title: Meddelande från kommissionen om skydd av värphöns i olika uppfödningssystem

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 11. 03. 1998 KOM(1998) 135 slutlig 98/0092 (CNS) MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN om skydd av värphöns i olika uppfödningssystem Förslag RÅDETS DIREKTIV om minimistandarder för skydd av värphöns i olika uppfödningssystem (Framlagt av kommissionen) MOTIVERING Den 7 mars 1988 antog rådet direktiv 88/166/EEG om anpassning till domstolens dom i mål 131/86 (upphävande av rådets direktiv 86/113/EEG av den 25 mars 1986 om en minimistandard för skyddet av värphöns i bur). 1 Genom direktiv 88/166/EEG antogs direktiv 86/113/EEG i den form som rådet hade beslutat. I artikel 9 i direktiv 88/166/EEG krävs att kommissionen före den 1 januari 1993 avger en rapport om den tekniska utvecklingen angående hönsens välbefinnande inom olika uppfödningssystem och om bestämmelserna i bilagan till direktivet, tillsammans med lämpliga förslag till förbättringar. presenterade Vetenskapliga kommittén 1992 (djurskyddsavdelningen) en rapport till kommissionen om värphönsens välbefinnande i olika uppfödningssystem, men under den tiden var kommissionen upptagen med en omfattande översyn av all gemenskapslagstiftning om husdjurens hälsa och vidtog vid den tiden inga ytterligare åtgärder. veterinärmedicinska Vetenskapliga veterinärmedicinska kommittén uppmanades av kommissionen att granska och uppdatera rapporten från 1992, och utarbetade ett yttrande om värphönsens välbefinnande som antogs vid kommitténs möte den 30 oktober 1996. Det bifogade meddelandet och förslaget baseras på dess betänkande. Det föreslås att direktiv 88/166/EEG skall ersättas med ett nytt direktiv som täcker välbefinnandet för alla värphöns, inte endast de som hålls i bur. Allmänna krav som är tillämpliga för alla uppfödningssystem införs, däribland krav på reden, sittpinnar och strö. Undantag från de senare kraven tillåts emellertid för burar som måste uppfylla förbättrade specifikationer. En infasningsperiod för de nya kraven är föreslagen, så att de nuvarande systemen ska kunna upphävas under en tioårsperiod. Bestämmelserna i bilagan har uppdaterats och framställts i samma form som fastställs i rådsdirektiven om skyddet för kalvar och grisar. Det kan bli aktuellt med inspektion och redogörelse av den behöriga myndigheten och med inspektioner av kommissionen. Skyddet av värphöns är en fråga där gemenskapen har exklusiv behörighet. Det enklaste sättet att nå det önskade målet är att ersätta gällande direktiv om en minimistandard för värphöns i bur med det nya förslaget. De föreslagna åtgärderna är ungefär lika detaljerade som åtgärderna i det nuvarande direktivet. Medlemsstaterna väntas inte få några svårigheter med att införa bestämmelserna in i den nationella lagstiftningen. 1 EGT L 74, 19. 3. 1988, s. 83. 1^ EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN om skydd av värphöns i olika uppfödningssystem 16 FORORD I artikel 9 i direktiv 88/166/EEG om en minimistandard för skyddet av värphöns i bur1, fastställs att: "Kommissionen skall före den 1 januari 1993 avge en rapport om den tekniska utvecklingen angående hönsens hälsa inom olika uppfödningssystem och om bestämmelserna i bilagan, tillsammans med lämpliga förslag till förbättringar. " I maj 1992 antog Vetenskapliga veterinärmedicinska kommittén (djurskyddsavdelningen) en rapport (färdigställd av en arbetsgrupp under ordförandeskapet av professor W de Wit), i vilken den senast tillgängliga vetenskapliga informationen om värphönsens hälsa lades fram. Kommissionen vidtog vid den tidpunkten inga ytterligare åtgärder. 1995 bad kommissionens enheter Vetenskapliga veterinärmedicinska kommittén (djurskyddsavdelningen) att granska och uppdatera rapporten från 1992. Kommittén bildade en arbetsgrupp med experter under ordförandeskap av Dr. H. J. Blokhuis, från Institutet för djurvetenskap och hälsa, Lelystad, Nederländerna. Arbetsgruppens medlemmar, invalda på grund av sina vetenskapliga sakkunskaper i ämnet och inte som representanter för sina länder, var: Dr H. J. Blokhuis, Institutet för djurvetenskap och hälsa, Lelystad, Nederländerna. Prof W. Bessei, Institutet för djuravel och kreatursuppfödning, Universitetet i Hohenheim, Stuttgart, Tyskland. Dr A. Elson, ADAS, Lincoln, Förenade kungariket. Dr P. W. G Groot Koerkamp, Institutet för jordbruks- och miljöteknik, t Wageningen, Nederländerna. Dr J. Faure, Dr L. Keeling, Fjäderfäforskningsinstitutet, Nouilly, Frankrike. Institutionen för husdjurshygien, Sveriges Lantbruksuniversitet, Skara, Sverige. Prof H. Simonsen, Institutionen för djurvetenskap och djurhälsa, Kungliga Veterinär- och Lantbruksuniversitetet, Fredriksberg C, Danmark. Dr P. Van Houwelingen, Europeiska kommissionen (sekreterare). 1 EGT L 74, 19. 3. 1988, s. 83. /? i C Arbetsgruppen har lagt fram sin rapport för Vetenskapliga veterinärmedicinska kommittén. På grundval av arbetsgruppens rapport har kommittén antagit sitt yttrande och lagt fram det för kommissionen. Detta yttrande kommer också att skickas separat till Europaparlamentet och sig på Vetenskapliga rådet. Detta meddelande stödjer veterinärmedicinska kommitténs yttrande. VÄLBEFINNANDE: DEFINITIONER OCH MÅTT Eftersom det i artikel 9 i direktivet krävs att en rapport utarbetas om hönsens välbefinnande, är det av yttersta vikt att det är tydligt vad begreppet välbefinnande innebär, och att det är möjligt göra en objektiv bedömning av det. Arbetsgruppen funderade noggrannt på dessa frågor och granskade flera av de definitioner och uttalanden om djurens välbefinnande som har lagts fram under de senaste trettio åren. De fann att under de senaste åren har framstående vetenskapsmän inom området antagit en gemensam utgångspunkt, grundad på hur mycket en individ kan kontrollera sina livsvillkor. Under loppet av utvecklingen har varje djurart anpassat sig till en miljö i vilken den kan reglera sitt inre tillstånd, överleva och fortplanta sig. Djurens regleringssystem består av aktiva reaktioner (fysiologiska och/eller beteendemässiga) på förändringar i den miljön, och dessa tillåter djuret att hålla de inre och yttre förhållandena på en optimal nivå. Djuret försöker, med andra ord, att kontrollera sina livsvillkor genom att använda olika överlevnadsmekanismer. När ett djur lyckas överleva och därför har kontroll över sina livsvillkor, är dess välbefinnande gott. När dess försök till överlevnad inte är framgångsrika kommer det att uppleva negativa effekter som varierar frän mindre obehag till döden. Ju mer djuret anstränger sig för att klara sig, eller ju större den biologiska kostnaden är för att anpassa sig, desto sämre känner sig djuret och desto sämre blir dess välbefinnande. Det finns fyra sorters mått på välbefinnande: hälsa, produktivitet, fysiologiska och etologiska mått. Hälsa, som är det samma som avsaknad av sjukdom och skada, är ett mycket viktigt kriterium i bedömningen av värphönsens livskvalitet. Det är emellertid viktigt att vara medveten om att gränsen mellan hälsa och sjukdom mycket ofta är oklar. Till exempel kan en höna som är angripen av ett litet antal inälvsmaskar vara helt symptomfri och klassificeras som frisk. En månad senare kan antalet maskar ha förökat sig tiofalt och hönan skulle då bli klassificerad som sjuk. Det är också viktigt att inse att en sjuk höna inte nödvändigtvis upplever smärta eller kval. Till exempel är en höna med extremt svaga vingben ett sjukt djur men det finns inga skäl att tro att den onormala benstrukturen medför smärta. Emellertid kommer smärta att upplevas om det uppstår en fraktur på vingbenet, något som ofta händer under hantering och transport. Det hälsorelaterade välbefinnandet i en population kan beskrivas genom att använda normal analytisk metodologi i på rätt sätt utförda epidemiologiska studier av sjukdomsfrekvensen, dess längd och graden av smärta eller obehag som den medför. i allmänhet påverkar djurens Stress hälsotillstånd. immunförsvar och därigenom även deras Produktivitet som ett mått på välbefinnande måste användas med försiktighet eftersom välbefinnande är en egenskap hos en individ medan produktiviteten hos höns vanligtvis mäts på hela flocken. Ett annat problem är att produktivitet kan betyda olika saker, som en enskild hönas produktion, flockens genomsnittsproduktion, produktionen per enhet födointag, ekonomisk avkastning per kapitalenhet eller per arbetsenhet eller något annat. Detta betyder att motstridiga resultat kan erhållas beroende på vilket mått på produktivitet man har valt. Till exempel kan en förändring i en miljövariabel minska antalet ägg som produceras men öka äggviklen vilket gör att den totala äggviktsproduktionen blir den samma. Beroende på vilket produktivitetsmått man väljer kan samma ändring därför sägas ha ökat välbefinnandet, minskat det eller lämnat det opåverkat. Detta visar att ett enkelt produktivitetsmått inte kan användas för att mäta välbefinnandet. Å andra sidan kan en plötslig minskning av resultatet av ett produktivitetsmått vara användbart för att ge en varning om ett välbefinnandeproblem. Man bör vara försiktig med att använda produktivitet som ett tecken på välbefinnande. Om en betydande minskning av äggproduktionen är ett tecken på dåligt välbefinnande, behöver inte motsatsen, en stor produktion, vara ett tecken på gott välbefinnande. Fysiologiska förändringar inträffar som en reaktion på miljökrav och kroppsliga krav. De fysiologiska indikatorer som oftast mäts är de som hör samman med stresstålighet och aktiviteten i axeln hypotalamus-hypofysen-binjurebarken. Det finns emellertid, liksom vid andra mätmetoder, svårigheter vid tolkningen av resultaten. En del av de uppvisade reaktionerna uppträder även vid normala aktiviteter som parningsspel, parning, äggläggning och sökande efter föda. Detta betyder att de traditionella måtten på stress (adrenalin-, noradrenalin- och kortikosteronnivåerna) måste tolkas med stor omsorg och användas i kombination med andra mått. Genom fysiologiska indikatorer kan noggranna mätningar göras av djurs välbefinnande, när det gäller mätning av den ansträngning som krävs för att hantera en situation. Etologiska studier av fåglars välbefinnande syftar till att avgöra om en fågel beteendemässigt kan anpassa sig till en specifik miljö eller att identifiera relevanta miljöfaktorer som gör det möjligt för fågeln att överleva. Dessa studier är av tre sorter: 1. Fåglar placeras i den undersökta miljön och deras beteende jämförs med beteendet hos fåglar i vilt tillstånd eller fåglar som är placerade i en miljö som antas vara idealisk. Problemet med detta tillvägagångssätt är att det inte omedelbart är tydligt om ett särskilt beteende, eller en beteendeförändring, tyder på en regleringsstörning eller på att regleringen inte har lyckats, eller om det är en lämplig anpassning till en miljöförändring. Om sådana parametrar skall användas för att påvisa dåligt välbefinnande, måste det först bevisas att dessa förändringar tyder på frustration. 2. Preferenstester i vilka fåglarna antingen får välja mellan två eller flera miljöer, eller tvingas betala (i form av arbete eller obehagliga stimuli) för att få tillgång till en belöning, kan användas för att visa inte bara vilka miljöer fåglar föredrar men kan i viss utsträckning mäta de relativa styrkegraderna hos olika preferenser. 3. Den tredje metoden är att iaktta beteende i försökssituationer i vilka en fågel inte kan anpassa sig och jämföra detta med beteendet i den miljö som undersöks. Kombinationer av olika indikatorer Ingen enskild indikator på djurs välbefinnande är i sig den bästa. Flera olika mätmetoder måste beaktas. De fyra indikatorer som beskrivs ovan pekar inte alltid i samma riktning. De ger ofta motstridiga resultat. Ett problem vid utvärderingen av djurs välbefinnande är bristen på kunskap om hur de upplever till exempel sjukdomstillstånd, konfliktbeteende och onormalt beteende. Är vissa tillstånd viktigare än andra för välbefinnandet? Det har föreslagits att kriterierna vid utvärderingen av välbefinnandet kan delas upp i konstruktions- och prestationskriterier. Sammanfattning De vanligaste indikatorerna på välbefinnande är hälsa, produktivitet, fysiologi och etologi. Dessa kan var och en för sig användas for att visa på dåligt välbefinnande men en kombination av ,dem visar bättre hur mycket djuret anstränger sig för att klara sig och därmed den biologiska kostnaden för djuret att anpassa sig. VÄRPHÖNSENS BEHOV Ett behov är en brist hos ett djur, vilken kan avhjälpas genom att djuret erhåller en bestämd resurs eller påverkas av en bestämd miljömässig eller kroppslig stimulus. Om ett djur inte är i stånd att tillfredsställa ett behov blir följden, på kort eller lång sikt, dåligt välbefinnande. De flesta behov härrör från en individs motivationstillstånd, som kan vara fysiologiskt eller psykologiskt till sitt ursprung. En höna kan till exempel dricka vatten eftersom dess kroppsvätskor har blivit för högt koncentrerade (fysiologiskt) eller för att den förväntar sig framtida intorkning (psykologiskt). Till följd av sambandet mellan behov och motivation kan många behov fastställas genom att värphönsens preferenser iakttas. Höns behöver få tag på tillräckligt med näringsämnen och vatten, växa och uppehålla sig på ett sådant sätt att deras kroppar kan fungera ordentligt, undvika skadliga miljöförhållanden, skada eller sjukdom, kunna minimera förekomsten av smärta, rädsla och frustration. För att nå