title: Kommissionens meddelelse om »Udenretslig bilæggelse af tvister på forbrugerområdet«

text: 1 KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 30. 03. 1998 KOM(1998) 198 endelig udg. CORRIGENDUM Rediffusion du document SEC(1998) 576 final du 30. 03. 1998 car la cote de ce document doit se lire COM(1998) 198 final. (concerne toutes les versions linguistiques) KOMMISSIONENS MEDDELELSE om "udenretslig bilæggelse af tvister på forbrugerområdet" og KOMMISSIONENS HENSTILLING om de principper, der finder anvendelse på organer med ansvar for udenretslig bilæggelse af tviser på forbrugerområdet RESUME Denne meddelelse indgår i en mangeårig række af fællesskabsinitiativer vedrørende forbrugernes klagemuligheder. At der er et presserende behov for en fællesskabsforanstaltning for bilæggelse af forbrugertvister, blev allerede påpeget og siden bekræftet i forbindelse med høringerne om grønbogen (1993) og handlingsplanen (1996) om forbrugernes klagemuligheder og om bilæggelse af tvister på forbrugerområdet i det indre marked. Drøftelserne viste, at et af de vigtigste mål er at fremme bilæggelse af tvister på forbrugerområdet for på denne måde at løse problemet med, at der består et misforhold mellem sagens økonomiske omfang og udgifterne ved en retsafgørelse. Denne meddelelse indeholder derfor individuelle klagemuligheder1: to initiativer til forbedring af forbrugernes På den ene side et klageskema, der har til formål at fremme kommunikationen mellem forbrugerne og de erhvervsdrivende, eller hvis det viser sig at være umuligt at nå frem til en mindelig ordning, at fremme adgangen til en udenretslig procedure. På den anden side en henstilling, der fastlægger principperne for de udenretslige procedurer for bilæggelse af tvister på forbrugerområdet2. i 2 Ved "forbrugernes klagemuligheder" forstås i denne meddelelse muligheden for at gøre sin ret gældende og ikke domstolsadgang i snæver betydning. De forstc fællesskabsinitiativer angående forbrugernes klagemuligheder går tilbage til 80'crnc. Kommissionen forelagde sin forstc meddelelse om forbrugernes klagemuligheder for Rådet i form af el memorandum af 4. 1. 19X5 (KOM(X4)692 endelig udg. ) efterfulgt af en "supplerende" meddelelse al 7. 5. 19X7 (KOM(X7) 210 endelig udg). Huropa-Parlanienlel afgav udtalelse om emnet i sin beslutning af I U. 19X7 (l'IT C 99 af 11. 4. 19X7. s. 203). Kadets tog sporgsmålet op i sin resolution af 25. 6. 19X7, der udelukkende beskæftigede sig med forbrugernes adgang til al soge domstolenes hjælp (X7/C 176/02, KIT C 176 af 4. 7. 19X7, s. 2), og hvori Rådet opfordrede Kommissionen til al supplere sin analyse under hensyn til Fællesskabets udvidelse. i EU-pcrspcktiv bcrorl i Endvidere blev problemet vedrorende forbrugernes klagemuligheder Europa-Parlamentets beslutning af 11. 3. 1992 (EFT C 94 af 13. 4. 1992, s. 217) og i Rådets resolution af 13. 7. 1992 om de fremtidige prioriteter for udvikling af forbrugerbeskyttelsespolitikken (EFT C 186 af 23. 7. 1992, s. 1). Under forsæde af det daværende formandskab og Kommissionen afholdtes III europæiske konference om forbrugernes klagemuligheder i Lissabon den 21. , 22. og 23. maj 1992 med deltagelse af 300 eksperter fra de tolv EU-lande og en række af EFTA-landene. Konklusionerne fra denne konference bekræftede de bekymringer, der var blevet givet udtryk for i ovennævnte dokumenter. I grønbogen om forbrugernes klagemuligheder og om bilæggelse af tvister på forbrugerområdet inden for enhedsmarkedet (KOM(93) 576 endelig udg. af 16. 11. 1993) har Kommissionen fremsat en række forslag til bilæggelse af grænseoverskridende individuelle og kollektive tvister. Blandt forslagene nævnes fri bevægelighed for søgsmål med påstand om ophor |af ulovlig praksis| og forenkling af bilæggelsen af tvister. 2- INDHOLD INDLEDNING 1. Problemet vedrørende forbrugernes individuelle klagemuligheder 2. Tre løsningsmuligheder a) b) c) Forenkling og forbedring afde retslige procedurer Forbedring af erhvervsdrivende kommunikationen mellem forbrugerne og de Indførelse af udenretslige procedurer I. INDHOLDET AF DEN FORESLÅEDE FORANSTALTNING 1. 1. Fremme af mindelige løsninger i forbrugersager 1. 2. Fastlæggelse afpassende principper for oprettelse af udenretslige organer med kompetence til at bilægge tvister på forbrugerområdet og for arbejdet i disse organer II ET EUROPÆISK KLAGESKEMA FOR FORBRUGERE III. KOMMISSIONENS HENSTILLING OM DE PRINCIPPER, DER FINDER ANVENDELSE PÅ ORGANER MED ANSVAR FOR UDENRETSLIG BILÆGGGELSE AF TVISTER PÅ FORBRUGEROMRÅDET Bilag: Oplysninger om organer med ansvar for udenretslig bilæggelse af tvister på forbrugerområdet Som opfølgning til grønbogen har Kommissionen fremsat et forslag til direktiv om sogsmål med påstand om forbud på området beskyttelse af forbrugernes interesser. Forslaget er ved at blive vedtaget (Rådets fælles holdning vedrørende søgsmål med påstand om forbud på området beskyttelse af forbrugernes interesser ((EF) nr. 48/97 af 30. 10. 1997, EFT C 389 af 22. 12. 1997, s. 51)). Kommissionen har endvidere forelagt en meddelelse om en handlingsplan vedrørende forbrugernes klagemuligheder og bilæggelse af tvister på forbmgerområdel i det indre marked (KOM(96) 13 endelig udg. af 14. 2. 1996). Europa-Parlamentet udtrykte i sin beslutning af 14. 11. 1996 (Nr. A4-0355/96, EFT C 362 af 2. 12. 1996, s. 275) om ovennævnte meddelelse sin slotte til de mål, der er fastlagt i handlingsplanen, og opfordrede Kommissionen til at fortsætte sit arbejde pA området. -3 INDLEDNING I. Problemet vedrørende forbrugernes individuelle klagemulieheder I forbindelse med vedtagelsen af det første program for en politik vedrorende forbrugerbeskyttelse og -oplysning i I9753 opstillede Rådet for De Europæiske Fællesskaber fem grundlæggende rettigheder4. Siden da er der kommet mange flere EU-retsforskrifter til. Mange af forskrifterne tager sigte på at give forbrugerne en række konkrete rettigheder, som er gældende i samtlige medlemsstater. Der findes lovgivning på EU-plan om produktansvar, forbrugerkredit, dørsalg, pakkerejser, overbooking i rutefly, urimelige kontraktvilkår, aftaler om fjernsalg og timesharing og ansvar i tilfælde af flyulykker5. På andre områder, som f. eks. køb af forbrugsvarer og forbrugsvaregarantier, drøftes netop nu en række forslag til retsakter. Indførelse af sådanne rettigheder på EU-plan giver forbrugerne bedre muligheder for at udnytte fordelene ved det indre marked, en målsætning, som medlemsstaterne fastlagde i forbindelse med vedtagelsen af den handlingsplan for det indre marked, som Kommissionen forelagde Det Europæiske Råd på topmødet i Amsterdam (strategisk målsætning nr. 4. , CSE (97) 1 endelig udg. af 4. 6. 