title: Neuvoston direktiivi 98/18/EY, annettu 17 päivänä maaliskuuta 1998, matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä

formats: html pdf print

text: 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/1 I (Säädökset, jotka on julkaistava) NEUVOSTON DIREKTIIVI 98/18/EY, annettu 17 päivänä maaliskuuta 1998, matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuk- sen ja erityisesti sen 84 artiklan 2 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen (1), ottaa huomioon talous- non (2), ja sosiaalikomitean lausun- noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa mää- rättyä menettelyä (3), sekä katsoo, että 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/391/ ETY (4) säännöksiä ja sen asiaa koskevien erityisdi- rektiivien asiaa koskevia säännöksiä voidaan sovel- taa tällaisten välineiden ja suojainten käyttöön kotimaanmatkoilla liikennöivillä matkustaja-aluk- silla, 4) jäsenvaltioiden välisten matkustajameriliikennepal- velujen tarjoaminen on jo vapautettu asetuksella (ETY) N:o 4055/86 (5); palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltaminen meriliikentee- (meriliikenteen kabotaasi), seen josta säädettiin asetuksella (ETY) N:o 3577/92 (6), saatetaan päätökseen kaikkialla yhteisössä lähivuo- sina, jäsenvaltioissa yhteisessä liikennepolitiikassa on toteutettava lisä- toimenpiteitä meriliikenteen turvallisuuden paran- tamiseksi, 5) 1) 2) 3) yhteisö on syvästi huolissaan viimeaikaisista, valta- viin ihmishenkien menetyksiin johtaneista matkus- sattuneista merionnettomuuksista; taja-aluksille matkustaja-alusten ja suurnopeusmatkustaja-alus- ten käyttäjillä on kaikkialla yhteisössä oikeus edel- lyttää alukselta asianmukaista ja luotettavaa turval- lisuustasoa, työvälineet ja henkilösuojaimet eivät kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan, koska toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden paranta- misen edistämiseksi työssä 12 päivänä kesäkuuta (1) EYVL C 238, 16. 8. 1996, s. 1. (2) EYVL C 212, 22. 7. 1996, s. 21. (3) Euroopan parlamentin lausunto annettu 5. syyskuuta 1996 (EYVL C 277, 23. 9. 1996, s. 19), neuvoston yhteinen kanta vahvistettu 17. kesäkuuta 1997 (EYVL C 293, 26. 9. 1997, s. 1) ja Euroopan parlamentin päätös tehty 6. marraskuuta 1997 (EYVL C 358, 24. 11. 1997, s. 27). korkean turvallisuustason saavuttamiseksi ja kau- pan esteiden poistamiseksi on kotimaanliikenteessä toimiville matkustaja-aluksille laadittava yhdenmu- kaiset turvallisuusmääräykset asianmukaisella ta- solla; kansainvälisessä liikenteessä toimivien alus- ten turvallisuusmääräyksiä kehitetään Kansainväli- sen merenkulkujärjestön (IMO) piirissä; tähän direktiiviin sisältyy menettelyjä, joilla pyydetään IMOa ryhtymään toimenpiteisiin kansainvälistä lii- kennettä koskevien määräysten saattamiseksi sa- malle tasolle tämän direktiivin määräysten kanssa, 6) kuten komissio yhteistä meriturvallisuuspolitiikkaa koskevassa tiedonannossaan ehdotti, neuvosto yh- teisestä meriturvauisuuspolitiikasta 8 päivänä kesä- kuuta 1993 annetussa päätöslauselmassa (7), ja Euroopan parlamentti muun muassa meriturvalli- (4) EYVL L 183, 29. 6. 1989, s. 1. (5) EYVL L 378, 31. 12. 1986, s. 1. (6) EYVL L 364, 12. 12. 1992, s. 7. (7) EYVL C 271, 7. 10. 1993, s. 1. L 144/2 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98 suudesta 27 päivänä lokakuuta 1994 annetussa päätöslauselmassa (1) kehottivat komissiota esittä- mään mahdollisimman pian kotimaanmatkoilla lii- kennöivien matkustaja-alusten turvallisuussääntöjä koskevia virallisia ehdotuksia, noudatettavien turvallisuusvaatimusten välille on aiheellista tehdä ero, sillä uusia aluksia koskevien sääntöjen soveltaminen myös olemassa oleviin aluksiin edellyttäisi niin laajoja rakenteellisia muu- toksia, että aluksista tulisi taloudellisesti elinkelvot- tomia, 7) 8) 9) ottaen erityisesti huomioon matkustajameriliiken- teen sisämarkkinaulottuvuuden toiminta yhteisön tasolla on ainoa mahdollinen keino saavuttaa alus- ten yhtenäinen turvallisuustaso kaikkialla yhtei- sössä, suhteellisuusperiaatteen huomioon ottaen neuvos- ton direktiivi on asianmukainen oikeudellinen sää- dös, koska sillä luodaan puitteet turvallisuusmää- räysten yhtenäiselle ja velvoittavalle soveltamiselle jäsenvaltioissa, mutta annetaan jokaiselle jäsenval- tiolle oikeus päättää sen sisäiseen järjestelmään parhaiten soveltuvista täytäntöönpanovälineistä, turvallisuuden parantamiseksi ja kilpailun vääristy- misen välttämiseksi yhteisiä turvallisuusvaatimuk- sia olisi sovellettava yhteisössä kotimaanmatkoilla ja suurnopeus- liikennöiviin matkustaja-aluksiin matkustaja-aluksiin riippumatta siitä, minkä lipun alla ne purjehtivat; on kuitenkin tarpeen jättää soveltamisalan ulkopuolelle jotkut aluskategoriat, joille tämän direktiivin säännöt eivät sovellu tekni- sesti tai ovat taloudellisesti mahdottomia toteut- taa, 10) matkustaja-alukset olisi jaettava eri luokkiin niiden merialueiden laajuuden ja olosuhteiden mukaan, joilla ne liikennöivät; suurnopeusmatkustaja-aluk- set olisi luokiteltava IMOn laatiman suurnopeus- alussäännöstön määräysten mukaisesti, 11) ihmishengen turvallisuudesta merellä vuonna 1974 tehdyn kansainvälisillä matkoilla liikennöiviä mat- ja suurnopeusmatkustaja-aluksia kustaja-aluksia koskevia kansainvälisesti hyväksyttyjä määräyksiä sisältävän yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, olisi oltava turvallisuusmääräysten pääasiallinen viitekehys, kuten myös IMOn asiaa koskevien päätöslauselmien ja muiden tätä yleisso- pimusta täydentävien ja tulkitsevien toimenpitei- den, 12) sekä uusien että olemassa olevien matkustaja-alus- ten eri luokat edellyttävät erilaista lähestymistapaa sellaisten turvallisuusvaatimusten asettamiseksi, jotka takaavat yhtäläisen turvallisuustason ottaen huomioon näiden eri luokkien erityistarpeet ja rajoitukset; uusilla ja olemassa olevilla aluksilla 13) niiden taloudellisten teknisten vaikutusten ja vuoksi, joita olemassa olevien alusten parantami- sella tämän direktiivin määräyksiä vastaaviksi on, tietyt siirtymäkaudet ovat perusteltuja; kun otetaan huomioon Kreikan saarten suuri lukumäärä, tarve ylläpitää tiiviitä meriyhteyksiä niiden välillä sekä ne vakavat seuraukset, joita tälle liikenteelle ja siihen liittyville työpaikoille aiheutuisi siitä, että vaati- muksia merkittävistä parannuksista sovellettaisiin välittömästi 1. lokakuuta 2000 yli 27 vuotta pal- velleisiin aluksiin, on tarpeen säätää poikkeuksia näistä vaatimuksista yksinomaan Kreikan satamien välillä liikennöivien alusten osalta, jotka lopettavat liikennöinnin kaikilla kotimaanmatkoilla yhteisössä viimeistään 35 vuotta palveltuaan, 14) ottaen huomioon huomattavat erot suurnopeus- alusten suunnittelussa, rakentamisessa ja käytössä perinteisiin matkustaja-aluksiin verrattuna, tällai- silta suurnopeusaluksilta olisi vaadittava erityis- sääntöjen noudattamista, 15) laivavarusteista 20 päivänä joulukuuta 1996 anne- tun neuvoston direktiivin 96/98/EY (2) säännösten mukaisille aluksissa oleville laivavarusteille ei tar- vitse tehdä lisätestejä, koska näitä varusteita koske- vat jo kyseisen direktiivin vaatimukset ja menette- lyt, 16) jotta varmistetaan tämän direktiivin soveltaminen kaikilta osin, jäsenvaltioiden olisi luotava seuraa- musjärjestelmä tämän direktiivin nojalla annettujen kansallisten määräysten rikkomisen varalta, ja ne voivat valvoa, että noudatetaan tämän direktiivin säännöksiä, jotka perustuvat alusturvallisuutta, saastumisen ehkäisemistä ja alusten asumis- ja työskentelyolosuhteita koskevien kansainvälisten standardien soveltamisesta yhteisön satamia käyttä- viin ja jäsenmaiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä purjehtiviin aluksiin (satamavaltioiden suo- rittama valvonta) 19 päivänä kesäkuuta 1995 annetun neuvoston direktiivin 95/21/EY (3) sään- nöksiin, (1) EYVL C 323, 21. 11. 1994, s. 176. (2) EYVL L 46, 17. 2. 1997, s. 25. (3) EYVL L 157, 7. 7. 1995, s. 1. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/3 17) jäsenvaltiot voivat asettaa lisäturvallisuusvaatimuk- sia, jos ne ovat perusteltavissa paikallisilla olosuh- teilla, sallia vastaavien turvallisuusmääräysten so- veltamisen, myöntää vapautuksia tämän direktiivin säännöksistä tietyissä liikennöintiolosuhteissa tai määrätä suojatoimenpiteitä poikkeuksellisen vaa- rallisissa olosuhteissa edellyttäen, että tämä hyväk- sytään komiteamenettelyllä, 18) on tarpeen, että jäsenvaltioiden edustajista muo- dostuva komitea avustaa komissiota tämän direk- tiivin tehokkaassa soveltamisessa; vaarallisia tai ympäristöä pilaavia aineita kuljettavia aluksia kos- kevista vähimmäisvaatimuksista niiden ollessa mat- kalla yhteisön merisatamiin tai poistuessa sieltä 13 päivänä syyskuuta 1993 annetun neuvoston direk- tiivin 93/75/ETY (1) 12 artiklalla perustettu komi- tea voi hoitaa tämän tehtävän, 19) 20) tämä komitea voi mukauttaa joitakin tämän direk- tiivin säännöksiä ja liitettä I kansainvälisellä tasolla tapahtuneen kehityksen ja etenkin kansainvälisiin yleissopimuksiin tehtyjen muutosten huomioon ottamiseksi, ja tämän direktiivin tehokkaan täytäntöönpanon ja voimaansaattamisen valvomiseksi on suoritettava uusien ja olemassa olevien matkustaja-alusten kat- sastukset; lippuvaltion hallinnon on itse tai sen puolesta on annettava todistuskirjat tämän direktii- vin vaatimusten mukaisuudesta, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Tarkoitus Tämän direktiivin tarkoituksena on saavuttaa ihmishen- gen ja omaisuuden turvallisuuden sekä ympäristösuojelun yhdenmukainen taso uusilla ja olemassa olevilla matkus- taja-aluksilla ja suurnopeusmatkustaja-aluksilla näiden kategorioiden alusten liikennöidessä kotimaanmatkoilla, ja luoda menettelyt kansainvälisellä tasolla käytäville neu- votteluille, joilla pyritään yhdenmukaistamaan kansainvä- lisillä matkoilla liikennöiviä matkustaja-aluksia koskevat säännöt. 2 artikla Määritelmät Tässä direktiivissä ja sen liitteissä tarkoitetaan: a) ’kansainvälisillä yleissopimuksilla’ vuoden 1974 Kan- sainvälistä yleissopimusta ihmishengen turvallisuu- desta merellä (vuoden 1974 Solas-yleissopimus) ja vuoden 1966 Kansainvälistä lastiviivayleissopimusta sekä näiden yleissopimusten pöytäkirjoja ja muutok- sia, jotka ovat voimassa tämän direktiivin antamispäi- vänä, b) ’vahingoittumattoman aluksen vakavuussäännöstöllä’ ”säännöstöä vahingoittumattoman aluksen vakavuu- desta kaikissa IMOn asiakirjojen kattamissa alusla- jeissa”, joka sisältyi 4 päivänä marraskuuta 1993 annettuun IMOn yleiskokouksen päätöslauselmaan A. 749(18), sellaisena kuin se on muutettuna tämän direktiivin antamispäivänä, c) ’suurnopeusalussäännöstöllä’ ”suurnopeusalusten kan- sainvälistä sisältyi turvallisuussäännöstöä”, IMOn meriturvallisuuskomitean 20 päivänä touko- kuuta 1994 antamaan päätöslauselmaan MSC 36 (63), sellaisena kuin se on muutettuna tämän direktii- vin antamispäivänä, joka d) ’GMDSS:llä’ maailmanlaajuista merenkulun hätä- ja turvallisuusjärjestelmää, sellaisena kuin se esitetään vuoden 1974 Solas-yleissopimuksen IV luvussa, sellai- sena kuin se on muutettuna tämän direktiivin anta- mispäivänä, e) ’matkustaja-aluksella’ alusta, joka kuljettaa enemmän kuin kaksitoista matkustajaa, f) ’suurnopeusmatkustaja-aluksella’ vuoden 1974 Solas- yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna tämän direktiivin antamispäivänä, X luvun 1 sään- nössä määriteltyä suurnopeusalusta, joka kuljettaa enemmän kuin kaksitoista matkustajaa, suurnopeusmatkustaja-aluksena ei pidetä kotimaan- matkoja merialueilla liikennöiviä B-, C- tai D-luokan matkustaja-aluksia, kun: — niiden suunnitteluvesiviivaa vastaava uppoama on alle 500 m3, ja — niiden maksiminopeus, sellaisena kuin se on määri- suurnopeusalussäännöstön 1. 4. 30 koh- teltynä dassa, on pienempi kuin 20 solmua. g) ’uudella aluksella’ alusta, jonka köli on laskettu tai joka on vastaavassa rakennusvaiheessa 14 artiklan 1 kohdassa säädettynä päivänä tai sen jälkeen. Vastaa- valla rakennusvaiheella tarkoitetaan vaihetta, jolloin: i) määrätyksi alukseksi tunnistettava rakentaminen alkaa, ja ii) kyseisen aluksen kokoaminen on aloitettu, ja se käsittää vähintään 50 tonnia tai yhden prosentin kaikkien rakennusaineiden arvioidusta kokonais- määrästä, pienemmän luvun mukaisesti, h) ’olemassa olevalla aluksella’ alusta, joka ei ole uusi alus, (1) EYVL L 247, 5. 10. 1993, s. 19. i) ’matkustajalla’ jokaista muuta henkilöä kuin: L 144/4 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98 i) aluksen päällikköä ja laivaväkeen kuuluvia tai muita missä ominaisuudessa tahansa alukseen toi- meen otettuja tai siinä aluksen lukuun työskentele- viä henkilöitä, ja q) ’suojapaikalla’ mitä tahansa luonnollisesti tai keinote- koisesti suojattua aluetta, jota alus voi käyttää turva- paikkana sen turvallisuuden todennäköisesti vaaranta- vissa olosuhteissa, ii) alle vuoden ikäisiä lapsia, j) ’aluksen pituudella’, jollei erikseen toisin säädetä, 96:ta prosenttia kokonaispituudesta vesiviivalla, joka on 85 prosentin korkeudella pienimmästä mallisivu- korkeudesta, mitattuna kölin yläpinnasta, tai pituutta keularangan etureunasta peräsinvarren keskiöön sa- malla vesiviivalla, jos tämä pituus on suurempi. Aluk- sissa, joiden köli on suunniteltu kaltevaksi, on vesivii- van, jolla tämä pituus mitataan, oltava suunnitellun vesiviivan suuntainen, k) ’keulan korkeudella’ vuoden 1966 Kansainvälisen las- tiviivayleissopimuksen 39 säännön määritelmän mu- kaisesti keulapystysuoran kohdalla mitattua pystysuo- raa etäisyyttä määrättyä kesävaralaitaa ja suunniteltua viippausta vastaavasta vesiviivasta säälle alttiin kan- nen yläpintaan aluksen sivussa, l) ’täyskannellisella aluksella’ alusta, joka on varustettu yli koko aluksen ulottuvalla, sään ja meren vaikutuk- sille alttiina olevalla kannella, jossa on pysyvät laitteet sen säälle alttiiden osien kaikkien aukkojen sulkemi- seksi ja jonka alla kaikki aluksen laidoilla olevat aukot on varustettu pysyvillä, vähintään säätiiviillä sulkemislaitteilla. Koko kansi voi olla vesitiivis kansi tai vastaava rakenne, joka koostuu sellaisesta ei-vesitiiviistä kan- nesta, joka kattaa kokonaisuudessaan sellainen säätii- vis rakenne, joka on riittävän vahva ylläpitämään säätiiviyttä ja joka on varustettu säätiiviillä sulkemis- laitteilla, m) ’kansainvälisellä matkalla’ merimatkaa jäsenvaltion satamasta tämän jäsenvaltion ulkopuolella olevaan satamaan tai päinvastoin, r) ’lippuvaltion hallinnolla’ sen jäsenvaltion toimivaltai- sia viranomaisia, jonka lipun alla aluksella on oikeus purjehtia, s) ’isäntävaltiolla’ jäsenvaltiota, jonka satamaan (sata- miin) tai satamasta (satamista) muun kuin kyseisen jäsenvaltion lipun alla purjehtiva alus liikennöi koti- maanmatkoilla, t) ’hyväksytyllä laitoksella’ laitosta, joka on hyväksytty alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liitty- viä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standar- deista 22 päivänä marraskuuta 1994 annetun neuvos- ton direktiivin 94/57/EY (1) 4 artiklan mukaisesti, u) ’meripeninkulmalla’ 1 852:ta metriä, v) ’merkitsevällä aallonkorkeudella’ tiettynä ajanjaksona rekisteröityjen aaltojen korkeimman kolmannesosan keskimääräistä korkeutta. 3 artikla Soveltamisala 1. Tätä direktiiviä sovelletaan: a) uusiin matkustaja-aluksiin, b) olemassa oleviin matkustaja-aluksiin, joiden pituus on 24 metriä tai enemmän, c) suurnopeusmatkustaja-aluksiin, kotimaanmatkoilla riippumatta siitä, minkä lipun alla ne purjehtivat. n) ’kotimaanmatkalla’ matkaa merialueilla jäsenvaltion satamasta tämän jäsenvaltion samaan tai toiseen sata- maan, o) ’merialueella’ 4 artiklan 2 kohdan säännöksen nojalla vahvistettua aluetta. Kunkin jäsenvaltion on isäntävaltion ominaisuudessa var- mistettava, että matkustaja-alukset ja suurnopeusmatkus- taja-alukset, jotka purjehtivat muun valtion kuin jäsen- valtion lipun alla, noudattavat tämän direktiivin vaati- muksia kaikilta osin, ennen kuin ne voivat liikennöidä kotimaanmatkoilla kyseisessä jäsenvaltiossa. Radioliikennettä koskevia määräyksiä sovellettaessa merialueiden määritelmät ovat kuitenkin vuoden 1974 Solas-yleissopimuksen IV luvun 2 säännössä olevat määritelmät, 2. Tätä direktiiviä ei sovelleta: a) matkustaja-aluksiin, jotka ovat: p) ’satama-alueella’ jäsenvaltioiden määrittelemää alu- etta, joka ei ole merialue ja joka ulottuu sellaisiin kauimmaisiin pysyviin satamarakenteisiin, jotka muo- dostavat satamajärjestelmän olennaisen osan, tai luon- nollisten maantieteellisten muodostelmien rajaamiin jokisuistoihin tai samanlaisiin suojaisiin alueisiin, — sota- ja joukkojenkuljetusaluksia, — aluksia, jotka eivät kulje konevoimalla, (1) EYVL L 319, 12. 12. 1994, s. 20, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 97/58/EY (EYVL L 274, 7. 10. 1997, s. 8). 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/5 — muusta kuin tai teräksestä samanarvoisesta aineesta rakennettuja aluksia ja aluksia, joihin ei sovelleta suurnopeusaluksia (päätöslauselma MSC 36 (63)) tai dynaamisesti kannateltuja aluksia (päätöslauselma A. 373 (X)) koskevia määräyksiä, — alkeellista rakennetta olevia puualuksia, — alkuperäisiä historiallisia matkustaja-aluksia ja nii- den yksittäisiä kaksoiskappaleita, jotka on suunni- teltu ennen vuotta 1965 ja rakennettu pääosin alkuperäisistä rakennusaineista, — huvialuksia, jollei niillä ole miehistöä ja jollei niillä kuljeteta yli kahtatoista matkustajaa kaupallisessa tarkoituksessa, ja — ainoastaan satama-alueilla liikennöiviä aluksia, b) suurnopeusmatkustaja-aluksiin, jotka ovat: — sota- ja joukkojenkuljetusaluksia, — huvialuksia, jollei niillä ole miehistöä ja jollei niillä kuljeteta yli kahtatoista matkustajaa kaupallisessa tarkoituksessa, ja — ainoastaan satama-alueilla liikennöiviä aluksia. 4 artikla Matkustaja-alusten luokat 1. Matkustaja-alukset jaetaan seuraaviin luokkiin sen merialueen mukaisesti, jolla ne liikennöivät: ’A-luokka’ tarkoittaa kotimaanmatkoilla, ei kuiten- kaan B-, C- ja D-luokkien alueella tapahtu- villa matkoilla, liikennöivää matkustaja- alusta. ’D-luokka’ tarkoittaa matkustaja-alusta, joka liikennöi kotimaanmatkoilla sellaisilla merialueilla, joilla 1,5 metriä ylittävän merkitsevän aal- lonkorkeuden todennäköisyys on pienempi kuin 10 prosenttia yhden vuoden aikana ympärivuotisessa toiminnassa, tai tiettynä rajoitettuna vuodenaikana yksinomaan ky- seisenä vuodenaikana tapahtuvassa liiken- nöinnissä (esimerkiksi kesäaikana), jolloin aluksen etäisyys ei missään vaiheessa ole suurempi kuin 6 meripeninkulmaa suoja- paikasta eikä suurempi kuin 3 meripenin- kulmaa rantaviivasta, jossa haaksirikkou- tuneet pääsevät maihin, keskimääräisen vuoroveden korkeuden mukaisesti lasket- tuna. laaditaan ja pidetään ajan 2. Luettelo merialueista tasalla jäsenvaltioiden ilmoitusten perusteella 9 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. Jäsenvaltioiden on ilmoi- tettava viimeistään kuusi kuukautta ennen tämän direktii- vin 14 artiklan 1 kohdassa mainittua täytäntöönpanopäi- vää lainkäyttövaltaansa kuuluvat merialueet ja rajattava vyöhykkeet eri alusluokkien ympärivuotiseen ja soveltu- vin osin rajoitettuun määräaikaiseen liikennöintiin, nou- dattaen 1 kohdassa luokille säädettyjä perusteita. Luettelo julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 3. Suurnopeusmatkustaja-aluksiin on sovellettava suur- nopeusalussäännöstön 1 luvun 1. 4. 10 ja 1. 4. 11 kohdassa määriteltyjä kategorioita. 5 artikla Soveltaminen ’B-luokka’ ’C-luokka’ tarkoittaa matkustaja-alusta, joka liikennöi kotimaanmatkoilla, joilla aluksen suurin etäisyys ei missään vaiheessa ole suurempi kuin 20 meripeninkulmaa rantaviivasta, jossa haaksirikkoutuneet pääsevät maihin, keskimääräisen vuoroveden korkeuden mu- kaisesti laskettuna. tarkoittaa matkustaja-alusta, joka liikennöi kotimaanmatkoilla sellaisilla merialueilla, joilla 2,5 metriä ylittävän merkitsevän aal- lonkorkeuden todennäköisyys on pienempi kuin 10 prosenttia yhden vuoden aikana ympärivuotisessa liikennöinnissä, tai tiet- tynä rajoitettuna vuodenaikana yksin- omaan kyseisenä vuodenaikana tapahtu- vassa liikennöinnissä (esimerkiksi kesäai- kana), jolloin aluksen etäisyys ei missään vaiheessa ole suurempi kuin 15 meripenin- kulmaa suojapaikasta eikä suurempi kuin 5 meripeninkulmaa rantaviivasta, jossa haak- sirikkoutuneet pääsevät maihin, keskimää- räisen vuoroveden korkeuden mukaisesti laskettuna. 1. Sekä uusien että olemassa olevien matkustaja-alusten ja suurnopeusmatkustaja-alusten on oltava tässä direktii- vissä säädettyjen soveltuvien turvallisuussääntöjen mukai- sia liikennöidessään kotimaanmatkoilla. 2. Jäsenvaltiot eivät saa estää tästä direktiivistä aiheutu- vien syiden vuoksi sellaisten kotimaanmatkoilla liikennöi- vien matkustaja-alusten tai suurnopeusmatkustaja-alusten liikennöintiä, jotka ovat tämän direktiivin vaatimusten mukaisia, mukaan lukien jäsenvaltion 7 artiklan 1 koh- dan säännösten mukaisesti mahdollisesti asettamat lisä- vaatimukset. Kunkin isäntävaltion ominaisuudessa toimivan jäsenval- tion on tunnustettava suurnopeusaluksen turvallisuuskirja ja liikennöintilupa, jotka toinen jäsenvaltio on myöntänyt kotimaanmatkoilla liikennöivälle suurnopeusmatkustaja- alukselle, tai 11 artiklassa tarkoitettu matkustaja-aluksen turvallisuuskirja, jonka toinen jäsenvaltio on myöntänyt kotimaanmatkoilla liikennöivälle matkustaja-alukselle. L 144/6 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98 3. Isäntävaltio saa tarkastaa kotimaanmatkoilla liiken- nöivän matkustaja-aluksen tai suurnopeusmatkustaja- aluksen ja sen asiakirjat direktiivin 95/21/EY säännösten mukaisesti. 4. Kaikkien direktiivin 96/98/EY liitteessä A. 1 lueteltu- jen ja kyseisen direktiivin säännösten mukaisten laivava- rusteiden katsotaan olevan tämän direktiivin säännösten mukaisia riippumatta siitä, vaaditaanko liitteessä I, että varusteet on hyväksyttävä ja testattava lippuvaltion hal- lintoa tyydyttävällä tavalla. 6 artikla Turvallisuusvaatimukset 1. A-, B-, C- ja D-luokkien uudet ja olemassa olevat matkustaja-alukset a) Rungon, pää- ja apukoneiston sekä sähkö- ja automa- tiikkalaitteistojen rakenteen ja huollon on oltava hyväksytyn laitoksen säännöissä luokittelua varten annettujen standardien mukaiset tai direktiivin 94/ 57/EY 14 artiklan 2 kohdan mukaisesti hallinnon käyttämien vastaavien sääntöjen mukaiset. b) Vuoden 1974 Solas-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna tämän direktiivin antamispäivänä, IV luvun määräyksiä, vuoden 1988 GMDSS-muutok- set mukaan lukien, sekä V ja VI luvun määräyksiä on sovellettava. c) Vuoden 1974 Solas-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna tämän direktiivin antamispäivänä, V luvun 12 säännön mukaisia aluksen navigointilait- teita koskevia määräyksiä on sovellettava. Direktiivin 96/98/EY liitteessä A. 1 lueteltujen ja kyseisen direktii- vin mukaisten aluksen navigointilaitteiden katsotaan olevan Solas-säännön V luvun 12 säännön r kohdan tyyppihyväksyntävaatimusten mukaisia. 2. Uudet matkustaja-alukset a) Yleiset vaatimukset i) A-luokan uusien matkustaja-alusten on kaikilta osin oltava vuoden 1974 Solas-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna tämän direktii- vin antamispäivänä, vaatimusten ja tämän direk- tiivin ja sen liitteen I asianmukaisten erityisvaati- musten mukaisia. Niiden sääntöjen osalta, joiden tulkinta jätetään Solas-yleissopimuksessa hallin- nolle, lippuvaltion hallinnon on sovellettava liit- teessä I olevia tulkintoja. ii) B-, C- ja D-luokkien uusien matkustaja-alusten on oltava tässä direktiivissä ja sen liitteessä I eriteltyjen asianmukaisten erityisvaatimusten mu- kaisia. b) Lastiviivavaatimukset i) Kaikkien uusien matkustaja-alusten, joiden pi- tuus on 24 metriä tai enemmän, on oltava vuo- den 1966 Kansainvälisen lastiviivayleissopimuk- sen mukaisia. ii) Vuoden 1966 Kansainvälisen lastiviivayleissopi- muksen turvallisuustasoa vastaavia vaatimuksia on pituuden ja luokan osalta sovellettava uusiin matkustaja-aluksiin, joiden pituus on alle 24 metriä. iii) Sen estämättä, mitä i ja ii kohdassa säädetään, D-luokan uudet matkustaja-alukset vapautetaan vuoden 1966 Kansainvälisessä lastiviivayleissopi- muksessa määrätystä keulan korkeutta koske- vasta vähimmäisvaatimuksesta. iv) A-, B-, C- ja D-luokkien uusien matkustaja- alusten on oltava täyskannellisia. 3. Olemassa olevat matkustaja-alukset a) A-luokan olemassa olevien matkustaja-alusten on oltava vuoden 1974 Solas-yleissopimuksessa, sellai- sena kuin se on muutettuna tämän direktiivin anta- mispäivänä, määriteltyjä olemassa olevia matkustaja- aluksia koskevien sääntöjen ja tämän direktiivin ja liitteen I soveltuvien erityisvaatimusten mukaisia. Nii- den sääntöjen osalta, joiden tulkinta jätetään Solas- yleissopimuksessa hallinnolle, lippuvaltion hallinnon on sovellettava liitteessä I olevia tulkintoja. b) B-luokan olemassa olevien matkustaja-alusten on oltava tämän direktiivin ja liitteen I soveltuvien eri- tyisvaatimusten mukaisia. c) C- ja D-luokkien olemassa olevien matkustaja-alusten on oltava tämän direktiivin ja liitteessä I olevan III luvun soveltuvien erityisvaatimusten mukaisia ja sel- laisten tekijöiden osalta, joita nämä vaatimukset eivät kata, lippuvaltion hallinnon sääntöjen mukaisia. Täl- laisilla säännöillä on taattava liitteessä I olevaa II-1 ja II-2 lukua vastaava turvallisuustaso ottaen huomioon erityiset paikalliset liikennöintiolosuhteet sellaisilla merialueilla, joilla näihin luokkiin kuuluvat alukset voivat liikennöidä. Ennen kuin C- ja D-luokkien olemassa olevat matkus- taja-alukset voivat liikennöidä isäntävaltiossa säännöl- lisillä kotimaanmatkoilla, lippuvaltion hallinnon on isäntävaltion kanssa päästävä yhteisymmärrykseen kyseisistä säännöistä. d) Jos jäsenvaltio katsoo, että isäntävaltion hallinnon edellä c alakohdan nojalla vaatimat säännöt ovat kohtuuttomia, sen on välittömästi ilmoitettava siitä komissiolle. Komissio käynnistää asian käsittelyn pää- töksen tekemiseksi 9 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/7 e) Huomattavan korjaus-, muutos- tai muuntamistyön ja siihen liittyvän varustelun on oltava 2 kohdan a alakohdassa säädettyjen uusia aluksia koskevien vaati- musten mukaista. Olemassa olevan aluksen muutta- mista, jonka tarkoituksena on ainoastaan parantaa aluksen selviytymiskykyä, ei pidetä huomattavana muuntamistyönä, f) Edellä a alakohdassa annettuja säännöksiä, jollei vuo- den 1974 Solas-yleissopimuksessa määritellä varhai- sempia päivämääriä, ja b ja c alakohdassa annettuja säännöksiä, jollei liitteessä I määritellä varhaisempia päivämääriä, sovelletaan alukseen, jonka köli on las- kettu tai joka on ollut vastaavassa rakennusvai- heessa: i) ennen 1 päivää tammikuuta 1940: 1 päivästä heinäkuuta 2006 alkaen, ii) 1 päivä tammikuuta 1940 tai sen jälkeen, mutta ennen 31 päivää joulukuuta 1962: 1 päivästä heinäkuuta 2007 alkaen, iii) 1 päivä tammikuuta 1963 tai sen jälkeen, mutta ennen 31 päivää joulukuuta 1974: 1 päivästä heinäkuuta 2008 alkaen, iv) 1 päivä tammikuuta 1975 tai sen jälkeen, mutta ennen 31 päivää joulukuuta 1984: 1 päivästä heinäkuuta 2009 alkaen, v) 1 päivä tammikuuta 1985 tai sen jälkeen, mutta ennen 14 artiklan 1 kohdassa säädettyä päivää: 1 päivästä heinäkuuta 2010 alkaen. g) Liikennöinnin ennen 1 päivää tammikuuta 1996 aloit- taneet, yksinomaan kotimaanmatkoilla Kreikassa sijaitsevien satamien välillä liikennöivät olemassa ole- vat A- ja B-luokan matkustaja-alukset voidaan poik- keuksen nojalla vapauttaa vuoden 1974 Solas-yleisso- pimuksen tai liitteessä I olevan II-1 luvun B osan 8-1 ja 8-2 sääntöjen sekä liitteessä I olevan II-2 luvun B osan 16 säännön vaatimuksista edellyttäen, että ne täyttävät seuraavat ehdot: i) niiden ikä laskettuna kölin laskemispäivästä tai 2 artiklan g kohdassa määritellystä päivästä, jolloin ne ovat olleet vastaavassa rakennusvaiheessa, 1 päivänä lokakuuta 2000 on enemmän kuin 27 vuotta, ii) ne liikennöivät ainoastaan kotimaanmatkoilla Kreikassa sijaitsevien satamien välillä, ja iii) niiden liikennöinti kotimaanmatkoilla loppuu vii- meistään sinä päivänä, kun ne ovat palvelleet 35 vuotta. Kreikan lipun alla purjehtivat A- ja B-luokan matkustaja- alukset, jotka on siirretty liikennöimään Kreikassa sijait- sevien satamien välillä kotimaanmatkoilla ennen tämän direktiivin voimaantulopäivää, voidaan myös vapauttaa kyseisistä vaatimuksista edellyttäen, että ne ovat siirtämis- ajankohtanaan kaikkien soveltuvien kansainvälisten stan- dardien mukaisia ja täyttävät i, ii ja iii alakohdan ehdot. Tätä poikkeusta varten Kreikan on toimitettava komissi- olle kolmen kuukauden kuluessa tämän direktiivin anta- mispäivästä täydellinen luettelo kaikista edellä olevat ehdot täyttävistä, olemassa olevista A- ja B-luokan mat- kustaja-aluksista, mukaan lukien kunkin aluksen osalta yksityiskohtaiset tiedot aluksen nimestä, tunnistenumero tai -kirjaimet, rekisteröintisatama, matkustajakapasiteetti, IMO-numero (jos aluksella on sellainen), luokka ja kölin laskemispäivä tai päivä, jona alus on ollut vastaavassa rakennusvaiheessa. Luettelo julkaistaan Euroopan yhtei- söjen virallisessa lehdessä. Tällaisille aluksille myönnetty poikkeus on mainittava selvästi niiden matkustaja-aluksen turvallisuuskirjassa. 4. Suurnopeusmatkustaja-alukset a) Suurnopeusmatkustaja-alusten, jotka on rakennettu tai joita on huomattavasti korjattu, muutettu tai muunnettu 1 päivänä tammikuuta 1996 tai sen jäl- keen, on oltava vuoden 1974 Solas-yleissopimuksen X-luvun 3 säännön vaatimusten mukaisia, paitsi jos — niiden köli on laskettu tai ne ovat vastaavassa rakennusvaiheessa viimeistään tämän direktiivin voimaantulopäivänä, ja — luovutus ja käyttöönotto tapahtuu viimeistään kuuden kuukauden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta, ja — ne ovat täysin 14 päivänä marraskuuta 1977 annettuun IMOn yleiskokouksen päätöslausel- maan A. 373(X) sisältyvän dynaamisesti kannatel- tujen alusten turvallisuussäännöstön (DSC-sään- nöstö) vaatimusten mukaisia, sellaisena kuin se on muutettuna 19 päivänä toukokuuta 1994 anne- tulla meriturvallisuuskomitean päätöslauselmalla MSC 37 (63). b) Ennen 1 päivää tammikuuta 1996 rakennetut ja suur- nopeusalussäännöstön vaatimusten mukaiset suurno- peusmatkustaja-alukset jatkavat liikennöintiä kyseisen säännöstön nojalla varmennettuina. Ennen 1 päivää tammikuuta 1996 rakennetut suurno- peusmatkustaja-alukset, jotka eivät ole suurnopeus- alussäännöstön vaatimusten mukaisia, eivät saa liiken- nöidä kotimaanmatkoilla, paitsi jos ne liikennöivät kotimaanmatkoilla jäsenvaltiossa jo tämän direktiivin voimaantulopäivänä, jolloin niiden voidaan sallia jat- kavan kotimaanliikennöintiä kyseisessä jäsenvaltiossa. Tällaisten alusten on oltava DSC-säännöstön vaati- musten mukaisia, sellaisena kuin se on muutettuna. c) Suurnopeusmatkustaja-alusten ja niiden varusteiden rakentamisen ja huollon on oltava hyväksytyn laitok- sen suurnopeusalusten luokitusta koskevien sääntöjen mukaisia tai hallinnon direktiivin 94/57/EY 14 ar- tiklan 2 kohdan mukaisesti käyttämien vastaavien sääntöjen mukaisia. L 144/8 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98 7 artikla Lisäturvallisuusvaatimukset, vastaavuudet, vapautukset ja suojatoimenpiteet 1. Lisäturvallisuusvaatimukset Jos jäsenvaltio tai ryhmä jäsenvaltioita katsoo, että sovel- tuvia turvallisuusvaatimuksia olisi parannettava tietyissä tilanteissa erityisten paikallisten olosuhteiden vuoksi, ja jos kyseinen tarve näytetään toteen, ne voivat toteuttaa toimenpiteitä turvallisuusvaatimusten parantamiseksi 4 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. 2. Vastaavuudet Jäsenvaltio voi 4 kohdassa säädettyä menettelyä noudat- taen toteuttaa toimenpiteitä, joilla sallitaan liitteen I sään- töjä vastaavien sääntöjen soveltaminen, jos nämä vastaa- vat säännöt ovat vähintään yhtä tehokkaita kuin kyseiset säännöt. 3. Vapautukset Edellyttäen että turvallisuustaso ei heikkene ja 4 koh- dassa säädettyä menettelyä noudatetaan, jäsenvaltio voi toteuttaa toimenpiteitä, joilla vapautetaan aluksia tämän direktiivin tietyistä erityisvaatimuksista alusten liikennöi- dessä kotimaanmatkoilla kyseisessä valtiossa, mukaan lukien avomeren vaikutuksilta suojassa olevat saaristome- rialueet, tietyin toiminnallisin edellytyksin kuten pienempi merkitsevä aallonkorkeus, rajoitettu liikennöintikausi, ainoastaan päivänvalossa tai sopivissa ilmasto- tai sääolo- suhteissa tehdyt matkat tai rajoitettu matkan kesto tai pelastuspalvelun läheisyys. Jäsenvaltion, joka soveltaa 1, 2 ja 3 kohdan säännök- 4. siä, on noudatettava seuraavaa menettelyä: a) jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle toimenpi- teistä, jotka se aikoo toteuttaa, mukaan lukien yksi- tyiskohdat siinä määrin kuin on tarpeen riittävän turvallisuustason säilymisen varmistamiseksi, b) jos kuuden kuukauden kuluessa ilmoituksesta pääte- tään 9 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti, että ehdotetut toimenpiteet eivät ole perusteltuja, kyseistä jäsenvaltiota voidaan vaatia muuttamaan ehdotettuja toimenpiteitä tai olemaan toteuttamatta niitä, c) toteutetut toimenpiteet eritellään asiaa koskevassa kansallisessa lainsäädännössä ja annetaan tiedoksi komissiolle, joka tiedottaa muille jäsenvaltioille kai- kista toimenpiteisiin liittyvistä yksityiskohdista, d) kaikkia tällaisia toimenpiteitä on sovellettava kaikkiin saman luokan matkustaja-aluksiin niiden liikennöi- dessä samoissa määritellyissä olosuhteissa, ilman nii- den lippuun tai liikenteen harjoittajan kansallisuuteen tai sijoittautumispaikkaan kohdistuvaa syrjintää, e) edellä 3 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä on sovel- lettava ainoastaan niin kauan kuin alus liikennöi määritellyissä olosuhteissa. 5. Suojatoimenpiteet Jos jäsenvaltio katsoo, että tässä valtiossa kotimaanmat- kalla liikennöivä matkustaja-alus aiheuttaa, huolimatta siitä, että se on tämän direktiivin säännösten mukainen, vakavan vaaran ihmishengen turvallisuudelle tai omaisuu- delle tai ympäristölle, tämän aluksen liikennöinti voidaan keskeyttää tai sille voidaan määrätä lisäsuojatoimenpi- teitä, kunnes vaara on poistunut. Edellä esitetyissä olosuhteissa on sovellettava seuraavaa menettelyä: a) kyseisen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille päätöksestään viipymättä ja esi- tettävä perustelut siihen, b) komissio tutkii, ovatko keskeyttäminen tai lisätoimen- ja ympäristölle piteet perusteltuja turvallisuudelle aiheutuvan vakavan vaaran vuoksi, c) jäljempänä 9 artiklassa säädetyn menettelyn mukai- sesti päätetään, onko jäsenvaltion päätös tällaisen aluksen liikennöinnin keskeyttämisestä tai sille määrä- tyistä lisätoimenpiteistä perusteltu ihmishengen turval- lisuudelle tai omaisuudelle tai ympäristölle aiheutuvan vakavan vaaran vuoksi, ja jos keskeytys tai toimenpi- teet eivät ole perusteltuja, siitä että kyseistä jäsenvalti- ota vaaditaan peruuttamaan keskeytys tai toimenpi- teet. 8 artikla Mukautukset Jäljempänä 9 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti: a) i) 2 artiklan a, b, c, d ja t alakohtien määritelmiä ja ii) 10 artiklassa tarkoitettuihin katsastusmenettelyi- hin ja -ohjeisiin liittyviä säännöksiä voidaan mukauttaa kansainvälisellä tasolla ja erityi- sesti IMOssa tapahtuneen kehityksen huomioon otta- miseksi, b) liitettä I voidaan tarkistaa siten, että tässä direktiivissä voidaan soveltaa kansainvälisiin yleissopimuksiin teh- tyjä muutoksia. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/9 9 artikla Komitea vat edellä 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut katsastukset sen varmistamiseksi, että kaikkia tämän direktiivin soveltuvia vaatimuksia noudatetaan. Komissiota avustaa direktiivin 93/75/EY 12 artiklan 1 kohdalla perustettu komitea. Komitean on toimittava kyseisen artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti. 10 artikla Katsastukset 1. Lippuvaltion hallinnon on huolehdittava siitä, että jokaiselle uudelle matkustaja-alukselle tehdään jäljem- pänä eritellyt katsastukset: a) katsastus ennen aluksen käyttöönottoa, b) määräaikaiskatsastus kerran kahdessatoista kuukau- dessa, c) ylimääräisiä katsastuksia tarvittaessa. 2. Lippuvaltion hallinnon on huolehdittava siitä, että jokaiselle olemassa olevalle matkustaja-alukselle tehdään jäljempänä eritellyt katsastukset: a) peruskatsastus ennen aluksen käyttöönottoa isäntä- valtiossa kotimaanmatkoilla tai 12 kuukauden kulu- essa 14 artiklan 1 kohdassa säädetystä tämän direktii- vin täytäntöönpanopäivästä niiden olemassa olevien alusten osalta, jotka liikennöivät kotimaanmatkoilla siinä jäsenvaltiossa, jonka lipun alla niillä on oikeus purjehtia, b) määräaikaiskatsastus kerran kahdessatoista kuukau- dessa, c) ylimääräisiä katsastuksia tarvittaessa. 3. Lippuvaltion hallinnon on huolehdittava siitä, että kaikille suurnopeusmatkustaja-aluksille, joiden on nouda- tettava 6 artiklan 4 kohdan mukaisesti suurnopeusalus- säännöstön vaatimuksia, tehdään suurnopeusalussäännös- tössä vaaditut katsastukset. Lippuvaltion hallinnon on huolehdittava siitä, että suur- nopeusmatkustaja-aluksille, joiden on noudatettava 6 artiklan 4 kohdan mukaisesti DSC-säännöstön vaatimuk- sia, tehdään DSC-säännöstössä vaaditut tarkastukset. 4. Katsastusohjeena on noudatettava katsastusta ja todistuskirjan antamista koskevan yhdenmukaistetun jär- jestelmän nojalla 4 päivänä marraskuuta 1993 annetussa IMOn yleiskokouksen päätöslauselmassa A. 746 (18) määriteltyjä, matkustaja-aluksen turvallisuuskirjaa varten tehtävissä katsastuksissa käytettäviä soveltuvia menette- lyjä ja ohjeita, sellaisina kuin ne ovat tämän direktiivin antamispäivänä, tai saman tavoitteen saavuttamiseksi suunniteltuja menettelyjä. 11 artikla Todistuskirjat 1. Kaikille uusille ja olemassa oleville matkustaja-aluk- turvallisuuskirja sille myönnetään matkustaja-aluksen tämän direktiivin mukaisesti. Sen on oltava liitteessä II määrätyn muotoinen. Todistuskirjan antaa lippuvaltion hallinto 10 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja 2 kohdan a alakohdassa säädetyn peruskatsastuksen jälkeen. 2. Matkustaja-aluksen turvallisuuskirja myönnetään enintään 12 kuukaudeksi. Lippuvaltion hallinto voi jat- kaa todistuskirjan voimassaoloaikaa korkeintaan yhdellä kuukaudella siihen merkitystä päättymispäivästä. Kun jat- koaika on myönnetty, todistuskirjan uusi voimassaolo- aika alkaa olemassa olevan todistuskirjan ennen sen jat- kamista voimassa olleesta päättymispäivästä. Matkustaja-aluksen turvallisuuskirja uusitaan 10 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetun määräaikaiskatsastuksen suorittamisen jäl- keen. 3. Lippuvaltion hallinto myöntää suurnopeusalussään- nöstön vaatimusten mukaisille suurnopeusmatkustaja- aluksille suurnopeusaluksen turvallisuuskirjan ja suurno- peusaluksen liikennöintiluvan suurnopeusalussäännöstön määräysten mukaisesti. Lippuvaltion hallinto myöntää DSC-säännöstön, sellai- sena kuin se on muutettuna, vaatimusten mukaisille suur- nopeusmatkustaja-aluksille DSC-rakennus- ja varusteto- distuksen ja DSC-liikennöintiluvan DSC-säännnöstön määräysten mukaisesti. Ennen kuin lippuvaltion hallinto myöntää isäntävaltion kotimaanmatkoilla liikennöivälle suurnopeusmatkustaja- alukselle liikennöintiluvan, sen on neuvoteltava isäntäval- tion kanssa, jotta ne pääsevät yhteisymmärrykseen kai- kista aluksen liikennöintiin kyseisessä valtiossa liittyvistä toimintaedellytyksistä. Lippuvaltion hallinnon on esitet- tävä kaikki tällaiset edellytykset liikennöintiluvassa. 5. Joko lippuvaltion hallinnon tai hyväksytyn laitoksen tai lippuvaltion katsastusten suorittamiseen valtuuttaman jäsenvaltion yksinoikeudella toimivat katsastajat suoritta- 4. Matkustaja-aluksen turvallisuuskirjaan tai suurnopeus- aluksen todistuskirjaan on merkittävä vapautukset, jotka alukselle on myönnetty 7 artiklan 3 kohdan säännösten nojalla ja niiden mukaisesti. L 144/10 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98 12 artikla Solas-yleissopimuksen säännöt 14 artikla Täytäntöönpano Kansainvälisillä matkoilla liikennöivät matkustaja-aluk- set 1) Tämän direktiivin voimaantulon jälkeen yhteisö esit- tää IMOlle pyynnön: a) jouduttaa IMOssa meneillään olevaa käsittelyä niiden vuoden 1974 Solas-yleissopimuksen II-1, II-2 ja III luvun sääntöjen tarkistamiseksi, jotka sisältävät hallinnon harkinnan varaan jätettyjä asi- oita, jotta näille säännöille saadaan vahvistettua yhdenmukaistetut tulkinnat ja jotta niihin voidaan tehdä tarvittavat muutokset, b) toteuttaa toimenpiteet satamavaltion suostumista Solas-vapautuksiin koskevan MSC-kiertokirjeen 606 määräysten perustana olevien periaatteiden pakolliseksi soveltamiseksi. 2) Edellä 1 alakohdassa tarkoitetun pyynnön esittää neu- voston puheenjohtajavaltio ja komissio tämän direk- tiivin liitteessä I annettujen yhdenmukaistettujen sään- töjen perusteella. Jäsenvaltioiden on tehtävä kaikki voitavansa sen varmistamiseksi, että IMO ottaa viipy- mättä tehtäväkseen mainittujen määräysten ja toimen- piteiden kehittämisen. 13 artikla Seuraamukset Jäsenvaltioiden on luotava seuraamusjärjestelmä niiden kansallisten määräysten rikkomisen varalta, jotka on annettu tämän direktiivin nojalla, ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kyseisiä seuraamuksia sovelletaan. Määrättyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, rikkomukseen suhteutettuja ja luon- teeltaan varoittavia. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin nou- 1. dattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1998. 2. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on vii- tattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 3. Jäsenvaltioiden on välittömästi toimitettava komissi- olle kaikki kansalliset säännökset, jotka ne antavat tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä. Komissio ilmoit- taa niistä muille jäsenvaltioille. 15 artikla Voimaantulo Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaisu Euroopan yhtei- söjen virallisessa lehdessä. 16 artikla Tiedoksianto Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä 17 päivänä maaliskuuta 1998. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja G. STRANG 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/11 LIITE I TURVALLISUUSVAATIMUKSET KOTIMAANMATKOILLA LIIKENNÖIVILLE UUSILLE JA OLEMASSA OLEVILLE MATKUSTAJA-ALUKSILLE I LUKU — YLEISET MÄÄRÄYKSET. 14 SISÄLLYSLUETTELO II-1 LUKU — RAKENNE — OSASTOIMINEN JA VAKAVUUS, KONEISTO JA SÄHKÖ- LAITTEET. A osa — Yleistä. B osaan liittyvät määritelmät. 14 14 14 C, D ja E osaan liittyvät määritelmät. 15 1. 2. B osa — Vahingoittumattoman aluksen vakavuus, osastoiminen ja vahingoittuneen aluksen vaka- vuus. 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. Vahingoittumattoman aluksen vakavuus. Vesitiivis osastoiminen. Vuotopituus. Osastojen sallittu pituus. Täyttymä. Osastoimistekijä. Aluksen osastoimista koskevat erityisvaatimukset. Vahingoittuneen aluksen vakavuus. 8-1. Vahingoittuneiden ro-ro-matkustaja-alusten vakavuus. 8-2. Erityisvaatimukset ro-ro-matkustaja-aluksille, jotka kuljettavat 400 henkilöä tai enemmän. 9. Soppi- ja koneistotilan laipiot. 10. Kaksoispohjat. 11. Osastoimislastiviivojen määrääminen, merkitseminen ja kirjaaminen. 12. 13. 14. 15. Vesitiiviiden laipioiden ym. rakenne ja ensimmäinen koestus. Aukot vesitiiviissä laipioissa. Kuljetusajoneuvoja ja niiden henkilöstöä kuljettavat alukset. Aukot ulkolaidoituksessa upporajan alapuolella. 16. Matkustaja-alusten vesitiiviys upporajan yläpuolella. 17. Lastausovien sulkeminen. 17-1. Vesitiiviys ro-ro-kannelta (laipiokansi) sen alapuolella oleviin tiloihin. 17-2. Pääsy ro-ro-kansille. 17-3. Laipioiden sulkeminen ro-ro-kansilla. 18. 19. 20. 21. Vakavuustiedot. Vaurion valvontakaaviot. Rungon ylärakenteiden eheys, vahinkojen ehkäisy ja valvonta. Vesitiiviiden ovien ym. merkintä, määräaikainen kokeilu ja tarkastus. 22. Merkinnät laivapäiväkirjaan. 23. Nostettavat autokannet ja -rampit. 