title: Rådets förordning (EG) om Europeiska regionala utvecklingsfonden

eurovoc_concepts:
European Regional Development Fund
Structural Funds
operation of the Institutions
structural policy

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION ft^ft ft ft ft ft ft ft ft^ft Bryssel den 18. 03. 1998 KOM(1998) 131 slutlig 98/0090 (AVC) 98/0114 (SYN) 98/0115 (SYN) 98/0116 (CNS) RÅDETS FÖRORDNING (EG) om allmänna bestämmelser för strukturfonderna RÅDETS FÖRORDNING (EG) om Europeiska regionala utvecklingsfonden RÅDETS FÖRORDNING (EG) om Europeiska socialfonden RÅDETS FÖRORDNING (EG) om strukturåtgärder i fiskesektorn (framlagda av kommissionen) REFORM AV STRUKTURFONDERNA Motivering Innehåll INLEDNING: NÖDVÄNDIGHETEN AV ATT SE ÖVER FÖRORDNINGARNA FÖRSTA DELEN: DEN POLITISKA VÄGEN TILL STRUKTURFONDSREFORMEN A. Prioritering på politisk nivå av ekonomisk och social sammanhållning B. Gemenskapens prioriteringar inom strukturpolitiken C. Tydligt uppdelade ansvarsområden 1. Ett utökat och fördjupat partnerskap 2. En omriktning av kommissionens ansvar 3. Ett mer fullständigt ansvar åt medlemsstaterna I). Balanserade förslag 1. En mer koncentrerad strukturfondsinsats 2. En strategisk och integrerad programplanering 3. En decentraliserad och förenklad insats 4. En effektivare och strängare kontrollerad övervakning E. Strukturfondsförordningarnas uppbyggnad 1. Rättslig grund 2. Förordningarnas nya uppbyggnad ANDRA DELEN: DEN ALLMÄNNA STRUKTURFONDSFÖRORDNINGEN A. Strävan mot koncentration 1. Ett begränsat antal prioriterade mål a) De tre målen b) Gemenskapsinitiativen 2. Förstärkt koncentration a) Tematisk koncentration b) En progressiv geografisk koncentration c) Finansiell koncentration B. Förenkling och decentralisering 1. En bättre fördelning av uppgifter och ansvar i ett utökat och fördjupat partnerskap 2. En integrerad och strategisk programplanering 3. En decentraliserad programplanering 4. Ansvarsfull övervakning som medger insyn 5. Enklare och strängare förvaltning från kommissionens sida 6. Särskilda bestämmelser för gemenskapsinitiativen C. Större effektivitet 1. Förhandlad additionalitct 2. Bättre definierade stödberättigandc utgifter 3. Nya finansieringslösningar 4. En fullt integrerad utvärdering 5. Ett nytt verktyg för effektiviteten: Prestationsreserven 6. De rådgivande kommittéernas och förvaltningskommittéernas roll D. Förbättrade kontroller 1. Tillförlitliga kontrollsystem 2. Effektiva finanasiella korrigeringar TREDJE DELEN: DE SÄRSKILDA FÖRORDNINGARNA FÖR VARJE STRUKTURFOND A. FRU I B. ESF t\ EUGFJ:s stöd till landsbygdens utveckling D. Särskild förordning för strukturåtgärder inom fiseksektor MOTIVERING INLEDNING Nödvändigheten av att se över förordningarna Nästan tio år har gått sedan strukturfondsreformen 1988. Anpassningen av den rättsliga ram som beslutades 1993 hade till syfte att förstärka och förbättra de nya strukturer som skapats sedan 1988 snarare än att ligga till grund för ännu en grundläggande reform utan stöd av en fördjupad utredning. Genom sin första rapport om den ekonomiska och sociala sammanhållningen i november 1996 har kommissionen kunnat genomföra en sådan utredning. Utredningen har gjort det möjligt att dra slutsatser om situationen för den ekonomiska och sociala sammanhållningen samt om dess utveckling. Dessutom har slutsatser kunnat dras kring strukturpolitikens inverkan pä detta område. Kommissionen föreslår här de första vägarna till alt förbättra unionens strukturpolitik. 1 fråga om ekonomisk och social konvergens har skillnaderna mellan medlemsstaterna i inkomst per invånare minskat kraftigt det senaste decenniet. Detta är resultatet av att de fyra så kallade sammanhållningsländerna har kommit i kapp och att inkomsten i dessa länder har stigit från 66 % av gemenskapsgenomsnittet till 74%. Inkomstskillnaderna mellan regionerna har dock under samma tidsperiod förblivit i stort sett oförändrade. De minst välmående regionerna, vilka omfattas av mål 1, utgör en grupp vars medelinkomst per invånare har förbättrats med 2,5 procentenheter och ökat från 64,6 % av unionens genomsnitt till 67,2 %. är mindre inkomstskillnader Uppgifterna inom fördelaktiga när det gäller medlemsstaterna och när det gäller sysselsättningen. Inkomstskillnaderna har i princip ökal i alla medlemsstater. Trots att omkring 7 miljoner faktiska arbetstillfällen har skapats sedan 1983 har antalet arbetslösa i unionen inte minskat alls och de regionala skillnaderna har ökat betydligt. Dessutom har arbetslösheten en tendens att föra med sig mycket skadliga effekter för de mest utsatta socialgrupperna. Detta gäller de unga, varav en av fem står utan arbete, det gäller kvinnorna, vilka har en betydligt högre genomsnittlig arbetslöshet än männen, och bland personer utan särskilda kvalifikationer har hälften av de arbetslösa varit utan arbete under mer än ett år. Därför är det inte förvånande att ett stort antal människor lever under existensminimum. Den ökade fattigdomen som är ett orosmoment för det framtida europeiska samhället är mer framträdande i flera av de mest framstående och urbaniserade medlemsstaterna. Med den nya avdelningen om sysselsättningen utgör Amsterdamfördraget ett steg framåt. I fördraget bereds en framträdande plats åt kampen för sysselsättning i unionen, åt en hållbar utveckling samt åt jämställdheten mellan män och kvinnor. Avsikten att genomföra en kraftfull jämställdhetspolitik visar sig i viljan att göra detta till en allmän princip för strukturpolitiken och strukturåtgärderna. Unionen ställs också inför stora utmaningar när det gäller globaliseringen, införandet av ny teknik, genomförandet av Ekonomiska och monetära unionen samt utvidgningen. Dessutom måste framsteg göras i fråga om medborgarnas Europa. detta stärkas. I Marknadskrafterna och företagarandan är naturligtvis oumbärliga när det gäller att gripa sammanhang måste sammanhållningen allmänna också detta också allmänna sammanhang måste I stärkas. Marknadskrafterna och företagarandan är naturligtvis oumbärliga när det gäller att gripa nya möjligheter. Men solidaritet och ömsesidigt stöd är också absolut nödvändiga komplement, inte enbart av sociala skäl utan också för att generera en konkurrenskraftig utveckling och en hållbar tillväxt som skall skapa sysselsättning och kompletterande inkomster. Genom det utbyte som skapas ger detta återverkan både för de regioner som för stöd och för unionen som helhet. sammanhållningen I sitt meddelande "Agenda 2000 - " föreslår kommissionen klart och tydligt att den ekonomiska och sociala sammanhållningen också fortsättningsvis skall ges politisk prioritet. Den förestående anslutningen av länder som ligger på en relativt låg utvecklingsnivå ökar ytterligare nödvändigheten av detta, så att arbetet med att uppnå den huvudmålsättning att minska utvecklingsskillnaderna som anges i artikel 130a i fördraget kan fortsättas. Flera verktyg står till förfogande för sammanhållningen, också inom ramen för utvidgningen. Det kommer att röra sig om strukturfonderna (ERUF, ESF, EUGFJ- utveckling samt FFU), sammanhållningsfonden, Instrumentet för strukturpolitiken inför anslutningen (ISPA). Vad beträffar strukturfonderna formuleras kommissionen förslag kring tre huvudsakliga teman i ett sammanhang av budgetdisciplin i syfte att dels fortsätta att stödja de regioner och socialgrupper som har det svårast i de femton medlemsländerna och dels integrera de länder som ansökt om medlemskap i unionen. Målet för det första temat är att den nivå av ekonomisk solidaritet som uppnåtts 1999 skall bestå, det vill säga ett belopp på 286,4 miljarder euro (1999 års priser) för perioden år 2000 - 2006, vilket motsvarar 275 miljarder ecu enligt 1997 års priser. Av dessa är 218,7 (motsvarande 210 miljarder ecu enligt 1997 års priser) miljarder euro avsatta för strukturfonderna och skall gå till de nuvarande 15 medlemsstaterna. Det första beloppet är lika med att låta 0,46 % av unionens BNP gå till den ekonomiska och sociala sammanhållningen. för viljan att För det andra ger den insats som beslutades av Europeiska rådet i Edinburgh (200 miljarder ecu - 1997 års priser - för 1993-1999; eller 208 miljarder enligt 1999 års priser) uttryck i de omställnings- och utvecklingsansträngningar som görs i medlemsstaternas regioner med hänsyn till deras budgetsaneringspolitik. Denna riktlinje blir genomförbar enbart genom ökad koncentration av fondinsatserna. Koncentrationen är mycket viktig, både därför att vissa regioner har gjort stora framsteg i fråga om faktisk konvergens samt med hänsyn till strukturstödets effektivitet. involvera unionen För det tredje bör strukturfondsystemet efter reformen säkerställa ett bättre kostnad/effektivitetsförhållande, med utgångspunkt i ett klargörande av vilken roll de olika aktörerna har i fråga om utveckling, förenkling, utvärdering och kontroll. De riktlinjer som kommissionen lägger fram i Agenda 2000 behandlas för närvarande i ett förslag till en ny allmän förordning för strukturfonderna som kompletteras med en förordning som tar upp aspekter som är specifika för var och en av fonderna. FÖRSTA DELEN: Den politiska vägen till strukturfondsreformen A. Prioritering pä politisk nivå av ekonomisk och social sammanhållning Konceptet ekonomisk och social sammanhållning infördes i Europeiska enhetsakten, vilken låg till grund för 1998 års strukturfondsreform. Genom Fördraget om Europeiska unionen görs sammanhållningen till en av de tre pelarna för att bygga ett enat Europa, vid sidan av EMU och den inre marknaden. I Amsterdamfördraget bekräftas sammanhållningens framstående roll, vilken stärks ytterligare genom den prioritet som skall ges kampen mot arbetslösheten genom införandet av ett nytt kapitel om sysselsättningen. Prioriteringen på politisk nivå av ekonomisk och social sammanhållning måste upprätthållas på ett klart urskiljbart sätt, vilket kräver att man fortsätter ansträngningen för detta. Den förestående utvidgningen länder med mycket olika utvecklingsnivåer ökar ytterligare detta krav. till nya Mer än någonsin kommer det att krävas solidaritet inom Europa för att uppnå huvudmålet att minska utvecklingsskillnaderna enligt föreskrifterna i artikel 130a. Solidariteten utgör ett grundläggande bidrag till stabiliteten i unionen samt till främjandet av en högre sysselsättningsnivå och av jämställdhet mellan män och kvinnor. Strukturfondsåtgärderna skall också stimulera till en konkurrenskraftig och hållbar miljöutveckling, en varaktig och sysselsättningsskapande tillväxt, ekonomiskt och teknologiskt nyskapande, främjande av kvalificerad och anpassningsbar arbetskraft genom en utjämning av skillnaderna. B. Gemenskapens prioriteringar inom strukturpolitiken Att skapa förutsättningar för en hållbar ekonomisk utveckling: konkurrenskraft och sysselsättning tillväxt, Strukturfonderna är det mest framträdande verktyget för att minska skillnader och därmed också för att främja tillväxt och sysselsättning. Återverkningarna bör särskilt när det gäller sysselsättningen gälla de tre huvudinsatsområdena - infrastrukur, utveckling av mänskliga resurser samt stöd till den produktiva sektorn, både på kort och på lång sikt. På kort sikt genom att stimulera efterfrågan på varor och tjänster och på lång sikt genom att förbättra sambandet mellan mänskliga och fysiska resurser å ena sidan och den produktiva miljön samt arbetsmarknaden å den andra. för den största delen av de politiska områden Ansvaret som påverkar sysselsättningssituationen i EU ligger emellertid i första hand på medlemsstaterna. Genom sin makroekonomiska politik utövar medlemsstaterna ett avgörande inflytande när det gäller att skapa ett klimat för ekonomisk tillväxt och sysselsättning. Och faktum är att denna politik under svåra omständigheter har lett till vissa anmärkningsvärda grundläggande förbättringar i medlemsstaternas ekonomi. Detta gäller särskilt i fråga om exempelvis räntesatser och prisstabilitet, där räntesatserna har strålat samman mot den lägsta nivån på trettio år. De flesta medlemsstater har ingripit för att öka nyskapandet och 6 uppkomsten av nya företag samt för att förbättra effektiviteten på arbetsmarknaden med hjälp av en arsenal nya åtgärder för att anpassa tillgång och efterfrågan. Trots framgången har politiska åtgärder på nationell nivå sina begränsningar och medlemsstaterna är över lag överens om att ytterligare möjligheter till arbetstillfällen återstår all la tillvara på lokal och regional nivå. Mot bakgrund av detta är den huvudsakliga målsättningen med strukturfonderna att hjälpa till att skapa förutsättningar för en hållbar ekonomisk utveckling genom tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning. Dessa förutsättningar måste finns på plats för att det allt överskuggande målet att bevara och skapa arbetstillfällen helt och hållet skall kunna uppnås. Att öka konkurrenskraften, nyskapandet samt utvecklingsstödet till små och medelstora företag Detta ger vid handen att fondernas huvudsakliga uppgift kommer att handla om en omfattande strukturanpassning och en utjämning av de skillnader som beror på en ojämn tilldelning i fråga om grundläggande infrastruktur (i första hand i mål 1-områden), lågutbildad arbetskraft och låg kapacitet vad gäller nyskapande, bland annat på grund av en begränsad utveckling av teknisk forskning. Detta skapar konkurrensproblem och hindrar företagen, särskilt små och medelstora företag, att ge de impulser som är nödvändiga för att förbättra situationen. För att stärka den konkurrenskraft som krävs för en ökad utveckling i fråga om ekonomi och sysselsättning är det nödvändigt att minska det ekonomiska beroendet av ett fåtal ekonomiska sektorer, att diversifiera den ekonomiska strukturen genom att starta och utveckla nyskapande små och medelstora företag, att öka förmågan till anpassning teknik och förändringar i produktionssystemen samt atl öka den administrativa förmågan. till ny Sysselsättning: Utveckling av mänskliga resurser Slutsatserna från Europeiska rådets på varandra följande möten har resulterat i ett ramverk för hela EU där de prioriterade huvudpunkterna för investeringar i sysselsättning och åtgärder för utveckling av mänskliga resurser fastställs. Europeiska rådet i Amsterdam blev avgörande för gemenskapens sysselsättningspolitik. Med antagandet av en ny avdelning om sysselsättningen erkänner rådet att detta bör betraktas som en fråga av gemensamt intresse. Genom det nya fördraget inleds sålunda en process som gör det möjligt för medlemsstaterna att årligen utvärdera sysselsättningssituationen och anta riktlinjer för sin nationella sysselsättningspolitik. Riktlinjerna är en del av ett integrerat tillvägagångssätt. Detta grundar sig på strävan efter en sund makroekonomisk politik, en väl fungerande inre marknad, en grundläggande reform av arbetsmarknaden baserad på ett antal inom ramen för riktlinjerna för medlemsstaternas prioriteringar som fastslagits sysselsättningspolitik. Vidare grundar det sig på ett systematiskt hänsynstagande till sysselsättningen i all gemenskapspolitik, särskilt inom strukturpolitiken som utgör ett viktigt medel för att uppnå dessa mål. Strukturfonderna bör bidra till att stödja de fyra huvudpunkter i den europeiska strategin för sysselsättningen lika möjligheter). Dessa huvudpunkter skall ligga till grund för utvecklingen av de mänskliga resurserna. (företagaranda, kvalifikationer, anpassningsbarhet och Miljön och en hållbar utveckling Principen om en hållbar utveckling som tar hänsyn till miljön samt integreringen av miljöskyddskraven i den övriga politiken finns innesluten i Fördraget om Europeiska unionen (artikel 2) och i Amsterdamfördraget förstärks den ytterligare1. Artiklarna 1 och 2 i förslaget till en allmän förordning om strukturfondernas mål, medel och uppgifter rör förverkligandet av fördragets principer genom fondinsatserna. Flera av de övriga artiklarna i förordningen utgör förslag i syfte att öka strukturfondernas bidrag till att skapa en hållbar utveckling samt att skydda och förbättra miljön. Med avseende på detta kommer miljösituationen i stadsområdena att vara ett av kriterierna för stödberättigande enligt mål 2. Genom ett finansiellt stöd som skall gå direkt till miljösektorn, till exempel grundläggande miljöinfrastruktur, kommer fonderna dessutom att lägga större vikt vid ekonomiska och sociala åtgärder, vilka genom sin förebyggande karaktär får ett reellt värde när det gäller en hållbar utveckling. Åtgärderna kan omfatta miljöinvesteringar i industrin som till exempel förnybara energikällor, teknik för hushållning, avfallshantering och återvinning i fråga om vatten och energi. Detta kommer också att uppmuntra företagen att iaktta miljönormerna De omarbetade förordningarna återspeglar den ökade vikt som måste läggas vid dessa aspekter genom en differentiering av stödsatserna. Övriga förändringar utgörs av stärkta krav i fråga om förhandsbedömning och nödvändig informationen när det gäller slörre projekt samt en förstärkt roll för miljömyndigheterna i utarbetandet och genomförandet av programmen. Lika möjligheter Som en uppföljning till Madridåtagandet om lika möjligheter uppmanar det nya Amsterdamfördraget och rådets resolution2 kommissionen och medlemsstaterna att göra en fortsatt, fördjupad och resolut ansträngning för att i de åtgärder som får stöd genom strukturfonderna konkretisera principen om lika möjligheter för kvinnor och män. Ny artikel 2 - "Gemenskapen skall ha till uppgift att genom att upprätta en gemensam marknad och en ekonomisk och monetär union och genom att fullfölja den gemensamma politik eller verksamhet som avses i artiklarna 3 och 3a främja en harmonisk, väl avvägd och hållbar utveckling av näringslivet. " Ny artikel 6 - Miljöskyddskraven skall integreras i utformningen och genomförandet av gemenskapens politik och verksamhet. särskilt i syfte att främja en hållbar utveckling". EGT C 286/1 av den 2 december 1996 om integrering av principen om lika möjligheter för kvinnor och män i de europeiska strukturfonderna. 8 Fastställande av gemenskapens riktlinjer För att de olika prioriteringar som anges ovan skall bli effektiva kommer det att i de föreslagna förordningarna föreskrivas att kommissionen skall införa gemenskapsriktlinjer för vart och ett av målen inom strukturfonderna. Dessa kommer att vara klara innan medlemsstaterna lägger fram sina planer och före översynen efter halva tiden av programmen. I riktlinjerna anges den allmänna policyn för upprättandet och den därpå följande anpassningen av strukturfondsprogrammen. C. Tydligt uppdelade ansvarsområden Genomförandet av strukturpolitiken med utgångspunkt i ett nytt politiskt grepp uppbyggt kring fyra principer (koncentration, partnerskap, programplanering, additionalitet) har pågått i tio år och grundar sig på en stark ekonomisk solidaritet. Denna har tagit sig uttryck i Europeiska rådets två beslut om de fleråriga finansiella perspektiv. Det förefaller nödvändigt att dels fortsätta att basera strukturpolitiken på de fyra stora principer som har visat sig vara lämpliga och dels dra lärdom av de erfarenheter som gjorts i syfte att införa förnyelse i genomförandet av dem. Principemas trovärdighet, effektivitet och läsbarhet kommer att stärkas av detta. Reformen grundar sig också på nödvändigheten av en reform av partnerskapsprincipen baserad på en tydligare uppdelning mellan medlemsstaternas och kommissionens ansvarsområden. Det är nödvändigt att klarlägga det ansvarsområde som var och en av avtalets parter (stat, region, kommission) har, för att bättre kunna genomföra subsidiariletsprincipcn och för att främja en bättre tillämpning av artikel 205 i fördraget genom vilken kommissionen ges ansvaret för genomförandet av gemenskapsbudgeten. Härmed kommer en kraftig decentralisering samt ytterligare förenklade förfaranden att kompletteras med krav på större effektivitet samt ökad öppenhet och stränghet präglade av hårdare resultatutvärderingar och kontroller. Införandet av en femte princip i syfte att höja strukturfondsåtgärdernas effektivitet bör försäkra medborgarna om att de offentliga medel som går till europeiska strukturinsatser kommer till god användning. 1. Ett utökat och fördjupat partnerskap Partnerskapsprincipen infördes 1988 som ett av medlen att säkerställa fondernas effektivitet. Faktum är att detta särskilda system gör det möjligt att knyta alla inblandade aktörer till utarbetandet, genomförandet, uppföljningen och utvärderingen av gemenskapens finansieringar. Detta bör ge möjlighet att kontrollera strategins prioriteringarnas och utvecklingsåtgärdernas relevans samt att stärka trovärdigheten, tack vare det samförstånd som kan uppnås vid beslutsfattandet eller genomförandet. Partnerskapet bör drivas med full hänsyn till var och en av parternas respektive behörighet. Det återstår fortfarande en hel del arbete i praktiken, både för att fördjupa och utöka partnerskapet. fonderna, i efterhand av llnansieringsprocesscn genom till utvärderingen lilt fördjupat partnerskap innebär att partnersammanslutningen bör vara regel från utarbetandet av under hela strategierna insatserna. För närvarande koncentreras partnerskapct till några la utvalda stadier som i allmänhet är restriktiva och befinner sig under mycket sträng tidspress. Kommissionen föreslår i detta hänseende. Till exempel bör de flera omfattande anpassningar utvecklingsprojekt som läggs fram av medlemsstaterna åtföljas av ett yttrande från parterna och övervakningskommittéerna bör vara närmare knutna till de programplaneringsbeslut som fattas och den utvärderingsverksamhet som bedrivs av den behöriga myndighet som ansvarar för gemenskapsinsatsen. lär stöd genom strukturfonderna Ett utökat partnerskap är också nödvändigt. Samtidigt som väsentliga framsteg har registrerats när det gäller att knyta regionala myndigheter till projekten, särskilt i de medlemsstater där regionaliseringen är som svagast, kvarstår omfattande luckor när det gäller de direkt berörda lokala myndigheternas samt inblandning, och när det gäller samråden med de miljömyndigheternas organisationer som är mycket engagerade på fältet eller som genomför åtgärder som lokala sammanslutningar eller icke-statliga organisationer). Vissa av dessa organ har dessutom ansvar för frågor som är av största vikt för gemenskapen. Det kan röra sig om sysselsättningen, en hållbar utveckling eller jämställdhet mellan kvinnor och män. Kommissionen föreslår också uttryckliga föreskrifter för att involvera dessa parter i sådana samråd på nationell, regional eller lokal nivå som syftar till att genomföra strukturfonderna. För att säkerställa att denna princip inte saktar ner processen har det föreslagits att partnerskapets verksamhet vid behov skall anpassas efter den grad i vilken parterna deltar i finansieringen av åtgärderna. (arbetsmarknadens parter, 2. En omriktning av kommissionens ansvar Kommissionen roll i genomförandet av strukturpolitiken måste omriktas och omstruktureras. Genomförandesystemet har blivit allt för komplicerat, tungt och långsamt. Mervärdet i förfaranden som bedöms som alltför byråkratiska har ofta och med rätta ifrågsatts. Liksom när det gäller medlemsstaterna måste kommissionens politiska ansvar definieras bättre. Så som situationen nu är ger en otillräcklig ansvarsfördelning samt vissa oklarheter kring partnerskapets utövande kommissionen ett ansvar den inte kan ta på sig. Dessa oklarheter som har resulterat i ett virrvarr av administrativa förfaranden får inte överskugga de reella fördelarna med strukturpolitiken. Eftersom kommissionen står som garant för det europeiska intresset bör dess institutionella och politiska ansvar definieras tydligare. Dess viktigaste ansvar är att försäkra sig om att resultaten av strukturfondsåtgärderna bidrar till att förverkliga målet i artikel 130a, nämligen att utjämna utvecklingsskillandema. Detta ansvar följer också direkt av artikel 205, genom vilken kommissionen ges allmän och exklusiv behörighet att genomföra gemenskapens budget. Det syftar också till att garantera att de insatser som finansieras genom fonderna är förenliga med övriga bestämmelser i fördraget samt med gemenskapspolitiken. 10 Det är i denna anda som kommissionens politiska ansvar tydligt bör understrykas iakttagandet av till den strategiska programplaneringen, och omriktas gemenskapens prioriteringar samt granskningen av resultaten genom övervakning, utvärdering och kontroll. Det bör alltså inte vara fråga om en gemensam leda till förvaltning med medlemsstaterna på dessa punkter. Detta bör tidigare i den tvelydigheler av vissa undanröjandet partnerskapsverksamheten och som har lätt ansvarsområden som den inte kan ta pä sig. som uppställ lett till alt kommissionen Av de konstaterade resultaten bör man också kunna dra slutsatser när det gäller de slutliga tilldelningarna av anslagen. Dessa kommer därmed inte längre att kunna betraktas som automatiska. En reserv som används efter halva tiden skulle också ge kommissionen möjlighet att fastställa den slutliga finansiella tilldelningen på grundval av programmens effektivitet och på de resultat som konstaterats efter halva tiden. 3. Ett mer fullständigt ansvar åt medlemsstaterna Kravet på högre effektivitet bör leda till en större fokusering på prioriteringarna för strukturutvecklingen samt på det mervärde som gemenskapen tillför. Den nuvarande hänvisningen till nationella eller regionala prioriteringar i fråga om utveckling räcker inte för atl gemenskapens medfinansicring automatiskt skall garantera klart urskiljbara resultat. Därför är det nödvändigt att säkerställa högre effektivitet för insatserna, vilka skall mätas efter konkreta resultat. Detta innebär alt de parter som får stöd genom strukturfonderna måste få ett tydligare ansvar. Staternas och regionernas roll i genomförandet av programplaneringen bör alltså markeras tydligare genom en faktisk decentralisering. I gengäld bör deras ansvar gentemot gemenskapen vad gäller övervakning, kontroll och utvärdering ökas. Utvärdering och kontroll blir på detta sätt de grundläggande verktygen för förvaltningen av strukturfonderna. D. Balanserade förslag i en Med utgångspunkt tydlig ansvarsfördelning mellan medlemsstaterna och kommissionen kommer det förnyade politiska kontraktet att formuleras kring två huvudpunkter, nämligen koncentration av strukturfondsinsatsen och ett enklare och mer decenteraliserat genomförande av den, enligt metoder som i högre grad garanterar effektivitet och kontroll. 1. En mer koncentrerad strukturfondsinsats Strukturfondernas effektivitet är avhängig av en koncentrationsansträngning på fyra nivåer: Koncentration på tre huvudmål och tre gemenskapsinitiativ. 11 Koncentration på prioriterade insatsområden som främjar ett integrerat synsätt när det gäller utvecklingen i stället för spridda åtgärder som riktas såväl till regionala och nationella behov som till gemenskapens prioriteringar. Geografisk koncentration som med hjälp av övergångsperioder skall göra det möjligt att år 2006 täcka en stödberättigande gemenskapsbefolkning på mellan 35 och 40 % i stället för nuvarande 51 %. Finansiell koncentration med fortsatt prioritering av stöd genom strukturfonderna till regioner som släpar efter i utvecklingen, så att de kan nä upp till en nivå som motsvarar det nuvarande genomsnittet i unionen. 2. En strategisk och integrerad programplanering fonderna måste utvecklingsstrategierna och För att uppnå den så nödvändiga ekonomiska effektiviteten i alla åtgärder som medfinansieras genom prioriteringarna innefatta alla utvecklings- och omställningsåtgärder. Utan denna integrering är risken stor att de åtgärder som får stöd genom fonderna genomförs isolerade från varandra och på olika sätt. Detta kan allvarligt skada resultaten och åtgärdernas inverkan på utvecklingen. Därför föreslår man att den regionala gemenskapsinsatsen genom ett reducerat antal mål och gemenskapsinitiativ skall integreras i ett enda program per region på lämplig geografisk nivå, det vill säga regional nivå (NUTS II). På denna nivå skall alla de fonder (ERUF, ESF, EUGFJ och FFU) som berörs av ett mål bidra sammanhängande och i samverkan till att uppnå målen. Den integrerade metod som infördes progressivt med 1988 års reform måste i dag användas på ett mycket bredare och mer systematiskt sätt. 3. En decentraliserad och förenklad insats Fondernas insatser måste förenklas genom en kommissionens och medlemsstaternas respektive ansvarsområden. tydligare formulering av på skall, Kommissionen efter partnerskapssamarbete med medlemsstaterna, besluta om utvecklingsstrategierna och -prioriteringarna i programplaneringsdokumenten samt bevilja anslag ur strukturfonderna med avseende på detta. från medlemsstaterna förslag och Medlemsstaterna och regionerna har till uppgift att på grundval av detta besluta om genomförandet av gemenskapens programplanering, samt att administrera, övervaka och utvärdera den. De är skyldiga att lämna uppgifter om detta till kommissionen. 4. En effektivare och strängare kontrollerad övervakning Som motprestation till förenklingen och decentraliseringen kräver kommissionen garantier för att unionens solidaritetsinsats utnyttjas så effektivt som möjligt samt kontrolleras på alla nivåer. 12 Kommissionen, medlemsstaterna och regionerna måste mot bakgrund av detta mötas i flera olika sammanhang, vilket har till syfte att garantera ett genomförande som är förenligt med programmets strategiska huvudpunkter och finansiella kontroll. E. 1. Strukturfondsförordningarnas uppyggnad Rättslig grund Förordningarna antogs 1988 och sågs över 1993 i enlighet med Enhetsakten. I artikel 130d föreskrivs att kommissionen skall lägga fram ett utförligt förslag ("ramförordningen") och i artikel 130c föreskrivs att tre tillämpningsförordningar skall antas, en för varje två artiklar föreskrivs olika tillämpningsförordning antagandeförfaranden. ("samordningsförordningen") antogs på grundval av artikel 130e och med tillämpning av "ramförordningen". Detta har emellertid lett till ett flertal överlappningar och upprepningar mellan de två "allmänna" förordningarna. I dessa kompletterande fond. En De aktuella förordningsförslagen är grundade på artiklarna 130d och 130e, ändrade genom Fördraget om Europeiska unionen. I artikel 130d föreskrivs hädanefter antagandet av en allmän lagstiftning som syftar till att dels fastställa strukturfondernas "uppgifter, huvudmål och organisation" och dels fastställa "de allmänna regler som skall tillämpas på fonderna och de bestämmelser som behövs för att säkerställa deras effektivitet och samordning med varandra och med andra befintliga finansieringsorgan". I artikel 130e föreskrivs fortfarande antagandet av bestämmelser för var och en av fonderna, enligt andra förfaranden än det som föreskrivs i artikel 130d. Efter Amsterdam fördragets ikraftträdande kommer kommissionen att göra nödvändiga ändringar till följd av de nya bestämmelserna. Förslaget innesluter och förstärks genom redan de principer Amsterdamfördraget, särskilt när det gäller prioriteringen av sysselsättningen, jämställdheten mellan kvinnor och män samt en hållbar utveckling. emellertid främjar som 2. Förordningarnas nya uppbyggnad För att förenkla lagstiftningen och göra den mer lägger kommissionen i enlighet med fördraget fram ett förslag om att förena de två allmänna förordningarna, behålla de skilda förordningarna för fonderna och upprätta en tydlig distinktion mellan en allmän förordning och var och en av fond förordningarna, vilka skall vara strängt begränsade till de bestämmelser som särskilt rör dem. FFU övergår till att helt och hållet vara en strukturfond. lättillgänglig förordningen I den allmänna för strukturfonderna, det vill säga fondemas huvudmål och uppgifter, de främsta olika samordningen mellan organisationsprinciperna, finansieringsorgan, metoden för programplanering och finansiell förvaltning, effektivitetsverktygen, däribland kontroll. fastställs de allmänna principerna fonderna och I de fondanknutna förordningarna fastställs de bestämmelser som berör varje fond, huvudsakligen deras respektive insatsområde. 