1997). Medlemsstaterne, der i første omgang er ansvarlige for forbrugerbeskyttelsen, har endvidere på eget initiativ vedtaget vidt forskellige retsakter med det formål at sikre forbrugerne nogle bestemte rettigheder. Medlemsstaterne har vedtaget retsakter både på de områder, som ikke er omfattet af EU-lovgivningen, og på de harmoniserede områder, hvor de gældende EU-bestemmelser tillader medlemsstaterne at indføre et højere forbrugerbeskyttelsesniveau. I forbindelserne med de erhvervsdrivende er forbrugerne, selv i de tilfælde, hvor der ikke findes specifikke forskrifter, beskyttet af civilrettens generelle bestemmelser. At give forbrugerne materielle rettigheder uden samtidig at give dem et middel, som sikrer, at de kan gøre deres rettigheder gældende, er ensbetydende med at berøve rettighederne enhver værdi i praksis6. Af hensyn til forbrugerbeskyttelsen er det derfor 3 EFT C 92 af 25. 4. 1975, s. 1-16. Retten lil beskyttelse af sundhed og sikkerhed, retten til beskyttelse af økonomiske interesser, rctlcn lil oplysning og undervisning, rcllcn til repræsentation (retten lil al blive hort) og retten til rimelig erstatning for skader gennem hurtige, effektive og okonomisk overkommelige procedurer. Forordning (EF) nr. 2027/97 af 9. 10. 1997 om luftfartsselskabers erstatningsansvar i tilfælde af ulykker, EFT L 285 af 17. 10. 1997. Sa' længe der ikke er udstedt fællesskabsregler på området, tilkommer det ganske vist hver enkelt medlemsstat at fastsætte procesreglerne for søgsmål med henblik på at sikre den fulde beskyttelse af borgernes rettigheder, men fællesskabsretten opstiller dog visse grænser for denne kompetence. Ved anvendelsen af sådanne lovbestemmelser må der således ikke udoves nogen forskelsbehandling over for de personer, som efter fællesskabsretten har krav på ligebehandling, eller gøres indskrænkninger i de grundlæggende friheder, som er sikret i traktaten. Når fællesskabsretten sikrer fri bevægelighed for varer og tjenesteydelser på det indre markedet, er det en konsekvens heraf, at de erhvervsdrivende [herunder forbrugerne] har mulighed for at anlægge sag ved en medlemsstats domstole på samme vilkår som landets egne statsborgere med henblik på at få afgjort tvister, som deres erhvervsmæssige nødvendigt at bringe lovgivers hensigter, hvad enten bestemmelserne er vedtaget på; EU-plan eller nationalt plan, i nærmere overensstemmelse med de faktiske forhold og sikre, at forbrugerne, i de tilfælde hvor deres rettigheder krænkes, kan gøre rettighederne * gældende ad enkle, hurtige, effektive og økonomisk overkommelige retslige kanaler. De konkrete problemer, som forbrugerne støder på i forbindelse med håndhævelsen af deres rettigheder, er allerede flere gange blevet behandlet i de forskellige kompetente institutioner. I det følgende ser vi på de hindringer, som en forbruger, der ønsker at gøre sine rettigheder gældende for domstolen, må overvinde. Først og fremmest er der de udgifter, der er forbundet med advokatbistand, retsgebyrer og ekspertbistand (som er så meget vigtigere, som dommerens viden ikke altid slår til over for de stadig mere komplekse varer og tjenesteydelser, der udbydes på markedet i dag). Dernæst er der i nogle lande risiko for, at forbrugeren kommer til at bære modpartens sagsomkostninger, hvis afgørelsen går ham imod, eller i andre lande visheden om, at forbrugeren, selv om han far medhold, skal bclale sine egne omkostninger. Endelig må man i mange medlemsstater som følge af den store sagsmængde, domstolene skal behandle, belave sig på, at der kan gå lang tid, før der foreligger en afgørelse. Ud over disse materielle hindringer findes der ligeledes en række psykologiske barrierer forårsaget af de meget komplekse og formelle retsprocedurer. Forbrugeren står ofte tøvende over for domstolene på grund af den juridiske sprogbrug og de uforståelige ritualer, som proceduren er forbundet med. Hele situationen er allerede ganske kompliceret, når der er tale om et indenlandsk mellemværende, og den er ikke mindre kompliceret i en grænseoverskridende tvist. Risikoen for grænseoverskridende tvister7 stiger, i takt med at de grænseoverskridende forbrugertransaktioner mangedobles, og der fremkommer nye metoder for salg af varer og tjenesteydelser. tvister på På baggrund af ovenstående kan det konkluderes, at foi brugerområdet, såvel indenlandske som grænseoverskridende, er varigheden af sagsbehandlingen ved domstolene og de denned forbundne udgifter ude af proportion med sagernes begrænsede økonomiske omfang8. I denne situation er der mange forbrugere, der afstår fra at gøre deres rettigheder gældende og finder sig i krænkelserne. i de fleste virksomhed kan give anledning til (dom af 26. 9. 1996, sag C-43/95, Data Delccta og Forsberg, Sml. I, s. 4661, og dom af 20. 3. 1997, sag C-323/95, Hayes, Sml. I, s. 1711). 7 En definition af udtrykket "grænseoverskridende tvist" og en nærmere beskrivelse af alle de med grænseoverskridende tvislcr forbundne konkrete eller supplerende hindringer findes i grønbogen på side 72. 8 At udsagnet er korrekt er blevet efterprøvet og bevist med undcrsogclscn af omkostningerne for forbrugerne ved domstolsbarricrcrnc i det indre marked. I forbindelse med denne undcrsogelse påvistes det, at de gennemsnitlige udgifter for sagsogcren (retsgebyrer + advokatsalærer) ved domstolsbehandling af en grænseoverskridende tvist inden for EU, hvor sagsgenstandens værdi er på 2 000 ECU, i bedste fald kommer til at andrage 2 500 ECU. En kort gennemgang af undersøgelsens resultater findes i handlingsplanen vedrørende forbrugernes klagemuligheder af tvister på forbnigcrområdet i del indre marked, s. 7-10 (KOM(96) 13). -5 2. Tre løsningsmuligheder Forbrugernes klagemuligheder kan forbedres på tre måder: forenkling og forbedring af de retslige procedurer, forbedring af kommunikationen mellem forbrugerne og de erhvervsdrivende og indførelse af udenretslige procedurer til bilæggelse af tvister på forbrugerområdet. Disse tre fremgangsmåder udelukker ikke hinanden, tværtimod supplerer de hinanden perfekt. En afgørende forskel mål adskiller imidlertid den første løsning fra de to andre. Den første holder sig inden for rammerne af de traditionelle metoder til bilæggelse af tvister ved domstolene og tager sigte på at forbedre de bestående ordninger. De to andre løsninger går ud på så vidt muligt at løse tvisterne uden domstolenes mellemkomst. a) Forenkling og forbedring af de retslige procedurer De fleste medlemsstater har taget initiativ til at forenkle de retslige procedurer for tvister, hvor sagsgenstanden er af beskeden værdi. I nogle tilfælde er der tale om en generel forenkling i andre tilfælde om en forenkling, der specifikt tager sigte på forbrugersager. Det er et fælles træk ved disse initiativer, at man søger at indføre mindre formalistiske procedurer, f. eks. ved at tillade, at en sag kan indbringes for domstolen uden komplicerede formaliteter, eller at advokatbistand gøres frivillig, eller ved tilbud om mægling for en dommer (enten obligatorisk eller på dommerens eller parternes foranledning). På trods af lighederne er der imidlertid også en lang række punkter, hvor de forenklede procedurer i de forskellige retssystemer adskiller sig fra hinanden. Navnlig hvad angår kriterierne til definition af "små" tvister og omkostningerne. Kommissionen foreslog som led i sin handlingsplan af 14. februar 1996 at indføre en formular, der skulle bidrage til at forenkle forbrugernes adgang til at fa deres sag behandlet ved en domstol. Høringen om handlingsplanen viste imidlertid, at medlemsstaterne ikke var overbeviste om fordelene ved en fælles formular som led i de forenklede retslige procedurer, så meget mindre som det i størstedelen af medlemsstaterne vil være nødvendigt at ændre de regler, der regulerer den borgerlige retspleje, hvis en sag skal kunne indledes alene på grundlag af indgivelse af en formular. Imidlertid har arbejdet med udviklingen af ovennævnte idé inspireret Kommissionen til et af de to initiativer på det udenretslige område, der præsenteres i denne meddelelse (se punkt 1. 