16 16 17 17 18 18 18 18 19 22 23 23 24 25 25 26 31 32 33 33 34 34 35 35 35 35 36 36 36 L 144/12 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98 C osa — Koneistot. 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9. Yleistä. Polttomoottorit. Pilssin tyhjennyslaitteet. Tyhjennyspumppujen lukumäärä ja tyyppi. Peräytyslaitteet. Ohjauslaitteet. Sähkökäyttöisiä ja sähköhydraulisia ohjauslaitteita koskevat lisävaatimukset. Koneistotilojen ilmanvaihtojärjestelmät. Yhteydet komentosillan ja koneistotilojen välillä. 10. Konemestarin hälytyslaite. 11. Hätätilanteessa tarvittavien laitteiden sijainti. 12. Koneiston valvonta. 13. Höyryputkistot. 14. Paineilmajärjestelmät. 15. Melusuojelu. 16. Hissit. D osa — Sähkölaitteet. 1. 2. 3. 4. 5. Yleistä. Sähköenergian päälähde ja valaistus. Sähköenergian varalähde. Ro-ro-alusten lisähätävalaistus. Varotoimenpiteet sähköiskuja, tulipaloa ja muita sähkön aiheuttamia vaaroja vastaan. E osa — Ajoittain miehittämättömiä koneistotiloja koskevat lisävaatimukset. Erityisharkinta. 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9. Yleistä. Varotoimenpiteet tulipalon varalta. Vuotosuojaus. Kuljetuskoneiston valvonta komentosillalta. Yhteydenpito. Hälytysjärjestelmä. Turvallisuusjärjestelyt. Koneistoa, kattiloita ja sähkölaitteita koskevat erityisvaatimukset. Automaattiset valvonta- ja hälytysjärjestelmät. 37 37 37 37 40 40 40 42 43 43 43 43 43 44 44 45 45 45 45 46 46 47 48 49 49 49 49 50 50 50 51 51 52 52 II-2 LUKU — PALOSUOJELU, PALON HAVAITSEMINEN JA PALONSAMMUTUS. 52 A osa — Yleistä. 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9. 10. 11. 12. 13. 14. Pääperiaatteet. Määritelmät. Palopumput, pääpaloputkisto, palopostit, letkut ja suihkuputket. Kiinteät palonsammutusjärjestelmät. Palonsammuttimet. Koneistotilojen palonsammutusjärjestelyt. Koneistotilojen erityisjärjestelyt. Automaattiset sprinkleri-, palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmät. Kiinteät palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmät. Polttoöljyn, voiteluöljyn ja muiden palavien öljyjen järjestelyt. Palomiehen varusteet Erinäisiä määräyksiä. Palontorjuntakaaviot ja paloharjoitukset. Palonsammutuslaitteiden käyttövalmius. 52 52 53 56 59 62 63 64 65 67 69 72 73 74 74 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/13 B osa — Paloturvallisuusvaatimukset. 5. 1. 2. 3. 4. Rakenne. Pystysuuntaiset päävyöhykkeet ja vaakasuuntaiset vyöhykkeet. Laipiot pystysuuntaisen päävyöhykkeen sisällä. Laipioiden ja kansien palonkestävyys uusissa aluksissa, joiden matkustajamärä on suurempi kuin 36. Laipioiden ja kansien palonkestävyys uusissa aluksissa, joiden matkustajamäärä on enintään 36, sekä olemassa olevissa B-luokan aluksissa, joiden matkustajamäärä on suurempi kuin 36. Poistumistiet 6. 6-1. Ro-ro-matkustaja-alusten poistumisreitit. Läpiviennit ja aukot A- ja B-luokkien rajapinnoissa. 7. Portaikkojen ja hissien suojaaminen asunto- ja työskentelytiloissa. 8. Ilmanvaihtojärjestelmät. 9. Ikkunat ja valoventtiilit 10. Palavien aineiden käyttörajoitus. 11. Rakenteiden yksityiskohtia. 12. Kiinteät palonhavaitsemis- ja palohälytysärjestelmät sekä automaattiset sprinkleri-, palonhavait- 13. semis- ja palohälytysjärjestelmät Erityistilojen suojaaminen. Kiertovartiointi, palonhavaitsemis- ja palohälytysjestelmät sekä kuulutusjärjestelmät. Yli 36 matkustajan olemassa olevien B-luokan alusten parantaminen. Erityisvaatimukset vaarallisia aineita kuljettaville aluksille. 14. 15. 16. 17. 75 75 75 76 77 81 84 87 88 89 90 93 94 94 95 95 98 99 100 III LUKU — HENGENPELASTUSLAITTEET. 101 1. 2. Määritelmät. Yhteydenpito, pelastusveneet, pelastuslautat ja valmiusveneet, henkilökohtaiset hengenpelastus- laitteet. Hätähälytys, toimintaohjeet, harjoitusopas, hälytysluettelot ja hätätilanneohjeet. 3. Pelastusveneiden ja -lauttojen miehitys ja käytön ohjaus. 4. 5. Järjestelyt pelastusveneiden ja -lauttojen kokoontumispaikoilla ja pelastusasemilla. 5-1. Ro-ro-matkustaja-aluksiin kohdistuvat vaatimukset. 5-2. Helikoptereiden laskeutumis- ja vinssausalueet. Päätöksenteon tukijärjestelmä alusten päälliköille. 5-3. Vesillelaskuasemat. 6. Pelastusveneiden ja -lauttojen sijoitus. 7. Valmiusveneiden sijoitus. 8. 9. Pelastusveneiden ja -lauttojen vesillelasku- ja nostolaitteet. Valmiusveneeseen siirtyminen, vesillelasku- ja nostolaitteet. 10. 11. Hätäohjeet. Toimintavalmius, huolto ja tarkastukset. 12. Aluksen jättöä koskeva koulutus ja harjoitukset. 13. 101 101 102 104 104 105 106 106 107 107 108 108 109 109 109 110 L 144/14 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98 LUKU I YLEISET MÄÄRÄYKSET Silloin kun siitä erityisesti määrätään, tämän liitteen sääntöjä sovelletaan uusiin ja olemassa oleviin A-, B-, C- ja D-luokkien matkustaja-aluksiin, jotka liikennöivät kotimaanmatkoilla. B-, C- ja D-luokan uusien alusten, joiden pituus on alle 24 metriä, on oltava tässä liitteessä olevan II-1/B/2—II-1/B/8 ja II-1/B/10 säännön vaatimusten mukaiset, paitsi jos sen lippuvaltion hallinto, jonka lipun alla tällaisilla aluksilla on oikeus purjehtia, varmistaa, että alukset noudattavat lippuvaltion kansallisia sääntöjä ja kyseiset säännöt takaavat vastaavan turvallisuustason. C- ja D-luokkien olemassa olevien alusten ei tarvitse olla tässä liitteessä olevien II-1 ja II-2 luvun sääntöjen mukaisia, jos sen lippuvaltion hallinto, jonka lipun alla tällaisilla aluksilla on oikeus purjehtia, varmistaa, että alukset noudattavat lippuvaltion kansallisia sääntöjä ja kyseiset säännöt takaavat vastaavan turvalli- suustason. Siltä osin kun tässä liitteessä edellytetään jonkin IMOn päätöslauselman soveltamista olemassa oleviin aluksiin, alusten, jotka on rakennettu kaksi vuotta sen päivän jälkeen, jolloin IMO on hyväksynyt kyseisen päätöslauselman, ei tarvitse noudattaa kyseistä päätöslauselmaa sillä edellytyksellä, että ne noudattavat edeltävää (edeltäviä) soveltuvaa (soveltuvia) päätöslauselmaa (päätöslauselmia), jos sellainen (sellaisia) on. ’Huomattavilla’ korjaus-, muutos- ja muuntamistöillä tarkoitetaan esimerkinomaisesti: — muutosta, joka vaikuttaa merkittävästi aluksen mittoihin, esimerkki: pidentäminen uudella keskiosalla — muutosta, joka vaikuttaa merkittävästi aluksen matkustajakapasiteettiin, esimerkki: ajoneuvokannen muuntaminen matkustajien asuntotiloiksi — muutosta, joka merkittävästi lisää aluksen käyttöikää, esimerkki: matkustajien asuntotilojen uusiminen yhdellä koko kannella. Tässä lütteessä sääntöjen otsikossa on usein merkintä (R. ), jolla viitataan vuoden 1974 Solas- yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, sääntöihin, joihin tämän liitteen säännöt perustuvat. II-1 LUKU RAKENNE — OSASTOIMINEN JA VAKAVUUS, KONEISTO JA SÄHKÖLAITTEET A OSA YLEISTÄ 1. B osaan liittyvät määritelmät (R 2) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1. 1 Osastoimislastiviiva on vesiviiva, jota käytetään aluksen osastoimista määritettäessä. 2 Ylin osastoimislastiviiva on se vesiviiva, joka vastaa suurinta syväyttä, jonka kulloinkin sovellet- tavat osastoimismääräykset sallivat. Aluksen pituus on ylimmän osastoimislastiviivan päätepisteiden kautta kulkevien pystysuorien välinen pituus. Aluksen leveys on kaarien ulkoreunojen välinen suurin leveys ylimmän osastoimislastiviivan kohdalla tai sen alapuolella. 2. 3 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/15. 4. 5. 6 Syväys on pystysuora etäisyys malliperusviivasta keskilaivassa kulloinkin kyseessä olevaan osastoi- mislastiviivaan. Kantavuus on tonneissa ilmaistu ero aluksen uppouman ja kevytpainon välillä mitattuna vedessä, jonka ominaispaino on 1,025, alukselle määrättyä kesävaralaitaa vastaavan lastivesiviivan kohdalla. Kevytpaino on aluksen tonneissa ilmaistu uppouma ilman lastia, polttoainetta, voiteluöljyä, painolas- tivettä, makean veden varastoa, syöttövesivarastoa ja muonavarastoa sekä ilman matkustajia ja laivaväkeä tavaroineen. 7 Laipiokansi on ylin kansi, johon vesitiiviit poikittaislaipiot ulottuvat. 8. 9. 10 Upporaja on viiva, joka kulkee pitkin aluksen kylkeä vähintään 76 millimetriä laipiokannen yläpinnan alapuolella. Täyttymä on se prosentuaalinen osa jonkin tilan tilavuudesta, joka voi täyttyä vedellä. Jos tila ulottuu upporajan yläpuolelle, mitataan sen tilavuus vain mainittuun rajaan saakka. Koneistotilan on katsottava ulottuvan malliperusviivasta upporajaan ja olevan niiden äärimmäisten vesitiiviiden poikittaisten päälaipioiden välissä, jotka rajoittavat alusta kuljettaville pää- ja apuko- neille ja kuljetuskoneistoon kuuluville kattiloille varattuja tiloja. 11 Matkustajatiloja ovat ne tilat, jotka on tarkoitettu matkustajien asumista ja käyttöä varten, lukuun ottamatta matkatavara-, varasto-, muona- ja postisuojia. 12 Vesitiiviillä tarkoitetaan rakenteen kykyä estää veden kulku rakenteen läpi joka suuntaan joko vaurio-olosuhteissa tai vahingoittumattomana todennäköisesti syntyvän vesipatsaan vaikutuksesta. 13 Säätiiviillä tarkoitetaan, että vesi ei pääse tunkeutumaan alukseen missään meriolosuhteissa. 14 Ro-ro-matkustaja-aluksella tarkoitetaan matkustaja-alusta, jossa on ro-ro-lastitilat tai erityistilat II-2/A/2 säännön määritelmän mukaisesti. 2. C, D ja E osiin liittyvät määritelmät (R 3) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1. 1 Ohjauslaitteen valvontajärjestelmä on laitteisto, jolla komentosillalta lähetetään käskyjä ohjaus- laitteiden voimanlähteisiin. Ohjauslaitteen hallintajärjestelmiin kuuluu lähettimiä, vastaanottimia, hydraulisia pumppuja moottoreineen, moottorin valvontalaitteita, putkistoja ja kaapeleita. 2 Pääohjauslaitteita ovat koneisto, peräsinkäynnistimet, ohjauslaitteen voimanlähteet, jos sellaisia on, ja apuvälineet sekä peräsintukin kääntölaitteet (esimerkiksi peräsinkampi tai neljännesym- pyrä), joita tavallisissa käyttöolosuhteissa tarvitaan liikuttamaan peräsintä aluksen ohjaami- seksi. 2 Ohjauslaitteen voimanlähteitä ovat:. 1 sähköohjauslaitteissa sähkömoottori ja siihen liittyvät sähkölaitteet,. 2 sähköhydraulisissa ohjauslaitteissa sähkömoottori siihen liittyvine sähkölaitteineen ja siihen yhdistetty pumppu,. 3 muissa hydraulisissa ohjauslaitteissa käyttömoottori ja siihen yhdistetty pumppu. Apuohjauslaitteita ovat muut kuin pääasialliseen ohjauslaitteistoon kuuluvat laitteet, joita tarvitaan aluksen ohjaamiseen pääohjauslaitteen mennessä epäkuntoon, mutta niihin ei lueta peräsinkampea, neljännesympyrää tai muita vastaavaan tarkoitukseen käytettyjä osia. Normaaleita käyttö- ja asumisolosuhteita ovat olosuhteet, joissa alus kokonaisuudessaan, koneisto, toiminnot, kuljetuslaitteet ja niiden apuvälineet, ohjailtavuus, turvallinen navigointi, palo- ja vuoto-. 3. 4 L 144/16 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98 turvallisuus, sisäinen ja ulkoinen viestintä ja merkinanto, poistumistiet ja pelastusvenevinssit, samoin kuin suunnitellut asumismukavuusolosuhteet ovat käyttökunnossa ja toimivat normaalisti. Hätätilanne on tilanne, jossa tavallisiin käyttö- ja asumisolosuhteisiin tarvittavista toiminnoista jokin on epäkunnossa sähköenergian päälähteessä esiintyvän vian tai häiriön takia. Sähköenergian päälähde on voimanlähde, joka on tarkoitettu tuottamaan sähkövoimaa pääkytkin- tauluun jaettavaksi kaikkiin toimintoihin, joita tarvitaan aluksen pitämiseksi normaalissa käyttö- ja asumiskunnossa. Kuollut tila on tila, jossa aluksen pääkuljetuskoneisto, kattilat ja apulaitteisto eivät toimi voiman puutteen takia. Päägeneraattoriasema on tila, jossa sähköenergian päälähde sijaitsee. Pääkytkintaulu on kytkintaulu, jonne sähköenergia tulee suoraan sähköenergian päälähteestä ja joka jakaa aluksen toimintoihin tarvittavan sähköenergian. 5. 6. 7. 8. 9. 10 Hätäkytkintaulu on kytkintaulu, jonne pääasiallisen sähköntuotantojärjestelmän epäkuntoon men- nessä tulee sähköenergia suoraan sähköenergian hätälähteestä tai väliaikaisesta voimanlähteestä ja joka jakaa aluksen hätätoimintoihin tarvittavan sähköenergian. 11. 12. 13 Sähköenergian hätälähde on sähkövoimanlähde, joka sähköenergian päälähteessä olevan vian tai häiriön sattuessa tuottaa sähkövoimaa hätäkytkintauluun. Suurin kulkunopeus eteenpäin on suurin nopeus, jota alus on suunniteltu käyttämään merellä suurimmalla syväydellään. Suurin kulkunopeus taaksepäin on se nopeus, jonka aluksen arvioidaan voivan saavuttaa suurim- malla peruutustehollaan ja suurimmalla syväydellään. 14a) Koneistotiloja ovat kaikki A-kategorian koneistotilat ja kaikki muut tilat, joissa on kuljetuskoneis- toa, kattiloita, polttoöljyn käsittelylaitteistoa, höyrykoneita ja polttomoottoreita, generaattoreita ja suurempia sähkölaitteita, öljyntäyttöasemia, jäädytys-, vakavointi-, ilmanvaihto- ja ilmastointikoneis- toa, sekä vastaavanlaiset tilat ja näihin johtavat kuilut. 14b) A-kategorian koneistotiloja ovat tilat ja niihin johtavat kuilut, joissa on:. 1 polttomoottorikoneistoa, jota käytetään pääkuljetuskoneistona, tai. 2 polttomoottorikoneistoa, jota käytetään muihin tarkoituksiin kuin pääkuljetuskoneistona, kun tällaisen koneiston kokonaisteho on vähintään 375 kW, tai. 3 öljylämmitteinen höyrykattila tai polttoöljyn käsittelylaitteistoa. 15 Voimankäyttöjärjestelmä on hydraulinen laitteisto, joka välittää voiman peräsintukin kääntämiseksi ja johon kuuluu yksi tai useampia ohjauslaitteen voimanlähteitä (siihen) niihin kuuluvine putkistoi- neen ja varusteineen sekä peräsinkäynnistin. Voimankäyttöjärjestelmillä voi olla yhteisiä mekaanisia osia kuten peräsinkampi, neljännesympyrä ja peräsintukki tai samaa tarkoitusta varten olevia osia. 16 Valvonta-asemia ovat tilat, joihin on sijoitettu aluksen radio tai tärkeimmät merenkulkulaitteet tai hätävoimanlähde tai joihin on keskitetty palonseuranta- tai palontorjuntalaitteistoja. B OSA VAHINGOITTUMATTOMAN ALUKSEN VAKAVUUS, OSASTOIMINEN JA VAHINGOITTUNEEN ALUKSEN VAKAVUUS 1. Vahingoittumattoman aluksen vakavuus (Päätöslauselma A. 167, sellaisena kuin se on muutettuna päätöslauselmalla A. 206 ja A. 749) UUDET A-, B-, C- ja D- LUOKKIEN ALUKSET, JOIDEN PITUUS ON 24 METRIÄ TAI ENEMMÄN: Kaikkien luokkien uusien alusten, joiden pituus on 24 metriä tai enemmän, on oltava vahingoittumattoman aluksen vakavuussäännöstön, joka sisältyy 4. marraskuuta 1993 annettuun IMOn yleiskokouksen päätös- lauselmaan A. 749(18), matkustaja-aluksia koskevien asianmukaisten määräysten mukaisia. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/17 OLEMASSA OLEVAT A- ja B-LUOKKIEN ALUKSET, JOIDEN PITUUS ON 24 METRIÄ TAI ENEM- MÄN: Kaikkien olemassa olevien A- ja B-luokkien alusten on kaikissa lastitilanteissa täytettävä seuraavat vakavuusvaatimukset tankeissa esiintyviä vapaita nestepintoja koskevan asianmukaisen korjauksen jälkeen päätöslauselman 167 liitteen I mukaisesti tai samanarvoisten määräysten mukaisesti. a) Oikaisevan momenttivarren GZ-käyrän rajoittama pinta-ala ei saa olla vähempää kuin: i) 0,055 metriradiaania 30 asteen kallistuskulmaan asti, ii) 0,09 metriradiaania joko 40 asteen kallistuskulmaan asti tai vuotokulmaan eli siihen kallistuskul- maan asti, jossa kaikkien rungossa, ylärakenteissa tai kansirakennuksissa olevien aukkojen, joita ei voida sulkea vesitiiviisti, alareunat joutuvat veden alle, jos tämä kulma on alle 40 astetta, iii) 0,03 metriradiaania 30 asteen ja 40 asteen kallistuskulmien välissä tai 30 asteen ja vuotokulman välissä, jos kyseinen kulma on alle 40 astetta. b) Oikaisevan momenttivarren GZ on oltava vähintään 0,20 metriä kallistuskulmalla, joka on 30 astetta tai suurempi. c) Sen kallistuskulman, jolla oikaiseva momenttivarsi GZ saavuttaa suurimman arvonsa, on oltava mieluiten yli 30, mutta ei kuitenkaan alle 25 astetta. d) Poikittaisen alkuvaihtokeskuskorkeuden on oltava vähintään 0,15 metriä. Edellä mainittujen vakavuustilojen noudattamista varmistettaessa on otettava huomioon ainakin IMOn päätöslauselman A. 167(IV) liitteessä II luetellut lastitilanteet. Kaikkien olemassa olevien A- ja B-luokkien, joiden pituus on 24 metriä tai enemmän, on myös oltava IMOn päätöslauselman A. 167(IV), liitteen, 5 artiklan 2 kohdan lisävaatimusten ja IMOn päätöslauselman A. 562(14) kovaa tuulta ja keinuntaa koskevien vaatimusten mukaisia. 2. Vesitiivis osastoiminen UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: Jokaisen aluksen on oltava jaettu laipiokanteen asti vesitiivillä laipioilla vesitiiviisiin osastoihin, joiden suurin pituus lasketaan jäljempänä täsmennettyjen erityisvaatimusten mukaisesti. Kaikkien muiden sisäisen rakenteen osien, jotka vaikuttavat aluksen osastoimisen tehokkuuteen, on oltava vesitiiviitä. 3. Vuotopituus (R 4) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1. 2. 3 Vuotopituus tietyssä kohdassa on se suurin osa aluksen pituudesta, keskipisteenä kyseinen kohta, joka voi täyttyä vedellä jäljempänä esitetyn täyttymää koskevan olettamuksen mukaisesti aluksen painumatta upporajaa syvemmälle. Jollei aluksessa ole yhtäjaksoista laipiokantta, voidaan jokaisen kohdan vuotopituus määrittää käyttämällä oletettua yhtäjaksoista upporajaa, joka ei millään kohdalla ole alle 76 millimetriä sen kannen yläpintaa alempana aluksen sivussa, johon kysymyksessä olevat laipiot sekä laidoitus ulottuvat vesitiiviinä. Jos osa oletetusta upporajasta on huomattavasti sen kannen alapuolella, johon laipiot ulottuvat, lippuvaltion hallinto voi myöntää rajoitettuja helpotuksia niiden laipion osien vesitiiviyden osalta, jotka ovat upporajan yläpuolella ja välittömästi ylemmän kannen alapuolella. L 144/18 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98 4. Osastojen sallittu pituus (R 6) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: Osaston suurin sallittu pituus, sen keskipisteen ollessa missä kohdassa aluksen pituutta tahansa, saadaan vuotopituudesta kertomalla viimeksi mainittu sopivalla kertoimella, jota sanotaan osastoimistekijäksi. 5. Täyttymä (R 5) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: Edellä 3 säännössä tarkoitetuilla olettamuksilla tarkoitetaan upporajan alapuolella olevien tilojen täytty- miä. Vuotopituutta määritettäessä oletetun keskitäyttymän on upporajan alapuolisissa tiloissa oltava 8 säännön. 3 kohdan taulukossa esitetyn mukainen. 6. Osastoimistekijä Osastoimistekijän F on oltava: UUSISSA B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSISSA SEKÄ OLEMASSA OLEVISSA B-LUOKAN ALUKSISSA Luokka N F B, C, D B, C, D N , 400 N $ 400 # 1,0 # 0,5 missä N on aluksella kuljetettavien matkustajien sallittu määrä, ja olemassa olevien B-luokan alusten on oltava tämän vaatimuksen mukaisia viimeistään II-1/B/8-2 säännön. 2 kohdassa tarkoitettuna vaatimustenmukaisuuspäivänä. 7. Alusten osastoimista koskevat erityisvaatimukset (R 7) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1 Jos vesitiiviit laipiot aluksen joissakin osissa ulottuvat ylempään kanteen kuin muualla aluksessa ja tätä laipioiden ulottuvuutta halutaan käyttää hyväksi vuotopituuksia laskettaessa, voidaan jokaista tällaista aluksen osaa varten käyttää erillisiä upporajoja sillä edellytyksellä, että:. 1 aluksen laidat on sen koko pituudelta ulotettu ylempää upporajaa vastaavaan kanteen ja kaikkien laidoituksessa olevien aukkojen tämän kannen alapuolella aluksen koko pituudelta katsotaan 15 säännön tarkoittamassa mielessä olevan upporajan alapuolella, ja. 2 kumpikin laipiokannen askelmaan rajoittuvista osastoista on oman upporajansa mukaisesti lasketun sallitun pituuden rajoissa, ja lisäksi niiden pituus yhteensä ei ole suurempi kuin alemman upporajan mukaisesti laskettu kaksinkertainen sallittu pituus. 2. 3 Osaston pituus voi olla 4 säännön mukaisesti määritettyä sallittua pituutta suurempi, jos mikään toisiinsa rajoittuva osastopari, jolle kyseessä oleva osasto on yhteinen, ei ylitä yhteispituudeltaan vuotopituutta tai kaksinkertaista sallittua pituutta, pienemmän luvun mukaisesti. Poikittaisessa päälaipiossa saa olla syvennys, jos syvennyksen kaikki osat ovat niiden aluksen kummankin laidan pystysuorien pintojen sisäpuolella, joiden etäisyys laidoituksesta mitattuna kohtisuoraan keskiviivaa vastaan ylimmän osastoimisvesiviivan tasossa on viidesosa aluksen levey- 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/19. 4. 5 destä. Jokainen näiden rajojen ulkopuolelle jäävä syvennyksen osa käsitellään askelmana 6 kohdan mukaisesti. Jos poikittaisessa päälaipiossa on syvennys tai askelma, on osastoimista määritettäessä tällaisen laipion sijasta käytettävä vastaavaa tasolaipiota. Jos poikittaisessa vesitiiviissä pääosastossa on paikallinen osastointi ja lippuvaltion hallinnolle on näytetty toteen, että mistään oletetusta sivun vauriosta, jonka ulottuvuus pituussuunnassa on joko 3,0 metriä lisättynä kolmella prosentilla aluksen pituudesta tai 11,0 metriä tai kymmenen prosenttia aluksen pituudesta, sen mukaan mikä on vähemmän, ei ole seurauksena koko pääosaston täyttymi- nen vedellä, voidaan tällaisen osaston muutoin vaadittuun sallituun pituuteen tehdä suhteellinen lisäys. Tällaisessa tapauksessa oletettu tehokas kantava tilavuus vahingoittumattomalla sivulla ei saa olla suurempi kuin sen on oletettu olevan vahingoittuneella sivulla. Tämän alakohdan mukainen lisäys voidaan tehdä ainoastaan, jos lisäys ei todennäköisesti estä noudattamasta 8 sääntöä. UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET:. 6 Poikittaisessa päälaipiossa saa olla askelma, jos se täyttää yhden seuraavista edellytyksistä:. 1 kyseisen laipion erottamien kahden osaston yhdistetty pituus on korkeintaan joko 90 prosenttia vuotopituudesta tai kaksi kertaa sallittu pituus, lukuun ottamatta aluksia, joiden osastoimistekijä on 1, jolloin kahden kyseisen osaston yhdistetty pituus ei saa olla enemmän kuin sallittu pituus,. 2 on rakennettu askelman kaltainen lisäosasto, joka takaa saman turvallisuustason kuin tasolai- pio,. 3 osasto, jonka yli askelma ulottuu, ei saa olla pitempi kuin sallittu pituus, joka vastaa 76:ta millimetriä askelman alapuolella olevaa upporajaa. Aluksissa, joiden pituus on 100 metriä tai enemmän, yksi keulapiikin peräpuolella olevista poikittai- sista päälaipioista on sijoitettava sellaiselle etäisyydelle keulapystysuorasta, joka ei ole suurempi kuin sallittu pituus. Jos kahden toisiinsa rajoittuvan poikittaisen päälaipion tai niitä vastaavien tasolaipioiden välinen etäisyys tai laipioiden lähimpien askelmilla varustettujen osien kautta kulkevien poikittaisten tasojen välinen etäisyys on alle 3,0 metriä lisättynä kolmella prosentilla aluksen pituudesta tai 11,0 metriä tai kymmenen prosenttia aluksen pituudesta, sen mukaan, mikä on vähemmän, pidetään ainoastaan toista näistä laipiosta osana aluksen osastoimista. 7. 8. 9 Jos vaadittu osastoimistekijä on 0,50, ei minkään kahden toisiinsa rajoittuvan osaston yhdistetty pituus saa ylittää vuotopituutta. 8. Vahingoittuneen aluksen vakavuus (R 8) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1. 1 Vahingoittumattoman aluksen vakavuuden on kaikissa aluksen käyttöön liittyvissä olosuhteissa oltava riittävä kestämään vuodon loppuvaihe missä tahansa pääosastossa, jonka vaaditaan olevan vuotopituuden rajoissa. 1. 2 Jos kaksi toisiinsa rajoittuvaa pääosastoa on erotettu laipiolla, jossa on 7. 6. 1 säännön mukaiset askelmat, vahingoittumattoman aluksen vakavuuden on oltava riittävä kestämään vuoto kyseisissä kahdessa toisiinsa rajoittuvassa osastossa. 1. 3 Jos vaadittu osastoimistekijä on 0,50, on vahingoittumattoman aluksen vakavuuden oltava riittävä kestämään vuoto missä tahansa kahdessa toisiinsa rajoittuvassa osastossa. 2. 1 Edellä. 1 kohdassa määrätyt vaatimukset on määritettävä laskelmilla, jotka tehdään. 3,. 4 ja. 6 kohdan mukaisesti ja joissa otetaan huomioon aluksen mittasuhteet ja suunnittelun erikoispiirteet sekä vahingoittuneiden osastojen sijainti ja muoto. Näitä laskelmia suoritettaessa on aluksen edellytettävä olevan vakavuuden kannalta huonoimmissa oletettavissa olevissa käyttöolosuhteissa. L 144/20 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98. 2. 2 Jos alukseen aiotaan rakentaa kansia, sisälaidoituksia tai pitkittäislaipioita, jotka ovat riittävän tiiviitä olennaisesti ehkäisemään veden virtausta, tämä on asianmukaisesti otettava huomioon laskelmissa. 2. 3 Vaurion jälkeisessä lopullisessa tilassa, kallistuman tasaamisen jälkeen, missä tähän on mahdollisuus, vaadittava vakavuus on määritettävä seuraavasti:. 2. 3. 1 Positiivisella oikaisevan jäännösmomenttivarren käyrällä on oltava vähintään 15 asteen laajuus tasapainokulman jälkeen. Tämä laajuus voidaan vähentää 10 asteen vähimmäismää- rään asti, jos laajuus oikaisevan momenttivarren käyrän alla on. 2. 3. 2 kohdassa määritetyn kaltainen, lisättynä suhteella 15/laajuus, missä laajuus on ilmaistu asteina. 2. 3. 2 Oikaisevan momenttivarren käyrän alapuolisen pinta-alan on oltava vähintään 0,015 metrira- diaania, mitattuna tasapainokulmasta:. 1 pienempään kulmaan kuin se, jossa kehittyvä vuoto tapahtuu,. 2 pienempään kuin 22 asteen kulmaan (mitattuna pystyasennosta) yhden osaston täyttyessä, tai pienempään kuin 27 asteen kulmaan (mitattuna pystyasennosta) kahden toisiinsa rajoittu- van osaston täyttyessä samanaikaisesti. 2. 3. 3 Oikaiseva jäännösmomenttivarsi on saavutettava positiivsen vakavuuslaajuuden sisällä ottaen huomioon suurimman seuraavista kallistusmomenteista:. 1 kaikkien matkustajien kerääntyminen yhdelle sivulle,. 2 kaikkien taavetein laskettavien pelastusveneiden ja -lauttojen vesillelasku täydellä kuor- malla yhdeltä sivulta,. 3 tuulen paine, laskettuna uusille B-luokan aluksille kaavalla: GZ(metriä) = kallistusmomentti uppouma + 0,04 Oikaiseva momenttivarsi ei kuitenkaan saa missään tilanteessa olla pienempi kuin 0,10 m. 2. 3. 4 Edellä. 2. 3. 3 kohdassa esitettyjen kallistusmomenttien laskemiseksi tehdään seuraavat oletuk- set:. 1 Matkustajien kerääntymismomentti:. 1. 1 neljä henkilöä neliömetrillä. 1. 2 kunkin matkustajan paino 75 kg. 1. 3 matkustajat on jaettava aluksen yhden sivun käytettävissä oleville kansialueille, missä kokoontumisasemat ovat, ja siten, että he muodostavat epäedullisimman kallistusmomentin. 2 Momentti, joka aiheutuu kaikkien taavetein laskettavien pelastusveneiden ja -lauttojen vesillelaskusta täydella kuormalla yhdeltä sivulta:. 2. 1 kaikkien pelastusveneiden ja valmiusveneiden, jotka on sijoitettu vahingoittuneen aluksen kallistuman puolelle, oletetaan olevan riippumassa aluksen sivulla täydessä kuormassa ja valmiina laskuun,. 2. 2 niiden pelastusveneiden osalta, jotka on tarkoitettu laskettavaksi alas täydellä kuormalla lastauskohdasta, on otettava huomioon suurin laskun aikainen kallistus- momentti,. 2. 3 täyteen kuormatun taavetein laskettavan pelastuslautan, joka on kiinnitetty jokai- seen vahingoittuneen aluksen kallistuman puoleisen sivun taavettiin, oletetaan olevan riippumassa aluksen sivulla valmiina laskuun,. 2. 4 henkilöt, jotka eivät ole sivulla riippuvissa hengenpelastuslaitteissa, eivät aiheuta lisäkallistus- tai lisäoikaisumomenttia,. 2. 5 aluksen kallistuneen sivun vastakkaisella puolella olevien hengenpelastuslaitteiden oletetaan olevan lastauskohdassa. 3 Tuulen paineesta johtuvat momentit:. 3. 1 B-luokka: sovelletaan tuulen painetta 120 N/m2, C- ja D-luokat: sovelletaan tuulen painetta 80 N/m2; 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/21. 3. 2 käytettävä ala on aluksen vesirajan yläpuolella oleva projisoitu tuulipinta vahingoit- tumattomassa tilassa,. 3. 3 momenttivarren on oltava vertikaalietäisyys vahingoittumatonta alusta vastaavan keskisyväyden puolestavälistä tuulipinnan painopisteeseen. 2. 4 Suurehkon kehittyvän vuodon tapauksessa eli sen aiheuttaessa oikaisevan momenttivarren nopean 0,04 metrin tai suuremman vähenemisen, oikaisevan momenttivarren käyrän katsotaan päättyneen kulmassa, missä jatkuva vuoto tapahtuu, ja. 2. 3. 1 ja. 2. 3. 2 kohdassa tarkoitetun laajuuden ja pinta-alan pitäisi olla kyseisen kulman mitta. 2. 5 Tapauksissa, joissa kehittyvä vuoto on rajallinen eikä jatku vähentymättömänä vaan aiheuttaa hyväksyttävän hitaan oikaisevan 0,04 metriä pienemmän momenttivarren vähenemisen, käyrän jäännös voidaan osittain leikata olettamalla, että asteittain veden varaan joutunut tila on täyttynyt niin alusta alkaen. 2. 6 Vuotojen keskivaiheissa suurimman oikaisevan momenttivarren on oltava vähintään 0,05 metriä ja positiivisten oikaisevien momenttivarsien laajuuden on oltava vähintään 7 astetta. Kaikissa tapauk- sissa oletetaan olevan ainoastaan yksi repeämä rungossa ja ainoastaan yksi vapaa pinta. 3 Vahingoittuneen aluksen vakavuuslaskelmissa on käytettävä seuraavia tilavuus- ja pintatäyttymän arvoja: Tilat Lastille ja varastoille varatut tilat Asuntotilat Koneistotilat Täyttymä 60 % 95 % 85 % Nesteille tarkoitetut tilat 0 tai 95 % (*) (*) Käytetään sitä arvoa, joka aiheuttaa tiukemmat vaatimukset. Tiloissa, jotka sijaitsevat lähellä vuodon aiheuttamaa vesiviivaa ja joissa ei ole sanottavasti asuntoja tai koneistoja tai joissa ei yleensä ole huomattavia määriä lastia tai varastoja, on oletettava olevan edellistä suuremmat pintatäyttymät. 4 Vauriolla on oletettava olevan seuraava ulottuvuus:. 1 pituussuunnassa: 3,0 metriä lisättynä kolmella prosentilla aluksen pituudesta tai 11,0 metriä tai 10 prosenttia aluksen pituudesta, sen mukaan mikä on vähemmän,. 2 poikittaissuunnassa (mitattuna sisäänpäin aluksen laidasta kohtisuoraan keskiviivaa vastaan ylimmän osastoimislastiviivan tasossa): viidesosa aluksen leveydestä, ja. 3 pystysuunnassa: perusviivasta ylöspäin rajoituksetta,. 4 jos jostakin vauriosta, jonka ulottuvuus on pienempi kuin mitä. 4. 1,. 4. 2 ja. 4. 3 kohdassa on määritettty, olisi seurauksena suurempi kallistuma tai suurempi vaihtokeskuskorkeuden menetys, on tällainen vaurio otettava huomioon laskelmissa. 5 Vuodon aiheuttama epäsymmetrinen täyttyminen on pidettävä mahdollisimman pienenä tehokkailla järjestelyillä. Jos on välttämätöntä tasata suuria kallistuskulmia, on tähän käytettyjen laitteiden oltava mahdollisuuksien mukaan itsestään toimivia ja, jos aluksessa on laitteita vuotoveden johtami- seksi poikittaissuuntaan, on niiden säätölaitteita joka tapauksessa voitava käyttää laipiokannen yläpuolelta. Uusissa B-, C- ja D-luokkien aluksissa kallistuskulma ei saa enimmillään täyttymisen jälkeen, mutta ennen tasaamista, ylittää 15:tä astetta. Jos vuotoveden poikittaisjohtamislaitteet vaaditaan, ei kallistuman tasaamiseen kuluva aika saa olla pitempi kuin 15 minuuttia. Tarvittavat ohjeet poikittaisjohtamislaitteiden käytöstä on annettava aluksen päällikölle. 6 Kun on kyse epäsymmetrisestä täyttymisestä, aluksen vahingoittumisen jälkeisen lopullisen tilan, sen jälkeen kun kallistuman tasaamistoimenpiteet on suoritettu, on oltava seuraavan mukainen:. 1 symmetrisen täyttymisen tapauksessa jäljellä olevan vaihtokeskuskorkeuden on oltava positiivinen ja suuruudeltaan vähintään 50 millimetriä laskettuna vakiouppoumamenetelmällä, L 144/22 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98 2. epäsymmetrisen täyttymisen tapauksessa ei kallistuskulma saa yhden osaston täyttymällä olla suurempi kuin 7 asetta B-luokan aluksille (uusille ja olemassa oleville) ja 12 astetta C- ja D-luokkien aluksille (uusille). Kahden vierekkäisen osaston samanaikaisessa täyttymisessä ole- massa oleville ja uusille B-luokan aluksille voidaan sallia 12 asteen kallistuma sillä edellytyksellä, että osastoimistekijä ei aluksen missään täyttyvässä osassa ole suurempi kuin 0,5, 3. upporaja ei saa missään tapauksessa painua vedenpinnan alle täyttymän loppuvaiheessa. Jos on otaksuttavissa, että upporaja voi painua vedenpinnan alle täyttymän jossakin välivaiheessa, voi lippuvaltion hallinto vaatia sellaisia tutkimuksia ja järjestelyjä, joita se pitää välttämättöminä aluksen turvallisuuden kannalta. 7. 8. 9. 10. 11. 12 Aluksen päällikölle on annettava ne tiedot, jotka ovat tarpeen vahingoittumattoman aluksen vakavuuden pitämiseksi käyttöolosuhteissa riittävän suurena kestämään kriittisen vaurion. Aluksissa, joissa vuotoveden poikittaisjohtamislaitteet ovat tarpeen, on aluksen päällikölle annettava tiedot niistä vakavuustiloista, joihin kallistumalaskelmat perustuvat, ja kiinnitettävä hänen huomiotaan siihen, että aluksen vaurioituessa epäedullisemmissa olosuhteissa seurauksena voi olla liian suuri kallistuma. Edellä. 7 kohdassa tarkoitettuihin tietoihin, joiden avulla aluksen päällikkö kykenee pitämään vahingoittumattoman aluksen vakavuuden riittävän suurena, on sisällyttävä tieto, joka osoittaa aluksen painopisteen suurimman sallitun korkeuden kölistä (KG) tai vaihtoehtoisesti pienimmän sallitun vaihtokeskuskorkeuden (GM), syväyksien tai uppoumien vaihteluvälille, joka on riittävä kaikissa aluksen käyttöön liittyvissä olosuhteissa. Tiedon on osoitettava eri viippauksien vaikutus ottaen huomioon toiminnalliset rajat. Jokaisessa aluksessa on oltava selvästi merkityt syväysasteikot keulassa ja perässä. Siinä tapauksessa, että syväysmerkinnät eivät sijaitse paikassa, josta ne voidaan helposti lukea, tai jos tietyn liikenteen toiminnalliset pakottavat syyt tekevät syväysmerkintöjen lukemisen vaikeaksi, aluksella on myös oltava luotettava syväyden toteamisjärjestelmä, jonka avulla keulan ja perän syväykset voidaan määrittää. Aluksen lastaamisen jälkeen ja ennen lähtöä päällikön on määritettävä aluksen viippaus ja vakavuus sekä varmistettava ja kirjattava, että alus vastaa vakavuusperusteista annettuja asiaa koskevia sääntöjä. Aluksen vakavuuden määrittäminen on aina tehtävä laskemalla. Tähän voidan käyttää elektronista lastaus- ja vakavuustietokonetta tai vastaavaa menetelmää. Lippuvaltion hallinto ei saa myöntää minkäänlaisia helpotuksia vahingoittuneen aluksen vakavuus- vaatimuksiin, ellei osoiteta, että sellainen vahingoittumattoman aluksen vaihtokeskuskorkeus, joka vastaisi näitä vaatimuksia kaikissa käyttöolosuhteissa, on liian suuri aluksen aiotussa käytössä. Vahingoittuneen aluksen vakavuusvaatimuksiin myönnetään helpotuksia vain poikkeustapauksissa ja sillä edellytyksellä, että lippuvaltion hallinnolle näytetään toteen, että aluksen mittasuhteet, järjestelyt ja muut ominaisuudet ovat vahingoittumisen jälkeisen vakavuuden kannalta parhaat mahdolliset, jotka voidaan käytännössä ja kohtuudella hyväksyä erityisolosuhteissa. 8-1. Vahingoittuneiden ro-ro-matkustaja-alusten vakavuus (R 8-1) OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN RO-RO-MATKUSTAJA-ALUKSET:. 1 Olemassa olevien B-luokan ro-ro-matkustaja-alusten osalta on noudatettava 8 sääntöä viimeistään päivänä, jona suoritetaan ensimmäinen määräaikainen katsastus jäljempänä esitetyn vaatimustenmu- kaisuuspäivän jälkeen A/AMax-arvon mukaisesti, joka on määritelty liitteessä, joka koskee laskenta- menetelmää vanhojen ro-ro-matkustaja-alusten selviytymisominaisuuksien arvioimiseksi käyttäen yksinkertaista päätöslauselmaan A. 265(VII) perustuvaa menetelmää, jonka meriturvallisuuskomitea kehitti viidennessäkymmenennessäyhdeksännessä istunnossaan heinäkuussa 1991 (MSC(Circ. 574)): A/AMax-arvo: Vaatimustenmukaisuuspäivä: alle 85 % 85 % tai enemmän, mutta alle 90 % 90 % tai enemmän, mutta alle 95 % 95 % tai enemmän, mutta alle 97,5 % 97,5 % tai enemmän 1. lokakuuta 1998 1. lokakuuta 2000 1. lokakuuta 2002 1. lokakuuta 2004 1. lokakuuta 2005 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/23 8-2. Erityisvaatimukset ro-ro-matkustaja-aluksille, jotka kuljettavat 400 henkilöä tai enemmän (R 8-2) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN RO-RO-MATKUS- TAJA-ALUKSET: Sen estämättä, mitä II-1/B/8 ja II-1/B/8-1 säännössä määrätään:. 1. 2 uusien ro-ro-matkustaja-alusten, joilla on oikeus kuljettaa 400 henkilöä tai enemmän, on noudatet- tava II-1/B-8 säännössä olevan. 2. 3 kohdan määräyksiä oletettaessa, että vaurio voi olla missä kohdassa tahansa aluksen pituutta L, ja olemassa olevien ro-ro-matkustaja-alusten, joilla on oikeus kuljettaa 400 henkilöä tai enemmän, on noudatettava. 1 kohdan vaatimuksia viimeistään päivänä, jona suoritetaan ensimmäinen määräaikai- nen katsastus. 2. 1,. 2. 2 tai 2. 3 kohdassa esitetyn vaatimustenmukaisuuspäivän jälkeen, myöhäisim- män ajankohdan mukaisesti:. 2. 1 A/AMax-arvo: Vaatimustenmukaisuuspäivä: alle 85 % 85 % tai enemmän, mutta alle 90 % 90 % tai enemmän, mutta alle 95 % 95 % tai enemmän, mutta alle 97,5 % 97,5 % tai enemmän. 2. 2 Kuljetettavien henkilöiden sallittu määrä 1 500 tai enemmän 1 000 tai enemmän, mutta alle 1 500 600 tai enemmän, mutta alle 1 000 400 tai enemmän, mutta alle 600 1. lokakuuta 1998 1. lokakuuta 2000 1. lokakuuta 2002 1. lokakuuta 2004 1. lokakuuta 2010 1. lokakuuta 2002 1. lokakuuta 2006 1. lokakuuta 2008 1. lokakuuta 2010. 2. 3 Aluksen ikä on yhtä suuri tai suurempi kuin 20 vuotta, missä aluksen iällä tarkoitetaan aikaa, joka on laskettu päivästä, jona köli laskettiin, tai päivästä, jona alus oli vastaavassa rakennusvaiheessa, tai päivästä, jona alus muutettiin ro-ro-matkustaja-alukseksi. 9. Soppi- ja koneistotilan laipiot (R 10) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1. 2. 3. 4 Keulasoppi- tai törmäyslaipio on asennettava ja sen on ulotuttava vesitiiviinä laipiokanteen saakka. Tämä laipio on sijoitettava niin, että sen etäisyys keulapystysuorasta on vähintään viisi prosenttia aluksen pituudesta ja korkeintaan 3 metriä lisättynä viidellä prosentilla aluksen pituudesta. Jos mikä tahansa vesiviivan alapuolella oleva aluksen osa ulottuu keulapystysuoran etupuolelle, kuten keulabulbi, on. 1 kohdassa määritellyt etäisyydet mitattava pisteestä, joka on. 1 tällaisen ulokkeen puolivälissä tai. 2 1,5 prosenttia aluksen pituudesta keulapystysuoran etupuolella tai. 3 3 metriä keulapystysuorasta eteenpäin sen mitan mukaan, joka on lyhin. Jos aluksessa on pitkä keulakoroke, on keulasoppi- tai törmäyslaipion jatkuttava säätiiviinä seuraavaan laipiokannen yläpuolella olevaan täyteen kanteen. Jatkeen asennuksen on poissuljettava se mahdollisuus, että keulaportti vaurioittaisi jatketta vaurioituessaan tai irrotessaan. Edellä. 3 kohdassa tarkoitetun jatkeen ei tarvitse olla suoraan alapuolella olevan laipion yläpuolella, jos kaikki jatkeen osat eivät sijaitse. 1 kohdassa tai. 2 kohdassa määritetyn eturajan etupuolella. Kuitenkin olemassa olevissa B-luokan aluksissa:. 1 joissa kalteva lastausramppi on osa laipiokannen yläpuolelle ulottuvan törmäyslaipion jatkeesta, se rampin osa, joka on ylempänä kuin 2,3 metriä laipiokannen yläuolella, saa ulottua korkein- taan 1,0 metriä. 1 ja. 2 kohdassa määritettyjen eturajojen etupuolelle,. 2 joissa nykyinen ramppi ei ole vaatimusten mukainen siten, että se voitaisiin hyväksyä törmäyslai- pion jatkeeksi, ja joissa rampin sijainti estää kyseisen jatkeen sijoittamisen. 1 kohdassa tai. 2 kohdassa määritettyjen rajojen mukaisesti, jatke voi olla. 1 kohdassa tai. 2 kohdassa määritetyn L 144/24 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98 takarajan takana tiettyjen rajojen sisällä. Takarajan takana olevan rajan olisi oltava riittävä ainoastaan sen varmistamiseksi, että rampille jää tilaa. Törmäyslaipion jatkeen on avauduttava eteenpäin, ja sen on oltava. 3 kohdan vaatimusten mukainen, ja jatkeen asennuksen on poissuljettava se mahdollisuus, että ramppi vaurioittaisi jatketta vaurioituessaan tai irrotessaan. 5. 6. 7. 8 Ramppeja, jotka eivät ole edellä mainittujen vaatimusten mukaisia, ei pidetä törmäyslaipion jatkeena. Olemassa olevien B-luokan alusten osalta on sovellettava. 3 ja. 4 kohdan vaatimuksia viimeistään päivänä, jona suoritetaan ensimmäinen määräaikaiskatsastus tämän direktiivin 14 artiklan 1 koh- dassa tarkoitetun päivän jälkeen. Aluksessa on oltava peräsoppilaipio sekä laipiot, jotka erottavat koneistotilan sen keula- ja peräpuolella olevista lasti- ja matkustajatiloista, ja ne on tehtävä vestiiviiksi laipiokanteen saakka. Peräsoppilaipio voi kuitenkin päättyä laipiokannen alapuolella, jollei aluksen turvallisuus osastoimi- sen suhteen siten heikkene. Akselihylsät on joka tapauksessa sijoitettava vestiiviisiin tiloihin. Tiivistysholkki on sijoitettava vestiiviiseen akselitunneliin tai muuhun akselihylsäosastosta erotettuun vesitiiviiseen tilaan, jonka tilavuus on sellainen, että sen täyttyminen tiivistysholkin kautta tapahtuvasta vuodosta ei aiheuta upporajan painumista veden alle. 10. Kaksoispohjat (R 12) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1 Aluksessa on oltava kaksoispohja keulasoppilaipiosta peräsoppilaipioon saakka, jos tämä on käytännössä mahdollista ja soveltuu aluksen rakenteeseen ja tarkoitettuun käyttöön. 1 Aluksiin, joiden pituus on 50 metriä tai enemmän mutta alle 61 metriä, on rakennettava kaksoispohja vähintään koneistotilasta keulasoppilaipioon tai niin lähelle sitä kuin on käytän- nössä mahdollista. 2 Aluksiin, joiden pituus on 61 metriä tai enemmän mutta alle 76 metriä, on rakennettava kaksoisopohja vähintään koneistotilan ulkopuolelle ja sen on ulotuttava keula- ja peräsoppilaipi- oihin saakka tai niin lähelle niitä kuin on käytännössä mahdollista. 3 Aluksiin, joiden pituus on 76 metriä tai enemmän, on rakennettava kaksoispohja keskiosaan ja sen on ulotuttava keula- ja peräsoppilaipioihin saakka tai niin lähelle niitä kuin on käytännössä mahdollista. Jos kaksoispohja vaaditaan, sen on täytettävä korkeuden osalta hyväksytyn laitoksen standardit ja sisäpohjan on ulotuttava aluksen kylkiin saakka niin, että se suojaa pohjaa kuvun taipeeseen asti. Suojaus katsotaan riittäväksi, jos kaksoispohjan reunalevyn ulkosyrjän ja kupulevyn leikkausviiva ei missään kohdassa ole sen vaakasuoran tason alapuolella, joka kulkee nollakaaren ja sen poikittaisen diagonaaliviivan leikkauspisteen kautta, joka on vedetty 25 asteen kulmassa perusviivaa vastaan pisteestä, jonka etäisyys aluksen keskiviivasta on puoli mallileveyttä. Pienet kaivot, jotka on rakennettu kaksoispohjan lastisuojien yms. tyhjennystä varten, eivät saa ulottua syvemmälle kuin on välttämätöntä. Missään tapauksessa kaivon syvyys ei saa olla suurempi kuin kaksoispohjan korkeus keskiviivalla vähennettynä 460 millimetrillä; kaivo ei myöskään saa ulottua. 2 kohdassa mainitun vaakasuoran tason alapuolelle. Ulkopohjaan saakka ulottuva kaivo sallitaan kuitenkin akselitunnelin peräpäässä. Lippuvaltion hallinto voi sallia muitakin kaivoja (esimerkiksi voiteluöljykaivoja pääkoneiden alla), jos se katsoo, että nämä järjestelyt antavat yhtä hyvän suojan kuin tämän säännön mukainen kaksoispohja. Kaksoispohjaa ei tarvitse rakentaa kooltaan kohtalaisiin vesitiiviisiin osastoihin, joita käytetään yksinomaan nesteiden kuljetukseen, jos aluksen turvallisuus pohja- tai kylkivaurion sattuessa ei lippuvaltion hallinnon mielestä täten heikkene. Lippuvaltion hallinto voi olla vaatimatta kaksoispohjaa sellaiseen aluksen osaan, joka on osastoitu käyttämällä osastoimistekijää, joka on korkeintaan 0,50, jos se katsoo, että kaksoispohjan rakenta- minen aluksen tuohon osaan ei sovellu aluksen rakenteeseen eikä sen tarkoitettuun käyttöön. 2. 3. 4. 