13 ANDRA DELEN: Den allmänna strukturfondsförordningen A. Strävan mot koncentration 1. a) Ett begränsat antal prioriterade mål De tre målen För att ytterligare förtydliga strukturfondernas uppgifter och öka deras effektivitet föreslås en sammanslagning av de nuvarande sju målen till tre, varav två är regionala och det tredje, som handlar om mänskliga resurser, är horisontellt. Regioner som släpar efter i utvecklingen (mål 1) Det första målet fortsätter att ha till syfte att de regioner som släpar efter i utvecklingen och vars BNP per capita (mätt enligt köpkraftsnormer på NUTS Il- nivå) är lägre än tröskeln på 75 % av gemenskapens genomsnitt, skall komma i kapp. Beräkningen kommer att baseras på de siffror som Europeiska gemenskapernas statistikkontor (EUROSTAT) har tagit fram de tre senaste åren. Dessa regioner bör omfattas av samma prioriteringsnivå som för närvarande. Faktum är att de står inför mycket allvarliga problem när det gäller ekonomisk potential, sysselsättning, infrastruktur och arbetskraftens utbildningsnivå. Den första rapporten om sammanhållningen bekräftade att de stora klyftorna kvarstår när det gäller infrastruktur och mänskliga resurser. Även om klyftorna har minskat på områden som telekommunikationer, blir arbetet med att undanröja dem en långsiktig process på grund av de stora investeringar som behövs. De mest avlägset belägna regionerna (de franska utomeuropeiska departementen, Azorerna, Madeira och Kanarieöarna) utgör en särskild grupp, eftersom de samlar ett stort antal strukturproblem. Deras situation får sitt erkännande genom en ny artikel samt ett protokoll till fördraget där deras rätt att omfattas av mål 1 bekräftas. Det föreslås att de områden som för närvarande omfattas av mål 6 och vars BNP per capita understiger tröskeln på 75 % kommer att helt omfattas av mål 1. Dessutom kommer de regioner som för närvarande omfattas av mål 6 att införlivas med mål 1 och de kommer att omfattas av en skälig finansiering. En strikt tillämpning av dessa regler för stödberättigande kommer att leda till att kommissionen upprättar en förteckning över mål 1-regioner för sjuårsperioden år 2000 - 2006, så snart rådet har antagit de nya förordningarna. Enligt kommissionens angivelser kommer detta också att leda till att de regioner som släpar efter i utvecklingen och vars BNP per capita är lägre än 75 % av gemenskapens genomsnitt helt och hållet sammanfaller med de regioner som får stöd från medlemsstaterna enligt artikel 92. 3 a i fördraget. De fyra strukturfonderna (ERUF, ESF, EUGFJ-utveckling och FFU) kommer att stödja utvecklingen i de regioner som ingår i mål 1. För de regioner som för 14 närvarande omfattas av mål 1 och som inte längre kommer att ingå i förteckningen kommer stödet successivt att begränsas. När det gäller ERUF kommer detta stöd att upphöra den 31 december år 2005, men förlängas till den 31 december år 2006 för de regioner som uppfyller kraven för att få omfattas av stöd enligt mål 2. År 2006 kommer de övriga områden som omfattas av avvecklingen att få stöd genom ESF, EUGFJ-utveckling samt FFU enligt det program som ursprungligen fastställts. Regioner under ekonomisk och social omställning (nya mål 2) strukturella svårigheter, också Unionen bör fortsätta att stödja den ekonomiska och sociala omställningen i i de mest välmående områden med medlemsstaterna. Detta omställningsbehov som är knutet till bristande diversifiering av den ekonomiska strukturen rör flera olika kategorier av områden i unionen. Det rör sig om industriella områden, landsbygds- och stadsområden eller områden beroende av fisket, vilka står inför strukturproblem knutna till social och ekonomisk omställning också inom tjänstesektorn. Liksom för mål 1 måste det göras en ansträngning för att koncentrera insatserna till de mest drabbade områdena. Detta kräver att kommissionen får behålla sin nuvarande roll som innebär att den i partnerskap med medlemsstaterna beslutar om områdesindelning. Gemenskapen måste dessutom i högre grad införa enkla och tydliga kriterier för stödberättigandc som skall vara specifika för de olika typer av områden som avses enligt mål 2. Så snart rådet har antagit de nya förordningarna kommer medlemsstaterna att lämna förslag till kommissionen om de områden som de betraktar som hårdast drabbade av ekonomisk och social omställning. För mål 2 bör medlemsstaterna endast föreslå sådana områden som de också föreslår för undantaget enligt artikel 92. 3 c i fördraget, i enlighet med kommissionens meddelande till medlemsstaterna om regionalpolitiken och konkurrenspolitiken. Befolkningen i mål 2-områdena bör för hela perioden år 2000-2006 inte täcka mer än 18% av unionens befolkning totalt. Kommissionen kommer att på grundval av objektiva kriterier fastställa ett tak för stödberättigande befolkning för varje medlemsstat. För att se till att varje medlemsstat bidrar till den allmänna koncentrationsansträngningen kommer år 2006 den största möjliga minskningen när det gäller det nya mål 2:s täckning jämfört med de nuvarande mål 2 och 5b, inklusive de områden som får stöd under en övergångsperiod, att begränsas till en tredjedel av befolkningen. En förteckning kommer att upprättas i partnerskap mellan kommissionen och de nationella myndigheterna. För att bevara gemenskapsprägeln hos mål 2 kommer särskild vikt att läggas vid de industri- och landsbygdsregioner som på NUTS III- nivå identifieras som gemenskapsprioriteringar, på grundval av den aktuella och harmoniserade statistiska information som kommissionen har tillgång till. Befolkningen i de industri- och landsbygdsområden vars stödberättigande grundar sig helt och hållet på gemenskapskriterier bör utgöra minst hälften av den totala 15 befolkningsandel som i varje medlemsstat där mål 2 är genomförbart berättigar till stöd enligt detta mål. Inom gränserna för de nationella befolkningstaken kan medlemsstaterna dessutom lägga fram andra förslag som grundar sig på andra kriterier i förordningen, inklusive för storstadområdena och områden som är beroende av fisket. Dessa kriterier bör tillämpas på lämplig geografisk nivå. Man måste se till att fördelningen mellan de olika områdestyperna blir rättvis. Uttryckt i unionens totala befolkning och som riktmärke bör de industriella områdena och de områden som är beroende av tjänstesektorn upplysningsvis ulgöra 10 %. För landsbygdsområdena gäller 5 %, för storstadsområdena 2 % och för de som är beroende av fisket 1 %. Förteckningen över de hårdast drabbade områdena på gemenskapsnivå kommer att fastställas av kommissionen och den kommer liksom för mål 1 att gälla i 7 år. Erfarenheten från de två första programplaneringsperioderna har visat att medlemsstaterna inte har önskat ändra de stödberättigade områdena under pågående period. För att kunna hantera en eventuell allvarlig kris i en region har man emellertid föreslagit att möjligheten att på förslag från medlemsstaten ändra förteckningen under år 2003 skall kvartstå, inom gränsen för den täckning som ursprungligen beslutats. Tre strukturfonder (ERUF, ESF, FFU) och EUGFJ-garantisektionen kommer att ge stöd till omställning av dessa områden genom ett enda program per område på NUTS Il-nivå. För att inte allvarligt störa de omställningsprocesser som gemenskapen genomför med stöd från strukturfonderna kommer stödet från ERUF till områden som för närvarande omfattas av mål 2 och mål 5 och som inte längre uppfyller kriterierna för det nya mål 2 successivt att avta för att helt upphöra den 31 december år 2003. Från och med år 2000 kommer de att få stöd från ESF enligt mål 3, och från EUGFJ-garantisektionen inklusive dess i enlighet med dess strukturinsatser för fisket, i gemenskapen som helhet. insatser, Utveckling av mänskliga resurser (nya mål 3) Det nya mål 3 (medfinansierat genom ESF) har till syfte att stödja anpassningen och moderniseringen av politiken och systemen för utbildning, yrkesutbildning och sysselsättning. De finansiella insatserna skall gälla områden och regioner utanför mål 1 och 2 och de skall garantera en politisk referensram för de samlade åtgärder i ett land som främjar mänskliga resurser, utan att påverka regional särart. Därför är det viktigt att genom förbättrad samordning av de olika fondåtgärderna garantera en integrerad metod för vart och ett av de tre strukturfondsmålen. Utvecklingen av mänskliga resurser kommer att spela en central roll i de europeiska och nationella strategierna genom det faktum att den grundar sig på referensramar som upprättats i partnerskapet inom ramen för mål 3, och därmed 16 tillämpas på åtgärderna inom ramen för mål 1 och 2. Detta skall ske med utgångspunkt i Amsterdamfördragets nya avdelning om sysselsättningen, i den europeiska strategin för sysselsättningen som utarbetades efter Europeiska rådets möte i Essen och i det nya förfarandet - enligt bestämmelserna i den nya avdelningen om sysselsättningen - för fastställande av nationella handlingsplaner för sysselsättningen. Genomförandet av mål 3 bör vara tillräckligt flexibelt för att ta hänsyn till de stora skillnaderna när det gäller politik, praxis och behov inom sysselsättningen i de och med hänsyn till de nya förordningarnas olika medlemsstaterna. Därför giltighetstid på sju år är definitionen av stödbcrättigande åtgärder relativt bred för att undcrlälta en effektiv sammankoppling mellan stödåtgärderna och de nationella handlingsplanerna för sysselsättningen samt garantera finansieringssätt som är anpassade till de olika medlemsstaternas prioriteringar och deras politik på nationell och regional nivå. b. Gemenskapsinitiativen Det nuvarande antalet gemenskapsinitiativ - 13 initiativ som har genererat mer än 400 program, det vill säga lika många som alla andra strukturåtgärder tillsammans är helt klart för stort. Kommissionen föreslår tre gemenskapsinitiativ, nämligen transnalionellt, gränsöverskridande och intcrrcgionalt samarbete som i lika hög grad har till syfte att stimulera den ekonomiska utvecklingen i regionerna som att främja en harmonisk och balanserad regional utveckling i ett europeiskt perspektiv, landsbygdsutveckling, transnationcllt samarbete för att hitta nya metoder i kampen mot diskriminering och orättvisor av alla slag när det gäller tillträdet till arbetsmarknaden. Kommissionen vill ge initiativen en särskild uppgift, nämligen att genomföra åtgärder på områden som är av gemensamt intresse för unionen, tack vare samarbete mellan regionerna, medlemsstaterna och arbetsmarknadens parter. I förenklingssyfte kommer varje initiativ att finansieras genom enbart en strukturfond vars insatsområde kommer att kunna utvidgas till andra fonders områden i den utsträckning som behövs för att genomföra åtgärderna. strukturfondernas tre resurser De 5 % av gemenskapsinitiativen kommer att möjliggöra åtgärder av väsentligt intresse för gemenskapen också utanför de områden som omfattas av mål 1 och 2 när det gäller de två första initiativen. tilldelas de skall som För att fortsätta kvalitetsförbättringen av insatserna inom mål 1 till 3 kommer dessa nyskapande åtgärder att genomföras på kommissionens initiativ. Genomförandet skall ske genom studier, pilotprojekt och utbyte av erfarenheter samt ta bättre hänsyn till kravet på enkelhet och öppenhet och god finansiell förvaltning. På området regional utveckling bör en särskild ansträngning göras för att uppmuntra till att finna nya finansieringslösningar i de regioner som är minst välförsedda på detta område och 1 % av de sammanlagda resurserna kommer att avsättas för nyskapande åtgärder (0,7 %) och tekniskt bistånd (0,3 %). 17 2. a. lMirs(iirk( koncentration Tematisk koncentration Erfarenheten när det gäller strukturfonderna visar att gemenskapens insatser bör fortsätta att svara mot stödmottagarnas faktiska behov. Detta borgar för att åtgärderna för utveckling och strukturell omställning blir effektiva. De lokala, regionala och nationella aktörerna bör dock fortsätta att vara de verkliga initiativtagarna till de åtgärder som skall genomföras. För att koncentrera gemenskapsstödet samt öka dess effektivitet har gemenskapen, bland annat i fördraget, ställt upp ett flertal prioriterade insatser som alla berörda parter och aktörer som berörs av fonderna bör ta hänsyn till. Dessutom bör vissa av de principer som anges i artikel 2 i fördraget få direkt och konkret tillämpning genom strukturfonderna. Exempel pä sådana principer är en hög grad av konkurrenskraft och nyskapande, en hög sysselsättningsnivå, ett balanserad och hållbar utveckling av verksamheterna samt jämställdhet mellan män och kvinnor. Det är inte alltid lätt för dem som ingår i partnerskapet med kommissionen att tillämpa dessa prioriteringar i sina insatser på fältet. Därför erbjuder sig kommissionen att fastställa riktlinjer som presenterar gemenskapens prioriteringar för vart och ett av målen. Detta kommer att ske innan programplaneringen inleds på lokal, regional eller nationell nivå. Dessa riktlinjer kommer att ha dubbelt värde. Dels kommer de att kräva att de framtida stödmottagarna koncentrerar sina insatser på de frågor som prioriteras av gemenskapen som helhet, och dels kommer de att underlätta partnerskapet mellan medlemsstaterna och för den definitiva kommissionen när de gemensamma prioriteringarna programplaneringen för fonderna skall fastställas b. En progressiv geografisk koncentration Den procentandel av befolkningen i de femton medlemsstaterna som omfattas av mål 1 och 2 bör minskas från 51 % till någonstans mellan 35 och 40 %, det vill säga till en nivå som är lägre än den för de områden som är stödberättigade enligt artikel 92. 3a och 92. 3c i fördraget. Från den 1 januari år 2000 bör också denna nivå minskas. Den har fastställts till 42,7 % för perioden år 2000-2006. Införandet av ett relativt långvarigt övergångsstöd, på 6 år för mål 1 och på 4 år för mål 2, gör det emellertid möjligt att undvika att minskningen får negativa effekter i de regioner där den utveckling eller omställning som pågått sedan 1988 gör att de inte längre är berättigade till stöd år 2000. Den geografiska koncentrationen bör omfatta mål 1 och mål 2 i lika mån. Befolkningen i de regioner som omfattas av mål 1 bör inte överskrida 20% av unionens, jämfört med 25 % för närvarande. Detta gäller också mål 2-områdena, vars stödberättigande befolkning under 1999 inte bör överstiga 20 %, inklusive (i storleksordningen 2 %) de områden som mellan år 2000 och 2005 kommer att 18 omfattas av övcrgångsstöd enligt mål 1 och som uppfyller kraven för att få stöd enligt mål 2. c. Finansiell koncentration Europeiska rådet i Edinburgh beslutade att avsätta i runda tal två tredjedelar av strukturfondernas resurser till regioner som släpar efter i utvecklingen. i fråga om utrustning Även om strukturfonderna har bidragit till påtagliga framsteg i dessa regioner återstår stora ansträngningar, särskilt i fråga om infrastruktur. Dessutom måste arbetslösheten minskas, eftersom den ligger kvar på 60% för gemenskapen. Detta är skälet till att omkring två tredjedelar av strukturfondernas ekonomiska resurser också fortsättningsvis bör koncentreras till dessa regioner, inklusive de regioner som omfattas av övergångsstöd. Detta innebär en procentuell andel som är jämförbar med genomsnittet för den innevarande programplaneringsperiodcn. I det llnansieringspaket som kommissionen skall fastställa för vart och ett av mål 1, 2 och 3 kommer den att ange en vägledande fördelning per medlemsstat. Genom denna fördelning som uteslutande baseras på objektiva kriterier kan de ekonomiska medlen koncentreras till de regioner som har det svårast, inklusive de som är mycket avlägset belägna och de som omfattas av övergångsstöd. Dessa objektiva kriterier skall vara jämförbara med dem som används för närvarande, nämligen stödberättigande befolkning, nationellt välstånd, regionalt välstånd, strukturproblemens omfattning, särskilt arbetslöshetnivån. B 1. Förenkling och decentralisering En bättre fördelning av uppgifter och ansvar i ett utökat och fördjupat partnerskap Partnerskapel är en av nyckelprincipcrna lör fondernas verksamhet, framför allt mellan kommissionen och medlemsstaterna. I partnerskapel samlas de parter som berörs mest av en ålgärd som gemenskapen och medlemsstaterna genomför tillsammans. Det garanterar det engagemang och det samförstånd mellan aktörerna som är så viktigt för att en utvecklingsåtgärd skall bli framgångsrik. Kommissionen anser emellertid att det är nödvändigt med kompletterande framsteg i två riktningar med hjälp av ett utvidgat och fördjupat partnerskap. - Ett utvidgat partnerskap Alltför ofta är det fortfarande så att de nationella och regionala myndigheterna bara kopplar in andra parter för en kort period eller punktvis, vilket under alla omständigheter är otillräckligt för att garantera den eftersträvade effektiviteten. och De arbetsmarknadsparlernas samt även icke-statliga organisationer deltagande bör lokala myndigheternas, miljömyndigheternas regionala och 19 säkerställas av medlemsstaten. Denna skall behälla sin centrala roll och garantera att landets institutionella bestämmelser iakttas fullt ut. Faktum är att alla som ingår i partnerskapet antingen stöder projekt eller har en rådgivande funktion som är värdefull när det gäller att utveckla den ekonomiska och sociala verksamhet som är nödvändig för varaktig tillväxt och sysselsättning. De nyligen skapade territoriella sysselsättningspakterna vittnar om hur viktigt det är med dessa sammanslutningar som går över de institutionella gränserna. Kommissionen anser att det är medlemsstaternas ansvar att som motprestation till decentraliseringen av genomförandet säkerställa denna utvidgning av partnerskapet. - En tydlig ansvarsfördelning Förutsättningen för en förenkling i genomförandet är en tydlig ansvarsfördelning. Detta gör det dessutom möjligt att garantera en faktisk fördjupning av partnerskapet. I det nuvarande systemet för fonderna föreskrivs alltför många bestämmelser som skall tillämpas "inom ramen för partnerskapet", utan tydliga angivelser av vilken myndighet - kommissionen, medlemsstat osv. -som skall ha ansvaret för en viss del av utarbetandet eller genomförandet av ett fondprogram. Denna otydliga ansvarsfördelning leder till att alla parter måste ta del i alla beslut oberoende av stadium eller betydelse, vilket gör hela arbetet tyngre. Kommissionens önskan är en precisering av de olika parternas ansvar på alla nivåer i fondernas åtgärder. som skall utarbetandet användas vid Såsom anges ovan kommer kommissionen att i sammanställd form offentliggöra riktlinjer av de nationella utvecklingsplanerna. Dessa planer skall upprättas av de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna efter det att parterna i partnerskapet har fått säga sitt. Innehållet i de insatspaket som kommissionen godkänner kommer att bli mer strategiskt och mer inriktat på målen och prioriteringarna i varje programplancringsdokumcnt. Som motprestation skall medlemsstaterna garantera uppföljning, förvaltning, utvärdering och kontroll. Dessa genomförandemetoder skall godkännas av kommissionen. Ansvaret att ge programplaneringen ett mer detaljerat innehåll samt att administrera insatserna kommer emellertid att helt och hållet ligga hos medlemsstaterna. Deras redovisningsskyldigheter i fråga om förvaltningen kommer följaktligen att definieras bättre. Det är under förutsättning av detta som förenklingen och decentraliseringen kan genomföras och bli effektiv. 2. En integrerad och strategisk programplanering Färre men integrerade insatser förenkling. Genomförandet Ett minskat antal mål och gemenskapsinitiativ är första steget mot en grundläggande integrerat strukturfondsprogram per region är det andra viktiga bidraget. Den regionala nivå som berörs är i princip nivå II på NUTS-skalan. Programmet bör omfatta sådana integrerade åtgärder som främjas genom alla strukturfonderna, vare sig det rör sig om mål 1 eller mål 2. enda ett av 20 En sådan rationalisering har flera fördelar: Effektivitet och samverkan tack vare integreringen av strukturfonderna, reduktion av antalet inledande beslut och ändringsbeslut, flexibilitet till fördel för administratörerna på fältet och slutligen harmonisering av fondemas arbetssätt. Kommissionen föreslår mer specifikt att mål 1 och 2 alltid genomförs i form av samlade programplancringsdokument som omfattar alla fonderna, inklusive LiUGFJ och FFU för mål 2, medan gemenskapens stödramar fortsätter att vara regel för mål l på grund av de berörda anslagens omfattning. De erbjuder dessutom möjlighet att genomföra multiregionala program knutna till en särskild fråga eller sektor, inklusive utvecklingen av mänskliga resurser. Ett mer strategiskt innehåll med hänsyn tagen till gemenskapens prioriteringar Programplaneringen för strukturfonderna har ofta kritiserats med hänsyn till subsidiaritetsprincipen. Många av de som deltar i partnerskapen anser att man på gemenskapsnivå bör koncentrera sig mer på strategiska val och decentralisera förvaltningen. I detta hänseende föreslår kommissionen att programplaneringen skall delas upp i två delar. Den ena delen skall också fortsättningsvis beslutas på gemenskapsnivå under kommissionens ansvar och den andra skall hädanefter helt och hållet vara medlemsstaternas ansvar. De programplaneringsbcslut som skall fattas på gemenskapsnivå skall inriktas på kvantifierade strategiska mål, de prioriterade huvudpunkterna och finansieringen av dem, beskrivning av åtgärderna samt nödvändiga garantier rörande genomförandebestämmelserna i ett förstärkt partnerskap. De strategiska besluten får ändras av kommissionen. 3. En decentraliserad programplanering Inom den programplaneringen som fastställs på gemenskapsnivå kommer den detaljerade programplaneringen att ske uteslutande på medlemsstaternas ansvar. Dessa kommer att fördela anslagen till de operativa åtgärderna, kvantifiera de särskilda målen, utse de slutliga stödmottagarna samt fastställa urvalskriterierna för detta. Varje medlemsstat skall utse en förvaltningsmyndighet som ansvarar för detta och garanterar ett korrekt genomförande. Denna myndighet kommer att ha en hög grad av självständighet. Den har till uppgift att utarbeta, fastställa och ändra denna del av programplaneringen som den sedan översänder till kommissionen. Den har ansvar för hela genomförandet av strukturfonderna samt skall garantera att hänsyn tas till gemenskapens policy och genomförandets kvalitet. Den får ändra tillägget till programplaneringen i den strategiska programplaneringen. Den skall också stå för förvaltningen av åtgärdernas finansieringsplaner samt upprätta system för förvaltning, övervakning och utvärdering under dess myndighetsområde. inom den ram som fastställts 21 I vissa fall när ett fullständigt deltagande från de lokala aktörerna är nödvändigt för att fonderna skall vara effektiva (lokal utveckling, omställning av krisdrabbade storstadsområden, sysselsättningspakter. ) kan "ett övergripande stöd" som anförtros särskilda förmedlingsorgan (lokala myndigheter, ulvecklingskontor, specialiserade icke-statliga organ. ) visa sig vara särskilt lämpligt. 4. Ansvarsfull övervakning som medger insyn Övervakningskommittén Övervakningen av programplaneringen kommer liksom för närvarande att garanteras genom en övervakningskommitté. Denna kommitté skall ledas av fövaltningsmyndigheten. För att kunna garantera ett så brett partnerskap som möjligt bör alla typer av parter - lokala miljömyndigheter, arbetsmarknadens parter vara representerade i övervakningskommittén. Det kommer dock att ske en differentiering mellan de parter som deltar direkt i finansieringen av insatserna och de som ha^cn rådgivande roll. Kommissionens representant kommer att få en ny roll. För att inte motverka deccnteraliseringen av förvaltningen har det föreslagits att denna ledamot endast skall ha en rådgivande roll i kommittéerna. För att bevara sitt institutionella ansvar skall kommissionen se till den strategiska programplaneringen och att gemenskapens bidrag används på rätt sätt. till att hänsyn tas Slutligen föreslår man att övervakningskommittén skall bidra mer till kvaliteten i genomförandet av insatsen. Hädanefter skall den i första hand godkänna det tillägg till programplaneringen som föreslås av den myndighet som är ansvarig för programmet, innan denna lägger fram det för kommissionen. Därmed är det också övervakningskommittén som skall godkänna alla ändringar. Eftersom kommittén allför ofta är knuten till förvaltningen bör den dessutom i större utsträckning än i dag regelbundet diskutera genomförandet av de strategiska riktlinjerna och stödprioriteringarna. Kommittén skall granska programutvärderingarna för att med fullständig kunskap om alla fakta kunna föreslå de ändringar som måste göras på grund av ändrade förhållanden på fältet. Dessutom har den till uppgift att godkänna förvaltningsmyndighetens årliga genomföranderapport innan den överlämnas till kommissionen. Ett öppet genomförande Decentraliseringen av finansieringarna får inte motverka den princip i fördraget som gör kommissionen ansvarig för genomförandet av budgeten. Kommissionen bör med tanke på detta garantera fullständig öppenhet i fråga om de beviljade bidragen och rapportera om detta till budgetmyndigheten och allmänheten. Därför bör de som har ansvar för förvaltningen informera kommissionen om hur budgetanslagen har använts. Det föreskrivs flera sätt att genomföra detta: 22 Den årliga genomföranderapporten bör innehålla tillräcklig information om läget vad gäller insatsernas framskridande samt deras resultat och effekter i medlemsstaterna. Insamling av uppgifter och indikatorer. Detta kommer vara av stor vikt både för kommissionen och förvaltningsmyndigheterna när det gäller att säkerställa en effektiv övervakning. Det kommer särskilt att bidra till övervakningen av gemenskapens intresseområden, som till exempel jämställdheten mellan kvinnor och män, stödet till företagen eller de transeuropeiska näten. årligt övervakningsmöte Ett förvaltningsmyndigheten. Syftet med detta möte kommer att vara att granska resultaten från det gångna året. Mötet kan följas av rekommendationer för att förbättra förvaltningen. kommissionen mellan och Ett från årligt möte mellan kommissionen de kontrollansvariga medlemsstaterna. Mötet skall göra en uppskattning av kontrollresultaten, de konstateranden som gjorts av andra kontrollorgan samt de åtgärder som vidtagits eller skall vidtas för att råda bot på de bristfålligheter som påträffats. En fördjupad undersökning efter halva tiden av alla fondinsatserna. Detta är nödvändigt med hänsyn till den kommande programplaneringsperiodens längd (7 år) och fördelningen av prestationsreserven. information och offentlighet, både En särskild ansträngning beträffande gentemot eventuella stödmottagare och allmänheten för att hålla dem informerade om de möjligheter som finns samt om gemenskapens roll i främjandet av sammanhållningen. 5. Enklare och strängare förvaltning från kommissionens sida Den nuvarande metoden för förvaltning av åtaganden och utbetalningar för programmen som medfinansieras genom strukturfonderna är komplicerad. Dessutom har den nackdelen av att skapa blockeringar och förseningar i gemenskapens utbetalningar till och med när ett problem uppstår i en begränsad del av ett program. Kommissionen anser det vara möjligt och önskvärt att på ett avgörande sätt ändra de nuvarande bestämmelserna. Kommissionen föreslår först och främst ett enklare och mer automatiskt system för budgetåtagandena. Det första årliga åtagandet bör ske vid godkännandet av insatsen. De följande årliga åtagandena bör genomföras automatiskt i början av varje nytt år för programmet. För att begränsa problemen med eventuella förseningar i realiseringen av åtagandena har det föreslagits att de delar av åtagandena som inte använts efter utgången av det andra året som följer på åtagandeåret automatiskt skall frigöras. Inom ramen för det nya interinstitutionella avtalet föreslås emellertid en ombudgetering av de åtagandebemyndiganden som inte använts år 2000. Denna bestämmelse kommer också att fungera som uppmuntran till ett effektivt genomförande av insatserna. 23 inledas med hjälp av medfinansieringen Huvudprincipen för betalningarna bör enligt kommissionen stödja sig på återbetalning för verkliga och bestyrkta utgifter. För att genomförandet av från programmen skall kunna gemenskapen är det nödvändigt att föreskriva ett schablonförskott på 10 % av det totala beräknade bidraget. Detta förskott skall betalas ut av kommissionen när programmet godkänns. Systemet med ett enda förskott följt av återbetalningar som är jämnt fördelade över året präglas av både enkelhet och högre krav. Vid återbetalningarna bör vissa specifika villkor uppfyllas. Kommissionen måste ha tillgång till den kompletterade programplaneringen, de årliga rapporterna och det får inte finnas några oegentligheter i förvaltningen eller genomförandet av åtgärderna. Förenklingen av den finansiella förvaltningen kommer att underlättas av en ny bestämmelse vara schablonmässig och fastställas före programplaneringen. Om så krävs kommer den att ses över efter halva tiden med hänsyn till den faktiska inflationen. indexeringen. Indexeringen kommer rörande att 6. Särskilda bestämmelser för gemenskapsinitiativen Ett skäl till att programmen för gemenskapsinitiativen skall inriktas på samarbete och nyskapande är att de då kommer att få ett annat tillämpningsområde än de insatser som görs inom ramen för prioriterade mål. För enkelhetens skull skall varje initiativ ha en enda finansieringskälla (en fond). Det intresse som de innebär för gemenskapen gör det berättigat att kommissionen får större utrymme vid utarbetandet och genomförandet av dem. Enkla strukturer för samarbete och utbyte mellan olika områden kan visa sig värdefulla för att dra så stor nytta som möjligt av fördelarna med det transnationella och interregional samarbetet. Dessa strukturer placerade under kommissionens ansvar bör också I den mån det omfatta berörda gränsöverskridande och transnationella samarbetet berör de externa regioner som omfattas av Phare-, Tacis- och Medaprogrammen behöver strukturerna med nödvändighet anpassas till detta. från medlemsstaterna. representanter De ansvariga för utarbetandet och förvaltningen av de operativa åtgärderna som fastställs genom tillämpning av kommissionens' riktlinjer bör däremot vara de myndigheter eller parter på faltet som berörs mest. C. Större effektivitet Tydligare angivna ansvarsområden och en tydligare decentralisering bör leda till större effektivitet hos strukturfonderna. Detta krav bör konkretiseras på alla stadier i programplaneringen. 