninger til de almindelige udv(cid:230)lgelsesprłver KOM/A/720 og KOM/A/721 (EFT C 52 A af 28. 2. 1991) indfłjet et krav om besiddelse af et eksamensbevis for en »hłjere« uddannelse, n(cid:229)r et s(cid:229)dant krav ikke figurerer i de łvrige sprogversioner af omtalte indkaldelse? (98/C 354/36) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-0678/98 af Antoni Gutie·rrez D(cid:14)·az (GUE/NGL) til Kommissionen (10. marts 1998) Om: Forfremmelsesvilk(cid:229)r for spanske »Ingenieros Te·cnicos« i forhold til andre kategorier Hvad har f(cid:229)et Kommissionen til at frems(cid:230)tte et krav, der ikke fremg(cid:229)r af ordlyden i indkaldelsen › nemlig besiddelse af et eksamensbevis for en uddannelse med et langt uddannelsesforlłb (svarende til kandidateksa- men) › til Vicente Alonso Morales, Ingeniero Te·cnico, der er kandidat til den almindelige udv(cid:230)lgelsesprłve KOM/A/1047 (EFT C 145 A fra 13. 5. 1997)? (98/C 354/37) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-0679/98 af Antoni Gutie·rrez D(cid:14)·az (GUE/NGL) til Kommissionen (10. marts 1998) Om: Forfremmelsesvilk(cid:229)r for spanske »Ingenieros Te·cnicos« i forhold til andre kategorier Med hvilken begrundelse har Kommissionen indfłjet et krav om besiddelse af et eksamensbevis for en »universitets«-uddannelse i den spanske version af indkaldelsen af ansłgninger til den almindelige udv(cid:230)lgel- sesprłve KOM/A/1047 (EFT C 145 A fra 13. 5. 1997), n(cid:229)r den ikke har indfłjet det samme krav i den tyske udgave af ovenn(cid:230)vnte indkaldelse til udv(cid:230)lgelsesprłven? (98/C 354/38) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-0724/98 af In(cid:152) igo Me·ndez de Vigo (PPE) til Kommissionen (18. marts 1998) Om: Spanske »Ingenieros Te·cnicos« og deres adgang til stillinger som EU-tjenestem(cid:230)nd i kategorien A/LA Er det rigtigt, at Kommissionen godkender eller har godkendt ansłgninger fra folk med et »Fachhochschuldi- plom« om at deltage i almindelige udv(cid:230)lgelsesprłver til stillinger som EU-tjenestem(cid:230)nd i kategorien A/LA? Mener Kommissionen, at »Fachhochschuldiplom« er bevis for den hłjeste uddannelse i Tyskland, og anser den dermed ikke universitetets »Hochschuldiplom« for at v(cid:230)re bevis for den hłjeste uddannelse i den p(cid:229)g(cid:230)ldende medlemsstat? Mener Kommissionen, at eksamensbeviset »Fachhochschuldiplom« er udtryk for bedre kvalifikationer end uddannelsen til »Ingeniero Te·cnico«? I bekr(cid:230)ftende fald, hvorfor? Hvorfor h(cid:230)vder Kommissionen, at eksamensbeviset for den spanske uddannelse »Ingenieros Te·cnicos« kan sidestilles med et »Fachhochschuldiplom«, n(cid:229)r sidstn(cid:230)vnte eksamensbevis godkendes i forbindelse med de fleste almindelige udv(cid:230)lgelsesprłver til bes(cid:230)ttelse af stillinger i kategori A/LA? (98/C 354/39) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-0725/98 af In(cid:152) igo Me·ndez de Vigo (PPE) til Kommissionen (18. marts 1998) Om: Spanske »Ingenieros Te·cnicos« og deres adgang til stillinger som EU-tjenestem(cid:230)nd i kategorien A/LA Med hvilken begrundelse har Kommissionen indfłjet et krav om besiddelse af et eksamensbevis for en »universitets«-uddannelse i den spanske version af meddelelsen om almindelige udv(cid:230)lgelsesprłver KOM/ A/1047 (EFT C 145 A af 13. 5. 1997), n(cid:229)r den ikke har indfłjet det samme krav i den tyske udgave af den p(cid:229)g(cid:230)ldende meddelelse?