5 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/25 11. Osastoimislastiviivojen määrääminen, merkitseminen ja kirjaaminen (R 13) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7 Vaaditun osastoimistiheyden säilyttämiseksi alukselle on määrättävä ja sen kylkiin on merkittävä hyväksyttyä osastoimissyväyttä vastaava lastiviiva. Alukselle, jossa on vaihtoehtoisesti joko matkus- tajien tai lastin kuljetukseen soveltuvat erityiset tilat, voidaan, jos aluksen omistaja niin haluaa, edellisen lisäksi määrätä ja merkitä yksi tai useampia osastoimislastiviivoja vastaamaan niitä osastoimissyväyksiä, jotka lippuvaltion hallinto voi hyväksyä tällaista vaihtoehtoista käyttöä var- ten. Määrätyt ja merkityt osastoimislastiviivat on mainittava matkustaja-aluksen turvallisuuskirjassa sekä ilmoitettava merkinnällä C. 1, jos osastoimislastiviivoja on vain yksi. Jos osastoimislastiviivoja on enemmän kuin yksi, vaihtoehtoiseen käyttöön tarkoitetut osastoimislastiviivat on ilmoitettava merkinnällä C. 2, C. 3, C. 4, jne. (1). Jokaista tällaista lastiviivaa vastaava varalaita on mitattava samassa kohdassa ja samasta kansivii- vasta kuin voimassa olevan Kansainvälisen lastiviivayleissopimuksen mukaisesti määrätyt varalai- dat. Jokaista hyväksyttyä osastoimislastiviivaa vastaava varalaita ja ne käyttöolosuhteet, joita varten tämä varalaita on hyväksytty, on selvästi mainittava matkustaja-aluksen turvallisuuskirjassa. Missään tapauksessa ei osastoimislastiviivan merkkiä saa asettaa sen ylimmän suolaisen veden lastiviivan yläpuolelle, joka on määrätty aluksen lujuuden tai voimassa olevan Kansainvälisen lastiviivayleissopimuksen perusteella. Siitä riippumatta missä kohdassa osastoimislastiviivojen merkit ovat, alusta ei missään tapauksessa saa lastata niin syvälle, että voimassa olevan Kansainvälisen lastiviivayleissopimuksen mukaisesti kyseistä vuodenaikaa ja aluetta varten määritelty lastiviivamerkki joutuu vedenpinnan alle. Alusta ei saa missään tapauksessa lastata niin syvälle, että kyseistä matkaa ja käyttöä vastaavan osastoimislastiviivan merkki joutuu vedenpinnan alle. 12. Vesitiiviiden laipioiden ym. rakenne ja ensimmäinen koestus (R 14) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1 Jokainen poikittainen tai pitkittäinen vesitiivis osastoimislaipio on rakennettava siten, että se kykenee kestämään riittävällä varmuudella suurimman vesipatsaan paineen, joka siihen voi kohdistua aluksen vahingoittumistapauksessa, mutta vähintään upporajan korkeuteen asti ulottuvan vesipatsaan pai- neen. Näiden laipioiden rakenteen on oltava hyväksytyn laitoksen standardien mukainen. 2. 1 Laipioissa olevien askelmien ja syvennysten on oltava vesitiiviit ja yhtä lujat kuin niihin liittyvät laipiot. 2. 2 Jos kaaria tai palkkeja kulkee vesitiiviin kannen tai laipion läpi, kyseinen kansi tai laipio on tehtävä rakenteeltaan vesitiiviiksi käyttämättä puuta tai sementtiä. 3 Pääosastojen koestaminen täyttämällä ne vedellä ei ole pakollista. Jos koestusta vedellä täyttämällä ei suoriteta, on koestus vesisuihkulla pakollinen; tämä koestus on suoritettava mahdollisimman myöhäisessä rakennusvaiheessa. Vesitiiviiden laipioiden yksityiskohtainen tarkastus on suoritettava joka tapauksessa. 4 Keulasoppi, kaksoispohjat (mukaan lukien tunnelikölit) ja sisälaidoitukset on koestettava. 1 kohdan vaatimuksia vastaavan vesipatsaan paineella. (1) C-kirjaimen jäljessä olevat arabialaiset numerot osastoimislastiviivojen merkinnässä voidaan korvata roomalaisilla numeroilla tai kirjaimilla, jos lippuvaltion hallinto katsoo, että tämä on tarpeen merkintöjen erottamiseksi kansainväli- sistä osastoimislastiviivojen merkinnöistä. L 144/26 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98. 5. 6 Tankit, jotka on tarkoitettu nesteiden säilytykseen ja muodostavat osan aluksen osastoimisesta, on tiiviyden toteamiseksi koestettava vesipatsaan paineella, jonka korkeus vastaa ylimpään osastoimis- lastiviivaan ulottuvaa vesipatsasta tai vesipatsasta, joka vastaa kahta kolmannesta kölin ja upporajan välisestä korkeudesta tankkien kohdalla, käyttämällä niistä suurempaa, kuitenkin niin, että koestus- painekorkeus ei missään tapauksessa saa olla pienempi kuin 0,9 metriä tankin kannen yläpuolella; jos vedellä koestus on mahdoton toteuttaa, voidaan hyväksyä ilmanvuotokoestus, jossa tankkeihin kohdistetaan korkeintaan 0,14 baarin ilmanpaine. Edellä. 4 ja. 5 kohdassa mainittujen koestusten tarkoitus on saada varmuus siitä, että osastoimisen rakenteelliset osat ovat vesitiiviit, eikä niitä voida pitää koestuksina jonkin osaston soveltuvuudesta polttoöljyn säilytykseen tai muihin erityisiin tarkoituksiin, jota varten voidaan vaatia tiukempi koestus, riippuen siitä korkeudesta, johon neste voi nousta tankissa tai siihen liittyvissä putkissa. 13. Aukot vesitiiviissä laipioissa (R 15) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1 Vesitiiviissä laipiossa olevien aukkojen lukumäärä on rajoitettava niin pieneksi kuin se aluksen rakenteeseen ja tarkoitettuun käyttöön nähden on mahdollista; näissä aukoissa on oltava kunnolliset sulkemislaitteet. 2. 1 Jos putkia, valumaputkia, sähköjohtoja jne. johdetaan vesitiiviiden osastoimislaipioiden läpi, laipioi- den vesitiiviys on varmistettava sopivin keinoin. 2. 2 Putkistoon kuulumattomia venttiilejä ei sallita vesitiiviissä osastoimislaipioissa. 2. 3 Lyijyä tai muuta kuumuutta kestämätöntä ainetta ei saa käyttää vesitiiviiden osastoimislaipioiden läpi kulkevissa putkistoissa, jos tällaisten putkistojen vahingoittuminen tulipalon sattuessa saattaisi heikentää laipioden vesitiiviyttä. 3. 1 Ovi-, kulku- tai muita pääsyaukkoja ei sallita:. 1 törmäyslaipioissa upporajan alapuolella. 3. 2. 3. 3. 4. 2 vesitiiviissä poikittaislaipioissa, jotka erottavat lastitilan sen viereisestä lastitilasta lukuun otta- matta. 10. 1 kohdassa ja 14 säännössä mainittuja tapauksia. Jäljempänä. 3. 3 kohdassa mainituin poikkeuksin voidaan törmäyslaipion läpi upporajan alapuolella johtaa korkeintaan yksi putki keulasoppitankissa olevia nesteitä varten, jos putkessa on sulkuvent- tiili, jota voidaan käsitellä laipiokannen yläpuolelta ja jonka pesä on kiinnitetty törmäyslaipioon keulasopen sisäpuolelle. Tämän venttiilin kiinnittäminen törmäyslaipion peräpuolelle voidaan kuiten- kin hyväksyä, jos venttiili on helposti saavutettavissa kaikissa aluksen käyttöolosuhteissa eikä sen sijaintipaikka ole lastitila. Jos keulasoppi on jaettu kahden erilaisen nesteen säilyttämistä varten, voidaan törmäyslaipion läpi upporajan alapuolella johtaa kaksi putkea, joista kummankin on oltava asennettu. 3. 1 kohdassa edellytetyllä tavalla, kuitenkin ainoastaan, jos muuta vaihtoehtoa ei käytännössä ole toisen putken asentamiselle ja jos keulasopen lisätyn osastoimisen huomioon ottaen aluksen turvallisuus säilyy. Tiloissa, joihin on sijoitettu aluksen kuljetuksessa tarvittava pää- ja apukoneisto kattiloineen, jokaiseen poikittaiseen päälaipioon saa tehdä korkeintaan yhden oven, lukuun ottamatta akselitunne- lien ovia. Jos aluksessa on kaksi tai useampia potkuriakseleita, akselitunnelien välillä on oltava suora käytäväyhteys. Koneistotilan ja akselitunnelitilojen välillä saa olla vain yksi ovi aluksissa, joissa on kaksi potkuriakselia ja vain kaksi ovea, jos potkuriakseleita on enemmän kuin kaksi. Kaikkien näiden ovien on oltava liukuovia, ja ne on sijoitettava niin, että niiden kynnykset ovat mahdollisim- man korkealla. Käsikäyttöinen koneisto, jolla näitä ovia liikutellaan laipiokannen yläpuolelta, on sijoitettava koneistoja sisältävien tilojen ulkopuolelle. 5. 1 OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET ja UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET, JOIDEN PITUUS ON ALLE 24 METRIÄ: Vesitiiviiden ovien on oltava liukuovia, saranaovia tai muita vastaavantyyppisiä ovia. Levyovia, jotka kiinnitetään vain pulteilla, ja ovia, jotka sulkeutuvat pudottamalla tai putoavan painon vaikutuk- sesta, ei sallita. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/27 UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET, JOIDEN PITUUS ON VÄHINTÄÄN 24 METRIÄ: Vesitiiviiden ovien, lukuun ottamatta. 10. 1 kohdan tai 14 säännön määräysten mukaisia ovia, on oltava. 7 kohdan vaatimusten mukaisia koneellisesti käytettäviä liukuovia, jotka pystytään sulke- maan samanaikaisesti komentosillan ohjauspöydästä siten, että siihen menee korkeintaan 60 sekuntia aluksen ollessa suorassa. 5. 2 OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET ja UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET, JOIDEN PITUUS ON ALLE 24 METRIÄ: Liukuovet voivat olla: joko pelkästään käsikäyttöisiä tai sekä koneellisesti että käsin käytettäviä. UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET, JOIDEN PITUUS ON 24 METRIÄ TAI ENEM- MÄN: Aluksissa, joissa vesitiiviiden ovien lukumäärä on korkeintaan kaksi, ja kyseiset ovet on sijoitettu koneistotilaan tai tällaista tilaa rajaaviin laipioihin, lippuvaltion hallinto voi sallia, että kyseiset kaksi ovea ovat ainoastaan käsin käytettäviä. Jos on asennettu käsikäyttöisiä liukuovia, kyseiset ovet on suljettava ennen kuin alus irtautuu laiturista lähtiessään matkalle, jolla se kuljettaa matkustajia, ja ovien on oltava suljettuina matkan ajan. UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 5. 3 Sekä kone- että käsikäyttöisten vesitiiviiden ovien liikuttamislaitteilla on kyettävä sulkemaan ovi aluksen ollessa kallistuneena 15 astetta kummalle puolelle tahansa. On myös otettava huomioon voimat, jotka voivat vaikuttaa ovien jommallakummalla puolella, kun vesi virtaa aukon läpi staattisella putouskorkeudella, joka vastaa vähintään 1 metrin veden korkeutta oven keskiviivan kohdalla kynnyksen yläpuolella. UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET, JOIDEN PITUUS ON 24 METRIÄ TAI ENEMMÄN:. 5. 4 Vesitiiviin oven ohjaimet, mukaan lukien hydraulijohtimet ja sähkökaapelit, on pidettävä mahdolli- simman lähellä sitä laipiota, johon ovet on asennettu, jotta niiden todennäköisyys vaurioitua missä tahansa aluksen kärsimässä vauriossa on mahdollisimman pieni. Vesitiiviit ovet ja niiden ohjaimet on sijoitettava niin, että jos alus vaurioituu aluksen viidesosan leveydeltä, kun kyseinen etäisyys mitataan oikeissa kulmissa keskiviivaan nähden ylimmän osastoimislastiviivan tasolla, vaurioituneen osan ulkopuolella olevien vesitiiviiden ovien toiminta ei häiriinny. 5. 5 Kaikki kone- ja käsikäyttöiset vesitiiviit liukuovet on varustettava osoittimilla, jotka näyttävät kaikissa kaukosäätöasemissa sen, ovatko ovet auki tai kiinni. Kauko-säätöasemia saa olla ainoastaan komentosillalla. 7. 1. 5 kohdan vaatimuksen mukaisesti ja paikassa, jossa. 7. 1. 4 kohdan mukaisesti vaaditaan laipiokannen yläpuolista käsikäyttöä. OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET ja UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET, JOIDEN PITUUS ON ALLE 24 METRIÄ:. 5. 6 Sellaiset vesitiiviit ovet, jotka eivät ole. 5. 1—. 5. 5 kohdan mukaisia, on suljettava ennen matkan alkua ja pidettävä suljettuina merellä oltaessa; kyseisten ovien avaamisesta satamassa ja sulkemisesta ennen aluksen lähtöä satamasta on tehtävä merkintä laivapäiväkirjaan. UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET, JOIDEN PITUUS ON ALLE 24 METRIÄ, SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 6. 1 Käsikäyttöiset liukuovet voivat olla vaakasuoraan tai pystysuoraan liikkuvia. Liikuttamiskoneistoa on voitava käyttää itse oven luona sen kummaltakin puolelta ja helppopääsyisestä paikasta laipiokannen yläpuolelta; koneiston on toimittava täydellisellä kammen kiertoliikkeellä tai jollain muulla hyväksytyllä koneiston liikkeellä, joka on yhtä takuuvarma. Ovea käsikoneistolla suljettaessa aika, joka kuluu oven täydellisen sulkemiseen aluksen ollessa suorassa, saa olla korkeintaan 90 sekuntia. L 144/28 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98. 6. 2 OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: Konekäyttöiset liukuovet voivat olla vaakasuoraan tai pystysuoraan liikkuvia. Jos ovi on koneellisesti liikuteltavissa ohjauskeskuksesta, koneisto on tehtävä sellaiseksi, että ovea voidaan liikuttaa koneel- lisesti myös sen molemmilta puolilta. Laipion kummallekin puolelle on varattava oven koneellisen sulkemislaitteen yhteyteen paikalliset ohjausvivut, jotka on sijoitettava siten, että ovesta kulkevat henkilöt voivat pitää molemmat ohjausvivut aukiasennossa, eivätkä voi käynnistää vahingossa sulkemiskoneistoa. Konekäyttöiset liukuovet on varustettava käsikäyttöisellä koneistolla, jota voi- daan käyttää itse oven luona sen kummaltakin puolelta sekä helppopääsyisestä paikasta laipiokannen yläpuolelta; koneiston on toimittava täydellisellä kammen kiertoliikkeellä tai jollakin muulla hyväk- sytyllä koneiston liikkeellä, joka on yhtä takuuvarma. Äänimerkkilaittein on annettava varoitus siitä, että ovi on alkanut sulkeutua, ja äänimerkin on soitava, kunnes ovi on täysin sulkeutunut. Lisäksi alueilla, joissa on kova ympäröivä melu, edellytetään äänimerkin täydentämistä oven luona vilkku- valla merkkivalolla. UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET, JOIDEN PITUUS ON 24 METRIÄ TAI ENEMMÄN:. 7. 1 Jokaisen konekäyttöisen vesitiiviin liukuoven:. 1 on liikuttava pysty- tai vaakasuunnassa,. 2 on. 11 kohdan mukaisesti oltava yleensä sisäleveydeltään korkeintaan 1,2 metriä. Lippuvaltion hallinto voi sallia tätä suuremmat ovet vain siihen leveyteen saakka, joka katsotaan tarpeelliseksi aluksen tehokkaan toiminnan kannalta sillä edellytyksellä, että muut turvatoimet, mukaan lukien seuraavat, otetaan huomioon:. 2. 1 erityistä huomiota kiinnitetään oven vahvuuteen ja sen sulkemislaitteisiin vuotojen estämi- seksi,. 2. 2 oven on sijaittava vaurioalueen B/5 ulkopuolella,. 2. 3 ovi on pidettävä suljettuna aluksen ollessa merellä, lukuun ottamatta rajoitettuja ajanjaksoja, jotka lippuvaltion hallinto katsoo ehdottoman tarpeellisiksi;. 3 on oltava varustettu laitteilla, jotka tarvitaan oven avaamiseksi ja sulkemiseksi käyttäen sähkö- voimaa, hydrauliikkaa tai muuta voimanlähdettä, jonka lippuvaltion hallinto voi hyväksyä,. 4 on oltava varustettu erillisellä käsikäyttömekanismilla. Ovi on voitava avata ja sulkea käsin oven luota kummaltakin puolelta, minkä lisäksi se on voitava sulkea helppopääsyisestä paikasta laipiokannen yläpuolelta; koneiston on toimittava täydellisellä kammen kiertoliikkeellä tai jollakin muulla yhtä turvallisella liikkeellä, jonka lippuvaltion hallinto voi hyväksyä. Kiertämisen tai muun liikeen suunta on oltava selvästi merkitty kaikissa käyttöasennoissa. Aika, joka kuluu oven täydelliseen sulkemiseen käsikoneistoa käytettäessä, saa olla korkeintaan 90 sekuntia aluksen ollessa suorassa,. 5 on oltava varustettu ohjaimilla oven avaamiseksi ja sulkemiseksi koneellisesti oven kummaltakin puolelta sekä oven sulkemiseksi koneellisesti komentosillan ohjauspöydästä,. 6 on oltava varustettu äänimerkillä, joka erottuu alueen kaikista muista äänimerkeistä, ja soi aina, kun ovi suljetaan koneellisesti kaukosäätölaitteella, ja jonka on soitava vähintään 5 sekuntia ja korkeintaan 10 sekuntia, ennen kuin ovi alkaa liikkua, ja jonka soimisen on jatkuttava, kunnes ovi on täysin sulkeutunut. Jos on kyse muualta tapahtuvasta käsikäytöstä, riittää, kun äänimerkki soi vain oven liikkuessa. Lisäksi matkustajille varatuilla alueilla ja alueilla, joissa on kova ympäröivä melu, lippuvaltion hallinto voi vaatia äänimerkin täydentämistä oven luona vilkkuvalla merkkivalolla, ja. 7 on sulkeuduttava suunnilleen yhtä nopeasti voimanlähdettä käytettäessä. Sulkeutumisaika het- kestä, jolloin ovi alkaa liikkua, hetkeen, jolloin se on täysin kiinni, ei missään tapauksessa saa olla alle 20 sekuntia eikä yli 40 sekuntia aluksen ollessa suorassa. 7. 2 Konekäyttöisten vesitiiviiden liukuovien tarvitsema sähkövoima on toimitettava varakytkintaulusta joko suoraan tai erillisen, laipiokannen yläpuolella sijaitsevan jakotaulun kautta; niihin liittyvien ohjaus-, osoitin- ja hälytyspiirien syötön on tapahduttava varakytkintaulusta joko suoraan tai 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/29 erillisen, laipiokannen yläpuolella sijaitsevan jakotaulun kautta, ja niille on kyettävä johtamaan automaattisesti voimaa väliaikaisesta sähköenergian varalähteestä, jos joko sähköenergian pääläh- teessä tai varalähteessä on häiriö. 7. 3 Konekäyttöisissä vesitiiviissä liukuovissa on oltava joko:. 1 keskitetty hydraulinen järjestelmä ja kaksi riippumatonta voimanlähdettä, joista kummassakin on moottori ja pumppu, jotka pystyvät sulkemaan kaikki ovet samanaikaisesti. Lisäksi koko järjestelmää varten on oltava paineakkuja, joiden teho riittää käyttämään kaikkia ovia vähintään kolme kertaa — sulkemaan, avaamaan ja sulkemaan — 15 asteen vastakkaisessa kallistumassa. Tämä toimintojakso on voitava toteuttaa, kun akku on pumpun kytkentäpaineessa. Käytettävän nesteen valinnassa on otettava huomioon lämpötila, jossa järjestelmä todennäköisesti joutuu toimimaan käytön aikana. Voimankäyttöjärjestelmä on suunniteltava minimoimaan se mahdolli- suus, että hydrauliikkaputkiston yksittäinen vaurio vaikuttaisi haitallisesti useamman kuin yhden oven toimintaan. Hydraulinen järjestelmä on varustettava laitteella, joka hälyttää konekäyttöjär- jestelmän hydraulinesteen vähenemisestä, ja kaasun alipaineen hälytyslaitteella tai muulla tehok- kaalla keinolla, jolla valvotaan paineakkuihin varastoidun energian häviämistä. Näiden hälytys- laitteiden on oltava äänimerkkejä ja merkkivaloja, ja niiden on sijaittava komentosillan ohjaus- pöydässä, tai. 2 riippumaton hydraulinen järjestelmä kullekin ovelle siten, että kussakin voimanlähteessä on moottori ja pumppu, jotka pystyvät sulkemaan oven. Lisäksi on oltava paineakku, jonka teho riittää käyttämään ovea vähintään kolme kertaa — sulkemaan, avaamaan ja sulkemaan — 15 asteen vastakkaisessa kallistumassa. Tämä toimintojakso on voitava toteuttaa, kun akku on pumpun kytkentäpaineessa. Käytettävän nesteen valinnassa on otettava huomioon lämpötila, jossa järjestelmä todennäköisesti joutuu toimimaan käytön aikana. Komentosillan ohjauspöy- dässä on oltava kaasun alipaineen ryhmähälytin tai muu tehokas keino, jolla valvotaan paineakkuihin varastoidun energian häviämistä. Jokaisessa paikallisessa käyttöasennossa on lisäksi oltava varastoidun energian häviämisestä ilmoittava ilmaisin, tai. 3 riippumaton sähköjärjestelmä ja moottori kullekin ovelle siten, että kussakin voimanlähteessä on moottori, joka pystyy avaamaan ja sulkemaan oven. Voimanlähteeseen on voitava automaattisesti johtaa voimaa väliaikaisesta sähköenergian varalähteestä, jos joko sähköenergian päälähteessä tai varalähteessä on häiriö, ja tehon on riitettävä käyttämään ovea vähintään kolme kertaa — sulkemaan, avaamaan ja sulkemaan — 15 asteen vastakkaisessa kallistumassa. Edellä. 7. 3. 1,. 7. 3. 2 ja. 7. 3. 3 kohdassa eriteltyjen järjestelmien osalta on annettava seuraava määräys: Konekäyttöisissä vesitiiviissä liukuovissa tarvittavat energiajärjestelmät on pidettävä erillään kaikista muista energiajärjestelmistä. Yksittäinen häiriö sähköisissä tai hydraulisissa konekäyttöi- sissä järjestelmissä, hydraulista käynnistinlaitetta lukuun ottamatta, ei saa estää yhdenkään oven käsikäyttöistä toimintaa. 7. 4 Laipion kummallekin puolelle on varattava vähintään 1,6 metrin korkeuteen lattiasta ohjausvivut, joiden on oltava niin sijoitetut, että ovesta kulkevat henkilöt voivat pitää molemmat ohjausvivut aukiasennossa, eivätkä voi vahingossa panna sulkemiskoneistoa käyntiin. Vipujen liikesuuntien ovea avattaessa ja suljettaessa on oltava oven liikkeen suuntaisia ja ne on merkittävä selvästi. Asuntotilojen vesitiiviiden ovien hydrauliset ohjausrivat on siinä tapauksessa, että oven sulkemisliik- keen käynnistämiseen tarvitaan vain yksi toiminto, sijoitettava siten, että lapset eivät voi niitä käyttää, esimerkiksi sellaisten peiliovien taakse, joiden salvat on sijoitettu vähintäään 170 sentti- metrin korkeudelle kannen tasosta. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET JA OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET, JOIDEN PITUUS ON 24 METRIÄ TAI ENEMMÄN: Ovien molemmilla puolilla on oltava ohjetaulu, jossa kerrotaan, miten ovi toimii. Jokaisen oven kummallakin puolella on myös oltava kirjallinen tai kuvallinen varoitustaulu, jossa varoitetaan vaarasta, joka aiheutuu, jos oviaukkoon jää oven sulkeutumisen käynnistyttyä. Nämä taulut on L 144/30 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98 tehtävä kestävästä aineesta ja ne on asennettava tukevasti. Ohjetaulun tekstissä tai varoitustaulussa on ilmoitettava kyseisen oven sulkeutumisaika. UUDET B-, C- JA D-LUOKAN ALUKSET, JOIDEN PITUUS ON 24 METRIÄ TAI ENEMMÄN:. 7. 5 Vesitiiviiden ovien sähkölaitteet ja komponentit on sijoitettava laipiokannen yläpuolelle ja vaarallis- ten alueiden ja tilojen ulkopuolelle, jos se on mahdollista. 7. 6 Sähkölaitekotelot, jotka on välttämätöntä sijoittaa laipiokannen alapuolelle, on asianmukaisesti suojattava veden tunkeutumiselta. 7. 7 Sähkövoima-, ohjaus-, osoitin- ja hälytyspiirit on suojattava vioilta siten, että vika yhdessä ovipiirissä ei aiheuta vikaa missään muussa ovipiirissä. Oikosulut ja muut viat oven hälytys- tai osoitinpiireissä eivät saa johtaa kyseisen oven konekäyttöisen toiminnon menettämiseen. Järjestelyjen on oltava sellaisia, että vesivuoto laipiokannen alapuolisiin sähkövarusteisiin ei aiheuta oven avautumista. 7. 8 Yksittäinen sähkövika konekäyttöisen vesitiiviin liukuoven konekäyttö- tai ohjausjärjestelmässä ei saa johtaa suljetun oven avautumiseen. Virransyötön saatavuutta on tarkkailtava jatkuvasti virtapii- rin kohdassa, joka on mahdollisimman lähellä jokaista. 7. 3 kohdassa edellytettyä moottoria. Jokaisen tällaisen voimalähteen menetyksen pitäisi laukaista äänimerkki- ja merkkivalohälytys komentosillan ohjauspöydässä. 8. 1 Komentosillan ohjauspöydässä on oltava pääohjauskytkin kahta ohjaustapaa varten: ’paikallisoh- jaus’, joka sallii kaikkien ovien paikallisen avaamisen ja sulkemisen käytön jälkeen ilman automaat- tista sulkeutumista, ja ’ovet kiinni’ -ohjaustapa, joka sulkee automaattisesti kaikki avoinna olevat ovet. ’Ovet kiinni’ -ohjaustapa sallii ovien paikkallisen avaamisen, ja se sulkee oven automaattisesti heti, kun paikallinen ohjausmekanismi on vapautettu. Pääohjauskytkimen on tavallisesti oltava paikkallisohjausasennossa. ’Ovet kiinni’ -ohjausta on käytettävä vain hätätilanteissa ja koekäytössä. 8. 2 Komentosillan ohjauspöydässä on oltava jokaisen oven sijainnin osoittava diagrammi, jossa merkki- valoilla osoitetaan jokaisen oven osalta, onko se auki vai kiinni. On osoitettava punaisella valolla, että ovi on täysin auki, ja vihreällä valolla, että ovi on täysin kiinni. Silloin, kun ovi suljetaan kaukosäätölaitteella, on oven sulkeutuminen osoitettava vilkkuvalla punaisella valolla. Osoittimiin tarvittavan virtapiirin on oltava ohjauspiiristä riippumaton jokaisessa ovessa. 8. 3 Ei saa olla mahdollista avata mitään ovea kaukosäätölaitteella keskusvalvonta-asemasta. UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 9. 1 Kaikki vesitiiviit ovet on merellä oltaessa pidettävä suljettuina, mutta ne voidaan avata merellä oltaessa. 9. 2 ja. 9. 3 kohdassa määritellyistä syistä. Vesitiiviit ovet, joiden leveys on. 11 kohdan nojalla suurempi kuin 1,2 metriä, saa avata ainoastaan kyseisessä kohdassa eritellyissä olosuhteissa. Kaikkien ovien, jotka avataan tämän kohdan mukaisesti, on oltava valmiina välittömästi suljetta- viksi. 9. 2 Vesitiivis ovi voidaan avata merellä oltaessa matkustajien ja laivaväen kulkemisen vuoksi tai, jos se on välttämätöntä, oven välittömässä läheisyydessä suoritettavan työn vuoksi. Ovi on suljettava välittömästi sen jälkeen, kun siitä on kuljettu, tai kun työ, jota varten ovi on auki, on päätetty. 9. 3 Tiettyjen vesitiiviiden ovien sallitaan olevan avoimina merellä oltaessa ainoastaan, jos sitä pidetään ehdottoman välttämättömänä; toisin sanoen sitä, että ovi on auki, pidetään olennaisen tärkeänä aluksen koneiston turvalliselle ja tehokkaalle toiminnalle tai sille, että matkustajat pääsevät kulke- maan tavallisissa olosuhteissa rajoittamatta koko matkustajille varatulla alueella. Lippuvaltion hallinto päättää kyseisestä asiasta harkittuaan tarkoin sen vaikutuksia aluksen toimintaan ja selviytymiskyvylle. Tällainen vesitiivis ovi, jonka sallitaan olevan avoin, on osoitettava selkeästi aluksen vakavuustiedoissa, ja sen on aina oltava valmiina välittömästi suljettavaksi. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/31 UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET:. 10. 1 Rakenteeltaan hyväksyttyjä vesitiiviitä ovia voidaan asentaa vesitiiviisiin laipioihin, jotka erottavat toisistaan välikannen lastitiloja, jos lippuvaltion hallinto katsoo, että tällaiset ovet ovat olennaisen tärkeitä. Nämä ovet saavat olla sarana-, rulla- tai liukuovia, mutta ne eivät saa olla kauko-ohjattuja. Ne on sijoitettava mahdollisimman korkealle ja niin kauas aluksen sivulaidoituksesta kuin mahdol- lista, mutta missään tapauksessa ei sivua lähinnä olevan pystysuoran ovenpielen etäisyys laidoituk- sesta saa olla pienempi kuin viidennes aluksen leveydestä; kyseinen etäisyys on mitattava kohtisuo- raan aluksen keskiviivaa vastaan ylimmän osastoimislastiviivan tasossa. 10. 2 Nämä ovet on suljettava ennen matkan alkua ja pidettävä suljettuina merellä oltaessa; kyseisten ovien avaamisesta satamassa ja sulkemisesta ennen aluksen lähtöä satamasta on tehtävä merkintä laivapäiväkirjaan. Jos tällaisen oven luokse voi päästä matkan aikana, on ovi varustettava laitteella, joka estää oven luvattoman avaamisen. Jos tällaisten ovien asentamista suunnitellaan, lippuvaltion hallinnon on erityisesti harkittava niiden lukumäärää ja järjestelyä. 11 Laipioissa ei sallita irrotettavia levyjä muualla kuin koneistotiloissa. Näiden levyjen on aina oltava paikoillaan ennen kuin alus lähtee satamasta, eikä niitä saa poistaa paikoiltaan merellä oltaessa, ellei se ole ehdottoman välttämättöntä, ja silloinkin päällikön harkinnan mukaisesti. Lippuvaltion hallinto voi sallia jokaisessa poikittaisessa päälaipiossa ainoastaan yhden. 7. 1. 2. kohdassa määritettyä liukuovea suuremman konekäyttöisen vesitiiviin liukuoven korvaamisen kyseisillä irrotettavilla levyillä sillä edellytyksellä, että kyseiset ovet suljetaan ennen kuin alus lähtee satamasta ja että niitä ei avata merellä oltaessa, ellei se ole ehdottoman välttämätöntä ja silloinkin päällikön harkinnan mukaisesti. Kyseisten ovien ei tarvitse täyttää. 7. 1. 4 kohdan 90 sekunnin aikavaatimusta, joka kuluu oven täydelliseen sulkemiseen käsikoneistoa käytettäessä. Kyseisten ovien avaamisesta ja sulkemisesta aluksen ollessa merellä tai satamassa on tehtävä merkintä laivapäiväkirjaan. 14. Kuljetusajoneuvoja ja niiden henkilöstöä kuljettavat alukset (R 16) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1. 2 Tätä sääntöä sovelletaan matkustaja-aluksiin, jotka on suunniteltu tai muutettu kuljettamaan kuljetusajoneuvoja ja niiden henkilöstöä. Jos tällaisessa aluksessa matkustajien kokonaislukumäärä, mukaan lukien kuljetusajoneuvojen henki- löstö, ei ole suurempi kuin N = 12 + A/25, missä A = niiden tilojen kokonaiskansipinta-ala (neliömetreinä), jotka ovat käytettävissä kuljetusajoneuvojen kuljetukseen, ja missä vapaa korkeus ahtauspaikalla ja tällaisten tilojen sisäänpääsyn kohdalla on vähintään 4 metriä, sovelletaan 13 säännön. 10 kohdan määräyksiä vesitiiviistä ovista lukuun ottamatta sitä, että ovet voidaan lastitiloja osastoivissa vesitiiviissä laipioissa sijoittaa mille tasolle tahansa. Lisäksi vaaditaan, että komentosil- lalla on osoittimet, jotka automaattisesti näyttävät, milloin kukin ovi on kiinni ja kaikki ovien kiinnityslaitteet varmistettu. 3 Sovellettaessa tämän luvun määräyksiä tällaiseen alukseen on N se suurin matkustajalukumäärä, joka voidaan vahvistaa alukselle tämän säännön mukaisesti. 15. Aukot ulkolaidoituksessa upporajan alapuolella (R 17) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1 Aluksen ulkolaidoituksessa olevien aukkojen lukumäärä on rajoitettava niin pieneksi kuin se aluksen rakenteeseen ja tarkoitettuun käyttöön nähden on mahdollista. 2. 1 Kaikkien ulkolaidoituksessa olevien aukkojen sulkemislaitteiden rakenteen ja tehokkuuden on vastattava niiden aiottua tarkoitusta ja sijoituspaikkaa. 2. 2 Valoventtiilejä ei saa sijoittaa siten, että niiden alareuna on alempana kuin laipiokannen ulkoreunan kanssa yhdensuuntainen viiva, jonka alin kohta on 2,5 prosenttia aluksen leveydestä tai 500 millimetriä, ylimmän osastoimislastiviivan yläpuolella, suuremman mitan mukaisesti, ja lisäksi voimassa olevan Kansainvälisen lastiviivayleissopimuksen määräyksiä on noudatettava. L 144/32 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98. 2. 3 Kaikkien valoventtiilien, joiden alareunat ovat upporajan alapuolella, on oltava rakenteeltaan sellaisia, että niitä ei voi avata ilman aluksen päällikön suostumusta. 2. 4 Jos välikannella jonkin. 2. 3 kohdassa mainitun valoventtiilin alareuna aluksen lähtiessä satamasta on sen viivan alapuolella, joka laipiokannen ulkoreunan kanssa yhdensuuntaisena on alimmassa kohdassaan 1,4 metriä lisättynä 2,5 prosentilla aluksen leveydestä vedenpinnan yläpuolella, on kaikki tämän välikannen valoventtiilit suljettava vesitiiviisti ja lukittava ennen kuin alus lähtee satamasta, eikä niitä saa avata ennen sen saapumista seuraavaan satamaan. Tätä kohtaa sovellettaessa voidaan tehdä tavanmukainen suolattoman veden vähennys. 2. 5 Valoventtiilit ja niiden sokkoluukut, joiden luo matkan aikana ei pääse, on suljettava ja varmistet- tava ennen kuin alus lähtee satamasta. 3. 4. 4. 1 Ulkolaidoituksessa olevien valumisaukkojen, viemäri- ja muiden samanlaisten aukkojen lukumäärä on pidettävä mahdollisimman pienenä joko yhdistämällä kuhunkin poistojohtoon mahdollisimman monta viemäri- tai muuta putkea tai jollakin muulla sopivalla tavalla. Kaikki ulkolaidoituksessa olevat tulo- ja poistojohdot on varustettava tehokkailla laitteilla, joihin on helppo päästä käsiksi ja joilla voidaan estää veden pääsy alukseen vahingossa. Jäljempänä. 5 kohdassa mainitut poikkeukset huomioon ottaen on jokainen erillinen poistojohto, joka on viety ulkolaidoituksen läpi upporajan alapuolella olevista tiloista, varustettava joko yhdellä automaattisella takaiskuventtiilillä, jossa on laipiokannen yläpuolelta käsiteltävä tehokas sulkemis- laite, tai vaihtoehtoisesti ilman mainittua sulkemislaitetta kahdella automaattisella takaiskuventtiilillä sillä edellytyksellä, että sisäpuolella oleva venttiili sijaitsee ylimmän osastoimisviivan yläpuolella ja että sen voi aina varmistaa käyttöolosuhteissa, ja lisäksi voimassa olevan Kansinvälisen lastiviivayleis- sopimuksen määräyksiä on noudatettava. Jos aluksessa on tehokkaalla sulkemislaitteella varustettu venttiili, sen käsittelypaikalle laipiokannen yläpuolelle on päästävä aina helposti ja se on varustettava laitteella, joka osoittaa, onko venttiili auki vai kiinni. 4. 2 Voimassa olevan Kansainvälisen lastiviivayleissopimuksen vaatimuksia sovelletaan poistojohtoihin, jotka on viety ulkolaidoituksen läpi upporajan alapuolella olevista tiloista. 5 Veden ottoon merestä samoin kuin sen poistoon tarkoitetut koneistotilojen pää- ja apujohdot, jotka ovat yhteydessä koneiston toimintaan, on varustettava putkien ja ulkolaidoituksen tai putkien ja ulkolaidoitukseen kiinnitettyjen keskuslaatikoiden väliin asennetuilla helppopääsyisillä venttiileillä. Venttiilit saavat olla paikallisesti säädettäviä, ja niissä on oltava laitteet, jotka osoittavat, ovatko ne auki vai kiinni. UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET:. 1 Merivesihanojen vivut ja käsipyörät on sijoitettava siten, että niitä on helppo käsitellä. Kaikkien merivesihanoina käytettävien venttiilien on sulkeuduttava myötäpäivään tehtävällä käsipyörän liikkeellä. 2 Aluksen kyljissä olevat kattiloiden tyhjennysveden poistohanat tai -venttiilit on sijoitettava helppopääsyisiin paikkoihin, jotka eivät ole kansilevyjen alapuolella. Hanat tai venttiilit on suunniteltava siten, että voidaan helposti nähdä, ovatko ne auki vai kiinni. Hanat on varustettava suojalaseilla, jotka on suunniteltu siten, että sokkaa ei voi ottaa pois, jos hana on auki. 3 Kaikki putkistojen, kuten tyhjennys- ja painolasti-, polttoöljy- ja voiteluöljy-, palonsammutus- ja kastelu-, jäähdytysvesi- ja viemäriputkistojen venttiilit ja hanat on merkittävä selkeästi toiminnon mukaisesti. 4 Muut poistoputket on, jos ne päätyvät ylimmän osastoimislastiviivan alapuolelle, varustettava vastaavilla sulkulaitteilla aluksen laidalla; jos ne päätyvät ylimmän osastoimislastiviivan yläpuo- lelle, ne on varustettava tavallisella myrskyventtiilillä. Molemmissa tapauksissa venttiilit voidaan jättää pois, jos käytettyjen putkien paksuus on yhtä suuri kuin laidoitus wc:iden ja pesualtaiden suorissa poistoputkissa sekä pesuhuoneiden lattian poistoputkissa jne. , ja jos ne on varustettu sokkoluukuilla tai muulla tavoin suojattu vesi-iskuilta. Tällaisten putkien seinämäpaksuuden ei kuitenkaan tarvitse olla suurempi kuin 14 millimetriä. 5 Jos asennetaan suoralla sulkulaitteella varustettu venttiili, paikan, josta sitä voidaan käsitellä, on oltava aina helppopääsyinen, ja siellä on oltava laitteet, jotka osoittavat, onko venttiili auki vai kiinni. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/33. 6 Jos suoralla sulkulaitteella varustettuja venttiileitä asennetaan koneistotiloihin, riittää, jos niitä voidaan käsitellä niiden sijoituspaikalta edellyttäen, että se on helppopääsyinen kaikissa olosuh- teissa. Kaikkien tässä säännössä vaadittujen varusteiden ja venttiilien on oltava terästä, pronssia tai muuta hyväksyttyä sitkeää ainetta. Tavallisesta valuraudasta tai vastaavasta aineesta valmistettuja venttiilejä ei hyväksytä. Kaikkien tässä säännössä tarkoitettujen putkien on oltava terästä tai muuta samanar- voista lippuvaltion hallinnon hyväksymää ainetta. Upporajan alapuolella olevien kulku- ja lastiporttien on oltava riittävän lujat. Ne on suljettava tehokkaasti ja varmistettava vesitiiviiksi ennen aluksen lähtöä satamasta ja pidettävä suljettuina aluksen ollessa merellä. Tällaisia portteja ei missään tapauksessa saa sijoittaa niin, että niiden alin kohta on ylimmän osastoimislastiviivan alapuolella. 6. 7. 8 16. Matkustaja-alusten vesitiiviys upporajan yläpuolella (R 20) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1. 2. 3. 4. 5 On toteutettava kaikki järkevät ja käytännössä mahdolliset toimenpiteet veden pääsyn ja leviämisen rajoittamiseksi laipiokannen yläpuolelle. Tällaiset toimenpiteet voivat käsittää osalaipioiden tai kehyskaarien asentamisen. Kun vesitiiviitä osalaipioita tai kehyskaaria asennetaan laipiokannelle pääosastoimislaipioiden yläpuolelle tai niiden välittömään läheisyyteen, niiden liitokset ulkolaidoituk- seen ja laipiokanteen on tehtävä vesitiiviiksi rajoittamaan veden virtausta kantta pitkin aluksen ollessa kallistuneena vahingoittuneessa tilassa. Jos vesitiivis osalaipio ei ole suoraan sen alapuolella olevan laipion kohdalla, välissä oleva laipiokansi on tehtävä täysin vesitiiviiksi. Laipiokannen tai sen yläpuolella olevan kannen on oltava säätiivis. Kaikissa suojattoman sääkannen aukoissa on oltava riittävän korkeat ja lujat kehykset sekä tehokkaat laitteet, joilla aukot voidaan nopeasti sulkea säätiiviisti. Tyhjennysportteja ja avoimia kaiteita tai valumisaukkoja on tehtävä riittävästi veden poistamiseksi nopeasti sääkannelta kaikenlaisella säällä. Olemassa olevissa B-luokan aluksissa ylärakenteeseen päättyvien ilmaputkien avoimen pään on oltava vähintään 1 metrin vesiviivan yläpuolella aluksen ollessa kallistuneena 15 asteen kulmassa tai suurimmassa kallistuskulmassa suoraan laskemalla määritellyn vuodon välivaiheissa, suuremman mukaisesti. Vaihtoehtoisesti muista kuin öljytankeista lähtevät ilmaputkien poistojohdot voidaan viedä ylärakenteen sivun läpi. Tämän kohdan määräykset eivät kuitenkaan saa rajoittaa voimassa olevan Kansainvälisen lastiviivayleissopimuksen määräysten noudattamista. Valoventtiilien, kulku- ja lastiporttien sekä muiden ulkolaidoituksessa upporajan yläpuolella olevien aukkojen sulkemislaitteiden on oltava malliltaan ja rakenteeltaan tarkoituksenmukaiset ja riittävän lujat ottaen huomioon tilat, joihin ne on asennettu, sekä niiden sijainti suhteessa ylimpään osastoimislastiviivaan. Kaikkiin valoventtiileihin niissä tiloissa, jotka ovat laipiokannen ja ensimmäisen sen yläpuolella olevan kannen välillä, on asennettava tarkoituksenmukaiset sisäpuoliset sokkoluukut, jotka voidaan helposti ja tehokkaasti sulkea ja varmistaa vesitiiviiksi. 17. Lastausovien sulkeminen (R 20-1) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1 Seuraavat upporajan yläpuolella sijaitsevat ovet on suljettava ja lukittava ennen kuin alus lähtee millekään matkalle, ja niiden on oltava suljettuina ja lukittuina kunnes alus on seuraavassa laiturissa:. 1 suljettujen ylärakenteiden ulkosivussa tai rajoilla olevat lastausovet,. 2 edellä. 1. 1 kohdassa osoitettuihin paikkoihin asennetut keulavisiirit,. 3 lastausovet törmäyslaipiossa,. 4 säänkestävät rampit, jotka ovat vaihtoehto. 1. 1—. 1. 3 kohdassa määritellyille sulkemistavoille. L 144/34 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98 Jos ovea ei voi avata eikä sulkea aluksen ollessa laiturissa, tällainen ovi voidaan avata tai jättää auki aluksen lähestyessä laituria tai lähtiessä siitä, mutta vain niin pitkäksi ajaksi kuin on välttämätöntä oven välittömän toiminnan kannalta. Kaikissa tapauksissa on sisempi keulaovi pidettävä suljettuna. 2. 3. 4 Lippuvaltion hallinto voi. 1. 1 ja. 1. 4 kohdan vaatimuksista huolimatta sallia tiettyjen ovien avaamisen päällikön harkinnan mukaisesti, jos se on tarpeen aluksen toiminnan tai matkustajien alukseen nousemisen tai aluksesta lähtemisen kannalta silloin, kun alus on turvallisesti ankkurissa ja sillä edellytyksellä, että aluksen turvallisuutta ei vaaranneta. Päällikön on varmistettava, että. 1 kohdassa tarkoitettu ovien avaamista ja sulkemista koskeva tehokas valvonta- ja raportointijärjestelmä pannaan täytäntöön. Päällikön on varmistettava ennen kuin alus jatkaa matkaa, että laivapäiväkirjaan tehdään merkintä 22 säännön vaatimusten mukaisesti. 1 kohdassa määriteltyjen ovien viimeisimmästä sulkemisajasta ja. 2 kohdan mukaisesti tiettyjen ovien jokaisen avaamisen ajankohdasta. 17-1. Vesitiiviys ro-ro-kannelta (laipiokansi) sen alapuolella oleviin tiloihin (R 20-2) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN RO-RO-MATKUSTAJA-ALUKSET:. 1. 1. 1. 2. 1. 3 Jäljempänä. 1. 2 ja. 1. 3 kohdan määräysten mukaisesti kaikkien laipiokannen alapuolisiin tiloihin johtavien kulkuteiden matalimman kohdan on oltava vähintään 2,5 metriä laipiokannen yläpuo- lella, jos laipiokannen alapuolisiin tiloihin kulkua varten on asennettu ajorampit, nämä aukot on voitava sulkea säätiiviisti veden tunkeutumisen estämiseksi alapuolelle ja niissä on oltava hälytyslaitteet ja osoittimet komentosillalla, lippuvaltion hallinto voi sallia tiettyjen laipiokannen alapuolisiin tiloihin johtavien kulkuteiden asentamisen, jos ne ovat tarpeen aluksen toiminnan kannalta, esimerkiksi koneiston ja varastojen liikuttamisessa sillä edellytyksellä, että kyseiset kulkutiet tehdään vesitiiviiksi ja niissä on hälytyslait- teet ja osoittimet komentosillalla,. 1. 4 edellä. 1. 2 ja. 1. 3 kohdassa tarkoitetut kulkutiet on suljettava ennen kuin alus lähtee laiturista millekään matkalle ja niiden on oltava suljettuina kunnes alus on seuravassa laiturissa,. 1. 5 päällikön on varmistettava, että. 1. 2 ja. 1. 3 kohdassa tarkoitettu ovien avaamista ja sulkemista koskeva tehokas valvonta- ja raportointijärjestelmä pannaan täytäntöön, ja. 1. 6 päällikön on varmistettava ennen kuin alus lähtee laiturista millekään matkalle, että. 1. 2 ja. 1. 3 kohdassa tarkoitettujen kulkuteiden viimeisestä sulkemisajasta on tehtävä merkintä laivapäiväkirjaan II-1/B/22 säännön mukaisesti. OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN RO-RO-MATKUSTAJA-ALUKSET:. 2. 1 kaikista kulkuteistä, jotka johtavat ro-ro-kannelta laipiokannen alapuolisiin tiloihin, on tehtävä vesitiiviit, ja komentosillalle on asennettava laitteet, jotka osoittavat, onko kulkutie auki vai kiinni,. 2. 2 kaikki tällaiset kulkutiet on suljettava ennen kuin alus lähtee laiturista millekään matkalle ja niiden on oltava suljettuina kunnes alus on seuraavassa laiturissa,. 2. 3 sen estämättä, mitä. 2. 2 kohdassa määrätään, lippuvaltion hallinto voi sallia, että jotkut kulkutiet avataan matkan aikana, mutta ainoastaan niin pitkäksi ajaksi kuin kauttakulkuun tarvitaan tai kuin on aluksen olennaisen toiminnan kannalta tarpeen, ja. 2. 4 edellä. 2. 1 kohdan vaatimuksia on sovellettava viimeistään päivänä, jona suoritetaan ensimmäinen määräaikainen katsastus tämän direktiivin 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun päivän jälkeen. 17-2. Pääsy ro-ro-kansille (R 20-3) KAIKKI RO-RO-MATKUSTAJA-ALUKSET: Päällikön tai asiasta vastuullisen päällystön jäsenen on varmistettava, että matkustajia ei päästetä suljetulle ro-ro-kannelle aluksen ollessa liikkeessä ilman päällikön tai asiasta vastuullisen päällystön jäsenen suostu- musta. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/35 17-3. Laipioiden sulkeminen ro-ro-kansilla (R 20-4) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN RO-RO-MATKUS- TAJA-ALUKSET:. 1. 2 Kaikkien sellaisten poikittaisten ja pitkittäisten laipioiden, joiden katsotaan tehokkaasti keräävän ro-ro-kannelle kerääntynyttä merivettä, on oltava paikoillaan ja varmistettuina ennen kuin alus lähtee laiturista ja niiden on oltava paikoillaan ja varmistettuina kunnes alus on seuraavassa laiturissa. Sen estämättä, mitä. 1 kohdassa määrätään, lippuvaltion hallinto voi sallia joidenkin kulkuteiden avaamisen kyseisten laipioiden välillä matkan aikana, mutta ainoastaan niin pitkäksi ajaksi kuin on tarpeen kauttakulun sallimiseksi ja tarvittaessa aluksen olennaisen toiminnan vuoksi. 18. Vakavuustiedot (R 22) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1. 2. 3. 4 Jokaisella matkustaja-aluksella on aluksen valmistuttua suoritettava kallistuskoe ja määrättävä aluksen vakavuuden perustekijät. Aluksen päällikölle on annettava sellaiset lippuvaltion hallinnon hyväksymät tiedot, jotka ovat tarpeen hänelle, jotta hän voi nopealla ja yksinkertaisella menetelmällä saada tarkan selvityksen aluksen vakavuudesta erilaisissa käyttöolosuhteissa. Jos aluksessa tehdään sellaisia muutoksia, jotka olennaisesti vaikuttavat päällikölle annettuihin vakavuustietoihin, on hänelle toimitettava oikaistut vakavuustiedot. Tarvittaessa alukselle on suori- tettava uusi kallistuskoe. Säännöllisin, korkeintaan viiden vuoden väliajoin on suoritettava kevytpainon tarkastus todentamaan mahdolliset muutokset lastaamattoman aluksen uppoumassa ja pitkittäispainopisteessä. Alukselle on suoritettava uusi kallistuskoe, jos havaitaan tai oletetaan tyhjän aluksen uppoumassa yli kahden prosentin poikkeama tai pitkittäispainopisteessä yli yhden prosentin poikkeama aluksen pituudesta hyväksyttyihin vakavuustietoihin verrattuna. Lippuvaltion hallinto voi vapauttaa tietyn aluksen kallistuskokeesta sillä edellytyksellä, että sen sisaraluksen kallistuskokeessa saadut vakavuuden perusarvot ovat käytettävissä ja lippuvaltion hallinnolle näytetään toteen, että näistä perusarvoista voidaan saada luotettavat vakavuustiedot vapautettua alusta varten. 19. Vaurion valvontakaaviot (R 23) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: Aluksessa on oltava vahtipäällystölle ohjeeksi tarkoitetut, pysyvästi esillä olevat kaaviot, joissa osoitetaan selvästi jokaisen kannen ja lastiruuman osalta vesitiiviiden osastojen rajapinnat, niissä olevat aukot sulkemislaitteineen sekä näiden ohjaimien paikat, samoin kuin laitteet, joilla vuodon aiheuttama kallistuma korjataan. Kaavioiden lisäksi on aluksen päällystön saatavissa pidettävä kirjasia, joissa edellä mainitut tiedot on esitetty. 20. Rungon ja ylärakenteiden eheys, vahinkojen ehkäisy ja valvonta (R 23-2) Tätä sääntöä sovelletaan kaikkiin ro-ro-matkustaja-aluksiin lukuun ottamatta sitä, että. 2 kohtaa sovelle- taan olemassa oleviin aluksiin viimeistään päivänä, jona suoritetaan ensimmäinen määräaikaiskatsastus tämän direktiivin 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun päivän jälkeen. 