1. Förhandlad additionalitet Additionalitetsprincipen som har till syfte att förhindra att strukturfondspengar får ersätta offentliga utgifter eller jämförbara utgifter för strukturåtgärder i en 24 medlemsstat är ett nödvändigt villkor för att garantera ett reellt ekonomiskt inflytande i de stödberättigade regionerna. Erfarenheten visar att kontrollen av additionaliteten är komplicerad, särskilt eftersom den genomförs för vart och ett av målen och eftersom det ofta är svårt att se vilka finansieringar som ger rätt till stöd, särskilt i områden av geografiskt begränsad storlek. Dessutom skulle denna kontroll vinna i effektivitet om det fanns möjligheter till påföljder. Det verkar alltså nödvändigt att vid fördelningen av prestationsreserven ta hänsyn till iakttagandet av additionalitetsprincipen samt förenkla genomförandet av den genom att minska kontrollfrekvensen samt antalet kontrollnivåer. Kommissionen och medlemsstaten skall komma överens om den utgiftsnivå för strukturåtgärder som medlemsstaten vill lägga sig på. I regel skall den minst motsvara den nivå som uppnåtts under föregående programplaneringsperiod, så att medlemsstatens ansträngning kan upprätthållas. Kontrollfrekvensen kommer att minskas till tre kontroller - en förhandskontroll, en efter halva tiden och en före programplaneringsperiodens slut. De utgifter som inom ramen för mål 1 är offentliga utgifter för kommer att beaktas strukturåtgärder och liknande. Inom ramen för mål 2 och mål 3 beaktas utgifter till förmän för en akliv arbetsmarknadspolitik. Den geografiska kontrollen, slutligen, kommer att begränsas till två nivåer och omfatta dels de regioner som ingår i mål 1 och som i allmänhet täcker en stor del av det nationella området och dels en gemensam nationell kontroll för mål 2 och 3. 2. Bättre definierade stödberättigande utgifter först och förvaltning En decentraliserad främst att de förutsätter förvaltningsansvariga myndigheterna känner till de spelregler som gäller. Dessa regler anges övergripande i strukturfondsförordningarna. Det arbete som gjorts inom ramen för SEM 2000 för att skapa en sundare finansiell förvaltning har emellertid visat att det i vissa fall krävs mer detaljerade regler när det gäller stödberättigande utgifter, vilka inte anges tydligt i fondförordningarna. Därför har följande förslag lagts fram: I fondförordningarna skall det tillämpningsområde också fortsättningsvis anges, vilket ligger till grund för fastställandet av de åtgärder i varje insatspaket som skall finansieras genom fonderna. - Utöver denna angivelse av tillämpningsområde skall lämpliga nationella inte bestämmelser kommissionen inför gemensamma regler för stödberättigande utgifter i likhet med de nuvarande "faktabladen om stödberättigande utgifter" som 1997 knöts till programplaneringsdokumentet. tillämpas på de stödberättigande utgifterna, om På detta sätt blir de principer som skall tillämpas tillgängligare för aktörerna. Kriterierna för stödberättigande åtgärder fastställs i förordningarna. Kriterierna för stödberättigande utgifter för genomförande fastställs i nationell lagstiftning, utom för ett begränsat antal områden där det är önskvärt med gemensamma regler som fastställs utifrån förvaltarnas och kontrollorganens erfarenhet. 25 Kommissionen kommer att före mitten av 1999 och mot bakgrund av de tillämpning av de erfarenheter 22 faktablad som finns för närvarande, för att fastställa vilka av dem som med fördel kan kvarstå med rättslig status under den nya programplaneringsperioden. som gjorts utvärdera medlemsstaternas * I övrigt har två särskilda aspekter inneburit förvaltningsproblcm de senaste två åren. Det rör sig dels om förflyttning av produktiva investeringar som tidigare omfattats av offentligt etableringsstöd, och dels privatisering av subventionerad infrastruktur, som omfattades av stöd när den anlades. Utan att marknadesreglerna ifrågasätts bör medlemsstaterna och kommissionen i dessa två fall och på grundval av mer exakta och enklare bestämmelser försäkra sig om att fondstödet inte inom en fastställd tidsperiod (5 år) omdestineras från sina ursprungliga mål och ger oberättigade fördelar. En sådan oberättigad fördel skulle kunna gagna företag som för tidigt flyttar sådan produktion för vilken det fått stöd för att skapa varaktig sysselsättning, eller som köper in utrustning på villkor som kan tyda på ett indirekt stöd. Ett motsvarande problem kan också gälla offentliga myndigheter, vilka till följd av försäljning av infrastruktur skaffar sig en ekonomisk fördel som används i andra syften än de som ursprungligen föreskrivits genom strukturfonderna. 3. Nya finansieringslösningar Kommissionen anger i Agenda 2000 att hävstångseffekten, till följd av viss kritik bland annat från Revisionsrätten, bör förstärkas genom andra stödformer än enbart subventioner. Två motiv ligger till grund för denna ökade omsorg om effektiviteten. Dels bör de ekonomiska behoven tillgodoses bättre och dels bör större hänsyn tas till projektens avkastning i fråga om de nettointäkter som normalt kan förväntas. Detta kommer för övrigt att möjliggöra ett förstärkt samarbete mellan EIB, EIF och strukturfonderna. I detta avseende föreslås tre ändringar av gällande bestämmelser: I den allmänna förordningen skall det anges att bidraget från fonderna vid genomförandet av åtgärderna får beviljas i annan form än som direkt stöd som inte omfattas av återbetalningsplikt, till exempel stöd som omfattas av återbetalningsplikt, räntesubventioner, garantier, förvärv av delägarskap m. m. - I förordningen fastställs det också en större variation vad gäller stödsatser genom en specificering av den särskilda behandling som skall förbehållas infrastruktur som ger betydande intäkter och investeringar i företag. För att i så hög grad som möjligt främja privata finansieringskällor till de projekt som får stöd genom fonderna (offentligt-privat partnerskap) och för att värna om för en förvaltningsmyndigheten öppenheten gentemot decentraliserad programplanering, föreslås reducerade stödsatser för dessa investeringkategorier. När det gäller infrastruktur skulle betydande intäkter kunna definieras (vägledande) som nettointäkter på minst 25 % av den berörda investeringens kostnad totalt. Dessutom ges incitament till att använda en del av gemenskapsstödet i annan form än som direkt stöd. ramen inom - Genom undantag från den allmänna regeln kommer det för de större projekten, vilka föreskrivs inom ramen för programmen, att krävas ett särskilt godkännande som gör det möjligt att i förväg kontrollera dels deras förenlighet 26 med programmens mål och med gemenskapspolitiken och dels deras i finansiering, inklusive den mest förekommande fall, vederbörlig hänsyn tas till förväntade intäkter och, om så krävs i samråd med EIB. interventionssatsen där, lämpliga 4. En fullt integrerad utvärdering Eftersom utvärderingsförfarandet har tillämpats allmänt i medlemsstaterna under tidigare programplaneringsperioder bör det fortsätta att spela en viktig roll som stöd för beslutsfattandet och en god förvaltning av de nationella resurserna och gemenskapens resurser. För att det skall kunna fylla sin operativa roll fullt ut bör utvärderings förfarandet stödja sig på en tydlig ansvarsfördelning mellan dem som integrering av handhar det. Detta förhandsbedömningen i samt kvantifieringen av målen, genom ett systematiskt införande av utvärderingar efter halva tiden till stöd för ändringar i programplaneringen samt genom utvärderingar i efterhand för att samla den erfarenhet som gjorts. låter sig göras genom en större av i utarbetandet utvecklingsplanerna Vid utarbetandet av utvecklingsplanerna kan den erfarenhet som vunnits genom utvärdering av tidigare programplaneringar bidra till spridningen av god praxis samt till större socio-ekonomisk lönsamhet för de offentliga utgifterna. 5. En nytt verktyg för effektivitet: Prestationsreserven av ett från förslag tilldelas Syftet med en prestationsreserv efter halva tiden är att öka den effektivitet med vilken varje operativt program eller programplaneringsdokument använder de ekonomiska medel som ställts till deras förfogande för att de skall kunna uppnå sina mål och samtidigt skapa en reell ekonomisk effekt. Reserven skall uppmuntra lill bäsla möjliga utnyttjande av de nationella eller gemensamma offentliga medlen. Pä grundval kommer kommissionen prcstalionsreservcn därför att sådana operativa program och programplancringsdokument som bedöms som presterande eller högpresterande, med hänsyn till värdet av en begränsad grupp indikatorer som går att mäta och kontroller efter halva tiden, i förhållande till de prestationsnormer som fastställts inledningsvis. Indikatorerna skall definieras i syfte att säkerställa att insatserna leder (kvalitetspräglad programplanering), att det införs adekvata administrativa bestämmelser som garanterar en god förvaltning av åtgärderna (övervakning och kontroll, projekturval och utvärdering), att de fondmedel som realiserats används i den takt som anges i programmen (finansiell absorption) samt att en hävstångseffekt eftersträvas när det gäller privatkapital. till genomförande förväntade målen av de Med hjälp av resultaten av additionalitetskontrollen efter halva tiden skall man fastställa den slutliga procentsatsen för reserven som tilldelas de presterande och högpresterande programmen. De program som genomförs i medlemsstater som inte har uppfyllt sina åtaganden i fråga om additionaliteten kommer att få sin andel reducerad till fördel för andra utvalda program. Reservens roll är att bidra till genomförandet av dessa mål genom att den tilldelas på villkor av att de åtaganden som ingåtts i fråga om additionalitet och prestation går att urskilja i genomförandet av insatserna efter halva tiden. 27 6. De rådgivande kommittéernas och förvaltningskommittéernas roll Kommissionen förslag är att behålla de fem kommittéer som redan finns (Rådgivande kommittén för regional utveckling och omstrukturering, ESF- kommittén, Kommittén för landsbygdsutveckling, Förvaltningskommittén för fiske- och vattenbrukssektorn, Förvaltningskommittén för gemenskapsinitiativen) även om en nedskärning av deras antal hade varit önskvärd. En sådan nedskärning stöter emellertid pä ofrånkomliga juridiska krav som inte kan lösas enbart genom den allmänna strukturfondsförordningen. jordbruksstrukturer och D. Förbättrade kontroller Som motprestation till ett decentraliserat genomförande krävs också bättre kontroll av strukturfondsinsatserna i medlemsstaterna. 1. Tillförlitliga kontrollsystem En förutsättning för bättre kontroll är en tydligare definition av medlemsstaternas och kommissionens respektive ansvar rörande kontroll. I linje med det arbete som har lett till att kommissionen antagit en förordning i detta avseende, men utan att det påverkar kommissionens institutionella behörighet, är det faktum att det inte för finnas någon tvetydighet när det gäller principen om medlemsstaternas huvudansvar en nödvändig förutsättning för att garantera effektiv och regelbunden finansiell förvaltning och för att ocgcntlighctcr skall kunna förhindras, upptäckas och korrigeras. Kommissionen föreskriver särskilda bestämmelser för alla stadier i programplaneringen, vilka gör det möjligt att kontrollera att alla dessa krav uppfylls. Om brister eller oegentligheter konstateras har kommissionen möjlighet att göra finansiella korrigeringar. Kommissionen har dessutom för avsikt att stärka bandet mellan övervakningen av programmen, den ekonomiska förvaltningen och kontrollerna. På samma sätt som för systemen för övervakning och utvärdering kommer den att kräva garantier från medlemsstaterna när det gäller effektiviteten hos deras förvaltnings- och in kontrollsystem. Kommissionen kommer att ha möjlighet att ställa återbetalningarna för utgifterna om kostnadernas eller programmens effektivitet eller äventyras. Regelbundna möten mellan kommissionens förvaltnings- och kontrollorgan å ena sidan och medlemsstaternas eller regionernas å andra sidan skall garantera att effektiviteten i genomförandet är förenlig med målen för programmen, gemenskapspolitiken och principerna om en god förvaltning. korrekta genomförande Alla dessa principer debatteras redan sedan länge med medlemsstaterna inom ramen för SEM 2000. De debatterades särskilt vid förberedandet av kommissionens tillämpningsförordning nr 2064/97 om genomförandet av den nuvarande artikel 23 i samordningsförordningen nr 4253/88. 28 2. Effektiva finansiella korrigeringar I förlängningen av det nuvarande systemet har det visat sig vara nödvändigt att förtydliga och utveckla vissa bestämmelser om När det gäller kontroller är det lämpligt att tydligt stärka principen att ge medlemsstaterna huvudansvaret för de finansiella korrigeringarna om misstag eller oegentligheter konstateras. När en medlemsstat gör sådana korrigeringar bör det berörda gemenskapsstödet kunna användas för andra ändamål inom ramen för samma program. Om en medlemsstat underlåter att korrigera överträdelser gentemot gemenskapsrätten, oegentligheter eller misstag, eller när stöd från gemenskapen helt eller delvis inte längre kan motiveras eller, vidare, när svagheter i förvaltnings- eller kontrollsystemet medför systematiska oegentigheter är det liksom för närvarande kommissionen själv som utför berättigade korrigeringar. På samma sätt som nu kommer den berörda medlemsstaten att ha möjlighet att yttra sig inom en fastställd tidsfrist. Korrigeringarna kommer i princip att bestå i ett avdrag från den berörda medlemsstatens tillgängliga stöd. Korrigeringen kan begränsas till den konstaterade oegentligheten eller sträcka sig längre om överträdelsen eller oegentligheten beror på en allmän svaghet i förvaltnings- eller kontrollsystemet. Finansiella korrigeringar kommer även i fortsättningen att vara nödvändiga vid oegentligheter som inte har specifikt finansiell innebörd (till exempel om en särskild aspekt av gemenskapslagstiftningen inte iakttas). TREDJE DELEN: De särskilda förordningarna för varje strukturfond A. ERUF I enlighet med den övergripande tankegången i sitt förslag, föreslår kommissionen att förordningen om Europeiska regionala utvecklingsfonden inte skall omfatta särskilda bestämmelser för fonden, det vill säga för dess tillämpningsområde. Dessutom har denna förordning under tio år visat sig leva upp till högt ställda krav och kommissionen föreslår inga radikala ändringar. Den bör emellertid klargöras på vissa punkter. - bör ERUF Inom ramen för ett tydligare definierat syfte - främjandet av ekonomisk och fyra olika social sammanhållning finansieringstyper: Finansiering av produktiva investeringar, finansiering av investeringar i infrastruktur som differentieras efter regiontyp, stöd till en utveckling som tar tillvara inneboende potential samt nyskapande åtgärder och tekniskt bistånd. fortsätta att delta i Ökad uppmärksamhet riktas mot nya finansieringslösningar samt mot den lokala tjänstesektorn för att fö verktyg som är bättre anpassade till nyskapande på initiativ för utveckling och området i företag och investeringar lokala 29 sysselsättning. Detta kan visa sig särskilt användbart för utveckling som tar tillvara inneboende potential. Finansieringen genom ERUF bör utnyttjas utvecklingsbehov samtidigt som gemenskapens förordningsförslaget anges därför ett visst antal områden som stöds genom ERUF, bland annat produktiv miljö, forskning och teknisk utveckling, skydd och förbättring av miljön, lokal ekonomisk utveckling, jämställdhet mellan män och kvinnor samt europeiskt samarbete på området regional utveckling. för att regionernas insatsprioriteringar följs. I fylla För att berika de program finansieras under de prioriterade strukturfondsmålen bör man i ERUF-förordningen dessutom ange det specifika tillämpningsområdet för de nyskapande åtgärder som stöds genom denna. som B. ESF Förhållandet till den allmänna förordningen Den förordning som styr Europeiska socialfonden överensstämmer med tankegången för det övergripande förordningspaket för strukturfonderna som presenteras i inledningen. Mot bakgrund av den allmänna förordningens generella innehåll föreskrivs i ESF-förordningen en rad bestämmelser som särskilt och enbart gäller ESF. Politiskt sammanhang ESF:s roll inom ramen för de ändrade strukturfonderna har sin utgångspunkt i det nya kapitlet om sysselsättning i Amsterdamfördraget, i den sysselsättningsstrategi som utarbetats efter Europeiska rådets möte i Essen och i den nya processen - som inleddes av rådet som förberedelse för Amsterdamfördraget - för att utarbeta årliga nationella handlingsplaner för sysselsättningen. Genomförandet av ESF har också varit tillräckligt flexibelt för att ta hänsyn till stora politiska skillnader, olika praxis och behov när det gäller sysselsättning och utveckling av mänskliga resurser i medlemsstaterna. Mot bakgrund av detta och med tanke på att förordningen gäller en 7-årsperiod måste definitionen av stödberättigande åtgärder på det här stadiet bli relativt omfattande för att underlätta en effektiv koppling till de årliga riktlinjerna för sysselsättningen och för att se till att varje medlemsstat kan finna lämpliga typer av finansiering. Det övergripande huvudtemat för strategin är att söka politiska riktlinjer snarare än additionalitet i fråga om programmen och projekten, samt att försöka fastställa på vilket sätt medlemsstaterna planerar att använda ESF-pengar för att i enlighet med riktlinjerna i Amsterdam fördraget ytterligare utveckla, förbättra eller helt och hållet ändra sin politik rörande sysselsättningen och mänskliga resurser. Det är väldigt viktigt att garantera en lämplig koppling mellan å ena sidan dessa övergripande ESF-ramar och deras anknytning till strategin och riktlinjerna för sysselsättningen med å andra sidan insatsen för regional finansiering genom ESF. Kommissionen tar ställning för en integrerad lösning som skär genom alla tre 30 strukturfondsmålen och en väsentligt förstärkt samordning mellan de olika fondernas insatser, särskilt i fråga om utvecklingen av mänskliga resurser. från en övergripande nationell och europeisk Utvecklingen av de mänskliga resurserna är en så viktig fråga att den inte kan ses isolerad strategi, och överenskommelserna mellan medlemsstaterna och kommissionen rörande mål 3 kommer att utgöra en viktig referenspunkt för diskussioner om särskild verksamhet för mänskliga resurser inom ramen för mål 1 och 2. ESF:s verksamhet ESF:s verksamhet är baserad på åtgärder inom fem områden: En aktiv arbetsmarknadspolitik för att bekämpa arbetslösheten Främjande av social integrering Livslångt lärande samt yrkesutbildningssystem som ökar möjligheterna till anställning Åtgärder för att föregripa och underlätta ekonomiska och sociala förändringar Lika möjligheter för kvinnor och män Målet är att garantera ett minimistöd från socialfonden till alla fem områdena medan varje medlemsstat samtidigt för möjlighet att själv besluta om sina prioriteringar för 4e investeringar som finansieras genom ESF. Vid den exakta fördelningen mellan de till förhandsbedömningen samt till vilken typ av medel som finns tillgängliga i samband med programmens mål. I förordningsutkastet föreslås en miniminivå för investeringar inom var och en av insatserna för den verksamhet som anges under punkterna 4 och 5 ovan. fem huvudrubrikerna måste hänsyn tas Särskild vikt kommer att läggas vid de policyområden som avses i artiklarna 2. 1. d och 2. 1 e, nämligen förbättringen av systemen för att förbygga och underlätta socio-ekonomiska förändringar samt att öka antalet kvinnor på arbetsmarknaden. I praktiken bör målsättningen vara att avsätta 15 % av de tillgängliga fondmedlen för vart och ett av de två policyområdena. Medlemsstaterna är ålagda att garantera att ESF-pengar investeras på ett koncentrerat sätt med kontrollerbara och urskiljbara effekter. Dessa punkter kan inte föreskrivas i form av åtgärder, men kommer att utkristallisera sig i form av förhandlingsresultat. Detta innebär att medlemsstaterna noggrant kan välja ut de åtgärder som är bäst anpassade till deras egen särskilda situation och som passar in i den sysselsättningsstrategi och de sysselsättningsprioriteringar som avtalats mellan medlemsstaterna och kommissionen på europeisk nivå. Slutresultatet för varje medlemsstat är en "referensram" som fastställs som en del av varje nationell programplanering för mål 3 eller inom den relevanta ramen för gemenskapsstöd (med regional programplanering där detta behövs). Av denna 31 ram skall följande framgå: (i) tilldelningen av pengar över de fem politiska målen, (ii) antalet utgiftsprioriteringar för de fem kategorierna, (iii) metoderna för att exakt ange resultaten av program utgifterna när det gäller övervakning och utvärdering samt (iv) definierade riktmärken som möjliggör mätning av prestationen (och där resultaten integreras i fördelningen av reserven efter halva tiden). C. EUGFJis stöd till landsbygdens utveckling Den nya förordningen om EUGFJ:s stöd till landsbygdens utveckling lägger grunden till en sammanhängande landsbygdsutvecklingspolitik med uppgift också att komplettera marknadspolitiken genom att säkerställa att kostnaderna för jordbrukspolitiken regionala utvecklingsplaneringen och naturskyddet. En omfattande del av finansieringen av till dess dess utgifter skall föras över från EUGFJ:s utvecklingssektion garantisektion. i högre grad än tidigare bidrar till den 1 förordningen samlas alla åtgärder för landsbygdsutveckling som stöds av EUGFJ inom en ram och medlemsstaterna får möjlighet att själva definiera sina prioriteringar och göra sina egna val bland de åtgärder som anges i förordningen. Dessa val kommer att genomföras inom ramen för en enhetlig programplanering. i förordningen rörande De administrativa och finansiella bestämmelserna EUGFJ:s stöd till landsbydgsutvecklingen motsvarar förslagen i Agenda 2000 om åtgärder för landsbygdsutveckling: - Programplanering inom ramen för strukturfonderna i de regioner som får stöd enligt mål 1 och mål 2. - Finansiering genom EUGFJ:s garanti- respektive utvecklingssektion med hänsyn till åtgärd och region. Åtgärderna för modernisering och diversifiering vidtas enligt en metod som är differentierad med hänsyn till det regionala sammanhanget. I mål 1- och mål 2-områdena ingår de i de regionala programmen och bidrar på detta sätt till de särskilda mål sociala sammanhållningspolitiken. Genom att för dessa bestämmelser särskilt hänvisa till den allmänna strukturfondsförordningen utgör förordningen rörande EUGFJ:s stöd till landsbygdens utveckling här en del av den allmänna rättsliga ramen för strukturfonderna. som upprättats genom den ekonomiska och D. Särskild förordning för strukturåtgärder inom fiskesektorn Den särskilda förordningen för strukturåtgärder inom fiskesektorn utgör en del av det föreliggande lagförslaget och begränsas till upprättandet av ett dubbelt samband mellan dess insatser och å ena sidan den gemensamma fiskeripolitiken och å andra sidan den ekonomiska och sociala sammanhållningspolitiken. När det 32 gäller den senare kommer dessa åtgärder att bidra till genomförandet av strukturfondernas mål 1 och mål 2. Detaljerna kring metodik och villkor i fråga om gemenskapens finansiella deltagande i strukturåtgärderna inom liskescklorn kommer att fastställas senare av rådet i en förordning som grundar sig pä artikel 43 i fördraget. Förfarandet är identiskt med 1993 års förfarande, dä rådet med några månaders mellanrum antog förordning (EEG) nr 2080/933 (vilken kommer att ersättas med "den särskilda fiskeförordningen" och förordning (EG) nr 3699/934. föreliggande förslaget) ingår som det i Programplaneringen för de kompletterande åtgärderna för omstrukturering av fiskeflottorna är oförenlig med den uteslutande "regionala" karaktär som präglar i fråga5 avser programplaneringen för mål 2. Faktum är att åtgärderna genomförandet av de för att anpassa fiskeansträngningen, i vilka de exakta målen för den minskade fiskekapaciteten fastställs genom tvingande lagstiftning. Detta, fastställs för varje medlemsstat utan att ge utrymme för regional fördelning. I de regioner som berörs av mål 1 kommer det nuvarande tillvägagångssättet att behållas. fleråriga utvecklingsprogrammen Detta är skälet till all t)c kompletterande åtgärderna för omstrukturering av fiskeflottan inte kommer att integreras i programplaneringen för mål 2. För dessa åtgärder kommer en särskild separat programplanering att täcka alla regioner utanför mål 1, inklusive mål 2-områden. Resurserna kommer att tas från EUGFJ- (modernisering av garantisektionen. Alla övriga åtgärder vattenbruket, bearbetning av produkter, hamnutrustning osv. ) kommer också fortsättningsvis att programplaneras inom ramen för mål 2. inom sektorn När det gäller mål 1-områdena kommer alla åtgärder inom sektorn, inklusive de kompletterande att programplaneras inom ramen för detta mål. omstrukturering fiskeflottorna, åtgärderna för av I enlighet med Agenda 2000 kommer gemenskapen att med resurser från EUGFJ:s garantisektion kunna ingripa ekonomiskt utanför mål 1- och mål 2-områdena på alla områden inom sektorn. 3 EGT L 193, 31. 7. 1993, s. 1. 4 EGT L 346, 31. 12. 1993, s. l. 5 Utan att föregripa vad rådet kommer att besluta enligt det förfarande som avses i artikel 43 i fördraget, omfattar detta för närvarande alla de stöd och bidrag som betalas till ägare till fiskefartyg samt de sociala bidrag som betalas till fiskare som drabbats av omstruktureringen. 33 RÅDETS FÖRORDNING (EG) om allmänna bestämmelser för strukturfonderna 3* RÅDETS FÖRORDNING (EG) om allmänna bestämmelser för strukturfondenia 98/0090 (AVC) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 130d i detta, med beaktande av kommissionens förslag1, med beaktande av Europaparlamentets samtycke2, med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande3, med beaktande av Regionkommitténs yttrande4, och med beaktande av följande: Enligt artikel 130a i fördraget skall gemenskapen, för att stärka sin ekonomiska och sociala sammanhållning sträva efter att minska skillnaderna mellan de olika regionernas utvecklingsnivåer och eftersläpningen i de minst gynnade regionerna, inbegripet landsbygdsområdena. Enligt artikel 130b skall dessa åtgärder understödjas genom strukturfonderna, Europeiska investeringsbanken (EIB) och andra befintliga finansieringsorgan. llnansicringsorgans verksamhet5, Enligt artikel 19 i rådets förordning (EEG) nr 2052/88 av den 24 juni 1988 om strukturfondernas uppgifter och effektivitet och om samordningen av deras verksamhet dels inbördes och dels med Europeiska investeringsbankens och övriga befintliga senast ändrad genom förordning (EEG) nr 3I93/946 bör rådet på förslag av kommissionen ompröva den förordningen senast den 31 december 1999. För att garantera en större öppenhet i gemenskapens lagstiftning bör bestämmelserna om strukturfonderna samlas i en enda förordning och följaktligen bör förordning (EEG) nr 2052/88 och rådets förordning om tillämpningsföreskrifter för förordning (EEG) nr 2052/88 om samordningen av de inbördes, dels med Europeiska olika strukturfondernas verksamheter dels investeringsbankens och andra befintliga finansieringsorgans verksamheter7, senast ändrad genom förordning (EEG) nr 3193/94 upphävas. 19 december nr 4253/88 av den (EEG) 1988 1. 2. i 2 3 4 5 IÎGTL185, 15. 7. 1988 s. 9. 6 HGTL 337, 24. 12. 1994, s. 11. 7 EGT L 374, 31. 12, 1988, s. 1. 35 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9. Enligt artikel 5 i protokoll 6 om särskilda bestämmelser om mål 6 inom ramen för strukturfonderna i Finland och Sverige som finns fogat till Anslutningsakten för Finland, Sverige och Österrike bör bestämmelserna i det nämnda protokollet ses över samtidigt som förordning (EEG 2052/88) före utgången av år 1999. För att stärka koncentrationen och förenkla strukturfondernas verksamhet i förhällande lill förordning (EEG) nr 2052/88 bör antalet huvudmål minskas. Dessa mål bör definieras som utveckling och strukturell anpassning av de regioner som släpar efter i fråga om utveckling, ekonomisk och social omställning av områden med strukturella problem samt anpassning och modernisering av politiken och systemen när det gäller utbildning, yrkesutbildning och sysselsättning. Inom ramen för åtgärderna för att via fonderna stärka den ekonomiska och sociala sammanhållningen skall gemenskapen även sträva efter att främja en harmonisk, balanserad och hållbar utveckling av den ekonomiska verksamheten, en hög grad av konkurrenskraft, särskilt i de små och medelstora företagen, en hög sysselsättningsnivå, jämställdhet mellan kvinnor och män samt en hög nivå i fråga om att skydda och förbättra miljön. Dessa insatser bör särskilt bidra till att eliminera sociala skillnader och att främja jämställdheten mellan kvinnor och män. De bör även integrera miljöskyddskraven i fastställandet och genomförandet av strukturfondernas insatser. Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) bidrar i första hand till att förverkliga målet om utveckling och strukturell anpassning av de regioner som släpar efter i fråga om utveckling och till den ekonomiska och sociala omställningen av områden med strukturella problem. Europeiska socialfondens (ESF) uppgifter bör anpassas för att ta hänsyn till och genomföra den europeiska sysselsättningsstrategin. Den strukturpolitiska delen av den gemensamma fiskeripolitiken är sedan 1993 införlivad strukturpolitik. Genomförandet av denna inom ramen för strukturfonderna via Fonden för fiskets utveckling (FFU) bör fullföljas. i strukturfondsbestämmelserna fullvärdig som Gemenskapen har inlett en reform av den gemensamma jordbrukspolitiken som omfattar strukturåtgärder och främjande av landsbygdens utveckling. I samband med denna reform bör utvecklingssektionen vid Europeiska utvecklings- och garanti fonden för jordbruket (EUGFJ) fortsätta att bidra till att förverkliga huvudmålet om utveckling och strukturell anpassning av de regioner som släpar efter i fråga om utveckling genom att öka effektiviteten i produktionsstrukturerna för samt bearbetningen och saluföringen av jordbruks- och skogsprodukter pch genom att utveckla jordbruksområdenas inneboende utvecklingspotential. Garanti sektionen vid EUGFJ bör bidra till att förverkliga huvudmålet om den ekonomiska och sociala omställningen av områden med strukturella problem i enlighet med rådets förordning (EG) nr. /98 av den [. ] om stöd till 36 10. 11. 12. 13. 14. landsbygdsutveckling jordbruket (EUGFJ)8. från Europeiska utvecklings- och garantifonden för De särskilda bestämmelser som gäller för respektive i genomförandebeslut som antas med stöd av artiklarna 43, 125 och 130e i fördraget. fond preciseras Kriterierna för alt fastställa de slödberättigade regionerna och områdena bör specificeras. I detta syfte bör man för identifiering av de prioriterade regionerna och områdena använda "Nomenklaturen för statistiska geografiska enheter" (NUTS) som upprättats av Europeiska gemenskapernas statistikkontor i samarbete med de nationella statistikmyndigheterna. De regioner som släpar efter i fråga om utveckling bör definieras som regioner vars BNP per invånare är lägre än 75 % av gemenskapens genomsnitt. För att garantera en verklig koncentration av stödåtgärderna bör kommissionen tillämpa dessa kriterier strikt på grundval av objektiva statistiska uppgifter. Regioner som utgör randområden och de mycket glesbefolkade områden som omfattas av mål 6 som avses i protokoll 6 till Anslutningsakten för Finland, Sverige och Österrike under perioden 1995 1999 skall också omfattas av mål 1 enligt den här förordningen. tjänstesektorn, Områdena som genomgår ekonomisk och social omställning bör definieras som områden som genomgår en socio-ekonomisk strukturomvandling inom industri- och problemfyllda storstadsområden samt krisdrabbade områden som är beroende av fiske. En verklig koncentration till de mest drabbade områdena inom gemenskapen bör förslag av garanteras. Kommissionen bör medlemsstaterna i nära samarbete med dessa. fastställa dessa områden på landsbygdsområden på tillbakagång, För att garantera gemenskapskaraktären i fondernas verksamhet bör de områden som genomgår socioekonomisk strukturomvandling inom industrisektorn och landsbygdsområdena på tillbakagång så långt som möjligt bestämmas utifrån objektiva indikatorer som tillämpas på gemenskapsnivå. Dessutom bör den folkmängd som omfattas av detta huvudmål i industriområden motsvara omkring 10 %, i landsbygdsområden 5 %, i storstadsområden 2 % och i områden som är beroende av fiske 1 % av folkmängden inom gemenskapen. För att kunna garantera att varje medlemsstat vederbörligen bidrar till den allmänna satsningen på koncentration bör högsta möjliga minskning, uttryckt i folkmängd, av täckningen för det nya mål 2 under 2006, inklusive de områden som får stöd under en övergångsperiod under mål 1 och som uppfyller kriterierna för stödbcrättigande under mål 2, uppgå till högst en tredjedel av täckningen för målen 2 och 5b under 1999 enligt förordning (EEG) nr 2052/88. 