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 676/98 von Antoni GUTIÉRREZ DÍAZ an die Kommission. Einstellungsvoraussetzungen für spanische graduierte Ingenieure im Vergleich zu anderen Fällen

text: C 354/14 DE Amtsblatt der Europa¤ischen Gemeinschaften 19. 11. 98 (98/C 354/30) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-0672/98 von Antoni Gutie·rrez D(cid:14)·az (GUE/NGL) an die Kommission (10. Ma¤rz 1998) Betrifft: Einstellungsvoraussetzungen fu¤r spanische graduierte Ingenieure im Vergleich zu anderen Fa¤llen Warum behauptet die Kommission, da(cid:223) das Diplom spanischer graduierter Ingenieure in etwa dem Fachhoch- schul-Diplom gleichgestellt ist, wenn letzteres beim Gro(cid:223)teil der allgemeinen Auswahlverfahren fu¤r die Laufbahngruppe A/LA zugelassen ist? (98/C 354/31) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-0673/98 von Antoni Gutie·rrez D(cid:14)·az (GUE/NGL) an die Kommission (10. Ma¤rz 1998) Betrifft: Laufbahn spanischer Ingenieure im Vergleich zu anderen Fa¤llen Warum behauptet die Kommission, da(cid:223) graduierte Ingenieure keine Doktoratskurse absolvieren ko¤nnen, wenn dieser Titel in einigen Mitgliedstaaten doch den Zugang zu Doktoratskursen ermo¤glicht? (98/C 354/32) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-0674/98 von Antoni Gutie·rrez D(cid:14)·az (GUE/NGL) an die Kommission (10. Ma¤rz 1998) Betrifft: Einstellungsvoraussetzungen fu¤r spanische graduierte Ingenieure im Vergleich zu anderen Fa¤llen Stimmt es, da(cid:223) die Kommission gegenu¤ber den spanischen Beho¤rden die Befu¤rchtung gea¤u(cid:223)ert hat, da(cid:223) der Zugang von spanischen graduierten Ingenieuren zur Laufbahngruppe A/LA zu einer O¤ ffnung fu¤r Inhaber eines Diploms fu¤hren ko¤nnte, das man in anderen Mitgliedstaaten nach dreija¤hriger Ausbildung erwirbt? Ist dies ein relevanter Grund fu¤r die Ablehnung der Bewerbungen spanischer Ingenieure? (98/C 354/33) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-0675/98 von Antoni Gutie·rrez D(cid:14)·az (GUE/NGL) an die Kommission (10. Ma¤rz 1998) Betrifft: Einstellungsvoraussetzungen fu¤r spanische graduierte Ingenieure im Vergleich zu anderen Fa¤llen Warum werden die Bewerbungen von Inhabern der britischen Titel (cid:132)Bachelor of Arts(cid:147), (cid:132)Bachelor of Science(cid:147) und (cid:132)Bachelor of Engineering(cid:147), die alle nach einer dreija¤hrigen Ausbildung verliehen werden, im Gegensatz zu den Bewerbungen von Inhabern des spanischen Titels eines graduierten Ingenieurs zugelassen? (98/C 354/34) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-0676/98 von Antoni Gutie·rrez D(cid:14)·az (GUE/NGL) an die Kommission (10. Ma¤rz 1998) Betrifft: Einstellungsvoraussetzungen fu¤r spanische graduierte Ingenieure im Vergleich zu anderen Fa¤llen Ist die Kommission der Auffassung, da(cid:223) die britischen Titel (cid:132)Bachelor of Arts(cid:147), (cid:132)Bachelor of Science(cid:147) und (cid:132)Bachelor of Engineering(cid:147) eine ho¤here Qualifikation beinhalten als der Titel eines Ingenieurs? Warum?


title: PREGUNTA ESCRITA n. 650/98 del Nikitas KAKLAMANIS a la Comisión. Encarcelamiento de un dirigente kurdo en Turquía

eurovoc_concepts:
EU aid
EU relations
Kurdistan question
Türkiye
democratisation
human rights
political prisoner
rule of law