1 Komentosillalla on oltava osoittimet kaikille laidoitusoville, lastausoville ja muille sulkemislaitteille, jotka auki jätettyinä tai huonosti varmistettuina voisivat johtaa erityistilojen tai ro-ro-lastitilojen vuotoon. Osoitinjärjestelmä on suunniteltava toimintavarmuusperiaatteella (fail-safe) ja sen on osoitettava merkkivalolla, jos ovi ei ole täysin kiinni tai jos jokin varmistuslaitteista ei ole paikoillaan ja täysin lukittuna, ja äänimerkillä, jos kyseinen ovi tai sulkemislaitteet avautuvat tai varmistuslaitteet L 144/36 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98 menevät pois paikoiltaan. Komentosillan osoitintaulussa on oltava ”satamassa/merellä”-toiminnolla varustettu valintakatkaisija, joka antaa äänimerkin komentosillalla, jos alus lähtee satamasta niin, että keulaportit, sisäportit, peräramppi, tai jotkut muut laidoitusovet eivät ole suljettuja tai jokin sulkemislaite ei ole oikeassa asennossaan. Osoitinjärjestelmän voimanlähteen on oltava riippumaton ovien käytön ja varmistamisen voimanlähteestä. Lippuvaltion hallinnon hyväksymää osoitinjärjestel- mää, joka on asennettu olemassa oleviin aluksiin, ei tarvitse muuttaa. On järjestettävä TV-kameravalvonta sekä vesivuodon ilmaisinjärjestelmä, jolla komentosillalle ja konevalvonta-asemalle osoitetaan jokainen sisä- ja ulkokeulaportin tai peräportin tai muiden laidoitusporttien kautta tapahtuva vuoto, joka voi johtaa erityistilojen tai ro-ro-lastitilojen vuo- toon. Erityistiloja ja ro-ro-lastitiloja on vartioitava jatkuvasti tai seurattava tehokkain keinoin, kuten TV-kameravalvonnalla siten, että kaikenlainen ajoneuvojen liikkuminen huonossa säässä ja matkus- tajien asiaton pääsy kyseisiin tiloihin havaitaan matkan aikana. Aluksessa on oltava esillä asianmukaisessa paikassa yksityiskohtaiset toimintaohjeet kaikkien sellais- ten laidoitusporttien, lastausporttien ja muiden sulkemislaitteiden sulkemiseksi ja varmistamiseksi, jotka auki jätettyinä tai varmistamattomina voisivat johtaa erityistilojen tai ro-ro-lastitilojen vuo- toon. 2. 3. 4 21. Vesitiiviiden ovien ym. merkintä, määräaikainen kokeilu ja tarkastus (R 24) UUDET B-, C-, ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1. 2. 3. 4 Vesitiiviiden ovien, valoventtiilien, venttiilien ja valumisaukkojen sulkemislaitteiden käyttöharjoituk- set on pidettävä kerran viikossa. Kaikkia merellä käytettäviä poikittaisissa päälaipioissa olevia vesitiiviitä ovia on kokeiltava päivit- täin. Vesitiiviit ovet ja kaikki niihin kuuluvat liikuttamiskoneistot ja osoitinlaitteet, kaikki venttiilit, joiden sulkeminen on tarpeen osaston saattamiseksi vesitiiviiksi, ja kaikki venttiilit, joiden käyttö on tarpeen vuotoveden johtamiseksi poikittaisuuntaan vauriotapauksissa, on tarkastettava merellä oltaessa määräajoin, vähintään kerran viikossa. Kyseiset venttiilit, ovet ja mekanismit on merkittävä sopivalla tavalla sen varmistamiseksi, että niitä voidaan käyttää oikein mahdollisimman hyvän turvallisuuden takaamiseksi. 22. Merkinnät laivapäiväkirjaan (R 25) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1. 2 Saranaovet, irrotettavat levyt, valoventtiilit, kulkutiet ja lastiportit sekä muut aukot, jotka on kyseisten sääntöjen mukaisesti pidettävä suljettuina merellä, on suljettava ennen aluksen lähtöä satamasta. Sulkemisajasta ja avaamisajasta (jos avaaminen sallitaan näissä säännöissä) on tehtävä merkintä laivapäiväkirjaan. Laivapäiväkirjaan on tehtävä merkintä kaikista 21 säännön edellyttämistä harjoituksista ja tarkas- tuksista sekä tarkka merkintä kaikista mahdollisesti havaittavista puutteellisuuksista. 23. Nostettavat autokannet ja -rampit UUDET A-, B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET JA OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: Niiden alusten osalta, joihin on asennettu ripustettuja kansia matkustajien ajoneuvojen kuljetusta varten, rakennus, asennus ja toiminta on suoritettava lippuvaltion hallinnon määräämien toimenpiteiden mukai- sesti. Rakentamisessa on noudatettava hyväksytyn laitoksen asiaa koskevia sääntöjä. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/37 C OSA KONEISTOT 1. Yleistä (R 26) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1. 2. 3 Koneistot, kattilat ja muut paineastiat sekä niihin kuuluvat putkistot ja varusteet on asennettava ja suojattava siten, että aluksessa oleviin henkilöihin kohdistuva vaara on mahdollisimman pieni, ottaen asianmukaisesti huomioon liikkuvat osat, kuumat pinnat ja muut vaaratekijät. Aluksessa on oltava mahdollista ylläpitää kuljetuskoneiston normaali käyttö tai saattaa se uudelleen kuntoon, vaikka jokin olennaisista lisälaitteista tulisikin käyttökelvottomaksi. Aluksessa on oltava laitteet, joilla varmistetaan, että koneisto saadaan käynnistettyä kuolleessa tilassa ilman ulkoista apua. UUDET B- ja C-LUOKKIEN ALUKSET:. 4 Aluksen pääkuljetuskoneiston sekä kaiken aluksen kululle ja turvallisuudelle olennaisen apukoneis- ton on alukseen asennettuna oltava suunniteltu toimimaan aluksen ollessa suorassa ja sen ollessa staattisissa olosuhteissa kallistuneena aina 15 asteeseen asti missä kulmassa tahansa kumpaan suuntaan tahansa sekä sen ollessa dynaamisissa olosuhteissa kallistuneena aina 22,5 asteeseen asti kumpaan suuntaan tahansa (keinuminen) ja samanaikaisesti keula-peräsuunnassa (hyskintä) aina 7,5 asteeseen asti. UUDET A-, B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 5 Hätätilanteessa on oltava mahdollista pysäyttää kuljetuskoneisto ja potkuri sopivista paikoista konehuoneen/konehuoneen valvomon ulkopuolelta, esimerkiksi avokannelta tai komentosillalta. 2. Polttomoottorit (R 27) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1 Polttomoottorit, joiden sylinterin halkaisija on 200 mm tai kampikammion tilavuus on 0,6 m3 tai enemmän, on varustettava sopivan tyyppisillä kampikammioräjähdyksen varoventtiileillä, joilla on riittävä purkaustila. Varoventtiilit on sijoitettava siten tai varustettava laitteilla, jotka varmistavat, että niiden päästösuunta on sellainen, että henkilöstön vahingoittumisen mahdollisuudet on mini- moitu. 3. Pilssin tyhjennyslaitteet (R 21) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1. 1 Aluksessa on oltava tehokkaat tyhjennyslaitteet, jotka kaikissa käyttöolosuhteissa voivat imeä ja tyhjentää vedestä aluksen jokaisen vesitiiviin osaston, joka ei ole tarkoitettu pysyvästi makean veden, painolastiveden, polttoöljyn tai nestemäisen lastin kuljetukseen ja jota varten on olemassa erillinen toimiva pumppausjärjestelmä. Eristettyjen lastiruumien tyhjentämiseksi vedestä on oltava tehokkaat laitteet. 1. 2 Saniteetti-, painolasti- ja yleispumput voidaan hyväksyä itsenäisiksi koneellisiksi tyhjennyspumpuiksi, jos ne on asianmukaisesti yhdistetty tyhjennysjärjestelmään. 1. 3 Kaikkien tyhjennysputkien, jotka ovat polttoöljytankeissa tai niiden alla tai kattila- tai koneistoti- loissa, mukaan lukien tilat, joissa on öljynselkeytystankkeja tai polttoöljyn pumppuamiskoneistoja, on oltava terästä tai muuta sopivaa ainetta. L 144/38 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98. 1. 4 Tyhjennys- ja painolastipumppausjärjestelmät on tehtävä sellaisiksi, että vettä ei pääse merestä eikä painolastitankeista lasti- tai koneistotiloihin eikä osastosta toiseen. Järjestelyiden on oltava sellaiset, että estetään tyhjennys- ja painolastijärjestelmiin liitettyjen syvätankkien tahaton merivedellä täytty- minen, kun ne sisältävät lastia, tai tyhjentyminen tyhjennyspumppujen kautta, kun niissä on painolastivettä. 1. 5 Kaikki tyhjennysjärjestelmään liittyvät venttiilikeskukset ja käsikäyttöiset venttiilit on sijoitettava paikkoihin, joihin on tavallisissa olosuhteissa helppo päästä. UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET:. 1. 6 Laipiokannella olevat suljetut lastitilat on voitava tyhjentää. 1. 6. 1 Jos laipiokannen varalaita on sellainen, että kannen reuna joutuu veden alle, kun alus kallistuu enemmän kuin 5 astetta, tyhjennys on järjestettävä riittävän monen sopivan kokoisen, suoraan yli laidan johtavan valumisaukon avulla, jotka on asennettu 15 säännön vaatimusten mukaisesti. 1. 6. 2 Jos varalaita on sellainen, että laipiokannen reuna joutuu veden alle, kun alus kallistuu 5 astetta tai enemmän, laipiokannella olevien suljettujen lastitilojen tyhjennys on johdettava riittävän kokoiseen sopivaan tilaan tai sopiviin tiloihin, joissa on korkeasta vedentasosta hälytyttävä laite ja sopivat järjestelyt veden johtamiseksi yli laidan. Lisäksi on varmistettava, että:. 1 valumisaukkojen lukumäärä, koko ja sijoitus estävät veden kohtuuttoman kerääntymi- sen,. 2 tässä säännössä edellytetyissä pumppausjärjestelyissä otetaan huomioon kaikki kiinteitä hajasuihkusammutusjärjestelmiä koskevat vaatimukset,. 3 öljyn tai muiden vaarallisten aineiden pilaamaa vettä ei johdeta koneistotiloihin tai muihin mahdollisesti syttymisherkkiin tiloihin, ja. 4 jos suljettu lastitila on suojattu hiilidioksidisammutusjärjestelmällä, kannen valumisaukot on varustettava siten, että ne estävät tukehduttavan kaasun karkaamisen. UUDET A-, B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 1. 6. 3 Ro-ro-kansilla ja autokansilla tyhjennyslaitteiston kapasiteetin on oltava riittävä siten, että paapuurin ja styyrpuurin puoleiset valumisaukot, tyhjennysaukot jne. kykenevät poistamaan vesisumu- ja palopumpuista peräisin olevan vesimäärän, aluksen kallistus- ja viippausolosuh- teet huomioon ottaen. 1. 6. 4 Jos matkustajien ja/tai laivaväen oleskelutiloissa on sprinklerilaitoksia ja paloposteja, niissä on oltava myös riittävä määrä valumisaukkoja siten, että ne kykenevät poistamaan tilan sprinklerisuuttimista ja kahdesta suuttimella varustetusta paloletkusta peräisin olevan vesi- määrän. Valumisaukot on sijoitettava tehokkaimpiin paikkoihin, esimerkiksi jokaiseen nurk- kaan. UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 2. 1 Edellä. 1. 1 kohdassa vaaditun tyhjennyslaitteiston on kyettävä toimimaan merivaurion jälkeen kaikissa käytännössä esiintyvissä olosuhteissa riippumatta siitä, onko alus suorassa vai kallistunut. Tätä tarkoitusta varten aluksessa on yleensä oltava imuputket sivuilla, lukuun ottamatta kapeita osastoja aluksen päissä, joissa yksi imuputki voi olla riittävä. Muodoltaan epätavallisissa osastoissa voidaan vaatia useampia imuputkia. On huolehdittava siitä, että vesi osastossa pääsee esteettä valumaan imuputkiin. 2. 2 Koneelliset tyhjennyspumput on, jos tämä käytännössä on mahdollista, sijoitettava erillisiin vesitiivii- siin osastoihin, ja niiden järjestelyn tai sijainnin on oltava sellainen, että kyseiset osastot eivät täyty vedellä saman vaurion johdosta. Jos pääkuljetuskoneisto, apukoneisto ja höyrykattilat sijaitsevat kahdessa tai useammassa vesitiiviissä osastossa, on tyhjennykseen käytettävät pumput mahdollisuuk- sien mukaan sijoitettava eri kohtiin näissä osastoissa. 2. 3 Jokaisen vaaditun tyhjennyspumpun, lukuun ottamatta yksinomaan keula- ja peräsoppea varten tarkoitettuja lisäpumppuja, on voitava imeä vettä jokaisesta osastosta, joka. 1. 1 kohdan mukaisesti on voitava tyhjentää. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/39. 2. 4 Jokaisen koneellisen tyhjennyspumpun on kyettävä pumppaamaan vaaditun suuruisessa päätyhjen- nysputkessa virtaavaa vettä vähintään 2 metrin sekuntinopeudella. Koneistotiloihin sijoitetuilla itsenäisillä koneellisilla tyhjennyspumpuilla on oltava välittömät imuputket näistä tiloista, kuitenkin niin, että samasta tilasta ei vaadita enempää kuin kaksi imuputkea. Jos tällaisia imuputkia on kaksi tai useampia, aluksen kummallakin sivulla on oltava vähintään yksi imuputki. Välittömät imuputket on sijoitettava tarkoituksenmukaisesti ja koneistotiloissa olevien välittömien imuputkien läpimitta ei saa olla päätyhjennysputkelta vaadittua pienempi. 2. 5 Edellä. 2. 4 kohdassa edellytettyjen välittömien imuputkien lisäksi on suurimmasta käytettävissä olevasta itsenäisestä konepumpusta vedettävä välitön hätäimuputki, jossa on takaiskuventtiili, koneistotilan alimmalle tyhjennystasolle; imuputken läpimitan on oltava yhtä suuri kuin käytetyn pumpun pääimuputken läpimitta. 2. 6 Meriveden tuloputken ja välittömien imuputkien venttiilien karojen on ulotuttava riittävän korkealle konehuoneen turkkitason yläpuolelle. 2. 7 Tyhjennys-imuputkiston on pumppuliitäntöihin asti oltava kokonaan muista putkistoista erillinen. 2. 8 Päätyhjennysputken ja sen haarautumien halkaisija ”d” on laskettava seuraavien kaavojen mukai- sesti. Päätyhjennysputken todellinen sisähalkaisija saadaan kuitenkin pyöristää lippuvaltion hallinnon hyväksymän lähimmän standardimitan mukaiseksi: päätyhjennysputki: d = 25 + 1,68 ˛L(B + D) tyhjennysputkien haarautumat kokoomasäiliöiden ja imuputkien välillä: d = 25 + 2,15 ˛L1(B + D) jossa: d on päätyhjennysputken sisähalkaisija (millimetreinä), L ja B ovat aluksen pituus ja leveys (metreinä), L1 D on osaston pituus, ja on aluksen mallikorkeus laipiokanteen (metreinä) sillä edellytyksellä, että aluksessa, jossa on suljettu lastitila laipiokannella, joka tyhjennetään sisäisesti. 1. 6. 2 alakohdan vaatimusten mukaisesti ja joka ulottuu koko aluksen pituudelle, D mitataan lai- piokannen yläpuolella olevaan seuraavaan kanteen asti. Jos suljetut lastitilat ovat lyhyempiä, D on reunan korkeus laipiokanteen lisättynä lh/L, jossa l ja h ovat suljettujen lastitilojen yhteenlaskettu pituus ja korkeus. 2. 9 On toteutettava toimenpiteet sen estämiseksi, että tyhjennysputkella varustettu osasto täyttyy vedellä, jos tyhjennysputki jossakin toisessa osastossa yhteentörmäyksessä tai karilleajossa katkeaa tai muutoin vahingoittuu. Tässä tarkoituksessa on putki, jos se joltakin kohdaltaan on lähempänä aluksen sivua kuin viidennes aluksen leveydestä (mitattuna kohtisuoraan keskiviivaa vastaan ylim- män osastoimislastiviivan tasossa) tai putkitunnelissa, varustettava takaiskuventtiilillä siinä osastossa, jossa sen avoin pää on. 2. 10 Kaikki tyhjennysjärjestelmään kuuluvat venttiilikeskukset, hanat ja venttiilit on sijoitettava siten, että yhtä tyhjennyspumppua voidaan vuodon sattuessa käyttää tyhjentämään mitä tahansa osastoa; tämän lisäksi ei pumpun tai sen ja päätyhjennysputken välisen putken vahingoittuminen sen viivan laidanpuolella, joka on vedetty aluksen leveyden viidenneksen päähän laidoituksesta, saa saattaa tyhjennysjärjestelmää toimintakyvyttömäksi. Jos aluksessa on vain yksi kaikille pumpuille yhteinen putkijärjestelmä, on tyhjennysputkien säätämiseen käytettäviä venttiilejä voitava käsitellä laipiokan- nen yläpuolelta. Jos päätyhjennysjärjestelmän lisäksi on olemassa varatyhjennysjärjestelmä, on sen oltava riippumaton päätyhjennysjärjestelmästä ja niin järjestetty, että yksi pumppu kykenee imemään vettä mistä tahansa osastosta sen tunkeutuessa sinne, kuten. 2. 1 kohdassa esitetään; tässä tapauk- sessa on vain varatyhjennysjärjestelmän käyttöä varten tarvittavia venttiilejä voitava käsitellä laipiokannen yläpuolelta. 2. 11 Kaikkien. 2. 10 alakohdassa mainittujen, laipiokannen yläpuolelta käsiteltävissä olevien hanojen ja venttiilien säätölaitteet on selvästi merkittävä niiden käyttöpaikalla ja varustettava laitteilla, jotka näyttävät, ovatko ne auki vai kiinni. L 144/40 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98 4. Tyhjennyslaitteiden lukumäärä ja tyyppi (R 21) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: Korkeintaan 250 matkustajaa: yli 250 matkustajaa: 1 pääkonepumppu ja 1 itsenäinen konepumppu, joka sijaitsee konehuo- neen ulkopuolella ja jonka voimanlähde on konehuoneen toiminnoista riippumaton, 1 pääkonepumppu ja 1 itsenäinen konepumppu, joista toinen sijaitsee konehuoneen ulkopuolella ja jonka voimanlähde on konehuoneen toi- minnoista riippumaton. Pääkonepumppu voidaan korvata yhdellä itsenäisellä konepumpulla. Hyvin pienten osastojen tyhjennys voidaan hoitaa liikuteltavilla käsipumpuilla. 5. Peräytyslaitteet (R 28) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1. 2. 3 Aluksella on oltava riittävästi tehoa taaksepäin kulkua varten niin, että alusta voidaan asianmukai- sesti ohjailla kaikissa normaaleissa olosuhteissa. Koneiston kyky muuttaa potkurin työnnön suuntaa riittävän nopeasti, jotta alus voidaan pysäyttää riittävän lyhyellä matkalla suurimmasta kulkunopeudesta eteenpäin, on osoitettava ja todistettava kirjallisesti. Aluksessa on päällikön tai vastuullisen henkilöstön saatavilla oltava tiedot kokeissa todetuista pysäyttämisajoista, ohjaussuunnista ja välimatkoista sekä useampipotkurisissa aluksissa kokeisiin perustuvat tiedot aluksen ohjaus- ja liikuntakyvystä, kun yksi tai useampi potkuri on toimintakyvy- tön. 6. Ohjauslaitteet (R 29) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1 Jokaisessa aluksessa on oltava tehokas pää- ja apuohjausjärjestelmä. Pääohjausjärjestelmä ja apuoh- jausjärjestelmä on asennettava siten, että jos toinen menee epäkuntoon, se ei tee toista toimintaky- vyttömäksi. 2 Pääohjauslaitteen ja peräsintukin, jos se on asennettu, on. 2. 1 oltava riittävän lujat, ja niillä on voitava ohjata alusta suurimmalla kulkunopeudella eteenpäin, ja suunniteltu niin, että ne eivät vahingoitu täydessä vauhdissa taaksepäin,. 2. 2 kyettävä kääntämään peräsin 35 asteen kulmasta toiselta puolelta 35 asteen kulmaan toiselle puolelle aluksen kulkiessa suurimmassa syväydessään eteenpäin suurimmalla kulkunopeudel- laan, ja samoissa olosuhteissa enintään 28 sekunnissa 35 asteen kulmasta toiselta puolelta 30 asteen kulmaan toiselle puolelle,. 2. 3 oltava konevoimalla toimiva, jos se on välttämätöntä. 2. 2. 2 kohdan vaatimusten täyttämiseksi, ja aina kun peräsintukin halkaisijan on peräsimen kääntövarren kohdalla oltava vähintään 120 mm, lukuun ottamatta jäissäkulkuvahvistuksia,. 2. 2. 1 kohdan mukaisesti. 3 Apuohjauslaitteen, jos sellainen on asennettu, on. 1 oltava riittävän luja, sillä on voitava ohjata alusta ohjausnopeudella, ja se on hätätilanteessa voitava ottaa nopeasti käyttöön,. 2 kyettävä kääntämään peräsin 15 asteen kulmasta toiselta puolelta 15 asteen kulmaan toiselle puolelle vähintään 60 sekunnissa aluksen kulkiessa suurimmassa syväydessään eteenpäin puolella suurimmasta kulkunopeudestaan tai 7 solmun nopeudella, sen mukaan, kumpi on suurempi, ja 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/41. 3 oltava konevoimalla toimiva, jos se on välttämätöntä. 3. 2 kohdan vaatimusten täyttämiseksi, ja aina kun peräsintukin halkaisijan on peräsimen kääntövarren kohdalla oltava vähintään 230 mm, lukuun ottamatta jäissäkulkuvahvistuksia. UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET:. 4 Ohjauslaitteiden voimanlähteiden on:. 1 oltava niin järjestetty, että ne käynnistyvät automaattisesti uudelleen, kun virtaa saadaan jälleen energiakatkon jälkeen, ja. 2 oltava sellainen, että se voidaan ottaa käyttöön komentosillalta käsin. Jos jonkin ohjauslaitteen voimanlähteessä on energiakatko, on komentosillalle tultava kuuluva ja näkyvä hälytys. UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 5 Jos pääohjauslaitteeseen kuuluu kaksi tai useampia samanlaisia voimanlähteitä, ei apuohjauslaitteita tarvita, sillä edellytyksellä, että:. 1 pääohjauslaitteella kyetään käyttämään peräsintä. 2. 2 alakohdan vaatimusten mukaisesti, jos mikä tahansa voimanlähteistä on toimintakyvytön;. 2 pääohjauslaite on järjestetty siten, että kun sen putkistossa tai yhdessä voimanlähteessä on häiriö, niin tästä aiheutuva vika on eristettävissä siten, että alus on edelleen ohjattavissa tai sen ohjattavuus on nopeasti palautettavissa. UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET:. 6 Aluksessa on oltava ohjauslaitteen valvontalaite:. 1 pääohjauslaitetta varten sekä komentosillalla että ohjauskonehuoneessa,. 2 kun pääohjauslaite on järjestetty. 4 kohdan mukaisesti, aluksessa on oltava kaksi toisistaan riippumatonta komentosillalta säädettävää valvontajärjestelmää. Tämä ei edellytä ruorin tai ohjausvivun kaksoiskappaleiden asentamista. Jos valvontajärjestelmään sisältyy hydraulinen kau- kosäätölaite, ei toista itsenäistä laitteistoa tarvitse asentaa,. 3 apuohjauslaitetta varten ohjauskonehuoneessa, ja jos se on konevoimalla toimiva, sitä on voitava käyttää myös komentosillalta, ja sen on oltava pääohjauslaitteen valvontajärjestelmästä riippuma- ton. 7 Komentosillalta käytettävän pää- ja apuohjauslaitteen valvontajärjestelmän on oltava seuraavien vaatimusten mukainen:. 1 jos se on sähkökäyttöinen, sen on toimittava omassa erillisessä virtapiirissään, jonka voimanlähde on ohjauslaitteen virtapiirissä ohjauskonehuoneessa, taikka suoraan kytkintaulusta, josta virta tulee ohjauslaitteen virtapiiriin, taulun kohdasta, jonka vierestä kytketään virta ohjauslaitteen virtapiiriin,. 2 sen on oltava ohjauskonehuoneessa varustettu laitteella, jolla voidaan kytkeä komentosillalta käytettävä valvontajärjestelmä irti ohjauslaitteestaan,. 3 laitteisto on voitava käynnistää komentosillalla olevasta paikasta,. 4 jos sähkövirran syöttö valvontajärjestelmään keskeytyy, on komentosillalle tultava kuuluva ja näkyvä hälytys, ja. 5 ohjauslaitteen valvontajärjestelmän virtapiirit on suojattava vain oikosulun varalta. 8 Tämän säännön ja 7 säännön mukaiset sähköiset virtapiirit ja ohjauslaitteen valvontajärjestelmät niihin liittyvine osineen, johtoineen, kaapeleineen ja putkineen on erotettava mahdollisimman kauas toisistaan koko pituudeltaan. 9 Komentosillan ja ohjauskonehuoneen välillä on oltava viestintäyhteys. L 144/42 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98 10. Peräsimen (peräsinten) kulma:. 1 on osoitettava komentosillalle, jos pääohjauslaite on konekäyttöinen. Peräsimen kulman osoitti- men on oltava riippumaton ohjauslaitteen valvontajärjestelmästä,. 2 on havaittava ohjauskonehuoneessa. 11 Hydrauliset konekäyttöiset ohjauslaitteet on varustettava:. 1 hydraulinesteen puhtauden säilyttävällä järjestelyllä, ottaen huomioon hydraulisen järjestelmän tyypin ja suunnittelun,. 2 alhaisen nestetason hälytyksellä jokaisesta hydraulinestesäiliöstä, jotta mahdollisimman varhain saataisiin tieto hydraulinestevuodoista. Komentosillalla ja koneistotiloissa on oltava kuuluva ja näkyvä hälytys siten, että ne havaitaan heti, ja. 3 kiinteällä varastointitankilla, joka on riittävän tilava lataamaan vähintään yhden voimanlähteen uudelleen, mukaan lukien nestesäiliö, jos pääohjauslaitteiden täytyy olla konekäyttöisiä. Varas- tointitankin on oltava niihin pysyvästi liitettynä putkiston kautta niin, että hydraulinen järjes- telmä voidaan täyttää helposti ohjauskonehuoneesta käsin ja se on varustettava sisällön määrän osoittavalla mittarilla. 12 Ohjauskonehuoneeseen on:. 1 oltava helppo pääsy ja sen on mahdollisuuksien mukaan sijaittava muista koneistotiloista erillään, ja. 2 järjestettävä työn edellyttämä pääsy ohjauskoneistoon ja säätölaitteille. Järjestelyiden on käsitet- tävä käsikaiteita ja ritilöitä tai muita liukastussuojapintoja, jotta varmistetaan sopivat työolosuh- teet hydraulinestevuodon sattuessa. 7. Sähkökäyttöisiä ja sähköhydraulisia ohjauslaitteita koskevat lisävaatimukset (R 30) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1 Komentosillalle ja sopivaan pääkoneiston valvontakohtaan on asennettava laite, joka osoittaa, että sähkökäyttöisen ja sähköhydraulisen ohjauslaitteen moottorit ovat käynnissä. UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET:. 2 Jokaisella sähkökäyttöisellä ja sähköhydraulisella ohjauslaitteella, johon kuuluu yksi tai useampia käyttövoimayksiköitä, on oltava vähintään kaksi yksinomaan tähän tarkoitukseen osoitettua virtapii- riä, joihin virta tulee suoraan pääkytkintaulusta. Yhteen virtapiiriin saa virta kuitenkin tulla hätäkytkintaulusta. Sähkökäyttöinen tai sähköhydraulinen apuohjauslaite, joka liittyy sähkökäyttöi- seen tai sähköhydrauliseen pääohjauslaitteeseen, saadaan kytkeä yhteen tähän pääohjauslaitteeseen virtaa syöttävään virtapiiriin. Sähkökäyttöiseen tai sähköhydrauliseen ohjauslaitteeseen virtaa toimit- tavat virtapiirit on mitoitettava siten, että ne kykenevät käyttämään kaikkia niitä moottoreita, jotka voidaan yhtaikaa liittää niihin, ja joiden samanaikainen käyttö saattaa olla tarpeen. UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 3 Sähkökäyttöisten ja sähköhydraulisten ohjauslaitteiden virtapiirit ja moottorit on varustettava oikosulkusuojauksella ja ylikuormitushälyttimellä. Jos laite käsittää myös käynnistysvirran kattavan ylivirtasuojauksen, sen on katettava vähintään kaksinkertaisesti näin suojatun moottorin tai virtapii- rin täyskuormitus, ja suojaus on järjestettävä siten, että kyseeseen tulevat käynnistysvirrat eivät häiriinny. UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET: Tässä kohdassa edellytetään äänimerkkeihin ja merkkivaloihin perustuvaa hälytysjärjestelmää, jonka on sijaittava helposti havaittavassa paikassa koneistotiloissa tai valvomossa, josta pääkoneistoa tavallisesti käytetään, kuten tämän luvun E osan 6 säännön mukaisesti voidaan vaatia. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/43. 4 Jos 6 säännön. 3. 3 kohdan mukainen konevoimalla toimiva apuohjauslaite ei toimi sähkövoimalla tai saa voimaa sähkömoottorista, joka on ensisijaisesti tarkoitettu muita toimintoja varten, pääohjaus- järjestelmää voidaan syöttää yhdestä pääkytkintaulusta tulevasta virtapiiristä. Jos kyseinen ensisijai- sesti muita toimintoja varten tarkoitettu sähkömoottori järjestetään niin, että se antaa voimaa kyseiselle apuohjausjärjestelmälle, lippuvaltion hallinto voi luopua. 3 kohdan vaatimuksesta, jos se katsoo, että suojausjärjestelyt sekä apuohjausjärjestelmään sovellettavat 6 säännön. 4. 1 ja. 4. 2 kohdan vaatimukset ovat riittävät. 8. Koneistotilojen ilmanvaihtojärjestelmät (R 35) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: A-kategorian koneistotiloissa on oltava riittävä ilmanvaihto, jotta taataan, että niissä olevien koneiden tai kattiloiden toimiessa täydellä teholla kaikissa sääolosuhteissa, matalapaineet mukaan lukien, henkilöstön turvallisuudelle ja mukavuudelle sekä koneiston toiminnalle riittävä ilmansaanti ylläpidetään. 9. Yhteydet komentosillan ja koneistotilojen välillä (R 37) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: Aluksessa on oltava vähintään kaksi toisistaan riippumatonta yhteydenpitolaitetta käskyjen välittämiseksi komentosillalta koneistotilojen säätöpaikkaan tai valvomoon, josta tavallisesti säädetään potkurien nopeus ja työntösuunta: toisen yhteydenpitolaitteen on oltava konekäskynvälitin, jossa käskyt ja vastaukset näkyvät sekä koneistotiloissa että komentosillalla. Aluksessa on oltava asianmukaiset yhteydenpitolaitteet kaikissa paikoissa, joissa voidaan säätää potkureiden nopeutta tai työntösuuntaa. 10. Konemestarin hälytyslaite (R 38) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: Konehuoneen valvomosta tai ohjaustasanteelta, riippuen siitä kumpi aluksessa on, on järjestettävä selvästi kuuluva konemestarin hälytyslaite konepäällystön asuntotiloihin, ja/tai tarpeen mukaan komentosillalle. 11. Hätätilanteessa tarvittavien laitteiden sijainti (R 39) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: Törmäyslaipion keulapuolelle ei saa asentaa sähköenergian varalähteitä, palopumppuja, tyhjennyspumppuja lukuun ottamatta niitä, joita tarvitaan erityisesti törmäyslaipion keulapuolella olevia tiloja varten, II-2 luvussa edellytettyjä kiinteitä palonsammutusjärjestelmiä tai muita aluksen turvallisuudelle välttämättömiä hätätilanteessa tarvittavia laitteita, ankkurivinttureita lukuun ottamatta. 12. Koneiston valvonta (R 31) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 1. 2 Aluksen kuljettamiselle ja turvallisuudelle olennaiset pää- ja apukoneistot on varustettava tehokkailla käyttö- ja valvontalaitteilla. Jos kuljetuskoneistoa voidaan kaukosäätää komentosillalta ja koneistotilojen on tarkoitus olla miehitettyjä, on noudatettava seuraavaa:. 1 potkurien pyörimisnopeuden, työntösuunnan ja soveltuvin osin nousun on oltava täysin säädettä- vissä komentosillalta kaikissa käyttöolosuhteissa, mukaan lukien ohjailu, L 144/44 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98. 2 kunkin itsenäisen potkurin kaukosäädön on toimittava siten suunnitellulla ja rakennetulla säätölaitteella, etteivät sen käyttö ja toiminta edellytä erityistä huomiota koneiston osien toimintaan. Jos useampia potkureita on suunniteltu samanaikaiseen toimintaan, niitä voidaan säätää yhdellä säätölaitteella,. 3 pääkuljetuskoneistoa varten on komentosillalla oltava hätäpysäytyslaite, jonka toiminnan on oltava riippumaton komentosillan valvontajärjestelmästä,. 4 komentosillalta tulevien kuljetuskoneiston konekäskyjen on näyttävä joko pääkoneiston valvon- tahuoneessa (valvomossa) tai ohjaustasanteella,. 5 kuljetuskoneistoa on voitava kaukosäätää ainoastaan yhdestä paikasta kerrallaan; tällaisilla paikoilla sallitaan toisiinsa liitettyjä säätölaitteita. Kussakin säätöpaikassa on oltava osoitin, joka näyttää, miltä paikalta kuljetuskoneistoa kulloinkin säädetään. Säädön siirtäminen komentosillan ja koneistotilojen välillä on oltava mahdollista tehdä ainoastaan pääkoneistotilasta tai pääkoneis- ton valvomosta. Siirtolaitteiston on toimittava siten, että potkurityöntöön ei tule huomattavia muutoksia siirrettäessä säätö paikasta toiseen,. 6 kuljetuskoneistoa on voitava säätää paikallisesti, myös siinä tapauksessa, että kaukosäätölaitteis- ton jokin osa menee epäkuntoon,. 7 kaukosäätöjärjestelmä on suunniteltava siten, että häiriö sen toiminnassa aiheuttaa hälytyksen. Potkurin ennalta säädetyn nopeuden ja työntösuunnan on pysyttävä ennallaan, kunnes paikalli- nen säätö on toiminnassa,. 8 komentosillalle on asennettava osoittimet, jotka näyttävät:. 1 kiinteäsiipisten potkurien nopeuden ja pyörimissuunnan,. 2 säätösiipipotkurien pyörimisnopeuden ja nousun,. 9 alhaisen käynnistysilmanpaineen osoittamiseksi komentosillalle ja koneistotilaan on tultava hälytys ilmanpaineessa, jolloin pääkoneen käynnistys on vielä mahdollista. Jos kuljetuskoneiston kaukosäätöjärjestelmä on suunniteltu automaattikäynnistykselle, peräkkäisten epäonnistuneiden automaattisten käynnistysyritysten lukumäärä on rajoitettava riittävän paikalliseen käynnistyk- seen tarvittavan käynnistysilmanpaineen varmistamiseksi. Jos pääkuljetuskoneistossa ja siihen liittyvässä koneistossa, sähköenergian päälähteet mukaan lukien, on useita eriasteisia automaatti- ja kaukosäätöisiä laitteita ja jos miehistö valvoo niitä jatkuvasti valvomosta, järjestelyt ja säätölaitteet on suunniteltava, varustettava ja asennettava siten, että koneiston toiminta ja käyttö on yhtä turvallista ja tehokasta kuin jos se olisi suorassa valvonnassa; tätä tarkoitusta varten II-1/E/1- ja II-1/E/5-sääntöä on sovellettava soveltuvin osin. Erityistä huo- miota on kiinnitettävä näiden tilojen suojaamiseen tulipalolta ja vuodolta. Automaattisissa käynnistys-, käyttö- ja valvontajärjestelmissä on yleensä oltava keinot, joiden avulla automaattiohjaukset voidaan käsikäyttöisesti ohittaa. Häiriö tällaisten järjestelmien jossain osassa ei saa estää käsikäyttöisen ohituksen toimintaa. 3. 4 13. Höyryputkistot (R 33) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 1. 2. 3 Jokainen höyryputki ja jokainen siihen liitetty varuste, jonka läpi höyry voi kulkea, on suunniteltava, rakennettava ja asennettava siten, että se kestää suurimmat mahdolliset siihen kohdistuvat käyttö- kuormitukset. Kaikki sellaiset höyryputket on voitava vesittää, joissa muutoin saattaisi ilmentyä vaarallinen vesi-isku. Jos höyryputkeen tai sen varusteeseen voi tulla höyryä korkeammalla paineella kuin mihin se on suunniteltu, on siihen asennettava asianmukainen paineenalennusventtiili, varoventtiili ja painemit- tari. 14. Paineilmajärjestelmät (R 34) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 1 Jokaisessa aluksessa on oltava laitteet, joilla estetään ylipaineen syntyminen mihin tahansa paineilma- laitteiston osaan, ja kaikkialla missä vesivaippa tai kotelo ilmakompressorin tai jäähdyttäjän 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/45 ympärillä saattaa joutua vaaralliseen ylipainetilaan mahdollisessa paineilmalaitteiston osan vuodossa. Kaikissa laitteistoissa on oltava sopivat paineensäätöjärjestelyt. 2. 3. 4 Pääkuljetuskoneistona käytettävien polttomoottorien pääkäynnistysilmalaitteet on riittävällä tavalla suojattava käynnistysilmaputkistoissa tapahtuvien takaiskujen vaikutuksilta ja sisäisiltä räjähdyk- siltä. Kaikkien käynnistysilmakompressoreista lähtevien ilmaputkien on johdettava suoraan käynnistysil- masäiliöihin ja kaikkien näistä ilmasäiliöstä pää- ja/tai apukoneisiin lähtevien putkien on oltava täysin erillisiä kompressorista lähtevistä putkistoista. Järjestelyiden on oltava sellaiset, että öljyn pääsy paineilmalaitteistoon vähenee mahdollisimman pieneksi ja että laitteisto voidaan tyhjentää. 15. Melusuojelu (R 36) (1) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET: On ryhdyttävä toimenpiteisiin koneiston aiheuttaman melun vähentämiseksi hyväksyttäville tasoille koneis- totiloissa. Jos tätä melua ei pystytä riittävästi vähentämään, kohtuuttoman melun aiheuttaja on asianmukai- sesti eristettävä tai on järjestettävä suojapaikka melulta, jos tilan edellytetään olevan miehitetty. Henkilös- töllä, jonka edellytetään menevän tällaisiin tiloihin, on oltava kuulosuojaimet. 16. Hissit UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 1. 2. 3. 4 Matkustaja- ja tavarahissien on mitoitukseltaan, suunnittelultaan ja matkustajien lukumäärän ja/tai tavaramäärän osalta oltava lippuvaltion hallinnon kutakin yksittäistä tapausta ja kunkin tyyppistä hissin koneistoa varten antamien määräysten mukaiset. Asennuspiirustusten ja huolto-ohjeiden, joihin sisältyvät määräaikaisia tarkastuksia koskevat mää- räykset, on oltava lippuvaltion hallinnon hyväksymiä, ja se tarkastaa ja hyväksyy hissin koneistoi- neen ennen sen käyttöönottoa. Lippuvaltion hallinto myöntää hyväksynnän jälkeen todistuksen, joka on säilytettävä aluksella. Lippuvaltion hallinto voi sallia, että hallinnon valtuuttama asiantuntija tai hyväksytty laitos suorittaa määrääikaistarkastukset. D OSA SÄHKÖLAITTEET 1. Yleistä (R 40) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1 Sähkölaitteiden on oltava sellaiset, että:. 1 kaikki sähköiset aputoiminnot, jotka ovat välttämättömiä aluksen pitämiseksi normaalissa käyttö- ja asumiskunnossa, voidaan ylläpitää turvautumatta sähköenergian hätälähteeseen,. 2 turvallisuuden kannalta olennaiset sähkötoiminnot on varmistettu käytettäviksi erilaisissa hätäti- lanteissa, ja. 3 varmistetaan matkustajien, laivaväen ja aluksen turvallisuus sähkön aiheuttamien vaarojen varalta. (1) Viittaus IMOn yleiskokouksen päätöslauselmalla A. 468(XII) hyväksyttyyn säännöstöön alusten melutasosta. L 144/46 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98. 2 Lippuvaltion hallinnon on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet taatakseen tämän osan sähkölait- teita koskevien määräysten yhdenmukaisen täytäntöönpanon ja soveltamisen (1). 2. Sähköenergian päälähde ja valaistus (R 41) UUDET B-, C- ja D- LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1 Uudet D-luokan ja olemassa olevat B-luokan alukset, joissa sähköenergia on ainoa voimanlähde aluksen turvallisuudelle olennaisten aputoimintojen ylläpitämiseksi, sekä uudet B- ja C-luokkien alukset, joissa sähköenergia on ainoa voimanlähde aluksen turvallisuudelle ja kuljettamiselle olen- naisten aputoimintojen ylläpitämiseksi, on varustettava kahdella tai useammalla päägeneraattoriko- neistolla, joiden teho on sellainen, että edellä mainitut toiminnot voidaan pitää toiminnassa, vaikka toinen näistä koneistoista on epäkunnossa. 2. 1 Sähköenergian päälähteestä on syötettävä sähkövalaistuksen pääjärjestelmää, joka valaisee kaikkia niitä aluksen osia, joihin matkustajat tai laivaväki yleensä pääsevät ja joita he käyttävät. 2. 2 Sähkövalaistuksen pääjärjestelmän on oltava niin järjestetty, että tulipalo tai muu vaurio tiloissa, joissa on sähköenergian päälähde, siihen mahdollisesti liittyvät muuntolaitteet, pääkytkintaulu ja valaistuksen pääkytkintaulu, eivät tee 3 säännön edellyttämää hätävalaistusjärjestelmää toimintaky- vyttömäksi. 2. 3 Hätävalaistusjärjestelmän on oltava niin järjestetty, että tulipalo tai muu vaurio tiloissa, joissa on sähköenergian hätälähde, siihen mahdollisesti liittyvät muuntolaitteet, hätäkytkintaulu ja valaistuksen hätäkytkintaulu, eivät tee tässä säännössä vaadittua päävalaistusjärjestelmää toimintakyvyttömäksi. 3 Pääkytkintaulu on sijoitettava yhteen päägeneraattoriasemaan nähden ja mahdollisuuksien mukaan siten, että ainoastaan tulipalo tai muu vaurio siinä tilassa, jossa generaattorikoneisto ja kytkintaulu sijaitsevat, voi vaikuttaa normaaliin sähkön kehitykseen. 3. Sähköenergian hätälähde (R 42) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1. 2. 3 Jokaisessa aluksessa on oltava laipiokannen yläpuolella itsenäinen sähköenergian hätälähde sekä hätäkytkintaulu helppopääsyisessä tilassa, joka ei rajaudu A-kategorian koneistotilojen osastoiviin rakenteisiin eivätkä niihin tiloihin, jotka sisältävät sähköenergian päälähteen tai pääkytkintaulun. Sähköenergian hätälähde voi olla joko akkuparisto, joka kykenee täyttämään 5 kohdan vaatimukset ilman uudelleenlatausta tai liiallista jännitteen alenemista, tai 5 kohdan vaatimukset täyttävä polttomoottorikäyttöinen generaattori, jossa on oma varasto polttoainetta, jonka leimahduspiste on vähintään 43° C, ja automaattinen käynnistysjärjestelmä uusissa aluksissa ja hyväksytty käynnistys- järjestelmä olemassa olevissa aluksissa sekä 6 kohdan mukainen väliaikainen sähköenergian hätä- lähde. Sähköenergian hätälähde on järjestettävä niin, että se toimii tehokkaasti, kun aluksella on 22,5 asteen kallistuma ja 10 asteen viippaus tasapainoisesta kölistä. Hätägeneraattorikoneiston (-koneisto- jen) on oltava helposti käynnistettävissä kaikissa kylmissä olosuhteissa ja niiden on uusissa aluksissa kyettävä käynnistymään automaattisesti. 4 Hätäkytkintaulun on oltava niin lähellä kuin mahdollista sähköenergian hätälähdettä. (1) Tässä viitataan Kansainväliseen elektroteknisen toimikunnan (IEC) julkaisemiin suosituksiin, erityisesti julkaisuun 92 — Electrical Installations in Ships — Alusten sähkölaitteet. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/47. 5 Edellä 1 kohdassa vaadittavan sähköenergian hätälähteen. 1 on yleensä kyettävä toiminaan seuraava aika: 12 tuntia B-luokan aluksissa (uudet ja olemassa olevat) 6 tuntia C-luokan aluksissa (uudet) 3 tuntia D-luokan aluksissa (uudet). 2 on erityisesti kyettävä palvelemaan yllämainitun ajan samanaikaisesti seuraavia toimintoja: a) aluksen hätätyhjennyspumppu ja yksi palopumpuista; b) aluksen hätävalaistus:. 1 jokaisella kokoontumis- ja pelastusasemalla ja laitojen yli, 2. kaikissa kokoontumis- ja pelastusasemille johtavissa käytävissä, portaikoissa ja uloskäyn- neissä, 3. koneistotiloissa, hätägeneraattorin sijaintipaikassa, 4. valvonta-asemilla, joissa radio ja navigointilaitteet ovat, 5. kuten II-2/B/16. 1. 3. 7 ja II-2/B/6. 1. 7 säännössä määrätään, 6. kaikissa palomiesten varusteiden säilytyspaikoissa, 7. edellä a alakohdassa tarkoitettujen hätätyhjennyspumpun ja yhden palopumpun luona sekä niiden moottorien käynnistyspaikassa, c) aluksen merenkulkuvalot; d) 1. kaikki yhteydenpitolaitteet, 2. yleinen hälytysjärjestelmä, 3. palonhavaitsemisjärjestelmä ja 4. kaikki merkinantolaitteet, joita voidaan tarvita hätätilanteessa, jos ne toimivat aluksen päägeneraattorikoneistojen sähköllä, e) aluksen sprinkleripumppu, jos sellainen on ja jos se toimii sähköllä, ja f) aluksen päivämerkinantolamppu, jos sitä käytetään aluksen sähköenergian päälähteestä. 3 on kyettävä käyttämään puolen tunnin ajan aluksen konekäyttöisiä vesitiiviitä ovia sekä niiden ohjaus-, osoitin- ja hälytyspiirejä. 6 Edellä. 2 kohdan edellyttämän sähköenergian väliaikaisen hätälähteen on käsitettävä hätätilanteessa käyttöä varten sopivaan paikkaan sijoitettu akkuparisto, jonka on riitettävä ilman uudelleenlatausta tai liiallista jännitteen alenemista puolen tunnin ajan seuraaviin toimintoihin: a) tämän säännön 5. 2 kohdan b alakohdan. 1 alakohdassa edellytetty valaistus, b) vesitiiviiden ovien käyttö, kuten II-1/B/13 säännön. 7. 2 ja 7. 3 kohdassa edellytetään, mutta ei välttämättä niiden kaikkien samanaikainen käyttö, ellei aluksessa ole itsenäistä varajärjestel- mää, c) ohjaus-, osoitin- ja hälytyspiireille, kuten II-1/B/13 säännön. 7. 2 kohdassa edellytetään. 4. Ro-ro-alusten lisähätävalaistus (R 42-1) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: Edellä II-1/D/3. 5. 2(b) säännössä edellytetyn hätävalaistuksen lisäksi jokaisessa aluksessa, jossa on ro- ro-lastitiloja ja erityistiloja:. 1 kaikki matkustajien yhteiset tilat ja käytävät on varustetava lisähätävalaistuksella, joka voi toimia vähintään kolme tuntia kaikkien muiden sähköenergialähteiden mentyä epäkuntoon ja missä kallistumistilanteessa tahansa. Valaistuksen on oltava sellainen, että poistumisteille pääsy on selvästi nähtävissä. Lisävalaistuksen voimanlähteen on muodostuttava valaistusyksiköiden sisälle sijoitetuista akkuparistoista, joita jatkuvasti ladataan mahdollisuuksien mukaan hätäkytkintaulusta. Vaihtoehtoi- L 144/48 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98 sesti lippuvaltion hallinto voi hyväksyä minkä tahansa vähintään yhtä tehokkaan valaistustavan. Lisävalaistuksen on oltava sellainen, että mikä tahansa lampussa oleva vika tulee välittömästi esille. Jokainen käytössä oleva akkuparisto on vaihdettava sellaisin aikavälein kuin on tarpeen ottaen huomioon niiden käyttöiän niissä ympäröivissä olosuhteissa, joissa niiden on toimittava, ja. 2 kannettava, ladattava, patterikäyttöinen lamppu on sijoitettava jokaiseen henkilöstötilan käytävään, virkistystilaan ja jokaiseen tavallisesti miehitettyyn työtilaan, paitsi jos aluksessa on. 1 kohdassa vaadittu lisähätävalaistus. 5. Varotoimenpiteet sähköiskuja, tulipaloja ja muita sähkön aiheuttamia vaaroja vastaan (R 45) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1 Sähkökoneiden ja -laitteiden suojaamattomat metalliosat, joita ei ole tarkoitettu jännitteisiksi, mutta jotka voivat häiriötilassa saada jännitteen, on maadoitettava, paitsi milloin kyseiset koneet tai laitteet ovat:. 1 korkeintaan 50 V:n jännitteellä ja tasavirralla toimivia tai vaihejännitteen tehollisarvo on korkeintaan 50 V; säätömuuntajia ei saa käyttää tämän jännitteen aikaansaamiseksi, tai. 2 korkeintaan 250 V:n jännitteellä toimivia, jolloin suojajännitemuuntajat antavat virtaa vain yhteen laitteeseen, tai. 3 kaksinkertaisen eristyksen periaatteen mukaisesti rakennettuja. Kaikki sähkölaitteet on rakennettava ja asennettava siten, etteivät ne käsiteltäessä tai kosketettaessa normaaliin tapaan aiheuta vahinkoa. Kytkintaulujen sivut ja takaosa sekä tarvittaessa etuosa, on sopivalla tavalla suojattava. Suojaamat- tomia jännitteisiä osia, joiden jännite maata vastaan ylittää. 1. 1 kohdassa määritetyn jännitteen, ei saa asentaa näiden kytkintaulujen etusivulle. Jos on tarpeen, on johtamattomia mattoja tai ritilöitä asetettava kytkintaulun etu- ja takaosaan. 2. 3. 4 Jakelujärjestelmässä, jossa ei ole maadoitusta, on oltava laite, joka jatkuvasti valvoo maadoituseris- tystä ja antaa äänimerkin tai näyttää merkkivaloa, jos eristysarvot ovat poikkeuksellisen alhaiset. 5. 1 Kaikkien sähkökaapeleiden metallisuojavaippojen ja -maadoitusvaippojen on oltava sähköisesti johtavia ja ne on maadoitettava. 5. 2 Kaikkien laitteiden ulkopuolisten sähkökaapeleiden ja johtojen on oltava vähintään huonosti palavaa tyyppiä, ja ne on asennettava siten, etteivät niiden alkuperäiset paloa hidastavat ominaisuudet huonone. Lippuvaltion hallinto voi tarvittaessa erityistä sovellusta varten sallia sellaisten erityistyyp- pisten kaapeleiden, kuten radiotaajuuskaapeleiden käytön, jotka eivät ole edellisen mukaisia. UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET:. 5. 3 Erittäin tärkeitä tai hätäsyöttöjä, valaistusta, sisäisiä viestintäyhteyksiä tai merkinantoa palvelevat kaapelit ja johdot on kuljetettava mahdollisimman kaukana keittiöistä, pesuloista, A-kategorian koneistotiloista ja niiden kuiluista ja muista suuren palovaaran alueista. Uusien ja olemassa olevien ro-ro-matkustaja-alusten yleishälytysjärjestelmän ja kaiutinlaitejärjestelmän kaapelointi, joka on asennettu tämän direktiivin 1 kohdassa tarkoitettuna päivänä tai sen jälkeen, pitää hyväksyttää lippuvaltion hallinnolla ottaen huomioon IMOn suositukset. Palopumput varakytkintauluun yhdistä- vien kaapeleiden on oltava palonkestäviä, jos ne kulkevat suuren palovaaran alueiden läpi. Aina kun on mahdollista, kaikki tällaiset kaapelit olisi kuljetettava siten, että laipioiden kuumeneminen, joka saattaa johtua sen viereisessä tilassa olevasta tulipalosta, ei saata niitä toimintakelvottomiksi. 