15. Med tanke på en effektiv programplanering bör de regioner som släpar efter i fråga om utveckling och vars BNP per invånare är lägre än 75 % av gemenskapens genomsnitt sammanfalla med de regioner som beviljas stöd av medlemsstaterna i enlighet med artikel 92. 3 a i fördraget. Likaså bör, i enlighet EGTL 37 med meddelandet från kommissionen till medlemsstaterna om regionalpolitiken och konkurrenspolitiken9, områdena som genomgår en ekonomisk och social omvandling sä långt som möjligt sammanfalla med de regioner som beviljas stöd av medlemsstaterna i enlighet med artikel 92. 3 c i fördraget. Medlemsstaterna skall därför i huvudsak föreslå stöd till ekonomisk och social omvandling endast i de områden som de anmäler till kommissionen i enlighet med artikel 92. 3 c i fördraget. 16. Inom ramen för målet att stödja anpassningen och moderniseringen av politiken och systemen när det gäller utbildning, yrkesutbildning och sysselsättning understöds de regioner och områden som inte omfattas av de två andra huvudmålen. Detta mål garanterar även en referensram som syftar till att inom en medlemsstat garantera överensstämmelsen med alla åtgärder till förmån för de mänskliga resurserna. 17. De regioner som omfattas av ett huvudmål under 1999 och som inte uppfyller kriterierna om stödberättigande bör få ett gradvis minskande stöd under en övergångsperiod. 18. Bestämmelser om fördelningen av de tillgängliga medlen bör fastställas. Dessa bör fördelas årligen och till ungefär två tredjedelar koncentreras till de regioner som släpar efter i utvecklingen, inbegripet de regioner som får stöd under en övergångsperiod. 19. Kommissionen bör upprätta vägledande fördelningar för 90 % av de strukturfondsåtaganden som anslagits för huvudmålen på grundval av lämpliga objektiva kriterier. Kommissionen bör efter halva tiden fördela de 10 % av anslagsåtagandena som inte fördelats i den vägledande fördelningen. 20. 21. Fem procent av de sammanlagda anslagsåtagandena bör gå till finansiering av gemenskapsinitiativ och 1 % till nyskapande åtgärder och tekniskt bistånd. De tillgängliga medlen från strukturfonderna bör indexregleras schablonmässigt inför programplaneringen och vid behov bör en teknisk justering av denna indexreglering göras före den 31 december 2003. 22. De grundläggande principerna för reformen av strukturfonderna från 1988 bör även i fortsättningen styra fondernas verksamhet fram till 2006. Erfarenheten har visat på nödvändigheten att göra förbättringar i reformen för att förenkla den ännu mer och göra den ännu öppnare. Strävan efter effektivitet bör särskilt betraktas som den grundläggande principen. 23. För att strukturfondernas verksamhet skall kunna vara effektiv och öppen krävs det att medlemsstaternas och gemenskapens ansvar fastställs exakt och dessa ansvarsområden bör fastställas för varje stadium inom programplaneringen, övervakningen, utvärderingen och kontrollen. Enligt subsidiaritetsprincipen bör genomförandet av de olika stödåtgärderna och kontrollen av dem främst vara medlemsstaternas ansvar, utan att detta påverkar kommissionens befogenheter. EGTC 38 24. 25. 26. 27. 28. 29. 30. 31. Gemenskapens stödåtgärder bör komplettera medlemsstaternas åtgärder eller bidra till dessa och för att ett betydande mervärde skall kunna tillföras bör partnerskapet stärkas. Detta gäller de regionala och lokala myndigheterna, de andra behöriga myndigheterna, inklusive miljö- och jämställdhetsmyndigheterna, arbetsmarknadens parter, näringslivets organisationer och de andra behöriga organisationerna. Samtliga parter bör medverka i förberedelsen, övervakningen och utvärderingen av stödåtgärderna. Programplaneringsförfarandet från idén till den slutliga stödmottagaren bör fastställas och förenklas i medlemsstaterna genom riktlinjer som kommissionen skall utarbeta och som innehåller gemenskapens prioriteringar beträffande strukturfondernas åtgärder. Programplaneringen bör garantera samordningen av de olika strukturfonderna inbördes och med övriga befintliga finansieringsorgan och Europeiska investeringsbanken. Denna samordning avser även kombinationen bidrag och lån. Fondernas verksamhet och de operationer som de delfinansierar bör vara förenliga med \ gemenskapslagstiftningen. Särskjlda bestämmelser om detta bör fastställas. gemenskapens föreskrifterna politik övriga iaktta och Enklare kriterier och föreskrifter additionalitetsprincipen bör fastställas. för kontroll och genomförande av Programplaneringen bör förenklas och därför bör en enhetlig programperiod på sju år införas. Antalet stödåtgärder och stödformer bör begränsas av samma skäl genom att i regel genomföra dem som en enda samordnad stödåtgärd per region, genom att göra användningen av samlade programplaneringsdokument till allmän regel inom ramen för vissa huvudmål och genom att integrera de större projekten och de globala stöden i de andra stödformerna. För att stärka den integrerade utvecklingsstrategin bör det med hänsyn till de regionala särdragen garanteras att de olika fondernas åtgärder överensstämmer med gemenskapens prioriteringar, sysselsättningsstrategin, medlemsstaternas ekonomiska och sociala politik samt medlemsstaternas regionalpolitik. För att påskynda och förenkla programplaneringsförfarandet bör åtskillnad göras mellan kommissionens och medlemsstaternas ansvarsområden. Det bör därför antar föreskrivas att kommissionen utvecklingsstrategier och utvecklingsprioriteringar för programplaneringen, för motsvarande finansiella bidrag från gemenskapen samt för genomförandet och att medlemsstaterna beslutar om tillämpningen. Likaså bör de olika stödformernas innehåll preciseras. av medlemsstaten förslag på 32. Medlemsstaternas decentraliserade genomförande av strukturfondernas åtgärder bör leda till att garantier uppställs för den närmare utformningen och kvaliteten på genomförandet, resultaten och utvärderingen av detta samt den sunda ekonomiska förvaltningen och kontrollen av denna. 39 33. Kommissionen bör, vid behov under medverkan av EIB, kunna godkänna de större investeringsprojekt som överskrider en viss finansieringsvolym i syfte att bedöma deras effekt och den planerade användningen av gemenskapens medel. 34. De åtgärder som vidtas inom ramen för huvudmålen bör kompletteras med åtgärder som ligger i gemenskapens intresse och som vidtas på kommissionens initiativ. 35. Gemenskapsinitiativen bör inriktas på att främja samarbete över gränserna, mellan länderna och mellan regionerna, som bör finansieras av ERUF, på landsbygdens utveckling som bör finansieras av utvecklingssektionen vid EUGFJ och på utveckling av de mänskliga resurserna med tanke på lika möjligheter, som bör finansieras av ESF. Överensstämmelsen mellan samarbetet över gränserna, mellan länderna och regionerna och de åtgärder som vidtas i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 3906/89 av den 18 december 1989 om ekonomiskt stöd till Ungern och Polen10, senast ändrad genom förordning (EEG) nr 753/9611 bör garanteras. 36. 37. 38. Strukturfonderna bör understödja studier, pilotprojekt och utbyte av erfarenheter för att främja innovativa strategier och rutiner som skall vara okomplicerade och medge insyn vid genomförandet. För att förstärka hävstångseffekten av gemenskapsmedlen genom att i möjligaste mån använda privata finansieringskällor och för att ta större hänsyn till projektens avkastning bör strukturfondernas stödformer diversifieras och stödets storlek differentieras för att främja gemenskapens intressen, stimulera utnyttjandet av olika slags finansiella tillgångar och för att begränsa fondernas bidrag genom att stimulera användningen av lämpliga stödformer. För detta syfte bör man fastställa reducerade bidragssatser när det gäller investeringar i företag och investeringar i infrastruktur som ger betydande intäkter. I den här förordningen bör betydande nettointäkter som en vägledning definieras som intäkter som uppgår till minst 25 % av totalkostnaden för den berörda investeringen. I enlighet med subsidiaritetsprincipen bör relevanta nationella bestämmelser länge det saknas motsvarande tillämpas för stödberättigande utgifter så bestämmelser i gemenskapens lagstiftning. Kommissionen kan fastställa sådana bestämmelser när det anses nödvändigt för att garantera en enhetlig och rättvis tillämpning av strukturfonderna inom gemenskapen. De stödberättigande utgifterna bör dock specificeras i fråga om den första och sista dagen för stödberättigande och säkerställa effektiviteten och varaktigheten av åtgärden bör följaktligen hela eller delar av stödet från fonderna till en operation kvarstå endast på villkor att det inte sker någon betydande förändring av vare sig operationens särdrag eller villkoren för dess genomförande som skulle kunna innebära en avvikelse från de ursprungliga målen för den operation som får stöd. investeringarnas varaktighet. För att EGTL 375, 23. 12. 1989, s. 11. EGTL 103, 26. 4. 1996, s. 5. 40 39. 40. 41. 42. 43. 44. 45. 46. fleråriga budgetplanerna och Bestämmelserna och förfarandena beträffande åtaganden och betalningar bör förenklas. Budgelätagandena bör därför verkställas en gång per år i enlighet med för stödåtgärderna. de Betalningarna bör ske i form av förskott och därefter som ersättning för faktiska utgifter. I enlighet med gällande rättspraxis skall eventuell ränta på förskottet tillfalla den berörda medlemsstaten och för att förstärka fondernas effekt är det viktigt att den går till samma ändamål som själva förskottet. finansieringsplanen En sund ekonomisk förvaltning bör garanteras genom att man ser till att utgifterna är berättigade och verifierade och genom att fastställa utbetalningsvillkor som är övervakning av kopplade programplaneringen, den tillämpningen av gemenskapens lagstiftning fullgörs. finansiella kontrollen och skyldigheter beträffande till att väsentliga sund För att garantera en förvaltning av gemenskapens medel bör utgiftsprognoserna och genomförandet förbättras, Medlemsstaterna bör därför regelbundet överlämna sina prognoser om användningen av gemenskapens medel till kommissionen. Förseningar i det finansiella genomförandet bör medföra att förskottet återbetalas och att medlen automatiskt frigörs. Under övergångsperioden från den 1 januari 1999 till den 31 december 2001 bör varje hänvisning till euro generellt anses som en hänvisning till euro i egenskap av valutaenhet i rådets förordning (EG). 798 av den i enlighet med artikel 2 andra meningen 199812. En av garantierna för att strukturfondernas verksamhet är ändamålsenlig är en effektiv övervakning. Övervakningen bör därför förbättras och ansvarsområdena bör fastställas mer exakt, särskilt bör åtskillnad göras mellan förvaltningsuppgifter och övervakningsuppgifter. En enda förvaltningsmyndighet bör utses för varje stödåtgärd och dess ansvarsområden bör fastställas. Myndigheten bör huvudsakligen ansvara för att samla in uppgifter om resultaten av stödåtgärderna och överlämna dessa till kommissionen, för etl sunt ekonomiskt genomförande, för att organisera fråga om offentlighet och utvärderingen och gemenskapens lagstiftning iakttas. Bestämmelser om regelbundna möten mellan kommissionen och förvaltningsmyndigheten om övervakningen av stödåtgärden bör fastställas. för att skyldigheterna i Det bör bestämmas att övervakningskommittén är en nationell instans som övervakar stödåtgärden, granskar förvaltningsmyndighetens förvaltning av stödåtgärden, garanterar att riktlinjerna och genomförandebestämmelserna för stödåtgärden iakttas och granskar utvärderingen av åtgärden. Indikatorerna och de årliga rapporterna om genomförandet är av största betydelse för övervakningen och därför bör dessa fastställas mer exakt för att de skall kunna ge stödåtgärderna och kvaliteten på tillförlitlig programplaneringen. lägesrapport om en 12 EGTL. 41 47. 48. För att garantera ett effektivt och korrekt genomförande bör medlemsstaternas skyldigheter preciseras i fråga om förvaltnings- och kontrollsystemen och när det gäller att intyga utgifterna, samt förebygga, upptäcka och korrigera oegentligheter och överträdelser av gemenskapens lagstiftning. Utan att det påverkar kommissionens befogenheter beträffande den finansiella kontrollen bör samarbetet mellan medlemsstaterna och kommissionen inom detta område förstärkas, särskilt genom bestämmelser om regelbundna samråd mellan för att granska de åtgärder som medlemsstaterna och kommissionen medlemsstaten vidtagit. I förekommande fall skall kommissionen kunna begära att korrigerande åtgärder vidtas. 49. Medlemsstaternas befogenheter att vidta rättsliga och korrigerande åtgärder vid oegentligheter och överträdelser samt kommissionens motsvarande befogenheter för det fall medlemsstaterna underlåter att fullgöra sina skyldigheter bör fastställas. 50. 51. 52. Effektiviteten i och effekten av strukturfondernas verksamhet är beroende av en förbättrad och fördjupad utvärdering. Medlemsstaternas och kommissionens i detta avseende samt närmare föreskrifter som garanterar befogenheter utvärderingens tillförlitlighet bör anges. Stödåtgärderna bör utvärderas med avseende på deras förberedelse och antagande, granskningen efter halva tiden samt bedömningen av deras effekt och utvärderingsförfarandet bör integreras i övervakningen av stödåtgärderna. Målet för och innehållet i varje stadium av utvärderingen bör därför definieras och utvärderingen av den miljömässiga situationen och situationen i fråga om jämställdhet mellan kvinnor och män förstärkas. Utvärderingen efter halva tiden och avsättandet av en del av anslagen som reserv gör det möjligt alt anslå extra medel i förhållande till resultatet av stödåtgärderna. Dessa anslag bör grunda sig på objektiva och enkla kriterier som medger insyn och som avspeglar effektiviteten i samt förvaltningen och det finansiella genomförandet av stödåtgärden. 53. Vart tredje år bör det läggas fram en rapport om de framsteg som gjorts när det gäller att uppnå ekonomisk och social sammanhållning och denna rapport bör omfatta en analys av situationen och den ekonomiska och sociala utvecklingen i regionerna inom gemenskapen. 54. För att göra det möjligt att effektivt förverkliga partnerskapet och främja lämpligt sätt bör det garanteras att gemenskapens stödåtgärder på ett stödåtgärderna får största möjliga offentlighet. De myndigheter som ansvarar för förvaltningen av stödåtgärderna har ansvaret för detta samt för att hålla kommissionen informerad om de åtgärder som vidtagits. 55. Bestämmelser om hur de kommittéer skall arbeta som skall bistå kommissionen vid tillämpningen av denna förordning bör fastställas. 42 56. Särskilda övergångsbestämmelser bör fastställas som gör det möjligt att förbereda den nya programplaneringen så snart denna förordning träder i kraft och som garanterar att stödet till medlemsstaterna inte avbryts i avvaktan på att planerna och stödåtgärderna enligt det nya systemet utarbetas. 43 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. AVDELNING I ALLMÄNNA PRINCIPER KAPITEL I MÅL OCH UPPGIFTER Artikel 1 Mål genom strukturfonderna, Gemenskapsåtgärderna Sammanhållningsfonden, garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ), Europeiska invcstcringsbankcn (EIB) och andra befintliga finansieringsorgan syftar till alt göra det möjligt all uppnå de allmänna mål som fastställs i artiklarna 130a och 130c i fördragel. Strukturfonderna, Europeiska invcstcringsbankcn och de andra befintliga finansieringsorgancn skall vart och ett på lämpligt sätt bidra till att följande tre huvudmål uppnås: 1. 2. 3. Att främja utvecklingen och den strukturella anpassningen av regioner som släpar efter i utvecklingen, nedan kallat "mål 1". Att stödja den ekonomiska och sociala omställningen i regioner med strukturella problem, nedan kallat "mål 2". Att stödja anpassningen och moderniseringen av politiken och systemen när det gäller utbildning, yrkesutbildning och sysselsättning, nedan kallat mål 3. Detta mål ger finansiellt stöd utanför regioner eller områden som omfattas av mål 1 och 2 och tillhandahåller en politisk referensram för alla åtgärder till förmån för de mänskliga resurserna inom ett nationellt territorium, utan att det påverkar särskilda regionala särdrag. I arbetet för all uppnä dessa mål skall gemenskapen via fonderna bidra till att främja en harmonisk, balanserad och hållbar utveckling av den ekonomiska verksamheten, främst utveckling av konkurrenskraften och nyskapandet, särskilt i de små och medelstora företagen, av sysselsättningen och de mänskliga resurserna, miljöskyddet och miljövården, eliminerandet av sociala skillnader och främjandet av jämställdhet mellan kvinnor och män. Artikel 2 Medel och uppgifter förordning avses med I denna regionala utvecklingsfonden (ERUF), Europeiska socialfonden (ESF), utvecklingssektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) och Fonden för fiskets utveckling (FFU), nedan kallade "fonderna". strukturfonderna Europeiska 44 2. 3. 4. 5. I enlighet med artiklarna 39, 123 och 130c i fördraget skall fonderna var och en enligt de särskilda bestämmelser som reglerar deras verksamhet bidra till att uppnå mål 1,2 och 3 enligt följande fördelning: a) b) c) Mål 1 : ERUF, ESF, utvecklingssektionen vid EUGFJ och FFU. Mål 2: ERUF, ESF och FFU. Mål 3: ESF. Garantisektioncn vid EUGFJ skall bidra till att uppnå mål 2 enligt bestämmelserna i förordning (EG) nr. 798. Fonderna skall bidra till finansieringen av gemenskapsinitiativ och till att understödja nyskapande åtgärder och teknjskt bistånd. De tekniska stödåtgärderna skall genomföras som ett led i den programplanering som fastställs i artikel 12-26 eller på kommissionens initiativ enligt artikel 22. Av gemenskapens övriga budgetmedel kan frsrnffrr allt de som avser övriga strukturpolitiska åtgärder oçh Sammanhållninpfonden användas för att uppnå de mål som avses i artikel 1. sysselsättningen, Kommissionen och medlemsstaterna skall ansvara för att fondernas verksamhet överensstämmer med andra poljtikområden ocji gemenskapsåtgärder särskilt när det gäller jämställdheten mellan kvinnor och män, socialpolitiken, utbildnings- pph yrkesutbildningspolitiken, den gemensamma jordbrukspolitiken, den gemensamma fiskeripolitiken, transporterna, energin och de integreringen av miljöskyddskraven vid fastställandet och genomförandet av fondernas verksamhet. transeuropeiska näten, samt 6. EIB skall medverka till att uppnå de i artikel 1 fastställda målen enligt de närmare bestämmelserna i dess stadgar. Andra befintliga finansieringsorgan som var och en enligt de särskilda bestämmelser som reglerar deras verksamhet kan bidra till att uppnå målen i artikel investeringsfonden, Europeiska 1 är (Euratom) (lån, garantier), nedan kallade "andra atomenergigemenskapen finansieringsorgan". framför allt Europeiska KAPITEL II GEOGRAFISKA OMRÅDEN SOM ÄR STÖDBERÄTTIGADE ENLIGT HUVUDMÅLEN Artikel 3 Mall 1. i De regioner som omfattas av mål 1 skall motsvara nivå Il-regioner Nomenklaturen II) vars bruttonationalprodukt (BNP) per invånare mätt i köpkraftstandard och beräknat på de senaste tre årens siffror är lägre än 75 % av gemenskapens genomsnitt. geografiska statistiska enheter (NUTS för 45 Randområdena (de utomeuropeiska franska departementen, Azorerna, Madeira och Kanarieöarna) och de områden som omfattas av mål 6 enligt protokoll 6 till Anslutningsakten för Finland, Sverige och Österrike under perioden 1995-1999 skall också omfattas av detta mål. 2. Kommissionen skall med strikt tillämpning av bestämmelserna i punkt 1 första stycket upprätta en förteckning över de regioner som omfattas av mål 1, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 6. 1. Denna förteckning skall gälla i sju år från och med den 1 januari 2000. Artikel 4 Mål 2 1. 2. De regioner som omfattas av mål 2 skall vara regioner med betydande folkmängd eller yta som drabbats av strukturella problem i samband med ekonomisk och social omställning. De innefattar områden som genomgår socio-ekonomiska förändringar inom landsbygdsområden på tillbakagång, problemfyllda storstadsområden samt krisdrabbade områden som är beroende av fiske. industri- och tjänstesektorn, Kommissionen och medlemsstaterna skall bemöda sig om att säkerställa att stödåtgärderna verkligen koncentreras till de områden som drabbats mest och på den geografiska nivå som är lämpligast. Folkmängden i de områden som avses i punkt 1 får inte uppgå till mer än 18 % av den totala folkmängden inom gemenskapen. Utifrån detta skall kommissionen fastställa ett tak för folkmängden per medlemsstat beroende på: a) b) c) den totala folkmängden i NUTS III-regionerna i varje medlemsstat som uppfyller kriterierna i punkterna 5 och 6, hur allvarliga strukturproblemen är på nationell nivå i varje medlemsstat i förhållande till andra berörda medlemsstater. Detta skall bedömas utifrån den tolala arbetslösheten och långtidsarbetslösheten i de områden som inte omfattas av mål 1, behovet av att säkerställa att varje medlemsstat vederbörligen bidrar till den allmänna satsningen på koncentration såsom fastställs i detta stycke; den maximala minskningen av den folkmängd som omfattas av mål 2, inklusive de områden som avses i artikel 6. 1 andra stycket, skall uppgå till högst en tredjedel av den folkmängd som omfattas av målen 2 och 5b under 1999 enligt förordning (EEG) nr 2052/88. Kommissionen skall till medlemsstaterna överlämna samtliga uppgifter som den förfogar över som rör de kriterier som fastställs i punkterna 5 och 6. 46 3. Med iakttagande av det tak för folkmängden som anges i punkt 2 skall medlemsstaterna basera sitt förslag till förteckning över betydande områden som utgör a) b) regioner på NUTS Ill-nivå eller områden som drabbats mest inom var och en av dessa regioner och som antingen uppfyller kriterierna i punkt 5 eller kriterierna i punkt 6, övriga områden som drabbats mest enligt kriterierna i punkt 7-9. Vid tillämpningen av dessa kriterier får medlemsstaterna också använda de särskilda omständigheter som inverkar på det faktiska arbetskraftstalet eller den faktiska sysselsättningsgraden som referens. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna de statistiska uppgifter och de övriga uppgifter i fråga om den lämpligaste geografiska nivån som krävs för att bedöma dessa förslag. 4. Utifrån de uppgifter som avses i punkt 3 oçh med hänsyn till nationella prioriteringar i nära samarbete med den berörda medlemsstaten upprätta förteckningen över de prriråden som omfattas av mål 2, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 6. 2. skall kommissionen Industri- och jordbruksområdena som uppfyller kriterierna i punkt 5 och 6 skall omfatta minst 50 % av den fplkmängd som omfattas av mål 2 i varje medlemsstat, med undantag för fall där det är vederbörligen motiverat av objektiva omständigheter. 5. Industriområdena som anges i punkt 1 skall motsvara eller tillhöra en geografisk enhet på NUTS Ill-nivå som uppfyller följande kriterier: a) b) c) den genomsnittliga arbetslösheten under de senaste tre åren skall ligga över genomsnittet i gemenskapen, den procentuella andelen sysselsatta inom industrin i förhållande till det totala antalet sysselsatta skall ha varit lika med eller högre än genomsnittet i gemenskapen under varje referensår sedan 1985, det skall ha skett en fastställd minskning av antalet sysselsatta inom industrin jämfört med det referensår som valts i b. 6. Landsbygdsområdena som anges i punkt 1 skall motsvara eller tillhöra en geografisk enhet på NUTS Ill-nivå som uppfyller följande kriterier: a) b) Antingen skall folktätheten vara lägre än 100 invånare/km2 eller också skall den procentuella andelen sysselsatta inom jordbruket i förhållande till det totala antalet sysselsatta ha varit lika med eller högre än två gånger genomsnittet i gemenskapen under varje referensår från och med 1985, Antingen skall den genomsnittliga arbetslösheten ligga över genomsnittet i gemenskapen under de senaste tre åren eller också skall befolkningen ha minskat sedan 1985. 47 7. Storstadsområdena som anges i punkt 1 skall vara tätbefolkade områden som åtminstone uppfyller något av följande kriterier: a) b) c) d) e) Den genomsnittliga långtidsarbetslösheten skall ligga över genomsnittet i gemenskapen. Stor fattigdom, inklusive otrygga bostadsförhållanden. En höggradigt förstörd miljö. Hög kriminalitet. Låg utbildningsnivå hos befolkningen. 8. De områden som är beroende av fiske som anges i punkt 1 skall vara kustområden med en betydande andel sysselsatta inom fiske i förhållande till det totala antalet sysselsatta och som drabbats av socio-ekonomiska strukturproblem i samband inom fiskescktorn vilket har lett till en betydande med omstruktureringen minskning av antalet sysselsatta inom denna sektor. 9. Gemenskapens stödåtgärder kan utsträckas folkmängd eller yta som motsvarar en av följande kategorier: till områden med betydande a) b) c) Områden som uppfyller kriterierna i punkt 5 och som gränsar till ett industriområde. Områden som uppfyller kriterierna i punkt 6 och som gränsar till ett landsbygdsområde. Områden som uppfyller kriterierna i antingen punkt 5 eller punkt 6 och som gränsar till ett område som omfattas av mål 1. Landsbygdsområden med allvarliga socio-ekonomiska problem till följd av att de förvärvsarbetande inom jordbruket blir allt äldre. Områden som drabbats eller hotas av hög arbetslöshet till följd av genomförda eller planerade omstruktureringar av verksamheter av avgörande betydelse inom jordbruks-, industri- eller tjänstesektorn. 10. Varje område är berättigat till stöd endast enligt ett av målen 1 eller 2. 11. Förteckningen över områdena skall gälla 1 januari år 2000. i sju år från och med den Om det uppstår en allvarlig kris i en region får kommissionen på förslag av en medlemsstat under år 2003 göra ändringar i förteckningen över områden enligt bestämmelserna i punkt 1-10 i denna artikel, men utan att utöka det tak för folkmängden inom varje region som avses i artikel 12. 2. Artikel 5 Mål 3 De områden som omfattas av finansiering enligt mål 3 skall vara områden som varken omfattas av mål 1 eller mål 2, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 6. 2, 48 Artikel 6 Stöd under en övergångsperiod Utan hinder av vad som sägs i artikel 3 skall de regioner som under 1999 omfattas av mål 1 enligt förordning (EEG) nr 2052/88, men som inte avses i artikel 3. 1 andra stycket och i artikel 3. 2 i den här förordningen, under en övergångsperiod erhålla stöd av fonderna under mål 1 från den 1 januari år 2000 till den 31 december 2005. När kommissionen fastställer förteckningen enligt artikel 3. 2 skall den enligt bestämmelserna i artikel 4. 5 och 4. 6 upprätta förteckningen över de NUTS III- områden i dessa regioner som övergångsvis skall få stöd av fonderna enligt mål 1 under år 2006. Områden i regioner som inte återfinns på den förteckning som avses i andra stycket skall under 2006 fortsätta att erhålla stöd endast från ESF, FFU och utvecklingssektionen vid EUGFJ inom samma stödåtgärd. Utan hinder av vad som sägs i artikel 4 skall de områden som under 1999 omfattas av målen 2 och 5b med stöd av förordning (EEG) nr 2052/88, men som inte finns med i den förteckning som avses i artikel 4. 4, i den här förordningen övergångsvis till den 31 december 2003 enligt mål 2 med stöd av denna förordning. få stöd från ERUF från den 1 januari 2000 Områdena skall från den 1 januari 2000 till den 31 december 2006 få stöd från ESF enligt mål 3 samt från garantisektioncn vid EUGFJ enligt stödet för att främja landsbygdens utveckling och stödet till strukturåtgärder inom fiskesektorn inom hela gemenskapen. KAPITEL III FINANSIELLA BESTÄMMELSER Artikel 7 Medel och koncentration 1. De medel som under perioden år 2000-2006 finns tillgängliga från fonderna skall uppgå till 218,4 miljarder euro enligt 1999 års prisnivå. Den årliga fördelningen av dessa medel redovisas i bilagan. 2. 3. En väsentlig andel av budgetmedlen skall koncentreras till regioner som omfattas av mål 1. De medel som finns tillgängliga för dessa regioner skall utgöra ungefär två tredjedelar av fondernas sammanlagda anslag. Kommissionen skall öppet redovisa de vägledande fördelningarna mellan medlemsstaterna av 90 % av de strukturfondsåtaganden som anslagits för den programplanering som avses i artikel 1 2 - 18 med hänsyn, för mål 1 och 2, till ett eller flera av de objektiva kriterier som användes under föregående period och som täcks av förordning (EEG) nr 2052/88, nämligen stödberättigad folkmängd, 49 regional välfärd, nationell välfärd samt strukturproblemens relativa allvar och då särskilt arbetslöshetsnivån. För mål 3 gäller att fördelningen mellan medlemsstaterna i princip skall grunda sig pä den stödberälligade folkmängden, arbetsmarknadssituationen och på hur allvarliga problemen är i fråga om social utslagning, utbildningsnivå och andelen kvinnor pä arbetsmarknaden. Dessa fördelningar skall särskilt ange anslagen till regioner och områden som får stöd under en övergångsperiod. Anslagen skall fastställas enligt de kriterier som anges i första stycket. Den årliga fördelningen av dessa anslag är avtagande. De 10 % av anslagsåtagandena som inte fördelas i den vägledande fördelningen som avses i punkt 3 skall kommissionen fördela efter halva tiden enligt artikel 43. För den period som avses i punkt 1 skall 5 % av strukturfondernas anslagsåtaganden enligt punkt 1 avse finansiering av gemenskapsinitiativ. 1 % av anslagen i punkt 1 skall avse finansiering av nyskapande åtgärder och tekniskt bistånd i enlighet med artiklarna 21 och 22. i punkterna indcxreglcras frän och med den Beloppen 1 januari år 2000 med 2 % per år inför programplaneringen och senare budgetering i gemenskapens budget. I och 2 skall 4. 5. (>. Kommissionen skall vid behov se över och göra en teknisk justering av indexregleringen av anslagen för år 2004-2006 senast den 31 december 2003 utifrån de senaste ekonomiska uppgifterna. Skillnaden i förhållande till den ursprungliga programplaneringen skall läggas till beloppet i punkt 4. KAPITEL IV ORGANISATION Artikel 8 Komplementaritet och partnerskap 1. Gemenskapens stödåtgärder skall komplettera eller bidra till motsvarande nationella åtgärder. De skall fastställas i nära samarbete, i det följande benämnt "partnerskapet", mellan kommissionen, medlemsstaten och: a) b) c) regionala, lokala och andra behöriga myndigheter, arbetsmarknadens parter och näringslivets organisationer, andra behöriga organisationer. Det åligger varje medlemsstat att inom ramen för sitt institutionella, rättsliga och finansiella system välja ut och utse de parter som avses i första stycket och som är mest representativa på nationell, regional, lokal eller annan nivå, vid behov även miljö- och jämställdhetsorganisationer, för att största möjliga medverkan skall kunna garanteras. 