dessa mål måste hönsen utföra en mängd olika aktiviteter, reagera på vissa stimuli och upprätthålla vissa fysiologiska tillstånd. Följaktligen har de andra behov såsom att utföra vissa rörelser för att söka föda och utforska omgivningarna, att röra sig tillräckligt, att visa putsnings- och ströbadningsbeteende, att undersöka och reagera på tecken på eventuell fara, att interagera socialt med andra höns, att leta efter, eller att bygga ett lämpligt rede. För att utföra dessa aktiviteter behöver höns utrymme, men hur stort utrymme som behövs för en bestämd aktivitet kan diskuteras. När fåglarna ges mer utrymme kan de ge uttryck för en större omfattning och mängd aktiviteter. Om miljön förbättras tillåter och stimulerar det beteendeyttringar. för normala aktiviteter och fåglar behöver mer utrymme tillräcklig Enskilda kroppsrörelse än de 450 cm ger som för närvarande krävs i burar. Ett system där hönsen hålls bör ge fåglarna tillräckligt med utrymme för att de skall kunna ge uttryck för ett antal grundläggande beteenden, som till exempel sträcka vingarna, flaxa med vingarna, putsa sig, vända sig om, röra sig för att problem som benskörhet skall förebyggas, och ha tillräcklig tillgång till mat, vatten och sittpinnar. Miljön bör vara sådan att fåglarna kan sitta på sittpinnar, lägga ägg i reden, picka, klia sig och ströbada. Dessa beteenden inte kan uttryckas och miljön kan aldrig förbättras i en bur med 450 cm2 per fågel. En ökning av utrymmet per fågel leder till större aktivitet och till att djuren uppvisar sådana beteendemönster som kräver det största utrymmet. Även i normal upprättstående ställning, vilket kräver minst utrymme, behöver varje enskild fågel beroende på sin vikt minst 428-592 cm. När hönsen hålls i större grupper kan de dela på utrymmet för aktiviteter som endast tar en liten del av deras tid. När 800 cm ges per fågel till en grupp på fem fåglar kan de inte ge uttryck för alla olika sorters beteende, som att klia sig på huvudet, skaka kroppen eller burra upp sig. Erfarenheter från system med större grupper av djur visar att fåglarna vid 1 000 cm yta per fågel tillåts ge uttryck för en stor mängd beteenden. Utöver detta har studier visat att höns är beredda att kämpa för att öka det egna utrymmet upp till minst 775 cm. Benskörhet och benbrott hos värphöns kan uppkomma i alla system. Benskörhet, som ofta orsakar benbrott, förekommer främst hos fåglar som har fråntagits rimliga möjligheter att förflytta sig, t. ex. de som hållits i burar. Frakturer på försvagade ben kan uppkomma vid grov hantering av fåglarna, liksom vid olyckor i system där möjligheterna att flyga och landa är undermåliga. På grund av den torftiga miljön i burarna förbättras inte välbefinnandet för fåglarna i dem enbart genom att utrymmet per fågel ökas. Vetenskapliga undersökningar har visat att i en sådan miljö kan aggressivt beteende öka med ökat utrymme. Höns föredrar starkt att lägga sina ägg i ett rede. Antalet och fördelningen av reden bör beräknas i enlighet med driftssystemet och fåglarnas ras. Man har funnit att man, för att undvika överdriven tävlan och för att minimera antalet ägg som läggs på golvet, bör se till att det finns ett enskilt rede för 5 till 8 fåglar eller, om gemensamma reden används, bör åtminstone 1 m2 vara tillgänglig för 100 till 120 fåglar. Höns föredrar att vila genom att sitta uppflugna. När sittpinnar finns används de vanligtvis flitigt och bidrar till stärka benstommen. Tillgången till en sittpinne ger kraftigare benstyrka. Höns från system med våningsplan i form av sittpinnar konstateras vid slakt ha många läkta frakturer, på grund av att fåglarna misslyckas med att landa ordentligt på sittpinnarna. Fördelningen av sittpinnar, andelen tillgänglig sittplats och tillgången till sittpinnar under uppfödning är viktigt för att begränsa antalet klumpiga landningar, liksom tidslängden under vilken ljuset gradvis minskas vid slutet av varje belysningsperiod. Höns föredrar starkt ett golv täckt med strö. När man anskaffar strö bör det vara av lämplig sort, strös ut lätt söndersmulat och vara lämpligt att picka, sprätta och ströbada i. Att det finns strö under uppfödningsperioden bidrar i hög grad till att fjäderhackningen minskar hos vuxna höns. Värphöns måste alltid minst dagligen få tillgång till föda och vatten. När långsmala fodertråg används bör åtminstone 10 cm utfodringsyta vara tillgänglig för varje fågel; när runda fodertråg används bör åtminstone 4 cm utfodringsplats finnas per fågel. När sammanhängande öppna vattentråg används bör åtminstone 10 cm av tråget vara tillgängligt för varje fågel. Alternativt bör åtminstone en mugg eller vattennippel finnas per 10 fåglar. Om gruppstorleken är mindre än tio djur skall åtminstone två vattennipplar eller för räckhåll inom vattenförsörjning och utfodring måste vara jämnt fördelade i anläggningen. för den gruppen. Faciliteter två dryckestråg finnas Trots att höns dras till dagsljus finns det inga vetenskapliga bevis för att det är nödvändigt för deras välbefinnande. Den ljusintensitet som krävs för att en normal värpningsnivå skall upprätthållas ligger på 5 - 7 lux. För att fjäderhackningen skall minska undviks vanligtvis en ljusintensitetet som ligger en bra bit över 10 lux. Det verkar inte finnas något slutgiltigt vetenskapligt arbete om hur kommersiell drift av de olika programmen med artificiell ljussättning påverkar välbefinnandet. Eftersom mörka perioder emellertid kraftigt begränsar uttrycket av beteendemässiga mönster bör en tillräckligt lång kontinuerlig period med ljus finnas varje dag. Det är viktigt att ljusintensiteten åtminstone i golvburar hålls så konstant som möjligt, eftersom hönsen i så hög grad kan dras till punkter med hög ljusintensitet att de koncentreras dit och lägger sig på varandra, vilket kan leda till att några djur kvävs. Trots att näbbtrimning kan minska skadorna vid fjäderhackning är det lämpligt att höns hålls och sköts på ett sådant sätt att näbbtrimning inte är nödvändig. Pä grund av att risken för kannibalism är liten, är det inte nödvändigt att trimma näbben på höns kom hålls i bur. Näbbtrimning bör förbjudas så snart det är praktiskt möjligt, eftersom den, i de fall den görs vid den ålder då näbbtrimningen normalt sker, på grund av neuromer på näbben är smärtsam både när den görs och därefter. I alternativa system skulle emellertid ett sådant förbud öka risken för skador på fåglarna (bland de fågel raser som för närvarande används), orsakade av fjäderhackning. För närvarande finns det ingen lösning på detta problem och i alternativa system måste näbbtrimning tillåtas, men bör genomföras på småkycklingar som är mindre än tio dagar gamla, eftersom det verkar som om de specialiserade känselreceptorerna längst ut på undernäbben upp till den åldern inte regenererar. I alternativa system bör uppfödningsmetoder och fågelraser användas där ingen omfattande fjäderhackning och kannibalism förekommer. UPPFÖDNINGSSYSTEM FÖR VÄRPHÖNS För närvarande hålls de flesta hönsen i Europeiska gemenskapen i bursystem som utgör en torftig miljö för fåglarna. Viktiga fördelar och brister med burar med avseende på hönsens välbefinnande omfattar följande. Fördelar i jämförelse med bra exempel på andra system är att fåglarna är skilda från sin spillning, så att endoparasitiska angrepp är sällsynta, fåglar är i små grupper med en stabil rangordning, risken för kannibalism är låg och det är inte nödvändigt med näbbtrimning. Brister i jämförelse med bra exempel på andra system är att fåglarna inte kan vistas i rede, sitta på pinne, sprätta, ströbada och att de flesta rörelser hindras eller förändras, stereotypiskt beteende är vanligt förekommande, rädslan ökar, bensvaghet orsakas av brist på rörelse. Det är tydligt att på grund av sin lilla storlek och sin torftiga miljö har buren, så som den används för närvarande, allvarliga nackdelar för hönsens välbefinnande. På höns i bur kan klorna växa häftigt och okontrollerat, vilket ofta leder till att klon bryts, med eller utan skador på den underliggande vävnaden. Om en klonötare sätts fast på plattan bakom matbehållaren slipas de främre klorna effektivt ned. För burar staplade i fyra våningar eller mer bör en fast gångbro eller annan godkänd anordning finnas för att tillåta inspektion av de övre burarna och för att underlätta avlägsnande av fåglar från de burarna. Det bör finnas ett mellanrum på minst 1 m mellan burvåningarna för att underlätta både en fullgod inspektion av fåglarna på alla våningar och installationer, samt för att skadorna vid bortplockning av fåglar skall minimcras. Formgivningen av burar har förbättrats under de senaste åren och forskningen och utvecklingen på området för förbättring av burar fortsätter. När det finns mer plats i en bur ökar möjligheten att tillhandahålla ytterligare faciliteter, t. ex. sittpinnar. En viss ökning av ytan skulle göra det möjligt att förbättra burarna ytterligare genom att tillhandahålla faciliteter för att hönsen ska kunna bygga reden, ströbada, sprätta och picka. Andra uppfödningssystem som horisontella våningssystem med nätplan, system med våningsplan i form av sittpinnar, system med traditionell golvhållning med ströbädd eller system för frigående med utomhusvistelse utgör i olika grad förbättrade miljöer, och förbättrar vanligtvis möjligheten för fåglarna att variera sina beteenden mer. Inom dessa alternativa system kan det finnas en högre risk för infektioner av parasiter, och utbrott av fjäderhackning och kannibalism kan vara svårare att kontrollera. Som en följd av detta verkar det, med nuvarande fjäderfasorter, tills vidare nödvändigt med näbbtrimning. På nuvarande utvecklingsstadium är produktionskostnaderna, det arbete som krävs samt graden av driftsskicklighet och övervakning av veterinär som krävs samtliga högre i de alternativa systemen är i bursystem. Med flera olika system i användning finns det oundvikligen mer variation i alternativsystemens än i värpburars prestanda. Man skall emellertid komma ihåg att det tog 20 eller 30 år att utveckla värpburar så att de fick sin nuvarande form, och förbättringar görs fortfarande; en del alternativ har endast varit tillgängliga i ungefär 10-15 år, så fortsatta förändringar och förbättringar kan förväntas, såväl som kunskap om hur man minskar riskerna för parasitangrepp, fjäderhackning och kannibalism. Det kommer att finnas mer bakterier på smutsiga ägg från golvhållning än på rena ägg från reden. Det finns ingen skillnad på hur mycket bakterier som finns på ägg som har producerats i reden respektive i burar. Med hjälp av skicklig personal och god övervakning av en veterinär kan hälsoläget i de moderna horisontella våningssystemen med nätplan och systemen med våningsplan i form av sittpinnar hållas på samma höga nivå som i dagens bursystem, under förutsättning att hänsyn tas till ett antal faktorer: Man bör förhindra att ströet blir vått, tillämpa ett ersättningssystem som innebär "allt-in allt-uf', samla in ägg regelbundet, genomföra en grundlig renhållning och desinfektion av systemet mellan två partier, förhindra att inrättningar för mat och dryck smutsas ned med exkrement, avlägsna döda djur, effektivt bekämpa insekter och gnagare, etc. Tillämpad forskning om värphönsens välbefinnande har genomförts under en relativt kort tid. Nuvarande nackdelar med vissa alternativa system som kannibalism och miljöproblem som ännu inte är fullt under kontroll, bör övervinnas genom praktiska försök med existerande system på kommersiella villkor och genom ytterligare forskning. Förbättrade burar och bra formgivna system utan burar har redan visat sig ha ett antal fördelar för välbefinnandet jämfört med burar i sin nuvarande form. finns ingen eller endast Det (biologiska) produktionsförmåga i alternativa system jämfört med det nuvarande bursystemet, trots att den produktion som noteras i alternativa system kan vara lägre på grund av att vissa ägg äts och går sönder. skillnader mellan hönsens små Fåglar i alla uppfödningssystem bör skötas endast av personal som är utbildad och har erfarenhet av det system som används. För att garantera fåglarnas välbefinnande bör de och all utrustning som deras välbefinnande är beroende av noggrant inspekteras åtminstone två gånger varje dag. PRODUKTTON T OIJKA UPPFÖDNINGSSYSTEM I EUROPA 1996 fanns det omkring 270 miljoner värphöns inom EU, varav nästan 93 % hölls i bur. I tabell 1 ges en överblick över situationen i EU. I vissa länder ökar produktionen i alternativa uppfödningssystem. A B DK D E* EL* FIN* F(95) IRL I* NL P* S UK EU 3 886 12 304 2 591 39 472 34 227 5 644 3 250 52 985. 865 35 478 23 240 4 923 4 272 27 355 250 762 84 98 70 91 99 95 80 99 83 82 84 93 Tabell 1 : Antal (x 1 000) värphöns i olika uppfödningssystem i EU:s medlemsstater 1996 (källa: Statistiques avicoles, doc. V/417-FR rév. 13, 5. 12. 1997 och meddelanden från medlemsstaterna). Bursystem % x 1000 % Horisontella vanings system med niitplan X 1000 System med traditionell golvhallning med sliobadd x 1000 % % Semi- inlcnsiva system xlOOO % System for frigaendc med utomhus- vistelse x 1000 285 18 6,1 0,1 382 10,4 21 0,2 31 0,1 1 524 3,5 2 028 3,6 622 219 1,0 20,0 28 10 42 22 0,6 0,1 1,1 0,1 439 209 9,5 1,7 667 18,1 2 354 5,4 18 25 103 0,8 0,2 166 0,5 191 0,7 3 578 12,7 91 0,3 971 3,5 135 1066 1 512 2,6 3,3 0,6 800 15,4 8 341 3,7 2 171 0,8 8214 3,0 4 193 12,9 * = inga andra siffror är tillgängliga, flockar av hushållshöns är ej medräknade. På grund av efterfrågan i flera medlemsstater, särskilt i norra Europa, har ägg som inte kommer från burhöns blivit populärare under de senaste tio åren. Till exempel är horisontella våningssystem med nätplan och system med traditionell golvhållning med ströbädd populära i Nederländerna och 40 % av de bordsägg som säljs i detaljhandeln där kommer från andra system än bursystem. 