1 nedenfor). Denne meddelelse berører ikke de retslige procedurer og indeholder således ingen forslag om dette vigtige område. Dette betyder naturligvis ikke, at Kommissionen afstår fra at arbejde for forbedringer, hvad de retslige procedurer angår. Tværtimod vil den fortsat holde sig ajour om behovet for en EU-foranstaltning under indtryk af, hvordan de retslige procedurer fungerer i det indre marked og det fælles europæiske retsområde set i sammenhæng, og undersøge, hvilken form en sådan foranstaltning i givet fald skal have. Denne indsats vil blive tilført yderligere dynamik med Amsterdam-traktatens ikrafttræden. Kommissionen har i øvrigt netop forelagt en meddelelse9, der bl. a. vedrører effektivisering af procedurerne for fuldbyrdelse af retsafgørelser i udlandet og reglerne om retternes Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa- Parlamentet - »En mere effektiv opnåelse og fuldbyrdelse af retsafgorelser i Den Europæiske Union« (KOM(97) 609 endelig udg. af 26. 11. 1997). 6- kompetence i grænseoverskridende tvister. Meddelelsen beskæftiger sig med forbrugernes interesser, men lægger desuden op til en debat om en fælles indfaldsvinkel på EU-plan til en række aspekter vedrørende den nationale retspleje. Endvidere vil der blive iværksat en mere generel undersøgelse af, hvordan de forenklede retslige procedurer (for "små" tvister) fungerer i det fælles europæiske retsområde. b) Forbedring af kommunikationen mellem forbrugerne og de erhvervsdrivende De vanskeligheder, forbrugerne møder i forhold til retssystemet, kunne undgås, hvis de fik hjælp til at finde en mindelig løsning på deres problem sammen med den erhvervsdrivende. En dialog mellem de to parter og en mindelig ordning ville spare forbrugeren for alle ovennævnte vanskeligheder med de retslige procedurer og samtidig løse det problem, der er opstået som følge af en eventuel krænkelse af forbrugerens rettigheder. Etablering af en dialog vil også være en tilfredsstillende løsning for de erhvervsdrivende, som på deres side er interesserede i at undgå en retssag og beholde deres kunder. Dialogen indledes sædvanligvis på forbrugerens initiativ, med eller uden medvirken af en forbrugersammenslutning eller en anden organisation, der varetager forbrugernes interesser. Mangen en frugtbar dialog kommer imidlertid aldrig i stand, fordi forbrugeren enten ikke er i besiddelse af de fornødne oplysninger, eller fordi han har vanskeligt ved at fremstille sit andragende tydeligt, eller fordi han i tilfælde af en grænseoverskridende tvist viger tilbage for at indlede en dialog med en "partner", der udtrykker sig på et fremmed sprog. Hvis det ikke lykkes at bilægge sagen i mindelighed, er der naturligvis ingen anden udvej end at forelægge den for et organ med kompetence træffe afgørelse i forbrugertvister. til at På området for finansielle tjenesteydelser har Kommissionen desuden taget et initiativ10, hvis formål er at fremme indgåelsen af frivillige aftaler mellem de berørte parter, nemlig den finansielle sektor og forbrugerorganisationerne, for at forbedre forbrugeroplysningen på den ene side og forbrugernes klageadgang på den anden. 10 Kommissionens meddelelse "Finansielle tjenesteydelser: øget forbrugertillid (KOM(97) 309 af 26. 6. 1997, der var en opfølgningen af Kommissionens grønbog "Finansielle tjenesteydelser: opfyldelse af forbrugernes forventninger" (KOM(96) 209 af 22. 5. 1996. 7- c) Indførelse af udenretslige procedurer Der har i de forskellige medlemsstater været gjort mange forsøg på at finde metoder til bilæggelse af tvister på forbrugerområdet uden for domstolene. Europa-Kommissionen har længe ydet støtte til "pilotprojekter" på nationalt og lokalt plan, der har til formål at indføre eller udvikle sådanne ordninger. Ved siden af de retslige procedurer findes der faktisk allerede en mangfoldighed af "udenretslige metoder" i Europa, der specifikt er beregnet på bilæggelse af tvister på forbrugerområdet. Dels er der tale om procedurer, der supplerer eller går forud for de retslige procedurer, som f. eks. mægling eller forlig, dels alternative ordninger, f. eks. voldgift. Eftersom den samme metode kan være kendt under forskellige benævnelser i medlemsstaterne, og for at denne mangel på præcision i sprogbrugen ikke skal forplumre begreberne, skal det præciseres, at denne meddelelse vedrører metoder, der, uafhængigt af deres benævnelse, ved tredjemands aktive mellemkomst fører til bilæggelse af tvister på grundlag af en løsning, der foreslås eller foreskrives af denne tredjemand. Procedurer, der alene går iu\ på at bringe parterne sammen og forsøge at overtale dem til at finde en løsning i fællesskab, er ikke omfattet. De udenretslige ordninger til bilæggelse af tvister på forbrugerområdet er vidt forskellige, for så vidt angår opbygning, funktion og processens forløb. De bestående udenretslige organer er blevet oprettet enten på initiativ af de offentlige i de myndigheder og placeret på centralt niveau (f. eks. : forbrugerklagenævnene skandinaviske lande) eller på lokalt niveau (f. eks. : voldgiftsretterne i Spanien) eller på og initiativ forsikringsselskabernes ankenævn) eller virksomheder, der som primær erhvervsmæssig beskæftigelse tilbyder voldgifts- eller mæglingstjenester (f. eks. jurister eller private voldgiftscentre). (f. eks. : pengeinstitutternes erhvervsforeninger erhvervsdrivende selvstændige eller af -sektorer eller af Og netop denne forskelligartethed er baggrunden for, at også de afgørelser, som de forskellige organer træffer, adskiller sig fra hinanden ved at tilhøre forskellige kategorier. I nogle tilfælde er der tale om simple henstillinger (som for de skandinaviske klagenævns og stuistedelen af de private klage- og ankenævns vedkommende). I andre tilfælde er af de afgørelserne pengeinstitutankenævnene), og i atter andre tilfælde er de bindende for begge parter (voldgift). erhvervsdrivende bindende fleste kun (de for lid fra el ønske om at beskytte de retsundcrgivnes interesser er det nødvendigt at afklare spørgsmålet om, i hvor høj grad de udenretslige procedurer kan yde samme sikkerhed som de retslige procedurer (bl. a. hvad angår uafhængighed og objektivitet), når de samtidig skal bidrage til at gøre forbrugernes adgang til tvistbilæggelse lettere i praksis. Dette spørgsmål er så meget desto vigtigere, som den udenretslige ordning, sine ubestridelige fordele til trods, i sig bærer visse potentielle svagheder, f. eks, den fleksibilitet, der gør det muligt at omgå en rigoristisk anvendelse af retsreglerne, det forhold, at der ikke findes nogen appelmuligheder over for en bindende afgørelse, og problemerne med fuldbyrdelse af udenlandske afgørelser (New York-konventionen fra 1958 om fuldbyrdelse af voldgiftsafgørelser finder ikke anvendelse i samtlige EU-lande1 '. Visheden om, at de udenretslige procedurer indeholder en række garantier om "korrekt retspleje", ville på den ene side mindske ulemperne og på den anden side øge dels forbrugernes tillid til de udenretslige ordninger, dels den gensidige tillid mellem de bestående organer i de forskellige medlemsstater. Således har Portugal ikke tiltrådt konventionen (dom af 25. 