50 Alla parter som utsetts, i det följande benämnda "parterna", skall ingå ett partnerskap för att arbeta för ett gemensamt mål. Medlemsstaterna skall säkerställa all samtliga parter deltar pä alla stadier av programplaneringen pä lämplig geografisk nivå. Partnerskapet skall avse förberedelse, finansiering, övervakning och utvärdering av verksamheterna. Enligt subsidiaritetsprincipen och utan att det påverkar kommissionens befogenheter skall genomförandet av de olika stödåtgärderna främst vara medlemsstaternas ansvar på lämplig geografisk nivå. Medlemsstaterna säkerställa att gemenskapens fonder används i enlighet med principerna om sund ekonomisk förvaltning. samverkan med kommissionen skall i Kommissionen skall varje år samråda med arbetsmarknadens parter organiserade på europeisk nivå om gemenskapens strukturpolitik. 2. 3. 4. 5. Artikel 9 Programplanering och samordning 1. I denna förordning avses med a) b) c) det programplanering: organisation, beslutsfattande och finansiering som syftar till att genomföra de för gemenskapen och medlemsstaterna gemensamma fleråriga åtgärderna för att förverkliga målen i artikel 1, förfarandet etappvisa för plan: den analys som den berörda medlemsstaten gjort av situationen med hänsyn till målen i artikel 1 och till de prioriterade behoven för att uppnå dessa mål samt strategin och prioriteringarna för de planerade åtgärderna, de särskilda målen och uppgifter om de vägledande finansiella medel som är knutna till dessa, ram för gemenskapsstöd: det dokument som kommissionen har godkänt efter bedömningen av den plan som lagts fram av medlemsstaten och som innehåller strategin och prioriteringarna vad gäller fondernas och medlemsstatens åtgärder, de särskilda målen, fondernas och de andra finansieringsorganens bidrag. Detta dokument skall vara uppdelat i prioriterade områden och det skall genomföras genom ett eller flera operativa program. d) stödåtgärder: fondernas stödformer, nämligen i) operativa program eller samlade programplaneringsdokument, ii) program inom gemenskapsinitiativ, iii) stöd till tekniskt bistånd och nyskapande åtgärder. 51 e) 1) g) h) i) j) det av kommissionen godkända dokumentet för operativt program: genomförandet av en ram för gemenskapsstöd som skall omfatta ett antal sammanhängande prioriterade områden bestående av fleråriga åtgärder som kan delfinansieras av en eller flera fonder, av ett eller flera av de andra befintliga investeringsbanken. Ett samordnat finansieringsorganen och av Europeiska operativt program är ett operativt program som finansieras av mer än en fond. samlat programplaneringsdokument: av kommissionen som sammanfattar beståndsdelarna i en ram för gemenskapsstöd och ett operativt program. ett dokument godkänts som prioriterat område: en av prioriteringarna i den strategi som fastställs i en ram för gemenskapsstöd eller i en stödåtgärd. Härtill är knutet ett bidrag från fonderna och de övriga finansieringsorgancn, de finansiella medlen från medlemsstaten och särskilda mål som fastställts. åtgärd: det sätt på vilket ett prioriterat område omsätts i praktiken under flera år och som möjliggör finansiering av verksamheten. Varje stödordning enligt artikel 92 i fördraget och varje stöd som beviljas av organ som utnämnts av medlemsstaten skall utgöra en åtgärd, operation: alla projekt och all verksamhet som genomförs av de slutliga stödmottagarna. slutlig stödmottagare: de organ eller offentliga och privata företag som är uppdragsgivare för operationerna. Vad gäller stödordningar enligt artikel 92 i fördraget och då stöd beviljats av organ som utnämnts av medlemsstaten skall de slutliga stödmottagarna vara de organ som beviljar stödet. 2. Samordningen mellan de olika fonderna skall främst ske genom a) b) c) d) de riktlinjer som avses i punkt 4, ramarna för gemenskapsstöd, budgetplaneringen och genomförandet av stödåtgärder, övervakning och utvärdering av de stödåtgärder som genomförs under ett visst mål. 3. Kommissionen skall i enlighet med principen om partnerskap garantera Samordningen av de olika strukturfondernas stödåtgärder dels inbördes, dels med Europeiska finansieringsorgans stödåtgärder. investeringsbankens och andra befintliga För att maximera stimulansen från budgetmedlen som används med hjälp av lämpliga finansicringsorgan skall gemenskapsstödet på lämpligt sätt förena stödåtgärder i form av bidrag och lån. Denna kombination skall fastställas i samråd med Europeiska investeringsbanken när ramarna för gemenskapsstöd eller det samlade programplaneringsdokumentet fastställs. Den skall ta hänsyn till 52 balansen i den föreslagna finansieringsplanen, bidraget från fondema och de eftersträvade utvecklingsmålen. 4. skall upprätta Kommissionen gemenskapens riktlinjer prioriteringar för samtliga mål i artikel 1 innan planerna presenteras och före den granskning efter halva tiden som avses i artikel 41. Dessa riktlinjer skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. redovisar som Medlemsstaterna och kommissionen skall ta hänsyn till dessa riktlinjer under programplaneringens olika etapper. Artikel 10 Additionalitet 1. 2. I syfte att uppnå verklig ekonomisk effekt får anslagen från fonderna inte ersätta offentliga utgifter för strukturåtgärder eller motsvarande utgifter som täcks av medlemsstaten. Kommissionen och den berörda medlemsstaten skall därför i ramarna för gemenskapsstöd eller i det samlade programplaneringsdokumentet för mål 1 fastställa den nivå för offentliga utgifter för strukturåtgärder eller motsvarande utgifter som den berörda medlemsstaten skall behålla inom alla regioner som omfattas av mål 1 under hela programperioden. I det samlade programplaneringsdokumentet för mål 2 och 3 skall kommissionen för den aktiva och den berörda medlemsstaten arbetsmarknadspolitik som medlemsstaten skall behålla på nationell nivå under perioden år 2000-2006. fastställa utgiftsnivån Den genomsnittliga årliga utgiftsnivån i första och andra stycket bör i regel vara minst lika hög som under den föregående programperioden som täcks av förordning (EEG) nr 2052/88. 3. Additionaliteten skall kontrolleras vid tre tillfällen under programperioden: a) b) en förhandsbedömning innan ramarna för gemenskapsstöd eller de samlade programplaneringsdokumentcn antas som skall utgöra referens för hela programperioden, en utvärdering efter halva tiden senast den 31 december 2003 i anslutning till vilken kommissionen och medlemsstaten får komma överens om en omprövning av den nivå för strukturella utgifter som skall uppnås, om den ekonomiska situationen har lett till att de offentliga utgifterna eller sysselsättningen i medlemsstaten har utvecklats på ett sätt som skiljer sig avsevärt från det som prognostiserades under förhandsbedömningen, c) en utvärdering senast den 31 december 2005. 53 Medlemsstaten skall lämna alla relevanta uppgifter till kommissionen samtidigt med planerna och i samband med utvärderingen efter halva tiden och utvärderingen senast den 31 december 2005. Oavsett dessa utvärderingar skall medlemsstaten under programperioden underrätta kommissionen om varje utveckling som skulle kunna hota medlemsstatens möjligheter att behålla den utgiftsnivå som anges i punkt 2. Artikelll Förenlighet De operationer som finansieras av fonderna, Europeiska investeringsbanken eller andra finansieringsorgan skall vara förenliga med bestämmelserna i fördraget och med de rättsakter som antagits med stöd av detta samt med gemenskapens politik, framför allt konkurrensreglerna, särskilt i fråga om statligt stöd, offentlig upphandling, miljöskydd och miljövård, eliminerande av sociala skillnader och främjande av jämställdhet mellan kvinnor och män. AVDELNING II PROGRAMPLANERING KAPITEL I ALLMÄNNA BESTÄMMELSER FÖR MÅL 1, 2 OCH 3 Artikel 12 Geografiskt omfattning 1. 2. 3. De planer för regional utveckling som lämnas in för mål 1 skall i regel omfatta en region pä NUTS I I-ni vä. Medlemsstaterna för dock lämna in en allmän utvecklingsplan för alla de regioner som finns med i den förteckning som avses i artiklarna 3. 2 och 6. 1 förutsatt att denna plan innehåller de upplysningar som anges i artikel 15. De regionala omställningsplaner som lämnas in för mål 2 skall i princip omfatta alla områden i en och samma region på NUTS Il-nivå som upptas i den förteckning som avses i artikel 4. 4 och artikel 6. 2. Planerna skall göra åtskillnad mellan åtgärderna i de regioner och områden som omfattas av mål 2 och åtgärderna på annat håll i samma region samt styrka att åtgärderna överensstämmer med den politik som förs på regional nivå. De planer som lämnas in för mål 3 skall omfatta en medlemsstats hela territorium för finansiering utanför de regioner eller områden som omfattas av mål 1 och 2 och skall på nationell nivå utgöra en referensram för utvecklingen av de mänskliga resurserna oberoende av de regionala särdragen. 54 Artikel 13 Varaktighet och översyn Varje plan, ram samlat programplaneringsdokument skall omfatta en period på sju år, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 6. för gemenskapsstöd, operativt program och Programperioden börjar den 1 januari 2000. Planerna, ramarna för gemenskapsstöd, de operativa programmen och de samlade programplaneringsdokumenten skall ses över i enlighet med bestämmelserna i detta kapitel i anslutning till den utvärdering efter halva tiden som avses i artikel 41 och den fördelning av prestationsreserven som avses i artikel 43. De kan även ses över i enlighet med samma föreskrifter vid viktiga förändringar i den socio- ekonomiska situationen, inbegripet förändringar på arbetsmarknaden. Artikel 14 Förberedelse och godkännande 1. Planerna för mål 1, 2 och 3 skall utarbetas &v myndigheterna, som i detta syfte utsetts av medlemsstaten på nationell, regional eller annan nivå, och lämnas in till kommissionen av medlemsstaten efter att parterna fått tillfälle att yttra sig. Varje part skall avge sitt yttrande inom en tidsfrist som gör det möjligt att hålla den tidsfrist som avses i tredje stycket. Såvida något annat inte har avtalats med den berörda medlemsstaten skall planerna lämnas in senast tre månader efter det alt den förteckning över områden som avses i artikel 3. 2 och artikel 4. 4 upprättats. Kommissionen skall bedöma planerna för att fastställa om de är förenliga med målen i denna förordning, inklusive den referensram som avses i artikel 1. 3 och med de riktlinjer som avses i artikel 9. 4 samt med gemenskapspolitiken och bestämmelserna i artikel 40. Den skall vid bedömningen beakta föreskrifterna för parternas medverkan och de yttranden som avgivits vid det samråd som anges i punkt 1. Kommissionen skall bedöma varje föreslagen plan för mål 3 för att fastställa överensstämmelsen mellan de planerade åtgärderna och den nationella planen för i genomförandet av den europeiska sysselsättningsstrategin artikel 15. 2 b. som anges Utifrån dessa planer skall kommissionen i samråd med berörd medlemsstat fastställa ramarna för gemenskapsstöd för mål 1 i enlighet med de förfaranden som föreskrivs i artikel 47-50. Europeiska investeringsbanken skall delta i utarbetandet av ramarna för gemenskapsstöd. Kommissionen skall besluta om fondernas insatser senast sex månader efter det att den har tagit emot respektive plan förutsatt att denna innehåller samtliga uppgifter som avses i artikel 15. 2. 3. 55 Kommissionen skall bedöma de föreslagna operativa programmen för mål 1 som lämnats in av medlemsstaten för att fastställa om de är förenliga med respektive ram för gemenskapsstöd och gemenskapspolitiken. Den skall besluta om fondernas insatser i enlighet med artikel 27. 1 i samråd med den berörda medlemsstaten förutsatt att förslagen innehåller samtliga uppgifter som avses i artikel 17. Medlemsstaterna kan tillsammans med planerna sända in ansökningar om finansiellt stöd för de operativa programmen för att påskynda granskningen av ansökningarna och genomförandet av programmen. När kommissionen beslutar om ramen för gemenskapsstöd skall den i enlighet med artikel 27. 1 även godkänna de operativa program som lämnats in tillsammans med planenia förutsatt all de innehåller samtliga uppgifter som avses i artikel 17. Om artikel 15. 1 tillämpas skall kommissionen fatta ett enda beslut om ett samlat programplaneringsdokument som skall innehålla både de uppgifter som krävs enligt artiklarna 16 och 17 och uppgifter om bidraget från fonderna som avses i artikel 27. 1. förfaranden Utifrån dessa planer skall kommissionen i samråd med berörd medlemsstat fastställa de samlade programplaneringsdokumenten för mål 2 och 3 i enlighet 47-50. Europeiska med de investeringsbanken samlade programplaneringsdokument. Kommissionen skall fatta ett samlat beslut om fondernas insatser i enlighet med artikel 27. 1 senast sex månader efter det att den har tagit emot respektive plan förutsatt att denna innehåller samtliga uppgifter som avses i artiklarna 16 och 17. artikel utarbetandet föreskrivs i delta skall som av i ett eller Inom tre månader efter kommissionens beslut om att godkänna ett operativt program skall förvaltningsmyndigheten, senast efter samråd med den övervakningskommitté som anges i artikel 34, fastställa kompletterande programplaneringsuppgifter som skall överlämnas till kommissionen senast inom en månad efter beslutet i ett enda dokument, i det fökjande benämnt "komplement till programplaneringen". programplaneringsdokument samlat Kommissionens beslut om ramen för gemenskapsstöd eller om det samlade programplaneringsdokumentet skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. På begäran av Europaparlamentet skall kommissionen för kännedom överlämna sina beslut samt de ramar för gemenskapsstöd som den godkänner. 56 4. 5. 6. KAPITEL II PROGRAMPLANERING FÖR MÅL 1,2 OCH 3 Artikel 15 Planer Om gemenskapens bidrag för mål 1 understiger 1 miljard euro eller ligger obetydligt däröver skall medlemsstaterna lämna in en plan som i ett enda dokument innehåller de uppgifter som anges i punkt 2-4 och i artikel 17. Vad gäller mål 2 och 3 skall medlemsstaterna också lämna in en plan som i ett enda dokument innehåller dessa uppgifter. Under alla förhållanden skall planerna göra åtskillnad mellan anslagen för de områden som omfattas av stödet under en övergångsperiod och anslagen för de andra områden som omfattas av mål 1 eller 2. De planer som lämnas in för mål 1, 2 och 3 skall ta hänsyn till de riktlinjer som anges i artikel 9. 4 och till de prioriteringar som de berörda regionerna gjort samt innehålla följande uppgifter: a) b) 2 En kvantitativ beskrivning av den rådande situationen med hänsyn till antingen skillnader, förseningar och utvecklingsmöjligheter i de regioner som omfattas av mål 1 eller omställningen i de områden som omfattas av mål och sysselsättningspolitiken i medlemsstaten och i de områden som omfattas av mål 3. Uppgifter om de finansiella medel som ställts till förfogande och de huvudsakliga resultaten under föregående programperiod med hänsyn till tillgängliga resultat från utvärderingen. av de mänskliga eller utvecklingen resurserna En beskrivning av en lämplig strategi för att uppnå de mål som anges i artikel 1, och av huvudpunkterna för den regionala utvecklingen och den hållbara omställningen av regionerna och områdena, däribland landsbygdsområdena, liksom för utvecklingen av de mänskliga resurserna samt anpassningen och moderniseringen av politiken och systemen när det gäller utbildning, yrkesutbildning och sysselsättning. Resultaten från den förhandsbedömning som avses i artikel 40. Förutom sina uppgifter skall de planer som lämnats in för mål 3 säkerställa överensstämmelsen mellan sysselsättningsstrategin och strategin för utveckling av de mänskliga resurserna i hela den berörda medlemsstaten med särskild hänsyn till den nationella planen för genomförandet av den europeiska syssclsättningsstrategin. Planerna skall omfatta en beskrivning av huvudmålen för denna strategi och de viktigaste medlen för att uppnå dessa mål. c) Uppgifter om den planerade användningen av stödet från fondema, Europeiska investeringsbanken och de andra finansieringsorganen. För mål 1 skall dessa uppgifter kompletteras med en vägledande finansieringsplan som ger en översikt över de nationella offentliga och privata medel och gemenskapsmedel som avsatts för varje fastställd 57 huvudpunkt i planen. Uppgifter om del förväntade behovet av tekniskt bistånd. d) Resultatet av det samråd som genomförts enligt artikel 4. 1 samt de åtgärder som har vidtagits och de bestämmelser som planeras för parternas medverkan. De regionala utvecklingsplanerna för de regioner som omfattas av mål 1 skall omfatta samtliga åtgärder för den ekonomiska och sociala omställningen, för utvecklingen av de mänskliga resurserna med hänsyn till den referensram som avses i artikel 1. 3 samt landsbygdsutvecklingen. Om en medlemsstat helt och hållet omfattas av mål 1 skall planerna innehålla de uppgifter som avses i punkt 2 b andra stycket. Medlemsstaterna skall ange vilka uppgifter som är relevanta för varje fond, däribland storleken på det finansiella stöd som begärs, samt en översikt över de planerade operativa programmen framför allt med beaktande av de särskilda målen och huvudtyperna av planerade åtgärder. Artikel 16 Ramar för gemenskapsstöd för mål 1 Ramen för gemenskapsstöd för mål 1 skall säkerställa samordningen av inklusive stödet till gemenskapens strukturstöd utvecklingen av de mänskliga resurserna enligt artikel 1. 3, särskilt då hela medlemsstaten omfattas av mål 1. i de berörda regionerna, 3. 4. 1. 2. Varje ram för gemenskapsstöd skall omfatta följande: a) b) c) Den strategi och det prioriterade område som fastställts för gemenskapens och den berörda medlemsstatens gemensamma åtgärder, de särskilda målen, om möjligt uttryckta kvantitativt, en bedömning av den förväntade effekten enligt artikel 40 samt uppgifter om hur strategin och de prioriterade områdena överensstämmer med de riktlinjer som anges i artikel 9. 4 och med den ekonomiska politiken, sysselsättningsstrategin och utvecklingen av de mänskliga resurserna och, i förekommande fall, medlemsstatens regionalpolitik. En översikt över de operativa program som inte fastställdes samtidigt med ramen för gemenskapsstöd med uppgifter om löptiden samt de särskilda målen och de fastställda prioriteringarna. En vägledande finansieringsplan som i enlighet med artiklarna 27 och 28 för varje prioriterat område och för varje år skall specificera anslagen från de enskilda fonderna, Europeiska investeringsbanken och de andra till befintliga finansieringsplanen, samt de stödberättigade nationella offentliga och privata anslagen som skall motsvara stödet från varje fond. finansieringsorganen bidrar direkt dessa när 58 Denna finansieringsplan skall särskilt ange anslagen för de regioner som erhåller stöd under en övergångsperiod. Det totala årliga stödet från fonderna för varje enskild ram för gemenskapsstöd skall vara förenligt med den gällande budgetplanen utan att detta påverkar den minskning som avses i artikel 7. 3 tredje stycket. d) e) En förhandsbedömning av additionaliteten i enlighet med artikel 10 och relevanta uppgifter om öppenheten i penningflödena främst från den berörda medlemsstaten till de mottagande regionerna. Genomförandebestämmelsema för ramarna för gemenskapsstöd skall omfatta följande: i. ii. Medlemsstatens pekande av en myndighet eller ett organ som är ansvarig/t för förvaltningen av ramen för gemenskapsstöd enligt artikel 33. Fastställande och användning av kompatibla datasystem för i samarbete med förvaltning, övervakning och utvärdering förvaltningens kommissionen. Dessa effektivitet fråga om i genomförandet och resultaten samt uppfylla bestämmelserna i artiklarna 35,41 och 42. system bör garantera och uppgifternas tillförlitlighet iii. De bestämmelser som planeras för parternas medverkan. 0 I förekommande fall uppgifter om de anslag som behövs för förberedelse, övervakning och utvärdering av stödåtgärderna. Artikel 17 Operativa program för mål I 1. De stödåtgärder som omfattas av en ram för gemenskapsstöd för mål 1 skall i regel genomföras i form av ett samordnat operativt program per region. 2. Varje operativt program skall omfatta följande: a) b) Programmets prioriterade områden, deras överensstämmelse med respektive ram för gemenskapsstöd, de kvantitativa särskilda målen och en bedömning av den förväntade effekten i enlighet med artikel 40 samt uppgifter om överensstämmelsen med de riktlinjer som anges i artikel 9. 4. Beskrivningen av de planerade åtgärderna för att genomföra de prioriterade områdena, inklusive de uppgifter som behövs för att bedöma om stödordningarna uppfyller bestämmelserna i artikel 92 i fördraget. I förekommande fall de åtgärder som behövs för att förbereda, övervaka och utvärdera det operativa programmet. 59 c) En finansieringsplan som i enlighet med artikel 27 för varje prioriterat område och för varje år skall specificera anslagen från de enskilda fonderna, Europeiska investeringsbanken och de andra befintliga finansieringsorganen, samt de stödberättigade nationella offentliga och privata anslagen som skall motsvara stödet från de enskilda fonderna. Denna finansieringsplan skall särskilt ange anslagen för de regioner som erhåller stöd under en övergångsperiod. Det totala årliga stödet från fonderna skall vara förenligt med den gällande budgetplanen utan att det påverkar den minskning som avses i artikel 7. 3 tredje stycket. d) Bestämmelserna om att genomföra det operativa skall omfatta: i. Medlemsstatens pekande av en myndighet eller ett organ som är ansvarig/t för förvaltningen av det operativa programmet enligt artikel 33. ii. Förvaltningsreglerna för det operativa programmet. iii. En beskrivning av övervaknings- och utvärderingssystemet. iv. v. vi. Fastställande och användning av kompatibla datasystem för förvaltning, övervakning och utvärdering i samarbete med kommissionen. Dessa system bör garantera förvaltningens fråga om effektivitet genomförandet och resultaten samt uppfylla bestämmelserna i artiklarna 35,41 och 42. och uppgifternas tillförlitlighet i Fastställande av reglerna för tillhandahållande och tilldelning av de finansiella medlen för att garantera insyn i penningflödena. Beskrivning av de särskilda kontrollföreskrifterna för det operativa programmet, däribland deras funktion och kontrollen av att bestämmelserna om statligt stöd iakttas. vi i. Fastställande av parternas uppgifter och ansvar i samband med övervakningen och utvärderingen av det operativa programmet. 3. Komplementet till programplaneringen skall omfatta följande: a) b) c) d) Åtgärderna för att genomföra de prioriterade områdena som svarar mot det operativa programmet. Förhandsbedömningen av dessa i enlighet med artikel 40. Övervakningsindikatorerna i enlighet med artikel 35. Fastställande av de olika kategorierna av slutliga stödmottagare. Urvalskriterierna för de operationer som finansieras under de enskilda åtgärderna, inklusive metoderna för förhandsbedömning av deras livskraft. En finansieringsplan som i enlighet med artiklarna 27 och 28 för varje fonderna, Europeiska åtgärd specificera anslagen skall från 60 invcsleringsbankcn och de andra befintliga finansieringsorganen, samt de slödberättigade nationella offentliga och privata anslagen som skall motsvara stödet frän fonderna. Stödsatsen från en fond till en åtgärd skall fastställas i enlighet med artikel 28 och med de totala anslagen från gemenskapen som tilldelats det prioriterade området i fråga. Denna finansieringsplan skall särskilt ange anslagen för de regioner som erhåller stöd under en övergångsperiod. e) De åtgärder som skall garantera att lämplig offentlighet för det operativa programmet i enlighet med artikel 45. När flera parter deltar i finansieringen av stödåtgärderna på nationell, regional, lokal eller annan nivå skall parterna träffa en överenskommelse om respektive åtaganden för att säkerställa att medlen ställs till förfogande på ett effektivt sätt och i överensstämmelse med finansieringsplanen för stödåtgärden. Denna överenskommelse skall bifogas komplementet till programplaneringen. Artikel 18 Samlade programplaneringsdokument för mål 2 och 3 I enlighet med artikel 15. 1 andra stycket skall stödåtgärderna inom ramen för mål 2 och 3 utgöras av samlade programplaneringsdokument. Det samlade programplaneringsdokumentet för mål 2 skall säkerställa samordningen mellan alla former av strukturstöd inom gemenskapen, däribland stödet till utveckling av de mänskliga resurserna och till landsbygdens utveckling, inom alla områden som omfattas av mål 2 inom alla de regioner som avses i artikel 12. 2 inklusive de områden som övergångsvis får stöd från ERUF. Det samlade programplaneringsdokumentet för mål 3 skall säkerställa samordningen mellan alla former av strukturstöd inom gemenskapen med avseende på utvecklingen av de mänskliga resurserna i de områden som avses i artikel 5, inklusive de områden som för slöd frän ESF enligt artikel 6. 2 andra stycket. KAPITEL III GEMENSKAPSINITIATIV Artikel 19 Innehåll Gemenskapsinitiativen skall avse följande områden: a) Samarbete över gränserna, mellan länderna och mellan regionerna för att stimulera en harmonisk och balanserad utveckling och fysisk planering i Europa. b) Landsbygdens utveckling. 61 c) Samarbete mellan länderna för alt utveckla nya metoder för att bekämpa diskriminering och alla slags skillnader när det gäller möjligheterna att komma in på arbetsmarknaden. De program som godkänns inom ramen för gemenskapsinitiativ kan omfatta andra områden än de som anges i artiklarna 3 och 4. Artikel 20 Utarbetande, godkännande och genomförande Kommissionen skall anta riktlinjer som beskriver målen, tillämpningsområdet och de närmare föreskrifterna för genomförandet av varje initiativ i enlighet med förfarandet i artikel 51 och efter det att Europaparlamentet underrättats om detta. Dessa riktlinjer skall offentliggöras tidning. i Europeiska gemenskapernas officiella Varje område som avses i artikel 19. 1 skall finansieras av en enda fond - ERUF, utvecklingssektionen vid EUGFJ respektive ESF. För att även kunna omfatta de åtgärder inom gemenskapsinitiativet i fråga kan genom beslutet om fondernas bidrag den räckvidd utvidgas som fastställs i den särskilda förordningen för varje fond, utan att gå längre än dessa särskilda bestämmelser. för att genomföra programmet som är nödvändiga förslag Utifrån och i förhandsbedömningen av dessa i enlighet med artikel 40, skall kommissionen besluta om programmen inom gemenskapsinitiativ i enlighet med artikel 27. enlighet med riktlinjerna utarbetats som Programmen anslutning till den utvärdering efter halva tiden som avses i artikel 41. inom gemenskapsinitiativ skall ses över av kommissionen i KAPITEL IV NYSKAPANDE ÅTGÄRDER OCH TEKNISKT BISTÅND Artikel 21 Nyskapande åtgärder Fonderna kan på initiativ av kommissionen och upp till ett tak på 0,7 % av respektive årliga anslag finansiera nyskapande åtgärder på gemenskapsnivå. Sådana och åtgärder erfarenhetsutbyten. undersökningar, pilotprojekt omfatta skall 1. 2. 3. 4. 1. De nyskapande åtgärderna skall bidra till att utarbeta nyskapande metoder och rutiner för att förbättra kvaliteten på stödåtgärderna inom mål 1, 2 och 3. De skall genomföras på ett okomplicerat sätt som medger insyn och är förenligt med principerna om en sund ekonomisk förvaltning. 2. Varje område för pilotprojekt skall finansieras av en enda fond. För att även kunna omfatta de åtgärder som behövs för att genomföra pilotprojektet i fråga, kan genom beslutet om fondernas bidrag den räckvidd utvidgas som fastställs i 62 den särskilda förordningen för varje fond, utan att gå längre än dessa särskilda bestämmelser. Artikel 22 Tekniskt bistånd Fonderna kan på kommissionens initiativ eller för dess räkning och upp till ett tak på 0,3 % av respektive årliga anslag finansiera de åtgärder för förberedelse, övervakning och kontroll som är nödvändiga för att genomföra den här förordningen. Dessa åtgärder skall särskilt omfatta följande: a) b) c) Studier, även av allmän art, av fondernas verksamhet. Tekniska stödåtgärder, erfarenhetsutbyte och information riktad till parterna, de slutliga stödmottagarna och till allmänheten. Inrättande, drift och samköming av datasystem för förvaltning, övervakning och utvärdering. Artikel 23 Godkännande av nyskapande åtgärder och tekniskt bistånd Kommissionen skall bedöma ansökningarna om stöd från fonderna enligt artiklarna 21 och 22 utifrån följande uppgifter: a) b) c) d) e) f) En beskrivning av den tänkta åtgärden, dess tillämpningsområde, inklusive geografisk omfattning, och dess särskilda mål. En förhandsbedömning. De organ som ansvarar för att genomföra stödåtgärderna och stödmottagarna. Tidsplanen och finansieringsplanen, inklusive uppgifter om eventuellt stöd från andra finansieringskällor inom gemenskapen. Föreskrifterna för ett effektivt och korrekt genomförande. Alla uppgifter som behövs för att bedöma om den aktuella åtgärden är förenlig med gemenskapens politik och med de riktlinjer som avses i artikel 9. 4. Kommissionen skall godkänna stödet från fonderna om en bedömning av ansökan är möjlig utifrån dessa uppgifter. 63 KAPITEL V STÖRRE PROJEKT Artikel 24 Definition av större projekt Fonderna får inom ramen för en stödåtgärd finansiera utgifter i samband med större projekt, dvs. för projekt a) b) 1. som består av ett antal ur ekonomisk synpunkt odelbara arbeten som fyller en precis, teknisk funktion och som har ett klart angivet syfte och vars totala kostnad, som beaktas när storleken på gemenskapsstödet fastställs, överstiger 50 miljoner euro. Artikel 25 Godkännande och genomförande eller den behöriga Om medlemsstaten förvaltningsmyndigheten under genomförandet av stödåtgärderna planerar för att få stöd från fonderna till ett större projekt, skall de i förväg underrätta kommissionen om detta och överlämna följande uppgifter: a) b) c) d) c) 0 g) Det organ som ansvarar för genomförandet. Arten av investering, en beskrivning av denna, dess kostnader och lokalisering. Tidsplanen för alt genomföra projektet. En kostnads- och intäktsanalys, inklusive de finansiella kostnaderna och intäkterna, samt en riskanalys. För investeringar i infrastruktur en analys av projektets socio-ekonomiska kostnader och fördelar med angivande av den förväntade utnyttjandegraden. Uppgifter om projektets ekonomiska bärkraft. För produktiva investeringar skall analysen omfatta uppgifter om marknadsprognosen inom den berörda sektorn och en analys av projektets förväntade lönsamhet. Direkta och indirekta effekter på sysselsättningen. Uppgifter som gör det möjligt att utvärdera effekterna på miljön och tillämpningen av försiktighetsprincipen och principerna om att i första hand åtgärda miljöproblem vid källan samt om att förorenaren betalar liksom tillämpningen av gemenskapens miljöbestämmelser. h) Uppgifter som behövs för att bedöma om bestämmelserna om konkurrens, särskilt i fråga om statligt stöd, iakttas. 64 i) j) k) För investeringar i infrastruktur, den förväntade effekten på utvecklingen eller omställningen av den berörda regionen samt uppgifter om tillämpningen av gemenskapens bestämmelser om offentlig upphandling. Uppgifter om vilken effekt gemenskapens bidrag kommer att ha på förverkligandet av projektet. Finansieringsplanen och det sammanlagda beloppet för den finansiering som planeras från fonden och alla andra finansieringskällor inom gemenskapen. Kommissionen skall bedöma projektet, vid behov i samråd med Europeiska investeringsbanken, utifrån följande uppgifter: a) b) c) d) c) 0 g) Typ av investering som planeras och i förekommande fall förväntade intäkter. Resultatet av kostnads- och intäktsanalysen. Utvärdering av effekterna på miljön. Projektets överensstämmelse med det prioriterade området för respektive stödåtgärd. Projektets förenlighet med gemenskapens politik. De förväntade ekonomiska och sociala fördelarna, särskilt vad gäller sysselsättningen, i förhållande till de medel som ställs till förfogande. Samordningen av finansieringsinstrument och kombinationen av bidrag och lån enligt artikel 9. 