text: C 310/112 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 9. 10. 98 (98/C 310/148) PREGUNTA ESCRITA E-0650/98 de Nikitas Kaklamanis (UPE) a la Comisio·n (10 de marzo de 1998) Asunto: Encarcelamiento de un dirigente kurdo en Turqu(cid:14)·a Hamd(cid:14)· Turanl(cid:14)·, presidente del Partido Democra·tico del Norte de Kurdista·n, fue detenido por las autoridades turcas el 13 de enero y encarcelado en Ankara. El Sr. Turanl(cid:14)·, quien se enfrenta a una condena de 22 an(cid:152)os de prisio·n, padece de ca·ncer, lo que requiere un seguimiento me·dico constante. El 16 de enero, Amnist(cid:14)·a Internacional solicito· la liberacio·n del Sr. Turanl(cid:14)·. Tambie·n el Ministro de Asuntos Exteriores alema·n, Sr. Kinkel, intervino (a trave·s de la embajada alemana en Ankara) con miras a lograr la puesta en libertad del Sr. Turanl(cid:14)·, que tiene la nacionalidad alemana, adema·s de la turca. ¿Puede indicar la Comisio·n Europea cua·l es su postura oficial con respecto al citado asunto y que· gestiones piensa realizar ante las autoridades turcas, con el fin de que se libere al luchador kurdo aquejado de ca·ncer y que Turqu(cid:14)·a deje de aplicar pra·cticas inhumanas de intimidacio·n de los ciudadanos kurdos que habitan en su territorio? Respuesta del Sr. Van den Broek en nombre de la Comisio·n (20 de abril de 1998) La Comisio·n esta· informada del caso del Sr. Turanli, que se encuentra en libertad provisional desde el 26 de febrero de 1998. En todos sus contactos con las autoridades turcas, la Comisio·n insiste en la necesidad de mejorar la situacio·n de los derechos humanos y proseguir el proceso de democratizacio·n. A pesar de la decisio·n de Ankara de suspender todo dia·logo pol(cid:14)·tico con la Comunidad, la Comisio·n se propone seguir insistiendo en este punto. En cuanto a la situacio·n en el sureste de Turqu(cid:14)·a, la Comisio·n ha reiterado en sucesivas ocasiones la necesidad de encontrar una solucio·n civil, y no militar, al problema, y de mantener la lucha contra el terrorismo en el marco del respeto del Estado de derecho y de los derechos humanos. La Comisio·n se propone, por otra parte, contribuir al desarrollo socioecono·mico de la regio·n mediante la financiacio·n de proyectos de este tipo en el marco del programa MEDA. (98/C 310/149) PREGUNTA ESCRITA E-0652/98 de Gerardo Ferna·ndez-Albor (PPE) a la Comisio·n (10 de marzo de 1998) Asunto: Participacio·n de las empresas de Galicia en el programa comunitario Al-Invest Tras sus dos primeros an(cid:152)os de funcionamiento el programa Al-Invest, cuyo objetivo es facilitar los intercambios comerciales, know-how, transferencia de tecnolog(cid:14)·a y financiera, ha conseguido organizar cuarenta encuentros empresariales, y programado otros sesenta, con un volumen de negocio de 250 millones de ecus. A nadie escapa la vocacio·n iberoamericana de la regio·n espan(cid:152)ola de Galicia, y la mutua interdependencia de las econom(cid:14)·as de ambas latitudes, como lo demuestran tan palpablemente las sucesivas estad(cid:14)·sticas al respecto, por lo que el referido programa comunitario es de especial importancia para una regio·n tan vocacionalmente volcada hacia Iberoame·rica. ¿Puede indicar la Comisio·n cua·l ha sido la incidencia del referido programa comunitario en las relaciones entre Galicia e Iberoame·rica, que· nu·mero de encuentros empresariales han tenido lugar en el espacio geogra·fico gallego y que· grado de representacio·n, en el conjunto del programa ha ostentado Galicia?


title: PERGUNTA ESCRITA n. 677/98 do Deputado Antoni GUTIÉRREZ DÍAZ à Comissão. Condições de promoção dos engenheiros técnicos espanhóis em comparação com outras situações