7. 1991, Rich, C-190/89, Saml. I, s. 3855). Dette indebærer, at der ikke er sikkerhed for, at voldgiflsafgorclscr anerkendes og fuldbyrdes overalt i EU. - 9- I. INDHOLDET AF DEN FORESLÅEDE FORANSTALTNING Kommissionen præsenterer i denne meddelelse to initiativer med henblik på at forbedre forbrugernes klagemuligheder. Hensigten med Kommissionens initiativer er at supplere medlemsstaternes politik på dette område for derigennem i overensstemmelse med traktatens artikel 129 A at sikre et højt forbrugerbeskyttelsesniveau. I overensstemmelse med nærhedsprincippet (traktatens artikel 3 B) begrænser foranstaltningen sig til, hvad der er nødvendigt for at nå det planlagte mål, ligesom det foreslåede initiativ iværksættes på frivillig basis. I. l Fremme af mindelige løsninger i forhrugersager 1 denne henseende tager meddelelsen først og fremmest sigte på at tilskynde til bilæggelse af tvister på forbrugerområdet i den indledende fase, således at parterne undgår de ubehageligheder, der er forbundet med en proces (for retten, eller for den sag skyld for et udenretsligt organ). Meddelelsen indeholder til dette formål et europæisk klageskema for forbrugere, der tænkes anvendt for at forbedre kommunikationen mellem forbrugerne og de erhvervsdrivende med henblik på at finde en mindelig løsning på deres uoverensstemmelser. Skulle dialogen mellem forbrugeren og den erhvervsdrivende ikke føre til en løsning på problemet, kan skemaet anvendes til at indlede en udenretslig procedure. Det ville være i sagens tjeneste, om de organer, der er ansvarlige for den udenretslige bilæggelse af tvister på forbrugerområdet, ville være indforstået med, at en proces kan indledes alene på grundlag af indgivelsen af det europæiske klageskema, saledes at de muligheder, skemaet frembyder, kan udnyttes fuldt ud. i såvel nationale som grænseoverskridende Klageskemaet er anvendeligt tvister, uafhængigt af sagsgenstandens værdi og indholdet af den pågældende forbrugertvist. Det er helt op til de berørte parler at beslutte, om de vil forsøge at løse deres problem ved hjælp af klageskcmaet. Om skemaet er egnet i tvister om finansielle tjenesteydelser og dialog mellem i behandles forbrugerorganisationerne. finansielle aktuelle sektor den den Interesserede personer og organisationer vil snart kunne finde skemaet på Internet (http://europa. eu. int/comm/dg24). Det kommer til at foreligge på samtlige EU-sprog. Skemaet må (virksomheder, ikke ændres, men de virksomhedernes organisationer, forbrugerorganisationer, forbrugeroplysningskontorer osv), som anbefaler forbrugeren at anvende skemaet, må gerne "individualisere" det ved at anbringe deres logo i skemaets øverste højre hjørne. forskellige organisationer 10- Det europæiske klageskema, som har fundet sin nuværende udformning på grundlag af talrige høringer af både de berørte parter og medlemsstaterne, er udfærdiget på en sådan måde, at forbrugeren "guides" igennem skemaet og undervejs far vejledning i at udfylde det. For at hjælpe forbrugeren med at beskrive sine problemer og præcisere sit krav indeholder skemaet en række forskellige svarforslag. Samtidig er der afsat tilstrækkelig plads, til at forbrugeren kan tilføje supplerende bemærkninger eller beskrive særlige tilfælde, som ikke er forudset på skemaets liste over forslag til svar. Kombinationen af svarforslag og fri tekst gør det væsentligt enklere at oversætte skemaet i tilfælde af en grænseoverskridende sprog. Kommissionens tjenestegrene foretager eventuelle tekniske ændringer af skemaet, som viser sig at være ønskelige. tvist, hvor parterne udtrykker forskellige sig på Kommissionen forelægger dette initiativ i form af et pilotprojekt. Inden for to år vil der på grundlag af de praktiske erfaringer med skemaet blive foretaget en evaluering af skemaets betydning og relevans. 1. 2. Fastlæggelse af passende principper for oprettelse af udenretslige organer med kompetence til at hilægge forbrugertvister og for arbejdet i disse organer Det andet af Kommissionens initiativer er en henstilling, der har til formål at fastlægge en række principper for arbejdet i de bestående eller fremtidige organer for udenretslig bilæggelse af tvister på forbrugerområdet. De udenretslige procedurer, der er omhandlet i denne meddelelse, er, uafhængigt af deres "retlige status" (afgørelse, henstilling eller forslag til forlig), karakteristiske rJerved, at der optræder en tredjemand, som ikke begrænser sig til at forsøge at overtale parterne til at finde en løsning på problemet, men som tager konkret stilling til, hvordan tvisten skal bilægges. Ved at overholde en række principper om f. eks. uafhængighed, åbenhed og effektivitet kan man bidrage til en forbedre beskyttelsen af forbrugernes rettigheder. Samtidig er det afgørende for troværdigheden og tilliden, at der gives sikkerhed for, at disse principper respekteres. Spørgsmålet om tillid indeholder to aspekter. På den ene side har vi forbrugeren, der i tillid til den sikkerhed, som de disponible udenretslige procedurer frembyder, uden forbehold eller mistro kan benytte sig af de fordele, der er forbundet med de udenretslige ordninger i hans hjemland eller, i tilfælde af en grænseoverskridende tvist, i en anden medlemsstat. På den anden side har vi de forskellige medlemsstaters organer med ansvar for udenretslig bilæggelse af tvister på forbrugerområdet, i grænseoverskridende tvister vil have større tillid til hinanden. I en sådan atmosfære af gensidig tillid vil de kunne etablere et effektivt samarbejde om at forbedre behandlingen af grænseoverskridende forbrugertvister. Kommissionen fremmer oprettelsen af netværk mellem disse organer for derigennem at skabe grundlag for et aktivt samarbejde om bilæggelse af konkrete sager. Det endelige mål må være, at forbrugeren i tilfælde af en grænseoverskridende tvist skal kunne gå til det kompetente udenretslige organ i sit hjemland og ved dettes hjælp fa indbragt sin sag for det tilsvarende udenretslige organ i udlandet. som - il - I denne henseende vil det være hensigtsmæssigt, at de udenretslige organer i de forskellige henstillingen. medlemsstater Forbrugerorganisationerne og erhvervsorganisationerne har hver for sig eller i fællesskab en afgørende rolle at spille i forbindelse med virkeliggørelsen af dette mål. respekterer principper, nævnt der de er i Disse principper vil endvidere gøre det muligt for udbydere af udenretslige tjenester i én medlemsstat at tilbyde deres tjenester i en anden medlemsstat. For at nå frem til den åbenhed og den udbredelse af kendskabet til de udenretslige