3 andra stycket. Kommissionen skall bekräfta eller modifiera gemenskapens stödsats inom tre månader efter det att den har mottagit de uppgifter som avses i punkt 1. Om kommissionen anser att projektet inte är berättigat till stöd från fonderna för en del av eller hela projektet, kan den vägra att bevilja hela eller delar av detta stöd. 65 KAPITEL VI GLOBALT STÖD Artikel 26 Globalt stöd 1. 2. 3. Medlemsstaten eller förvaltningsmyndigheten får med kommissionens samtycke besluta att anförtro åt lämpliga förmedlande organ, vilka inbegriper lokala myndigheter, regionala utvecklingsorgan och icke-statliga organisationer, att genomföra och förvalta en del av en stödåtgärd som företrädesvis skall användas till att stödja lokala utvecklingsinitiativ, i det följande benämnd "globalt stöd". När det gäller program inom gemenskapsinitativ och nyskapande åtgärder kan kommissionen besluta att ta det globala stödet i anspråk för hela eller delar av programmet. Förmedlarna, som måste uppvisa en solvensgaranti och ha nödvändiga administrativa förutsättningar, skall ha sitt säte i eller vara företrädda i de berörda regionerna samt verka i allmänhetens intresse och skall på lämpligt sätt engagera de grupper och intressen på arbetsmarknaden och inom näringslivet som är direkt berörda av de planerade åtgärderna. Om ett globalt stöd skall tas i anspråk skall det fastställas som en särskild genomförandebestämmelse i beslutet om stöd från fonderna i enlighet med artikel 17. 2 d. De närmare föreskrifterna för användningen av globalt stöd skall fastställas i en överenskommelse som träffas mellan förvaltningsmyndigheten och det berörda förmedlande organet. I fråga om programmen inom gemenskapsinitativ och nyskapande åtgärder skall de närmare föreskrifterna för användningen av globalt stöd fastställas i en överenskommelse som träffas mellan kommissionen och det berörda förmedlande organet. Komplementet till programplaneringen skall inte gälla för den del av stödåtgärden som hänför sig till globall slöd. 4. De närmare föreskrifterna för användningen av globalt stöd skall särskilt ange: a) b) c) d) e) de åtgärder som skall genomföras, kriterierna för val av stödmottagare, villkoren och nivåerna för stöd från fonderna, inklusive utnyttjandet av eventuellt upplupna räntor, de närmare föreskrifterna för övervakningen och utvärderingen av det globala stödet, eventuella möjligheter att med kommissionens samtycke ta en bankgaranti i anspråk. 66 AVDELNING III FONDERNAS FINANSIELLA BIDRAG OCH FINANSIELLA FÖRVALTNING KAPITEL FONDERNAS FINANSIELLA BIDRAG Artikel 27 Beslut om finansiella bidrag frän fonderna 1. Om samtliga villkor i den här förordningen är uppfyllda skall kommissionen genom ett enda beslut fastställa bidraget från samtliga fonder, i allmänhet inom sex månader efter det att den har tagit emot ansökan om sjöd. De anslag som lämnas till regioner eller områden som får övergångsstöd skall anges i beslutet. Det maximala bidraget från fonderna skall fastställas för varje prioriterat område inom stödet. För varje given period kan en verksamhet få ekonomiskt bidrag endast från en strukturfond ät gängen. lin given operation kan inte samtidigt få bidrag frän en fond enligt något av målen 1, 2 och 3 och enligt ett gemenskapsinitiativ. 2. 3. Bidraget från fonderna till operativa program skall vara förenligt med den finansieringsplan som fastställs inom motsvarande gemenskapsstödram. Vid genomförandet av åtgärderna kan fondernas bidrag ta en av följande former: icke återbetalningspliktigt direktstöd (i det följande benämnt "direktstöd"), återbetalningspliktigt stöd, räntesubvention, kreditgaranti, förvärv av kapital i bolaget, tillhandahållande av riskkapital, annan typ av finansiering. De stöd som skall återbetalas till förvaltningsmyndigheten eller till någon annan offentlig myndighet skall därefter åter användas för samma ändamål. Artikel 28 Differentiering av stödsatser Fondernas bidrag skall differentieras med hänsyn till följande: a) b) c) Allvaret i de specifika problem som avses med stödåtgärden, särskilt regionala eller sociala problem. Den finansiella kapaciteten hos den berörda medlemsstaten, särskilt med hänsyn till denna stats relativa välstånd och behovet av att undvika alltför stora ökningar av budgetutgifterna. Det intresse som stöden och de prioriterade områdena har från gemenskapssynpunkt enligt artikel 1 andra stycket, särskilt när det gäller att undanröja ojämlikheter och att främja jämställdhet mellan kvinnor och män och i fråga om miljöskydd och miljöförbättringar, särskilt rörande 67 principerna om försiktighet, förebyggande åtgärder och att förorenaren betalar. Del intresse som stöden och de prioriterade områdena har från regional och nationell synpunkt. De berörda stödens och de prioriterade områdenas särdrag. Optimalt utnyttjande av de ekonomiska resurserna i finansieringsplanerna, inbegripet sammanslagning av offentliga och privata resurser, samt användning av lämpliga finansieringsorgan enligt artikel 9. 3. d) c) f) 2. Bidragen från fondema skall antingen beräknas i förhållande till den totala stödberättigande kostnaden eller till den totala offentliga eller motsvarande stödberättigande utgiften (på nationell, regional eller lokal nivå och på gemenskapsnivå) för varje stödåtgärd. 3. Följande tak skall gälla för bidraget från fonderna: a) Högst 75% av den totala stödbcrättigandc kostnaden och som allmän regel minst 50% av de slödbcrältigande offentliga utgifterna för de åtgärder som utförs i de regioner som omfattas av mål 1. När dessa regioner av är belägna i vederbörligen Sammanhållningsfonden, totala motiverade undantagsfall höjas stödberättigande kostnaden och totala stödberättigande kostnaden för de yttersta regionerna, liksom för de yttersta grekiska öarna som är missgynnade på grund av avståndet. stöd till högst 80 % av den till högst 85 % av den i får gemenskapens en medlemsstat omfattas som b) Högst 50% av den totala stödberättigande kostnaden och som allmän regel minst 25 % av de stödberättigande offentliga utgifterna för de åtgärder som genomförs i områden som omfattas av mål 2 eller 3. Bidraget från fondema får inte överstiga de tak för stödets storlek och för ackumulerat stöd som gäller i fråga om statligt stöd. 4. När det berörda stödet omfattar finansiering av inläktsbringandc investeringar, skall bidraget från fonderna till dessa investeringar fastställas genom att man bland deras särskilda egenskaper beaktar storleken på den självfinansierande bruttomarginal som normalt kan förväntas för den berörda typen av investering med hänsyn till de makroekonomiska förhållanden vid vilka investeringarna skall genomföras, och utan att bidraget från fonderna leder till en ökning av de nationella budgetutgifterna. Följande gränser skall gälla för bidraget från fonderna: a) När det gäller investeringar i infrastruktur som ger betydande intäkter: i. 40 % av den totala stödberättigande kostnaden i de regioner som omfattas av mål 1, vartill kommer en höjning med högst 10 % i de medlemsstater som omfattas av Sammanhållningsfonden, 68 ii. 25 % av den totala stödberättigande kostnaden i regioner som omfattas av mål 2. iii. Dessa stödsatser kan höjas till den nivå som används för andra finansieringsformer än direkl stöd, förutsatt att denna höjning inte överstiger 10 % av den totala stödbcrättigandc kostnaden. b) När del gäller investeringar i företag: i. ii. iii. 35 % av den totala stödberättigande kostnaden i regioner som omfattas av mål 1, 15 % av den totala stödberättigande kostnaden i områden som omfattas av mål 2. när det gäller investeringar i små och medelstora företag kan dessa för andra stödsatser höjas finansieringsformer än direkt stöd, förutsatt att denna höjning inte överstiger 10 % av den totala stödberättigande kostnaden. till den nivå används som De hänvisningar som görs i punkt 3 och 4 till regioner och områden som omfattas av mål 1 och 2 skall även anses gälla regioner och områden som får övergängsstöd enligt artikel 6. 1 och 6. 2. De åtgärder som genomförs på kommissionens initiativ enligt artiklarna 21 och 22 kan finansieras med upp till 100% av den totala kostnaden. De åtgärder som utförs för kommissionen räkning enligt artikel 22 skall finansieras med upp till 100%o av den totala kostnaden. Stödsatserna i den här artikeln skall tillämpas beträffande åtgärder för tekniskt bistånd inom ramen för programplaneringen och gemenskapsinitiativen. Artikel 29 Stödberättigande De utgifter som är knutna till operationer berättigar inte till bidrag, om inte dessa operationer utgör en del av den berörda stödåtgärden. En utgift får inte betraktas som berättigande till bidrag från fonderna om den betalats av den slutliga stödmottagaren före den dag då kommissionen tar emot ansökan om stöd. Detta är den första dagen då utgifterna kan vara stödbcrättigandc. Den sista dag då utgifterna kan vara stödberättigande skall fastställas i beslutet om bidrag från fonderna. Denna dag skall avse betalningar som utförts av de slutliga stödmottagarna. Perioden kan förlängas av kommissionen om medlemsstaten lämnar en vederbörligen motiverad ansökan om detta i enlighet med bestämmelserna i artiklarna 13 och 14. De relevanta nationella reglerna skall tillämpas för stödberättigande utgifter, förutom om kommissionen, då det är nödvändigt, upprättar gemensamma regler 69 för utgifternas stödberättigande i enlighet med de förfaranden som avses i artikel 47 51. 4. Medlemsstaterna skall försäkra sig om att en operation får bidrag från fonderna endast om den inte har varit föremål för någon betydande förändring: a) b) som påverkar dess karaktär eller villkoren för dess genomförande eller innebär att ett företag eller ett offentligt organ får en otillbörlig förmån, och i förekommande fall, före utgången av en femårsperiod, antingen medför en förändring av ägandeförhållandena för en infrastruktur eller ett upphörande en produktionsverksamhcl. lokaliseringen förändring eller för en av Om en sådan ändring föreligger skall bestämmelserna i artikel 38 tillämpas. KAPITEL II FINANSIELL FÖRVALTNING Artikel 30 Budgetåtaganden 1. 2. Gemenskapens budgetåtaganden skall göras på grundval av beslutet om bidrag från fonderna. Åtaganden för stödåtgärder med en varaktighet på minst två år skall som allmän regel verkställas årligen. Det första åtagandet skall verkställas när kommissionen antar beslutet om att godkänna stödåtgärden. De följande åtagandena skall som allmän regel verkställas senast den 30 april. Den del av etl åtagande för vilken del inte har kommit in någon godtagbar ansökan om utbetalning till kommissionen inom tvä är efter åtagandet eller inom den tidsfrist för att lägga fram den slutrapport som avses i artikel 36. 1 skall kommissionen frigöra automatiskt. Fondernas bidrag till detta stöd skall minskas med motsvarande belopp. 3. För stödåtgärder med en varaktighet som understiger två år skall ett åtagande för det totala bidragsbeloppet från fonderna verkställas då kommissionen fattar beslutet om bidrag från fonderna. Artikel 31 Betalningar Kommissionens utbetalning av fondernas bidrag skall göras i enlighet med budgetätagandena till den nationella, regionala eller lokala myndighet eller det nationella, regionala eller lokala organ ("utbetalande myndighet" enligt denna artikel) som den berörda medlemsstaten utsett för detta ändamål. 70 Betalningarna skall gälla del tidigaste åtagande som gjorts enligt artikel 30. Betalningen kan ta formen av förskottsbetalningar, mellanliggande betalningar eller slutbetalningar. Mellanliggande betalningar och slutbetalningar skall gälla utgifter som faktiskt betalats, vilka skall motsvara de betalningar som de slutliga stödmottagarna har utfört och skall styrkas av kvitterade fakturor eller redovisningsdokument med likvärdigt bevisvärde. De mellanliggande betalningarna skall kommissionen som allmän regel utföra inom två månader räknat från det datum då en godtagbar ansökan mottogs. Den utbetalande myndigheten skall försäkra sig om att de slutliga stödmottagarna snarast möjligt får hela summan av det bidrag från fonderna som de har rätt till. Man skall inte göra några avdrag, skjuta upp betalningen eller ta ut övriga särskilda avgifter som skulle minska beloppen. 2. första åtagandet I samband med det skall kommissionen göra en förskottsbetalning till den utbetalande myndigheten. Denna får högst uppgå till 10 % av fondernas bidrag till den berörda stödåtgärden. Den kan delas upp, om nödvändigt över ett eller flera budgetår, beroende på om det finns utrymme i budgeten. Under den tid stödet varar skall den utbetalande myndigheten använda förskottet för att överföra bidraget från gemenskapen till de utgifter som faktiskt betalats och anmälts till kommissionen i enlighet med punkt 3. Den utbetalande myndigheten skall återbetala hela eller delar av förskottet om ingen ansökan om utbetalning kommit in till kommissionen inom 18 månader efter beslutet om bidrag från fonderna. Eventuella räntor på förskottet skall användas till det berörda stödet. 3. De mellanliggande betalningarna skall göras för att ersätta de utgifter som faktiskt har betalats för fondernas räkning och som har godkänts av den utbetalande myndigheten. De skall härröra från åtgärder som fastställts i tillägget till programplaneringen och i finansieringsplanen för stödet, varvid följande villkor skall vara uppfyllda: a) b) c) d) Tillägget till programplaneringen skall föreläggas kommissionen och innehålla alla de delar som föreskrivs i artikel 17. 3. Den årliga rapporten om genomförandet för föregående år skall inom den föreskrivna tidsfristen överlämnas till kommissionen och innehålla alla de uppgifter som föreskrivs i artikel 36. De uppgifter skall överlämnas som krävs för att genomföra den utvärdering efter halva tiden som avses i artikel 41. Förvaltningsmyndighetens och övervakningskommitténs beslut skall respektera det totala bidrag som beviljats från fonderna till de prioriterade områdena. 71 c) 0 De åtgärder med anledning av de krav på anpassningar som avses i artikel 33. 3 eller de krav på justerande åtgärder som avses i artikel 37. 4 skall ha vidtagits inom föreskriven tid. Den betalningsinställelse som anges i artikel 38. 2 första stycket får inte förekomma och kommissionen får inte ha fattat beslut om att inleda ett överträdelse förfarande enligt artikel 169 i fördraget beträffande det berörda stödet ocb den berörda åtgärden. Medlemsstaten och den utsedda myndigheten skall ulan dröjsmål informeras om något av villkoren inte uppfylls och de skall vidta de åtgärder som krävs för att detta skall ske. Medlemsstaterna skall säkerställa att ansökningarna om den mellanliggande utbetalningen i möjligaste mån överlämnas till kommissionen i samlad form tre gånger om året och den sista ansökningen om utbetalning skall lämnas in senast den 31 oktober. 1 ansökningarna om mellanliggande utbetalning skall det för varje prioriterat område framgå vilka belopp som betalats till regioner eller områden som får övergångsstöd. Det sammanlagda beloppet för de utbetalningar som avses i punkt 2 och i den här punkten till en stödåtgärd får inte överstiga 95 % av fondernas bidrag till stödåtgärden. 4. Slutbetalning för verksamheten skall göras om följande villkor är uppfyllda: a) b) c) Den utbetalande myndigheten har inom 6 månader efter den sista dagen för utbetalning som fastställs i beslutet om bidrag från fonderna till kommissionen överlämnat en styrkt deklaration över de utgifter som faktiskt har betalats. Den slutliga rapporten om genomförandet har överlämnats till och godkänts av kommissionen. Medlemsstaten har till kommissionen skickat in den deklaration som avses i artikel 37. 1 f. Den slutgiltiga betalningen får inte längre justeras på en medlemsstats begäran om inte den utsedda myndigheten har lämnat in en ansökan till kommissionen om detta inom nio månader efter det att denna slutbetalning gjorts. 5. 6. Medlemsstaterna skall utse de myndigheter som har rätt att utfärda de intyg och deklarationer som avses i punkterna 3 och 4. Senast den 30 april varje år skall medlemsstaterna till kommissionen överlämna en uppdatering av sina prognoser om ansökningar om stöd under innevarande och påföljande budgetår. 72 7. För nyskapande åtgärder som avses i artikel 2loch för de åtgärder som avses i artikel 22, skall kommissionen fastställa lämpliga förfaranden för utbetalning. Artikel 32 Användande av euro Beloppen i kommissionens beslut, åtaganden och betalningar skall uttryckas och utföras i euro, enligt de närmare regler som skall fastställas av kommissionen enligt det förfarande som avses i artikel 47-51. AVDELNING IV EFFEKTIVITETEN I STÖDET FRÅN FONDERNA KAPITEL 1 ÖVERVAKNING Artikel 33 Den utsedda myndighetens förvaltning Den myndighet eller det organ som av medlemsstaten utsetts att förvalta en stödåtgärd, och som kallas "förvaltningsmyndighet" i denna förordning, skall ansvara för att förvaltningen och genomförandet sker effektivt och utan oegentligheter och detta ansvar skall särskilt omfatta följande: a) b) c) d) e) Upprättande av ett system för att samla in finansiella och statistiska uppgifter om genomförandet och de övervakningsindikatorer som avses i artikel 35 samt för att göra dessa tillgängliga enligt de närmare regler som avtalas med kommissionen. Verkställande av finansieringsplanen för stödet, särskilt när det gäller de medel som ställts till förfogande av de parter som deltar i finansieringen inom ramen för den överenskommelse som avses i artikel 17. 3 andra stycket. Upprättande och användande av kompatibla datorsystem inom förvaltning, övervakning och utvärdering i förvaltningen samt tillförlitligheten och tillgängligheten hos de uppgifter som avses i a och för att följa bestämmelserna i artiklarna 35,41 och 42. för att säkerställa effektiviteten Upprättande och inlämnande till kommissionen av den årliga rapporten om genomförandet samt i förekommande fall, och utan att tillämpningen av artikel 31 påverkas, av ansökningar om utbetalning. Organisation i samarbete med kommissionen av den utvärdering efter halva tiden som avses i artikel 41. 73 I) g) h) De organ som deltar i förvaltningen och genomförandet av verksamheten skall använda antingen ett separat redovisningssystem eller en lämplig redovisningskod för alla transaktioner som berörs av stödet. Det får inte förekomma oegcntlighctcr i samband med de operationer som finansieras enligt stödformen och det är särskilt viktigt att det genomförs interna kontrollåtgärder som är förenliga med principerna för en sund finansiell förvaltning samt att de slutsatser, rekommendationer eller anmodanden genomförs som sammanställts enligt punkt 3 i denna artikel eller enligt artikel 37. 4. Beträffande överensstämmelse med gemenskapspolitiken skall i samband tillämpningen av gemenskapens bestämmelser om offentlig med upphandling i Europeiska som gemenskapernas officiella tidning ange de projekt beträffande vilka bidrag frän fonderna har sökts eller beviljats. tillkännagivanden offentliggörs i) Kraven beträffande information och offentlighet enligt artikel 45 skall uppfyllas. Efter godkännande från övervakningskommittén får förvaltningsmyndigheten om nödvändigt göra anpassningar av tillägget till programplaneringen utan att ändra vare sig det totala belopp för bidraget från fonderna som beviljats för det berörda prioriterade området eller de särskilda målen för detta. Den skall inom en månad underrätta kommissionen om sitt beslut. Beslut om ändringar som rör delar av beslutet om bidrag från fonderna skall fattas av kommissionen, efter överenskommelse med den berörda medlemsstaten, sedan övervakningskommittén avgivit sitt yttrande. Kommissionen och förvaltningsmyndigheten skall minst en gång per år granska de viktigaste resultaten frän föregående år, särskilt i samband med överlämnandet av den årliga rapport om genomförandet som avses i artikel 36 i enlighet med de fastställas genom ell gemensamt avtal med den bestämmelser som skall medlemsstat och förvaltningsmyndighet som berörs. Efter den granskningen skall kommissionen utforma de synpunkter eller rekommendationer som riktas till medlemsstaten och förvaltningsmyndigheten. De skall i förekommande fall åtföljas av krav på anpassningar i syfte att förbättra kvaliteten på eller effektiviteten i övervakningen eller på förvaltningen av verksamheten, eventuellt med utgångspunkt i de slutsatser som utformats enligt artikel 37. 4. Förvaltningsmyndigheten skall följaktligen inom en tidsfrist som fastställs av kommissionen anpassa tillägget till programplaneringen i enlighet med punkt 2. Om nödvändigt skall det berörda stödet ses över i enlighet med artikel 12-14. 74 Artikel 34 Övervakningskommittéer 1. Till varje gemenskapsstödram eller samlat programplaneringsdokument och till varje operativt program skall höra en övervakningskommitté. En övervakningskommitté skall upprättas genom en överenskommelse mellan förvaltningsmyndigheten och partnerskapel. Partema skall se till all det råder en jämn fördelning mellan kvinnor och män. En övervakningskommitté skall inrättas inom högst tre månader efter beslutet om bidrag från fonderna. Medlemsstaten är juridiskt ansvarig för akterna från övervakningskommittén. 2. En representant investeringsbanken skall delta i kommitténs arbete som rådgivare. för kommissionen och vid behov från Europeiska Representanter för samtliga de parter som deltar i verksamhetens finansiering och, när det gäller personella resurser, representanter för övriga parter, skall ha rösträtt då kommittén fattar beslut. Representanter för övriga parter skall ha en rådgivande funktion. Övervakningskommitténs förvaltningsmyndigheten. ordförande skall vara en representant från 3. Övervakningskommittén skall säkerställa att verksamheten genomförs effektivt och med en sådan kvalitet att de särskilda målen och de mål som avses i artikel 1 kan uppnås. Kommittén skall i det sammanhanget ha följande uppgifter: a) b) Den skall besluta om stödets strategiska inriktning och prioriteringar och säkerställa att dessa överensstämmer med de riktlinjer som avses i artikel 9. 4, med medlemsstatens ekonomiska, sociala och, vid behov, regionala politik, med den referensram som avses i artikel 1. 3 samt med gemenskapspolitiken. Den skall undersöka resultaten från genomförandet, särskilt att de kvantitativa målen för de olika åtgärderna uppnås samt den utvärdering efter halva tiden som avses i artikel 41. 4. Övervakningskommittén kan till förvaltningsmyndigheten föreslå varje ändring eller översyn av verksamheten som gör det möjligt att uppnå de mål som avses i artikel 1. Dessa ändringar skall genomföras i enlighet med artikel 33. 2. Artikel 35 Indikatorer för övervakningen 1. genomföra Förvaltningsmyndigheten övervakningen med hjälp av de fysiska och finansiella indikatorer som särskilt anges i tillägget till programplaneringen på grundval av de metodologiska och övervakningskommittén skall och 75 andra riktlinjer som utarbetats av kommissionen. Indikatorerna skall gälla det berörda stödets särskilda karaktär, dess mål samt den socio-ekonomiska, strukturella och miljömässiga situationen i medlemsstaten och de skall, i förekommande fall, ta hänsyn till att det finns regioner och områden som får stöd under en övergångsperiod. Till indikatorerna hör särskilt de som används för att fördela den reserv som avses i artikel 43. Indikatorerna för övervakningen skall ordnas och kvantifieras så att de för de berörda stödformerna visar a) b) de särskilda kvantifierade målen för åtgärderna och de prioriterade områdena samt deras inbördes sammanhang, det stadium som nåtts för de prioriterade områdena och åtgärderna i fråga om praktiskt genomförande, resultat och effekter, c) det stadium som nätts i finansieringsplanen. Om det är möjligt genom stödets utformning skall statistiken delas upp efter kön och efter storleken på de företag som får stöd. De finansiella och fysiska indikatorerna skall delas upp efter en regional och sektoriell nomenklatur som kommissionen lämnar förslag om. För större projekt skall särskilda indikatorer för den finansiella situationen och för takten i framåtskridandet användas som är anpassade till deras särdrag. Artikel 36 Årlig rapport om genomförandet 1. För varje flerårig stödform skall den utsedda förvaltningsmyndigheten avge en lägesrapport till kommissionen inom sex månader efter utgången av varje kalenderår. En slutrapport skall ges in till kommissionen senast sex månader efter det slutdatumet för stödberättigande. För varje stöd med en varaktighet som understiger två år skall den myndighet som medlemsstaten utsett för detta avge en rapport till kommissionen inom sex månader efter det att den sista betalningen har verkställts av myndigheten i medlemsstaten. Rapporten skall innan den lämnas till kommissionen granskas och godkännas av övervakningskommittén. 2. Varje årlig rapport eller slutrapport om genomförandet skall innehålla åtminstone följande delar: a) Beskrivning av under vilka förhållanden stödet har använts, särskilt om väsentlig socio-ekonomisk utveckling, överensstämmelse med övrig nationell, regional eller sektoriell politik och med den referensram som 76 b) c) d) a) b) avses i artikel 1. 3 samt överensstämmelse mellan stöden från de olika fonderna eller med andra finansieringsinstrument. Vilket stadium som nåtts beträffande de prioriterade områdena, åtgärderna och operationerna om stödets struktur möjliggör detta, för varje fond och för varje område och åtgärd i förhållande till deras särskilda mål med kvantifiering av de resultat- och effektindikatorer som avses i artikel 35. indikatorer och de fysiska Det finansiella genomförandet av stödet med angivande för varje åtgärd av den utgift som faktiskt har betalats av myndigheten i medlemsstaten och de betalningar som har erhållits från kommissionen samt kvantifiering av i artikel 35. Det finansiella de finansiella genomförandet i områden som får stöd under en övergångsperiod skall anges tydligt för varje prioriterat område. indikatorer som avses De bestämmelser förvaltningsmyndigheten och övervakningskommittén i syfte att säkerställa genomförandets kvalitet och effektivitet, särskilt följande: som antagits av i. ii. iii. Övervakning och kontroll av operationerna. Användning av tekniskt bistånd. De åtgärder som har vidtagits för utvärdering, särskilt resultat och insamlande av de uppgifter för övervakningen. är nödvändiga som iv. Förvaltningssystemets tillförlitlighet. v. vi. som åtgärder av vidtagits med De rekommendationer, krav på anpassningar i enlighet med artikel 33. 3 eller krav på korrigerande åtgärder enligt artikel 37. 4. anledning har De åtgärder som har vidtagits för att säkerställa att stödet får offentlighet i enlighet med artikel 45. De åtgärder som har vidtagits för att säkerställa att gemenskapspolitiken följs. Ett särskilt kapitel som, i förekommande fall, behandlar finansieringen och det stadium som nåtts beträffande större projekt. 77 KAPITEL II FINANSIELL KONTROLL Artikel 37 Allmänna bestämmelser 1. Medlemsstaterna skall ha det huvudsakliga ansvariga för den finansiella kontrollen av stödet. I samband med detta skall de särskilt vidta följande åtgärder: a) b) c) d) e) 0 g) h) De skall kontrollera att förvaltnings- och kontrollsystemen har införts och att de tillämpas pä ctl sådant sätt atl en effektiv användning av gemenskapens medel utan ocgentligheter säkerställs. De skall underrätta kommissionen om systemens utformning. De skall säkerställa att stödet förvaltas i enlighet med samtliga tillämpliga gemenskapsregler, även då de bereds tillfälle att inkomma med sina synpunkter eller erhåller ett motiverat yttrande enligt artikel 169 i fördraget, samt att de medel som ställs till förfogande används enligt principerna om en sund ekonomisk förvaltning. De skall ansvara för att de utgiftsdeklarationer som lämnas in till kommissionen är tillförlitliga och härrör från redovisningssystem som är grundade på verifierande dokument. De skall förebygga, upptäcka och korrigera oegentligheter. I enlighet med gällande bestämmelser skall de underrätta kommissionen om dessa samt om hur del lorvaltningsmässiga och rättsliga förfarandet fortskrider. De skall, när varje stödform avslutas, till kommissionen lämna in en deklaration som upprättats av en person eller en avdelning som är helt fristående från förvaltningsmyndigheten. Deklarationen skall utgöra en sammanställning av slutsatserna från de kontroller som genomförts under de föregående åren och skall avgöra giltigheten i ansökan om utbetalning av restbeloppet samt lagligheten och frånvaron av oegentligheter i de operationer som berörs av det slutliga intyget om utgifterna. Om medlemsstaterna anser det nödvändigt kan de till denna deklaration bifoga ett eget yttrande. skall samarbeta med kommissionen De säkerställa att gemenskapens medel används enligt principerna om en sund ekonomisk förvaltning. för att De skall återkräva de medel som förlorats till följd av en konstaterad oegenllighet och i förekommande fall tillämpa dröjsmålsränta. 2. Kommissionen skall försäkra sig om att det i medlemsstaterna finns väl fungerande förvaltnings- och kontrollsystem för gemenskapens medel som garanterar en effektiv användning utan oegentligheter. 1 detta syfte, och utan att det påverkar de kontroller som utförs av medlemsstaterna i enlighet med nationella lagar och administrativa föreskrifter får 78 3. 4. kommissionens tjänstemän eller andra företrädare för kommissionen utföra kontroller pä platsen, inklusive stickprovskontroller, beträffande operationer som finansieras av fonderna och av förvaltnings- och kontrollsystem. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 skall kommissionen underrätta den berörda lä all hjälp som behövs. medlemsstaten om kontroll på platsen, för all Medlemsstatens tjänstemän eller andra företrädare för medlemsstaten får delta i dessa kontroller. Kommissionen får begära att den berörda medlemsstaten utför en kontroll på platsen för att kontrollera att det inte förekommer oegentligheter rörande en eller flera operationer. Kommissionens tjänstemän eller andra företrädare för kommissionen får delta i dessa kontroller. Kommissionen får genomföra kontroller på platsen utan att i förväg meddela detta. Medlemsstatens tjänstemän eller andra företrädare för medlemsstaten får delta i dessa kontroller. Kommissionen och medlemsstaterna samordna programmen och metodiken vid kontrollerna så att största möjliga nytta dras av de kontroller som genomförts. Medlemsstaten och kommissionen skall utan dröjsmål vidarebefordra resultaten från de kontroller som utförts. samarbeta för att skall Åtminstone en gång per år, och under alla förhållanden före den ärliga granskning som avses i artikel 33. 3, skall kommissionen och medlemsstaterna samarbeta för att granska och utvärdera följande: a) b) c) Resultaten av de kontroller som utförts av medlemsstaten och kommissionen. Eventuella iakttagelser från andra kontrollorgan och kontrollinstitutioner på nationell nivå eller gemenskapsnivå. Den finansiella effekten av de oegentligheter som upptäckts, de åtgärder som redan har vidtagits eller som kommer att bli nödvändiga för att rätta till dem och, i förekommande fall, förändringar av förvaltnings- och kontrollsystemen. Med anledning av denna granskning, och ulan att det påverkar de åtgärder som medlemsstaten utan dröjsmål skall vidta särskilt enligt denna artikel och artikel 38, skall kommissionen dra slutsatser, bland annat rörande de finansiella effekterna av de oegentligheter som eventuellt konstaterats. Dessa slutsatser skall för de berörda meddelas medlemsstaten och stödformerna. De skall vid behov åtföljas av rekommendationer eller krav om att inom en tidsfrist som fastställs av kommissionen åtgärda bristerna i förvaltningen och rätta till de oegentligheter som upptäckts men inte redan korrigerats. förvaltningsmyndigheterna Medlemsstaten och de berörda förvaltningsmyndigheterna skall inom utsatt tid vidta de åtgärder som krävs för att följa kommissionens rekommendationer eller krav. 5. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i denna artikel får kommissionen helt eller delvis tillfälligt hålla inne en mellanliggande betalning 79 om det konstateras att de aktuella utgifterna hör samman med en betydande ocgentlighet som inte har rättats till och att det krävs en omedelbar åtgärd. Kommissionen skall underrätta medlemsstaten om detta. 6. Under de tre är som följer efter den sista utbetalningen i samband med en slödälgärd skall de ansvariga myndigheterna ge kommissionen tillgäng till samtliga verifikationer som rör utgifterna och kontrollerna för det berörda stödet. Denna tidsfrist kan tillfälligt upphävas antingen på grund av rättsliga åtgärder eller på grund av att kommissionen lämnar en motiverad begäran om detta. Artikel 38 Finansiella korrigeringar 1. Medlemsstaterna skall ha det huvudsakliga ansvaret för att beivra oegentligheter, dra slutsatser av alla betydande ändringar som påverkar en stödåtgärds utformning eller villkoren för dess genomförande och kontroll samt för att de nödvändiga finansiella korrigeringarna genomförs. De korrigeringar som genomförs av medlemsstaterna skall bestå i att bidraget från gemenskapen helt eller delvis tillfälligt hålls inne. De gemenskapsmedel som på detta sätt frigörs får medlemsstaten på nytt anslå till den berörda stödåtgärden enligt de närmare bestämmelser som skall fastställas med stöd av artikel 53. 2. Kommissionen skall lilllalligl hålla inne berörda mellanliggande betalningarna och begära att medlemsstaten lämnar sina synpunkter inom en fastställd tidsfrist, om den anser: a) b) c) d) att en medlemsstat inte har uppfyllt de förpliktelser som åligger den enligt punkt 1, att hela eller delar av stödåtgärden inte motiverar hela eller delar av bidraget från fonderna, att det förekommer brister i förvaltnings- eller kontrollsystemen som kan leda till oegentligheter av systematisk karaktär, eller att del föreligger berättigade misstankar, som grundas på de nödvändiga granskningarna, om att gemenskapslagstiftningen har överträtts Om medlemsstaten inte har genomfört några korrigeringar vid utgången av den tidsfrist som avses i första stycket kan kommissionen a) b) reducera det förskottsbelopp som avses i artikel 31. 2, eller helt eller delvis annulera fondernas bidrag till den berörda stödåtgärden. Kommissionen skall fastställa med vilket belopp korrigeringen skall göras med hänsyn till oegentlighetens eller ändringens art samt med hänsyn till vilken omfattning och potentiell effekt de eventuella bristerna har på förvaltnings- och kontrollsystemen. 80 3. 4. Belopp som har tagits emot orättmätigt och som skall krävas skall betalas tillbaka till kommissionen. Till dessa belopp skall läggas dröjsmålsränta. Punkt 1-3 skall tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 31. KAPITEL III UTVÄRDERING Artikel 39 Allmänna bestämmelser 1. strukturstödens effektivitet För att bedöma skall gemenskapsåtgärderna förhandsbedömas, utvärderas efter halva tiden och utvärderas i efterhand, i syfte att bedöma den effekt de har med hänsyn till de mål som anges i artikel 1 och att analysera deras effekt på särskilda strukturproblem. 2. Effektiviteten i fondernas verksamhet skall mätas på tre nivåer: a) b) deras totala effekt på de mål som anges i artikel 130a i fördraget, särskilt att stärka den ekonomiska och sociala sammanhållningen inom gemenskapen, effekten av de prioriteringar som föreslagits i planerna och som fastställs i varje gemenskapsstödram, c) effekten av de särskilda prioriteringar som anges för stöden. 3. 4. 5. I enlighet med de fall som anges i artikel 40 42 har medlemsstaten eller kommissionen huvudansvaret för den utvärdering som skall genomföras inom ramen och för partnerskapet. Medlemsstatens behöriga myndigheter kommissionen skall avsätta lämpliga resurser och samla in de uppgifter som är nödvändiga för att utvärderingen skall kunna genomföras på effektivast möjliga från sätt. Vid utvärderingen övervakningssystemet användas, eventuellt kompletterade med information som inhämtats för att öka deras relevans. skall de olika uppgifter erhålls som På initiativ från medlemsstaterna eller från kommissionen kan kompletterande utvärderingar, som om det finns anledning rör ett bestämt ämnesområde, genomföras i syfte att identifiera de erfarenheter som bör komma andra till del. Utvärderingsrapporterna skall ställas till allmänhetens förfogande. Principen och reglerna för utvärderingen skall anges i gemenskapsstödramarna och i stödåtgärderna. 81 Artikel 40 Förhandsbedömning Syllel med förhandsbedömningen skall vara alt förbereda och anta de planer som den utgör en integrerad del av. Den skall omfatta en analys av mcdlcmsstalcns, regionens eller den berörda sektorns starka och svaga punkter samt deras potential. Den skall innehålla en bedömning av strategins och målens överensstämmelse med de berörda regionernas eller områdenas särdrag, bland annat beträffande deras demografiska utveckling samt den förväntade effekten av de planerade prioriteringarna för åtgärderna, om möjligt med angivande av kvantitativa värden för de särskilda målen i förhållande till utgångsläget. Rapporten skall särskilt behandla situationen rörande konkurrenskraft och nyskapande, särskilt i fråga om små och medelstora företag, sysselsättning och mänskliga resurser, miljö och jämställdhet mellan män och kvinnor. Den skall särskilt omfatta följande: a) b) En förhandsbedömning av den miljömässiga situationen i den berörda regionen och av åtgärderna för att införliva miljödimensionen i stödet och för att säkerställa att gemenskapsreglerna följs när det gäller miljöfrågor. Förhandsbedömningen skall omfatta följande punkter: en kvantitativ beskrivning av den aktuella miljömässiga situationen, angivande av mål på kort och medellång sikt med hänsyn till de planer för miljöförvaltningen som beslutats på nationell, regional eller lokal nivå, de finansiella resurser som ställts till förfogande och de huvudsakliga resultaten från föregående programperiod. En bedömning av stödåtgärdernas förväntade effekter på miljön. strategins och En förhandsbedömning av situationen när det gäller jämställdhet mellan kvinnor och män, som bland annat omfattar de särskilda krav som gäller för varje grupp och resultaten av de åtgärder som vidtagits under föregående programperiod. En bedömning av strategins och stödets förväntade effekt, särskilt beträffande kvinnors och mäns möjlighet att komma in på arbetsmarknaden, för yrkesmässig och annan utbildning, för kvinnors företagande och för möjligheterna att förena yrkes- och privatliv. I förhandsbedömningen skall kvaliteten på genomförandet och övervakningen granskas, samt överensstämmelsen med gemenskapspolitiken och de riktlinjer som avses i artikel 9. 4. I bedömningen skall erfarenheterna från de utvärderingar som rör tidigare programperioder utnyttjas. De myndigheter som är behöriga att förbereda planerna skall ansvara för förhandsbedömningen. Kommissionen skall, på grundval av kriterier som fastställs i förväg, bedöma planerna enligt bestämmelserna i artikel 14 och 15 och särskilt relevansen av och kvaliteten på förhandsbedömningen. Kommissionen skall, vid behov, inhämta kompletterande upplysningar. 82 Syftet med utvärderingen av åtgärderna i tillägget till programplanering är att visa deras överensstämmelse med målen för motsvarande prioriterade områden, att kvantifiera deras särskilda mål och att granska urvalskriteriernas relevans. Artikel 41 Utvärdering efter halva tiden Vid utvärderingen efter halva tiden skall stödåtgärdernas första resultat undersökas, liksom deras överensstämmelse med förhandsbedömningen samt målens relevans och i vilken mån de uppnåtts. Den skall också inrymma en förvaltning ägt rum samt av bedömning av om en sund ekonomisk övervakningens och genomförandets kvalitet. Förvaltningsmyndigheten skall i samarbete med kommissionen ansvara för utvärderingen efter halva tiden. Denna utvärdering skall omfatta varje gemenskapsstödram och varje stödåtgärd. Den skall utföras av en utvärderare som är oberoende av förvaltningsmyndigheten och skickas till övervakningskommittén för gemenskapens stödramar eller för stödåtgärden enligt artikel 34. 3 och sedan vidarebefordras till kommissionen, senast den 31 december 2003, för den årliga granskning som avses i artikel 33. 3. Kommissionen skall undersöka utvärderingens relevans och kvalitet, på grundval av kriterier som den fastställer i förväg i syfte att göra den översyn av stödåtgärden och den fördelning av reserven som avses i artikel 43. Artikel 42 Efterföljande utvärdering efterföljande stödåtgärdernas för Syftet med den resursanvändningen, deras överensstämmelse med förhandsbedömningen och att dra lärdomar när det gäller ekonomisk och social sammanhållning. Utvärderingen skall omfatta de faktorer som har varit avgörande för om genomförandet har varit lyckat eller mindre lyckat samt utförandet och resultaten och deras varaktighet. utvärderingen effektivitet redogöra resultat, och att är För varje gemenskapsstödram och för varje stödåtgärd skall i anslutning till utvärderingen efter halva tiden en första resultatsammanställning upprättas och slutföras senast den 31 december 2005 för att förbereda kommande stödåtgärder. skall Kommissionen och förvaltningsmyndigheten ansvara för den efterföljande utvärderingen. Denna utvärdering skall omfatta stödåtgärderna och utföras av oberoende experter. Den skall vara slutförd senast inom tre år efter programperiodens slut. medlemsstaten samarbete med i 83 KAPITEL IV RESULTATRESERV Artikel 43 Fördelning av rcsultatreserven 1. 2. 3. 1. Kommissionen skall efter halva tiden fördela de anslagsbemyndiganden som avses i artikel 7. 4 med hänsyn till additionalitetsprincipen och resultaten av samlade de genomförandet programplaneringsdokumenten i varje medlemsstat. programmen operativa eller de av Kommissionen skall i enlighet med artikel 10. 3 granska additionaliteten efter halva tiden dels enligt mål 1 och dels enligt mål 2 och 3 tillsammans samt bedöma resultatet av vart och ett av de operativa programmen eller samlade programplancringsdokumcnten med utgångspunkt från ett begränsat antal övcrvakningsindikatorer som återspeglar effektiviteten, förvaltningen och det finansiella genomförandet och som mäter resultaten efter halva tiden i förhållande till de ursprungliga särskilda målen för de operativa programmen eller de samlade programplancringsdokumcnten. Dessa indikatorer skall fastställas på grundval av kommissionens förslag om metodik och de skall kvantifieras i de årliga rapporterna om genomförandet, särskilt i de rapporter som rör det tredje året av genomförandet, och i rapporten från utvärderingen efter halva tiden. Anslagen i reserven skall fördelas, enligt varje mål, till de operativa program eller de samlade programplaneringsdokument som nått en tillfredsställande nivå när det gäller resultaten, med en nedsättning om den berörda medlemsstaten inte har uppfyllt sina åtaganden beträffande additionalitet. Kommissionen skall fatta ett beslut senast den 31 mars 2004. De operativa programmen eller de samlade programplancringsdokumcnten skall ses över i enlighet med artikel 12-14. KAPITEL V RAPPORTER OCH OFFENTLIGHET Artikel 44 Rapporter Med tillämpning av artikel 130b i fördraget skall kommissionen vart tredje år lägga fram en rapport för Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén om de framsteg som har gjorts för att uppnå stiiikftirfonderna, ekonomisk och social andra Sammanhållningsfonden, finansieringsorgan har bidragit till detta. Denna rapport skall särskilt omfatta följande: sammanhållning och om hur investeringsbanken Europeiska och a) En sammanställning över de framsteg som har gjorts för att uppnå ekonomisk och social sammanhållning, inbegripet regionernas socio- ekonomiska situation och utveckling. 84 b) lör redogörelse En strukturfonderna, invesleringsbanken och andra Sammanhållningsfonden, Europeiska finansieringsorgan samt övrig gemenskapspolitik eller nationell politik när det gäller att genomföra denna process. betydelsen av c) De eventuella förslag om gemenskapsåtgärder och gemenskapspolitik som bör antas för att stärka den ekonomiska och sociala sammanhållningen. 2. Före den 1 november varje år skall kommissionen för Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén lägga fram en rapport om tillämpningen av denna förordning under det föregående året. Denna rapport skall särskilt omfatta följande: a) b) c) d) c) 0 En sammanställning över varje fonds verksamheter, användningen av deras budgetresurser och koncentrationen en sammanställning över utnyttjandet av andra finansicringsorgan som omfattas av kommissionens kompetens och om hur de resurser som härrör frän dessa organ har koncentrerats. Denna sammanställning skall omfatta en årlig särredovisning för varje medlemsstat av anslagsåtagandena och de anslag som har betalats ut av varje fond, inklusive gemenskapsinitiativ och tekniskt bistånd. stödet samt av En sammanställning över samordningen av fondernas stödåtgärder inbördes och med det stöd som beviljas av Europeiska investeringsbanken och de andra finansieringsorganen. Resultaten från den utvärdering som avses i artikel 39-42, inbegripet uppgifter om översynen av stödåtgärderna och en utvärdering av överensstämmelsen mellan och med den fondernas gemenskapspolitik som avses i artikel 11. åtgärder En förteckning över de större projekt som har fått bidrag från fonderna. Resultaten av de kontroller som ulförts samt de lärdomar som kan dras av dessa kontroller. Information om de yttranden artikel 47-51. som kommittéerna avgivit enligt Artikel 45 Information och offentlighet 1. ? För att det samråd som avses i artikel 14. 1 skall komma till stånd skall medlemsstaterna se till att planerna offentliggörs på ett lämpligt sätt. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 22. 1 skall förvaltningsmyndigheten ha ansvaret för atl säkerställa att stödet får tillräcklig offentlighet och särskilt upplysa om följande: 85 a) potentiella De arbetsmarknadens jämställdhetsorganisalioner informeras om de möjligheter som stödet erbjuder. slutliga parter stödmottagarna, icke-statliga och och näringslivets branschorganisationer, organisationer, skall organisationer b) Allmänheten skall göras medveten om den roll gemenskapen spelar för del berörda stödet och dess resultat. I enlighet med artikel 36 skall medlemsstaterna varje år samråda med kommissionen och informera den om de initiativ som tagits för de syften som avses i punkt 1 och 2. KAPITEL VI KOMMITTÉER Artikel 46 Allmänna bestämmelser 1. 2. 3. Vid genomförandet av denna förordning skall kommissionen biträdas av fem kommittéer. Kommissionen skall förelägga kommittéerna de rapporter som avses i artikel 44. Den kan begära att kommittéerna yttrar sig i alla andra frågor som gäller fondernas stödåtgärder än de som avses i denna avdelning. Varje kommittés yttrande skall delges de andra kommittéer som avses i denna avdelning. 4. Europaparlamentet skall regelbundet informeras om kommittéernas arbete. Artikel 47 Rådgivande kommittén för utveckling och omställning av regioner En rådgivande kommitté för utveckling och omställning av regioner skall inrättas vid kommissionen. Den skall bestä av företrädare för medlemsstaterna och ha en företrädare för kommissionen som ordförande. Europeiska representant ulan rösträtt. investeringsbanken skall utse en Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till beslut. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är, om nödvändigt efter omröstning. Yttrandet skall protokollföras och dessutom har varje medlemsstat rätt att begära att få sin uppfattning tagen till protokollet. Kommissionen skall ta största hänsyn till det yttrande som kommittén avgett. Den skall underrätta kommittén om det sätt på vilket dess yttrande har beaktats. Kommittén skall yttra sig över kommissionens förslag till beslut om gemenskapens stödramar enligt mål 1 och de samlade programplaneringsdokumenten enligt mål 2 samt 86 om upprättandet och översynen av förteckningen över områden som är stödberättigande cnligl mål 2. Kommissionen kan dessutom förelägga kommittén de frågor som avses i artikel 21. Kommittén skall själv fastställa sin arbetsordning. Artikel 48 Kommittén enligt artikel 124 i fördraget företrädare Kommittén enligt artikel 124 i fördraget skall bestå av två företrädare för regeringarna, för två arbetsgivarorganisationerna från varje medlemsstat. Den ledamot av kommissionen som är ordförande kan delegera denna uppgift till en kommissionstjänsteman på hög nivå. arbetstagarorgnisationerna företrädare och två för För varje medlemsstat skall det utses en suppleant för var och en av de kategorier som avses i första stycket. Om en eller två medlemmar är frånvarande skall suppleanten delta i överläggningarna med full beslutanderätt. förslag Medlemmarna och suppleanterna skall utses av kommissionen för en period på tre år efter från den berörda medlemsstaten. Deras uppdrag kan förlängas. Kommissionen skall sträva efter att uppnå en jämn fördelning mellan intressegrupperna vid sammansättningen av kommittén. Europeiska investeringsbanken skall utse en representant utan rösträtt lör de punkter på dagordningen som rör den. Kommittén skall yttra sig över kommissionens förslag till beslut om de samlade programplaneringsdokumcntcn cnligl mål 3 samt om gemenskapsstödramarna och de samlade programplaneringsdokumenten enligt mål 1 och 2 när det gäller frågor om stöd från ESF. Kommitténs yttranden skall antas med absolut majoritet av de giltiga rösterna. Kommissionen skall underrätta kommittén om på vilket sätt den har tagit hänsyn till dess yttranden. Kommittén skall själv fastställa sin arbetsordning. Artikel 49 Förvaltningskommittén för jordbruksstrukturer och landsbygdsutveckling En förvaltningskommitté för jordbruksslruklurcr och landsbygdsutveckling skall inrättas vid kommissionen. Den skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha en företrädare för kommissionen som ordförande. Europeiska investcringsbanken skall utse en representant utan rösträtt. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Kommittén skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148. 2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på 87 förslag av kommissionen, varvid medlemsstaternas röster skall vägas enligt fördragets artikel 148. 2. Ordföranden får inte rösta. Kommissionen skall besluta med omedelbar verkan. Om beslutet inte är förenligt med kommitténs yttrande skall kommissionen emellertid genast underrätta rådet. I sädana fall lär kommissionen uppskjuta verkställandet av de beslutade åtgärderna under en månad från dagen då rådet underrättats. Rådet får fatta ett annat beslut med kvalificerad majoritet inom den tid som anges i tredje stycket. Kommittén skall yttra sig över kommissionens förslag till beslut om att upprätta förteckningen över stödberättigade områden enligt mål 2 och om de samlade programplaneringsdokumenten för detta mål. Samråd med kommittén skall dessutom ske om de åtgärder som rör jordbruksstrukturen och landsbygdsutvecklingen och som ingår i kommissionens utkast till beslut om gemenskapsstödramarna eller de samlade programplaneringsdokumenten för mål 1- områden. Kommittén skall själv fastställa sin arbetsordning. Artikel 50 Förvaltningskommittén för fiske- och vattenbrukssektorn förvaltningskommitté inrättas vid En kommissionen. Den skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha en företrädare för kommissionen som ordförande. Europeiska investeringsbanken skall utse en representant utan rösträtt. fiske- och vattenbrukssektorn skall för Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Kommittén skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148. 2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen, varvid medlemsstaternas röster skall vägas enligt fördragets artikel 148. 2. Ordföranden får inte rösta. Kommissionen skall besluta med omedelbar verkan. Om beslutet inte är förenligt med kommitténs yttrande skall kommissionen emellertid genast underrätta rådet. I sådana fall får kommissionen uppskjuta verkställandet av de beslutade åtgärderna under en månad från dagen då rådet underrättats. Rådet får fatta ett annat beslut med kvalificerad majoritet inom den tid som anges i tredje stycket. Kommittén skall yttra sig över kommissionens förslag till beslut om att upprätta förteckningen över stödberättigade områden enligt mål 2 och om de samlade programplaneringsdokumenten för detta mål. 88 Samråd med kommittén skall dessutom ske om de åtgärder som rör fiskestrukturen och som ingår i kommissionens utkast till beslut om gemenskapsstödramarna eller de samlade programplaneringsdokumenten för mål 1-områden. Kommittén skall själv fastställa sin arbetsordning. Artikel 51 Förvaltningskommittén för gemenskapsinitiativ En förvaltningskommitté för gemenskapsinitiativ skall inrättas vid kommissionen. Den skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha en företrädare för kommissionen som ordförande. Europeiska investeringsbanken skall utse en representant utan rösträtt. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Kommittén skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148. 2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen, varvid medlemsstaternas röster skall vägas enligt fördragets artikel 148. 2. Ordföranden får inte rösta. Kommissionen skall besluta med omedelbar verkan. Om beslutet inte är förenligt med kommitténs yttrande skall kommissionen emellertid genast underrätta rådet. I sådana fall får kommissionen uppskjuta verkställandet av de beslutade åtgärderna under en månad frän dagen då rådet underrättats. Rådet lär fatta ett annat beslut med kvalificerad majoritet, inom den lid som anges i föregående stycke. Kommittén skall yttra sig över kommissionens förslag till de beslut till medlemsstaterna som avses i artikel 21. Kommittén skall själv fastställa sin arbetsordning. KAPITEL VII SLUTBESTÄMMELSER Artikel 52 Övergångsbestämmelser Denna förordning skall inte påverka vare sig fullföljandet eller ändringar, inbegripet, helt eller delvis upphävande, av en stödåtgärd som rådet eller kommissionen har godkänt på grundval av förordningarna (EEG) nr 2052/88 och (EEG) nr 4253/88 och varje annan lagstiftning som är tillämplig på denna stödåtgärd den 31 december 1999. i fonderna Ansökningar om bidrag förordningarna (EEG) nr 2052/88 och 4253/88 skall granskas och godkännas av kommissionen på grundval av dessa förordningar senast den 31 december 1999. stödåtgärder som avses från till 89 3. 4. 5. När gemenskapsstödramarna och stöden fastställs skall kommissionen ta hänsyn till alla åtgärder som rådet eller kommissionen redan har godkänt innan denna förordning träder i kraft och som har finansiella återverkningar under den period som omfattas av stödramarna och stödåtgärderna. Bestämmelserna i artikel 29. 2 skall inte gälla för dessa åtgärder. Utan hinder av bestämmelserna i artikel 29. 2 kan en utgift för vilken kommissionen mellan den 1 januari och den 30 april 2000 har mottagit en ansökan som uppfyller samtliga krav som följer av denna förordning anses som berättigad till stöd från strukturfonderna från och med den 1 januari 2000. Delsummor för de åtaganden för operationer eller program som kommissionen beslutat om före den 1 januari 1994 och för vilka kommissionen inte har mottagit någon begäran om slutlig utbetalning senast den 31 mars 2001 skall kommissionen automatiskt frigöra senast den 30 september 2001, och felaktigt utbetalade belopp skall återbetalas utan att det påverkar operationer eller program som har skjutits upp av rättsliga orsaker. Delsummor för de åtaganden för program som kommissionen beslutat om mellan den 1 januari 1994 och den 31 december 1999 och för vilka kommissionen inte har mottagit någon begäran om slutlig utbetalning senast den 31 mars 2003 skall kommissionen automatiskt frigöra senast den 30 september 2003, och felaktigt utbetalade belopp skall återbetalas utan att det påverkar operationer eller program som har skjutits upp av rättsliga orsaker. Artikel 53 Tillämpningsföreskrifter Tillämpningsföreskrifter till denna förordning skall fastställas av kommissionen i enlighet med de förfaranden som anges i artikel 47-51. Artikel 54 Upphävande Förordningarna (EEG) nr 2052/88 och (EEG) nr 4253/88 skall upphöra att gälla från och med den 1 januari år 2000. Hänvisningar till de upphävda förordningarna skall anses vara hänvisningar till denna förordning. Artikel 55 Översynsklausul På förslag av kommissionen skall rådet se över denna förordning senast den 31 december 2006. Rådet skall besluta om förslaget i enlighet med förfarandet i artikel 130d i fördraget. 90 Artikel 56 Ikraftträdande Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Artiklarna 27, 30 och 31 skall tillämpas från och med den 1 januari år 2000. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den På rådets vägnar Ordförande 91 BILAGA Åtagandebemyndiganden för perioden 2000-2006 Miljoiicr euro - I999&i\sprtecr 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 Summit Strukturfonderna 32 600 33 430 32 600 31560 30 410 29 370 28 430 218 400 92 RÅDETS FÖRORDNING (EG) om Europeiska regionala utvecklingsfonden 93 RÅDETS FÖRORDNING (EG) om Europeiska regionala utvecklingsfonden 98/0114 (SYN) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 130e i detta, med beaktande av kommissionens förslag1, med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande2, med beaktande av Regionkommitténs yttrande3, i enlighet med del förfarande som anges i artikel 189 c i fördraget i samarbete med Europaparlamentet'1, och med beaktande av följande: 1. 2. 3. 4. I artikel 130c i fördraget föreskrivs att Europeiska regionala utvecklingsfondens (ERUF) syfte skall vara att bistå med att avhjälpa de viktigaste regionala obalanserna i gemenskapen. I rådets förordning (EG) nr. /98 av den XXX om allmänna bestämmelser för strukturfonderna5 föreskrivs i artikel 2. 2 att ERUF skall ha som viktigaste uppgift att stödja mål 1 och 2 i enlighet med artikel 1 i den förordningen. I artikel 18 och 19 i samma förordning föreskrivs att ERUF skall bidra till att genom gemenskapsinitiativ och interrcgionalt samarbete. I artikel 20-21 i den nämnda förordningen föreskrivs att fonden skall stödja nyskapande åtgärder på gemenskapsnivå och ge tekniskt bistånd. gränsöverskridande transnationellt, finansiera Gemensamma bestämmelser för strukturfonderna fastställs i rådets förordning (EG) nr. /98. Det är lämpligt att närmare ange de typer av åtgärder under mål 1 och 2, i gemenskapsinitiativ och i fråga om nyskapande åtgärder som kan finansieras av ERUF. Det är lämpligt att närmare ange hur ERUF, inom ramen för sin uppgift att främja den regionala utvecklingen, kan bidra till en harmonisk, balanserad och hållbar ekonomiska verksamheter, en stärkt konkurrenskraft, en hög utveckling av sysselsättningsgrad, jämlikhet mellan män och kvinnor och till en hög nivå när det gäller att skydda och förbättra miljön. 1 2 •' 4 5 IXiTC VA Ï V C l'(il c liCJT C EGT L 94 5. 6. 7. 8. 9. 10. Del är lämpligt all ERUF inom ramen för sin uppgift stöder företagens, särskilt de små och medelstora företagens, produktionsvillkor och konkurrenskraft, en ekonomisk utveckling pä lokal nivå, forskning och teknisk utveckling, utbyggnad av de transeuropeiska näten infrastrukturer för transporter, fråga om telekommunikationer och energi, skydd och förbättring av miljön med hänsyn tagen till principen om varsamhet och förebyggande åtgärder och till principerna om att i möjligaste mån komma till rätta med en miljöpåverkan redan vid dess källa och om att det är förorenaren som skall betala. Fonden bör också främja en ren och effektiv energianvändning, en utveckling av förnyelsebara energikällor samt jämlikhet mellan män och kvinnor i arbetslivet. i ERUF bör spela en framträdande roll i den ekonomiska utvecklingen på lokal nivå, särskilt genom alt främja territoriella syssclsättningspakter, vilket tar sig uttryck i bättre livsbetingelser och i en regional utveckling. De åtgärder i gemenskapens intressen som vidtas på kommissionens initiativ har en viktig funktion att fylla när det gäller alt uppnå de övergripande mål för gemenskapens strukturpolitik som avses i artikel 1 i förordning (EG) nr. /98. ERUF bör bidra med stöd till nyskapande åtgärder och ge tekniskt bistånd i enlighet med artikel 21 och 22 i förordning (EG). /98. om att Befogenheten övergångsbestämmelser bör fastställas. besluta tillämpningsföreskrifter och vissa Rådets förordning (EEG) nr 4254/88 av den 19 december 1988 om till förordning (EEG) nr 2052/88 vad gäller genomförandebestämmelser Europeiska genom regionala förordning (EEG) nr 2083/937, bör upphävas. utvecklingsfonden6, ändrad HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Uppgift Vid tillämpningen av artikel 130c i fördraget och av förordning (EG) nr. /98 skall Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) medfinansiera sådana insatser som avses i artikel 9. 1 i den nämnda förordningen i syfte att främja ekonomisk och social sammanhållning genom att avhjälpa regionala obalanser och genom att medverka till en utveckling och omställning i regionerna. I samma syfte skall ERUF även bidra till att främja en hållbar utveckling och till att sysselsättningstillfällen skapas. 6 liGTL 374, 31. 12. 1988, s. 15. 7 EGTL 193, 31. 7. 1993, s. 34. 95 Artikel 2 Räckvidd Inom ramen lör den uppgift som anges i artikel 1 skall ERUF mcdfinansicra följande: a) Produktiva investeringar som leder till att varaktig sysselsättning kan skapas eller bevaras. b) Investeringar i infrastruktur. i. ii. I mål 1-områden skall ERUF medfinansiera sådana investeringar i infrastrukturer som bidrar till en höjning av regionernas ekonomiska potential, till deras utveckling och strukturanpassning, inklusive investeringar som bidrar till att bygga upp och bygga ut transeuropeiska nät när det gäller transporter, telekommunikationer och energi. i i som 29. 1 avser avses artikel ERUF medfinansiera som kan infrastruktur en tillbakagäng, upprustning Inom områden eller zoner som omfattas av mål 1 eller mål 2 eller av i gemenskapsinitiativ det sådana förordning (EG) nr. /98 av investeringar industriområden pä eftersatta sladsområdcn och som vill ge nytt liv och bryta isoleringen i landsbygdsområden och områden som är beroende av fiske. Fonden kan också medfinansiera som medför att en modernisering eller en utvecklingsplanering skapar förutsättningar för att sysselsättningsskapande ekonomiska verksamheter kan komma igång eller utvecklas, inklusive förbindelser via infrastrukturer för kommunikationer och på andra områden där dessa leder till att sådana verksamheter kan utvecklas. förnyelse av investeringar c) Insatser för att utveckla en inneboende potential, genom åtgärder för att stimulera och stödja lokala utvecklings- och sysselsättningsinitiativ samt små och medelstora företag, vilket särskilt innebär i. ii. iii. i v. stöd till företagstjänster, särskilt i fråga om företagsledning, samt marknadsstudier gemensamma tjänster för flera företag, marknadsundersökningar och tekniköverföring, särskilt insamling och spridande av information samt genomförande av nyskapande åtgärder i företagen, att hitta och utveckla lämpliga finansieringslösningar så att företagen lättare får tillgång till finansiering och krediter, direkta stöd för sådana investeringar som avses i artikel 27. 