text: 19. 11. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 354/15 (98/C 354/35) PERGUNTA ESCRITA E-0677/98 apresentada por Antoni Gutie·rrez D(cid:14)·az (GUE/NGL) a‘ Comissa(cid:152)o (10 de Mar(cid:231)o de 1998) Objecto: Condi(cid:231)o(cid:152)es de promo(cid:231)a(cid:152)o dos engenheiros te·cnicos espanho·is em compara(cid:231)a(cid:152)o com outras situa(cid:231)o(cid:152)es Por que raza(cid:152)o a Comissa(cid:152)o exigiu, na versa(cid:152)o espanhola do anu·ncio de convocato·ria dos concursos gerais COM/A/720 e COM/A/721 (JO CE no C 52 A, de 28. 2. 1991), que os candidatos fossem titulares de um diploma «superior» e na(cid:152)o incluiu a referida exige(cid:136)ncia nas outras verso(cid:152)es lingu(cid:14)·sticas do referido anu·ncio de concurso? (98/C 354/36) PERGUNTA ESCRITA E-0678/98 apresentada por Antoni Gutie·rrez D(cid:14)·az (GUE/NGL) a‘ Comissa(cid:152)o (10 de Mar(cid:231)o de 1998) Objecto: Condi(cid:231)o(cid:152)es de promo(cid:231)a(cid:152)o dos engenheiros te·cnicos espanho·is em compara(cid:231)a(cid:152)o com outras situa(cid:231)o(cid:152)es Que motivos levaram a Comissa(cid:152)o a exigir uma condi(cid:231)a(cid:152)o que na(cid:152)o figura no texto da convocato·ria, a posse de um diploma de ciclo longo (equivalente a licenciatura), ao engenheiro te·cnico espanhol, Vicente Alonso Morales, candidato ao concurso geral COM/A/1047 (JO C 145 A, de 13. 5. 1997)? (98/C 354/37) PERGUNTA ESCRITA E-0679/98 apresentada por Antoni Gutie·rrez D(cid:14)·az (GUE/NGL) a‘ Comissa(cid:152)o (10 de Mar(cid:231)o de 1998) Objecto: Condi(cid:231)o(cid:152)es de promo(cid:231)a(cid:152)o dos engenheiros te·cnicos espanho·is em compara(cid:231)a(cid:152)o com outras situa(cid:231)o(cid:152)es Por que raza(cid:152)o a Comissa(cid:152)o exigiu a posse de um diploma universita·rio na versa(cid:152)o espanhola do anu·ncio da convocato·ria do concurso geral COM/A/1047 (JO CE no C 145 A, de 13. 5. 1997) e na(cid:152)o incluiu a referida exige(cid:136)ncia na versa(cid:152)o alema(cid:152) do referido anu·ncio de concurso? (98/C 354/38) PERGUNTA ESCRITA E-0724/98 apresentada por In(cid:152) igo Me·ndez de Vigo (PPE) a‘ Comissa(cid:152)o (18 de Mar(cid:231)o de 1998) Objecto: Acesso dos engenheiros te·cnicos espanho·is ao grupo A/LA da fun(cid:231)a(cid:152)o pu·blica europeia E· verdade que a Comissa(cid:152)o admite ou admitiu as candidaturas dos titulares de um Fachhochschuldiplom nos concursos e provas gerais para o provimento de vagas da categoria A/LA da fun(cid:231)a(cid:152)o pu·blica europeia? Considera a Comissa(cid:152)o que o t(cid:14)·tulo Fachhochschuldiplom e· o t(cid:14)·tulo mais elevado na Alemanha, ou considera, pelo contra·rio, que o t(cid:14)·tulo universita·rio Hochschuldiplom e· o t(cid:14)·tulo mais elevado no referido Estado-membro? Considera a Comissa(cid:152)o que o t(cid:14)·tulo Fachhochschuldiplom atesta uma qualifica(cid:231)a(cid:152)o superior a‘ do t(cid:14)·tulo de engenheiro te·cnico? Por que motivo? Por que motivo afirma a Comissa(cid:152)o que o diploma dos engenheiros te·cnicos espanho·is se encontra numa situa(cid:231)a(cid:152)o similar ao diploma obtido numa Fachhochschule, quando este u·ltimo diploma e· admitido na maior parte dos concursos e provas gerais para a categoria A/LA? (98/C 354/39) PERGUNTA ESCRITA E-0725/98 apresentada por In(cid:152) igo Me·ndez de Vigo (PPE) a‘ Comissa(cid:152)o (18 de Mar(cid:231)o de 1998) Objecto: Acesso dos engenheiros te·cnicos espanho·is ao grupo A/LA da fun(cid:231)a(cid:152)o pu·blica europeia Por que motivo incluiu a Comissa(cid:152)o a exige(cid:136)ncia da posse de um t(cid:14)·tulo «universita·rio» na versa(cid:152)o espanhola do anu·ncio do concurso geral COM/A/1047 (JO C 145 A de 13. 5. 1997) e na(cid:152)o incluiu a dita exige(cid:136)ncia na versa(cid:152)o alema(cid:152) do referido anu·ncio de concurso?