procedurer, som kræves under hensyn til de principper, der er beskrevet i henstillingen, og for at fremme netværkssamarbejdet tager Kommissionen initiativ til at oprette en database med oplysninger om de udenretslige organer med kompetence til at bilægge tvister på forbrugerområdet, I indeholde de overensstemmelse med nærhedsprincippet kommer databasen til at oplysninger, som de medlemsstater, der ønsker at medvirke i initiativet, indsender til Kommissionen. Af hensyn til dataenes standardisering og for at lette dataoverførslen for et følger der med denne meddelelse medlemsstaterne. at principperne overholdes. standardoplysningsskcma som giver sikkerhed til brug for, Videre af hensyn til åbenhed og oplysning kunne medlemsstaterne på nationalt plan oprette et centralt informationskontor, som skal kunne oplyse interesserede personer om, hvilke organer de kan henvende sig til med henblik på bilæggelse af en konkret tvist på forbrugerområdet. Kommissionen evaluerer gennemførelsen af henstillingen efter senest to år. II. ET EUROPÆISK KLAGESKEMA FOR FORBRUGERE -12. A M. A. / 1. A. / I. A, l( A )( ,A M j. ) \. A. 1 I. A, J I. A. t< i( / V/ organ, som anbejaierjorbrugerne at benytte, skemaet, kan ewntuclt anbringe sit logo her. KLAGESKEMA Skemaet er udfærdiget af Europa-Kommissionen med delformål at bistå forbrugerne med at låse deres problemer på forbrugerområdet. Skemaet tager sigte på at forbedre kommunikationen mellem forbrugere og erlivervsliv for i videst muligt omfang at nå frem til en mindelig losning på problemer, forbrugerne kan stade på i forbindelse med forskellige transaktioner. Skemaet foreligger på samtlige fil/-sprog (Jittp://europa. eu. int/en/comm/dg24/. spc. html). Send ikke skemaet til Europa-Kommissionen, Europa-Kommissionen kar ikke kompetence til at intervenere i denne type tvister!! PARTERNES NAVN OG ADRESSE Klage indgivet af: Mod: Navn: Adresse, vej/gade. 1 ty, postnummer: Land: Tlf. nr. : Fax. nr. : E-mail: På vegne af Navn: Adresse, vej/gade. By, postnummer:. Land: Tlf. nr. : Fax. nr. : E-mail: Andre oplysninger:. nr. Udfyldes kun i del tilfælde, hvor forbrugerens klage indgives af tredjemand og ikke af forbrugeren selv. I s/i fald er del onskeligl, om forbrugeren sætler sin underskrift under navnel. VEJLEDNINti • For at få afgrænset problemet og specificeret kravet giver skemaet mulighed for at vælge mellem flere svar i forbindelse med hvert spørgsmål. Det eller de mest rammende svar vælges og suppleres i givet fald med yderligere oplysninger der, hvor der er afsat plads til dette formål. • Det anbefales at vedlægge skemaet kopier af relevante bilag samt modtagelseskvitterine eller andet, som gør det muligt at fastslå, at skemaet er afsendt og modtaget, og fremsende skemaet anbefalet, (behold en kopi til eget brug). • Klageren skal give den erhvervsdrivende en passende frist til at udfærdige sit svar (mindst 15 dage). Den erhvervsdrivende returnerer hele skemaet til klageren med sit svar. Derefter sender forbrugeren den erhvervsdrivende svarkuponen (side 4) NR: I de fleste nationale lovgivninger er der fastsat en frist for, hvor længe man kan gøre sin ret gældende ved en domstol Forældelsesfristen er somme tider ret kort, bLa. i forbindelse med varekøb. Det er den lovgivning, der skal lægges til grund for afgørelsen af tvisten, der er afgørende for, om anvendelsen af dette skema har opsættende \irkning. \'\ ^ ^ ^ „ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^^ PROBLEMER Angiv hvomår De stødte på problemet (dag/måned/år): på problemet: Problemet vedrører:. / /. Angiv om det er første gang, De er stødt 15 D Utilstrækkelig information 16 D Betalingsvilkår 17 D Pris 18 D Prisforhøjelse 19 D Yderligere omkostninger 20 D Uberettigede udgifter/uberettiget fakturering 21 D Kontraktvilkår 22 D Kontraktens dækning 23 D Vurdering af skade 24 O Kompensation afslået 25 D Utilstrækkelig kompensation 26 D Ændring af kontrakt 27 D Utilstrækkelig gennemførelse af kontrakt 28 D Annullering/opsigelse af kontrakt 29 D Annullering af ydelse 30 D Tilbagebetaling af lån 31 D Rentekrav 32 D Manglende opfyldelse af forpligtelse 1 D Produktet ikke leveret 2 D Tjenesteydelse ikke præsteret 3 D Forsinket levering af produktet 4 D Forsinket præstation af tjenesteydelse Forsinkelsens varighed 5 D Produktfejl 6 D Fejl ved tjenesteydelse Beskriv fejlen 7 D Produkt ikke i overensstemmelse med ordre 8 D Produkter/tjenesteydelser ikke bestilt 9 D Forvoldt skade 10 D Manglende opfyldelse af garanti 11 D Salg afslået 12 D Tjenesteydelse afslået 13 D Svindel 14 D Mangelfuld information 33 D Yderligere oplysninger 34 D Andre problemer II. FAKTISKE FORHOLD OG OMSTÆNDIGHEDER: (Angiv tid og sted for køb eller undertegnelse af kontrakt, beskriv produktet eller tjenesteydelsen og anfør prisen, betalingsvilkårene og alle andre forhold, som kan være af nytte, når Deres klage vurderes): 45 D Korrektion af skadesevaluering 46 D Udbetaling af skadeserstatning på (beløb) 47 D Godtgørelse af acontobetaling på (beløb) 48 D Godtgørelse af andre betalinger på (beløb) 49 D Prisnedslag på (beløb) 50 D Udbetaling af skadeserstatning på (beløb) III. FORBRUGERENS KRAV 35 D Levering af produkt eller tjenesteydelse 36 D Reparation af produkt eller forbedring af tjenesteydelse 37 D Udskiftning af produkt 38 D Annullering af salg 39 D Opfyldelse af garanti 40 D Opfyldelse af forpligtelser 41 D Indgåelse af kontrakt 42 D Annullering/opsigelse af kontrakt 43 D Annullering af faktura 44 D Fremsendelse af informationer 51 D Yderligere oplysninger: 52 D Andre krav 14 IV. YDERLIGERE BEGRUNDELSER (eventuelt) V. JURIDISK GRUNDLAG (eventuelt) VI. BILAG (De bedes om muligt venligst vedlægge skemaet en KOPI af Deres bilag, f. eks. faktura, kontrakt, kvitteringer, etc. ) Vedlagte bilag: 1 2 3 4 Hvis det ikke er muligt at bilægge tvisten i mindelighed, eller hvis der ikke foreligger et svar inden dage at regne fra klagens afsendelse, forbeholder jeg mig ret til at indbringe sagen for en kornpetent myndighed. , den Underskrift: -15 III. VIRKSOMHEDENS/DEN ERHVERVSDRIVENDES SVAR Reference (den erhvervsdrivende): 53 O Jeg godtager Deres klage og forpligter mig til at 54 G Jeg godtager delvis Deres klage og foreslår Dem at inden den 55 n Jeg finder ikke Deres klage begrundet, men er villig til at gore en symbolsk indsats og forpligter mig til at: inden den 56 11 Jeg afviser Deres klage Hegrundel. se: 57 11 Jeg foreslår, at tvisten indbringes for nedenstående organ, som har kompetence til udenretslig bilæggelse af denne form for tvister på forbrugerområdet:: den. Underskrift: sKNiM. s AI i ()UIJUIK;I. KI:N T IL I>KN KKIIVKKVKI>KIVKNI>K Den erhvervsdrivendes reference: Klage indgivet af: Mod: På vegne af: 58 D Jeg er indforstået med Deres forslag til bilæggelse af tvisten 59 D Jeg afviser Deres forslag, fordi 60 ti I overensstemmelse med Deres forslag indbringer jeg tvisten for det organ. De har foreslået. den Underskrift: 16 m. KOMMISSIONENS HENSTILLING NR. /. /EF OM DE PRINCIPPER, DER FINDER ANVENDELSE PÅ ORGANER MED ANSVAR FOR UDENRETSLIG BILÆGGGELSE AF TVISTER PÅ FORBRUGEROMRÅDET KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER, som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 155, og som tager følgende i betragtning: Rådet understregede i sine konklusioner, vedtaget den 25. november 1996 på mødet i Rådet (forbrugerpolitik), at indsatsen for at styrke forbrugernes tillid til det indre markeds funktion og deres muligheder for at få fuldt udbytte af det indre markeds fordele indebærer, at forbrugerne skal have mulighed for at bilægge eventuelle tvister på en effektiv og passende måde ved hjælp af udenretslige eller lignende procedurer; Europa-Parlamentet fremhævede i sin beslutning af 14. november 199612, hvor stor betydning det har, at disse procedurer opfylder en række minimumskriterier, som garanterer det ansvarlige organs uvildighed, procedurens effektivitet såvel som offentlighed og åbenhed i proceduren, og opfordrede Kommissionen til at fremsætte forslag på området; de fleste tvister på forbrugerområdet er i sagens natur karakteriseret ved et misforhold mellem sagens økonomiske omfang og udgifterne ved en retslig bilæggelse; de problemer, der eventuelt måtte være forbundet med de retslige procedurer, kan ikke mindst ved grænseoverskridende konflikter ta forbrugeren til at undlade at gøre sine rettigheder gældende; "grønbogen om forbrugernes klagemuligheder og om bilæggelse af tvister på inden for enhedsmarkedet"13 har været genstand for omfattende forbrugerområdet høringer, og resultaterne heraf har bekræftet, at det er påtrængende nødvendigt med en fællesskabsaktion, der har til formål at forbedre den nuværende situation; de erfaringer, som flere medlemsstater har gjort sig, viser, at alternative procedurer til udenretslig bilæggelse af tvister på forbrugerområdet kan føre til gode resultater, og det gælder både for forbrugere og for virksomheder, forudsat at visse grundlæggende principper overholdes, samtidig med at udgifterne ved bilæggelse af tvister på forbrugerområdet og bilæggelsens varighed reduceres; 12 Europa-Parlamentets beslutning om Kommissionens meddelelse "Handlingsplan vedrørende forbrugernes klagemuligheder og bilæggelse af tvister på forbrugerområdet i det indre marked" af 14. 11. 1996, EFT C 362 af 2. 12. 1996, s. 275. 13 Grønbog om forbrugernes klagemuligheder og om bilæggelse af tvister på forbrugerområdet inden for enhedsmarkedet, KOM (93) 576, endelig udg. af 16. 11. 1993. til bilæggelse af med sådanne principper på europæisk plan vil det blive lettere at iværksætte udenretslige forbindelse med procedurer grænseoverskridende konflikter ville de eksisterende udenretslige organer i de forskellige medlemsstater have større tillid til hinanden og forbrugerne til de forskellige nationale procedurer; principperne vil endvidere gøre det muligt for udbydere af udenretslige tjenester i én medlemsstat at tilbyde deres tjenester i en anden medlemsstat; forbrugerområdet; tvister på i i grønbogens konklusioner hedder det, at der bør vedtages en "henstilling fra forbedre og belyse de ombudsmands- og Kommissionen med henblik på at mæglerordninger, som har til opgave at behandle forbrugertvister"; under høringerne om grønbogen blev det fremhævet, at der er behov for en sådan henstilling, hvilket blev bekræftet af langt de fleste berørte parter under høringen om meddelelsen om "Handlingsplanen"14; denne henstilling skal begrænse sig til de procedurer, der uafhængigt af deres benævnelse fører til en bilæggelse af tvisten på foranledning af en tredjemand, som foreslår eller foreskriver en løsning; følgelig er procedurer, som alene går ud på at bringe parterne sammen og forsøge at overtale dem til at finde en løsning i fællesskab, ikke omfattet; de udenretslige organers afgørelser kan være bindende for parterne, have form af en simpel henstilling eller af et forslag til forlig, som skal accepteres af parterne; i forbindelse med nærværende henstilling er disse forskellige muligheder dækket af udtrykket "afgørelse"; for at kunne garantere, at forbrugernes rettigheder beskyttes, og for at øge forbrugernes tillid til de alternative procedurer til bilæggelse af tvister på forbrugerområdet, skal det organ, der er ansvarligt for at træffe afgørelserne, være uvildigt og objektivt; et organ kan kun være uvildigt i forbindelse med udførelsen af sine opgaver, hvis det ikke udsættes for påvirkninger, der kan influere dets afgørelser; dets uafhængighed bør derfor sikres, uden at det af den grund skal være nødvendigt at indføre garantier, som er lige så strenge som dem, der har til formål at sikre dommernes uafhængighed i domstolssystemet; når afgørelserne træffes individuelt, kan den ansvarlige persons uvildighed kun garanteres, hvis den pågældende kan godtgøre, at han er uafhængig og har de nødvendige kvalifikationer samt fungerer i omgivelser, som sætter ham i stand til at træffe selvstændige afgørelser; dette forudsætter, at den ansvarlige persons mandat er garanteret i en periode af passende længde, i løbet af hvilken han ikke kan afsættes uden gyldig grund; 14 "Handlingsplan vedrørende forbrugernes klagemuligheder og bilæggelse af tvister på forbrugerområdet i det indre marked", KOM (96) 13, endelig udg. af 14. 2. 1996. - 18- når afgørelser træffes af et kollegium, er lige deltagelse af repræsentanter for forbrugere og erhvervsdrivende tilstrækkelig til at sikre uafhængighed; for at sikre, at de berørte parter informeres i tilstrækkeligt omfang, er det nødvendigt at garantere åbenhed omkring proceduren og de organer, der er ansvarlige for at bilægge tvisterne; mangel på åbenhed kan være til skade for parternes rettigheder og føre til skepsis over for udenretslige procedurer til bilæggelse af tvister på forbrugerområdet; parternes interesser kan kun tilgodeses, hvis proceduren sætter dem i stand til at fremføre deres synspunkter over for det kompetente organ og skaffe sig kendskab til de forhold, som modparten fremfører, samt i givet fald til eksperters udtalelser; dette indebærer ikke nødvendigvis, at parterne skal afgive mundtlig forklaring; de udenretslige procedurer tager sigte på at forbedre forbrugernes klagemuligheder; de bør således øge effektiviteten ved at afhjælpe visse problemer på retsområdet, f. eks. store udgifter, lange frister og tunge procedurer; for at gøre proceduren mere effektiv og retfærdig, skal det kompetente organ tildeles en aktiv rolle, som sætter det i stand til at tage hensyn til ethvert forhold, som er nyttigt i forbindelse med tvistens bilæggelse; denne aktive rolle er meget vigtig, for i forbindelse med udenretslige procedurer optræder parterne ofte uden juridisk bistand; de udenretslige organer kan træffe afgørelser på grundlag af retsforskrifter, men også efter billighed samt på grundlag af adfærdskodekser; denne fleksibilitet med hensyn til grundlaget for deres afgørelser må dog ikke medføre, at niveauet for forbrugerbeskyttelse sænkes i forhold til den beskyttelse, som forbrugeren ville være sikret i henhold til fællesskabsretten, hvis domstolene skulle håndhæve lovgivningen; parterne har ret til at blive informeret om afgørelserne og begrundelserne herfor; det er nødvendigt at motivere afgørelserne for at sikre, at der er åbenhed, og