1984 anpassades de gemensamma saluföringsnormerna för att göra det möjligt att införa harmoniserade regler för märkning av ägg från fyra olika alternativa system för äggproduktion (system för frigående med utomhusvistelse - semiintensiva system - system med ströbädd intensiva golvstallar), och några enstaka villkor och kontrollåtgärder fastställdes för att säkerställa sund konkurrens mellan producenter. - GENOMFÖRANDET AV EU-DIREKTIVET OCH EKONOMISKT STÖD T MEDLEMSSTATERNA Alla EU:s medlemsstater har anmält genomförandet av direktiv 88/166/EEG, utom Finland och några förbundsstater i Österrike där vissa delar av direktivet inte har genomförts. I fråga om ekonomiskt stöd till jordbrukare finns det ett antal betydande skillnader mellan medlemsstaterna. Situationen i de olika medlemsstaterna anges nedan: Österrike: Belgien: Danmark: Finland: Frankrike: Tyskland: Den 19 april 1996 begärde förbundsförsamlingen i en resolution att jordbruksministern skulle arbeta för ett förbud mot hönsburar i Europa. Användningen av burar för uppfödning av värphöns kommer att förbjudas från och med ett visst datum i ett antal förbundsrepubliker. Österrike ger ekonomiskt stöd för en omläggning från bursystem till alternativa uppfödningssystem. Belgien har andra mått för burar med några få fåglar i en bur: 1 000 cm för en fågel i en bur, 750 cm per fågel för två fåglar i en bur och 550 cm per fågel för tre fåglar i en bur. För burar med fyra eller fler fåglar är lagstiftningen i linje med minimistandarderna i direktivet. Regeringen ger inte något ekonomiskt stöd för en omläggning från bursystem till alternativa uppfödningssystem. I Danmark krävs 600 cm per fågel. När en jordbrukare förstör sitt bursystem för att ersätta det med ett alternativt system eller för att avsluta produktionen, erhåller denne nu ett ekonomiskt stöd från regeringen på 20 danska kronor per hönsplats. I Finland krävs 480 cm per fågel i bur. Regeringen'i Finland har i princip godkänt ett förbud mot burar, men när det skall träda i kraft har ännu inte fastställts. Det finska parlamentet har emellertid sagt att inga burar skall användas efter år 2005. Jordbrukare som ställer om till alternativa uppfödningssystem får ekonomiskt stöd från regeringen. För 25 % av de banklån en jordbrukare tar, betalar staten alla räntekostnader upp till en räntenivå på 5 %. Har genomfört direktivet i linje med dess minimistandarder. Regeringen ger inget ekonomiskt stöd för en omläggning från bursystem till alternativa uppfödningssystem. I Tyskland krävs ett utrymme på 550 cm per fågel om fåglarna väger mer än två kg och 450 cm2 per fågel om fåglarna väger mindre än två kg. Förbundsrådet har i en resolution begärt att hönsburar skall förbjudas i Europa, men hittills har inte centralregeringen antagit samma ståndpunkt. Regeringen ger inget ekonomiskt stöd föl en omläggning från burar till alternativa uppfödningssystem. 10 Grekland: Luxemburg: Har genomfört direktivet i linje med dess minimistandarder. Regeringen ger inget ekonomiskt stöd för en omläggning från bursystem till alternativa uppfödningssystem. Har genomfört, direktivet i linje med dess minimistandarder. Regeringen ger inget ekonomiskt stöd för en omläggning från bursystem till alternativa uppfödningssystem. Nederländerna: i linje med dess minimistandarder. Har genomfört direktivet Regeringen ger inget ekonomiskt stöd för en omläggning från bursystem till alternativa uppfödningssystem. Irland: Italien: Portugal: Spanien: Sverige: Förenade kungariket: i linje med dess minimistandarder. Har genomfört direktivet Regeringen ger inget ekonomiskt stöd för en omläggning från bursystem till alternativa uppfödningssystem. i linje med dess minimistandarder. Har genomfört direktivet Regeringen ger inget ekonomiskt stöd för en omläggning från bursystem till alternativa uppfödningssystem. Har genomfört direktivet i linje med dess minimistandarder. Regeringen ger inget ekonomiskt stöd för en omläggning från bursystem till alternativa uppfödningssystem. Har genomfört direktivet i linje med dess minimistandarder. Regeringen ger inget ekonomiskt stöd för en omläggning från bursystem till alternativa uppfödningssystem. i Sverige måste varje värphöna ha ett utrymme pä 600 cm per lägel. Den svenska riksdagen har godkänt ett förbud mot de nuvarande burarna, vilket skall träda i kraft den 1 januari 1999. Från och med den dagen bör varje uppfödningssystem ha reden för ruvning, sittpinnar och ströbad om inte jordbrukaren har beviljats undantag, vilket kan ges under som mest tre äggläggningscykler. Regeringen ger inget ekonomiskt stöd för en omläggning från bursystem till alternativa uppfödningssystem. Förenade kungariket tillämpar andra mått för burar med (a läglar i en bur: 1 000 cm för en fågel i en bur, 750 cm för två fåglar i en bur och 550 cm2 per fågel med tre fåglar i en bur. För burar med fyra eller fler fåglar i är lagstiftningen i linje med minimistandarderna i direktivet. Regeringen ger inget ekonomiskt stöd för en omläggning från bursystem till alternativa uppfödningssystem. 11 1. Allmänt EKONOMI i kommersiell skala flera alternativa system, som Trots att det stora flertalet ägg från EU fortfarande kommer från burfåglar, används t. ex. vid äggproduktion horisontella våningssystem med nätplan, system med våningsplan i form av sittpinnar, system med traditionell golvhållning med ströbädd och system för frigående med utomhusvistelse. En del av dessa är nyheter, t. ex. system med våningsplan i form av sittpinnar och horisontella våningssystem med nätplan, andra, system med traditionell golvhållning med ströbädd och system för frigående med utomhusvistelse, har använts under ganska lång tid, främst i de norra med! emsstaterna. Produktionskostnaderna påverkas av uppfödningssystem, flocktäthet, födointag, arbete, hygien, mortalitet och prestanda. Vid nuvarande flocktäthet är kostnaderna lägst i bursystem och högst i frigående system med utomhusvistelse. Kostnaderna för modifierade förbättrade burar under utveckling och produktionskostnaderna i dem kommer, beroende på flocktätheten, sannolikt att ligga mellan dagens burar och alternativen till dem. Trots att tekniska förbättringar av de alternativa systemen fortfarande är möjliga, är produktionskostnaderna för ägg från horisontella våningssystem med nätplan och system med våningsplan i form av sittpinnar högre än kostnaderna för de ägg som produceras i de nuvarande bursystemen. Den främsta anledningen till detta är extra kostnader för byggnader, arbete och föda. Jämfört med de nuvarande burarna, där varje fågel har ett utrymme på 450 cm , är produktionskostnaderna omkring 10 % högre per ägg i horisontella våningssystem med nätplan och system med våningsplan i form av sittpinnar, båda med hög beläggningsgrad (20 fåglar per m ), och omkring 15 % högre i system med tolv i 2 fåglar per m. Produktionskostnaden per ägg ökar med omkring 5 - 7,5 % när varje fågel får 600 cm burutrymme (i de fall investeringar behövs till nya byggnader och ny utrustning). Med beaktande av att inte mer än 80 % av alla ägg säljs som bordsägg och om det antas att priserna håller sig oförändrade för bearbetade ägg, kräver det sistnämnda att priserna för bordsägg på jordbruken ökar med 12 - 18 %. För ägg som produceras i horisontella våningssystem med nätplan, system med våningsplan i form av sittpinnar, system med traditionell golvhållning med ströbädd eller system för frigående med utomhusvistelse, betalas i vissa områden ett extra högt pris. I allmänhet får producenterna av ägg som inte kommer från burfåglar ut ett högre pris för sina ägg. Trots att jordbrukarna idag får betydligt högre priser för de ägg som har producerats i alternativa system, kan det vara så att detta extra höga pris inte kan behållas på den nuvarande nivån om hela eller en stor del av produktionen överförs till alternativa system som är bättre för hönsens välbefinnande. 12 2. Effekterna på marknaden inom EU 2. a. WTO-avtalet - importtullar Inom gemenskapen finns det inga stödmekanismer för marknaden för ägg. Tidigare var gemenskapens marknad skyddad mot import från tredje land genom en mängd avgifter och slusspriser, men till följd av tullförfarandet i WTO:s jordbruksavtal tillämpas inte längre dessa. Genom tullförfarandet ersattes systemet med olika avgifter och slusspriser med ett system med tullar och en särskild skyddsklausul, grundad på referenspriser. Hittills har gemenskapens djurskyddsbestämmelser aldrig haft någon märkbar effekt på import- eller exportnivån, inte ens efter införandet av låga tullkvoter från och med den 1. juli 1995. Den normala importavgiften för ägg i skal låg under 1995/96 på 44,7 ecu per 100 kg. Under 1997/98 är motsvarande siffra 39 ecu per 100 kg, och den kommer fram till år 2000/01 att sänkas ytterligare till 30,4 ecu per 100 kg genom lika stora årliga steg. tullkvot för finns en minsta Enligt WTO-avtalet införandet av ägg och äggprodukter, för vilken en minskad tullsats gäller (15,2 ecu per 100 kg). Tullkvoten för ägg i skal, produkter av hela ägg, samt äggula och äggviteämnen, vilka omfattades av sänkta tullar låg under 1995/96 på totalt 84 000 ton och kommer år 2000/01 att öka upp till 157 500 ton. Under 1997 utnyttjades hela kvoten för produkter av hela ägg samt äggula (motsvarande 6 373 ton ägg i skal), 37 % av kvoten för äggviteämnen (motsvarande 10 058 ton ägg i skal) och endast 0,1 % av kvoten för ägg i skal (70 300 ton). Den totala tullkvot som omfattas av sänkta tullar uppgår till 2 % av gemenskapens konsumtion av bordsägg under 1996, och till omkring 3 % för år 2000/01. Förmodligen kommer en ytterligare tullsänkning för samtliga jordbruksprodukter att diskuteras under nästa WTO-runda. 2. b. Ekonomiska konsekvenser av ökat utrymme per burfågel faktor En viktig skulle vara effekten av ökat utrymme per höna på konkurrenskraften för ägg som har producerats i EU jämfört med ägg som har importerats från världsmarknaden. De nuvarande reglerna garanterar en viss s. k. gemenskapspreferens eftersom priserna på ägg som importeras från tredje land, med en normal importavgift, är högre än marknadspriserna för ägg som har producerats i EU vid ett burutrymme på 450 cm per fågel. ett Som produktionskostnaderna kommer att öka med 10 % om (senario 2001) kan man exempel första räkna med att burutrymmet per fågel är minst 800 cm , spannmålspriserna i EU sänks med 20 % (år 2001) såsom föreslagits i Agenda 2000, EU:s importtull förblir oförändrad. 13 Under sådana förutsättningar kommer ägg som har producerats i EU vid ett burutrymme på 800 cm per fågel inte längre att ha någon konkurrensfördel gentemot ägg som importeras från USA. Marknadspriserna kommer att vara desamma. Om däremot EU sänker importavgiften ytterligare inom ramen för en ny WTO- runda med upp till 33 % under perioden från är 2001 till ar 2010 går EU:s konkurrensfördel förlorad redan vid ett burutrymme på 600 cm2 per fågel. Vid större burutrymme än det kommer ägg som produceras i EU inte längre att kunna konkurrera med importerade ägg. Att prognostisera produktionskostnader är alltid svårt och det vore därför klokt att beakta utvecklingen när det gäller konkurrenskraft mot bakgrund av att produktionskostnaderna i EU skulle öka med 15 % om burutrymmet ökas från 450 2 2 ") cm till 800 cm per fågel och med 7,5 % om burutrymmet ökas till 600 cm per fågel. Detta antagande tillsammans med sänkta spannmålspriser i EU med 20 % och ett oförändrat gränsskydd innebära att konkurrensfördelen för EU går förlorad på EU:s inre marknad vid ett burutrymme på minst 700 cm per fågel och i senariot 2010 (importavgifterna sänks med ytterligare 33 %) att konkurrensfördelen för EU går förlorad vid ett burutrymme på minst 550 cm per fågel. i EU (senario 2001) skulle ovan nämnda De vilka konkurrensfördelen för äggen från EU kommer att gå förlorad, sammanfattas i tabellen nedan. burutrymmena uppskattade höna, per vid 2001 2010 Okning av produktions- Uppskattat burutrymme Uppskattat burutrymme kostnaderna 1 10% 15% (em) 800 700 (cm ) 600 550 Trots att dessa uppskattningar är grundade på de mest tillförlitliga uppgifter som finns tillgängliga för tillfället, bör man komma ihåg att felmarginalen är stor för dessa siffror, eftersom det för enskilda medlemsstater finns ett antal antaganden och olikheter i situationer som inte har tagits med i beräkningarna. För att mer exakt kunna säga vilka konsekvenserna kan komma att bli för enskilda länder eller beträffande krav på de olika uppfödningssystemen, måste ytterligare beräkningar göras. De extra utgifterna för konsumenterna inom EU blir väldigt små och uppskattas uppgå till omkring 1,12 - 1,56 ecu per fågel och år när utrymmet per fågel uppgår till 800 cm2. 