6 Kaapelit ja johdot on asennettava ja kiinnitettävä siten, etteivät ne pääse hankautumaan tai muutoin vahingoittumaan. Kaikkien johtimien päät ja liitokset on tehtävä siten, etteivät niiden alkuperäiset sähköiset, mekaaniset, paloa hidastavat ja tarvittaessa palonkestävät ominaisuudet muutu. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/49 UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 7. 1 Jokainen erillinen virtapiiri on suojattava oikosululta ja ylikuormitukselta, jollei II-1/C/6- ja II-1/C/7-säännössä toisin sallita. UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET. 7. 2 Valaistusvarusteet on sijoitettava siten, että estetään kaapeleita ja johtoja mahdollisesti vahingoittava lämpötilan nousu sekä ympäröivän materiaalin ylikuumeneminen. 8. 1 Akkuparistot on asianmukaisesti suojattava ja ensisijaisesti niiden sijoituspaikkana käytettyjen tilojen on oltava tarkoituksenmukaisesti rakennettuja ja niissä on oltava tehokas ilmanvaihto. 8. 2 Sähkö- ja muita laitteita, jotka voivat aiheuttaa tulenarkojen höyryjen syttymisen, ei sallita näissä tiloissa. 9 Jakelujärjestelmän on oltava niin järjestetty, että tulipalo millä tahansa II-2/A/2. 9 säännön mukaisesti määritellyllä pystysuuntaisella päävyöhykkeellä ei haittaa turvallisuuden kannalta olennaisia toimin- toja millään muulla tällaisella vyöhykkeellä. Tämä vaatimus täyttyy, jos tällaisen vyöhykkeen läpi kulkevat pää- ja varasyöttökaapelit pidetään mahdollisimman kaukana toisistaan niin pysty- kuin vaakatasossakin. E OSA AJOITTAIN MIEHITTÄMÄTTÖMIÄ KONEISTOTILOJA KOSKEVAT LISÄVAATIMUKSET Erityisharkinta (R 54) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: Kaikkien uusien B-, C- ja D-luokkien sekä olemassa olevien B-luokan alusten osalta on lippuvaltion hallinnon erikseen harkittava, voiko niiden koneistotiloja ajoittain pitää miehittämättöminä, ja jos näin on, tarvitaanko näiden sääntöjen vaatimusten lisäksi muita vaatimuksia, jotta saavutettaisiin vastaava turvalli- suus kuin aluksessa, jonka koneistotilat ovat normaalisti miehitetyt. 1. Yleistä (R 46) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1. 2. 3 Aluksen järjestelyiden on oltava sellaiset, että aluksen turvallisuus kaikissa käyttöolosuhteissa, ohjailu mukaan lukien, on yhtä hyvä kuin sellaisilla aluksilla, joilla on miehitetty konehuone. On varmistettava, että laitteiden toiminta on luotettavaa ja että säännölliset tarkastukset ja rutiinikokeet on tyydyttävästi järjestetty jatkuvan luotettavan toiminnan varmistamiseksi. Jokaisessa aluksessa on oltava asiakirjat, joista ilmenee aluksen toimintakyky ajoittain miehittämät- tömillä koneistotiloilla. 2. Varotoimenpiteet tulipalon varalta (R 47) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 1 Aluksessa on oltava laitteet, joilla varhaisessa vaiheessa voidaan havaita tulipalo ja antaa hälytys sen sattuessa:. 1 kattiloiden ilmanotto- ja pakokaasukuiluissa; ja. 2 kuljetuskoneiston huuhteluilmaputkissa, paitsi milloin tämä erityistapauksessa katsotaan tarpeet- tomaksi. L 144/50 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98. 2 Teholtaan 2 250 kW ja siitä suuremmat, tai sylinterin iskunpituudeltaan 300 mm ja sitä suuremmat polttomoottorit on varustettava kampikammion öljysumun ilmaisimilla tai laakerien lämpötila- antureilla taikka vastaavilla laitteilla. 3. Vuotosuojaus (R 48) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1. 2. 3 Ajoittain miehittämättömien koneistotilojen pohjakaivot on sijoitettava ja niitä on valvottava siten, että tavanomaisessa kallistus- ja viippauskulmissa havaitaan nesteiden kerääntyminen, ja niiden on oltava kylliksi suuret vetämään helposti miehittämättömän jakson aikana normaalisti kerääntyvät nesteet. Jos aluksen tyhjennyspumput ovat automaattisesti käynnistyviä, on aluksessa oltava laitteet, jotka osoittavat milloin nesteentulo ylittää pumpun tyhjennyskapasiteetin, tai milloin pumppu toimii normaalia useammin. Tällaisissa tapauksissa voidaan sallia käytettäväksi pienempiä tyhjennyskaivoja tarkoituksenmukaisen ajanjakson kattamiseksi. Milloin aluksessa on automaattisesti toimivat tyhjen- nyspumput, on erityistä huomiota kiinnitettävä öljyntorjuntaan kuuluviin vaatimuksiin. Merivedenottoaukkoon, vesiviivan alapuolella sijaitsevaan poistoaukkoon tai pilssin tyhjennysjärjes- telmään kuuluvan venttiilin tai hanan säätimien on sijaittava siten, että veden valuessa kyseiseen tilaan on riittävästi aikaa käyttää niitä, ottaen huomioon niiden luokse pääsemiseen ja niiden käyttämiseen todennäköisesti kuluvan ajan. Jos tämän tilan mahdollinen täyttymä aluksen ollessa täydessä lastissa niin edellyttää, on varmistettava, että säätimiä voidaan käyttää tätä tasoa ylemmällä olevasta paikasta. 4. Kuljetuskoneiston valvonta komentosillalta (R 49) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 1 Potkurien pyörimisnopeuden, työntösuunnan ja soveltuvin osin nousun on kaikissa olosuhteissa, ohjailu mukaan lukien, oltava täysin säädettävissä komentosillalta. 1 Tämä kaukosäätö on suoritettava kunkin potkurin erillisellä säätölaitteella, joka automaattisesti suorittaa kaikki säätämiseen kuuluvat toiminnot, tarvittaessa myös kuljetuskoneiston ylikuormi- tuksen estämisen. 2 Pääkuljetuskoneisto on varustettava komentosillalla sijaitsevalla hätäpysäytyslaitteella, jonka toiminnan on oltava riippumaton komentosillan valvontajärjestelmästä. Komentosillalta tulevien konekäskyjen on oltava havaittavissa pääkoneiston valvontahuoneessa tai kuljetuskoneiston valvontapaikassa, riippuen siitä kumpi aluksessa on. Kuljetuskoneistoa on voitava kaukosäätää vain yhdestä paikasta kerrallaan; tällaisilla paikoilla sallitaan toisiinsa liitettyjä säätölaitteita. Kussakin säätöpaikassa on oltava osoitin, joka näyttää miltä paikalta kuljetuskoneistoa kulloinkin säädetään. Säädön siirtäminen komentosillan ja koneistotilojen välillä on oltava mahdollista tehdä ainoastaan pääkoneistotilasta tai pääkoneiston valvontahuoneesta (valvomosta). Siirtolaitteiston on toimittava siten, että potkurityöntöön ei tule huomattavia muutok- sia siirrettäessä säätö paikasta toiseen. Kaikkea aluksen turvalliselle käytölle olennaista koneistoa on voitava säätää paikallisesti, myös siinä tapauksessa, että jokin osa automaatti- tai kaukosäätölaitteistosta menee epäkuntoon. Kaukosäätöisen automaattisen valvontajärjestelmän on oltava siten suunniteltu, että häiriö sen toiminnassa aiheuttaa hälytyksen. Paitsi milloin järjestelyä ei pidetä tarkoituksenmukaisena, on potkurin ennalta säädetyn nopeuden ja työntösuunnan tällöin pysyttävä ennallaan, kunnes paikalli- nen säätö on toiminnassa. 2. 3. 4. 5. 6 Komentosillalla on oltava osoittimet, jotka näyttävät. 1 kiinteäsiipisten potkurien nopeuden ja pyörimissuunnan tai. 2 säätösiipipotkurien pyörimisnopeuden ja nousun. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/51. 7 Riittävän käynnistysilmapaineen varmistamiseksi on peräkkäisten epäonnistuneiden automaattisten käynnistysyritysten lukumäärää rajoitettava. Alhaisen käynnistysilmanpaineen osoittamiseksi on tultava hälytys ilmanpaineessa, jolloin kuljetuskoneiston käynnistäminen on vielä mahdollista. 5. Yhteydenpito (R 50) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: Pääkuljetuskoneiston valvontahuoneen tai kuljetuskoneiston säätöpaikan ja komentosillan sekä konepäällys- tön asuntotilojen välillä on oltava luotettava ääniyhteyslaite. 6. Hälytysjärjestelmän (R 51) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1 Aluksessa on oltava hälytysjärjestelmä, joka osoittaa kaikki korjaamista vaativat viat ja häiriöt ja joka:. 1 antaa pääkuljetuskoneiston valvomossa tai kuljetuskoneiston säätöpaikalla kuuluvan hälytyksen ja sopivassa paikassa osoittaa merkkivalolla kunkin erillisen hälytyksen,. 2 on valintakytkimen kautta yhteydessä konepäällystön oleskelutiloihin ja jokaiseen konepäällystö- hyttiin, siten että yhteys vähintään yhteen hyttiin on taattu. Tätä vastaavat vaihtoehtoiset järjestelyt voidaan sallia,. 3 aiheuttaa kuuluvan ja näkyvän hälytyksen komentosillalla tilanteessa, joka edellyttää vahdissa olevan päällystön jäsenen toimintaa tai huomiota,. 4 on mahdollisimman suuressa määrin toimintavarmuusperiaatteen mukaisesti suunniteltu, ja. 5 aiheuttaa II-1/C/9 säännön mukaisen konepäällystöhälytyksen, ellei annettu hälytys määrätyssä ajassa aiheuta paikallisia toimenpiteitä. 2. 1 Hälytysjärjestelmän on oltava jatkuvasti toiminnassa, ja sen on automaattisesti saatava käyttövoi- mansa varavoimanlähteestä, jos normaali voimanlähde lakkaa toimimasta. 2. 2 Hälytysjärjestelmän normaalissa voimanlähteessä oleva häiriö on osoitettava hälytyksellä. 3. 1 Hälytysjärjestelmän on voitava samanaikaisesti osoittaa useampi kuin yksi vika tai häiriö, eikä yhden hälytyksen kuittaus saa estää toista hälytystä tulemasta. 3. 2 Edellä. 1 kohdassa tarkoitetuissa paikoissa tapahtuvan hälytyksen kuittauksen on näyttävä myös niissä paikoissa, joissa hälytys näkyy. Hälytysäänen on oltava päällä, kunnes hälytys on kuitattu, ja yksittäisten hälytysten merkkivalojen on oltava päällä, kunnes vika tai häiriö on korjattu, jolloin hälytysjärjestelmän on automaattisesti palattava normaaliin käyttötilaansa. 7. Turvallisuusjärjestelyt (R 52) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: Aluksessa on oltava turvallisuusjärjestelmä, jolla varmistetaan, että välitöntä vaaraa aiheuttavat vakavat häiriöt koneiston tai kattiloiden toiminnassa käynnistävät laitteiston viallisen osan automaattisen pysäyttä- misen ja antavat hälytyksen. Kuljetuslaitteiston pysäyttäminen ei saa käynnistyä automaattisesti paitsi milloin vakava vaurio, täydellinen rikkoutuminen tai räjähdys saattaa seurata. Jos aluksessa on laitteet pääkuljetuskoneiston pysäyttämisen ohittamiseksi, niiden on oltava sellaiset, ettei niiden tahaton käyttö ole mahdollista. Aluksessa on oltava laitteet, jotka osoittavat milloin mainittua ohituslaitetta käytetään. Automaattiset koneiston turvallisuusjärjestelmät pysäyttämistä ja hidastusta varten olisi erotettava hälytys- järjestelmästä. L 144/52 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98 8. Koneistoa, kattiloita ja sähköasennuksia koskevat erityisvaatimukset (R 53) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1 Sähköenergian päälähteen on oltava seuraavan mukainen:. 1 Jos tarvittava sähköenergia on tavallisesti tuotettavissa yhdellä generaattorilla, siinä on oltava sopivat kuormituksenohjausjärjestelyt, jotta varmistetaan virran saanti aluksen kuljettamista ja ohjausta varten sekä sen turvallisuuden kannalta tarpeellisia toimintoja varten. Jos toiminnassa oleva generaattori menee epäkuntoon, on aluksessa oltava järjestelmä, jolla riittävän tehokas varageneraattori automaattisesti käynnistyy ja kytkeytyy pääkytkintauluun siten, että aluksen kuljettaminen ja ohjaus on edelleen mahdollista ja että aluksen turvallisuus on taattu, samoin kuin olennaisten aputoimintojen automaattinen uudelleen käynnistyminen, mukaan lukien useampivaiheiset toiminnot, jos tällaiset ovat tarpeen. 2 Jos aluksen sähköenergian tuottaa normaalisti useampi kuin yksi generaattori ja ne toimivat samanaikaisesti rinnakkain, on esimerkiksi kuormitusohjauksella järjestettävä siten, että yhden generaattorikoneiston mennessä epäkuntoon jäljellä olevat käyvät edelleen ilman ylikuormitusta varmistaen aluksen kuljettamisen, ohjauksen sekä turvallisuuden. 2 Jos muita aluksen kuljettamiselle olennaisia apukoneita varten tarvitaan varakoneet, niihin on oltava automaattiset siirtokytkimet. 9. Automaattiset valvonta- ja hälytysjärjestelmät (R 53. 4) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1. 2. 3. 4. 5 Valvontajärjestelmän on oltava sellainen, että pääkuljetuskoneiston ja sen lisälaitteiden toiminnot varmistetaan tarvittavin automaattisin järjestelyin. Automaattisen siirtokytkimen toiminnan on annettava hälytys. Aluksella on oltava 6 säännön mukainen hälytysjärjestelmä kaikkia tärkeitä paineita, lämpötiloja sekä nestepinnan korkeuksia ja muita olennaisia tekijöitä varten. Aluksessa on oltava keskitetty valvontapaikka, jonne välttämättömät hälytystaulut ja häiriötilan osoitinlaitteet on sijoitettu. Aluksessa on oltava laitteet käynnistysilmanpaineen pitämiseksi vaadittavalla tasolla, jos polttomoot- toreita käytetään pääkuljetuskoneistona ja ne käynnistetään paineilmalla. II-2 LUKU PALOSUOJELU, PALONHAVAITSEMINEN JA PALONSAMMUTUS A OSA YLEISTÄ 1. Pääperiaatteet (R 2) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1. 2 Tämän luvun tarkoituksena on edellyttää aluksien palosuojelulta, palonhavaitsemiselta ja palonsam- mutukselta mahdollisimman korkeaa tasoa. Seuraavat pääperiaatteet ovat tämän luvun sääntöjen pohjana ja ne on sisällytetty sääntöihin, ottaen huomioon tarkoituksenmukaisella tavalla alustyypin ja kyseeseen tulevan palovaaran: 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/53. 1 aluksen jakaminen pystysuuntaisiin päävyöhykkeisiin kuumuutta kestävillä ja rakenteellisilla rajapinnoilla,. 2 asuntotilojen erottaminen aluksen muista osista kuumuutta kestävillä ja rakenteellisilla rajapin- noilla,. 3 palavien aineiden rajoitettu käyttö,. 4 palon havaitseminen sen alkamisvyöhykkeessä,. 5 palon rajoittaminen sen alkamistilaan ja sen sammuttaminen siellä,. 6 poistumisteiden ja palontorjuntareittien suojaaminen,. 7 palonsammutuslaitteiden välitön käyttövalmius,. 8 lastista kehittyvän tulenaran höyryn aiheuttaman syttymisvaaran pitäminen mahdollisimman vähäisenä. OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 3 Olemassa olevissa B-luokan aluksissa, jotka kuljettavat yli 36 matkustajaa, on korjausten, muutosten ja niihin liittyvän varustamisen yhteydessä noudatettava seuraavaa:. 1 kaikkien aluksissa käyttöön otettavien materiaalien on täytettävä uusissa B-luokan aluksissa käytettäviin materiaaleihin sovellettavat vaatimukset, ja. 2 kaikkien sellaisten korjausten, muutosten tai näihin liittyvän varustamisen, jossa korvataan vähintään 50 tonnia materiaalia, joka ei liity II-2/B/16 säännön vaatimuksiin, on täytettävä uusiin B-luokan aluksiin sovellettavat vaatimukset. 2. Määritelmät (R 3) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1. 2 Palamaton aine tarkoittaa ainetta, joka ei pala eikä kehitä arviolta 750 °C:seen kuumennettuna palavia höyryjä itsesyttymiseen tarvittavaa määrää, mikä on määritettävä polttokokeella IMOn yleiskokouksen päätöslauselman A. 799 (19) ”Revised recommendation on test methods for quali- fying marine construction materials as non-combustible” (tarkistettu suositus testausmenetelmäksi laivanrakennusmateriaalien palamattomiksi aineiksi määrittelemistä varten) mukaisesti. Kaikki muut aineet ovat palavia aineita. Normaali polttokoe on koe, jossa laipioita tai kansia vastaavat koekappaleet tutkitaan koeuunissa, jonka lämpötila noudattaa likimain normaalia aika-lämpötilakäyrää. Koekappaleen tulen puoleisen pinnan on oltava vähintään 4,65 m² ja korkeuden (tai kannen pituuden) 2,44 metriä ja sen on vastattava mahdollisimman hyvin tarkoitettua rakennetta, ja jos rakenteeseen kuuluu liitoksia, siinä on oltava vähintään yksi liitos. Normaali aika-lämpötilakäyrä määritellään käyränä, joka kulkee jatkuvana seuraavien uunin sisälämpötilapisteiden kautta: uunin alkusisälämpötila 5 minuutin kuluttua 10 minuutin kuluttua 15 minuutin kuluttua 30 minuutin kuluttua 60 minuutin kuluttua 20 °C 576 °C 679 °C 738 °C 841 °C 945 °C. 3 ”A”-luokan rajapinnoiksi luetaan laipioiden ja kansien muodostamat rajapinnat, jotka täyttävät seuraavat vaatimukset:. 1 ne on rakennettava teräksestä tai muusta samanarvoisesta aineesta,. 2 ne on jäykistettävä tarkoituksenmukaisella tavalla,. 3 ne on rakennettava siten, että ne kykenevät estämään savun ja liekin läpipääsyn tunnin pituisen normaalin polttokokeen loppuun saakka, L 144/54 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98. 4 ne on eristettävä hyväksytyillä palamattomilla aineilla siten, että tulen vastakkaisella puolella olevan pinnan keskimääräinen lämpötila ei nouse enempää kuin 139 °C alkulämpötilaa korkeam- maksi eikä lämpötila nouse missään kohdassa, liitoskohdat mukaan lukien, enempää kuin 180 °C alkulämpötilaa korkeammaksi seuraavassa ajassa: ”A-60”-luokka ”A-30”-luokka ”A-15”-luokka ”A-0”-luokka 60 minuutissa 30 minuutissa 15 minuutissa 0 minuutissa. 5 Lippuvaltion hallinnon on vaadittava prototyyppilaipion tai -kannen koestamista sen varmistami- seksi, että se täyttää edellä mainitut tiiviys- ja lämpötilannousuvaatimukset IMOn päätöslausel- man A. 754 (18) mukaisesti. 4 ”B”-luokan rajapinnoiksi luetaan laipioiden, kansien, välikattojen tai vuorauksien muodostamat rajapinnat, jotka täyttävät seuraavat vaatimukset:. 1 ne on rakennettava siten, että ne kykenevät estämään liekin läpipääsyn normaalin polttokokeen ensimmäisen puolen tunnin loppuun saakka,. 2 niiden eristysarvon on oltava sellainen, että tulen vastakkaisella puolella olevan pinnan keskimää- räinen lämpötila ei nouse enempää kuin 139 °C alkulämpötilaa korkeammaksi eikä lämpötila nouse missään kohdassa, liitokset mukaan lukien, enempää kuin 225 °C alkulämpötilaa korkeammaksi seuraavassa ajassa: ”B-15”-luokka ”B-0”-luokka 15 minuutissa 0 minuutissa. 3 ne on rakennettava hyväksytyistä palamattomista aineista ja kaikkien ”B”-luokan rajapintojen rakenteessa ja asennuksessa käytettävien aineiden on oltava palamattomia, mutta palavat pinnoitteet voidaan kuitenkin sallia, mikäli ne täyttävät tämän luvun muut vaatimukset,. 4 lippuvaltion hallinnon on vaadittava prototyppirajapinnan koestamista sen varmistamiseksi, että se täyttää edellä mainitut tiiviys- ja lämpötilannousuvaatimukset IMOn päätöslauselman A. 754 (18) mukaisesti. ”C”-luokan rajapinnat ovat hyväksytyistä palamattomista aineista rakennettuja rajapintoja. Niiden ei tarvitse täyttää savun ja liekin läpipääsyä koskevia vaatimuksia eikä lämpötilannousuun liittyviä rajoituksia. Palavat pinnoitteet sallitaan sikäli kuin ne täyttävät tämän luvun muut vaatimukset. Jatkuvat ”B”-luokan välikatot tai vuoraukset ovat sellaisia ”B”-luokan välikattoja tai vuorauksia , jotka päättyvät ainoastaan ”A”-tai ”B”-luokan rajapintaan. Teräs tai muu samanarvoinen aine. Kun käytetään ilmaisua ”teräs tai muu samanarvoinen aine”, ”samanarvoinen aine” tarkoittaa palamatonta ainetta, jolla on sellaisenaan tai käytettävän eristyksen ansiosta samanarvoiset rakenne- ja tiiviysominaisuudet kuin teräksellä normaalissa polttokokeessa altistuksen lopussa (esim. alumiiniseos sopivasti eristettynä). Huono palonlevittämiskyky tarkoittaa sitä, että pinta, jolla on tällainen ominaisuus, rajoittaa riittävästi palon leviämistä IMOn päätöslauselman A. 653 (16) mukaisesti tehdyssä polttokokeessa laipioiden, välikattojen ja kannen pinnoitteiden osalta. Pystysuuntaisia päävyöhykkeitä ovat osastot, joihin aluksen runko, ylärakenteet ja kansirakennukset on jaettu ”A”-luokan rajapinnoilla ja joiden keskipituus ja -leveys ei millään kannella yleensä ylitä 40 metriä. Asuntotiloja ovat kokoontumistilat, käytävät, saniteettitilat, hytit, toimistot sairaalat, elokuvateatte- rit, peli- ja harrastetilat, parturit ja kampaamot, apukeittiöt, joissa ei ole keittolaitteita, sekä muut vastaavat tilat. Kokoontumistiloja ovat ne asuntotilojen osat, joita käytetään halleina, ruokailutiloina ja salonkeina sekä muut vastaavat pysyvästi rajatut tilat. Työskentelytiloja ovat keittiöt, apukeittiöt, joissa on keittolaitteita, säilytyslokerot, postin ja arvoesi- neiden säilytystilat, varastohuoneet, muut kuin koneistotiloihin kuuluvat työpajat sekä muut vastaa- vat tilat ja niihin johtavat kuilut. 5. 6. 7. 8. 9. 10. 11. 12. 13 Lastitiloja ovat kaikki lastia varten tarkoitetut tilat (lastiöljytankit mukaan lukien) ja niihin johtavat kuilut. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/55. 14 Ro-ro-lastitilat ovat tiloja, joita ei yleensä ole osastoitu millään tavalla ja joiden pituus on huomattava tai jotka ulottuvat koko aluksen pituudelle ja joihin tavarat (pakattuina tai irtolastina, rautatie- tai maantiekulkuneuvoissa (maantiesäiliöajoneuvot ja rautatiesäiliövaunut mukaan lukien), perävaunuissa, konteissa, kuormalavoilla, kuljetussäiliöissä ja vastaavanlaisissa ahtausyksiköissä tai muissa astioissa) voidaan lastata ja joista ne voidaan purkaa yleensä vaakasuorassa suunnassa. 15 Avoimet ro-ro-lastitilat ovat joko molemmista päistä tai ainoastaan toisesta päästä avoimia ro- ro-lastitiloja, joissa on niiden koko pituudella riittävä luonnollinen ilmanvaihto laitoituksessa tai yläpuolisessa kannessa olevien ei-suljettavien aukkojen kautta. 16 Suljetut ro-ro-lastitilat ovat ro-ro-lastitiloja, jotka eivät ole avoimia ro-ro-lastitiloja eivätkä sääkan- sia. 17 Sääkansi on kansi, joka on yläpuolelta ja vähintään kahdelta sivulta täysin säälle altis tila. 18 Erityistilat ovat laipiokannen ylä- tai alapuolella olevia suljettuja tiloja, jotka on tarkoitettu sellaisten ajoneuvojen kuljettamiseen, joiden polttoainesäiliöissä on polttoainetta niiden omaa kulutusta varten, sekä joihin ja joista tällaiset ajoneuvot voidaan ajaa ja joihin matkustajat pääsevät. 19. 1 A-kategorian koneistotiloja ovat sellaiset tilat ja niihin johtavat kuilut, joissa on:. 1 polttomoottorikoneisto, jota käytetään pääkuljetuskoneistona, tai. 2 polttomoottorikoneisto, jota käytetään muuna kuin pääkuljetuskoneistona, kun sellaisen koneis- ton kokonaisteho on vähintään 375 kW, tai. 3 öljylämmitteinen kattila tai polttööljynsyöttölaite. 19. 2 Koneistotiloja ovat kaikki A-kategorian koneistotilat ja kaikki muut tilat, joissa on kuljetuskoneisto, kattiloita, polttoöljyn käsittelylaitteita, höyrykoneita ja polttomoottoreita, generaattoreita ja suurem- pia sähkölaitteistoja, öljyntäyttöasemia, jäädytys-, tuuletus- ja ilmastointikoneistoa, aluksen vakavoit- tamiseen käytettäviä koneistoja sekä vastaavanlaiset tilat ja niihin johtavat kuilut. 20 Polttoöljynsyöttölaite on laite, jota käytetään polttoöljyn syöttämisessä öljylämmitteiseen kattilaan, tai laite, jota käytetään kuumennetun öljyn syöttämisessä polttomoottoriin, ja siihen kuuluvat kaikki öljypumput, öljysuodattimet ja öljykuumentimet, joissa öljyä käsitellään suuremmalla paineella kuin 0,18 N/mm2. 21 Valvonta-asemia ovat tilat, joihin on sijoitettu aluksen radio tai tärkeimmät merenkulkulaitteet tai hätävoimanlähde tai joihin on keskitetty palonseuranta- tai palontorjuntalaitteistoja. 21. 1 Keskusvalvonta-asemia ovat valvonta-asemat, joihin on keskitetty seuraavat valvonta- ja osoitintoi- minnot:. 1 palonhavaitsemiseen ja palohälytykseen liittyvät kiinteät järjestelmät,. 2 automaattiset sprinkleri-, palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmät,. 3 palo-oven näyttötaulu,. 4 palo-ovien sulkeminen,. 5 vesitiiviiden ovien näyttötaulu,. 6 vesitiiviiden ovien sulkeminen,. 7 ilmanvaihtotuulettimet,. 8 yleis-/palohälytys,. 9 viestintäjärjestelmät, mukaan lukien puhelimet, ja. 10 kuulutusjärjestelmän mikrofoni. 21. 2 Jatkuvasti miehitetty keskusvalvonta-asema on keskusvalvonta-asema, jossa laivaväen vastuullinen jäsen päivystää jatkuvasti. 22 Huoneet, joissa on rajoitetun palovaaran omaavia kalusteita ja sisustusmateriaaleja ovat II-2/B/2 säännön mukaisesti huoneita (joko hyttejä, kokoontumistiloja, toimistoja tai muita asuntotiloja), joissa on rajoitetun palovaaran omaavia kalusteita ja sisustusmateriaaleja, mikä tarkoittaa, että: L 144/56 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98. 1 kaikki kiinteät kalusteet kuten kirjoituspöydät, vaatekaapit, pukeutumispöydät, toimistopöydät ja keittiökaapit rakennetaan kokonaan hyväksytyistä palamattomista aineista, mutta niiden työta- soissa voidaan käyttää enintään 2 mm:n paksuista palavaa pinnoitetta,. 2 kaikissa irtokalusteissa kuten tuoleissa, sohvissa ja pöydissä rungot ovat palamatonta ainetta,. 3 kaikki pintaverhoiluaineet, verhot ja muut riippuvat tekstiilimateriaalit ovat IMOn päätöslausel- man A. 471 (XII) ja siihen päätöslauselmalla A. 563 (14) hyväksyttyjen muutosten mukaisesti sellaisia, että ne estävät liekin leviämistä vähintään yhtä tehokkaasti kuin villa, jonka pintatiheys on 0,8 kg/m2,. 4 kaikki lattiapäällysteet ovat ominaisuuksiltaan sellaisia, että estävät liekin leviämistä vähintään yhtä tehokkaasti kuin samaan käyttöön tarkoitettu samanarvoinen villa,. 5 kaikki laipioiden, vuorausten ja välikattojen näkyvissä olevat pinnat ovat huonosti paloalevittä- viä, ja. 6 kaikki pehmustetut irtokalusteet ovat syttyvyyteen ja liekkien leviämiseen liittyviltä ominaisuuk- siltaan IMOn päätöslauselmassa A. 652 (16) esitetyn pehmustettuja irtokalusteita koskevan palotestin mukaisia. 23 Ro-ro-matkustaja-aluksella tarkoitetaan matkustaja-alusta, jossa on tässä säännössä määriteltyjä ro-ro-lastitiloja tai erityistiloja. 3. Palopumput, paloputkisto, palopostit, letkut ja suihkuputket (R 4) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1. 1 jokaisessa aluksessa on oltava tämän säännön vaatimukset soveltuvin osin täyttävät palopumput, paloputkisto, palopostit, letkut ja suihkuputket. UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET:. 1. 2 Jos vaaditaan enemmän kuin yksi itsenäinen palopumppu, koneistotilan ulkopuolelle helppopääsyi- seen paikkaan on asennettava erotusventtiilit erottamaan koneistotilassa oleva paloputkiston osa paloputkiston muista osista. Paloputkisto on sijoitettava siten, että erotusventtiilien ollessa suljettuina kaikkiin aluksen paloposteihin, lukuun ottamatta edellä mainittuja koneistotilassa olevia paloposteja, voidaan ohjata vettä koneistotilan ulkopuolella sijaitsevasta palopumpusta koneistotilan ulkopuolella sijaitsevien putkien kautta. Lyhyitä osia hätäpalopumpun imu- ja poistoputkistosta voi poikkeuksel- lisesti kulkea koneistotilan lävitse, mikäli sitä on mahdoton sijoittaa ulkopuolelle, sillä edellytyksellä, että paloputkisto suojataan koteloimalla. UUDET JA OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET SEKÄ UUDET C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET, JOIDEN PITUUS ON 24 METRIÄ TAI ENEMMÄN:. 2 Palopumppujen teho. 1 Vaadittujen palopumppujen on kyettävä antamaan. 4. 2 kohdassa tarkoitetulla paineella palontor- juntaa varten vesimäärä, joka on vähintään kaksikolmasosaa siitä vesimäärästä, jonka tyhjennys- pumppujen vaaditaan imevän, kun niitä käytetään aluksen tyhjentämiseen. 2 Jokaisessa sellaisessa aluksessa, jossa tämän säännön mukaisesti on oltava enemmän kuin yksi konekäyttöinen palopumppu, kunkin vaaditun palopumpun tehon on oltava vähintään 80 prosenttia vaaditusta kokonaistehosta jaettuna vaadittujen palopumppujen vähimmäislukumää- rällä mutta kuitenkin vähintään 25 m3/h, ja kunkin tällaisen pumpun on kaikissa tilanteissa kyettävä antamaan vähintään vaadittavat kaksi vesisuihkua. Näiden palopumppujen on kyettävä syöttämään paloputkistoon vettä vaadituissa olosuhteissa. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/57. 3 Palopumppujen ja paloputkiston järjestelyt sekä veden saatavuus. 1 Aluksissa on oltava konekäyttöisiä palopumppuja seuraavasti:. 1 yli 500 matkustajan kuljettamiseen tarkoitetut alukset: vähintään kolme, joista yksi voi olla yksi pääkoneen käyttämä pumppu,. 2 enintään 500 matkustajan kuljettamiseen tarkoitetut alukset: vähintään kaksi, joista yksi voi olla pääkoneen käyttämä pumppu. 2 Saniteetti-, painolasi-, tyhjennys- tai yleispumput voidaan hyväksyä palopumpuiksi sillä edellytyk- sellä, että niitä ei yleensä käytetä öljyn pumppaamiseen ja että tilapäisesti öljypolttoaineen siirtoon tai pumppaamiseen käytettäessä niihin asennetaan tarkoituksenmukaiset vaihtolaitteet. 3 Pohjaventtiilit, palopumput ja niiden tehonlähteet on sijoitettava siten, että varmistutaan siitä, että yli 250 matkustajan kuljettamiseen tarkoitetuissa aluksissa tulipalo ei missään osastossa saata kaikkia palopumppuja toimintakyvyttömiksi. Uusissa enintään 250 matkustajan kuljettami- seen tarkoitetuissa B-luokan aluksissa siltä varalta, että jossakin osastossa syttyvä tulipalo saattaisi kaikki palopumput toimintakyvyttömiksi, vaihtoehtoisena keinona palontorjuntaan tarvittavan veden saamiseksi on oltava itsenäinen konekäyttöinen hätäpalopumppu, jonka tehonlähteineen ja pohjaventtiileineen on sijaittava koneistotilan ulkopuolella. 4 Uusissa yli 250 matkustajan kuljettamiseen tarkoitetuissa B-luokan aluksissa veden välitöntä saatavuutta koskevien järjestelyjen on oltava sellaiset, että vähintään yksi tehokas vesisuihku on välittömästi saatavissa sisätilojen mistä tahansa palopostista ja että vaaditun palopumpun automaattisella käynnistymisellä varmistetaan jatkuva vedentulo. 5 Aluksissa, joissa on ajoittain miehittämätön koneistotila tai joissa valvonnasta vaaditaan vastaa- van ainoastaan yhden henkilön, on paloputkistosta voitava saada välittömästi vettä sopivalla paineella joko siten, että yksi pääpalopumpuista voidaan käynnistää komentosillalta ja paloval- vonta-asemalta, jos aluksessa sellainen on, tai pitämällä paloputkisto jatkuvasti paineistettuna yhden pääpalopumpun avulla. 6 Jokaisen palopumpun syöttöventtiilin yhteydessä on oltava takaiskuventtiili. 4 Paloputkiston halkaisija ja paine. 1 Paloputkiston ja sen haaraputkien on oltava halkaisijoiltaan riittävän suuria kahden samanaikai- sesti käynnissä olevan palopumpun suurimman vaaditun vesimäärän saamiseksi tehokkaasti käyttöön. 2 Kahden palopumpun syöttäessä. 8 kohdassa tarkoitettujen suihkuputkien ja. 4. 1 kohdassa tarkoitettuun vesimäärään tarvittavan, riittävän monen palopostin kautta vettä on paineen kaikissa paloposteissa säilyttävä seuraavilla vähimmäistasoilla: B-luokan alukset: Uudet Olemassa olevat — Yli 500 matkustajaa — Enintään 500 matkustajaa 0,4 N/mm2 0,3 N/mm2 0,3 N/mm2 0,2 N/mm2. 3 Missään palopostissa paine ei saa olla suurempi kuin paine, jolla paloletkua voidaan tehokkaasti hallita. 5 Palopostien lukumäärä ja sijainti. 1 Palopostien lukumäärän ja sijainnin on oltava sellainen, että vähintään kaksi vesisuihkua, kumpikin eri palopostista ja toinen yksikappaleisesta letkusta, ulottuu kaikkiin aluksen sellaisiin osiin, joihin matkustajat tai laivaväki tavallisesti pääsevät matkan aikana, ja mihin tahansa osaan tyhjässä lastitilassa, ro-ro-lastitilassa ja erityistilassa, joista jälkimmäisessä tapauksessa kumman- kin vesisuihkun on yksikappaleisesta letkusta ulotuttava tällaisen tilan kaikkiin osiin. Lisäksi tällaiset palopostit on sijoitettava suojattujen tilojen sisäänkäyntien läheisyyteen. L 144/58 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98. 2 Asunto-, työskentely- ja koneistotiloissa palopostien lukumäärän ja sijainnin on oltava sellainen, että. 5. 1 kohdan vaatimukset voidaan täyttää silloin, kun kaikki vesitiiviit ovet ja kaikki pystysuuntaisten päävyöhykkeiden rajalaipioiden ovet ovat suljettuina. 3 Kun kulkutie koneistotilaan on matalalla tasolla viereisestä akselitunnelista, on kaksi palopostia sijoitettava koneistotilan kyseisen sisäänkäyntikohdan läheisyyteen sen ulkopuolelle. Kun tällai- nen kulkutie on muista tiloista, on yhdessä näistä tiloista oltava kaksi palopostia koneistotilaan johtavan sisäänkäynnin läheisyydessä. Näin ei tarvitse olla silloin, kun tunneli tai viereiset tilat eivät kuulu poistumisreittiin. 6 Putket ja palopostit. 1 Paloputkistoa ja paloposteja ei saa tehdä aineesta, joka menettää kuumuuden vaikutuksesta käyttökelpoisuutensa, ellei putkia ole suojattu riittävästi. Putket ja palopostit on sijoitettava niin, että paloletkut voidaan kytkeä niihin helposti. Putkien ja paloletkujen sijoittamisessa on vältettävä jäätymismahdollisuus. Aluksissa, joissa saatetaan kuljettaa kansilastia, on palopostien sijaittava sellaisissa paikoissa, joihin on aina helppo päästä, ja putkistot on mahdollisuuksien mukaan sijoitettava siten, että kansilasti ei pääse niitä vahingoittamaan. 2 Kutakin paloletkua varten on oltava venttiili, jotta mikä tahansa paloletku voidaan irrottaa palopumppujen ollessa käynnissä. 7 Paloletkut. 1 Paloletkujen on oltava lippuvaltion hallinnon hyväksymää pitkään kestävänä säilyvää ainetta ja riittävän pitkiä antamaan vesisuihku joka paikkaan, jossa niitä voidaan tarvita. Jokaisessa letkussa on oltava suihkuputki ja tarvittavat liittimet. Letkuliittimien ja suihkuputkien on oltava täysin vaihtokelpoisia keskenään. Tässä luvussa tarkoitetut ”paloletkut” on kaikkine tarpeellisine laitteineen ja työvälineineen pidettävä käyttövalmiina selvästi näkyvissä paikoissa palopostien ja kytkentäpaikkojen läheisyydessä. Lisäksi sellaisten alusten, joiden matkustajamäärä on yli 36, sisätiloissa paloletkujen on oltava jatkuvasti kytkettyinä paloposteihin. 2 Jokaista. 5 kohdassa vaadittua palopostia kohden on oltava vähintään yksi paloletku. Paloletkun pituudeksi olisi rajattava kannella ja kansirakennuksissa enintään 20 metriä ja koneistotiloissa 15 metriä siten, että pienemmissä aluksissa pituudet ovat vastaavasti 15 metriä ja 10 metriä. 8 Suihkuputket. 1. 1 Tätä lukua sovellettaessa on suihkuputkien suuttimien normaalihalkaisijoiden oltava 12 milli- metriä, 16 millimetriä ja 19 millimetriä tai mahdollisimman lähellä näitä mittoja. Sellaisissa tapauksissa, joissa käytetään muita järjestelmiä, kuten sumutusjärjestelmiä, sallitaan halkaisijal- taan muun kokoisia suihkuputkia. 1. 2 Kaikkien suihkuputkien on oltava hyväksyttyjä yhdistelmäsuihkuputkia (haja/suorasuihku) ja ne on voitava sulkea. 2 Asunto- ja työskentelytiloissa ei vaadita halkaisijaltaan 12 millimetriä suurempia suihkuputkia. 3 Koneistotiloja ja ulkotiloja varten on suuttimien koon oltava sellainen, että kahdesta suuttimesta saadaan suurin vesimäärä, jonka pienin palopumppu kykenee antamaan. 4 kohdan mukaisella paineella, mutta 19 millimetriä suurempia suutinkokoja ei tarvitse käyttää. UUDET C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET, JOIDEN PITUUS ON ALLE 24 METRIÄ:. 9 Palopumput, paloputkisto, palopostit, paloletkut, suihkuputket ja veden saatavuus. 1 Vaatimuksena on yksi itsenäinen palopumppu, joka pystyy antamaan jäljempänä tarkoitetulla paineella palontorjuntaa varten vähintään yhden vesisuihkun mistä tahansa palopostista. Näin annettavan vesimäärän on oltava vähintään kaksikolmasosaa siitä vesimäärästä, jonka tyhjennys- pumppujen vaaditaan imevän, kun sitä käytetään aluksen tyhjentämiseen. Tällaisen palopumpun on kyettävä silloin, kun se syöttää edellä tarkoitetun enimmäismäärän 12, 16 tai 19 millimetriä suuttimilla varustettujen palopostien kautta säilyttämään kaikissa palopos- teissa B-luokkaan kuuluvilta aluksilta edellytettävät paineen vähimmäistasot. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/59. 2 Kaikissa aluksissa, joiden matkustajamäärä on enemmän kuin 250, on oltava lisäpalopumppu, joka on pysyvästi kytketty paloputkistoon. Tällaisen pumpun on oltava konekäyttöinen. Tällaisen pumpun ja sen tehonlähteen on sijaittava eri osastossa kuin edellä. 9. 1 kohdassa tarkoitettu pumppu ja se on varustettava pysyvällä koneistotilan ulkopuolella sijaitsevalla pohjaventtiilillä. Tällaisen pumpun on kyettävä antamaan vähintään yksi vesisuihku aluksen mistä tahansa palopostista vähintään 0,3 N/mm 2:n paineella. 3 Saniteetti-, painolasti-, tyhjennys- tai yleispumput voidaan hyväksyä palopumpuiksi. 4 Jokaisessa aluksessa on oltava paloputkisto, jonka putkien halkaisija on riittävän suuri edellä mainitun enimmäisvesimäärän tehokkaan jakamisen varmistamiseksi. Palopostien lukumäärän ja sijainnin on oltava sellainen, että vähintään yksi vesisuihku ulottuu minne tahansa aluksen osaan käytettäessä yhtä edellä. 7. 2 kohdassa B-luokan aluksille määrättyä letkun enimmäispituutta. 5 Jokaisessa aluksessa on oltava vähintään yksi paloletku kutakin palopostia kohden. 6 Aluksissa, joissa on ajoittain miehittämätön koneistotila tai joissa valvonnasta vaaditaan vastaa- van ainoastaan yhden henkilön, on paloputkistosta voitava saada välittömästi vettä sopivalla paineella joko siten, että yksi pääpalopumpuista voidaan käynnistää komentosillalta ja palonval- vonta-asemalta, jos aluksessa sellainen on, tai pitämällä paloputkisto jatkuvasti paineistettuna yhden pääpalopumpun avulla. 7 Jokaisen palopumpun syöttöventtiilin yhteydessä on oltava takaiskuventtiili. 4. Kiinteät palonsammutusjärjestelmät (R 5 + 8 + 9 + 10) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1 Kiinteät kaasupalonsammutusjärjestelmät: Yleistä (R 5. 1. ). 1 Putkissa, joita tarvitaan palonsammutusaineen johtamiseen suojattuihin tiloihin, on oltava säätöventtiilit, joissa on selvät merkinnät osoittamassa ne tilat, joihin putket johtavat. Aineen laskeminen vahingossa johonkin tilaan on sopivin toimenpitein estettävä. 2 Palonsammutusaineen johtamiseen tarvittava putkisto ja purkaussuuttimet on sijoitettava siten, että aine saadaan leviämään tasaisesti. 3 Kaikkien aukkojen, joista ilmaa voi päästä suojattuun tilaan tai joista kaasua voi päästä sieltä pois, on oltava suljettavissa suojatun tilan ulkopuolelta. 4 Aluksessa on oltava laitteet, jotka automaattisesti antavat kuuluvia varoitusmerkkejä, kun palonsammutusainetta lasketaan sellaiseen tilaan, jossa laivaväki tavallisesti työskentelee tai johon he pääsevät. Hälytyksen on oltava päällä sopivan pituisen ajan ennen aineen laske- mista. 5 Kaikkien kiinteiden kaasupalonsammutusjärjestelmien käyttölaitteiden on oltava helposti ulottu- villa ja helppokäyttöisiä ja ne on keskitettävä mahdollisimman harvoihin paikkoihin siten, että suojattavassa tilassa oleva tulipalo ei todennäköisesti estä pääsyä niiden luo. Jokaisessa sijoituspaikassa on oltava laivaväen turvallisuuden huomioon ottaen selvät järjestelmän käyttö- ohjeet. 6 Palonsammutusaineen automaattilaukaisu ei ole sallittua, paitsi paikallisten automaattisesti ohjattujen yksiköiden osalta, jotka on asennettu vaaditun kiinteän palosammutusjärjestelmän lisäksi ja jotka ovat siitä riippumattomia, koneistotiloihin suuren palovaaran omaavien laittei- den yläpuolelle tai erittäin palovaarallisiin suljettuihin tiloihin koneistotiloissa. 7 Kun palonsammutusainemäärän on suojattava useampaa kuin yhtä tilaa, käytettävissä olevan ainemäärän ei tarvitse olla suurempi kuin suurin määrä, jota tarvitaan mihin tahansa yksittäi- seen näin suojattavaan tilaan. L 144/60 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98. 8 Palonsammutusaineen säilytykseen käytettävät painesäiliöt on sijoitettava suojattavien tilojen ulkopuolelle jäljempänä olevan. 1. 11 kohdan mukaisesti, paitsi jos toisin sallitaan. 9 Laivaväen tai satamassa olevan huoltohenkilökunnan on voitava tarkistaa turvallisesti säiliöissä oleva ainemäärä. 10 Palonsammutusaineen säilytykseen käytettävät säiliöt ja niihin liittyvät paineosat on mitoitettava alan soveltuvan säännöstön mukaisesti, ottaen huomioon niiden sijainnin ja odotettavissa olevan korkeimman ympäröivän lämpötilan. 11 Kun palonsammutusaine säilytetään suojatun tilan ulkopuolella, se on säilytettävä huoneessa, jonka sijainti on turvallinen ja helppopääsyinen ja tehokkaasti ilmastoitu. Tällaiseen säilytyshuo- neeseen johtavien kulkuteiden on mieluiten oltava ulkokannelta, ja niiden on joka tapauksessa oltava riippumattomat suojatusta tilasta. Kulkuovien on auettava ulospäin, ja tällaisten huoneit- ten ja viereisten suljettujen tilojen välisissä rajapinnoissa olevien laipioiden ja kansien, mukaan lukien ovet ja muut sulkulaitteet, on oltava kaasutiiviitä. Sovellettaessa II-2/B/4 tai II-2/B/5 säännön paloluokkataulukoita tällaisia säilytyshuoneita pidetään valvonta-asemina. 12 Sellaisen palonsammutusaineen käyttö, joka itsestään tai odotettavissa olevissa käyttöolosuh- teissa synnyttää myrkyllisiä kaasuja siinä määrin, että siitä on vaaraa ihmisille tai siitä vapautuu ympäristölle haitallisia kaasuja, ei ole sallittua uusien alusten palonsammutusjärjestelmissä tai asennettaessa olemassa oleviin aluksiin uusia tällaisia järjestelmiä. 13 Kiinteän kaasujärjestelmän putkisto olisi varustettava sellaisilla ohjausventtiileillä, joissa on selkeä merkintä tiloista, jonne putket johtavat. UUDET A-, B-, C- JA D-LUOKAN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUK- SET. 14 Jos tilan ilmasäiliöiden sisältämä vapaan ilman tilavuus on sellainen, että ilman purkautuminen kyseiseen tilaan palon sattuessa vaikuttaisi vakavasti kiinteän palonsammutusjärjestelmän tehok- kuuteen, on palonsammutusaineen määrää lisättävä. 15 Kiinteiden palonsammutuslaitosten toimittajien on toimitettava laitoksen toimintaselostus, johon sisältyy tarkistuslista huoltoa varten englannin ja lippuvaltion virallisella kielellä (kie- lillä). 16 Palonsammutusaineen määrän tarkistaa vähintään kerran vuodessa joko hallinnon valtuuttama asiantuntija tai laitteen toimittaja tai hyväksytty laitos. 17 Aluksen konepäällikön suorittama tai aluksen johdon järjestämä määräaikaistarkastus on merkittävä aluksen laivapäiväkirjaan siten, että siitä käy ilmi kyseisen tarkastuksen laajuus ja siihen käytetty aika. 18 Sellaisten palonsammutuslaitosten, joita ei säännöissä vaadita ja jotka on sijoitettu esimerkiksi varastotiloihin, on rakenteeltaan ja mitoitukseltaan oltava sellainen kuin tässä säännössä kyseisen tyyppisen laitoksen vaaditaan olevan. 19 Kaikissa CO2/halonilaitoksilla suojattujen tilojen ovissa on oltava merkintä ”Tämä tila on suojattu CO2/halonilaitoksella ja tilasta on poistuttava, kun hälytyslaite alkaa toimia. ”. 2 Hiilidioksidijärjestelmät (R 5. 2) 1. 1. Jollei toisin määrätä, lastitiloissa käytettävän CO2 määrän on oltava riittävä antamaan vähim- mäistilavuus vapaata kaasua, joka on 30 prosenttia aluksen suurimman näin suojatun lastitilan kokonaistilavuudesta. Jos kahden tai useamman lastitilan välillä on yhteys ilmanvaihtokanavien kautta, ne katsotaan yhdeksi tilaksi. Ajoneuvojen kuljetukseen käytettävissä aluksissa tarvittava CO2:n määrä on laskettava olevan 45 prosenttia suurimman lastitilan kokonaistilavuudesta. 1. 2. Koneistotiloissa käytettävän hiilidioksidimäärän on oltava riittävä antamaan vapaata kaasua sellainen määrä, joka on vähintään yhtä suuri kuin suurempi seuraavista määristä: 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/61. 1 40 prosenttia näin suojatun suurimman koneistotilan kokonaistilavuudesta, johon ei lasketa konekuilun sitä osaa, joka on konekuilun sen tason yläpuolella, jossa konekuilun vaaka- suuntainen pinta-ala on enintään 40 prosenttia kyseisen tilan vaakasuuntaisesta pinta-alasta, joka on mitattu tankin katon ja konekuilun alimman kohdan puolivälistä, tai. 2 35 prosenttia suojatun suurimman koneistotilan kokonaistilavuudesta konekuilu mukaan lukien, sillä edellytyksellä, että silloin, kun kahta tai useampaa koneistotilaa ei ole täysin erotettu toisistaan, niiden katsotaan muodostavan yhden tilan. 2 Tätä kohtaa sovellettaessa vapaan hiilidioksidin tilavuudeksi lasketaan 0,56 m3/kg. 3. Kiinteän putkiston on oltava sellainen, että 85 prosenttia kaasusta voidaan laskea kyseiseen tilaan 2 minuutissa. 4 Hiilidioksidin laukaisumekanismi:. 1 Hiilidioksidin laukaisuun suojattavaan tilaan on vaadittava kaksi erillistä toimenpidettä ja samalla varmistetaan hälytyksen toiminta. Ensimmäinen toimenpide suoritetaan kaasun päästämiseksi ulos säiliöistä. Toisella toimenpiteellä avataan sen putken venttiili, joka johtaa suojattavaan tilaan. 2 Molempien toimintojen on tapahduttava laukaisukaapista, jossa on selvät merkinnät tilasta, jota varten laukaisu on tarkoitettu. Jos laukaisukaappi on pidettävä lukittuna, kaapin avain on pidettävä kotelossa, jonka saa auki rikkomalla suojalasin ja joka sijaitsee havaittavassa paikassa laukaisukaapin vieressä. 5 Lippuvaltion hallinnon on varmistettava, että tilat, joihin CO2-säiliöt on sijoitettu, on asianmu- kaisesti järjestetty niihin pääsyn, niiden tuuletuksen ja viestintälaitteiden osalta. Hallinnon on toteutettava tarvittavat turvatoimenpiteet koskien CO2-pullojen rakennetta, asennusta, merkin- tää, täyttöä ja koestusta, putkia ja lisävarusteita sekä tällaisen laitteiston vaatimia käyttö- ja hälytyslaitteita. 