at parterne har tillid til den måde, de udenretslige procedurer fungerer på; fællesskabsretten rettighed uden undtagelser; når i henhold til artikel 6 i den europæiske menneskerettighedskonvention er søgsmålsadgang en grundlæggende fri bevægelighed for varer og tjenesteydelser på det indre markedet, er det en konsekvens heraf, at de erhvervsdrivende - og forbrugerne - har mulighed for at anlægge sag ved en medlemsstats domstole på samme vilkår som landels egne statsborgere med henblik på at fa afgjort tvister, som deres erhvervsmæssige virksomhed kan give anledning til; de udenretslige procedurer kan ikke have til formål at træde i stedet for retssystemet; anvendelse af udenretslige procedurer kan derfor ikke hindre forbrugeren i at benytte sig af sin ret til søgsmål ved domstolene, medmindre vedkommende accepterer det udtrykkeligt med fuldt kendskab til konsekvenserne herafog efter, at tvisten er opstået; sikrer -19 undertiden kan parterne, uafhængig af tvistens genstand og værdi, og særlig forbrugeren "som den part i kontrakten, der må antages at være økonomisk set svagere og retligt set mindre erfaren end medkontrahenten", have behov for bistand eller juridisk rådgivning fra tredjemand for at kunne forsvare og beskytte deres rettigheder bedre; med henblik på at nå frem til den åbenhed og den udbredelse af kendskabet til de udenretslige procedurer, som kræves under hensyn til de principper, der er beskrevet i henstillingen, og for at fremme netværkssamarbejdet tager Kommissionen initiativ til at oprette en database med oplysninger om de organer med ansvar for udenretslig bilæggelse af tvister på forbrugerområdet, som giver sikkerhed for, at principperne overholdes; databasen kommer til at indeholde de oplysninger, som de medlemsstater, der ønsker at medvirke i initiativet, indsender til Kommissionen; af hensyn til dataenes standardisering og for at lette dataoverførslen er der blevet udarbejdet et standardoplysningsskema til brug for medlemsstaterne; i betragtning af målsætningen i traktatens artikel 129 A gående ud på at sikre et højt forbrugerbeskyttelsesniveau forekommer det under de givne omstændigheder og for på et centralt område at støtte og supplere de initiativer, som medlemsstaterne har truffet, at være nødvendigt at fastlægge minimumsprincipper på fællesskabsplan for såvel oprettelse af udenretslige procedurer til bilæggelse af tvister på forbrugerområdet som for den måde, de skal fungere på, under hensyntagen til at disse minimumsprincipper ikke kommer til at overstige det, der er nødvendigt for at sikre, at de udenretslige procedurer fungerer på en hensigtsmæssig måde; minimumsprincipperne er således i overensstemmelse med nærhedsprincippet, HENSTILLER, at ethvert nuværende eller fremtidigt organ, der har kompetence til at bilægge udenretslige tvister på forbrugerområdet, overholder følgende principper: I. Princippet om uafhængighed Det organ, der er ansvarligt for at træffe afgørelsen, er uafhængigt, således at det kan garanteres, at dets handlinger er upartiske. Når afgørelsen træffes individuelt, garanteres denne uafhængighed bl. a. ved følgende foranstaltninger: - den person, der udpeges, har den fornødne kapacitet, erfaring og kompetence, bl. a. på det juridiske område, til at varetage funktionen; - den person, der udpeges, har et mandat af en varighed, som er tilstrækkelig til at sikre, at vedkommende handler uafhængigt og uden at kunne afsættes uden gyldig grund; 20 - når den person, der udpeges, udnævnes eller lønnes af en erhvervsorganisation eller en virksomhed, må vedkommende for den pågældende erhvervsorganisation eller et af dens medlemmer eller for virksomheden de tre sidste år, inden vedkommende indtræder i sin funktion. ikke have arbejdet Når beslutningen træffes af et kollegium, kan det sikres, at det organ, der er ansvarligt for at træffe afgørelsen, er uafhængigt, ved at der er et lige antal repræsentanter for forbrugere og erhvervsdrivende, eller ved at ovennævnte kriterier er opfyldt. II. Princippet om åbenhed Der indføres hensigtsmæssige midler til at sikre åbenhed omkring proceduren. De pågældende midler omfatter. I. skriftlig eller anden hensigtsmæssig formidling af følgende oplysninger til enhver, som anmoder derom: - en nøjagtig beskrivelse af den form for tvister, som kan indbringes for organet, til geografisk dækning og samt eventuelle begrænsninger med hensyn sagsgenstandens værdi; - regler for indbringelse af sager for organet, herunder eventuelle indledende foranstaltninger, som forbrugeren skal sørge for, samt andre procedureregler, bl. a. om skriftlig eller mundtlig procedure, personligt fremmøde og proceduresprog; - eventuelle gebyrer for parterne i forbindelse med proceduren, herunder reglerne om deling af udgifterne, når proceduren er afsluttet; den form for regler, som organels afgørelser er baseret på (retsforskrifter, billighed, adfærdskodekser, etc. ); - organets beslutningsproces; - afgørelsens retlige status, samtidig med at det tydeligt anføres, om afgørelsen er bindende for den erhvervsdrivende eller for begge parter; hvis afgørelsen er bindende, skal de sanktioner, der anvendes i tilfælde af manglende overholdelse, angives nærmere; det samme gælder eventuelle retsmidler, som den part, der ikke opnår tilfredsstillelse, kan gøre brug af; II. offentliggørelse af en årsrapport fra det kompetente organ om dets afgørelser, som gør det muligt at evaluere resultaterne og identificere, hvilken form for tvister der indbringes for organet. 21 III. Princippet om kontradiktion Proceduren giver alle de berørte parter mulighed for at fremføre deres synspunkter over for det kompetente organ og skaffe sig kendskab til de holdninger og forhold, som den anden part fremfører, samt i givet fald til ekspertudtalelser. IV. Princippet om effektivitet Procedurens effektivitet sikres ved følgende foranstaltninger, som garanterer: - forbrugeren adgang til proceduren, uden at denne er forpligtet til at skaffe sig juridisk bistand; - ingen eller eventuelt moderate gebyrer; korte frister mellem sagens indbringelse for organet og den endelige afgørelse; et aktivt kompetent organ, der kan tage hensyn til ethvert forhold, som er nyttigt for tvistens bilæggelse. V. Princippet om lovlighed Organets afgørelse kan ikke fratage forbrugeren den beskyttelse, vedkommende sikres i henhold til de præceptive regler i loven i det land, hvor organet er etableret. 1 forbindelse med grænseoverskridende tvister kan organets afgørelse ikke fratage forbrugeren den beskyttelse, vedkommende sikres i henhold til de præceptive regler under lovgivningen i den medlemsstat, hvor forbrugeren har bopæl i de tilfælde, der er anført i artikel 5 i Rom konventionen af 19. juni 1980 om, hvilken lov der skal anvendes på kontraktlige forpligtelser. Alle afgørelser begrundes og meddeles de berørte parter skriftligt eller på anden hensigtsmæssig måde hurtigst muligt. VI. Princippet om frihed Organets afgørelse kan ikke være bindende for parterne, medmindre parterne informeres herom forinden og accepterer det udtrykkeligt. Forbrugerens valg af den udenretslige procedure kan ikke følge af en forpligtelse indgået inden tvistens opståen, når denne forpligtelse medfører, at forbrugeren mister sin ret til at indbringe en sag for de kompetente domstole med henblik på retslig bilæggelse. 