14 2. c. WTO-avtalen om sanitära och fytosanitära åtgärder och om tekniska handelshinder Enligt WTO:s avtal om tekniska handelshinder får medlemmarna tillämpa tekniska bestämmelser på förutsatt att sådana bestämmelser är icke-diskriminerande och inte är mer handelsbegränsande än vad som är nödvändigt för att uppfylla ett legitimt mål. t. ex. regler om märkning, import, Särskilda regler finns som tillåter en medlem i WTO att kräva att importerade produkter skall uppfylla vissa sanitära krav (avtalet om sanitära och fytosanitära åtgärder), i syfte att skydda människors och djurs hälsa på det egna territoriet. De nuvarande reglerna inom WTO omfattar inte specifikt djurs välbefinnande, men tillåter medlemmarna att fastställa de inhemska regler som de anser vara lämpliga avseende djurs välbefinnande. I dagsläget förefaller det därför vara svårt att tillämpa krav på skydd av värphöns vid import av ägg och äggprodukter. När de nuvarande djurskyddsföreskrifterna antogs, argumenterades det för att krav skulle införas, enligt vilka importerade ägg skulle komma från höns som hållits under sådana villkor som fastställs i direktivet. Vid den tidpunkten arbetade kommissionen på att vidta lämpliga åtgärder inom ramen för gemenskapens regler om reglering av import- och exportordningen för att, om nödvändigt, ta hänsyn till de finansiella konsekvenser det skulle få om detta direktiv hade en negativ effekt på handelsbalansen. Hittills har inga sådana åtgärder ansetts vara nödvändiga. ÖVRIGA INSTRUMENT 1. Märkning De nuvarande gemenskapsreglerna om märkning (rådets förordning (EEG) nr 1907/90 om vissa handelsnormer för ägg2 och kommissionens förordning (EEG) nr 1274/91 om tillämpningsföreskrifter för förordning (EEG) nr 1907/90 om vissa handelsnormer för ägg3) är tillämpliga för alla ägg med skal som säljs inom EG, även de som kommer från tredje land. Märkningsregler kan även tillämpas på import på ett icke-diskriminerande sätt. Sådana åtgärder bör meddelas WTO enligt avtalet om tekniska handelshinder. I de nuvarande handelsnormerna för ägg föreskrivs valfri märkning av ägg och förpackningar när det gäller de fem olika system som finns för att producera ägg, i enlighet med artikel 10. 3 i förordning (EEG) nr 1907/90 och artikel 18 i intensivt system, kommissionens förordning (EEG) nr 1274/91, (lösgående, golvgående, voljärer, burar). 2 3 EGTL173, 6. 7. 1990, s. 5. EGTL 121, 16. 5. 1991,s. 11. 15 De grundläggande kraven måste vara uppfyllda för vart och ett av de fem i produktionssystemen kommissionens förordning (EEG) nr 1274/91. de kontrollbestämmelser fastställs liksom som För att ge fullständiga upplysningar till konsumenterna bör obligatorisk märkning av bordsägg efter produktionssätt införas av ägg och förpackningar. Obligatorisk märkning bör gälla för alla ägg som producerats i en medlemsstat i EU. När rådet har antagit bestämmelser om obligatorisk märkning skall bestämmelser om detaljerade krav fastställas via föi*valtningskommittéförfarandet. Det ankommer sedan på konsumenterna att välja vilken typ av bordsägg de föredrar. För att undvika vilseledande information på ägg eller förpackningar bör det diskuteras om det allmänna utlåtandet i artikel 10. 2 e i rådets förordning 1907/90 bör kompletteras med en närmare beskrivning av lämpliga regler enligt kommissionens förordning 1274/91. Artikel 10. 2 e lyder "Kommentarer eller symboler avsedda att främja försäljningen av ägg eller andra varor, under förutsättning att dessa kommentarer eller symboler är utformade på ett sådant sätt att det inte är sannolikt att de vilseleder köparen. " Vad gäller märkningen av äggprodukter efter produktionssätt är det emellertid svårt att i praktiken genomföra och kontrollera att liknande krav som de som har föreslagits för bordsägg efterlevs. 2. Subventioner Det finns en förordning som tillåter ekonomiskt stöd för investeringar i byggnader och tekniska installationer för förbättring av välbefinnandet för värphöns. Det är rådets förordning (EG) nr 950/97 om förbättring av jordbruksstrukturernas effektivitet4, en av de grundläggande förordningarna strukturfondernas övergripande mål 5a. för I princip tillåter inte denna förordning investeringsstöd i ägg- och fjäderfäsektorn. Stöd för att skydda miljön, förbättra hygienen i uppfödningsanläggningar och djurs välbefinnande är emellertid leder till någon kapacitetsökning. tillåtna, förutsatt att det inte För att vara berättigade till stöd måste förmånstagarna uppfylla ett antal villkor som anges i artikel 5 i förordningen (ha jordbruket som huvudsyssla, ha tillräcklig yrkeskunskap och kompetens, överlämna en plan om material förbättring, föra förenklade räkenskaper). 4 EGTL 142, 9. 6. 1997, s. 21. 16 får medlemsstaterna införa ett samfinansierat Om dessa villkor uppfylls investeringar som är förenliga med stödprogram som hör samman med gemenskapens standarder om skydd av värphöns, inklusive investeringar för omställning till sådana godkända uppfödningssystem. Dessa investeringar bör under alla omständigheter innebära en faktisk ansträngning för att genomföra en anpassning till de nya rättsliga normerna. Medlemsstaterna tillåts dessutom betala ut begränsat nationellt stöd till jordbrukare som inte uppfyller villkoren i artikel 5 i rådets förordning (EG) nr 950/97. Programmen, både de nationella och samfinansierade, måste godkännas av kommissionen. Möjligheterna till investeringsstöd kominer att finnas kvar efter år 2000, varigenom gemenskapsvillkoren för berättigande till investeringsstöd antas bli enklare och mer flexibla att genomföra för medlemsstaterna. 3. Nytt WTO-avtal Möjligheten att ändra WTO-reglerna så att de uttryckligen inbegriper djurhälsoåtgärder kommer att tas upp i samband med fastställandet av unionens förhandlingsdirektiv för nästa runda av WTO-förhandlingar. SLUTSATS Kommissionen har som mål att förbättra välbefinnandet för värphöns. Genom införandet av protokollet om djurs välbefinnande till Fördraget om Europeiska förpliktas gemenskapen, enligt vad som föreskrivs kommissionen att lämna in förslag om djurhälsofrågor som har en reell positiv effekt på djurs välbefinnande. i Amsterdamfördraget, Kommissionen anser att det finns klara bevis för att välbefinnandet för burhöns är dåligt, men det finns också fortfarande vissa problem med de alternativa system för hönshållning, vilka ännu inte fullständigt har lösts, och därför är det för tidigt att införa ett förbud mot burar. Minimi utrymmet för burhöns bör utökas och deras burar bör förbättras för att deras välbefinnade skall öka. Framsteg har nyligen gjorts i utvecklingen av alternativen till de nuvarande burarna. Dessa framsteg skulle kunna ske fortare om fjäderfåindustrin hade större incitament att utveckla sådana system. Framstegen skulle kunna nås, och välbefinnandet därmed förbättras för värphönsen, om ett tidsschema utarbetades för en etappvis avveckling av användandet av burar i sin nuvarande form. Denna period bör vara tillräckligt lång för säkerställa att jordbrukarna kan genomföra anpassningarna utan att det leder till stora ekonomiska problem och utan att det finns någon risk för att kvaliteten på äggen skulle bli sämre. 17 Kommissionen är medveten om att en betydande förbättring av villkoren för hållning av värphöns skulle kunna påverka ställningen på världsmarknaden negativt för den europeiska sektorn för äggproduktion, vad gäller ägg i skal och särskilt äggprodukter. Det finns emellertid flera instrument som skulle kunna tillämpas för att helt, eller åtminstone till största delen, komma till rätta med den negativa inverkan på ekonomin. Kommissionen kommer därför, utöver förslaget om miniminormer för skydd av värphöns i olika uppfödningssystem, att föreslå följande åtgärder: 1. Att ett krav skall införas på att alla bordsägg som produceras i gemenskapen skall märkas, vilket skall ange hur värphönsen har fötts upp. 2. Att möjligheter skall finnas till ekonomiskt stöd till europeiska jordbrukare, i enlighet med befintlig gemenskapslagstiftning, utan att WTO:s regler överträds. 3. Sedan rådet har antagit detta meddelande kommer kommissionen att söka stöd hos andra länder för att införa miniminormer för skydd av värphöns i olika uppfödningssystem. 4. Möjligheten att ändra WTO-reglerna så att de mer generellt inbegriper djurhälsoåtgärder kommer att tas upp i samband med fastställandet av unionens förhandlingsdirektiv för nästa runda av WTO-förhandlingar. 18 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Förslag RÅDETS DIREKTIV om fastställande av en minimistandard för skydd av värphöns i olika uppfödningssystem n ~. i *-W T. V/ Förslag RÅDETS DIREKTIV om fastställande av en minimistandard för skydd av värphöns i olika uppfödningssystem EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD FIAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europaparlamentets yttrande,1 med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande,2 och med beaktande av följande: Den 7 mars 1988 antog rådet direktiv 88/166/EEG i enlighet med den dom som Europeiska gemenskapernas domstol avkunnade i fall 131/86 (upphävande av rådets direktiv 86/113/EEG av den 25 mars 1986 om en minimistandard för skyddet av värphöns i bur)3. Enligt artikel 9 i rådets direktiv 86/113/EEG skall kommissionen före den 1 januari 1993 överlämna en rapport om den tekniska utvecklingen angående hönsens hälsa inom olika uppfödningssystem samt om bestämmelserna i bilagan till direktivet tillsammans med lämpliga förslag till ändringar. 1 2 3 EGTC EGTC EGTL 74, 19. 3. 1988, s 83 20 Gemenskapen har undertecknat Europeiska konventionen om skydd av animalieproduktionens djur (hädanefter kallad konventionen) och är därmed förpliktad att förverkliga de principer om djurs välbefinnande som anges i konventionen. I principerna föreskrivs att djurens fysiologiska och etologiska behov måste tillgodoses vad gäller logi, foder, vatten och tillsyn. Ständiga kommittén för skydd av animalieproduktionens djur antog 1995 en detaljerad rekommendation om fjäderfä, vilken omfattar även värphöns. Skyddet av värphöns är en fråga där gemenskapen har exklusiv behörighet. I kommissionens rapport, som bygger på ett utlåtande från Vetenskapliga veterinärkommittén, dras slutsatsen att det finns klara bevis både för att hönsen far illa i burar av den typ som idag används och för att dessa inte kan tillgodose vissa av hönsens behov. Det finns också bevis för att höns kan fara illa i andra typer av uppfödningssystem om systemet inte sköts på ett fullgott sätt. För att uppfylla gemenskapens förpliktelser enligt konventionen, bör en minimistandard fastställas för skydd av värphöns i alla uppfödningssystem och för att avlägsna sådana skillnader mellan nationella lagar som kan snedvrida konkurrensbetingelserna och därmed störa den inre marknadens funktion. Som ett undantag från de allmänna bestämmelserna om uppfödning för värphöns kan burar även i fortsättningen tillåtas under vissa förutsättningar, som bland annat omfattar skärpta krav beträffande konstruktion och utrymme. Undersökningarna om värphönsens välbefinnande inom olika uppfödningssystem bör fortsätta för att bedöma om det är lämpligt att behålla undantaget lor användning av burar. Ytterligare en rapport bör vid behov överlämnas av kommissionen, tillsammans med lämpliga förslag. Rådets förordning (EG) nr 950/97 om förbättring av jordbruksstrukturens effektivitet innehåller bestämmelser om investeringsstöd för att modernisera jordbruksföretagen. dl Rådets förordning (EEG) nr 1907/90 om vissa handelsnormer för ägg innehåller allmänna regler för märkning av ägg och äggförpackningar. Kommissionen kommer att lägga fram lämpliga förslag för att ändra denna förordning så att märkning av bordsägg som producerats i gemenskapen blir obligatoriskt och det valfria alternativet när det gäller att ange uppfödningssystem las bort. Av tydlighets- och rationalitetsskäl är det lämpligt att upphäva och ersätta rådets direktiv 88/166/EEG. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 1. I detta direktiv fastställs en minimistandard för skydd av värphöns i olika uppfödningssystem. 2. Medlemsstaterna kan, i enlighet med fördragets allmänna bestämmelser, på sitt territorium behålla eller tillämpa striktare bestämmelser för skydd av värphöns än de som fastställs i detta direktiv. De skall informera kommissionen om alla sädana åtgåirder. Artikel 2 I detta direktiv skall följande definitioner gälla: 1. "Värphöns" - vuxna höns av arten Gallus gallus som hålls för äggproduktion, 2. "Rede" - ett särskilt område för äggläggning avsett för en enstaka fågel eller en grupp fåglar, 3. "Strö" - material som spån, halm, sand, torv osv. som kan bearbetas av fåglarna, 4. "Bur" - varje avgränsat utrymme som är avsett för höns, 5. "Förbättrad bur" - en bur som har utrustats med strö, sittpinnar och ett rede. Artikel 3 1. Medlemsstaterna skall se till att alla nybyggda eller ombyggda uppfödningssystem, och alla sådana uppfödningssystem som tas i bruk för första gången, från och med den 1 januari 1999 uppfyller åtminstone följande krav: a. Det skall finnas minst ett rede för varje grupp om 8 värphöns, eller, om gemensamma reden används, minst 1 m rede för 100 fåglar. Om grupperna per enhet utgörs av färre än 8 hönor, skall det finnas ett värprede per enhet. b. Varje höna måste ha tillgång till en sittpinne av lämpligt slag, som skall sitta minst 10 cm ovanför golvet, som inte får ha vassa kanter och som måste ge varje fågel ett utrymme om minst 15 cm. Det horisontella avståndet mellan sittpinnärna får inte vara över 1 meter. c. Strö måste finnas tillgängligt så att fåglarna kan ströbada. d. Om långsmala fodertråg används, måste varje fågel ha tillgång till en utfordringsyta om minst 10 cm. Om runda fodertråg används, måste varje fågel ha tillgång till en utfordringsyta om minst 4 cm. e. Om sammanhängande dryckesrännor används, skall varje fågel ha tillgång till en yta om minst 10 cm per ränna. Om dryckestråg eller dryckesnipplar används, skall det finnas minst ett dryckestråg eller en dryckesnippel per grupp om 10 fåglar. Om grupperna består av färre än 10 fåglar, skall varje grupp ha minst två dryckestråg eller två dryckesnipplar inom räckhåll. f Golvet skall vara konstruerat på ett sådant sätt att det ger tillräckligt stöd åt de klor som pekar framåt på varje fot. 2. Om sådana uppfödningssystem används där fåglarna fritt kan röra sig mellan olika nivåer, liksom i uppfödningssystem med ett våningsplan, skall följande ytterligare villkor läggas till kraven i punkt 1 : a. I uppfödningssystem med olika nivåer skall höjden mellan de olika nivåerna vara minst 50 cm. â3 b. Faciliteterna för dryck och utfodring måste vara jämt fördelade. c. Den behöriga myndigheten får tillåta näbbtrimning, om den endast utförs på kycklingar som inte är äldre än tio dagar. d. Minst hälften av bottenytan måste vara försedd med strö. Ströet måste vara sprött och lämpa sig för pickning, sprättning och ströbad. 