3 Koneistotilojen kiinteät raskasvaahtopalonsammutusjärjestelmät (R 8). 1 Kun johonkin koneistotilaan asennetaan 6 säännön vaatimusten lisäksi kiinteä raskasvaahtopa- lonsammutusjärjestelmä, tällaisen järjestelmän on kyettävä purkamaan kiinteiden purkausaukko- jen kautta enintään viidessä minuutissa vaahtomäärä, joka riittää peittämään 150 millimetrin paksuisella kerroksella suurimman sellaisen yksittäisen alueen, jolle polttoöljyä saattaa levitä. Järjestelmän on kyettävä tuottamaan öljypalojen sammuttamiseen sopivaa vaahtoa. Vaahto on saatava jakautumaan tehokkaasti putkiston ja säätöventtiilit tai -hanat sisältävän kiinteän järjestelmän kautta sopiviin purkausaukkoihin ja vaahto on saatava tehokkaasti suunnatuksi kiinteillä hajottimilla suojattavassa tilassa oleviin muihin palovaarallisiin kohtiin. Vaahdon laajenemissuhde ei saa olla suurempi kuin 12:1. 2 Kaikkien tällaisten järjestelmien käyttölaitteiden on oltava helposti ulottuvilla ja helppokäyttöisiä ja ne on keskitettävä mahdollisimman harvoihin paikkoihin siten, että suojattavassa tilassa oleva tulipalo ei todennäköisesti estä pääsyä niiden luo. 4 Koneistotilojen kiinteät kevytvaahtopalonsammutusjärjestelmät (R 9). 1 Koneistotiloihin vaadittavien kiinteiden kevytvaahtopalonsammutusjärjestelmien on kyettävä nopeasti purkamaan kiinteiden purkausaukkojen kautta sellainen vaahtomäärä, joka riittää täyttämään suurimman suojattavan tilan vähintään syvyysvauhdilla 1 m/min. Käytettävissä olevan vaahtonesteen määrän on riitettävä muodostamaan vaahtoa sellainen tilavuus, joka on viisi kertaa suurimman suojattavan tilan tilavuus. Vaahdon laajenemissuhde ei saa olla suurempi kuin 1 000:1. 2 Vaahdon syöttökanaviston, vaahdonkehittimen ilmanottoaukkojen sekä vaahtoa tuottavien yksikköjen lukumäärän on mahdollistettava tehokas vaahdon muodostuminen ja leviäminen. 3 Vaahdonkehittimen siirtokanavisto on sijoitettava siten, että suojattavassa tilassa oleva tulipalo ei vaikuta vaahtoa kehittävään laitteistoon. L 144/62 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98. 4 Vaahdonkehittimen, sen voimanlähteiden, vaahtonesteen ja järjestelmän säätölaitteiden on oltava helposti ulottuvilla ja helppokäyttöisiä ja ne on keskitettävä mahdollisimman harvoihin paikkoi- hin siten, että suojattavassa tilassa oleva tulipalo ei todennäköisesti estä pääsyä niiden luo. 5 Koneistotilojen kiinteät hajasuihkupalonsammutusjärjestelmät (R 10). 1 Koneistotiloihin vaadittavissa kiinteissä hajasuihkusammutusjärjestelmissä on oltava hyväksyttyä tyyppiä olevat hajasuihkusuuttimet. 2 Hajasuihkusuuttimien lukumäärän ja sijoittelun on oltava sellainen, että suojattaviin tiloihin taataan tehokas keskimääräinen veden jakaantuminen, jonka on oltava vähintään 5 l/m2 minuutissa. Määrää voidaan lisätä, jos se on tarpeen erityisen palovaarallisilla alueilla. Suuttimia on asennettava kupujen, tankinkaton ja muiden sellaisten kohtien yläpuolelle, joille polttoöljyä saattaa levitä sekä myös koneistotiloissa olevien muiden erityisen paloherkkien kohteiden yläpuolelle. 3 Järjestelmä voidaan jakaa lohkoihin, joiden jakeluventtiilejä on voitava säätää suojattavien tilojen ulkopuolella olevista helppopääsyisistä paikoista, joihin pääsyä suojattavissa tiloissa oleva tuli- palo ei heti estä. 4 Järjestelmässä on pidettävä tarpeellinen paine ja siihen vettä antavan pumpun on käynnistyttävä automaattisesti järjestelmän paineen aletessa. 5 Pumpun on kyettävä antamaan tarvittavalla paineella vettä samanaikaisesti järjestelmän kaikille samassa suojattavassa osastossa sijaitseville lohkoille. Pumppu säätölaitteineen on sijoitettava suojattavan tilan/suojattavien tilojen ulkopuolelle. Hajasuihkusammutusjärjestelmällä suojatta- vassa tilassa/tiloissa oleva tulipalo ei saa saattaa järjestelmää toimintakyvyttömäksi. 6 UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET: Pumppu voi toimia erillisen polttomoottorikoneiston avulla, mutta silloin, kun se on riippuvainen II-1 luvun D osan vaatimusten mukaisen hätägeneraattorin syöttämästä tehosta, on tällaisen generaattorin käynnistyttävä automaattisesti vian tullessa pääverkkoon siten, että. 5 alakohdassa pumpulle vaadittu teho on heti saatavissa. Kun pumppu toimii itsenäisen polttomoottorikoneis- ton avulla, se on sijoitettava siten, että suojattavassa tilassa oleva tulipalo ei vaikuta koneiston ilmansaantiin. UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 7 On ryhdyttävä varotoimenpiteisiin, jotta vedessä oleva lika tai putkissa, suuttimissa, venttiileissä ja pumpussa muodostuva ruoste ei tukkisi suuttimia. 5. Palonsammuttimet (R 6) UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1 Kaikkien palonsammuttimien on oltava hyväksyttyä tyyppiä ja rakennetta. 2. 3. 4. 5 Vaadittujen nestekäsisammuttimien tilavuus ei saa olla suurempi kuin 13,5 litraa eikä pienempi kuin 9 litraa. Muiden sammuttimien on oltava vähintään yhtä helposti kannettavia kuin 13,5 litran nestesammuttimet ja sammutustehoonsa nähden vähintään yhtä tehokkaita kuin 9 litran nestesam- muttimet. Varalatauksia on oltava 50 prosenttia jokaisen aluksella olevan sammutintyypin kokonaismäärästä. Toinen samaa tyyppiä oleva sammutin on varalataus sellaiselle sammuttimelle, jota ei voi helposti täyttää aluksella. Palonsammuttimia, joissa oleva sammutusaine joko itsestään tai ennakoitavissa käyttöolosuhteissa synnyttää myrkyllisiä kaasuja siinä määrin, että siitä on vaaraa ihmisille, tai siitä vapautuu ympäristölle haitallisia kaasuja, ei sallita. Palonsammuttimien on sovelluttava sen läheisyydessä mahdollisesti syttyvien palojen sammuttami- seen. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/63. 6 Yksi missä tahansa tilassa käytettäviksi tarkoitetuista käsisammuttimista on sijoitettava kyseisen tilan sisäänkäynnin luo. 7 Palonsammuttimien vähimmäislukumäärän on oltava seuraava:. 1 asunto- ja työskentelytiloissa: palonsammuttimet on sijoitettava siten, että tilan mistään kohdasta ei ole 10 metriä pidempää kävelymatkaa sammuttimelle,. 2 jännitteellisiin kohteisiin käytettäväksi soveltuva sammutin on sijoitettava vähintään 20 kW:n sähkökeskuksen tai alakeskuksen läheisyyteen,. 3 keittiöissä sammuttimet on sijoitettava siten, että tilan mistään kohdasta ei ole 10 metriä pidempää kävelymatkaa sammuttimelle,. 4 yksi sammutin on sijoitettava maalivarastojen ja helposti syttyviä aineita sisältävien varastotilojen läheisyyteen,. 5 vähintään yksi sammutin on sijoitettava komentosillalle ja kullekin valvonta-asemalle. Asunto- ja työskentelytiloissa käytettäviksi tarkoitettujen käsisammuttimien on oltava mahdollisuuk- sien mukaan toimintatavaltaan yhdenmukaisia. CO2-käsisammuttimia ei yleensä saa sijoittaa asuntotiloihin. Jos tällaisia sammuttimia on radioti- loissa, kytkintaulujen vieressä tai muissa samanlaisissa paikoissa, on tilan, jossa on yksikin tällainen sammutin, tilavuuden oltava sellainen, ettei kaasun pitoisuus tule korkeammaksi kuin 5 prosenttia tässä säännössä tarkoitetun tilan vapaasta tilavuudesta. CO2:n tilavuuden lasketaan olevan 0,56 m3/kg. 8. 9. 10 Palonsammuttimien määräaikaistarkastus: Lippuvaltion hallinnon on varmistettava, että käsisammuttimille tehdään säännöllisin väliajoin tarkastus, toimintakoe ja painekoe. 6. Koneistotilojen palonsammutusjärjestelyt (R 7) A-kategorian koneistotiloissa on oltava: UUSISSA B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSISSA, JOIDEN PITUUS ON 24 METRIÄ TAI ENEMMÄN. 1 Jokin seuraavista kiinteistä sammutusjärjestelmistä:. 1 kaasusammutusjärjestelmä, joka täyttää 4 säännön. 1 ja. 2 kohdassa esitetyt määräykset, tai vastaava veteen perustuva järjestelmä haloonijärjestelmien vaihtoehtona 30. joulukuuta 1994 tehdyn meriturvallisuuskomitean kiertokirjeen MSC/Circ. 668 vaatimusten mukaisesti,. 2 kevytvaahtopalonsammutusjärjestelmä, joka täyttää 4 säännön. 4 kohdassa esitetyt määräykset,. 3 hajasuihkupalonsammutusjärjestelmä, joka täyttää 4 säännön. 5 kohdassa esitetyt määräykset. Vähintään yksi kannettava vaahdonkehitinyksikkö, jossa on induktorityyppinen ilmavaahtosuutin, joka voidaan liittää paloputkistoon paloletkulla, ja kannettava säiliö, jossa on vähintään 20 litraa vaahtonestettä, ja yksi varasäiliö. Suuttimen on kyettävä tuottamaan öljypalon sammuttamiseen soveltuvaa tehokasta vaahtoa vähintään 1,5 m3 minuutissa. Kussakin tällaisessa tilassa on oltava riittävä määrä hyväksyttyjä vaahtosammuttimia, joista kunkin vetoisuus on vähintään 45 litraa, tai muita samanarvoisia sammuttimia, jotta vaahtoa tai muuta vastaavaa sammutusainetta voidaan suihkuttaa poltto- ja voiteluöljyn painejärjestelmän, vaihteiston ja muiden palovaarallisten kohteiden kaikkiin kohtiin. Lisäksi on oltava riittävä määrä vaahtokäsi- sammuttimia tai muita samanarvoisia sammuttimia, jotka on sijoitettava siten, että tilan mistään kohdasta ei ole 10 metriä pidempää kävelymatkaa sammuttimelle ja että jokaisessa tällaisessa tilassa on vähintään kaksi tällaista sammutinta. 2. 3 L 144/64 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98 UUSIEN B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSISSA, JOIDEN PITUUS ON ALLE 24 METRIÄ SEKÄ OLEMASSA OLEVISSA B-LUOKAN ALUKSISSA. 4. 5 Yksi edellä. 1 kohdassa eritellyistä kiinteistä sammutusjärjestelmistä ja lisäksi kaikissa sellaisissa tiloissa, joissa on polttomoottoreita, polttoaineen selkiämissäiliöitä tai polttoöljynsyöttölaitteita, on oltava yksi vetoisuudeltaan vähintään 45 litran vaahtosammutin tai vähintään 16 kilogramman hiilidioksidisammutin, ja Yksi öljypalon sammuttamiseen soveltuva käsisammutin jokaista koneiston 736 kW tai sen osaa kohden; edellytyksenä on, että tällaisissa tiloissa kyseisiä sammuttimia on 2—6 kappaletta. Kiinteän raskasvaahtosammutusjärjestelmän käyttö joidenkin tässä säännössä vaadittujen kuuden käsisam- muttimen asemesta sallitaan. UUSISSA B-, C- JA D-LUOKKIEN SEKÄ OLEMASSA OLEVISSA B-LUOKAN ALUKSISSA, JOTKA KULJETTAVAT ENEMMÄN KUIN 36 MATKUSTAJAA. 6 Kaikissa koneistotiloissa on oltava kaksi asianmukaista vesisumuputkea, jonka muodostavat metalli- nen L-muotoinen putki, jonka pitkä osa on noin kaksi metriä pitkä ja joka voidaan kiinnittää paloletkuun, ja jonka lyhyt osa on noin 250 mm pitkä ja jossa on kiinteä vesisumusuutin tai johon voidaan kiinnittää vesisuihkuputki. UUSISSA B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSISSA SEKÄ OLEMASSA OLEVISSA B-LUOKAN ALUKSISSA. 7 Käytettäessä kuumennettua öljyä lämmitysaineena voidaan lisäksi vaatia, että kattilahuoneet varuste- taan kiinteillä tai kannettavilla kohdesammutuslaitteilla, joilla suihkutetaan paineistettua vettä tai levitetään vaahtoa turkkitason ylä- ja alapuolelle. 7. Koneistotilojen erityisjärjestelyt (R 11) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1. 2 Valoarkkujen, ovien, tuulettimien, poistoilmanvaihtoa varten savupiipussa olevien aukkojen ja koneistotilojen muiden aukkojen lukumäärän on oltava niin pieni kuin ilmanvaihdon ja aluksen kunnollisen ja turvallisen toiminnan tarpeet sallivat. Valoarkkujen on oltava terästä eikä niissä saa olla lasiruutuja. On oltava sopivat järjestelyt, jotta savua voidaan laskea ulos suojattavasta tilasta tulipalotilanteessa. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 3 Muut kuin konekäyttöiset vesitiiviit ovet on järjestettävä siten, että varma sulkeutuminen voidaan taata tilassa olevassa tulipalotilanteessa konekäyttöisillä sulkemislaitteilla tai asentamalla itsesulkeu- tuvat ovet, jotka kykenevät sulkeutumaan sulkeutumista vastustavan kallistuman ollessa 3,5 astetta ja joissa on toimintavarmat aukipitolaitteet, jotka voidaan laukaista kaukosäätölaitteilla. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 4 Koneistotilan rajapintoihin ei saa asentaa ikkunoita. Tämä ei estä lasin käyttöä koneistotiloissa sijaitsevissa valvomoissa. 5 Säätölaitteet on oltava. 1 valoarkkujen avaamista ja sulkemista varten, savupiipussa olevien ja yleensä poistotuuletuksen mahdollistavien aukkojen sulkemista varten sekä tuulettimien palopeltien sulkemista varten,. 2 savutuuletuksen mahdollistamiseksi,. 3 konekäyttöisten ovien sulkemista varten tai muiden kuin konekäyttöisten vesitiiviiden ovien laukausmekanismin käynnistämistä varten, 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/65. 4 ilmanvaihtotuulettimien pysäyttämistä varten, ja. 5 koneellisesti ja vapaasti toimivien tuulettimien, polttoöljynsiirtopumppujen, polttoöljynsyöttölait- teiden pumppujen ja muiden vastaavien polttoainepumppujen pysäyttämistä varten. 6. 7 Edellä. 5 kohdassa sekä II-1/A/10. 2. 5 säännössä vaaditut säätölaitteet on sijoitettava kyseisen tilan ulkopuolelle paikkaan, jossa ne eivät mene epäkuntoon tulipalon sattuessa niiden palvelemassa tilassa. Tällaiset säätölaitteet sekä kunkin vaaditun palonsammutusjärjestelmän käyttölaitteet on sijoitettava yhteen valvontapaikkaan tai ryhmiteltävä mahdollisimman harvoihin paikkoihin. Tällai- siin paikkoihin on oltava turvallinen pääsy avokannelta. Kun pääsy A-kategorian koneistotilaan on matalalla tasolla viereisestä akselitunnelista, on akselitun- nelissa oltava vesitiiviin oven läheisyydessä kevyt teräksinen palolta suojaava, ovi, jota voidaan käyttää sen molemmilta puolilta. 8. Automaattiset sprinkleri-, palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmät (R 12) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8 Vaaditun automaattisen sprinkleri-, palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmän on oltava aina välittömästi toimintavalmis eikä sen käynnistäminen saa vaatia mitään toimenpiteitä laivaväen taholta. Sen on oltava märkäputkityyppinen mutta pienet suojaamattomat lohkot voivat olla kuivaputkityyppisiä, jos tämä on välttämätön varotoimenpide. Järjestelmän kaikki sellaiset osat, jotka voivat käytössä joutua alttiiksi jäätymiselle, on suojattava tarkoituksenmukaisella tavalla jäätymisen estämiseksi. Se on pidettävä täytettynä, tarpeellisen paineen alaisena ja sille on varmistet- tava tämän säännön mukaisesti keskeytymätön veden saanti. Jokaisessa sprinklerilohkossa on oltava laitteet, joiden avulla voidaan automaattisesti antaa näkyvä ja kuuluva hälytysmerkki yhdessä tai useammassa näyttölaitteessa silloin, kun jokin sprinkleri alkaa toimia. Tällaisista näyttölaitteista on ilmettävä, missä järjestelmän lohkossa tulipalo on, ja ne on keskitettävä komentosillalle ja lisäksi laitteesta tulevan näkyvän ja kuuluvan hälytyksen antavat laitteet on sijoitettava muualle kuin komentosillalle siten, että voidaan varmistaa, että laivaväki saa ilmoituksen tulipalosta välittömästi. Hälytysjärjestelmän on oltava sellainen, että se osoittaa kaikki järjestelmässä ilmenevät viat. Sprinklerisuuttimet on ryhmitettävä erillisiin lohkoihin, joista yhdessäkään ei saa olla enemmän kuin 200 sprinklerisuutinta. Yksikään sprinklerilohko ei saa palvella kahta useampaa kantta eikä sijaita useammassa kuin yhdessä pystysuuntaisessa päävyöhykkeessä ellei voida osoittaa, että useampaa kuin kahta kantta palveleva tai useammassa kuin yhdessä pystysuuntaisessa päävyöhykkeessä sijaitseva sprinklerilohko ei heikennä aluksen paloturvallisuutta. Jokainen sprinklerilohko on voitava sulkea pelkästään yhdellä sulkuventtiilillä. Jokaisen lohkon sulkuventtiilin on oltava helposti ulottuvilla ja sen sijainti on merkittävä selvästi ja pysyvästi. Sulkuventtiilien käyttö on estettävä asiattomilta henkilöiltä. Kunkin lohkon sulkuventtiilien luona ja keskusasemalla on oltava järjestelmän painetta osoittava mittari. Sprinklerisuuttimet eivät saa syöpyä meri-ilmastossa. Asunto- ja työskentelytiloissa sprinklerisuutti- mien on alettava toimia lämpötila-alueella 68—79 °C, mutta tiloissa kuten kuivaushuoneissa, joissa on oletettavissa korkea lämpötila, voidaan toimintalämpötilaa nostaa enintään 30 °C:ta tilan yläosassa vallitsevaa lämpötilaa korkeammaksi. Jokaisen näyttölaitteen luona on oltava esillä luettelo tai kaavio, jossa esitetään kunkin lohkon kattamat tilat ja vyöhykkeen sijainti. Käytettävissä on oltava myös asianmukaiset testi- ja huolto- ohjeet. Sprinklerisuuttimet on sijoitettava tilan yläosaan ja ryhmitettävä sopiviin kuvioihin siten, että sprinklerisuuttimien kattamalle nimellispinnalle saadaan virtaama, joka on keskimäärin 5 l/m2 minuutissa. Sprinklerisuuttimet on sijoitettava mahdollisimman etäälle palkeista ja muista vesisuih- kun tiellä todennäköisesti olevista esineistä ja sellaisiin paikkoihin, että palava materiaali voidaan kattaa hyvin vesisuihkulla. L 144/66 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98. 9 Aluksessa on oltava painesäiliö, jonka tilavuus on vähintään kaksi kertaa tässä kohdassa määritetyn vesimäärän tilavuus. Säiliössä on pidettävä jatkuvasti makeaa vettä sellainen määrä, joka vastaa sitä vesimäärää, jonka. 12 kohdassa tarkoitettu pumppu syöttää minuutissa, ja säiliössä on ylläpidettävä sellainen ilmanpaine, että säiliössä jatkuvasti pidettävän makean veden tultua käytetyksi, paine ei varmasti pienene alle sprinklerin käyttöpaineen lisättynä paineella, jonka säiliön pohjan ja järjestel- män ylimmän sprinklerisuuttimen välinen vesipatsas aiheuttaa. Säiliöön on voitava sopivalla tavalla lisätä painetta ilmanpaineen alennuttua ja makeaa vettä vesimäärän vähennyttyä. Säiliössä on oltava oikean vedenkorkeuden osoittava mittalasi. 10 Meriveden pääsy säiliöön on estettävä. Painesäiliöön on asennettava tehokas varoventtiili ja painemittari. Kaikissa mittariliitännöissä on oltava sulkuventtiilit tai hanat. 11 Itsenäinen koneellinen pumppu on oltava pelkästään sitä varten, että sen avulla voidaan automaatti- sesti jatkaa veden purkautumista sprinklerisuuttimista. Pumpun on käynnistyttävä automaattisesti järjestelmän paineen alennuttua ennen kuin päinesäiliössä jatkuvasti pidettävä makea vesi on kokonaan kulutettu. 12 Pumpun ja putkiston on kyettävä ylläpitämään tarvittava paine ylimmän sprinklerisuuttimen tasolla, jotta voidaan taata jatkuva vedensyöttö, joka riittää samanaikaisesti vähintään 280 m2:n pinnalle käytettäessä edellä. 8 kohdassa tarkoitettua virtaamaa. 13 Pumpun painepuolella on oltava tarkistusventtiili, joka on varustettu lyhyellä avonaisella purkaus- putkella. Venttiilin ja putken tehollisen pinta-alan on oltava sellainen, että niiden kautta voidaan laskea pumpulta vaadittu vesimäärä siten, että samanaikaisesti ylläpidetään järjestelmässä. 9 koh- dassa määritetty paine. 14 Pumppuun johtavan meriveden syöttöputken on, mikäli mahdollista, oltava tilassa, jossa pumppu on, ja sen on oltava sellainen, että aluksen ollessa vedessä ei ole tarpeen sulkea meriveden syöttöä pumppuun muuta kuin pumpun tarkastusta tai korjausta varten. 15 Sprinkleripumppu ja säiliö on sijoitettava sellaiseen paikkaan, joka on riittävän kaukana koneistoti- loista, eikä niitä saa sijoittaa sellaiseen tilaan, joka on suojattava sprinklerijärjestelmän avulla. 16 Merivesipumppua sekä automaattista hälytys- ja palonhavaitsemisjärjestelmää varten on oltava vähintään kaksi tehonlähdettä. Pumpun tehonlähteiden ollessa sähköisiä niissä on oltava päägene- raattori ja tehon hätälähde. Pumpun yhtenä tehonlähteenä on oltava pääkytkintaulu ja toisena hätäkytkintaulu erillisten ainoastaan tätä tarkoitusta varten käytettävien syöttöjohtojen välityksellä. On vältettävä syöttöjohtojen vetämistä keittiöiden, koneistotilojen ja muiden erityisen palonarkojen ja suljettujen tilojen kautta paitsi, kun se on välttämätöntä sopivaan kytkintauluun pääsemiseksi, ja ne on yhdistettävä automaattiseen sprinkleripumpun läheisyydessä sijaitsevaan vaihtokytkimeen. Kytkimen avulla on saatava tehonsyöttö pääkytkintaulusta niin kauan kuin sieltä on saatavissa tehoa ja vian tullessa tähän tehonsyöttöön se kytkee automaattisesti syötön tulemaan hätäkytkintaulusta. Pää- ja hätäkytkintaulujen kytkimet on merkittävä selkeästi ja yleensä pidettävä kytkettyinä. Näihin syöttöjohtoihin ei saa laittaa muita kytkimiä. Hälytys- ja palonhavaitsemisjärjestelmän yhtenä tehonlähteenä on oltava varalähde. Kun pumpun yhtenä tehonlähteenä käytetään polttomoottoria, se on. 15 kohdan määräysten lisäksi sijoitettava siten, että suojatussa tilassa tapahtuva tulipalo ei vaikuta koneiston ilmansaantiin. 17 Aluksen paloputkistosta on oltava sprinklerijärjestelmään yhdysputki, jossa on lukittava ja säädet- tävä takaiskuventtiili, joka estää virtauksen sprinklerijärjestelmästä paloputkistoon. 18 Jokaisen sprinklerilohkon automaattisen hälytyksen kokeilua varten on oltava koeventtiili, jonka kautta saadaan yhden sprinklerisuuttimen toimintaa vastaava vedenvirtaus. Jokaisen lohkon koevent- tiili on sijoitettava lohkon sulkuventtiilin lähelle. 19 Järjestelmän paineen alenemisesta aiheutuvaa pumpun automaattista käynnistymistä on voitava kokeilla. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/67. 20 Yhdessä. 2 kohdassa mainituista näyttölaitteista on oltava kytkimet, joiden avulla voidaan kokeilla jokaisen sprinklerilohkon hälytyslaitteet ja osoittimet. 21 Kutakin sprinklerilohkoa varten on oltava vähintään kuusi varasprinklerisuutinta. 9. Kiinteät palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmät (R 13) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1 Yleistä. 1 Vaaditun kiinteän palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmän hälytyspainikkeineen on oltava aina välittömässä toimintavalmiudessa. 2 Järjestelmän toiminnan kannalta välttämättömiä tehonlähteitä ja sähköpiirejä on asianmukai- sesti valvottava tehon häviämisen tai vikojen havaitsemiseksi. Vian ilmetessä on valvontatauluun tultava näkyvä ja kuuluva vikahälytys, jonka on oltava erilainen kuin palohälytys. 3 Palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmän sähkölaitteilla on oltava vähintään kaksi tehonläh- dettä, joista toisen on oltava hätälähde. Tehonsyöttö on hoidettava pelkästään tähän tarkoite- tuilla erilisillä syöttöjohdoilla. Tällaisten syöttöjohtojen on kuljettava palonhavaitsemisjärjestel- män valvontataulussa tai sen läheisyydessä sijaitsevaan automaattiseen vaihtokytkimeen. 4 Ilmaisimet ja hälytyspainikkeet on ryhmiteltävä lohkoiksi. Minkä tahansa ilmaisimen tai hälytyspainikkeen laukeamisen on käynnistettävä näkyvä ja kuuluva palohälytys valvonta- ja näyttötauluissa. Jos hälytys ei ole kahden minuutin kuluessa johtanut toimenpiteisiin, on laivaväen asunto- ja työskentelytiloissa, valvonta-asemilla ja koneistotiloissa automaattisesti kuuluttava palohälytys. Tämän palohälytysjärjestelmän ei tarvitse olla palonhavaitsemisjärjestel- män elimellinen osa. 5 Valvontataulu on sijoitettava komentosillalle tai pääpalovalvonta-asemalle. 6 Näyttötauluista on ilmettävä vähintään se lohko, jossa ilmaisin tai hälytyspainike on lauennut. Vähintään yhden taulun on sijaittava sellaisessa paikassa, että laivaväen vastuullinen jäsen pääsee aina sen luokse merellä tai satamassa, paitsi silloin, kun alus ei ole käytössä. Yhden näyttötaulun on sijaittava komentosillalla, jos valvontataulu sijaitsee pääpalovalvonta-asemalla. 7. 8. 9 Jokaisessa näyttötaulussa tai sen läheisyydessä on oltava selvä ilmoitus sen kattamista tiloista ja lohkojen sijainnista. Jos palonhavaitsemisjärjestelmä ei pysty tunnistamaan jokaista erillistä ilmaisinta, ei yleensä sallita sellaisia lohkoja, jotka kattavat useamman kuin yhden kannen asunto- ja työskentelyti- loissa sekä valvonta-asemilla lukuun ottamatta lohkoa, joka kattaa suljetun portaikon. Jotta vältyttäisiin viivytyksiltä palon alkulähteen paikantamisessa, on kunkin lohkon suljettujen tilojen lukumäärä rajoitettava lippuvaltion hallinnon määräysten mukaisesti. Missään tapauk- sessa yhdessäkään lohkossa ei sallita yli viittäkymmentä suljettua tilaa. Jos alukselle on asennettu sellainen palonhavaitsemisjärjestelmä, jossa erilliset paloilmaisimet voidaan tunnistaa kaukonäytöstä, lohkot voivat kattaa useita kansia ja lohkon suljettujen tilojen lukumäärä voi olla rajoittamaton. Jos palonhavaitsemisjärjestelmä ei kykene tunnistamaan erikseen kutakin ilmaisinta, ilmaisin- lohko ei saa palvella aluksen sekä vasemmalla että oikealla puolella olevia tiloja eikä useam- malla kuin yhdellä kannella olevia tiloja ja se saa olla ainoastaan yhdessä pystysuuntaisessa päävyöhykkeessä, ellei lippuvaltion hallinto salli tällaisen ilmaisinlohkon palvelevan sekä aluk- sen vasenta että oikeaa puolta tai useampaa kuin yhtä kantaa, jos aluksen paloturvallisuus ei sen mukaan tämän vuoksi heikkene. Aluksissa, joissa on osoitteelliset paloilmaisimet, lohko voi palvella aluksen kummallakin puolella sijaitsevia tiloja ja useita kansia, mutta se ei saa olla kuin yhdessä pystysuuntaisessa päävyöhykkeessä. L 144/68 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98. 10 Valvonta-aseman, työskentelytilan tai asuntotilan kattavaan ilmaisinlohkoon ei saa kuulua koneistotilaa. 11 Ilmaisimien toiminnan on perustuttava lämpöön, savuun tai muihin palamistuotteisiin, liekkiin, taikka näiden tekijöiden yhdistelmään. Lippuvaltion hallinto voi hyväksyä myös muita alkavaa paloa osoittavia ilmaisimia, jos ne ovat vähintään yhtä herkkiä kuin edellä mainitut ilmaisimet. Liekinilmaisimia voidaan käyttää ainoastaan savu- ja lämpöilmaisimien täydennyksenä. 12 Kokeilua ja huoltoa varten on oltava sopivat ohjeet ja varaosat. 13 Havaitsemisjärjestelmän toimintaa on kokeiltava määräajoin lippuvaltion hallintoa tyydyttävällä tavalla laitteilla, jotka kehittävät sopivan lämpöistä kuumaa ilmaa tai savua taikka tiheysjakau- maltaan tai hiukkaskooltaan sopivaa sumua, tai muun alkavaan tulipaloon liittyvän ilmiön, johon ilmaisin on suunniteltu reagoimaan. Kaikkien ilmaisimien on oltava sellaista tyyppiä, että niiden moitteetonta toimintaa voidaan kokeilla ja että ne voidaan palauttaa normaalitilaan ilman osien uusimista. 14 Palonhavaitsemisjärjestelmää ei saa käyttää mihinkään muuhun tarkoitukseen, mutta palo-ovien sulkeminen ja vastaavat toimet voidaan kuitenkin sallia suoritettaviksi valvontataulusta. 15 Osoitteellinen palonhavaitsemisjärjestelmä on järjestettävä siten, että: — tuli voi vahingoittaa ilmaisinsilmukkaa ainoastaan yhdestä kohdasta, — varmistetaan se, ettei mikään vika (esim. virtakatkos, oikosulku, maatto) aiheuta koko silmukan toimintakyvyttömyyttä, — vian sattuessa (esim. sähköinen, elektroninen tai informatiivinen häiriö) järjestelmä pysty- tään mahdollisimman hyvin palauttamaan alkuperäiseen tilaansa, — ensimmäinen aloitettu palohälytys ei saa estää muita ilmaisimia antamasta lisäpalohätytyk- siä. 2 Asennusmääräykset. 1 Hälytyspainikkeita on sijoitettava eri paikkoihin asuntotiloissa, työskentelytiloissa ja valvonta- asemille. Yhden hälytyspainikkeen on oltava kunkin uloskäynnin luona. Hälytyspainikkeiden on oltava helposti ulottuvilla kunkin kannen käytävillä siten, että mikään käytävään kuuluva osa ei ole 20 metriä kauempana hälytyspainikkeesta. 2 Savunilmaisimia on sijoitettava kaikkiin asuntotiloissa sijaitseviin portaikkoihin, käytäviin ja pelastautumisreiteille. 3 Kun kiinteitä palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmiä vaaditaan muiden kuin. 2. 2 kohdassa tarkoitettujen tilojen suojaamiseen, vähintään yksi tällainen. 1. 11 kohdan mukainen ilmaisin on sijoitettava kaikkiin tällaisiin tiloihin. 4 Ilmaisimet on sijoitettava siten, että ne toimivat parhaalla mahdollisella tavalla. On vältettävä niiden sijoittamista palkkien ja ilmanvaihtokanavien lähelle tai muihin sellaisiin paikkoihin, joissa ilmavirtaukset voisivat vaikuttaa haitallisesti niiden toimintaan, tai joissa iskut tai fyysiset vauriot ovat todennäköisiä. Yleensä tilojen yläosaan sijoitettujen ilmaisimien on oltava vähintään 0,5 metrin etäisyydellä laipioista. 5 Ilmaisimien enimmäisvälimatkojen on oltava jäljempänä esitetyn taulukon mukaisia: Ilmaisinlaji Enimmäislattiapinta-ala ilmaisinta kohden Keskikohtien enimmäisvälimatka Enimmäisetäisyys laipioista Lämpö Savu 37 m2 74 m2 9 m 11 m 4,5 m 5,5 m 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/69 Lippuvaltion hallinto voi vaatia tai sallia muut välimatkat ilmaisimien ominaisuudet osoittavien koetietojen perusteella. 6 On vältettävä järjestelmään kuuluvien sähköjohtojen vetämistä keittiöiden, koneistotilojen ja muiden erittäin palovaarallisten ja suljettujen tilojen kautta, paitsi kun se on välttämätöntä tällaisten tilojen palonhavaitsemista tai palohälytystä varten tai sopivaan tehonlähteeseen kytke- mistä varten. 3 Mitoitusvaatimukset. 1 Järjestelmä ja laitteet on mitoitettava sopivalla tavalla kestämään syöttöjännitteen vaihtelua ja kytkentähuippuja, ympäröivän lämpötilan muutoksia, tärinää, kosteutta, iskuja, törmäyksiä ja korroosiota, joita aluksissa esiintyy tavanomaisesti. 2 Asuntotilojen portaikkoihin, käytäviin ja pelastautumisreiteille asennettavien savunilmaisimien on. 2. 2 kohdan mukaisesti todistetusti toimittava ennen kuin savuvoimakkuus ylittää 12,5 prosenttia täydellisestä läpinäkymättömyydestä metrin matkalla, mutta ei ennen kuin savuvoimakkuus ylittää 2 prosenttia täydellisestä läpinäkymättömyydestä metrin matkalla. Muihin tiloihin asen- nettavien savunilmaisimien on lippuvaltion hallintoa tyydyttävällä tavalla toimittava sellaisella herkkyysalueella, että ilmaisimien ali- tai yliherkkyys voidaan välttää. 3 Lämpöilmaisimien on todistetusti toimittava ennen kuin lämpötila ylittää 78 °C mutta ei ennen kuin lämpötila on 54 °C lämpötilan kohotessa näihin lukemiin alle 1 °C:n minuuttivauhdilla. Kun lämpötila nousee tätä nopeammin, lämpöilmaisimen on toimittava lippuvaltion hallintoa tyydyttävällä tavalla siten, että ilmaisimien ali- tai yliherkkyys voidaan välttää. 4 Lämpöilmaisimissa sallittua toimintalämpötilaa voidaan nostaa 30 °C:ta tilan yläosan enimmäis- lämpötilaa korkeammaksi kuivaushuoneissa ja vastaavissa tiloissa, joissa tavallisesti on korkea lämpötila. UUDET A-, B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 4 Edellä mainittujen määräysten lisäksi lippuvaltion hallinnon on varmistettava, että laitteistojen turva- määräyksiä, jotka koskevat laitteistojen riippumattomuutta toisista laitteistoista tai järjestelmistä, niiden osien syöpymisenestoa ja niiden valvontajärjestelmän sähkövirran syöttöä noudatetaan ja että niiden käyttö- ja huolto-ohjeet ovat saatavilla. 10. Polttoöljyn, voiteluöljyn ja muiden palavien öljyjen järjestelyt (R 15). 1 Rajoitukset öljyn käytössä polttoaineena UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: Käytettäessä öljyä polttoaineena on noudatettava seuraavia rajoituksia:. 1 Polttoöljyä, jonka leimahduspiste on alle 60 °C, ei saa käyttää, ellei sitä ole erikseen tässä kohdassa sallittu. 2 Hätägeneraattoreissa saa käyttää polttoöljyä, jonka leimahduspiste on yli 43 °C. 3 Lippuvaltion hallinto voi kuitenkin sallia yleisesti käytettäväksi polttoöljyä, jonka leimahduspiste on alle 60 °C mutta vähintään 43 °C sillä edellytyksellä, että toteutetaan vähintään lisävarotoi- menpiteitä ja että tilassa, jossa tällaista polttoainetta säilytetään tai käytetään, lämpötilan on pysyttävä vähintään 10 °C polttoaineen leimahduspisteen alapuolella. Öljyjen leimahduspiste on määritettävä hyväksytyllä suljetun astian menetelmällä. L 144/70 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98 UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 2 Polttoöljyjärjestelyt Aluksessa, jossa käytetään polttoöljyä, on järjestelyjen oltava polttoöljyn varastointia, jakelua ja käyttöä varten sellaiset, että aluksen ja aluksessa olevien henkilöiden turvallisuus voidaan taata, ja niiden on täytettävä ainakin seuraavat vaatimukset:. 1. 1 Kuumennettua öljyä, jonka paine on yli 0,18 N/mm2, sisältävän polttoöljyjärjestelmän mitään osaa ei saa mahdollisuuksien mukaan sijoittaa sellaiseen paikkaan, jossa vioittumisia ja vuotoja ei voida helposti havaita. Polttoöljyjärjestelmään kuuluvien tällaisten osien ympärillä on koneistotilassa oltava riittävä valaistus. 1. 2 Kuumennetulla öljyllä tarkoitetaan öljyä, jonka lämpötila kuumennuksen jälkeen on yli 60 astetta tai korkeampi kuin öljyn leimahduspiste, jos se on alle 60 astetta. 2 Koneistotilojen ilmanvaihdon on kaikissa tavanomaisissa olosuhteissa oltava riittävä estämään öljyhöyryn kerääntyminen. 3 Polttoöljytankkien on mahdollisuuksien mukaan oltava osa aluksen rakennetta ja ne on sijoitettava koneistotilojen ulkopuolelle. Kun polttoöljytankkeja, lukuun ottamatta kaksoispoh- jatankkeja, on välttämättä sijoitettava koneistotilojen viereen tai niiden sisäpuolelle, on ainakin tankin yhden pystysivun yhdyttävä koneistotilan rajapintaan ja tankeilla on mieluiten oltava yhteinen rajapinta kaksoispohjatankkien kanssa ja koneistotilan kanssa yhteisen rajapinnan pinta-alan on oltava mahdollisimman pieni. Jos tällaisia tankkeja on koneistotilojen rajapintojen sisäpuolella, niissä ei saa olla sellaista polttoöljyä, jonka leimahduspiste on alle 60 astetta. Irrallisten polttoöljysäiliöiden käyttöä on yleensä vältettävä ja se on kiellettyä koneistotiloissa. 4 Mitään öljytankkia ei saa sijoittaa paikkaan, jossa niiden aiheuttama valuminen tai vuoto aiheuttaisi vaaratilanteen joutuessaan kuumennetuille pinnoille. On toteutettava varotoimenpi- teet sen estämiseksi, että paineenalaisena jostain pumpusta, suodattimesta tai lämmityslaitteesta mahdollisesti vuotava öljy joutuisi kosketuksiin kuumentuneiden pintojen kanssa. 5 Jokaiseen polttoöljyputkeen, joka vaurioituessaan saisi aikaan öljyn vuotamisen kaksoispohjan yläpuolella sijaitsevasta varasto-, selkiämis- tai päivätankista, on asennettava välittömästi tankin päälle hana tai venttiili, joka voidaan sulkea kyseisen tilan ulkopuolella olevasta turvallisesta paikasta silloin, kun tulipalo syttyy tällaisten tankkien sijaintitilassa. Erityisesti silloin kun syvätankkeja on sijoitettu johonkin akseli- tai putkitunneliin tai vastaavaan tilaan, on tankkien päällä oltava venttiilit, mutta tulipalon yhteydessä suoritettavaa valvontaa voidaan tehostaa asentamalla putkeen tai putkiin lisäventtiili tunnelin tai vastaavan tilan ulkopuolelle. Jos tällainen lisäventtiili asennetaan koneistotilaan, sitä on voitava käyttää tällaisen tilan ulkopuo- lella olevasta paikasta. 6 Jokaisessa polttoöljytankissa olevan polttoöljyn määrän toteamista varten on oltava turvalliset ja tehokkaat laitteet. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 1 Peilausputket eivät saa päättyä sellaisiin tiloihin, joissa peilausputkesta valuva öljy saattaisi syttyä. Erityisesti ne eivät saa päättyä matkustajien tai laivaväen tiloihin. Yleissääntönä on, että peilausputket eivät saa päättyä koneistotilaan. Mikäli lippuvaltion hallinto kuitenkin katsoo, että jälkimmäisistä vaatimuksista voidaan poiketa, se voi sallia peilausputkien päättymisen koneistotilaan sillä edellytyksellä, että kaikki seuraavat vaatimukset täyttyvät:. 1. 1 lisäksi on oltava öljynpinnan korkeutta ilmaiseva mittari, joka täyttää. 2. 6. 2 kohdan vaatimukset,. 1. 2 peilausputkien on päätyttävä kohtiin, jotka eivät ole lähellä syttymisvaarallisia paikkoja, paitsi jos toteutetaan varotoimenpiteitä, kuten tehokkaiden suojusten asentaminen, sen estämiseksi, että peilausputkien päistä valuva polttoöljy joutuisi kosketuksiin syttymisläh- teen kanssa,. 1. 3 peilausputkien päissä on oltava itsesulkeutuvat sulkulaitteet ja sulkulaitteiden alla läpimital- taan pienet itsesulkeutuvat varmistushanat, joiden avulla voidaan ennen sulkulaitteiden avaamista varmistaa, että polttoöljyä ei ole läsnä. On myös varmistettava, että varmistus- hanojen vuotaminen ei aiheuta syttymisvaaraa. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/71 UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 2 Polttoöljytankeissa olevan polttoöljyn määrän toteamisessa voidaan sallia muitakin laitteita, kuten. 2. 6. 1. 1 kohdassa määrätyt laitteet, jos ne eivät vaadi tankin lävistämistä muualta kuin tankin yläosasta ja jos niiden vioittuminen tai tankkien ylitäyttö eivät aiheuta polttoaineen vuotamista. 3 Edellä. 2. 6. 2 kohdassa kuvatut laitteet on huollettava asianmukaisesti, jotta niiden moittee- ton toiminta voidaan varmistaa. 7 On huolehdittava siitä, että ylipaineen muodostuminen voidaan estää kaikissa öljytankeissa tai polttoöljyjärjestelmän kaikissa osissa täyttöputket mukaan lukien. Kaikki varoventtiilit ja ilma- tai ylivuotoputket on johdettava turvalliseen paikkaan, jossa ei ole öljyn vapautumisen tai höyrystymisen aiheuttamaa tulipalon tai räjähdyksen vaaraa. 8 Polttoöljyputkien ja niiden venttiilien ja varusteiden on oltava terästä tai muuta hyväksyttyä ainetta, mutta taipuisien putkien rajoitettu käyttö voidaan sallia. Tällaiset taipuisat putket ja niiden liittimet on tehtävä hyväksytyistä, palonkestävistä ja riittävän lujista aineista. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 9 Kaikki ulkoiset korkeapaineiset polttoöljyputket, jotka sijaitsevat korkeapaineisten polttoaine- pumppujen ja polttoaineinjektorien välissä, on suojattava vaippaputkijärjestelmällä, joka kerää viallisesta korkeapainelinjasta vuotavan öljyn. Vaippaputkeen kuuluu ulompi putki, jonka sisään korkeapaineistettu polttoöljyputki on sijoitettu muodostaen kiinteän kokonaisuuden. Vaippa- putkijärjestelmän on pystyttävä keräämään vuotava öljy ja antamaan hälytys, kun polttoöljylin- jassa ilmenee vika. 10 Kaikki pinnat, joiden lämpötila on yli 220 °C ja joihin vika polttoainejärjestelmässä voi vaikuttaa, on eristettävä asianmukaisella tavalla. 11 Polttoöljylinjat on suojustettava tai muuten sopivalla tavalla suojattava siten, että vältetään mahdollisimman hyvin öljyn suihkuaminen tai vuoto kuumille pinnoille, koneiston ilmanotto- aukkoihin tai muihin syttymislähteisiin. Näissä putkistoissa on liitosten määrä pidettävä mahdollisimman vähäisenä. 12 OLEMASSA OLEVIEN B-LUOKAN ALUSTEN on täytettävä. 2. 9—. 2. 11 kohdissa esitetyt vaatimukset viimeistään 1. heinäkuuta 2003 paitsi, että sellaisten teholtaan enintään 375 kW:n koneiden, joiden polttoaineinjektiopumput palvelevat useampaa kuin yhtä injektoria, sopivaa suojausta voidaan käyttää vaihtoehtona. 2. 9 kohdan vaippaputkijärjestelmälle. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 3 Voitelujärjestelyt Painevoitelujärjestelmissä käytettävän öljyn varastoinnin, jakelun ja käytön järjestelyjen on oltava sellaiset, että taataan aluksen ja aluksella olevien henkilöiden turvallisuus, ja koneistotiloissa järjestelyjen on täytettävä vähintään. 2. 1,. 2. 4,. 2. 5,. 2. 6,. 2. 7,. 2. 8,. 2. 10 ja. 2. 11 kohtien vaatimukset, mutta:. 1 tämä ei kuitenkaan estä virtauslasien käyttöä voiteluöljyjärjestelmissä, mikäli kokeellisesti osoite- taan niillä olevan sopiva palonkestävyys. Virtauslaseja käytettäessä putki on varustettava venttii- lein molemmista päistä. Putken alemmassa päässä olevan venttiilin on oltava itsestään sulkeu- tuva,. 2 koneistotiloissa peilausputket voidaan sallia;. 2. 6. 1. 1 ja. 2. 6. 1. 3 kohtien vaatimuksia ei tarvitse täyttää sillä edellytyksellä, että peilausputkiin on asennettu soveltuvat suljinlaitteet. 4 Muiden palavien öljyjen järjestelyt Voimansiirtolaitteissa, tarkkailu- ja toimilaitteissa sekä lämmityslaitteissa paineellisina käytettävien muiden palavien öljyjen varastoinnin, jakelun ja käytön järjestelyjen on oltava sellaiset, että taataan aluksen ja aluksella olevien henkilöiden turvallisuus. Paikoissa joissa on syttymislähteitä, on tällaisten järjestelyjen täytettävä vähintään. 2. 4,. 2. 6,. 2. 10 ja. 2. 11 kohtien vaatimukset sekä lujuuden ja rakenteen osalta. 2. 7 ja. 2. 8 kohtien vaatimukset. L 144/72 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98. 5 Ajoittain miehittämättömät koneistotilat Edellä esitettyjen. 1—. 4 kohtien vaatimusten lisäksi polttoöljy- ja voiteluöljyjärjestelmien on täytet- tävä seuraavat vaatimukset:. 1 Jos polttoöljyn päivätankit täyttyvät automaattisesti tai kauko-ohjatusti, on oltava laitteet, jotka estävät ylivuodon. Muissa palavia nesteitä automaattisesti käsittelevissä laitteissa, esimerkiksi polttoöljyn puhdistuslaitteet, jotka mahdollisuuksien mukaan on asennettava erityiseen puhdis- tuslaitteita ja niiden lämmittimiä varten varattuun tilaan, on oltava ylivuodon estävät laitteet. 2 Jos polttoöljyn päivätankeilla tai selkiämistankeilla on lämmitys, on niissä oltava lämpötilan ylärajahälytys, jos polttoöljyn leimahduspiste voidaan ylittää. 6 Palavien öljyjen kuljetuskielto keulapiikin tankeissa Polttoöljyä, voiteluöljyä ja muita palavia öljyjä ei saa kuljettaa keulapiikin tankeissa. 11. Palomiehen varusteet (R 17) UUDET A-, B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT A- ja B-LUOKAN ALUKSET:. 1 Palomiehen varusteisiin on kuuluttava:. 1. 1 Henkilökohtaiset varusteet:. 1 Suojavaatetus sellaisesta aineesta, joka suojaa ihoa palon synnyttämältä lämpösäteilyltä ja höyrystä aiheutuvilta palovammoilta ja polttohaavoilta. Ulkopinnan on oltava vettähyl- kivä. 2 Saappaat ja käsineet kumista tai muusta sähköä johtamattomasta aineesta. 3 Jäykkärakenteinen kypärä, joka antaa tehokkaan suojan iskuja vastaan. 4 Hyväksyttyä tyyppiä oleva varmuussähkölamppu (käsilyhty), jonka valaisuaika on vähintään kolme tuntia. 5 Palomiehen kirves. 1. 2 Hyväksyttyä tyyppiä oleva hengityslaite, jonka on oltava itsenäinen paineilmahengityslaite, jonka säilöiden sisältämän ilman tilavuus on vähintään 1 200 l, tai muu itsenäinen hengityslaite, joka toimii vähintään 30 minuuttia. Jokainen paineilmahengityslaite on varustettava täysin täytetyillä varasäiliöillä, joiden varastointikyky on vähintään 2 400 litraa vapaata ilmaa paitsi: i) jos aluksella on viisi tai useampi paineilmahengityslaite, varalla olevan vapaan ilman määrän ei tarvitse olla yli 9 600 litran, tai ii) jos aluksella on laitteet täydellä paineella ja saasteettomalla ilmalla tapahtuvaa ilmasäiliöiden uudelleentäyttöä varten, jokaisen täysin täytetyn paineilmahengityslaitteen varatäytösmäärän on oltava vähintään 1 200 litraa vapaata ilmaa, eikä aluksen kokonaisvaratäytösmäärän vapaana ilmana tarvitse ylittää 4 800 litraa. Kaikkien paineilmahengityslaitteiden sylintereiden on oltava vaihtokelpoisia keskemään. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 2. 3 Jokaista hengityslaitetta varten on oltava riittävän pitkä ja luja tulenkestävä turvaköysi, joka voidaan kiinnittää säppihaalla laitteen kantohihnoihin tai erilliseen vyöhön, jotta vältyttäisiin hengityslaitteen irtoamiselta käytettäessä turvaköyttä. Kaikissa uusissa B-, C- ja D-luokkien aluksissa, joiden pituus on 24 metriä tai enemmän ja kaikissa olemassa olevissa B-luokan aluksissa on oltava vähintään kahdet palomiehen varusteet. 1 Lisäksi aluksissa, joiden pituus on 60 metriä tai enemmän, on oltava, jos kaikkien matkustaja- ja työskentelytilojen kokonaispituudet ovat tällaisia tiloja käsittävällä kannella enemmän kuin 80 metriä tai jos tällaisia kansia on useampi, sellaisella kannella, jolla kyseinen kokonaispituus on suurin, kahdet palomiehen varusteet ja kahdet henkilökohtaiset varuste-erät kutakin tällaista 80 metriä tai sen osaa kohden. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/73 Aluksissa, joiden matkustajamäärä on enemmän kuin 36, on oltava kahdet ylimääräiset palomie- hen varusteet kutakin pystysuuntaista päävyöhykettä kohden, lukuun ottamatta portaikkoja, jotka muodostavat erillisen pystysuuntaisen päävyöhykkeen, ja pituudeltaan rajoitettuja aluksen keula- ja peräosissa sijaitsevia pystysuuntaisia päävyöhykkeitä, joissa ei ole asuntotiloja vaan ainoastaan erilasisia varastoja, valvonta, asemia, luokkaan (10) kuuluvia tiloja, saniteettitiloja ja muita sellaisia tiloja, joissa tulipalon vaara on epätodennäköinen. 2 Aluksissa, joiden pituus on 40 metriä tai enemmän mutta alle 60 metriä, on oltava kahdet palomiehen varusteet. Aluksissa, joiden pituus on 24 metriä tai enemmän mutta alle 40 metriä, on myös oltava kahdet palomiehen varusteet, mutta vain yksi varailmalataus hengityslaitteelle. Uusissa B-, C- ja D-luokkien aluksissa, joiden pituus on alle 24 metriä, on oltava yhdet palomiehen varusteet ja yhdet palomiehen henkilökohtaiset varusteet. 