22 VII. Princippet om repræsentation Proceduren kan ikke fratage parterne deres ret til juridisk bistand eller til at lade sig ledsage af tredjemand på ethvert trin i proceduren. DENNE HENSTILLING henvender sig til de organer, som er ansvarlige for udenretslig bilæggelse af tvister på forbrugerområdet, til enhver fysisk eller juridisk person med ansvar for sådanne organers oprettelse eller funktion samt til medlemsstaterne, for så vidt som de er involverede. 23 BILAG OPLYSNINGER OM ORGANER MED ANSVAR FOR UDENRETSLIG BILÆGGELSE AF TVISTER PÅ FORBRUGEROMRÅDET ORGANETS NAVN OG ADRESSE: (angiv navn, adresse, telefon- og faxnr. , e-mail adresse og alle andre oplysninger, som kan være nyttige og gøre det lettere for interesserede at tage kontakt med organet) OPBYGNING: (beskriv organets sammensætning, om der træffes afgørelser individuelt eller af et kollegium, mandatets varighed og reglerne for udnævnelse og fjernelse af de personer, der er ansvarlige for at træffe afgørelser) KOMPETENCE: (beskriv den type tvister, der behandles, den geografiske dækning og eventuelle begrænsninger med hensyn til sagsgenstandens værdi) PROCEDURE: (beskriv reglerne for indbringelse af sager, bl. a. eventuelle indledende foranstaltninger, som forbrugeren skal sørge for, fristerne for at reagere, eventuelt behov for personligt fremmøde, skriftlig eller mundtlig procedure) GEBYRER: (angiv eventuelle gebyrer i forbindelse med proceduren samt regler for fordeling af udgifterne, når proceduren er afsluttet) AFGØRELSENS ART: (angiv om proceduren fører til en bindende afgørelse for den ene eller for begge parter, til en simpel henstilling eller til et forslag til forlig) HÅNDHÆVELSE (angiv midlerne til håndhævelse i det tilfælde, proceduren fører til en bindende afgørelse). 24 ISSN 0254-1459 KOM(98) 198 endelig udg. DOKUMENTER DA 10 06 01 Katalognummer : CB-CO-98-307-DA-C ISBN 92-78-36007-4 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg


title: Propuesta de reglamento (CE) del Consejo que modifica el Reglamento (CE) n° 56/98 de 19 de diciembre de 1997 por el que se establecen para 1998 determinadas medidas de conservación y gestión de los recursos pesqueros aplicables a los buques que enarbolen pabellón de Lituania

eurovoc_concepts:
Lithuania
catch quota
conservation of fish stocks
fishery management
fishing licence

text: COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS Bruselas, 30. 03. 1998 COM(1998) 196 final Propuesta de REGLAMENTO (CE) DEL CONSEJO que modifica el Reglamento (CE) n° 56/98 de 19 de diciembre de 1997 por el que se establecen para 1998 determinadas medidas de conservación y gestión de los recursos pesqueros aplicables a los buques que enarbolen pabellón de Lituania (presentada por la Comisión) EXPOSICIÓN DE MOTIVOS De conformidad con el Acuerdo sobre relaciones pesqueras entre la Comunidad Europea y la República de Lituania, firmado en Bruselas el 20 de diciembre de 1996, la Comunidad y Liruania celebraron consultas en Bruselas los días 15 y 16 de octubre de 1997 que desembocaron en un régimen pesquero para 1998. Para completar este régimen pesquero, el Consejo aprobó el 19 Diciembre 1997 el Reglamento (CE) n° 56/98, por el que se establecen las condiciones específicas de pesca de las cuotas asignadas a los buques lituanos para 1998 en aguas de la Comunidad. No obstante, debido a dificultades surgidas para asignar a la flota lituana las cuotas concedidas por la Comunidad, la administración lituana ha pedido que se incremente el número de buques frigoríficos de transporte y el de buques autorizados a faenar simultáneamente en aguas comunitarias de cuatro a cinco en el primer caso y de tres a cuatro, en el segundo. Tras haber consultado a los Estados miembros, ambas Partes han acordado modificar en ese sentido el régimen pesquero de 1998. â Propuesta de REGLAMENTO (CE) N°. /98 DEL CONSEJO que modifica el Reglamento (CE) n° 56/98 de 19 de diciembre de 1997 por el que se establecen para 1998 determinadas medidas de conservación y gestión de los recursos pesqueros aplicables a los buques que enarbolen pabellón de Lituania EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) n° 3760/92 del Consejo, de 20 de diciembre de 1992, por el que se establece un régimen comunitario de la pesca y la acuicultura1, y, en particular, el apartado 4 de su artículo 8, Vista la propuesta de la Comisión, Considerando que, de conformidad con el procedimiento previsto en el Acuerdo de pesca entre la Comunidad Europea y la República de Lituania2, y, en particular, en sus artículos 3 y 6, la Comunidad y Lituania han celebrado consultas sobre sus derechos de pesca recíprocos en 1998 y sobre la gestión de los recursos vivos comunes; Considerando que el Reglamento (CE) n° 56/983 asigna para 1998 determinadas cuotas de capturas en aguas de la Comunidad a los buques que enarbolen pabellón de Lituania y establece las condiciones en las que pueden pescarse dichas cuotas; Considerando que las Partes han celebrado nuevas consultas sobre las condiciones de expedición de licencias de pesca para los buques pesqueros que faenen en aguas comunitarias; Considerando que estas consultas han concluido y que el resultado de las mismas ha sido un incremento del número máximo de buques frigoríficos de transporte de Lituania; Considerando que el Reglamento (CE) n° 56/98 debe modificarse con arreglo a ello, 1 2 3 DO n° L 389 de 31. 12. 1992, p. 1. Reglamento modificado por el Acta de adhesión de 1994. DO n° L 332 de 20. 12. 1996, p. 8. DO n° L 12 de 19. 01. 1998, p. 95. Q HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Artículo 1 El Anexo I del Reglamento (CE) n° 56/98 queda sustituido por el Anexo del presente Reglamento. Artículo 2 El presente Reglamento entrará en vigor el día de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas. El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el. de 1998 Por el Consejo El Presidente k ANEXO I Cuotas y licencias de pesca lituanas en 1998 Zona de pesca de los Estados miembros de la Comunidad Zonas en tas qtte se autoriza la pesca Cantidades (toneladas) Número de ¡iilliiil CffiM m(d)(1) CIEM m(d)(1) CIEM ffl(d)(1) CIEM ffl(d)(1) 1. 350 500 4. 000 500(2) 70(50) Especies Bacalao Arenque Espadín Salmón (i) (2) (3) Más allá de 12 millas náuticas de las líneas de base que sirven para calcular las aguas territoriales y al sur de los 59° 30' N. Número de ejemplares. El número de licencias y permisos especiales de pesca válidos en cualquier momento figura entre paréntesis. Además, se autoriza un máximo de cinco buques frigoríficos de transporte en las pesquerías de arenque y espadín, pero no se autorizarán más de cuatro buques simultáneamente en un momento dado. <r ISSN 0257-9545 COM(98) 196 final DOCUMENTOS ES 03 06 11 02 N° de catálogo : CB-CO-98-208-ES-C ISBN 92-78-32849-9 Oficina de Publicaciones Oficiales de las Comunidades Europeas L-2985 Luxemburgo c