3. Om förbättrade burar används,-skall följande ytterligare villkor läggas till kraven i punkt 1: a. Burarna måste överallt vara högre än 50 cm. b. Fåglarnas näbb skall inte trimmas. 4. Utan att det påverkar artikel 9 kan medlemsstaterna medge undantag från punkterna a och c i punkt 1 och tillåta användning av burar om följande villkor är uppfyllda: a. En buryta på minst 800 cm i det horisontella planet skall avsättas för varje höna, att disponeras utan begränsning. b. Burarna måste överallt vara högre än 50 cm. c. Burarna skall vara utrustade med klonötare, som godkänts av en behörig myndighet, och med sittpinnar av lämpligt slag. d. För att förebygga skador på fåglarna skall det på burens framsida eller på någon annan del av buren finnas en lucka som går att öppna helt. e. Det skall finnas ett mellanrum om minst 1 m mellan burraderna för att göra det lättare att inspektera, installera och ta ut fåglarna. f. Golvens lutning skall inte överstiga 14 % eller 8°. Medlemsstaterna får dock tillåta en starkare lutning för golv med annan typ av rutnät än rektangulärt. g. Fåglarnas näbb skall inte trimmas. 5. I varje enskilt fall, där undantag har medgivits i enlighet med punkt 4, skall den berörda medlemsstaten styrka att de villkor som anges i denna punkt har uppfyllts. oi-1 6. Medlemsstaterna skall dessutom se till att de minimikrav som anges i punkt 1 - 4 från och med den 1 januari 2009 tillämpas i alla uppfödningssystem. Artikel 4 1. Medlemsstaterna far till och med den 31 december 2008 tillåta användning av de burar som är i bruk den 1 januari 1999 och som inte är äldre än 10 år, under förutsättning att burarna uppfyller åtminstone följande krav: a) En buryta på minst 450 cm i det horisontella planet skall avsättas för varje värphöna att disponeras utan begränsning; i synnerhet får inte deflektorplatlor mot spill inkräkta på denna yta. b) Det skall finnas ett fodertråg som djuren har oinskränkt tillgång till. Dess längd skall vara minst 10 cm multiplicerat med antalet djur i buren. c) Om inte dryckesnipplar eller dryckestråg finns, skall varje bur vara försedd med en sammanhängande dryckesränna av samma längd som det fodertråg som beskrivs i punkt b. Där dryckesnipplar eller dryckestråg används, skall minst två nipplar eller tråg vara tillgängliga från varje bur. d) Burarna skall vara minst 40 cm höga över 65 % av burytan och ,de får inte vara Under 35 cm på något ställe. e) Burgolven skall vara konstruerade så att de ger tillräckligt stöd ät de främre klorna på varje fot. Lutningen får inte överstiga 14 % eller 8 m. Vad gäller golv med någon annan typ av rutnät än rektangulärt får medlemsstaterna tillåta en större lutning. f) Fåglarnas näbb skall inte trimmas. 2. Burar som den 1 januari 1999 är äldre än 10 år kan godkännas från fall till fall av den behöriga myndigheten, dock under inga omständigheter längre än till och med 31 december 2003 och endast under förutsättning att burarna uppfyller åtminstone de krav som anges i punkt 1. tf 3. Från och med den 1 januari 2004 skall det utrymme som krävs per höna enligt punkt 1 a i denna artikel emellertid utökas till minst 550 cm per höna. Artikel 5 1. Medlemsstaterna skall se till att förhållandena för värphöns stämmer överens med de krav som anges i bilagan. 2. Bestämmelserna i bilagan får ändras enligt förfarandet i artikel 8 så att hänsyn tas till vetenskapliga framsteg. Artikel 6 1. Medlemsstaterna skall se till att den behöriga myndigheten genomför inspektioner för att kontrollera att detta direktiv och dess bilaga följs. Dessa inspektioner kan ske i samband med att andra typer av kontroller utförs och skall varje år omfatta ett statistiskt representativt urval av de skilda beläggningssystem som används i respektive medlemsstat. 2. Kommissionen skall i enlighet med förfarandet i artikel 8 utarbeta en samling föreskrifter som skall tillämpas vid de inspektioner som föreskrivs i punkt 1. 3. Den sista arbetsdagen i april vartannat år, med första tillfallet den 30 april år 2001, skall medlemsstaterna informera kommissionen om resultaten från de inspektioner som under de närmast föregående två åren har genomförts i enlighet med denna artikel, inklusive antalet inspektioner som genomförts i förhållande till antalet egendomar på varje medlemsstats territorium. Artikel 7 För att uppnå en enhetlig tillämpning av detta direktiv, kan veterinärexperter från kommissionen i samarbete med behöriga myndigheter utföra kontroll på plats. De personer som utför dessa kontroller skall vidta nödvändiga åtgärder rörande den personliga hygienen för att utesluta alla risker för att sjukdomen sprids. iï* Den medlemsstat på vars territorium en inspektion företas skall på alla sätt bistå experterna när de utför sina uppgifter. Kommissionen skall informera de behöriga myndigheterna i den berörda medlemsstaten om resultaten av kontrollerna. Den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten skall vidta alla de åtgärder som kan bli nödvändiga med hänsyn till resultaten av kontrollerna. Allmänna tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 8. Artikel 8 Då förfarandet enligt denna artikel följs, skall följande föreskrifter tillämpas: a. Kommissionens företrädare skall till Ständiga veterinärkommittén, hädanefter kallad kommittén, överlämna ett utkast till vilka åtgärder som skall vidtas. Kommittén skall, om nödvändigt genom omröstning, yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. b. Yttrandet skall protokollföras och dessutom har varje medlemsstat rätt att begära att dess uppfattning skall noteras i protokollet. c. Kommissionen skall ta största hänsyn till det yttrandet från kommittén. Den skall underrätta kommittén om det sätt på vilket dess yttrande har beaktats. Artikel 9 Kommissionen skall senast den 1 januari 2006 till rådet och parlamentet överlämna en rapport, som har utarbetats på grundval av ett yttrande från Vetenskapliga veterinärmedicinska kommittén, om de uppfödningssystem för värphöns som uppfyller kraven på välbefinnande ur patologisk, zooteknisk, fysiologisk, belcendemässig och socioekonomisk synvinkel, tillsammans med lämpliga förslag om avveckling av de uppfödningssystem som inte uppfyller dessa krav. Rådet skall med kvalificerad majoritet fatta beslut om dessa förslag senast tre månader efter det att de har överlämnats. J-> Artikel 10 > Rådets direktiv 88/166/EEG skall upphöra att gälla från och med den 1 januari 1999. Artikel 11 1. Medlemsstaterna skall före den 1 januari 1998 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta. De berörda lagarna och författningarna skall tillämpas från och med den 1 januari 1999. När medlemsstaterna antar dessa bestämmelser, skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras, skall varje medlemsstat själv utfärda. 2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Artikel 12 Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter att det offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Artikel 13 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. £ BILAGA 1. Allt material som används vid utformning av logi åt fåglarna, framför allt i utrustning som fåglarna kan komma i beröring med, måste vara ofarligt för fåglarna och måste tillåta ordentlig rengöring och desinficering. Logiet måste vara utformat på ett sådant sätt att fåglarna inte kan skada sig. 2. Tills dess att kommissionen har utfärdat bestämmelser för strömkretsar och elektrisk utrustning, skall nationella bestämmelser för dessa tillämpas för att undvika elchocker. 3. Byggnadens isolering, uppvärmning och ventilation måste vara sådan att luftcirkulation, dammängd, temperatur, relativ luftfuktighet och gaskoncentration hålls på en sådan nivå att fåglarna inte tar skada. 4. All automatisk eller mekanisk utrustning som är avgörande för fåglarnas hälsa och välbefinnande måste inspekteras åtminstone två gånger om dagen. Om fel upptäcks måste de rättas till omedelbart, men om detta skulle vara omöjligt måste lämpliga åtgärder vidtas för att säkra fåglarnas hälsa och välbefinnande tills felet har avhjälpts, framför allt genom att alternativa metoder används för utfordring och för att upprätthålla en tillfredsställande omgivning. Om ett artificiellt ventilationssystem används, måste det finnas ett lämpligt reservsystem som i händelse av funktionsavbrott i det ordinarie systemet garanterar en luftväxling som är tillräcklig med hänsyn till fåglarnas hälsa och välbefinnande. Det måste också finnas ett larmsystem som varnar hönsfarmaren om avbrottet. Larmsystemet måste testas regelbundet. Det skall föras skriftliga protokoll över alla fel liksom över de åtgärder som vidtagits för att avhjälpa felen. Protokollen skall finnas på företaget och på begäran vara tillgängliga för den behöriga myndigheten under en viss tid som den behöriga myndigheten fastställer, dock minst tre år. 5. Fåglarna får inte hållas i ständigt mörker. Fåglarnas beteendemässiga och fysiologiska behov måste uppfyllas med hjälp av en lämplig ljuskälla, antingen naturlig eller artificiell beroende på vilka klimatvillkor som råder i den berörda medlemsstaten. Om en artificiell ljuskälla används måste den vara påslagen åtminstone under lika lång tid mellan klockan 09. 00 och 17. 00 som det finns dagsljus. Därtill måste det finnas en ljuskälla (fast eller bärbar) som är stark nog att möjliggöra inspektion av fåglarna när som helst under dygnet. När artificiell belysning används måste fjäderfäna emellertid få en lämplig viloperiod varje dag under vilken ljusintensiteten skall minskas så att fjäderfäna kan vila ordentligt. Vid golvhållning av höns måste ljusintensiteten vara konstant. 6. Alla fåglar måste inspekteras av ägaren eller någon annan ansvarig person åtminstone två gånger om dagen. 10 Fl Det skall föras skriftliga protokoll över dessa inspektioner liksom över- de åtgärder som vidtagits till följd av dessa inspektioner. Protokollen skall finnas på företaget och på begäran vara tillgängliga för den behöriga myndigheten under en viss tid som den behöriga myndigheten fastställer, dock minst tie år. Om en fågel verkar vara vid dålig hälsa eller visar förändrat beteende, skall åtgärder vidtas för att fastställa orsaken och åtgärda problemet, till exempel genom behandling, isolering, slakt eller undersökning av faktorer i omgivningen. Om orsaken är en faktor i produktionsenheten som det inte är nödvändigt att omedelbart åtgärda, skall den rättas till när burarna töms och innan nästa grupp fåglar tas in. Om en fågel inte blir bättre trots hönsfarmarens omvårdnad, måste veterinär tillkallas snarast möjligt. 7. Stallar, utrustning och redskap som används för skötseln av fåglarna måste hållas ordentligt rena och desinficerade för att förhindra smittspridning och uppkomst av sjukdomsbärande organismer. Spillning och överblivet eller sönderpickat foder måste avlägsnas så ofta som möjligt för att minimera risken för dålig lukt och för att undvika att stallarna drar till sig råttor. De delar av stallarna eller burarna som kommer i direkt beröring med fåglarna skall noggrant rengöras och desinficeras varje gång stallet töms eller innan en ny grupp fåglar tas in. 8. Stallar med burar staplade i fyra eller fler våningar skall tillåtas endast om det finns en fast gångbro eller annan godkänd utrustning som gör det möjligt att inspektera de översta burarna och som gör det lättare att ta ut fåglar ur dessa burar. 9. Alla fåglar skall ha tillgång till fullgott, närande och hygieniskt foder varje dag och till färskt vatten hela tiden, utom vid fall av terapeutisk eller profylaktisk behandling. 10. Den utrustning som används för utfordring och för att förse fåglarna med vatten skall vara planerad, konstruerad, placerad och underhållen på ett sådant sätt att risken för nedsmutsning av fåglarnas foder och vatten minimeras. 11. Fåglarna skall skötas av en tillräckligt stor personal som har utbildning i och erfarenhet av det system som används. 12. Vingklippning i olika former är inte tillåten, inte heller är det tillåtet att klippa av senorna. Om det är nödvändigt att minska flygförmågan får fjädrarna på ena vingen klippas av en yrkeskunnig person. 13. Fåglarna måste ha ett lämpligt skydd mot rovdjur och extrema klimatförhållanden. 14. Stallar, burar och inhägnader måste vara utrustade så att fåglarna inte kan rymma. 11 Jö ISSN 1024-4506 KOM(98) 135 slutlig DOKUMENT SV 03 15 Katalognummer : CB-CO-98-166-SV-C ISBN 92-78-32094-3 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg •3/