3 i [den allmänna] förordningen, om en särskild stödordning inte finns, v. satsningar på infrastruktur i mindre skala, 96 vi. slöd till ett näl av tjänster i närmiljön i syfte att skapa nya sysselsättningstillfällen, med undantag för de åtgärder som finansieras av ESF. d) Sädana åtgärder för tekniskt stöd som avses i artikel 22 i den nämnda förordningen. I mål 1-områden kan ERUF medfinansiera investeringar som leder till en struktur anpassning inom utbildning och hälsovård. 2. Vid tillämpningen av första stycket skall det stöd som ERUF:s medfinansiering innebär särskilt inriktas på följande områden: a) b) c) d) c) I) Företagsklimatet, särskilt för att stärka företagens, i synnerhet de små och medelstora företagens, konkurrenskraft och för att öka deras hållbara investeringar, samt för att höja regionernas attraktionskraft genom att i synnerhet höja utruslningsnivän i fråga om infrastruktur. Forskning och teknisk utveckling i syfte att främja ett införande av ny teknik och innovationer eller i syfte att öka resurserna för forskning och teknisk utveckling när detta visar sig nödvändigt för att en region skall kunna utvecklas. Det framväxande informationssamhället. Skydd och förbättring av miljön, med hänsyn tagen till principerna om varsamhet och förebyggande åtgärder till stöd för den ekonomiska utvecklingen samt ren och effektiv energianvändning och utveckling av fömybar energi. Jämlikhet mellan män och kvinnor i arbetslivet, i synnerhet genom att nya företag startas och att det går att förena familjeliv och yrkesliv. Ett (ransnationellt, gränsöverskridande och interregionalt samarbete pä det regionala utvecklingsområdet. Artikel 3 Gemenskapsinitiativ 1. 2. i den Vid tillämpningen av artikel 19 i förordning (EG) nr. /98 skall ERUF enligt i genomförandet av det artikel 20. 1 gemenskapsinitiativ och transnationellt interregionalt samarbete och som syftar till att stimulera en utvecklingsplanering och en harmonisk och balanserad regional utveckling på europeisk nivå. avser gränsöverskridande, förordningen medverka som I enlighet med artikel 20. 2 i förordning (EG) nr. /98 skall genom fondernas beslut om medfinansiering den räckvidd som anges i punkt 1 i denna artikel utsträckas till att även omfatta åtgärder som kan finansieras i enlighet med rådets 97 förordning (EG) nr. /98\ (EG) nr. /98" och (EG) nr. /9810 [ESF-, EUGFJ- och FFU-| i syfte alt genomföra alla de åtgärder som ingår i programmet för gemenskapsinitiativet i fråga. Artikel 4 Nyskapande åtgärder 1. I enlighet med artikel 21. 1 i förordning (EG) nr. /98 kan ERUF medfinansiera följande : a) b) c) Studier på kommissionens initiativ i syfte att analysera och identifiera problem och lösningar i samband med regional utveckling, särskilt när det gäller regional ulvecklingsplancring och regional utvecklingsplancring i etl europeiskt perspektiv. Pilotprojekt som upptäcker eller lägger fram nya lösningar i fråga om regional utveckling som efter det att de prövats kan användas på andra insatser. Utbyte av nyskapande erfarenheter i syfte att tillvarata och överföra de erfarenheter som vunnits på regionalutvecklingens område. 2. omfatta I enlighet med artikel 21. 2 i förordning (EG) nr. /98 skall genom fondernas beslut om medfinansiering den räckvidd som anges i punkt 1 utsträckas till att enlighet med kan även förordningarna (EG) nr. 798, (EG) nr. /98 och (EG) nr. /98 [ESF-, EUGFJ- och FFU-] i syfte alt genomföra alla de åtgärder som ingår i programmet för pilotprojektet i fråga. finansieras åtgärder som i Artikel 5 Tillämpningsföreskrifter Tillämpningsföreskrifter till denna förordning skall antas av kommissionen i enlighet med det förfarande som anges i artikel 47 i förordning (EG) nr. /98. Artikel 6 Upphävande Förordning (EEG) nr 4254/88 skall upphöra att gälla den 1 januari år 2000. Hänvisningar till den uphävda förordningen skall anses som hänvisningar till denna förordning. x EGT L [ESF] 9 EGT L [EUGFJ] 10 EGTL[FFU] 98 Artikel 7 översynsklausul Pä förslag frän kommissionen skall rådet senast den 31 december 2006 göra en översyn av denna förordning. Rådet skall fatta beslut om kommissionens förslag i enlighet med det förfarande som anges i artikel 130d i fördraget. Artikel 8 Övergångsbestämmelser De övergångsbestämmelser som anges i artikel 52 i förordning (EG) nr. /98 skall i tillämpliga delar gälla även för denna förordning. Artikel 9 Ikraftträdande Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den På rådets vägnar 99 RÅDETS FÖRORDNING (EG) om Europeiska socialfonden 100 RÅDETS FÖRORDNING (EG) om Europeiska social fonden 98/0115 (SYN) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING, med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 125 i detta, med beaktande av kommissionens förslag1, med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande2, i enlighet med det förfarande som anges i artikel 189 c i fördraget i samarbete med Europaparlamentet3, och med beaktande av följande: 1. 2. 3. genom ändrad förordning Rådets förordning (EG) nr ,. /984 av den [ ] har ersatt rådets förordning 2052/885, rådets senast förordning (EEG) nr 4253/887, genom förordning (EEG) nr 3193/948 Det är också nödvändigt att ersätta rådets 4255/88 förordning om nr genomförandebestämmelser till förordning (EEG) nr 2052/88 vad gäller Europeiska socialfonden9 (nedan kallad "socialfonden"), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2084/9310. 3193/946 ändrad 19 december 1988 (EG) senast (EEG) den och av nr I förordning (IXi) nr. 798 fastställs de allmänna reglerna för strukturfonderna som helhet. Det är nödvändigt att definiera arten av de insatser som Europeiska socialfonden kan i gemenskapsinitiativet mot diskriminering och ojämlikheter när det gäller tillgång till arbetsmarknaden, samt inom ramen för innovativa åtgärder och tekniskt stöd. 1, 2 och 3, finansiera för mål ramen inom Socialfondens uppdrag behöver definieras i förhållande till de uppgifter som fastställs i fördraget och i samband med gemenskapens prioriteringar när det gäller utveckling av mänskliga resurser och sysselsättningen. 1 EGT C 2 EGT C * EGT c 4 FXiTI. 5 liGTI, 185, 15. 7. 1988, s. 9. (' EGT L 337, 24. 12. 1994, s. 11. 7 EGT L 374, 31. 12. 1988, s. 1. 8 EGT L 374, 31. 12. 1988, s. 21. 9 EGT L 193, 31. 7. 1993, s. 39. 10 101 4. 5. 6. 7. 8. 9. 10. 11. 12. 13. Genom slutsatserna frän Europeiska rådets möte i Amsterdam i juni 1997 och dess resolution om tillväxt och sysselsättning" inleddes genomförandet av den europeiska sysselsätlningsslralcgin, de årliga riktlinjerna för sysselsättningen och upprättandet av nationella handlingsplaner för sysselsättningen. räckvidd behöver omdellnieras, Social fondens särskilt pä grund av omstruktureringen och förenklingen av målen för strukturfonderna och till följd av genomförandet av den europeiska sysselsättningsstrategin och de nationella handlingsplanerna för sysselsättningen som hör samman med denna. Gemensamma ramar behöver utarbetas för socialfondens interventioner inom de tre målen för strukturfonderna för att säkerställa att insatserna för de olika målen är konsekventa och kompletterar varandra, i syfte att förbättra arbetsmarknadens funktion och utveckla mänskliga resurser. Medlemsstaterna och kommissionen bör se till att programplaneringen och genomförandet av de insatser som finansieras av socialfonden inom samtliga mål bidrar till att främja jämställdheten. Medlemsstaterna och kommissionen bör se till att informationssamhällets sociala och arbctsmarknadspolitiska dimension beaktas på sätt vid genomförandet av de insatser som finansieras av social fonden. lämpligt De åtgärder som avser anpassning till strukturförändringar måste tillgodose såväl kvinnliga som manliga arbetstagares behov till följd av strukturförändringar i industrin i produktionssystemen, och är inte avsedda att gynna ett enskilt företag eller en särskild bransch. Särskild uppmärksamhet skall ägnas små och medelstora företag, ökad tillgång till utbildning och förbättrad arbetsorganisation. förändringar konstaterade förutsedda redan eller och Socialfonden skall även i fortsättningen stärka sysselsättningen och kompetensen genom att stödja åtgärder för prognoser, rådgivning, nätverk och utbildning i hela gemenskapen. Den verksamhet som finansieras måste därför vara övergripande och täcka ekonomin som helhet, utan att särskilda branscher eller sektorer anges på förhand. Kriterierna för att avgöra vilka insatser som är stödberättigade behöver omdefmieras för all man skall kunna effektivisera genomförandet av de politiska målsättningarna i samband med alla de mål inom vilka socialfonden agerar. Det är också nödvändigt att ange vilka utgifter som är stödberättigade inom ramen för partnerskapet. Innehållet i planerna och stödformerna behöver kompletteras och anges närmare, särskilt till följd av omdeflnieringen av mål 3. Stödet från socialfonden måste inom varje mål koncentreras till de viktigaste behoven och de mest effektiva åtgärderna. EGT C 236, 2. 8. 1997, s. 3. 102 14. 15. System behöver införas genom vilka lokala grupper enkelt och snabbt kan få tillgäng till socialfondens stöd till åtgärder för att bekämpa social utslagning och därigenom bygga upp förmågan att agera pä detta område. Åtgärder av stor betydelse för gemenskapen som vidtas på kommissionens initiativ har en viklig roll när det gäller att uppnå de allmänna mål för gemenskapens i förordning (EG) nr. /98. Sådana initiativ bör främst främja nydaning inom politiken och gränsöverskridande samarbete. strukturområdet i artikel 1 insatser på som avses 16. Socialfonden bidrar också till att främja tekniskt stöd, innovativa åtgärder samt förberedelser, övervakning och utvärdering i enlighet med artiklarna 21 och 22 i förordning (EG) nr. /98. 17. Befogenheten om att övergångsbestämmelser bör fastställas. besluta tillämpningsföreskrifter och vissa 18. Förordning (EEG) 4255/88 bör upphävas. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Uppgifter Europeiska socialfondcn (nedan kallad "socialfonden") skall, inom ramen för den uppgift som denna fond ges enligt artikel 123 i fördraget och inom ramen för de uppgifter som strukturfonderna ges enligt artikel 130b i fördraget och enligt förordning (EG) nr. /98 stödja åtgärder för utveckling av mänskliga resurser i syfte att främja hög sysselsättning och omfattande social trygghet, jämställdhet mellan män och kvinnor, en hållbar utveckling, samt ekonomisk och social sammanhållning. Socialfonden skall särskilt bidra till de insatser som görs inom ramen för den europeiska syssclsättningsstrategin och de årliga riktlinjerna för sysselsättningen. Artikel 2 Tillämpningsområde 1. Socialfonden skall stödja och komplettera medlemsstaternas verksamhet på följande politikområden, särskilt i samband med deras fleråriga handlingsplaner för sysselsättningen: a) Utveckla en aktiv arbetsmarknadspolitik som syftar till att bekämpa arbetslösheten, förebygga att kvinnor och män blir långtidsarbetslösa, underlätta att långtidsarbetslösa återintegreras på arbetsmarknaden, och stödja integration i yrkeslivet för unga människor och för dem som återvänder till arbetsmarknaden. 103 b) c) d) e) Främja social integration och lika möjligheter för alla att komma in på arbetsmarknaden. Utveckla utbildningssystem som ingår i strategin för ett livslångt lärande och som främjar och upprätthåller arbetskraftens anställbarhet, rörlighet och integration på arbetsmarknaden. Förbättra systemen för att främja en kunnig, utbildad och anpassningsbar arbetskraft, för alt främja innovation och anpassningsförmåga när det gäller arbetsorganisation, för att stödja företagandet och skapandet av arbetstillfällen, och för att stärka arbetskraftens potential inom forskning, vetenskap och teknik. Öka kvinnors deltagande på arbetsmarknaden och förbättra deras möjligheter att avancera, deras tillgång till nya arbetstillfällen och till företagande, samt minska den vertikala och horisontella segregationen på arbetsmarknaden. Social fonden skall bidra till att främja lokala sysselsättningsinitiativ, inbegripet territoriella sysselsättningspakter. Informationssamhällets sociala och arbetsmarknadspolitiska dimension skall beaktas, särskilt genom att man utarbetar riktlinjer och program som syftar till att lika utnyttja tillgång till dess möjligheter och fördelar. informationssamhällets sysselsättningspotential och säkerställa Artikel 3 Stödberättigade verksamhetsområden Det ekonomiska stödet från fonden skall särskilt ägnas följande typer av verksamhet: a) Stöd till personer: i. den (även yrkesutbildning som Utbildning och yrkesutbildning motsvarar förberedande skolgången), obligatoriska utbildning, inbegripet att lära ut och förbättra grundläggande färdigheter (även läs- och skrivkunnighet), vägledning och rådgivning. ii. Anställningsstöd och stöd till egen företagande. iii. När det gäller forskning: utveckling av vetenskap och teknik, vidareutbildning efter universitetsexamen och utbildning av chefer och tekniker på forskningsinstitut och företag. iv. Utveckling av nya sysselsättningsmöjligheter. 104 a) Stöd när det gäller strukturer och system: i. Utveckling och förbättring av kvalitet och innehåll när det gäller systemen för yrkesutbildning, utbildning och kvalifikationer, även i samband med utbildning av lärare, instruktörer och annan personal, till yrkesutbildning och kvalifikationer. samt förbättring av arbetslagarnas tillgång ii. Modernisering och effektivisering av arbetsförmedlingen. iii. iv. Utveckling av kopplingar mellan arbetslivet och olika utbildnings-, yrkesutbildnings- och forskningsinstitutioner. Utveckling av system för planering och prognoser när det gäller förändringar i sysselsättningen samt för kunskapsutveckling, särskill i samband med nya arbetsmönster och nya former av arbetsorganisation. a) Åtföljande insatser: i. ii. Stöd för att tillhandahålla tjänster till mottagare, inbegripet att tillhandahålla omsorg och hjälp för anhöriga, hälso- och sjukvård samt rättshjälp. Stärka kapaciteten, särskilt för att underlätta en vägskapande strategi för integration på arbetsmarknaden. iii. Upplysnings-, PR- och informationsverksamhet. De insatser som avses i punkt 1 ovan kan kombineras eller ingå som en del i en vägskapande strategi för integration på arbetsmarknaden. Social fonden kan också finansiera insatser enligt artiklarna 21 och 22 i förordning (EG) nr. 798. Artikel 4 Koncentration av stödet Av effektivitetsskäl kommer socialfondens insatser inom de prioriterade områden som anges i punkt 1 i artikel 2 att koncentreras till ett begränsat antal områden eller teman, och inriktas på de viktigaste behoven och de åtgärder som är mest effektiva, med beaktande av relevanta förhandsbedömningar. För att stödja dessa behov och åtgärder bör variabla procentandelar tillämpas när det gäller i samfinansieringen, förordning (EG) nr. 798. inom de gränser som definieras i artikel 28 2. 3. 1. 2. Vid programplaneringen för socialfondens verksamhet skall, med förbehåll för resultaten av förhandsbedömningarna, säkerställas att åtgärder som rör alla de fem politikomräden som anges i punkt I a - e i artikel 2 ovan genomförs. När det 105 gäller socialfondens budgetanslag för insatsen i fråga skall de politikområden som anges i punkt I d och c i artikel 2 särskilt prioriteras. Om de finansiella ramarna för programmet är otillräckliga för att stödja effektiva insatser på de fem politikområden som anges i punkt 1 i artikel 2, skall man i den strategi som beskrivs i programplaneringen för den verksamhet som finansieras av socialfonden ändå uttryckligen beakta samtliga politikområden. 1 programplaneringen för socialfondens verksamhet skall stipuleras att minst 1% av socialfondens budgetanslag för insatsen i fråga, i enlighet med artikel 26 i förordning (EG) nr. 798, skall ställas till förfogande för utdelning av mindre bidrag genom organisationer som fungerar som mellanhänder, med särskilda bestämmelser för icke-statliga organisationer när det gäller tillgången till dessa. Artikel 5 Gemenskapsinitiativ Vid tillämpning av artikel 19 i förordning (EG) nr. 798 skall socialfonden, enligt artikel 20. 1 i den förordningen, bidra till genomförandet av gemenskapsinitiativet mot diskriminering och ojämlikheter när det gäller tillgång till arbetsmarknaden. till gemenskapsinitiativet kan, enligt Besluten om social fondens bidrag artikel 20. 2 i förordning (EG) nr. 798, gä utöver tillämpningsområdet för stödet som anges i artikel 3 i den här förordningen och kan även omfatta de insatser som görs inom ramen för rådets förordning (EG) nr. 79812, (EG) nr. 79813 och (EG) nr. 79814 [ERUF, EUGFJ, FFU], så att alla de insatser som föreskrivs i initiativet kan genomföras. Artikel 6 Innovativa åtgärder och tekniskt bistånd Kommissionen kan i enlighet med artikel 21 i förordning (EG) nr. 798 finansiera insatser som avser förberedelser, övervakning och utvärdering i medlemsstaterna eller pä gemenskapsnivå, förutsatt att de är nödvändiga för genomförandet av de insatser som avses i denna förordning. Bland dessa kan ingå följande: a) Insatser av innovativt slag samt pilotprojekt som rör arbetsmarknad, sysselsättning och yrkesutbildning. b) Undersökningar och erfarenhetsutbyte med multiplikatoreffekt, 12 KGT[ERUF] 13 IÏGT [EUGFJJ 14 BGT[FFU] 106 c) d) e) teknikst bistånd med avseende pä förberedelser, Övervakning och finansieras av utvärderingar, samt styrning av de social fonden. insatser som Insatser inom ramen för den sociala dialogen som är inriktade på personal inom företag i två eller flera medlemsstater och som avser överföring av specialkunskaper inom socialfondens verksamhetsområden. Information allmänheten. till berörda partner, slutliga stödmottagare och till I enlighet med artikel 21. 2 i förordningen (EG) nr. 798 skall genom fondernas beslut om med finansiering den räckvidd som anges i punkt 1 a i denna artikel utsträckas enligt förordningarna (EG) nr. /98, (EG) nr. 798 och (EG) nr. 798. till att även omfatta åtgärder finansieras som kan Artikel 7 Ansökan om stöd Ansökan om stöd från socialfonden skall åtföljas av en datablankett som utarbetats av kommissionen i samarbete med medlemsstaterna, med angivelse av insatserna för varje form av stöd. Detta gör det möjligt att följa ansökningarna från budgetåtagande till slutlig betalning. Artikel 8 Tillämpningsföreskifter Tillämpningsföreskrifter till denna förordning skall antas av kommissionen i enlighet med det förfarande som anges i artikel 53 i förordning (EG) nr. 798. Artikel 9 Övergångsbestämmelser De övergångsbestämmelser som anges i artikel 52 i förordning (EG) nr. 798 skall i tillämpliga delar gälla även för denna förordning. Artikel 10 Översynsklausul På förslag från kommissionen skall rådet senast den 31 december 2006 göra en översyn av denna förordning. Rådet skall fatta beslut om kommissionens förslag i enlighet med det förfarande som anges i artikel 130 d i fördraget. 107 Artikel 11 Upphävande av förordning Förordning (EEG) 4255/88 skall i enlighet med förordning (EEG) 2084/93 upphöra att gälla den 1 januari 2000. Hänvisningar till den upphävda förordningen skall anses som hänvisningar till denna förordning. Artikel 12 Ikraftträdande Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den På rådets vägnar 108 RÅDETS FÖRORDNING (EG) om strukturåtgärder i fiskesektorn ioq RÅDETS FÖRORDNING (EG) om strukturåtgärder i fiskesektorn 98/0116 (CNS) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta, med beaktande av kommissionens förslag1, med beaktande av Europaparlamentets yttrande2, med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande3, och med beaktande av följande: 1. 2. 3. 4. 5. Den gemensamma fiskepolitiken bidrar till att de allmänna målen i artikel 39 i fördraget uppfylls. Särskilt genom rådets förordning (EEG) nr 3760/92 av den 20 december 1992 om ett gemenskapssystem för fiske och vattenbruk4, ändrad genom Anslutningsakten för Finland, Sverige och Österrike, gynnas upprättandet av en balans mellan bevarande och förvaltning av resurser, å ena sidan, och fiskeansträngning och varaktigt och rationellt utnyttjande av de nämnda resurserna, å andra sidan. Strukturåtgärderna i sektorn för fiske och vattenbruk (nedan kallad "sektorn") bör bidra till att målen i den gemensamma fiskepolitiken liksom målen i artikel 130a i fördraget förverkligas. att strukturåtgärderna i i Genom strukturfondsförordningen förbättrades samverkan mellan gemenskapsåtgärderna samtidigt som det blev möjligt att på ett mer sammanhängande sätt bidra till att stärka den ekonomiska och sociala sammanhållningen. införlivades sektorn 1993 Genom rådets förordning (EG) nr. 798 av den. om allmänna bestämmelser för strukturfonderna5 förutses en fullständig revision av strukturpolitiken, vilken kommer att tillämpas frän och med den 1 januari 2000. Strukturåtgärderna i sektorn kommer att utgöra en del av de inom strukturfonderna prioriterade målen 1 och 2, vilka träder i kraft samma dag. Därför är det lämpligt att upphäva rådets om tillämpningsföreskrifter för förordning (EEG) nr 2052/88 i fråga om Fonden för fiskets utveckling6 och ersätta denna med en ny förordning som innehåller föreskrifter för en övergång utan avbrott i strukturåtgärderna. (EEG) nr 2080/93 förordning av den 1993 juli 20 Den rent regionala prägeln på programplaneringen strukturfonderna är oförenlig med planeringen för omstrukturering av fiskeflottorna. Det problemet gäller inte mål 1. för mål 2 stödåtgärderna inom för ,s. ,s. 1 EGTC 2 EGTC 3 HGTC s. 4 E GT 1. 389, 31. 12. 1992, s. 1. 5 E GT L. ,. , s. 6 E GT L 193, 31. 7. 1993, s. 1. 110 6. 7. Det är därför lämpligt att inte inlemma stödåtgärderna för omstruktureringen av fiskeflottorna i programplaneringen för mål 2. Det är lämpligt att ställa medel till förfogande från garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden lör jordbruket (EUGFJ) tillgängliga för de åtgärderna, så att de kan genomföras i alla områden som inte omfattas av mål I, däribland de områden som omfattas av mål 2. Denna uppdelning påverkar inte genom förandet av övriga strukturåtgärder inom sektorn som även fortsättningsvis kommer att beredas inom ramen för mål 2. Dessutom måste gemenskapen kunna ge finansiella bidrag till andra regioner än de som omfattas av mål 1 och 2, vad gäller alla strukturåtgärder i sektorn. Det är också lämpligt att till denna åtgärd fördela resurser från garantisektionen vid EUGFJ. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 1. De strukturåtgärder som i enlighet med denna förordning genomförs med finansiellt stöd frän gemenskapen i sektorn för fiske och vattenbruk och vid bearbetning och saluloring av produkter därifrån (nedan kallad "sektorn") skall stödja förverkligandet av de allmänna målen i artiklarna 39 och 130a i fördraget och de mål som anges i förordningarna (EEG) nr 3760/92 och (EG) nr. 798. 2. De åtgärder som avses i punkt 1 har till syfte att a) b) bidra till att en hållbar balans uppnås mellan fiskeresurser och utnyttjandet av dessa, stärka företagsstrukturernas konkurrenskraft och utvecklingen av ekonomiskt livskraftiga företag i sektorn, c) förbättra tillgången på marknaden och förädlingsvärdet hos produkter från fiske och vattenbruk, d) bidra till att ge områden som är beroende av fiske ny livskraft. Gemenskapens finansiella stöd får beviljas för genomförande av åtgärder till stöd lör en eller liera av de uppgifter som anges i punkt 2, i enlighet med bestämmelserna i artikel 2 och 3. Rådet skall, genom de tillvägagångssätt som anges i artikel 5, fastställa verksamhetsområdena för de strukturåtgärder som avses i punkt 1 i denna artikel. 3. 4. m Artikel 2 1. 2. 3. lin fond lör fiskels utveckling skall inrättas, härefter kallad "FFIT. De åtgärder som genomförs med finansiellt stöd från FFU skall ingå i strukturfondernas mål 1 och 2. De skall omfatta alla strukturåtgärder i sektorn, med undantag av de som anges i artikel 3. Utöver detta och i enlighet med artiklarna 21 och 22 i förordning (EG) nr. 798 skall FFU ge finansiellt bidrag till a) nydanande insatser, däribland särskilt gränsöverskridande verksamhet och upprättande av nätverk för aktörerna i sektorn och för kustområden som är beroende av fiske, b) åtgärder för tekniskt bistånd. I enlighet med artikel 21. 2 i förordning (EG) nr. 798 skall det tillämpningsområde som avses i första stycket a utvidgas genom beslutet om fondernas användning inom de åtgärder som skulle kunna finansieras inom ramen för rådets förordningar (EG) nr. 7987, (EG) nr. 798* och (ECi) nr. 798'' {ERUF, ESF, EUGFJJ lör att inbegripa alla åtgärder som är nödvändiga för att genomföra de berörda nydanande insatserna. Garantisektionen vid EUGFJ skall ge finansiellt bidrag till Artikel 3 a) b) åtgärder för omstrukturering av fiskeflottorna i regioner som inte omfattas av strukturfondernas mål 1, alla strukturåtgärder i sektorn i regioner som inte omfattas av strukturfondernas mål 1 och 2. Artikel 4 Det finansiella bidrag som beviljas varje enskild verksamhet som omfattas av de åtgärder som avses i artikel 1. 3 får inte överskrida det maximibelopp som skall fastställas i enlighet med det förfarande som anges i artikel 5. Artikel 5 Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 6 skall rådet, på kommissionens förslag och i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 43 i fördraget senast den 31 december 1998 anta föreskrifter och villkor för gemenskapens finansiella bidrag till de strukturåtgärder som anges i artikel 2 och 3. 7 HGT L IERUFJ 8 EGT L [FSE] 9 EGT L [EUGFJ] 112 Artikel 6 (EEG) nr 4028/8610 och rådets Bestämmelserna förordning (EEG) nr 4042/89" skall fortsätta att gälla för stödansökningar som har lämnats in före den l januari 1994. förordning i rådets Delar av de åtaganden för stöd till projekt, vilka kommissionen har beviljat mellan den I januari 1989 och den 31 december 1993 i enlighet med förordning (EEG) nr 4028/86 och för vilka ingen slutgiltig ansökan om utbetalning har lämnats in till kommissionen senast sex år och tre månader efter den dag stödet beviljats, skall automatiskt frisläppas av kommissionen senast sex är och nio månader eller den dag stödet beviljats, och belopp som felaktigt har utbetalats skall återbetalas, utan att det påverkar projekt som har upphävts av rättsliga anledningar. Artikel 7 Förordning (EEG) nr 2080/93 skall upphöra att gälla den 1 januari 2000. Hänvisningar till den upphävda förordningen skall anses som hänvisningar till denna förordning. De övergångsbestämmelser som anges i artikel 52 i förordning (EG) nr. 798 skall i tillämpliga delaräven gälla lör denna förordning. ArtikclX Artikel 9 Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den Pä rådets vägnar Ordförande 10 EGTL 376, 31. 12. 1986, s. 7. " EGT L 388, 30. 12. 1989, s. 1. 113 SMÅ OCH MEDELSTORA LÖRETAG - IRÄGOR OCH SVAR 1. Varför är lagstiftningen nödvändig? Vad är syftet med den? Lagstiftningen grundar sig pä de artiklar i fördraget som styr den ekonomiska och sociala sammanhållningen, särskilt artiklarna 130a, 130b och 130c, i vilka det föreskrivs att gemenskapen genom strukturfonderna och andra befintliga finansieringsorgan skall sträva efter att minska skillnaderna mellan de olika regionernas utvecklingsnivåer och eftersläpningen i de minst gynnade regionerna, inbegripet landsbygdsområdena. Detta nya förslag är nödvändigt eftersom den lagstiftning som för närvarande styr strukturfonderna skall ha setts över av rådet den 31 december 1999 (artikel 19 i förordning 2052/88, ändrad genom förordning 2081/93). I artikel I i detta förslag fastställs de övergripande målen lör gemenskapens strukturpolitik: i. ii. Att främja utvecklingen och strukturanpassningen i regioner som utvecklas långsammare (iniil 1 ). Att stödja ekonomisk och social omställning i områden som ställs inför strukturproblem. iii. Att stödja anpassningen och moderniseringen av politiken och systemen när det gäller utbildning, yrkesutbildning och sysselsättning. Detta mål 3 skall ge ekonomiskt stöd utanför de regioner och områden som berörs av mål 1 och 2. 2. Vem kommer att påverkas av denna lagstiftning? i medlemsstaterna. En nyckelprincip Det ekonomiska stöd som ges genom strukturfonderna är ett komplement till nationella åtgärder som vidtas i gemenskapens åtgärder är partnerskapet mellan kommissionen, medlemsstaterna, regionala och lokala myndigheter, miljömyndigheter, arbetsmarknadens parter samt andra behöriga myndigheter inklusive de som ansvarar för främjandet av jämställdhet mellan kvinnor och män. Parterna i partnerskapet skall utses av medlemsstaterna och skall alla ingå på olika stadier i förberedandet och genomförandet av strukturfonderna. 3. Vad måste företagen göra för att följa lagstiftningen? Inga direkta åtgärder krävs av företagen för att följa förordningen när den väl antagits. För att få stöd genom strukturfonderna måste företagen uppfylla ett antal villkor som fastställs av de myndigheter i medlemsstaten som ansvarar för genomförandet av strukturfonderna. 114 4. Vilka ekonomiska effekter bör förslaget lä? De budj'. etresurser soin kommissionen föreslår lör strukturfonderna uppgår till 210 miljarder ecu lör perioden är 2000 06. Delta kommer alt lä ett betydande ekonomiskt inflytande i de mål 1-områden för vilka kommissionen föreslår att avsätta omkring 2/3 av de totala resurserna. Stödet genom strukturfonderna kommer rent allmänt att få inflytande på hela företagsmiljön genom förbättringar av infrastrukturen, företagstjänster, investeringar i mänskliga resurser, stöd för att företagen föregripa och underlätta ekonomiska och sociala förändringar tillsammans med ett direkt inflytande på företagen genom stöd till produktiva investeringar. i 5 Innehåller förslaget åtgärder med hänsyn till de små och medelstora förelagens speciella situation? resurser lör den informationsmaterial som kommissionen har tagit fram I det till stöd för programplaneringen för den innevarande perioden 1994 99 har tonvikten lagts vid den roll som strukturfonderna kan spela lör att stödja de små och medelstora företagens utveckling. Kommissionen uppskattar alt omkring 15 2 0% av innevarande programplaneringsperioden strukturfondernas (omkring 150 miljarder ecu) har avsalls till att stödja små och medelstora förelag. Stödnivän kan förväntas bli minst lika betydande, om inte ännu mer omfattande, under nästa period och denna prioritering kommer att framhållas i de riktlinjer för strukturfonderna som kommissionen föreslår i artikel 8. 4 i utkastet till den allmänna förordningen. Kommissionen gör för närvarande en utvärdering av vilket inflytande det nuvarande stödet från strukturfonderna har på de små och medelstora företagen. Resultatet av denna utvärdering kan vara till hjälp vid utarbetandet av strategier för stöd till små och medelstora företag i den nya programplaneringsperioden. 6. Samråd Hittills har inga samråd om de aktuella förslagen hållits utanför kommissionen trots att Agenda 2000-förslaget frän juli 1997, där de grundläggande riktlinjerna lör struklui töiulsrelörmen dras upp, har diskuterats brett över hela unionen. Efter antagandet av utkasten till kommissionens nya lorordningslorslag kommer del alt hållas breda samråd och i förslagen föreskrivs särskilt all arbetsmarknadens parter skall knytas till genomförandel av åtgärderna. Dessutom föreslår kommissionen att den årligen skall samråda om gemenskapens strukturpolitik med de arbetsmarknadsparter som är organiserade på europeisk nivå. 115 ISSN 1024-4506 KOM(98) 131 slutlig DOKUMENT SV 10 01 13 03 Katalognummer : CB-C0-98-184-SV-C ISBN 92-78-32417-5 Hyran lör I europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-29X5 Luxemburg