title: Reglamento (CE) n° 559/98 de la Comisión de 11 de marzo de 1998 por el que se modifican los tipos de las restituciones aplicables a determinados productos del sector del azúcar exportados en forma de mercancías no incluidas en el anexo II del Tratado

eurovoc_concepts:
export refund
isoglucose
raw sugar
syrup
white sugar

formats: pdf print

text: 12. 3. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 73/15 REGLAMENTO (CE) No 559/98 DE LA COMISI(cid:222)N de 11 de marzo de 1998 por el que se modifican los tipos de las restituciones aplicables a determinados productos del sector del az(cid:156)car exportados en forma de mercanc(cid:146)as no incluidas en el anexo II del Tratado LA COMISI(cid:222)N DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) no 1785/81 del Consejo, de 30 de junio de 1981, por el que se establece la organizaci(cid:155)n com(cid:156)n de mercados en el sector del az(cid:156)car (1), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 1599/ 96 (2), y, en particular, el apartado 5 de su art(cid:146)culo 17, Considerando que el Reglamento (CE) no 485/98 de la Comisi(cid:155)n (3) fij(cid:155) los tipos de las restituciones aplicables, a partir del 1 de marzo de 1998, a los productos mencio- nados en el anexo exportados en forma de mercanc(cid:146)as no incluidas en el anexo II del Tratado; Considerando que de la aplicaci(cid:155)n de las normas y los criterios a que se hace referencia en el Reglamento (CE) no 485/98 a los datos de que la Comisi(cid:155)n dispone en la actualidad se desprende la conveniencia de modificar los tipos de las restituciones vigentes en la actualidad del modo indicado en el anexo del presente Reglamento, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Art(cid:146)culo 1 Se modifican, con arreglo al anexo del presente Regla- mento, los tipos de las restituciones fijados por el Regla- mento (CE) no 485/98. Art(cid:146)culo 2 El presente Reglamento entrar(cid:145) en vigor el 12 de marzo de 1998. El presente Reglamento ser(cid:145) obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 11 de marzo de 1998. Por la Comisi(cid:155)n Martin BANGEMANN Miembro de la Comisi(cid:155)n (1) DO L 177 de 1. 7. 1981, p. 4. (2) DO L 206 de 16. 8. 1996, p. 43. (3) DO L 60 de 28. 2. 1998, p. 60. L 73/16 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 12. 3. 98 del Reglamento de la Comisi(cid:155)n de 11 de marzo de 1998, por el que se modifican los tipos de las restituciones aplicables a determinados productos del sector del az(cid:156)car exportados en forma de mercanc(cid:146)as no incluidas en el anexo II del Tratado ANEXO Producto Tipos de las restituciones (en ecus/100 kg) En caso de fijaci(cid:155)n anticipada de las restituciones Los dem(cid:145)s casos Az(cid:156)car blanco: (cid:190) de conformidad con lo dispuesto en la letra b) del apartado 5 del art(cid:146)culo 4 del Reglamento (CE) no 1222/94 (cid:190) en los dem(cid:145)s Az(cid:156)car bruto: (cid:190) de conformidad con lo dispuesto en la letra b) del apartado 5 del art(cid:146)culo 4 del Reglamento (CE) no 1222/94 (cid:190) en los dem(cid:145)s casos Jarabes de remolacha o de ca(cid:157)a distintos de los jarabes obtenidos por disoluci(cid:155)n de az(cid:156)car blanco o bruto en estado s(cid:155)lido, que contengan en peso, en estado seco, el 85 % o m(cid:145)s de sacarosa (incluido el az(cid:156)car invertido, calculado en sacarosa): (cid:190) de conformidad con lo dispuesto en la letra b) del apartado 5 del art(cid:146)culo 4 del Reglamento (CE) no 1222/94 (cid:190) en los dem(cid:145)s casos 7,98 42,67 7,35 39,26 7,98 42,67 7,35 39,26 7,98 (4) · S (1) 100 42,67 (4) · S (1) 100 7,98 (4) · S (1) 100 42,67 (4) · S (1) 100 Para los jarabes obtenidos por disoluci(cid:155)n de az(cid:156)car blanco o bruto en estado s(cid:155)lido, independientemente de que la disoluci(cid:155)n sea o no seguida de una inversi(cid:155)n: el tipo fijado m(cid:145)s arriba para los 100 kilo- gramos de az(cid:156)car blanco o bruto empleado para la disoluci(cid:155)n Melazas (cid:190) (cid:190) Isoglucosa (2) (cid:190) de conformidad con lo dispuesto en la letra b) del apartado 5 del art(cid:146)culo 4 del Reglamento (CE) no 1222/94 (cid:190) en los dem(cid:145)s casos (1) «S» representa por 100 kilogramos de jarabe: 7,98 (3) 7,98 (3) 42,67 (3) 42,67 (3) (cid:190) el contenido en sacarosa (incluido el az(cid:156)car invertido calculado en sacarosa), cuando la pureza del jarabe de que se trate es igual o superior al 98 %, (cid:190) el contenido en az(cid:156)car extraible, cuando la pureza del jarabe de que se trate es igual o superior al 85 % pero inferior al 98 %. (2) Productos que han sido obtenidos por isomerizaci(cid:155)n de la glucosa, con un contenido en peso, en estado seco, de por lo menos el 41 % de fructosa y cuyo contenido total en peso, en estado seco, de polisac(cid:145)ridos y oligosac(cid:145)ridos, incluido el contenido en disac(cid:145)ridos o trisac(cid:145)ridos, no es superior al 8,5 %. (3) Importe de la restituci(cid:155)n por 100 kilogramos de materia seca. (4) El importe de base no ser(cid:145) aplicable al producto definido en el punto 1 del anexo del Reglamento (CEE) no 3513/92 de la Comisi(cid:155)n (DO no L 355 de 5. 12. 1992, p. 12)


title: Förslag till rådets direktiv om ett öppet system av harmoniserade regler för trafikbegränsningar för tunga lastfordon som deltar i internationella transporter på bestämda vägar

eurovoc_concepts:
approximation of laws
commercial vehicle
international road transport
traffic control
traffic regulations

formats: html pdf print

text: 24. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 198/17 II (F‰rberedande r…ttsakter) KOMMISSIONEN F‰rslag till r¿dets direktiv om ett ‰ppet system av harmoniserade regler f‰r trafikbegr…nsningar f‰r tunga lastfordon som deltar i internationella transporter p¿ best…mda v…gar (98/C 198/08) (Text av betydelse f‰r EES) KOM(1998) 115 slutlig - 98/0096(SYN) (Framlagt av kommissionen den 25 maj 1998) EUROPEISKA UNIONENS R¯D HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av F‰rdraget om uppr…ttandet av Euro(cid:220) peiska gemenskapen, s…rskilt artikel 75. 1(cid:216)a, c och d i detta, med beaktande av kommissionens f‰rslag, med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitt~ns yttrande, i enlighet med det f‰rfarande som anges i artikel 189(cid:216)c i f‰rdraget, i samarbete med Europaparlamentet, och med beaktande av f‰ljande: (1)(cid:217)Det finns f‰r n…varande inga harmoniserade regler f‰r hela gemenskapen om trafikbegr…nsningar f‰r tunga lastfordon p¿ s‰ndagar och allm…nna helgda(cid:220) gar. (2)(cid:217)Denna brist p¿ harmoniserade regler medf‰r skill(cid:220) nader i fr¿ga om trafikbegr…nsningarnas varaktighet och definitionerna av motorfordon som …r undan(cid:220) tagna fr¿n dessa begr…nsningar. (3)(cid:217)Denna situation har betydande negativa konsekven(cid:220) ser f‰r friheten att tillhandah¿lla transporttj…nster i gemenskapen. (4)(cid:217)F‰rekomsten av k‰rf‰rbud som skiljer sig fr¿n den ena medlemsstaten till den andra g‰r det om‰jligt att f‰reta tur(cid:220) och returresor ‰ver l¿nga distanser utan orimligt l¿nga avbrott. De perifera regionerna i gemenskapen drabbas p¿ grund av sina geogra(cid:220) fiska l…gen s…rskilt h¿rt och oproportionerligt av s¿(cid:220) dana trafikbegr…nsningar. (5)(cid:217)I ‰verensst…mmelse med subsidiaritetsprincipen och porportionalitetsprincipen s¿som de kommer till ut(cid:220) tryck i artikel 3(cid:216)b i f‰rdraget, kan m¿len f‰r den planerade ¿tg…rden, n…mligen att inf‰ra ett ‰ppet system av harmoniserade regler f‰r trafikbegr…ns(cid:220) ningar f‰r att d…rigenom se till att de negativa f‰lj(cid:220) derna f‰r friheten att tillhandah¿lla transporttj…ns(cid:220) ter begr…nsas s¿ l¿ngt som m‰jligt, inte i tillr…cklig utstr…ckning uppn¿s av medlemsstaterna och kan d…rf‰r p¿ grund av ¿tg…rdens omfattning b…ttre uppn¿s p¿ gemenskapsniv¿. Detta direktiv inskr…n(cid:220) ker sig till det minsta antal ¿tg…rder som kr…vs att dessa m¿l skall kunna uppn¿s och g¿r inte ut‰ver vad som …r n‰dv…ndigt f‰r detta …ndam¿l. (6)(cid:217)Det …r, i synnerhet f‰r internationella transporter, ‰nskv…rt att de negativa effekterna av trafikbe(cid:220) gr…nsningar minimeras. Det skulle vara ‰nskv…rt att vissa v…gar, som anges i avsnitt 2 i bilaga I till Eu(cid:220) ropaparlamentets och r¿dets beslut nr 1692/96/EG av den 23 juli 1996 om gemenskapens riktlinjer f‰r utbyggnad av det transeuropeiska transportn…tet(cid:216)(˛), h¿lls ‰ppna f‰r internationella transporter. P¿ s¿(cid:220) dana v…gar b‰r k‰rf‰rbud d…rf‰r bara till…mpas mellan vissa klockslag p¿ s‰ndagar och allm…nna helgdagar. S¿dana trafikbegr…nsningar b‰r anm…las till kommissionen. (7)(cid:217)Denna maximala till¿tna varaktighet b‰r kunna f‰r(cid:220) l…ngas n…r en f‰rl…ngning kan motiveras p¿ grunder som r‰r milj‰n, trafiks…kerheten eller social lagstift(cid:220) ning. En beg…ran om en s¿dan f‰rl…ngning b‰r utan dr‰jsm¿l pr‰vas av kommissionen med bist¿nd av en kommitt~. (˛)(cid:217)EGT L 228, 9. 9. 1996, s. 1. R…ttelse offentliggjord i EGT L(cid:217)15, 17. 1. 1997, s. 1. C 198/18 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 24. 6. 98 (8)(cid:217)Medlemsstaterna b‰r under n…tter kunna begr…nsa trafiken med tunga lastfordon vars bullerniv¿er ‰verstiger g…llande normer f‰r gemenskapen. Med(cid:220) lemsstaterna b‰r ocks¿ kunna begr…nsa trafiken med tunga lastfordon d¿ en s…rskilt h‰g trafikt…thet f‰rv…ntas, till exempel under semesterperioder. S¿(cid:220) dana trafikbegr…nsningar b‰r anm…las till kommis(cid:220) sionen. (9)(cid:217)D¿ s…rskilda milj‰(cid:220) eller v…derf‰rh¿llanden f‰relig(cid:220) ger b‰r medlemsstaterna kunna begr…nsa trafiken med tunga lastfordon av milj‰skyddssk…l eller av trafiks…kerhetssk…l. Av praktiska sk…l b‰r s¿dana begr…nsningar kunna inf‰ras utan att kommissionen underr…ttas. (10)(cid:217)De typer av tunga lastfordon eller av transporter som …r undantagna fr¿n f‰rbud i alla medlemsstater b‰r harmoniseras. (11)(cid:217)Trafikbegr…nsningar p¿ nationell, regional och lo(cid:220) kal niv¿ inf‰rs f‰r n…rvarande utan samordning, varf‰r ett system f‰r anm…lan av dessa begr…nsning(cid:220) ars omfattning och tidpunkter b‰r inr…ttas. P¿ grundval av dessa anm…lningar b‰r kommissionen utarbeta en ¿rlig rapport till medlemsstaterna. (12)(cid:217)F‰r att anpassa bilagan och f‰r att pr‰va begr…ns(cid:220) ningar som medlemsstaterna avser att inf‰ra, b‰r kommissionen bitr…das av en r¿dgivande kommitt~. (13)(cid:217)Varje medlemsstat b‰r fastst…lla vilka sanktioner som skall till…mpas vid ‰vertr…delser av de best…m(cid:220) melser som antas f‰r genomf‰randet av detta direk(cid:220) tiv. H´RIGENOM FˆRESKRIVS FˆLJANDE. Artikel 1 Genom detta direktiv inf‰rs ett ‰ppet system av harmo(cid:220) niserade regler f‰r trafikbegr…nsningar som under vissa tider till…mpas p¿ tunga lastfordon som utf‰r internatio(cid:220) nella trasporter p¿ vissa v…gar i gemenskapen. a) tungt lastfordon: motorfordon med en bruttovikt p¿ minst 7,5 t, som anv…nds f‰r godstransporter, b) trafikbegr…nsningar: f‰rbud mot trafik med tunga last(cid:220) fordon under vissa tider, c) riksv…gar: det v…gn…t som anges i avsnitt 2 i bilaga I nr r¿dets beslut till Europaparlamentets och 1692/96/EG, d) andra v…gar: alla andra v…gar …n riksv…gar, e) internationell transport: transport med avg¿ngsort och ankomstort i tv¿ olika medlemsstater, f) allm…n helgdag: de dagar som av en medlemsstat defi(cid:220) nieras som allm…n helgdag, g) bil: motorfordon i kategori M1 enligt definitionen i bilaga II till r¿dets direktiv 70/156/EEG(cid:216)(˛), h) last: gods p¿ minst 1 ton, inklusive emballage. Artikel 3 1. (cid:218)(cid:217)En medlemsstat f¿r inte inf‰ra trafikbegr…nsningar f‰r tunga lastfordon som utf‰r internationella transporter som …r str…ngare …n de som till…mpas p¿ tunga lastfordon som utf‰r nationella transporter. 2. (cid:218)(cid:217)Medlemsstaterna f¿r inf‰ra trafikbegr…nsningar f‰r alla tunga lastfordon p¿ s‰ndagar och allm…nna helgda(cid:220) gar mellan klockan 7. 00 och 22. 00 fr¿n och med den 1 oktober till och med den 31 mars och mellan klockan 7. 00 och 24. 00 fr¿n och med den 1 april till och med den 30 september. 3. (cid:218)(cid:217)Medlemsstaterna f¿r inf‰ra trafikbegr…nsningar un(cid:220) der natten, fr¿n kl. 22. 00 till kl. 5. 00, f‰r alla tunga last(cid:220) fordon som inte uppfyller de bullernormer som fastst…lls i kommissionens direktiv 96/20/EG(cid:216)(ˇ). 4. (cid:218)(cid:217)P¿ riksv…gar f¿r medlemsstaterna endast inf‰ra yt(cid:220) terligare trafikbegr…nsningar …n de som f‰reskrivs i punkterna 2 och 3 om tunga lastfordon som utf‰r inter(cid:220) nationella transporter undantas fr¿n dessa ytterligare tra(cid:220) fikbegr…nsningar. Artikel 2 I detta direktiv avses med (˛)(cid:217)EGT L 42, 23. 2. 1970, s. 1. (ˇ)(cid:217)EGT L 92, 13. 4. 1996, s. 23. 24. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 198/19 5. (cid:218)(cid:217)P¿ andra v…gar f¿r medlemsstaterna inf‰ra ytterli(cid:220) gare trafikbegr…nsningar …n de som f‰reskrivs i punk(cid:220) terna 2 och 3. a)(cid:217)exceptionellt t…t trafik f‰rv…ntas, till exempel under semesterperioder, 6. (cid:218)(cid:217)Trots vad som s…gs i punkt 4 f¿r medlemsstaterna p¿ riksv…gar inf‰ra trafikbegr…nsningar som f‰rl…nger de tidsperioder som f‰reskrivs i punkterna 2 och 3 f‰r tunga lastfordon, inklusive dem som utf‰r internationella trans(cid:220) porter, f‰rutsatt att de l…gger fram bevis f‰r att s¿dana ytterligare trafikbegr…nsningar …r ber…ttigade p¿ milj‰(cid:220) m…ssiga, trafiks…kerhetsm…ssiga eller sociala grunder och efter att ha f¿tt kommissionens f‰rhandsgodk…nnande enligt det f‰rfarande som fastst…lls i artikel 8. b) biltrafik …r f‰rbjuden under en begr…nsad tid, s…rskilt av milj‰sk…l, c) begr…nsningar bed‰ms vara n‰dv…ndiga f‰r underh¿ll av infrastruktur, eller d) begr…nsningar kr…vs p¿ grund av s…rskilda v…derf‰r(cid:220) h¿llanden. Bevisen skall inneh¿lla en analys som motiverar begr…ns(cid:220) ningarna som en v…l avv…gd ¿tg…rd i f‰rh¿llande till al(cid:220) ternativa trafikf‰rvaltnings¿tg…rder. Tunga lastfordon och/eller s…rskilda transporter s¿som de definieras i bilagan skall vara undantagna fr¿n de tra(cid:220) fikbegr…nsningar som beslutats enligt artikel 3. 2, 3. 5, 3. 6 och 3. 7(cid:216)a. Artikel 4 I bevisen skall medlemsstaterna kvantifiera de ytterligare trafikbegr…sningarnas effekter p¿ grundval av ett eller flera av f‰ljande kriterier: a)(cid:217)Relevant statistik eller relevanta ber…kningar, b¿de in(cid:220) klusive och exklusive trafiken med tunga lastfordon, r‰rande trafikt…theten under olika perioder av ¿ret (sommar, vinter, semesterperioder) och de m‰jliga ef(cid:220) fekterna p¿ trafikstockningar. Artikel 5 1. (cid:218)(cid:217)En medlemsstat som vill inf‰ra trafikbegr…nsningar enligt artikel 3. 6 skall ge in en beg…ran om det till kommissionen. Kommissionen skall fatta beslut i enlighet med det f‰rfa(cid:220) rande som f‰reskrivs i artikel 8 inom tv¿ m¿nader fr¿n det en s¿dan beg…ran mottagits. b) Relevant statistik eller relevanta ber…kningar, b¿de in(cid:220) klusive och exklusive trafiken med tunga lastfordon, r‰rande olycksfrekvensen b¿de under de perioder d¿ de ytterligare begr…nsningarna skulle g…lla och vid tidpunkter d¿ inga begr…nsningar g…ller. 2. (cid:218)(cid:217)En medlemsstat som vill inf‰ra trafikbegr…nsningar enligt artikel 3. 2, 3. 3 eller 3. 7(cid:216)a skall anm…la detta till kommissionen och tillhandah¿lla detaljerad information om dessa begr…nsningars omfattning, inklusive de all(cid:220) m…nna helgdagar under vilka s¿dana trafikbegr…nsningar skall g…lla. c) Relevanta uppgifter eller ber…kningar r‰rande de av(cid:220) gasutsl…pp som skulle undvikas genom de ytterligare begr…nsningarna, inklusive de negativa effekter som k‰rf‰rbuden skulle f¿ p¿ utsl…ppen fr¿n omdirigerad trafik och fr¿n den trafik som koncentreras till de pe(cid:220) rioder under veckan som inte omfattas av n¿gra be(cid:220) gr…nsningar. Artikel 6 P¿ grundval av den information som f‰reskrivs i artikel 5 skall kommissionen varje ¿r f‰re den 30 november utar(cid:220) beta en rapport om de trafikbegr…nsningar, som medgetts enligt artikel 3. 2, 3. 3, 3. 6 och 3. 7(cid:216)a f‰r tunga lastfordon i internationell trafik p¿ det transeuropeiska v…gn…tet, och som kommer att vara till…mpliga under n…stf‰ljande ¿r. d) Sociala analyser av de ytterligare begr…nsningarnas effekter p¿ de normala arbetsvillkoren f‰r f‰rare av tunga lastfordon som …r registrerade b¿de i de med(cid:220) lemsstater d…r dessa begr…nsningar till…mpas och i ‰v(cid:220) riga medlemsstater, med beaktande av befintlig ge(cid:220) menskapslagstiftning inom detta omr¿de. Artikel 7 ´ndringar som …r n‰dv…ndiga f‰r att anpassa bilagan skall antas av kommissionen i enlighet med det f‰rfa(cid:220) rande som f‰reskrivs i artikel 8. 7. (cid:218)(cid:217)Trots vad som s…gs i punkt 4 f¿r medlemsstaterna p¿ riksv…gar trafikbegr…nsningar f‰r tunga lastfordon, inklusive dem som utf‰r internationella transporter, p¿ de dagar och v…gar p¿ vilka inf‰ra s…rskilda Artikel 8 Kommissionen skall bitr…das av en r¿dgivande kommitt~ best¿ende av f‰retr…dare f‰r medlemsstaterna och med kommissionens f‰retr…dare som ordf‰rande. C 198/20 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 24. 6. 98 Kommissionens f‰retr…dare skall f‰rel…gga kommitt~n ett f‰rslag till ¿tg…rder. Kommitt~n skall yttra sig ‰ver f‰rslaget inom den tid som ordf‰randen best…mmer med h…nsyn till hur br¿dskande fr¿gan …r, om n‰dv…ndigt ge(cid:220) nom omr‰stning. Yttrandet skall protokollf‰ras. Dessutom skall varje med(cid:220) lemsstat ha r…tt att beg…ra att f¿ sin uppfattning tagen till protokollet. Kommissionen skall ta st‰rsta h…nsyn till det yttrande som kommitt~n avgett. Den skall underr…tta komitt~n om det s…tt p¿ vilket dess yttrande har beaktats. Artikel 9 Medlemsstaterna skall fastst…lla ett sanktionssystem f‰r ‰vertr…delser av de nationella best…mmelser som antagits i enlighet med detta direktiv och skall vidta alla n‰dv…n(cid:220) diga ¿tg…rder f‰r att s…kerst…lla att dessa best…mmelser till…mpas. De f‰reskrivna sanktionerna skall vara effek(cid:220) tiva, proportionerliga och avskr…ckande. Medlemssta(cid:220) terna skall anm…la dessa best…mmelser till kommissionen senast p¿ det datum som anges i artikel 10. 1 f‰rsta stycket och alla senare …ndringar som g…ller dem s¿ snart m‰jligt. Artikel 10 1. (cid:218)(cid:217)Medlemsstaterna skall anta och offentligg‰ra de la(cid:220) gar och andra f‰rfattningar som …r n‰dv…ndiga f‰r att f‰lja detta direktiv senast den 31 december 1998. De skall genast underr…tta kommissionen om detta. N…r en medlemsstat antar dessa best…mmelser skall de inneh¿lla en h…nvisning till detta direktiv eller ¿tf‰ljas av en s¿dan h…nvisning n…r de offentligg‰rs. N…rmare f‰re(cid:220) skrifter om hur h…nvisningen skall g‰ras skall varje med(cid:220) lemsstat sj…lv utf…rda. Medlemsstaterna skall till…mpa dessa best…mmelser fr¿n och med den 1 juli 1999. 2. (cid:218)(cid:217)Medlemsstaterna skall till kommissionen ‰verl…mna texterna till de best…mmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det omr¿de som omfattas av detta direk(cid:220) tiv. Artikel 11 Detta direktiv tr…der i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas of(cid:220) ficiella tidning. Artikel 12 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. BILAGA Transporter och fordonstyper med undantag fr¿n trafikbegr…nsningar Fordon som utf‰r kombinerade transporter enligt definitionen i r¿dets direktiv 92/106/EEG(cid:216)(˛). Certifierade ATP(cid:220)fordon(cid:216)(ˇ) med last av ‰mt¿liga livsmedel enligt ATP(cid:220)definitionen. Certifierade ATP(cid:220)tankbilar f‰r frakt av flytande mj‰lk med temperaturkontroll. Fordon med last av ‰mt¿liga frukter eller gr‰nsaker. Fordon med exceptionella laster enligt definitionen i artikel 4. 3 i r¿dets direktiv 96/53/EG(cid:216)(—). (˛)(cid:217)EGT L 368, 17. 12. 1992, s. 38. (ˇ)(cid:217)Enligt definitionen i FN(cid:220)ECE(cid:220)avtalet om internationella transporter av ‰mt¿liga livsmedel och den speciella utrustning som skall anv…ndas f‰r s¿dana transporter (ATP). (—)(cid:217)EGT L 235, 17. 9. 1996, s. 59


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 889/98 του Mark WATTS προς την Επ τροπή. Παράνομη σφαγή προβάτων στην Γαλλία επ' ευκαιρία της γιορτής Eid-El-Kabir

eurovoc_concepts:
France
Islam
animal welfare
health legislation
meat processing industry
protection of animals
religious group
sheep
slaughter of animals
veterinary inspection

text: C 386/52 Epishmh Efthmer·ida tvn Eyrvpa¤ik·vn Koinot·htvn EL 11. 12. 98 h aktinoboli·a, h xrhsimopoi·hsh orisme·nvn lipasma·tvn kai orisme·nvn farmakeytikv· n proi¤o·ntvn kauv· w kai h ensvma·tvsh sta sy·nueta tro·fima systatikv· n poy proe·rxontai apo· th symbatikh· gevrgi·a, h amerikanikh· pro·tash ry·umishw fai·netai na ei·nai ligo·tero perioristikh· apo· tiw diata·jeiw toy kanonismoy· (EOK) 2092/91 thw 24hw Ioyni·oy 1991 o·son afora· ton biologiko· tro·po paragvgh·w gevrgikv· n proi¤o·ntvn kai tiw sxetike·w endei·jeiw sta gevrgika· proi¤o·nta kai sta ei·dh diatrofh·w (2), kai thn pro·tash (3), v· ste na symperilhfuoy·n ta zvika· proi¤o·nta sto pedi·o efarmogh·w toy en lo·gv kanonismoy·. EE C 310, 9. 10. 1998, 50. EE L 198 thw 22. 07. 1991. (1) (2) (3) COM(97)747 teliko·. (98/C 386/070) GRAPTH ERVTHSH P-0889/98 ypobolh· : Mark Watts (PSE) prow thn Epitroph· (11 Marti·oy 1998) Ue·ma: Para·nomh sfagh· proba·tvn sthn Galli·a ep(cid:146) eykairi·a thw giorth·w Eid-El-Kabir Sthn erv· thsh· moy yp(cid:146) ariu. 90 ( H-0013/98) (1), epe·sthsa thn prosoxh· toy Epitro·poy sto gegono·w o·ti ei·xe h·dh symfvnh·sei mazi· moy o·ti oi gallike·w arxe·w parabi·asan to koinotiko· di·kaio epitre·pontaw ton Apri·lio 1997 thn apotro·paia sfagh· xilia·dvn proba·tvn sto y·paiuro e·jv apo· to Pari·si ep(cid:146) eykairi·a thw giorth·w Eid-El-Kabir. Proxv· rhsa peraite·rv kalv· ntaw ton Epi·tropo na anafe·rei poia eggy·hsh e·xei la·bei apo· tiw gallike·w arxe·w poy na ejasfali·zei th symmo·rfvsh prow toyw koinotikoy·w no·moyw kai th diabebai·vsh o·ti ayth· h frixth· kai para·nomh barbaro·thta den ua epitrapei· kai fe·tow. Sthn apa·nthsh thw Epitroph·w anafe·retai o·ti ei·nai dynato·n na diejaxuei· h giorth· Eid-El-Kabir thrv· ntaw para·llhla tiw diata·jeiw poy aforoy·n thn kalh· metaxei·rish tvn zv· vn -oi opoi·ew apagorey·oyn th diejagvgh· te·toivn sfagv· n sto y·paiuro h· se a·lloyw xv· royw ekto·w tvn sfagei·vn- alla·, env· h Epitroph· dhlv· nei o·ti e·xei probei· se peraite·rv dia·bhma env· pion tvn armo·divn gallikv· n arxv· n, den apanta· sto sygkekrime·no erv· thma· moy ea·n e·xoyn parasxeuei· oi aparai·thtew eggyh·seiw apo· tiw gallike·w arxe·w. Ua mporoy·se h Epitroph· na para·sxei epeigo·ntvw ta stoixei·a tvn eggyh·sevn poy e·labe apo· tiw gallike·w arxe·w gia thn ejasfa·lish o·ti den ua parabiasuei· h koinotikh· nomouesi·a kai ua mporoy·se na anafe·rei ti me·tra ua la·boyn oi armo·diew gallike·w arxe·w kau(cid:146) oioydh·pote parabia·sei to no·mo; Epi·shw, ua mporoy·se h Epitroph· na anafe·rei epakribv· w poia me·tra ua la·bei ba·sei toy a·ruroy 100 thw Synuh·khw EK enanti·on tvn gallikv· n arxv· n kai me ti apote·lesma, ea·n diapistv· sei endexo·menh parabi·ash thw koinotikh·w nomouesi·aw kata· th dia·rkeia thw feteinh·w giorth·w Eid-El-Kabir; (1) Plh·rh praktika· tvn synedria·sevn toy Eyrvpai¤koy· Koinoboyli·oy 4 › (Feb/riow 1998). Apa· nthsh toy k. Fischler ej ono·matow thw Epitroph· w (6 Aprili·oy 1998) H Epitroph· ejakoloyuei· na endiafe·retai gia to pro·blhma poy ane·kyce o·son afora· thn aue·mith sfagh· proba·tvn ekto·w sfagei·vn, ep(cid:146) eykairi·a thw moysoylmanikh·w giorth·w, h opoi·a anafe·retai apo· to ajio·timo me·low toy Koinoboyli·oy. Sta te·lh toy 1997, h Epitroph·, se synergasi·a me tiw gallike·w arxe·w, parene·bh prokeime·noy na ekfra·sei thn prosdoki·a thw gia thn th·rhsh, ek me·royw tvn gallikv· n arxv· n, thw sxetikh·w koinotikh·w nomouesi·aw gia th sfagh· proba·tvn kata· ton eortasmo· thw en lo·gv moysoylmanikh·w giorth·w to 1998. Stiw 13 Marti·oy 1998 apesta·lh epistolh·, h opoi·a o·feile na apanthuei· ento·w xronikh·w prouesmi·aw dy·o ebdoma·dvn. Me·xri sh·mera, h Epitroph· den e·xei la·bei oydemi·a plhrofo·rhsh. Epi·shw, h Galli·a enhmerv· uhke o·ti se peri·ptvsh mh th·rhshw tvn kanonismv· n, ua efarmostei· h diadikasi·a poy proble·petai apo· to a·ruro 169 thw synuh·khw EE. H Epitroph· den e·xei ako·mh la·bei oydemi·a diamartyri·a sxetika· me to fetino· eortasmo· thw giorth·w Eid-el-Kabir


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 558/98 af 11. marts 1998 om fastsættelse af maksimumsrestitutioner ved udførsel af olivenolie i forbindelse med den ottende dellicitation under den løbende licitation, der blev åbnet ved forordning (EF) nr. 1978/97

eurovoc_concepts:
award of contract
export licence
export refund
olive oil

text: 12. 3. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 73/13 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 558/98 af 11. marts 1998 om fastsættelse af maksimumsrestitutioner ved udførsel af olivenolie i forbin- delse med den ottende dellicitation under den løbende licitation, der blev (cid:134)bnet ved forordning (EF) nr. 1978/97 KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til R(cid:134)dets forordning nr. 136/66/EØF af 22. september 1966 om oprettelse af en fælles markeds- ordning for fedtstoffer (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1581/96 (2), særlig artikel 3, og ud fra følgende betragtninger: Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1978/97 (3) er der (cid:134)bnet en løbende licitation med henblik p(cid:134) fastsættelsen af eksportrestitutioner for olivenolie; maksimumsbeløbene for eksportrestitutionen fastsættes efter artikel 6 i forordning (EF) nr. 1978/97 under hensyn til situationen og den forventede udvikling p(cid:134) markedet for olivenolie i Fællesskabet og p(cid:134) verdensmarkedet og p(cid:134) grundlag af de modtagne bud; der gives tilslag til den eller de bydende, hvis bud svarer til maksimumsbeløbet for eksportrestitutionen eller til et lavere beløb; anvendelsen af ovennævnte bestemmelser fører til at fast- sætte maksimumsrestitutionerne ved udførsel til de beløb, som er angivet i bilaget; Forvaltningskomit(cid:130)en for Fedtstoffer har udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist (cid:190) ikke afgivet UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 Maksimumsrestitutionerne ved udførsel af olivenolie i forbindelse med den ottende dellicitation under den løbende licitation, der blev (cid:134)bnet ved forordning (EF) nr. 1978/97, fastsættes i bilaget p(cid:134) grundlag af de pr. 9. marts 1998 indgivne bud. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft den 12. marts 1998. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 11. marts 1998. P(cid:134) Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT 172 af 30. 9. 1966, s. 3025/66. (2) EFT L 206 af 16. 8. 1996, s. 11. (3) EFT L 278 af 11. 10. 1997, s. 7. L 73/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 12. 3. 98 BILAG til Kommissionens forordning af 11. marts 1998 om fastsættelse af maksimumsrestitutioner ved udførsel af olivenolie i forbindelse med den ottende dellicitation under den løbende licitation, der blev (cid:134)bnet ved forordning (EF) nr. 1978/97 Produktkode Restitutionsbeløb (ECU/100 kg) 1509 10 90 9100 1509 10 90 9900 1509 90 00 9100 1509 90 00 9900 1510 00 90 9100 1510 00 90 9900 6,00 (cid:190) 4,50 (cid:190) (cid:190) (cid:190) NB: Produktkoderne, herunder henvisninger til fodnoter, er fastsat i Kommissionens ændrede forordning (EØF) nr. 3846/87