4 Palomiehen varusteet tai henkilökohtaiset varuste-erät on säilytettävä siten, että ne ovat helposti saatavilla ja käyttövalmiina, ja kun aluksessa on useampia kuin yhdet palomiehen varusteet tai useampi kuin yksi henkilökohtainen varuste-erä, ne on sijoitettava toisistaan erillään oleviin paikkoihin. Kussakin paikassa on oltava vähintään yhdet palomiehen varusteet ja yksi henkilökohtai- nen varuste-erä. 12. Erinäisiä määräyksiä (R 18) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8 Kun sähköjohtoja, putkia, kuiluja, kanavia, jne. tai vyötteitä, palkkeja tai muita rakenneosia viedään ”A”-luokan rajapintojen lävitse, on toteutettava toimenpiteet, siinä määrin kuin se on järkevää ja mahdollista toteuttaa, sen varmistamiseksi, että palonkestävyys ei heikkene. Kun ”B”-luokan rajapintoihin on tehty aukkoja sähköjohtojen, putkien, kuilujen, kanavien, jne. läpivientiä varten tai ilmanvaihtoventtiilin, valaisimen tai vastaavien laitteiden asentamisen takia, on toteutettava toimenpiteet, siinä määrin kuin se on järkevää ja mahdollista toteuttaa, sen varmistami- seksi, että palonkestävyys ei heikkene. ”A”- tai ”B”-luokan rajapintojen läpi kulkevien putkien on oltava hyväksyttyä ainetta ottaen huomioon lämpötilan, jonka tällaisten rajapintojen vaaditaan kestävän. Asunto- ja työskentelytiloissa sekä valvonta-asemilla öljyn tai muiden palavien nesteiden johtamiseen tarkoitettujen putkien on palovaaran huomioon ottaen oltava sopivat materiaaliltaan ja rakenteel- taan. Kuumuudessa helposti kelvottomiksi tulevia aineita ei saa käyttää ulkolaidassa olevissa valumisput- kissa, saniteettiviemäreissä eikä muissa poistoputkissa, jotka ovat lähellä vesiviivaa ja joihin palon yhteydessä syntynyt vika lisäisi vuotovaaraa. Mikäli sähkölämmittimiä käytetään, niiden on oltava kiinteitä ja niiden rakenteen on oltava sellainen, että palovaara on mahdollisimman pieni. Sähkölämmittimissä ei saa olla sellaisia element- tejä, joista tuleva lämpö voi kärventää tai sytyttää tuleen vaatteita, verhoja tai muita vastaavia materiaaleja. Kaikki jätesäiliöt on valmistettava palamattomista aineista siten, että niiden sivuilla tai pohjassa ei ole aukkoja. Tiloissa, jonne öljytuotteita voi päästä, on eristeaineiden pintojen oltava öljyä tai öljyhöyryjä imemättömiä. UUDET A-, B-, C JA D-LUOKKIEN ALUKSET: Tiloissa, joissa on öljyjen roiskumisen tai öljyhöyryjen vaara, esimerkiksi A-kategorian koneistotiloissa, eristemateriaalin pinnan on oltava öljyä ja öljyhöyryä imemätöntä. Missä päällyste on rei’ittämätöntä teräslevyä tai muuta palamatonta materiaalia (ei alumiinia), joka muodostaa viimeisen pinnan, tämän päällysteen voi kiinnittää summaamalla, niittaamalla jne. 9 Maalivarastot ja palavia nesteitä sisältävät varastot on suojattava hyväksytyllä palonsammutusjärjes- telyllä, jonka avulla laivaväki pystyy sammuttamaan palon astumatta sisälle tilaan. L 144/74 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98 UUDET A-, B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 10 Rasvakeittimet, keitto- ja paistolaitteet: Jos rasvakeittimiä, keitto- ja paistolaitteita on asennettu ja niitä käytetään pääkeittiön ulkopuolisissa tiloissa, lippuvaltion hallinnon on annettava ylimääräiset turvamääräykset tämän tyyppisten laittei- den käyttöön liittyvien erityisten vaaratilanteiden johdosta. UUDET A-, B-, C- JA D-LUOKAN ALUKSET:. 11 Lämpösillat: Palonsuojatoimenpiteitä toteutettaessa lippuvaltion hallinnon on toimittava siten, että estetään lämmön siirtyminen lämpösiltoja pitkin, esimerkiksi kansien ja laipioiden välillä. UUDET A-, B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 12 Paineistetut kaasusäiliöt: Kaikki puristettuja, paineistamalla nesteytettyjä tai paineenalaisena liuotettuja kaasuja sisältävät kuljetettavat kaasusäiliöt, jotka voivat kasvattaa mahdollista tulipaloa, on välittömästi käytön jälkeen siirrettävä laipiokannen yläpuolelle sopivaan paikkaan, josta pääsee suoraan avokannelle. 13. Palontorjuntakaaviot ja paloharjoitukset (R 20) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1 Kaikissa aluksissa on oltava pysyvästi esillä aluksen päällystölle ohjeiksi yleisjärjestelypiirustukset, jotka osoittavat selvästi jokaisella kannella olevat valvonta-asemat, A-luokan rajapintojen ympäröi- mät erilaiset palo-ostastot, B-luokan rajapintojen ympäröimät osastot sekä yksityiskohtaiset tiedot palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmistä, sprinklerijärjestelmästä, palonsammutuslaitteet, eri osastoihin, kansille ja muihin paikkoihin johtavat kulkutiet sekä ilmanvaihtojärjestelmän tietoineen tuulettimien kytkimien sijainnista, palopeltien sijainneista ja kuhunkin osastoon kuuluvien ilmanvaih- totuulettimien tunnusnumeroista. Vaihtoehtoisesti voidaan edellä mainitut yksityiskohtaiset tiedot julkaista kirjasena, josta yksi kappale on annettava jokaiselle päällystöön kuuluvalle ja yksi kappale on pidettävä aina saatavilla aluksessa, paikassa, johon pääsee helposti. Kaaviot ja kirjaset on pidettävä ajan tasalla ja kaikki muutokset on merkittävä niihin niin pian kuin mahdollista. Tällaisissa kaavioissa ja kirjasissa on merkinnöissä käytettävä lippuvaltion virallista kieltä. Jos tämä kieli ei ole englanti eikä ranska, niin käännös on oltava lisäksi jommallekummalle näistä kielistä. Jos alus liikennöi kotimaanliikenteessä jossain toisessa jäsenvaltiossa, on aluksella oltava käännös tämän isäntävaltion viralliselle kielelle, jos se ei ole englanti tai ranska. Lisäksi on ohjeet kaikkien palontorjuntaa ja palonrajoittamista varten aluksella olevien laitteiden ja järjestelmien huollosta ja käytöstä pidettävä saatavilla yksissä kansissa helppopääsyisessä paikassa. 2 Kaikissa aluksissa on pysyvästi säilytettävä ylimääräinen palontorjuntakaavio tai kirjanen selvästi merkityssä säätiiviissä kotelossa kansirakennuksen ulkopuolella maista tulevan palontorjuntahenki- löstön avuksi. 3 Paloharjoituksia on järjestettävä SOLAS-yleissopimuksen III/18 säännön määräysten mukaisesti. 14. Palonsammutuslaitteiden käyttövalmius (R 21) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: Palonsammutuslaitteet on pidettävä hyvässä kunnossa ja välittömästi käyttövalmiina joka hetki. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/75 B OSA PALOTURVALLISUUSTOIMENPITEET 1. Rakenne (R 23) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1 Runko, ylärakenteet, rakenteeseen kuuluvat laipiot, kannet ja kansirakennukset on rakennettava teräksestä tai muusta samanarvoisesta aineesta. II-2/A/2. 7 säännössä esitetyn terästä tai muuta samanarvoista ainetta koskevan määritelmän soveltamiseksi on ”sovellettavan tulelle altistuksen” oltava sääntöjen 4 ja 5 taulukoiden tiiviys- ja eristysarvojen mukainen. Esimerkiksi jos rajapinnalla, kuten kansilla tai kansirakennusten sivuilla ja päädyillä, sallitaan ”B-O”-palotiiviys, on ”sovelletta- van tulelle altistuksen” oltava puoli tuntia. 2 Jos rakenteen jokin osa on kuitenkin alumiiniseosta, noudatetaan seuraavia määräyksiä:. 1 A- ja B-luokkien rajapinnoissa, lukuun ottamatta rakennetta, joka ei ole kantava, on alumiini- seosteisten osien eristyksen oltava sellainen, että rakenteen sisäosan lämpötila ei nouse yli 200 °C:ta ympäristön lämpötilaa korkeammaksi missään vaiheessa sovellettavan tulelle altistuk- sen aikana normaalissa polttokokeessa. 2 Pelastusveneiden ja pelastuslauttojen säilytys-, vesillelasku- ja veneisiin ja lauttoihin siirtymiseen tarkoitettujen alueiden sekä A- ja B-luokkien rajapintojen kannattamiseen vaadittavien pilareiden, palkkien ja muiden rakenneosien alumiiniseosteisten osien eristykseen on kiinnitettävä erityistä huomiota sen varmistamiseksi, että:. 1 sellaisille osille, jotka kannattavat pelastusvene- ja pelastuslautta-alueita sekä A-luokan rajapintoja, tämän säännön. 2. 1 kohdassa esitetty lämpötilan nousun rajoittaminen on voimassa yhden tunnin ajan, ja. 2 sellaisille osille, jotka vaaditaan kannattamaan B-luokan rajapintoja, tämän säännön. 2. 1 kohdassa esitetty lämpötilan nousun rajoittaminen on voimassa puolen tunnin ajan. 3 Koneistotilojen yläpuolella olevat kannet ja konekuilut on rakennettava teräksestä ja eristettävä riittävästi, ja niissä mahdollisesti olevat aukot on palon leviämisen estämiseksi järjestettävä ja suojattava asianmukaisesti. 2. Pystysuuntaiset päävyöhykkeet ja vaakasuuntaiset vyöhykkeet (R 24) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 1. 1 Jos aluksen matkustajamäärä on suurempi kuin 36, on runko, ylärakenteet ja kansirakennukset jaettava pystysuuntaisiin päävyöhykkeisiin A-60-luokan rajapinnoilla. Askelmien ja syvennysten määrä on pidettävä mahdollisimman pienenä, mutta niiden ollessa välttämättömiä on niiden myös oltava A-60-luokan rajapintoja. Jos rajapinnan jommallakummalla puolella on avoin kansitila, saniteettitila tai vastaavanlainen tila tai tankki, myös polttoöljytankki, tyhjä tila tai apukoneistotila, jossa tulipalon vaara on vähäinen tai sitä ei ole lainkaan, voidaan paloluokka alentaa A-0:ksi. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1. 2 Jos uuden B-, C- tai D-luokan aluksen matkustajamäärä on enintään 36 ja jos olemassa olevan B-luokan aluksen matkustajamäärä on suurempi kuin 36, on runko, ylärakenteet ja kansirakenteet jaettava asunto- ja työskentelytilojen osalta pystysuuntaisiin päävyöhykkeisiin A-luokan rajapin- noilla. Näiden rajapintojen eristysarvojen on oltava 5 säännön taulukkojen mukaiset. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 2 Pystysuuntaisia päävyöhykkeitä laipiokannen yläpuolella rajoittavien laipioiden on mahdollisuuksien mukaan oltava samassa linjassa välittömästi laipiokannen alapuolella olevien vesitiiviiden osastoimis- L 144/76 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98 laipioiden kanssa. Pystysuuntaisten päävyöhykkeiden leveyttä ja pituutta voidaan lisätä enintään 48 metriin saakka, jotta pystysuuntaisten päävyöhykkeiden päät saadaan kohdakkain vesitiiviiden osastoimislaipioiden kanssa tai jotta katettaisiin koko pystysuuntaisen päävyöhykkeen pituinen kokoontumistila edellyttäen, että pystysuuntaisen päävyöhykkeen kokonaisala on enintään 1 600 m2 millä kannella tahansa. Pystysuuntaisen päävyöhykkeen pituus tai leveys on sitä rajoittavien laipioiden äärimmäisten kohtien välinen enimmäisetäisyys. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET, JOIDEN MATKUSTAJAMÄÄRÄ ON SUUREMPI KUIN 36:. 3. 4. 5 Näiden laipioiden on ulotuttava kannesta kanteen ja ulkolaidoitukseen tai muihin rajapintoihin. Jos pystysuuntainen päävyöhyke on jaettu vaakasuuntaisille A-luokan rajapinnoilla vaakasuuntaisiin vyöhykkeisiin tarkoituksenmukaisen rajan muodostamiseksi aluksen sprinklereillä varustettujen ja niitä ilman olevien vyöhykkeiden välille, on rajapintojen oltava yhtenäisiä pystysuuntaisen päävyö- hykkeen muodostavien vierekkäisten laipioiden välillä, niiden on ulotuttava aluksen ulkolaidoituk- seen tai muihin ulkopintoihin ja ne on eristettävä 4. 2 taulukossa esitettyjen paloeristys- ja palonkestävyysarvojen mukaisesti uusissa aluksissa, joiden matkustajamäärä on suurempi kuin 36, ja 5. 2 taulukon mukaisesti uusissa aluksissa, joiden matkustajamäärä on enintään 36, sekä olemassa olevissa B-luokan aluksissa, joiden matkustajamäärä on suurempi kuin 36. 1 Erityisiä tarkoituksia varten suunnitelluissa aluksissa, kuten auto- ja junalautoissa, joissa pysty- suuntaiset päävyöhykkeet muodostavien laipioiden sijoittaminen tekisi aluksen käytön aiottuun tarkoitukseen mahdottomaksi, on vastaava suoja saavutettava jakamalla tila vaakasuuntaisiin vyöhykkeisiin. 2 Jos aluksessa kuitenkin on erityistiloja, on tällaisten tilojen oltava säännön II-2/B/14 mukaisia, ja jos näiden vaatimusten noudattaminen olisi ristiriidassa tämän osan muiden vaatimusten kanssa, noudatetaan säännön II-2/B/14 vaatimuksia. 3. Laipiot pystysuuntaisen päävyöhykkeen sisällä (R 25) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET, JOIDEN MATKUSTAJAMÄÄRÄ ON SUUREMPI KUIN 36:. 1. 1 Jos uuden aluksen matkustajamäärä on suurempi kuin 36, kaikkien laipioiden, joiden ei vaadita olevan A-luokan rajapintoja, on oltava vähintään B- tai C-luokkien rajapintoja, kuten säännön 4 taulukoissa määrätään. Kaikki tällaiset rajapinnat voidaan päällystää palavilla aineilla säännön 11 määräysten mukaisesti. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET, JOIDEN MATKUSTAJAMÄÄRÄ ON ENINTÄÄN 36 SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET; JOIDEN MATKUSTAJAMÄÄRÄ ON SUUREMPI KUIN 36:. 1. 2 Jos uuden aluksen matkustajamäärä on enintään 36 ja olemassa olevan B-luokan aluksen matkusta- jamäärä on suurempi kuin 36, kaikkien asunto- ja työskentelytilojen laipioiden, joiden ei tarvitse olla A-luokan rajapintoja, on oltava vähintään B- tai C-luokkien rajapintoja, kuten säännön 5 taulu- koissa määrätään. Kaikki tällaiset rajapinnat voidaan päällystää palavilla aineilla säännön 11 määräysten mukaisesti. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 2 Jos uuden B-, C- tai D-luokan aluksen matkustajamäärä on enintään 36 ja jos olemassa olevan B-luokan aluksen matkustajamäärä on yli 36, kaikkien käytävälaipioiden, joiden ei vaadita olevan A-luokkaa, on oltava B-luokan rajapintoja, jotka ulottuvat kannesta kanteen, lukuun ottamatta seuraavia tapauksia:. 1 Jos laipion molemmille puolille on asennettu jatkuvat B-luokan välikatot ja/tai vuoraukset, on jatkuvan välikaton tai vuorauksen takana olevan laipion osan oltava ainetta, joka paksuutensa ja koostumuksensa puolesta on hyväksyttävissä B-luokan rajapintojen rakenteessa, mutta jonka vaaditaan täyttävän B-luokan tiiviysvaatimukset vain siinä määrin kuin tämä on järkevää ja käytännöllistä. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/77. 2 Jos alus on suojattu säännön II-2/A/8 määräysten mukaisella automaattisella sprinklerijärjestel- mällä, B-luokan aineista tehdyt käytävälaipiot voivat päättyä käytävän välikattoon, jos tällainen välikatto on ainetta, joka paksuutensa ja koostumuksensa puolesta on hyväksyttävissä B-luokan rajapintojen rakenteessa. Sen estämättä mitä 4 ja 5 säännössä määrätään, tällaisten laipioiden ja välikattojen vaaditaan täyttävän B-luokan tiiviysvaatimukset ainoastaan siinä määrin kuin tämä on järkevää ja käytännöllistä. Kaikkien tällaisissa laipioissa olevien ovien ja niiden kehyksien on oltava palamatonta ainetta, ja ne on rakennettava ja asennettava paikoilleen siten, että saadaan aikaan tehokas palonkestävyys. 3 Edellä. 2 kohdassa tarkoitettuja käytävälaipioita lukuun ottamatta kaikkien laipioiden, joiden vaaditaan olevan B-luokan rajapintoja, on ulotuttava kannesta kanteen sekä ulkolaidoitukseen tai muihin rajoittaviin pintoihin, elleivät laipion molemmille puolille asennetut jatkuvat B-luokan välikatot tai vuoraukset ole yhtä palonkestäviä kuin laipio, jolloin laipio voi päättyä jatkuvaan välikattoon tai vuoraukseen. 4. Laipioiden ja kansien palonkestävyys uusissa aluksissa, joiden matkustajamäärä on suurempi kuin 36 (R 26) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 1 Laipioiden ja kansien vähimmäispalonkestävyyden on oltava taulukoiden 4. 1 ja 4. 2 mukainen ja lisäksi sen on noudatettava toisaalla tässä osassa mainittuja laipioiden ja kansien palonkestävyyttä koskevia erityismääräyksiä. 2 Taulukoita sovellettaessa on noudatettava seuraavia vaatimuksia:. 1 Taulukkoa 4. 1 sovelletaan laipioihin, jotka eivät rajoita pystysuuntaisia päävyöhykkeitä eivätkä vaakasuuntaisia vyöhykkeitä. Taulukkoa 4. 2 sovelletaan kansiin, jotka eivät muodosta askelmia pystysuuntaisissa päävyöhyk- keissä eivätkä rajoita vaakasuuntaisia vyöhykkeitä. 2 Vierekkäisten tilojen välisten rajapintojen sopivan palonkestävyysarvon määrittämiseksi tilat luokitellaan niiden palovaaran mukaan luokkiin (1)—(14), kuten jäljempänä määrätään. Kun tilan sisältö ja käyttö ovat sellaiset, että syntyy epäilyä sen luokittelemisesta tämän säännön mukaisesti, on sitä pidettävä tilana, jolla on soveltuvista tilaluokista tiukimmat rajapintavaati- mukset. Kunkin luokan nimike on tarkoitettu pikemminkin tyypilliseksi kuin rajoittavaksi. Kutakin luokkaa edeltävä sulkeissa oleva numero viittaa taulukoiden sarake- tai rivinumeroon. (1) Valvonta-asemat — tilat, joissa on tehon tai valaistuksen varalähteitä — ohjaamo ja karttahuone — tilat, joissa on aluksen radiolaitteita — palonsammutus- ja palonvalvontahuoneet sekä palonseuranta-asemat — kuljetuskoneistotilan ulkopuolella oleva kuljetuskoneiston valvomo — tilat, joissa on keskitettyjä palohälytyslaitteita — tilat, joissa on keskitettyjä hätäkuulutusasemia ja -laitteita (2) Portaikot — matkustajia ja laivaväkeä varten olevat sisäportaikot, hissit ja liukuportaat (muut kuin ne, jotka ovat kokonaan koneistotilojen sisällä) ja niihin liittyvät kuilut — tässä yhteydessä portaikkoa, joka on suljettu ainoastaan yhdellä tasolla, on pidettävä osana sitä tilaa, josta sitä ei ole erotettu palo-ovella. (3) Käytävät — matkustajien ja laiväväen käytävät (4) Evakuointiasemat ja pelastautumisreitit ulkona — pelastusveneiden ja -lauttojen säilytysalue L 144/78 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98 — avokansitilat ja suljetut kävelytilat, jotka muodostavat asemat, joissa pelastusveneisiin ja -lauttoihin siirrytään ja joista nämä lasketaan — kokoontumisasemat sisällä ja ulkona — ulkoportaat ja avokannet, joita käytetään pelastautumisreitteinä — aluksen sivu vesiviivaan asti pienimmällä kulkusyväydellä, ylärakenteet ja kansirakennuk- sen sivut, jotka sijaitsevat sellaisten alueiden alapuolella ja vieressä, joista pelastuslautat ja liukuradat lasketaan (5) Avokansitilat — avokansitilat ja suljetut kävelytilat, joilla ei ole asemia, joissa pelastusveneisiin ja -lauttoihin siirrytään ja joista nämä lasketaan — ilmatilat (ylärakenteiden ja kansirakennusten ulkopuolella oleva tila) (6) Asuntotilat, joissa palovaara on vähäinen — hytit, joissa olevilla kalusteilla ja sisustusaineilla on rajoitettu palovaara — toimistot ja lääkintätilat, joissa olevilla kalusteilla ja sisustusaineilla on rajoitettu palovaara — kokoontumistilat, joissa olevilla kalusteilla ja sisustusaineilla on rajoitettu palovaara ja joiden kansipinta-ala on pienempi kuin 50 m2. (7) Asuntotilat, joissa palovaara on kohtalainen — luokassa (6) mainitut tilat, joissa olevilla kalusteilla ja sisustusaineilla on muu kuin rajoitettu palovaara — kokoontumistilat, joissa olevilla kalusteilla ja sisustusaineilla on rajoitettu palovaara ja joiden kansipinta-ala on 50 m2 tai enemmän — asuntotilojen erilliset kaapit ja pienet varastohuoneet, joiden pinta-ala on pienempi kuin 4 m2 (ja joissa ei säilytetä palavia nesteitä) — myymälät — elokuvaprojektorihuoneet ja filmien säilytystilat — erikoiskeittiöt (joissa ei ole avoliekkiä) — siivousvälinekomerot (joissa ei säilytetä palavia nesteitä) — laboratoriot (joissa ei säilytetä palavia nesteitä) — apteekit — pienet kuivaushuoneet (kansipinta-ala enintään 4 m2) — arvoesineiden säilytystilat — leikkaussalit (8) Asuntotilat, joissa palovaara on suurehko — kokoontumistilat, joissa olevilla kalusteilla ja sisustusaineilla on muu kuin rajoitettu palovaara ja joiden kansipinta-ala on 50 m2 tai enemmän — parturiliikkeet ja kauneussalongit (9) Saniteetti- ja vastaavanlaiset tilat — yleiset saniteettitilat, suihkuhuoneet, WC:t jne. — pienet pesulat — sisäuima-altaan alue — erilliset asuntotilojen apukeittiöt, joissa ei ole keittolaitteita — yksityisiä saniteettitiloja pidetään osana sitä tilaa, jossa ne sijaitsevat. (10) Tankit, tyhjät tilat ja apukoneistotilat, joissa palovaara on vähäinen tai sitä ei ole ollenkaan — osan aluksen rakenteesta muodostavat vesitankit — tyhjät tilat ja kuivatankit — apukoneistotilat, joissa ei ole painevoitelujärjestelmällä varustettua koneistoa ja joissa palavien aineiden säilytys on kielletty, kuten: 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/79 — ilmanvaihto- ja ilmastointikonehuoneet, vintturihuone, peräsinkonehuone, vakain- huone, huone, jossa on sähköinen potkurimoottori, huoneet, joissa on lohkokytkin- tauluja ja puhtaasti sähköisiä laitteita, lukuun ottamatta öljytäyttöisiä sähkömuunta- jia (yli 10 kVA), akselitunnelit ja putkitunnelit, tilat pumpuille ja jäähdytyskoneistolle (jotka eivät käsittele tai käytä palavia nesteitä) — edellä mainittuja tiloja palvelevat suljetut kuilut — muut suljetut kuilut, kuten putki- ja kaapelikuilut (11) Apukoneistotilat, lastitilat, lasti- ja muut öljytankit sekä muut vastaavanlaiset tilat, joissa palovaara on kohtalainen — lastiöljytankit — lastiruumat, lastikuilut ja -luukut — kylmähuoneet — polttoöljytankit (jos ne on asennettu erilliseen tilaan, jossa ei ole koneistoa) — akselitunnelit ja putkitunnelit, joissa saa säilyttää palavia aineita — luokan (10) apukoneistotilat, joissa on painevoitelujärjestelmällä varustettu koneisto tai joissa saa säilyttää palavia aineita — polttoöljyntäyttöasemat — tilat, joissa on öljytäyttöisiä sähkömuuntajia (yli 10 kVA) — tilat, joissa on teholtaan enintään 110 kW:n polttomoottorin käyttämiä generaatto- reita, sprinkleri- ja hajasuihkulaitos- tai palopumppuja, pilssipumppuja jne. — edellä mainittuja tiloja palvelevat suljetut kuilut (12) Koneistotilat ja pääkeittiöt — tilat, joissa on pääkuljetuskoneisto (muu kuin sähköinen potkurimoottori), ja kattila- huoneet — muut kuin luokkien (10) ja (11) apukoneistotilat, joissa on polttomoottorikoneisto tai muita laitteita, joilla poltetaan, kuumennetaan tai pumpataan öljyä — pääkeittiöt ja niihin liittyvät aputilat — edellä mainittuihin tiloihin johtavat kuilut ja konekuilut (13) Varastohuoneet, työpajat, apukeittiöt jne. — suurimmat apukeittiöt, jotka eivät ole keittiöiden yhteydessä — pääpesula — suuret kuivaushuoneet (kansipinta-ala suurempi kuin 4 m2) — sekalaiset varastot — posti- ja matkatavarahuoneet — jätehuoneet — työpajat (jotka eivät ole osana koneistotiloja, keittiötä jne. ) — kaapit ja varastohuoneet , joiden pinta-ala on suurempi kuin 4 m2, lukuun ottamatta tiloja, joissa saadaan säilyttää palavia nesteitä (14) Muut tilat, joissa säilytetään palavia nesteitä — lamppuhuoneet — maalivarastot — varastohuoneet, joissa on palavia nesteitä (myös värjäysaineita, lääkkeitä jne. ) — laboratoriot (joissa säilytetään palavia nesteitä). 3 Jos kahden tilan välisen rajapinnan palonkestävyydelle annetaan ainoastaan yksi arvo, sovelletaan tätä arvoa kaikissa tapauksissa. 4 Rajapintojen materiaalille tai palonkestävyydelle ei ole erityisvaatimuksia, kun taulukossa on pelkästään viiva. 5 Lippuvaltion hallinto määrittää luokan (5) tilojen osalta, sovelletaanko taulukon 4. 1 eristys- arvoja kansirakennusten ja ylärakenteiden päihin ja sovelletaanko taulukon 4. 2 eristysarvoja sääkansiin. Missään tapauksessa taulukon 4. 1 tai 4. 2 luokkaa (5) koskevat vaatimukset eivät edellytä sellaisten tilojen sulkemista, joita lippuvaltion hallinnon mielestä ei tarvitse sulkea. L 144/80 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98. 3. 4 Jatkuvat B-luokan välikatot tai vuoraukset niihin liittyvien kansien tai laipioiden yhteydessä voidaan hyväksyä muodostamaan kokonaan tai osaksi rajapinnalta vaaditun eristysarvon ja palonkestävyy- den. Hyväksyessään rakenteellisen palansuojelun yksityiskohtia lippuvaltion hallinnon on otettava huomi- oon lämmönsiirtymisen vaara vaadittujen lämmönsiirtymistä estävien rajapintojen liitos- ja päätykoh- dissa. Taulukkoja 4. 1 ja 4. 2 koskevat huomautukset a) Kun vierekkäiset tilat kuuluvat samaan luokkaan ja taulukossa esiintyy yläindeksi (a), ei tällaisten tilojen välille tarvitse asentaa laipiota tai kantta, jos se lippuvaltion hallinnon mielestä on tarpeeton. Esimerkiksi luokassa (12) laipiota ei tarvitse vaatia keittiön ja sen yhteydessä olevien apukeittiöiden välille, jos apukeittiön laipiot ja kannet täyttävät keittiön rajapintojen palonkestävyysvaatimukset. Kuitenkin laipio vaaditaan keittiön ja koneistotilan välille, vaikka kumpikin tila kuuluu luokkaan (12). b) Aluksen sivu vesiviivaan asti pienimmällä kulkusyväydellä, ylärakenteen ja kansirakennuksen sivut, jotka sijaitsevat sellaisten alueiden alapuolella ja vieressä, joista pelastuslautat ja liukuradat lasketaan, voidaan alentaa luokkaan A-30. c) Jos yleiset käymälät on asennettu täysin porraskuilun sisälle, yleisen käymälän laipio voi porraskuilun sisällä olla palonkestävyydeltään B-luokkaa. Laipiot, jotka eivät rajoita pystysuuntaisia päävyöhykkeitä eivätkä vaakasuuntaisia vyöhykkeitä Taulukko 4. 1 Tilat (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) (9) (10) (11) (12) (13) (14) Valvonta-asemat Portaikot Käytävät Evakuointiasemat ja pelas- tautumisreitit ulkona Avokansitilat Asuntotilat, joissa palovaara on vähäinen Asuntotilat, joissa palovaara on kohtuullinen Asuntotilat, joissa palovaara on suurehko Saniteetti- ja sen kaltaiset tilat Tankit, tyhjät tilat ja apu- koneistotilat, joissa palo- vaara on vähäinen tai sitä ei ole ollenkaan Apukoneistotilat, lastitilat, lasti- ja muut öljytankit sekä muut niiden kaltaiset tilat, joissa palovaara on kohtalainen (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) (9) (10) (11) Koneistotilat ja pääkeittiöt (12) Varastohuoneet, työpajat, apukeittiöt jne. Muut tilat, joissa säilytetään palavia nesteitä (13) (14) B-0a A-0 A-0 A-0 A-0 A-60 A-60 A-60 A-0 A-0 A-60 A-60 A-60 A-60 A-0a A-0 A-0 A-0 A-0 A-15 A-15 A-0c A-0 A-15 A-30 A-15 A-30 B-15 A-60 A-0 B-15 B-15 B-15 B-15 A-0 A-15 A-30 A-0 A-30 A-0 A-60b A-60b A-60b A-0 A-0 A-60b A-60b A-60b A-60b — A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 B-0 B-0 B-0 C A-0 A-0 A-30 A-0 A-30 B-0 B-0 C A-0 A-15 A-60 A-15 A-60 B-0 C A-0 A-30 A-60 A-15 A-60 C A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0a A-0 A-0 A-0 A-0 A-0a A-0 A-0 A-15 A-0a A-0 A-60 A-0a A-0 A-30 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/81 Kannet, jotka eivät muodosta askelmia pystysuuntaisissa päävyöhykkeissä eivätkä rajoita vaakasuuntaisia vyöhykkeitä Taulukko 4. 2 Tilat (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) (9) (10) (11) (12) (13) (14) Valvonta-asemat (1) A-30 A-30 A-15 A-0 A-0 A-0 A-15 A-30 A-0 A-0 A-0 A-60 A-0 A-60 Portaikot Käytävät Evakuointiasemat ja pelas- tautumisreitit ulkona (2) A-0 A-0 — A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-30 A-0 A-30 (3) A-15 A-0 A-0a A-60 A-0 A-0 A-15 A-15 A-0 A-0 A-0 A-30 A-0 A-30 (4) A-0 A-0 A-0 A-0 — A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 Avokansitilat (5) A-0 A-0 A-0 A-0 — A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 Asuntotilat, joissa palovaara on vähäinen Asuntotilat, joissa palovaara on kohtalainen Asuntotilat, joissa palovaara on suurehko Saniteettitilat ja vastaavan- laiset tilat Tankit, tyhjät tilat ja apu- koneistotilat, joissa palo- vaara on vähäinen tai sitä ei ole ollenkaan Apukoneistotilat, lastitilat, lasti- ja muut öljytankit sekä muut niiden kaltaiset tilat, joissa palovaara on kohtalainen (6) A-60 A-15 A-0 A-60 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 (7) A-60 A-15 A-15 A-60 A-0 A-0 A-15 A-15 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 (8) A-60 A-15 A-15 A-60 A-0 A-15 A-15 A-30 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 (9) A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 (10) A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0a A-0 A-0 A-0 A-0 (11) A-60 A-60 A-60 A-60 A-0 A-0 A-15 A-30 A-0 A-0 A-0a A-0 A-0 A-30 Koneistotilat ja pääkeittiöt (12) A-60 A-60 A-60 A-60 A-0 A-60 A-60 A-60 A-0 A-0 A-30 A-30a A-0 A-60 Varastohuoneet, työpajat, apukeittiöt jne. Muut tilat, joissa säilytetään palavia nesteitä (13) A-60 A-30 A-15 A-60 A-0 A-15 A-30 A-30 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 (14) A-60 A-60 A-60 A-60 A-0 A-30 A-60 A-60 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 5. Laipioiden ja kansien palonkestävyys uusissa aluksissa, joiden matkustajamäärä on enintään 36, sekä olemassa olevissa B-luokan aluksissa, joiden matkustajamäärä on suurempi kuin 36 (R 27) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET, JOIDEN MATKUSTAJAMÄÄRÄ ON ENINTÄÄN 36, SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET, JOIDEN MATKUSTAJAMÄÄRÄ ON SUUREMPI KUIN 36:. 1 Sen lisäksi, että laipioiden ja kansien vähimmäispalonkestävyyden on noudatettava toisaalla tässä osassa mainittuja laipioiden ja kansien palonkestävyyttä koskevia erityisiä määräyksiä, on sen oltava taulukkojen 5. 1 ja 5. 2 mukainen. Hyväksyttäessä uusien alusten rakenteellisen palosuojelun yksityis- kohtia on otettava huomioon lämpösiltojen välisen lämmönsiirtymän vaara rajapintojen liitoskoh- dissa sekä paikoissa, joihin lämmönsiirtymistä estävät rajapinnat päättyvät. 2 Taulukkoja sovellettaessa noudatetaan seuraavia vaatimuksia: L 144/82 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98. 1 Taulukkoa 5. 1 ja 5. 2 sovelletaan vierekkäisiä tiloja erottaviin laipioihin ja kansiin. 2 Vierekkäisten tilojen välisten rajapintojen sopivan palonkestävyysarvon määrittämiseksi tilat luokitellaan niiden palovaaran mukaan luokkiin (1)—(11), kuten jäljempänä määrätään. Kunkin luokan nimike on tarkoitettu pikemminkin tyypilliseksi kuin rajoittavaksi. Kutakin luokkaa edeltävä sulkeissa oleva numero viittaa taulukoiden sarake- tai rivinumeroon. (1) Valvonta-asemat: — tilat, joissa on tehon tai valaistuksen varalähteitä — ohjaamo ja karttahuone — tilat, joissa on aluksen radiolaitteita — palonsammutushuoneet, palonvalvontahuoneet ja palonseuranta-asemat — kuljetuskoneistotilan ulkopuolella oleva kuljetuskoneiston valvomo — tilat, joissa on keskitettyjä palohälytyslaitteita (2) Käytävät — matkustajien ja laivaväen käytävät ja eteistilat (3) Asuntotilat — säännössä II-2/A/2. 10 määritellyt tilat, lukuun ottamatta käytäviä (4) Portaikot — sisäportaikot, hissit ja liukuportaat (muut kuin kokonaan koneistotilojen sisällä olevat) ja niihin liittyvät kuilut — tässä yhteydessä portaikkoa, joka on suljettu ainoastaan yhdellä tasolla, on pidettävä osana sitä tilaa, josta sitä ei ole erotettu palo-ovella. (5) Työtilat (alhainen vaara) — kaapit ja varastohuoneet, joissa ei säilytetä palavia nesteitä ja joiden pinta-alat ovat pienempiä kuin 4 m2, sekä kuivaushuoneet ja pesulat (6) A-kategorian koneistotilat — säännössä II-2/A/19-1 määritellyt tilat. (7) Muut koneistotilat — säännössä II-2/A/19-2 määritellyt tilat lukuun ottamatta A-kategorian koneistotiloja (8) Lastitilat — kaikki lastille tarkoitetut tilat (mukaan lukien lastiöljytankit) ja näihin tiloihin johtavat kuilut ja luukut, lukuun ottamatta erityistiloja (9) Työskentelytilat (suuri vaara) — keittiöt, keittolaitteita sisältävät apukeittiöt, maalivarastot ja lamppuhuoneet, komerot ja varastot, joiden pinta-ala on vähintään 4 m2, palavien nesteiden varastointitilat sekä työpajat, lukuun ottamatta niitä, jotka muodostavat osan koneistotiloista (10) Avokansitilat — avokansitilat ja suljetut kävelytilat, joissa ei ole palovaaraa. Ilmatilat (ylärakenteiden ja kansirakennusten ulkopuolella olevat tilat) (11) Erityistilat — säännössä II-2/A/2. 18 määritellyt tilat. 3 Taulukoissa esitetyistä kahdesta arvosta käytetään suurempaa määritettäessä sopiva palonkestä- vyysarvo rajapinnalle, joka on kahden sellaisen tilan välillä, jotka ovat pystysuuntaisessa päävyöhykkeessä tai vaakasuuntaisessa vyöhykkeessä, jota ei ole suojattu II-2/A/8 säännön vaatimukset täyttävällä automaattisella sprinklerilaitoksella, tai joka on kahden tällaisen vyöhyk- keen välillä, joista kumpikaan ei ole siten suojattu. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/83. 4 Taulukoissa esitetyistä kahdesta arvosta käytetään pienempää määritettäessä sopiva palonkestä- vyysarvo rajapinnalle, joka on säännössä II-2/A/9 vaatimukset täyttävällä automaattisella sprin- klerilaitoksella suojatussa pystysuuntaisessa päävyöhykkeessä tai vaakasuuntaisessa vyöhykkeessä olevien kahden tilan välissä, tai joka on siten suojattujen vyöhykkeiden välissä. Jos sprinklerillä suojattu ja sprinklerillä suojaamaton vyöhyke ovat vierekkäin asunto- ja työskentelytiloissa, käytetään vyöhykkeiden väliselle rajapinnalle taulukoissa esitetyistä kahdesta arvosta suurem- paa. Jatkuvat B-luokan välikatot ja vuoraukset niihin liittyvien kansien tai laipioiden yhteydessä voidaan hyväksyä muodostamaan kokonaan tai osaksi rajapinnalta vaaditun eristysarvon ja palonkestävyy- den. Ulkoseinämiin, joiden on oltava säännössä 1. 1 mukaisesti terästä tai muuta samanarvoista ainetta, voidaan tehdä aukkoja ikkunoita ja valoventtiilejä varten, jos toisaalla tässä osassa ei vaadita, että tällaisilla rajapinnoilla olisi oltava A-luokan palonkestävyys. Samoin sellaisissa rajapinnoissa, joilla ei tarvitse olla A-luokan palonkestävyyttä, ovet voivat olla lippuvaltion hallinnon hyväksymää materi- aalia. 3. 4 Taulukko 5. 1 Vierekkäiset tilat erottavien laipioiden palonkestävyys Tilat (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) (9) (10) (11) A-0c A-0 Ce Valvonta-asemat Käytävät Asuntotilat Portaikot Työskentelytilat (alhainen vaara) A-kategorian koneistotilat Muut koneistotilat Lastitilat Työskentelytilat (suuri vaara) Avokannet Erityistilat (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) (9) (10) (11) A-60 A-0 A-15 A-60 A-15 A-60 A-60 B-0e Ce A-0a B-0e A-0a B-0e A-0a B-0e B-0e A-60 A-0 A-0 B-0e A-60 A-0 A-0 A-60 A-0 A-0 A-15 A-0d A-15 A-0d A-15 A-0d A-0a B-0e Ce A-60 A-0 A-0 A-0 * A-0 A-0b A-0 A-0 * A-60 A-0 A-0 A-0b * * * * * * * * * * A-60 A-15 A-0d A-30 A-15 A-0 A-60 A-0 A-0 A-30 A-0 A-0 L 144/84 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98 Taulukko 5. 2 Vierekkäiset tilat erottavien kansien palonkestävyys Alapuolella oleva tila R Yläpuolella oleva tila Q (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) (9) (10) (11) Valvonta-asemat Käytävät Asuntotilat Portaikot Työskentelytilat (alhainen vaara) A-kategorian koneistotilat Muut koneistotilat Lastitilat Työskentelytilat (suuri vaara) Avokannet Erityistilat (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) (9) A-0 A-0 A-0 A-0 * A-60 A-0 A-0 A-0 A-15 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-60 A-0 * * A-60 A-0 A-60 A-0 * A-0 A-60 A-0 A-0 * A-60 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 * * A-0 A-0 A-60 A-60 A-60 A-60 A-60 * A-60f A-30 A-60 A-15 A-0 A-60 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 A-60 A-30 A-0d A-30 A-0d A-30 A-0d A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 * A-0 A-0 * A-60 A-0 A-0 A-0 A-0 A-0 * * * * * * * * * (10) * * * * * * * * * — (11) A-60 A-15 A-30 A-0d A-15 A-0 A-30 A-0 A-0 A-30 A-0 A-30 A-0 A-30 A-0d A-0 A-0 A-60 A-0 A-0 A-30 A-0 A-0 Huomautukset, joita käytetään soveltuvin osin taulukoihin 5. 1 ja 5. 2 a) Sen määrittämiseksi, mihin sovelletaan, katso 3 ja 7 sääntö. b) Kun tilat kuuluvat samaan tilaluokkaan ja palonkestävyysarvon kohdalla on yläindeksi b, vaaditaan palonkestävyysarvon mukaista laipiota tai kantta ainoastaan, jos viereisiä tiloja käytetään eri tarkoituk- seen, esimerkiksi luokassa (9). Toisen keittiön vieressä olevassa keittiössä ei tarvitse olla laipiota, mutta maalivaraston ja keittiön välisen laipion on oltava A-0- paloluokkaa. c) Ohjaamon ja karttahuoneen toisistaan erottavien laipioiden palonkestävyysarvo saa olla B-0- paloluok- kaa. d) Katso tämän säännön. 2. 3 ja. 2. 4 kohta. e) Edellä olevaa 2. 1. 2 sääntöä sovellettaessa on taulukossa 5. 1 luokkien B-0 ja C sijasta käytettävä arvoa A-0. f) Paloeristystä ei tarvita, jos luokan (7) koneistotilalla palovaara on vähäinen tai olematon. *) Kun taulukossa on tähti, rajapinnan on oltava terästä tai muuta samanarvoista ainetta, mutta sen ei tarvitse olla A-luokkaa. Edellä olevaa 2. 1. 2 sääntöä sovellettaessa luetaan tähti ”*” taulukossa 5. 2 arvoksi A-0, lukuun ottamatta luokkia (8) ja (10). 6. Poistumistiet (R 28) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET. 1 Portaikot ja tikkaat on järjestettävä siten, että niitä myöten pääsee poistumaan helposti pelastusvene- ja pelastuslauttakannelle kaikista matkustajien ja laivaväen tiloista sekä tiloista, joissa laivaväki tavallisesti työskentelee, lukuun ottamatta koneistotiloja. Erityisesti seuraavia vaatimuksia on nouda- tettava:. 1 Laipiokannen alapuolella on jokaisesta vesitiiviistä osastosta tai vastaavalla tavalla rajoitetusta tilasta tai tilaryhmästä oltava kaksi poistumistietä, joista ainakin toinen on riippumaton vesitii- viistä ovista. Poikkeustapauksessa voidaan olla vaatimatta toista poistumistietä ottaen erityisesti huomioon tilojen luonne ja sijainti sekä niissä yleensä oleskelevien tai työskentelevien henkilöiden lukumäärä. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/85. 2 Laipiokannen yläpuolella on jokaisesta pystysuuntaisesta päävyöhykkeestä tai vastaavalla tavalla rajoitetusta tilasta tai tilaryhmästä oltava vähintään kaksi poistumistietä, joista ainakin toisesta pääsee pystysuuntaisen poistumistien muodostavaan portaikkoon. 3 Jos radioasemalta ei pääse suoraan avokannelle, tällaiselta asemalta on oltava kaksi poistumis- tai sisäänmenotietä, joista toinen voi olla riittävän suuri valoventtiili, ikkuna tai muu poistumistie. 4 Olemassa olevissa B-luokan aluksissa sellaiset käytävät tai käytävän osat, joista on vain yksi poistumistie, saavat olla korkeintaan 5 metriä pitkiä. Uusissa A-, B-, C- ja D-luokkien aluksissa, joiden pituus on 24 metriä tai enemmän, käytävä, eteistila tai käytävän osa, josta on vain yksi poistumistie, kielletään. UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET, JOIDEN PITUUS ON 24 METRIÄ TAI ENEM- MÄN:. 5 Ainakin toisen. 1. 1 ja. 1. 2 kohdassa vaadituista poistumisteistä on oltava suljettu portaikko, johon on helppo päästä ja joka muodostaa yhtäjaksoisen suojan tulipaloa vastaan portaikon alapäästä asianmukaisille pelastusvene- ja pelastuslauttakansille tai ylimmälle kannelle, jos pelastusvene- ja pelastuslauttakansi ei ulotu kyseiseen pystysuuntaiseen päävyöhykkeeseen. Jälkimmäisessä tapauksessa on pelastusvene- ja pelastuslauttakannelle oltava suora pääsy avoi- men ulkoportaikon tai kulkutien kautta, ja niissä on oltava säännön III/5. 3 mukaisesti hätävalais- tus sekä liukumaton pinta jalkojen alla. Avoimen ulkoportaikon sekä osan pelastautumisreitistä muodostavien kulkuteiden vastaiset rajapinnat on suojattava siten, että tulipalo tällaisten rajapintojen takana olevassa suljetussa tilassa ei estä poistumista pelastusasemille. Poistumisreittien leveyden, lukumäärän ja jatkuvuuden on oltava seuraavanlaisia:. 1 Portaikkojen vapaan leveyden on oltava vähintään 900 mm. Portaikkojen molemmilla puolilla on oltava kaiteet. Portaikkojen vapaata vähimmäisleveyttä suurennetaan 10 milli- metrillä jokaista henkilöä kohden yli 90 henkilön osalta. Kaiteiden välinen vapaa leveys saa olla enintään 1 800 millimetriä, kun portaikot ovat leveämpiä kuin 900 millimetriä. Tällaisten portaikkojen kautta evakuoitujen henkilöiden kokonaismääräksi arvioidaan kaksi kolmasosaa laivaväestä lisättynä matkustajien kokonaislukumäärällä sillä alueella, jota kyseiset portaikot palvelevat. Portaikkojen leveyden on oltava vähintään IMOn päätöslauselman A. 757 (18) vaatimusten mukainen. 2 Kaikki yli 90 henkilölle mitoitetut portaikot on suunnattava aluksen pituuden suuntaisesti. 3 Oviaukot ja käytävät sekä poistumisteiden välillä olevat porrastasanteet on mitoitettava samalla tavalla kuin portaikot. 4 Portaikot eivät saa nousta yli 3,5 metriä ilman porrastasanteita ja niiden kaltevuuskulma ei saa olla suurempi kuin 45°. 5 Kunkin kansitason porrastasanteiden pinta-alan on oltava vähintään 2 m2 ja sitä on suurennettava yhdellä neliömetrillä jokaista 10 henkilöä kohden 20 henkilöä ylittävän henkilömäärän osalta, mutta sen ei tarvitse olla suurempi kuin 16 m2, lukuun ottamatta sellaisia porrastasanteita, jotka palvelevat kokoontumistiloja, joista pääsee suoraan porraskui- luun. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUK- SET:. 6. Porraskuilusta on päästävä turvallisesti alueelle, jolta noustaan pelastusveneisiin ja pelastuslaut- toihin. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 7 Säännöissä II-1/D/3 ja III/5. 3 vaaditun hätävalaistuksen lisäksi poistumisreitit, myös portaikot ja uloskäynnit, on merkittävä valoilla tai jälkivalaisevilla nauhamerkeillä, jotka on kiinnitettävä enintään 0,3 metriä kannen yläpuolelle kaikkiin pelastautumisreitin kohtiin, myös kulmiin ja risteyskohtiin. Merkinnän avulla matkustajien on voitava tunnistaa vaivatta kaikki pelastautumis- reitit sekä uloskäynnit. Jos käytetään sähkövalaistusta, sen on saatava energiaa hätäsähköläh- teestä ja se on järjestettävä siten, ettei mikään häiriö yksittäisessä lampussa tai valaisinnauhan katkeaminen tee merkinnästä tehotonta. Lisäksi pelastautumisreittejä ja palontorjuntalaitteiden L 144/86 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98 sijaintia osoittavien merkkien on oltava jälkivalaisevia tai ne on merkittävä valaisimilla. Lippuval- tion hallinnon on varmistettava, että tällainen valaistus tai jälkivalaiseva materiaali on arvioitu, testattu ja sitä käytetään IMOn päätöslauselmassa A. 752 (19) annettujen ohjeiden mukaisesti. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 2. 1 Erityistiloissa on poistumisteiden lukumäärän ja sijainnin sekä laipiokannen ylä- että alapuolella oltava lippuvaltion hallintoa tyydyttäviä, ja poistumiskannelle on päästävä turvallisesti vähintään. 1. 1,. 1. 2,. 1. 5 ja. 1. 6. kohdan määräyksiä noudattaen. 2 Koneistotilojen, joissa laivaväki tavallisesti työskentelee, yhdestä pelastautumisreitistä on vältet- tävä pääsyä suoraan mihinkään erityistilaan. 3 Autokansille johtavat nostettavat ajorampit eivät saa olla sellaisia, että ne voivat alaslaskettuina tukkia hyväksyttyjä poistumisteitä. 3. 1 Kaksi poistumisreittiä on järjestettävä kustakin koneistotilasta. Erityisesti seuraavia määräyksiä on noudatettava:. 1 Jos tila on laipiokannen alapuolella, kahdessa poistumisreitissä on oltava joko:. 1 kaksi terästikasryhmää, jotka ovat mahdollisimman kaukana toisistaan ja jotka johtavat samalla tavalla erillään oleville oville tilan yläosassa ja joista pääsee pelastusvene- ja pelastuslauttakansille. Uusissa aluksissa yhden näistä tikkaista on suojattava tulipalolta yhtäjaksoisesti tilan alaosasta tilan ulkopuolella olevaan turvalliseen tilaan tai. 2 yhdet terästikkaat, jotka johtavat sellaiselle ovelle, josta päästään pelastusvene- ja pelastus- lauttakannelle, ja lisäksi tilan alaosassa mainituista tikkaista selvästi erossa olevassa kohdassa, on oltava teräsovi, jota voidaan käyttää molemmilta puolilta ja josta pääsee turvallista poistumisreittiä pitkin tilan alaosasta pelastusvene- ja pelastuslauttakannelle. 2 Jos tila on laipiokannen yläpuolella, kahden poistumistien on oltava mahdollisimman etäällä toisistaan, ja tällaisilta poistumisteiltä johtavien ovien on oltava paikassa, josta pääsee pelastus- vene- tai pelastuslauttakannelle. Jos tällaisille poistumisteillä on käytettävä tikkaita, niiden on oltava terästä. UUDET A-, B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 3 Koneistojen toiminnan tarkkailutiloista sekä työskentelytiloista on oltava vähintään kaksi poistu- mistietä, joista toisen on oltava koneistotilasta riippumaton ja johdettava pelastuskannelle. 4 Koneistotilojen portaiden alapuoli on suojattava. UUDET A-, B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 3. 2 Lippuvaltion hallinto voi myöntää alukselle, jonka pituus on alle 24 metriä, erivapauden järjestää yksi poistumistie vähemmän, ottaen huomioon tilan yläosan leveyden ja sijainnin; ja lippuvaltion hallinto voi myöntää alukselle, jonka pituus on 24 metriä tai enemmän, erivapauden järjestää yksi poistumistie vähemmän tällaiselta paikalta, kunhan joko ovi tai terästikkaat toimivat turvallisena pelastautumisreittinä pelastusvene- ja pelastuslauttakannelle, ottaen huomioon tilan luonteen ja sijainnin sekä sen, onko tilassa tavallisesti ihmisiä töissä. 3. 3 Koneistotilassa olevasta koneiston valvontahuoneesta on oltava kaksi poistumistietä, joista ainakin toisen on suojattava tulipalolta yhtäjaksoisesti koneistotilan ulkopuolella olevaan turvalliseen paik- kaan. 4 Missään tapauksessa hissien ei katsota muodostavan vaadittua poistumistietä. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/87 6-1. Ro-ro-matkustaja-alusten poistumisreitit (R 28-1). 1 UUSIIN B-, C- JA D-LUOKKIEN JA OLEMASSA OLEVIIN B-LUOKAN RO-RO-MATKUSTAJA- ALUKSIIN SOVELLETTAVAT VAATIMUKSET. 1. 1 Tätä kohtaa sovelletaan uusiin B-, C- ja D-luokkien sekä olemassa oleviin B-luokan ro-ro- matkustaja-aluksiin. Olemassa olevien alusten osalta säännön vaatimuksia sovelletaan viimeistään II-2/B/16 säännön. 1 kohdassa tarkoitetun päivämäärän jälkeen tehdyn ensimmäisen määräaikaiskat- sastuksen päivänä. 1. 2 Kaikissa käytävissä on oltava kaiteet tai muita kädensijoja koko pelastautumisreitin pituudelta, jotta kädensijoista voi saada lujan otteen koko reitin varrella mahdollisuuksien mukaan kokoontumis- ja pelastusasemille saakka. Kaiteet on oltava molemmilla puolilla, jos pituussuuntaisen käytävän leveys on yli 1,8 metriä ja poikittaissuuntaisen käytävän leveys on yli yksi metri. Erityistä huomiota on kiinnitettävä tarpeeseen kulkea aulojen, eteishuoneiden ja muiden suurten avointen poistumistien varrella olevien tilojen läpi. Kaiteiden ja muiden kädensijojen on oltava lujuudeltaan sellaisia, että ne kestävät tilan tai käytävän keskiviivan suuntaisesti kohdistetun 750 N/m:n suuruisen kuormituksen ja alaspäin kohdistetun 750 N/m:n suuruisen kuormituksen. Kuormituksia ei tarvitse kohdistaa samanaikaisesti. 1. 3 Huonekalut tai muut esteet eivät saa tukkia pelastautumisreittejä. Lukuun ottamatta pöytiä ja tuoleja, jotka voidaan siirtää sivuun avoimen tilan saamiseksi, kokoontumistilojen ja poistumisreit- tien kaapit ja muut raskaat huonekalut on kiinnitettävä paikalleen, jotta ne eivät siirry aluksen keinuessa tai kallistuessa. Myös laittianpäällysteet on kiinnitettävä paikalleen. Kun alus on matkalla, poistumisreiteillä ei saa olla sellaisia esteitä kuin siivouskärryt, vuodevaatteet, matkatavarat tai tavaralaatikot. 1. 4 Kaikista tavallisesti miehitetyistä aluksen tiloista on oltava pelastautumisreitit kokoontumisasemalle. Nämä poistumisreitit on järjestettävä siten, että kokoontumisasemalle on suorin mahdollinen reitti, ja ne on merkittävä IMOn päätöslauselmalla A. 760 (18) käyttöön otetuilla hengenpelastuslaitteita ja järjestelyjä koskevilla merkeillä. 1. 5 Jos suljetut tilat ovat avokannen vieressä, suljetusta tilasta avokannelle johtavia aukkoja on, soveltuvin osin, voitava käyttää varauloskäynteinä. 1. 6 Kannet on numeroitava alkaen numerosta 1 siten, että numero 1 on joko tankinkatto tai alin kansi. Näiden numeroiden on oltava selvästi näkyvillä porrastasanteilla ja hissiauloissa. Kannet voidaan myös nimetä, mutta kannen numeron on aina oltava näkyvillä nimen yhteydessä. 1. 7 Yksinkertaisten pohjapiirrosten, joissa näytetään ”olet tässä” -kohta sekä nuolilla merkityt poistu- misreitit, on oltava selvästi näkyvillä jokaisen hyttioven sisäpuolella sekä kokoontumistiloissa. Pohjapiirroksesta on käytävä ilmi poistumissuunnat, ja se on suunnattava oikein suhteessa sen sijaintiin aluksessa. 1. 8 Hyttiovet pitää pystyä avaamaan sisäpuolelta ilman avainta. Suunniteltujen pelastautumisteiden varrella ei saa poistumissuunnassa olla ovia, joiden avaamiseen tarvitaan avaimia. 2 UUSIIN B-, C- VAATIMUKSET JA D-LUOKKIEN RO-RO-MATKUSTAJA-ALUKSIIN SOVELLETTAVAT. 2. 1 Poistumisreitin varrella laipioiden ja muiden pystysuuntaisten väliseinien alimman 0,5 metrin on kestettävä 750 N/m:n kuormitus, jotta niitä voidaan käyttää kävelypintoina, kun alus on voimak- kaasti kallellaan. 2. 2 Hyteistä porraskuiluihin johtavien poistumisreittien on oltava mahdollisimman suoria, ja suunnan on muututtava mahdollisimman harvoin. Poistumisreitille pääsemiseksi ei saa joutua siirtymään aluksen toiselta puolelta toiselle. Mistään matkustajatilasta kokoontumisasemalle tai avokannelle pääsemi- seksi ei saa joutua siirtymään enempää kuin kaksi kantta ylös- tai alaspäin. 2. 3 Edellä. 2. 2 kohdassa tarkoitetuilta avokansilta on päästävä ulkoreittiä pitkin pelastusasemille. L 144/88 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98. 3 UUSIIN 1 PÄIVÄNÄ HEINÄKUUTA 1999 TAI SEN JÄLKEEN RAKENNETTUIHIN B-, C- JA D-LUOKKIEN RO-RO-MATKUSTAJA-ALUKSIIN SOVELLETTAVAT VAATIMUKSET Uusien 1 päivänä heinäkuuta 1999 tai sen jälkeen rakennettujen B-, C- ja D-luokkien ro- ro-matkustaja-aluksien osalta poistumisreitit on arvioitava aikaisin suunnitteluvaiheessa tehtyjen evakuointianalyysien perusteella. Analyysia käytetään aluksen hylkäämisen tai matkustajien ja laivaväen tavanomaisen poistumisreitillä liikkumisen yhteydessä mahdollisesti syntyvien tungosten toteamiseksi ja poistamiseksi, käytännön sanelemin rajoituksin, ottaen huomioon, että laivaväen saattaa olla tarpeen liikkua näitä reittejä pitkin eri suuntaan kuin matkustajat. Lisäksi analyysia on käytettävä osoittamaan, että poistumisjärjestelmät ovat riittävän joustavia, jotta otetaan huomioon, että tietyt poistumisreitit, kokoontumisasemat, pelastusasemat tai pelastuslautat tai -veneet eivät välttämättä ole käytettävissä onnettomuuden vuoksi. 7. Läpiviennit ja aukot A- ja B-luokkien rajapinnoissa (R 30, 31) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET. 1. 2. 3. 4 Kaikissa A-luokan rajapintojen aukoissa on oltava kiinteät sulkulaitteet, joiden on oltava tulenkestä- vyydeltään vähintään yhtä tehokkaita kuin rajapinnat, joihin ne on asennettu. A-luokan rajapinnoissa olevien ovien ja ovikehysten sekä laitteiden, joilla varmistetaan ovien pysyminen suljettuina, on käytännön sanelemin rajoituksin oltava yhtä palonkestäviä ja estettävä savun ja liekkien läpipääsy yhtä tehokkaasti kuin laipiot, joissa ovet ovat. Tällaiset ovet ja ovikehykset on tehtävä teräksestä tai muusta samanarvoisesta aineesta. Vesitiiviitä ovia ei tarvitse eristää. Yhden henkilön on yksin kyettävä avaamaan ja sulkemaan jokainen ovi laipion kummaltakin puolelta. Pystysuuntaisten päävyöhykkeiden laipioissa ja porraskuiluissa olevien palo-ovien, lukuun ottamatta koneellisesti toimivia vesitiiviitä liukuovia ja ovia, jotka tavallisesti ovat lukittuja, on oltava seuraavien vaatimusten mukaisia:. 1 Ovien on oltava itsestään sulkeutuvia ja niiden on pystyttävä sulkeutumaan sulkemista vastusta- van kallistuman ollessa 3,5 astetta. Sulkeutumisnopeutta on tarvittaessa säädettävä ihmisille koituvan tarpeettoman vaaran välttämiseksi. Uusissa aluksissa tasaisen sulkeutumisnopeuden on oltava enintään 0,2 m/s ja vähintään 0,1 m/s aluksen ollessa suorassa. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET: 2. Kauko-ohjatuissa liukuovissa tai koneellisesti toimivissa ovissa on oltava hälytyslaite, jonka hälytysääni soi vähintään 5 sekuntia, mutta enintään 10 sekuntia ennen kuin ovi alkaa sulkeutua, ja hälytysäänen on jatkuttava siihen saakka, kun ovi on täysin kiinni. Ovien, jotka on suunniteltu aukeamaan uudestaan esineen osuessa oven väliin sulkeutumisen aikana, on avauduttava riittä- västi siten, että kulkuaukon vapaa leveys on vähintään 0,75 metriä, mutta enintään 1 metri. 3 Kaikilla ovilla, lukuun ottamatta tavallisesti kiinni pidettäviä palo-ovia, on oltava kauko- ja automaattilaukaisu jatkuvasti miehitetyltä keskusvalvonta-asemalta joko samanaikaisesti tai ryh- mittäin sekä myös yksittäin oven molemmilta puolilta. Jatkuvasti miehitetyn keskusvalvonta- aseman palonvalvontapaneelissa on oltava indikointi siitä, onko jokainen kauko-ohjattava ovi kiinni. Laukaisumekanismin on oltava siten suunniteltu, että ovi sulkeutuu itsestään valvontajär- jestelmän tai pääsähkölähteen rikkoutuessa. Laukaisukytkimillä on oltava on-off-toiminto, joka estää järjestelmän automaattisen palautuksen. Aukipitohakoja, joita ei voida vapautta keskusval- vonta-asemalta, ei sallita. 4 Koneellisesti toimivilla ovilla on oltava oven välittömässä läheisyydessä vara-akut, joilla ovia voidaan käyttää vähintään kymmenen kertaa (täysin auki ja kiinni), kun ovia käytetään paikan päältä. 5 Palonkestävyyden vuoksi sulkemislaitteella varustetuissa kaksiosaisissa ovissa on oltava sulkemis- laite, joka kytkeytyy automaattisesti käytettäessä ovilaukaisujärjestelmää. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/89. 6 Ovia, joista pääsee suoraan erityistiloihin ja jotka ovat koneellisesti toimivia ja automaattisesti sulkeutuvia, ei tarvitse varustaa edellä. 4. 2 ja. 4. 3 kohdassa vaadituilla hälytyksillä ja kaukolau- kaisujärjestelmillä. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 5. 6 A-luokan palonkestävyysvaatimuksia ei sovelleta aluksen ulkorajoille lasiseinämiin, ikkunoihin eikä valoventtiileihin, jos säännössä 10 ei tällaisille rajoille vaadita A-luokan palonkestävyyttä. Vastaa- vasti A-luokan palonkestävyysvaatimuksia ei sovelleta ylärakenteissa ja kansirakennuksissa oleviin ulko-oviin. Kaikki poistumisreittien portaikoissa, kokoontumistiloissa ja pystysuuntaisten päävyöhykkeiden laipioissa sijaitsevat A-luokan ovet on varustettava itsesulkeutuvalla letkuluukulla, jonka materiaali, rakenne ja palonkestävyys on vastaava kuin ovella, johon se on asennettu, ja letkuluukun vapaan aukon on oltava oven ollessa kiinni 150 mm x 150 mm:n suuruinen neliö ja letkuluukun on sijaittava oven alareunassa saranoita vastapäätä tai, kun on kyse liukuovista, lähinnä oviaukkoa. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 7 B-luokan rajapinnoissa olevien ovien ja ovikehyksien sekä laitteiden, joilla ovet pysyvät suljettuina, on oltava sellaiset, että niiden palonkestävyys on yhtä tehokas kuin rajapinnalla, paitsi että ilmanvaihtoaukot ovat sallittuja ovien alaosissa. Kun tällainen aukko on ovessa tai sen alapuolella, ei tällaisen aukon tai tällaisten aukkojen kokonaisreikäpinta-ala saa olla suurempi kuin 0,05 m2. Kun oveen on tehty tällainen aukko, on siihen asennettava palamattomasta aineesta tehty ritilä. Ovien on oltava palamattomia. 7. 1 Melun vähentämiseksi hallinto voi hyväksyä samanarvoisina ovet, joissa on sisäänrakennetut äänilukot, jolloin aukot ovat oven alaosassa toisella puolella ovea ja yläosassa toisella puolella edellyttäen, että seuraavat vaatimukset täytetään:. 1 Yläosassa olevan aukon on oltava käytävälle päin ja se on varustettava palamattomasta aineesta valmistetulla säleiköllä sekä automaattisesti toimivalla palopellillä, joka aktivoituu noin 70 asteen lämpötilassa. 2 Alaosassa olevassa aukossa on oltava palamattomasta aineesta valmistettu säleikkö. 3 Ovet on testattava päätöslauselman A. 754 (18) mukaisesti. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 8 B-luokan rajapinnoissa olevien hytin ovien on oltava itsestään sulkeutuvia. Pidikkeitä ei sallita. 8. Portaikkojen ja hissien suojaaminen asunto- ja työskentelytiloissa (R 29) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 1 Kaikkien portaikkojen on oltava teräskehysrakennetta ja sijaittava ”A”-luokan rajapintojen muodos- tamissa kuiluissa, joissa olevissa aukoissa on varmat sulkemislaitteet, paitsi, että:. 1 portaikon, joka yhdistää ainoastaan kaksi kantta, ei tarvitse olla suljettu, jos kannen palonkestä- vyys säilytetään asentamalla yhteen kohtaan kansien välille asianmukaiset laipiot ja ovet. Kun portaikko on suljettu kansien välissä yhdessä kohdassa, tällainen porraskuilu on suojattava 4 ja 5 säännössä olevien kansia koskevien taulukkojen mukaisesti,. 2 portaikot voidaan rakentaa avoimiksi kokoontumistilaan, jos ne ovat kokonaan tällaisen kokoontumistilan sisäpuolella. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 2 Porraskuiluista on oltava suora pääsy käytäville ja niiden on oltava riittävän tilavia tungoksen estämiseksi ottaen huomioon niitä todennäköisesti hätätilanteessa käyttävien henkilöiden määrän. L 144/90 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98 UUDET B-, C- ja D-LUOKKIEN ALUKSET: Tällaisten suljettujen porraskuilujen sisäpuolelle saa sijoittaa ainoastaan yleisiä käymälöitä, palamatonta ainetta olevia turvalaitteiden varastointikaappeja ja avoimia informaatiotiskejä. Ainoastaan kokoontumistiloista, käytävistä, yleisistä WC:istä, erityistiloista, muista säännön 6. 1. 5 edellyttämistä suljetuista portaikoista ja ulkotiloista saa olla suora pääsy näihin porraskuiluihin. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 3 Hissikuilut on rakennettava siten, että savun ja liekkien pääsy kannelta toiselle estyy, ja niissä on oltava sulkulaitteet, joiden avulla voidaan estää vetoa ja savun kulkeutumista. 9. Ilmanvaihtojärjestelmät (R 32). 1 Yli 36 matkustajan alukset. 1 UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET: ilmanvaihtojärjestelmän on noudatettava tämän säännön. 1 kohdan lisäksi tämän säännön. 2. 2—. 2. 6 ja. 2. 8—. 2. 9 kohtaa. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUK- SET:. 2 Ilmanvaihtotuulettimet on yleensä sijoitettava siten, että eri tiloihin johtavat kanavat pysyvät saman pystysuuntaisen pyyvyöhykkeen sisällä. 3 Kun ilmanvaihtojärjestelmät kulkevat kansien läpi, on sen lisäksi, mitä säännössä II-2/A/12. 1 vaaditaan kansien palotiiveydeltä, toteutettava varotoimenpiteet, joilla pienennetään sen todennä- köisyyttä, että savu ja kuumat kaasut kulkeutuvat kannelta toiselle laitoksen kautta. Tämän säännön eristysvaatimusten lisäksi pystysuuntaiset kanavat on tarvittaessa eristettävä säännössä 4 olevien asiaa koskevien taulukkojen edellyttämällä tavalla. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 4 Ilmanvaihtokanavat on rakennettava seuraavista aineista:. 1 kanavat, joiden poikkipinta-ala on vähintään 0,075 m2, ja kaikki pystysuuntaiset kanavat, jotka palvelevat useamman kuin yhden kannen tiloja, on tehtävä teräksestä tai muusta samanarvoisesta aineesta,. 2 edellä. 1. 4. 1 kohdassa tarkoitettuja pystysuuntaisia kanavia lukuun ottamatta on kanavat, joiden poikkipinta-ala on pienempi kuin 0,075 m2, tehtävä palamattomista aineista. Kun tällaiset kanavat kulkevat A- tai B-luokan rajapintojen läpi, on kiinnitettävä erityistä huomiota rajapinnan palonkestävyyden varmistamiseen,. 3 lyhyiden kanavaosien, joiden poikkipinta-ala on yleensä enintään 0,02 m2 ja pituus enintään 2 m, ei tarvitse olla palamattomia, jos on täytetty kaikki seuraavat ehdot:. 1 kanavat on tehty lippuvaltion hallintoa tyydyttävistä aineista, joilla on vähäinen palo- vaara,. 2 kanavaa käytetään ainoastaan ilmanvaihtojärjestelmän loppupäässä, ja. 3 kanava ei ole kanavaa pitkin mitattuna 600 mm lähempänä kohtaa, jossa kanava lävistää A- tai B-luokan rajapinnan, mukaan lukien jatkuvat B-luokan välikatot. 5 Porraskuiluissa on oltava ilmanvaihto, joka on toteutettava ainoastaan itsenäisellä tuuletin- ja kanavajärjestelmällä, joka ei saa palvella mitään muuta ilmanvaihtojärjestelmän tilaa. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUK- SET:. 6 Lukuun ottamatta koneisto- ja lastitilojen ilmanvaihtoa ja sellaista vaihtoehtoista laitosta, joka saatetaan vaatia. 9. 2. 6 kohdan nojalla, on kaikissa koneellisissa ilmanvaihtolaitteissa oltava ohjauslaitteet, jotka on ryhmitelty siten, että kaikki tuulettimet voidaan pysäyttää kahdesta erillisestä paikasta, joiden on sijaittava mahdollisimman kaukana toisistaan. Koneistotilojen koneellisen ilmastoinnin ohjauslaitteet on myös ryhmiteltävä siten, että niitä voidaan käyttää 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/91 kahdesta eri paikasta, joista toisen on sijaittava koneistotilojen ulkopuolella. Lastitilojen koneel- listen ilmanvaihtojärjestelmien tuulettimet on voitava pysäyttää turvallisesta, lastitilojen ulkopuo- lella sijaitsevasta paikasta. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 7 Jos kokoontumistilat kattavat vähintään kolme avointa kantta ja sisältävät palavia aineita kuten huonekaluja ja myymälöiden, toimistojen tai ravintoloiden kaltaisia suljettuja tiloja, niissä on oltava savunpoistojärjestelmä. Vaadittu savunhavaitsemisjärjestelmä aktivoi savunpoistojärjestel- män, jota on voitava käsin ohjata. Tuulettimien on oltava sen kokoisia, että tilan koko ilmamäärä voidaan vaihtaa enintään 10 minuutissa. 8 Ilmanvaihtokanavissa on oltava sopivasti sijoitettuja tarkastus- ja puhdistusluukkuja siellä missä se on järkevää ja käytännöllistä. 9 Keittiötilojen poistokanavien, joihin todennäköisesti kerääntyy rasvaa, on noudatettava. 9. 2. 3. 2. 1 ja. 9. 2. 3. 2. 2 kohdan vaatimuksia ja niissä on oltava seuraavat varusteet:. 1 rasvasuodatin, joka on helposti irrotettavissa puhdistusta varten, tai vaihtoehtoinen hyväk- sytty rasvanpoistojärjestelmä,. 2 kanavan alapäähän sijoitettu palopelti, joka toimii automaattisesti ja kauko-ohjauslaitteella ja lisäksi kauko-ohjattava palopelti sijoitettuna kanavan yläpäähän,. 3 kiinteät palonsammutuslaitteet kanavan sisäisen palon sammuttamiseksi,. 4 kauko-ohjauslaitteet poisto- ja tuloilmatuulettimien pysäyttämiseksi,. 2 kohdassa mainittujen palopeltien sulkemiseksi sekä palonsammutusjärjestelmän laukaisemiseksi; nämä kauko- ohjauslaitteet on sijoitettava keittiön sisäänkäynnin viereen. Jos järjestelmä on monihaarainen, on voitava sulkea kaikki haarat, jotka poistavat ilmaa saman pääkanavan kautta ennen kuin sammutusainetta päästetään järjestelmään, ja. 5 sopivasti sijoitetut luukut tarkastamista ja puhdistamista varten. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 2 Enintään 36 matkustajan alukset. 1 Ilmanvaihtokanavat on tehtävä palamattomasta aineesta. Kuitenkaan lyhyiden kanavien, jotka eivät yleensä ole yli 2 metriä pitkiä ja poikkileikkaukseltaan yli 0,02 m2, ei tarvitse olla palamatonta ainetta, jos ne täyttävät seuraavat ehdot:. 1 kanavat on tehty aineesta, jolla lippuvaltion hallinnon mielestä on vähäinen palovaara,. 2 kanavia käytetään ainoastaan ilmanvaihtolaitteen loppupäässä, ja. 3 kanavat eivät ole kanavaa pitkin mitattuna 600 mm lähempänä kohtaa, jossa kanava lävistää A- tai B-luokan rajapinnan, mukaan lukien jatkuvat B-luokan välikatot. 2 Kun ilmanvaihtokanavat, joiden vapaa poikkipinta-ala on yli 0,02 m2, kulkevat ”A”-luokan laipioiden tai kansien läpi, aukot on vuorattava teräsmuhvilla, jos laipioiden tai kansien lävitse kulkevat kanavat eivät ole terästä kannen tai laipion läpimenopaikan läheisyydessä, ja kanavien ja muhvien on noudatettava tältä osin seuraavaa:. 1 Muhvien paksuuden on oltava vähintään 3 mm ja pituuden vähintään 900 mm. Laipioiden läpimenossa tämän pituuden olisi mieluiten jakauduttava 450 mm:n pituisiksi osuuksiksi laipion molemmin puolin. Tällaisten kanavien tai niiden muhvien on oltava paloeristettyjä. Eristeellä on oltava vähintään sama palonkestävyys kuin laipiolla tai kannella, jonka läpi kanava kulkee. 2 Kanavissa, joiden vapaa poikkipinta-ala on yli 0,075 m2, on. 9. 2. 2. 1 kohdan vaatimusten lisäksi oltava palopellit. Palopellin on toimittava automaattisesti, mutta se on myös voitava sulkea käsin laipion tai kannen kummaltakin puolelta. Palopellissä on oltava osoitin, joka näyttää, onko pelti auki vai kiinni. Palopeltejä ei kuitenkaan vaadita siellä, missä kanavat kulkevat ”A”-luokan rajapintojen ympäröimien tilojen läpi eivätkä palvele näitä tiloja ja jos ne ovat yhtä palonkestäviä kuin niiden lävistämät rajapinnat. L 144/92 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98. 3 Koneistotilojen, keittiöiden, autokansitilojen, ro-ro-lastitilojen tai erityistilojen tuulettamiseen tarkoitetut kanavat eivät saa kulkea asuntotilojen, työskentelytilojen tai valvonta-asemien läpi, jos ne eivät noudata jäljempänä. 9. 2. 3. 1. 1—. 9. 2. 3. 1. 4 tai. 9. 2. 3. 2. 1 ja. 9. 2. 3. 2. 2 kohdassa määritettyjä ehtoja:. 1. 1 kanavat on rakennettu teräksestä, jonka paksuus on vähintään 3 mm ja 5 mm kanavilla, joiden leveys tai halkaisija on vastaavasti enintään 300 mm ja vähintään 760 mm, ja jos tällaisten kanavien leveys tai halkaisija on 300 mm:n ja 760 mm:n välillä, niin paksuus saadaan interpoloimalla,. 1. 2 kanavat on sopivasti tuettu ja jäykistetty,. 1. 3 kanavat on varustettu automaattisilla palopelleillä, jotka ovat rajapintojen läpimenokohtien lähellä, ja. 1. 4 kanavat on eristetty ”A-60”-luokan mukaisesti koneistotiloista, keittiöistä, autokansiti- loista, ro-ro-lastitiloista tai erityistiloista kohtaan, joka on vähintään 5 metriä ohi kunkin palopellin tai. 2. 1 kanavat on rakennettu teräksestä. 9. 2. 3. 1. 1—. 9. 2. 3. 1. 2 kohdan mukaisesti, ja. 2. 2 kanavat on eristetty ”A-60”-luokan mukaisesti kaikkialla asuntotiloissa, työskentelytiloissa ja valvonta-asemilla, mutta päävyöhykkeen rajapintojen läpivientien on kuitenkin myös noudatettava. 9. 2. 8 kohdan vaatimuksia. 4 Asuntotilojen, työskentelytilojen ja valvonta-asemien ilmanvaihtoon tarkoitetut kanavat eivät saa kulkea koneistotilojen, keittiöiden, autokansitilojen, ro-ro-lastitilojen tai erityistilojen läpi, jos ne eivät noudata jäljempänä. 9. 2. 4. 1. 1—. 9. 2. 4. 1. 3 ja. 9. 2. 4. 2. 1—. 9. 2. 4. 2. 2 kohdassa määri- tettyjä ehtoja:. 1. 1 kanavat on tehty teräksestä. 9. 2. 3. 1. 1—. 9. 2. 3. 1. 2 kohdan mukaisesti siellä, missä ne kulkevat koneistotilan, keittiön, autokansitilan, ro-ro-lastitilan tai erityistilan läpi,. 1. 2 automaattiset palopellit on asennettu lävistettyjen rajapintojen lähettyville, ja. 1. 3 koneistotilan, keittiön, autokansitilan, ro-ro-lastitilan ja erityistilan rajojen palonkestävyys säilyy läpivientien kohdalla, tai. 2. 1 kanavat on rakennettu teräksestä. 9. 2. 3. 1. 1 ja. 9. 2. 3. 1. 2 kohdan mukaisesti silloin, kun ne kulkevat koneistotilan, keittiön, autokansitilan, ro-ro-lastitilan tai erityistilan läpi, ja. 2. 2 kanavat on eristetty ”A-60”-luokan mukaisesti kaikkialla koneistotilassa, keittiössä, auto- kansitilassa, ro-ro-lastitilassa ja erityistilassa, mutta päävyöhykkeen rajapintojen läpivientien on kuitenkin myös noudatettava. 9. 2. 8 kohdan vaatimuksia. 5 Ilmanvaihtokanavat, joiden vapaa poikkipinta-ala on yli 0,02 m2 ja jotka kulkevat ”B”-luokan laipioiden läpi, on vuorattava 900 mm:n pituudelta teräsmuhveilla, jotka olisi mieluiten jaettava 450 mm:n pituisiksi osuuksiksi laipioiden molemmin puolin, jollei kanava ole tällä osuudella tehty teräksestä. 6 Koneistotilojen ulkopuolella sijaitsevilla valvonta-asemilla on toteutettava sopivat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tulipalon sattuessa säilyy ilmanvaihto, näkyvyys ja savuttomuus, jotta siellä olevia koneita ja laitteita voidaan valvoa ja jotta ne toimivat edelleen tehokkaasti. Ilman sisäänpuhallusta varten on oltava vaihtoehtoiset ja erilliset laitteet; näiden kahden puhalluslait- teen tuloilma-aukot on sijoitettava siten, että vaara savun imeytymisestä kumpaankin tuloilma- aukkoon samanaikaisesti on mahdollisimman vähäinen. Näitä vaatimuksia ei tarvitse soveltaa valvonta-asemiin, jotka sijaitsevat ja avautuvat avokannelle, tai missä paikalliset sulkujärjestel- mät olisivat yhtä tehokkaita. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/93. 7 Keittiöiden poistoilmakanavat on rakennettava ”A”-luokan rajapinnoista, kun ne kulkevat asuntotilojen tai palavia aineita sisältävien tilojen läpi. Kussakin poistokanavassa on oltava seuraavat varusteet:. 1 rasvasuodatin, joka on helposti irrotettavissa puhdistusta varten,. 2 kanavan alapäähän sijoitettu palopelti,. 3 keittiöstä ohjattavat laitteet poistoilmatuulettimien sulkemiseksi, ja. 4 kiinteät laitteet kanavan sisäisen palon sammuttamiseksi. 8 Jos ilmanvaihtokanavan on välttämättä kuljettava pystysuuntaisen päävyöhykkeen rajapinnan läpi, toimintavarma automaattisesti sulkeutuva palopelti on asennettava rajapinnan läheisyyteen. Palopelti on voitava sulkea myös käsin rajapinnan kummaltakin puolelta. Toimintapaikan on oltava helppopääsyinen ja se on merkittävä punaisella valoa heijastavalla värillä. Rajapinnan ja palopellin välisen kanavan osan on oltava terästä tai samanarvoista ainetta ja tarvittaessa eristetty siten, että se täyttää II-2/A/12. 1 säännön vaatimukset. Palopellillä on oltava ainakin rajapinnan toisella puolella näkyvä osoitin, josta nähdään, onko palopelti ”auki”-asennossa. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUK- SET:. 9 Kaikkien ilmanvaihtojärjestelmien päätuloaukot ja pääpoistoaukot on voitava sulkea niiden tilojen ulkopuolelta, joiden ilmanvaihtoon niitä käytetään. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 10 Asuntotilojen, työskentelytilojen, lastitilojen, valvonta-asemien ja koneistotilojen koneellinen ilmanvaihto on voitava pysäyttää helposti luopäästävästä paikasta ilmanvaihdon palvelemien tilojen ulkopuolelta. Pääsy tällaiseen paikkaan ei saa helposti estyä tulipalon sattuessa näissä tiloissa. Koneistotilojen koneellisen ilmastoinnin pysäytyslaitteiden on oltava täysin erillään muiden tilojen ilmastoinnin pysäytyslaitteista. 10. Ikkunat ja valoventtiilit (R 33) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 1. 2 Asunto- ja työskentelytilojen sekä valvonta-asemien, lukuun ottamatta tiloja, joihin sovelletaan säännön 7. 5 määräyksiä, sisäpuolella olevissa laipioissa olevat ikkunat ja valoventtiilit on rakennet- tava siten, että säilytetään näiden laipioiden vaadittu palonkestävyys. Edellä 4 ja 5 säännön taulukoissa esitetyistä vaatimuksista huolimatta asuntotilojen, työskentelytilo- jen ja valvonta-asemien ulkoseinissä on kaikkien ikkunoiden ja valoventtiilien kehykset tehtävä teräksestä tai muusta sopivasta aineesta. Lasi on kiinnitettävä metallisella lasituslistalla tai -kul- malla. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET, JOIDEN MATKUSTAJAMÄÄRÄ ON SUUREMPI KUIN 36. 3 Ikkunoiden, jotka ovat sellaisten alueiden läheisyydessä, joilla on hengenpelastuslaitteita ja pelastau- tumis- tai kokoontumispaikkoja, ulkoportaita ja avokansia, joita käytetään poistumisreitteinä, ja ikkunoiden, jotka ovat sellaisten alueiden alapuolella, joilta siirrytään pelastuslauttoihin tai liukura- toihin, on täytettävä säännön 4 taulukoiden palonkestävyysvaatimukset. Jos ikkunat on varustettu automaattisilla erillisillä sprinklerisuuttimilla, ”A-O”-luokan ikkunat voidaan hyväksyä samanarvoi- sina. Aluksen sivulla pelastusveneisiin siirtymiseen tarkoitetun alueen alapuolella olevien ikkunoiden palonkestävyyden on oltava vähintään ”A-O”-luokkaa. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET, JOIDEN MATKUSTAJAMÄÄRÄ ON ENINTÄÄN 36 SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:. 4 Sen estämättä, mitä säännön II-2/B/5 taulukoissa vaaditaan, erityistä huomiota on kiinnitettävä pelastusveneisiin ja pelastuslauttoihin siirtymiseen käytettävillä avoimilla tai katetuilla alueilla olevien ikkunoiden palonkestävyyteen ja näiden alueiden alapuolella olevien ikkunoiden palonkestävyyteen sellaisissa paikoissa, joissa niiden pettäminen palon aikana estäisi pelastusveneiden ja pelastuslautto- jen vesillelaskun tai niihin siirtymisen. L 144/94 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98 11. Palavien aineiden käyttörajoitus (R 34) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 1. 2 Muualla kuin lastitiloissa, postihuoneissa, matkatavarahuoneissa tai työskentelytilojen jäähdytysosas- toissa on kaikkien vuorausten, lattioiden, vedonestimien, välikattojen ja eristeiden oltava palama- tonta ainetta. Osittaisten laipioiden tai kansien, joita käytetään jakamaan tila käyttötarkoituksen tai taiteellisten näkökohtien takia, on myös oltava palamatonta ainetta. Kylmiölaitteiden eristyksen yhteydessä käytettyjen höyrysulkujen ja liimojen sekä putkiston eristyk- sen ei tarvitse olla palamatonta, mutta niiden määrä on pidettävä mahdollisimman vähäisenä ja niiden näkyvien pintojen on vastattava IMOn päätöslauselmassa A. 653 (16) määrätyn testausmenet- telyn mukaista palon leviämisen estokykyä. 3 Seuraavien pintojen on oltava huonosti paloa levittäviä:. 1 käytävien ja portaikkojen sekä kaikkien asunto- ja työskentelytilojen ja valvonta-asemien laipioiden, seinien ja välikattojen esillä olevat pinnat,. 2 näkymättömissä tai luoksepääsemättömissä olevat tilat asunto- ja työskentelytiloissa sekä val- vonta-asemilla. Palavasta aineesta valmistettujen päällysteiden, listojen, koristeiden ja pinnoitteiden kokonaistilavuus ei saa ylittää missään asunto- tai työskentelytilassa seinien ja välikattojen yhteenlasketun pinnan peittävän 2,5 mm paksun pinnoitteen tilavuutta; aluksilla, joilla on säännön II-2/A/8 mukainen automaattinen sprinklerijärjestelmä, edellä mainittuun tilavuuteen voi kuulua myös C-luokan rajapin- nan kokoamisessa mahdollisesti käytettyjä palavia aineita. Edellä. 3 kohdan pintojen ja vuorausten pinnoitteiden enimmäislämpöarvo saa olla enintään 45 MJ/m2 käytetyllä paksuudella. Porraskuilujen kalustuksen on rajoituttava istuimiin. Niitä saa olla enintään kuusi kullakin kannella, kussakin porraskuilussa ja niiden on oltava kiinteitä, rajoitetun palovaaran omaavia, eivätkä ne saa olla matkustajien poistumisteiden esteenä. Lippuvaltion hallinto voi sallia lisäistuimia porraskuilun päävastaanottoalueella, jos ne ovat kiinteitä, palamattomasta aineesta, eivätkä ne ole matkustajien poistumisteiden esteenä. Kalusteet eivät ole sallittuja matkustajien ja laivaväen käytävillä, jotka ovat poistumisreitteinä hyttialueilla. Edellä olevan lisäksi voidaan sallia palamattomasta aineesta valmiste- tut kaapit, joissa säilytetään sääntöjen edellyttämiä turvallisuusvälineitä. Sisätilojen näkyvissä pinnoissa käytettävien maalien, lakkojen ja muiden pinnoitteiden on oltava sellaisia, että ne eivät kehitä liiallisessa määrin savua ja myrkyllisiä aineita. Asunto- ja työskentelyoloissa ja valvonta-asemilla mahdollisesti käytettävien kansialusmassojen on oltava hyväksyttyä ainetta, joka ei IMOn päätöslauselman A. 687 (17) palontestausmenettelyn mukaisesti syty helposti tai lisää korkeissa lämpötiloissa myrkyllisyys- tai räjähdysvaaraa. 4. 5. 6. 7. 8 12. Rakenteiden yksityiskohtia (R 35) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: Asunto- ja työskentelytiloissa, valvonta-asemilla, käytävissä ja portaikoissa:. 1. 2 välikattojen, paneelien tai vuorausten takana olevat ilmatilat on jaettava sopivasti tiiviillä vedonesti- millä, joiden etäisyys toisistaan on enintään 14 m, tällaisten suljettujen ilmatilojen, mukaan lukien portaikkojen, kuilujen yms. vuorausten takana olevat tilat, on oltava pystysuunnassa suljettuja jokaisen kannen kohdalla. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/95 13. Kiinteät palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmät sekä automaattiset sprinkleri-, palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmät (R 14) (R 36) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 1 Enintään 36 matkustajan aluksissa on rakennettava kaikkialle jokaisessa erillisessä vyöhykkeessä sekä pysty- että vaakasuuntaisessa kaikkiin asunto- ja työskentelytiloihin sekä valvonta-asemille, lukuun ottamatta sellaisia tiloja, joissa ei ole ilmeistä palovaaraa, kuten tyhjät tilat, saniteettitilat jne. :. 1 joko hyväksyttyä tyyppiä oleva, säännön II-2/A/9 mukainen kiinteä palonhavaitsemis- ja palohä- lytysjärjestelmä siten asennettuna ja järjestettynä, että se havaitsee tulipalon näissä tiloissa, tai. 2 hyväksyttyä tyyppiä oleva, säännön II. 2/A/8 vaatimusten mukainen automaattinen sprinkleri-, palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmä tai sellainen, joka vastaa hyväksytylle samanarvoiselle sprinklerijärjestelmälle annettuja IMOn yleisohjeita, sellaisina kuin ne on esitetty IMOn päätös- lauselmassa A. 800 (19), siten asennettuna ja järjestettynä, että se suojaa tällaisia tiloja, ja lisäksi hyväksyttyä tyyppiä oleva kiinteä palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmä, joka vastaa sään- nön II-2/A/9 vaatimuksia siten asennettuna ja sijoitettuna, että se havaitsee savun asuntotilojen käytävillä, portaikoissa ja poistumisreiteillä. 2 Yli 36 matkustajan aluksilla on oltava hyväksyttyä tyyppiä oleva, säännön II-2/A/8 vaatimusten mukainen automaattinen sprinkleri-, palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmä tai sellainen, joka vastaa hyväksytylle samanarvoiselle sprinklerijärjestelmälle annettuja IMOn yleisohjeita, sellaisina kuin ne on esitetty IMOn päätöslauselmassa A. 800 (19), kaikissa työskentelytiloissa, valvonta- asemilla ja asuntotiloissa, mukaan lukien käytävät ja portaikot. Toista hyväksyttyä tyyppiä oleva palonsammutusjärjestelmä voidaan vaihtoehtoisesti asentaa val- vonta-asemille, joiden tärkeille laitteille vesi voi aiheuttaa vahinkoa. Hyväksyttyä tyyppiä oleva, säännön II-2/A/9 vaatimusten mukainen kiinteä palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmä on asennettava savun havaitsemiseksi työskentelytiloissa, valvonta-asemilla ja asuntotiloissa, mukaan lukien käytävät ja portaikot. Savunilmaisimia ei tarvitse asentaa yksityisiin kylpyhuoneisiin eikä keittiöihin. Tiloihin, joissa palovaara on vähäinen tai sitä ei ole lainkaan, kuten tyhjät tilat, yleiset käymälät ja vastaavat tilat, ei tarvitse asentaa automaattista sprinklerijärjestelmää tai kiinteää palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmää. 3 Ajoittain miehittämättämiin koneistotiloihin on asennettava säännön II-2/A/9 asianmukaisten mää- räysten mukainen, hyväksyttyä tyyppiä oleva kiinteä palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmä. Tämä palonhavaitsemisjärjestelmä on suunniteltava sellaiseksi ja ilmaisimet sijoitettava siten, että palon alkaminen missä tahansa tällaisissa tiloissa havaitaan nopeasti koneiston kaikissa tavanomai- sissa käyttöolosuhteissa ja ympäröivän lämpötilan mahdollisen vaihtelualueen edellyttämissä ilman- vaihtomuutoksissa. Pelkästään lämpöilmaisimia sisältäviä havaitsemisjärjestelmiä ei sallita, lukuun ottamatta matalahkoja tiloja ja paikkoja, joissa niiden käyttö on erityisen soveliasta. Havaitsemisjär- jestelmän on käynnistettävä kuuluvat ja näkyvät hälytykset, jotka kummassakin suhteessa eroavat kaikkien muiden kuin tulipaloa osoittavien järjestelmien hälytyksistä, riittävän monessa paikassa sen varmistamiseksi, että hälytykset kuuluvat ja huomataan komentosillalla ja että vastuullinen konemes- tari ne huomaa. Kun komentosilta on miehittämätön, on hälytyksen kuuluttava paikassa, jossa vastuullinen laivaväen jäsen on vahtivuorossa. Asennuksen jälkeen järjestelmä on testattava erilaisissa koneenkäyttö, ja ilmanvaihto-olosuhteissa. 14. Erityistilojen suojaaminen (R 37) 1. Sekä laipiokannen yläpuolella että alapuolella oleviin erityistiloihin sovellettavat vaatimukset UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET, JOIDEN MATKUSTAJAMÄÄRÄ ON SUUREMPI KUIN 36:. 1 Yleistä L 144/96 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98. 1 Tämän säännön määräykset perustuvat periaatteeseen, että koska tavanomainen pystysuuntai- siin päävyöhykkeisiin jako ei ehkä ole käytännöllinen erityistiloissa, tällaisiin tiloihin täytyy saada samantasoinen suojelu vaakasuuntaisen vyöhykekäsitteen perusteella ja tehokkaan kiinteän palonsammutusjärjestelmän avulla. Tässä säännössä vaakasuuntaiseen vyöhykkeeseen voi kuulua useammalla kannella olevia erityistiloja, jollei kulkuneuvoja varten oleva vapaa kokonaiskorkeus ylitä kymmentä metriä. 2 Sääntöjen II-2/A/12, II-2/B/7 ja II-2/B/9 pystysuuntaisten vyöhykkeiden palonkestävyyden säilyttämistä koskevia vaatimuksia on sovellettava yhtäläisesti niihin kansiin ja laipioihin, jotka muodostavat vaakasuuntaiset vyöhykkeet toisistaan ja aluksen muista osista erottavat rajapinnat. 2 Rakenteellinen suojelu. 1 Uusissa yli 36 matkustajan aluksissa erityistiloja rajoittavat laipiot ja kannet on eristettävä A-60-luokan mukaisesti. Kuitenkin kun jokin avokansitila (sellaisena kuin se on määritelty säännössä 4. 2. 2(5)), saniteettitila tai vastaava tila (sellaisena kuin se on määritelty säännössä 4. 2. 2(9)), tai tankki, tyhjä tila tai apukoneistotila, jossa palovaara on vähäinen tai olematon, (sellaisena kuin se on määritelty säännössä 4. 2. 2(10)), on rajapinnan toisella puolella, luokka voidaan alentaa ”A-O”:aan. 2 Uusissa enintään 36 matkustajan aluksissa sekä olemassa olevissa B-luokan aluksissa, joiden matkustajamäärä on suurempi kuin 36, erityistiloja rajoittavat laipiot on eristettävä säännön 5 taulukossa 5. 1 olevan luokan (11) tilojen vaatimusten mukaisesti ja vaakasuuntaiset rajapinnat mainitun säännön taulukossa 5. 2 olevan luokan (11) tilojen vaatimusten mukai- sesti. 3 Komentosillalla on oltava osoitinlaitteet, jotka osoittavat, onko jokin erityistiloihin tai niistä pois johtava palo-ovi suljettu. Erityistiloihin johtavien ovien on oltava rakenteeltaan sellaiset, ettei niitä voi pitää auki jatkuvasti, ja niiden on oltava kiinni matkan aikana. 3 Kiinteä palonsammutusjärjestelmä Jokaiseen erityistilaan on asennettava hyväksytty, kiinteä käsinohjattu hajasuihkusammutusjärjes- telmä, joka suojaa tällaisessa tilassa olevan kunkin kannen tai ajoneuvotason kaikkia kohtia, mutta lippuvaltion hallinto voi sallia sellaisen minkä tahansa muun kiinteän palonsammutusjär- jestelmän käytön, joka on täysmittakaavassa tehdyllä kokeella, jossa olosuhteet ovat olleet erityistilassa olevaa vuotavan bensiinin paloa vastaavat, osoitettu vähintään yhtä tehokkaaksi tällaisessa tilassa olevan tulipalon hallitsemiseksi. Tällaisen kiinteän hajasuihkusammutusjärjestel- män tai muun vastaavan palonsammutusjärjestelmän on noudatettava IMOn päätöslauselman A. 123 (V) määräyksiä. 4 Kiertovartiointi ja palon havaitseminen. 1 Erityistiloissa on oltava tehokas kiertovartiointijärjestelmä. Kaikissa tällaisissa tiloissa, joissa jatkuvaa palovahtia ei ylläpidetä kiertovartioinnilla koko matkan ajan, on oltava hyväksyttyä tyyppiä oleva kiinteä palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmä, joka noudattaa säännön II-2/A/9 vaatimuksia. Kiinteän palonhavaitsemisjärjestelmän on kyettävä nopeasti havaitse- maan palon syttyminen. Palonilmaisimien välimatkat ja sijainti määritetään ottaen huomioon tuuletuksen ja muiden asianmukaisten tekijöiden vaikutukset. 2 Palonhälytyspainikkeita on oltava tarpeellinen määrä sopivasti sijoitettuna erityistiloihin, ja yksi on sijoitettava tällaisten tilojen jokaisen poistumistien luo. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUK- SET:. 5 Palonsammutuslaitteet Jokaisessa erityistilassa on oltava:. 1 vähintään kolme vesisumuputkea, 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/97. 2 yksi säännön II-2/A/6. 2 määräysten mukainen vaahdonkehitinyksikkö, jos aluksessa on käytettävissä vähintään kaksi tällaista yksikköä,. 3 vähintään yksi käsisammutin erityistilan kunkin sisäänkäynnin vieressä. 6 Ilmanvaihtojärjestelmä. 1 Erityistiloja varten on oltava tehokas koneellinen ilmanvaihtojärjestelmä, joka riittää anta- maan vähintään kymmenen ilmanvaihtoa tunnissa. Tällaisten tilojen järjestelmä on täysin erotettava muista ilmanvaihtojärjestelmistä ja sen on oltava toiminnassa aina, kun erityisti- loissa on ajoneuvoja. Ilmanvaihtojen määrä on nostettava vähintään kahteenkymmeneen ajoneuvojen lastaamisen ja purkamisen aikana. Kutakin tehokkaasti suljettavissa olevaa erityistilaa varten on oltava omat erilliset ilmanvaihtokanavat. Järjestelmää on voitava säätää tällaisten tilojen ulkopuolelta. 2 Ilmanvaihdon on estettävä ilman kerrostuminen ja ilmataskujen syntyminen. 3 Komentosillalla on oltava laitteet, jotka osoittavat vaaditun ilmanvaihtokyvyn häviämisen tai vähenemisen. 4 Aluksessa on oltava sellaiset järjestelyt, että ilmanvaihtojärjestelmä voidaan nopeasti pysäyt- tää ja sulkea tehokkaasti tulipalon sattuessa, ottaen huomioon sää- ja meriolosuhteet. 5 Ilmanvaihtokanavat, palopellit mukaan lukien, on tehtävä teräksestä ja niiden järjestelyn on oltava, että lippuvaltion hallinto on niihin tyytyväinen. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 2 Ainoastaan laipiokannen yläpuolella oleviin erityistiloihin sovellettavat lisämääräykset. 1. 1 Valumisaukot Sellaisen vakavuuden huomattavan heikkenemisen varalta, joka voisi aiheutua kannelle tai kansille kerääntyvistä suurista vesimääristä kiinteän hajasuihkusammutusjärjestelmä käytön seurauksena, valumisaukot on asennettava siten, että varmistetaan tällaisen veden nopea poistuminen suoraan yli laidan. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN RO- RO-MATKUSTAJA-ALUKSET:. 1. 2. Poistoaukot. 1. 2. 1 Valumisaukkojen poistoventtiilit, joissa on tehokkaat sulkulaitteet, joita voidaan käyttää laipiokannen yläpuolella olevasta paikasta voimassa olevan Kansainvälisen lastiviivayleis- sopimuksen vaatimusten mukaisesti, on pidettävä avoinna aluksen matkatessa merellä. 1. 2. 2 Edellä. 1. 2. 1 alakohdassa tarkoitettujen venttiilien kaikki toiminnot on kirjattava laiva- päiväkirjaan. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 2 Varotoimenpiteet palavien höyryjen syttymisen ehkäisemiseksi. 1 Laitteet, jotka voivat muodostaa palavan höyryn syttymislähteen, ja erityisesti sähkölaitteet ja johdotus on asennettava vähintään 450 mm kannen tai ajoneuvotason yläpuolelle jokaisella sellaisella kannella ja mahdollisesti asennetulla ajoneuvotasolla, joilla ajoneuvoja kuljetetaan ja joille räjähtäviä höyryjä voidaan odottaa kerääntyvän, ei kuitenkaan ajoneuvotasoilla, joilla on riittävät aukot sallien bensiinikaasujen kulkeutumisen alaspäin. Korkeammalle kuin 450 mm kannen tai ajoneuvotason yläpuolelle asennettujen sähkölaitteiden on oltava tyyppiä, joka on suljettu ja suojattu siten, että kipinöinti estyy. Jos sähkölaitteiden tai johdotusten asentaminen alle 450 mm:n korkeudelle kannesta tai ajoneuvotasosta on tarpeen aluksen turvallisen käytön vuoksi, tällaisten sähkölaitteiden ja johdotusten asennus voidaan tehdä, jos ne on hyväksytty käytettäviksi räjähtävässä bensiinin ja ilman seoksessa. 2 Poistoilmankanavaan asennettujen sähkölaitteiden ja johdotusten on oltava tyyppiä, joka hyväksytään käytettäväksi räjähtävissä bensiinin ja ilman seoksissa, ja niiden poistokanavassa oleva läpivienti on sijoitettava turvalliseen kohtaan ottaen huomioon muut mahdolliset syttymislähteet. L 144/98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98 UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 3 Ainoastaan laipiokannen alapuolella oleviin erityistiloihin sovellettavat lisämääräykset. 1 Kupuveden pumppaus ja tyhjennyslaitteet Ottaen huomioon vakavuuden huomattavan heikkenemisen, joka voi aiheutua kannelle tai tankin katolle kerääntyvistä suurista vesimääristä kiinteän hajasuihkusammutusjärjestel- män käytön seurauksena, voi lippuvaltion hallinto vaatia enemmän pumppaus- ja tyhjen- nyslaitteita kuin mitä säännössä II-1/C/3 vaaditaan. 2 Varotoimenpiteet palavien höyryjen syttymisen estämiseksi. 1 Mahdollisesti asennettavien sähkölaitteiden ja johdotusten on oltava tyypiltään sopivia käytettäviksi räjähtävissä bensiinin ja ilman seoksissa. Muita laitteita, jotka voivat muodostaa palavien höyryjen syttymislähteen, ei sallita. 2 Poistoilmakanavaan asennettujen sähkölaitteiden ja johdotusten on oltava tyyppiä, joka hyväksytään käytettäväksi räjähtävissä bensiinin ja ilman seoksissa, ja niiden poistokanavassa oleva läpivienti on sijoitettava turvalliseen kohtaan ottaen huomioon muut mahdolliset syttymislähteet. 15. Kiertovartiointi, palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmät sekä kuulutusjärjestelmät (R 40) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 1 Hälytyspainikkeet on asennettava säännön II-2/A/9 mukaisesti. 2. 3. 4. 5 Merellä tai satamassa (paitsi milloin alus ei ole käytössä) kaikkien alusten on aina oltava miehitetty ja varustettu siten, että laivaväen vastuullinen jäsen vastaanottaa varmasti välittömästi ensihälytyksen alkavasta tulipalosta. Aluksessa on oltava komentosillalta tai palonvalvonta-asemalta annettava erityishälytys miehistön kokoonkutsumiseksi. Tämä hälytys voi olla aluksen yleishälytysjärjestelmän osa, mutta sitä on voitava käyttää matkustajatiloihin kuuluvasta hälytyksestä riippumatta. Kaikissa asunto- ja työskentelytiloissa, valvonta-asemilla ja avokansilla on oltava kuulutusjärjestelmä tai muu tehokas tiedotustapa. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUK- SET: Yli 36 matkustajan aluksilla on ylläpidettävä tehokasta kiertovartiointia, jonka avulla voidaan välittömästi havaita tulipalon syttyminen. Jokainen kiertovartion jäsen on koulutettava siten, että hän tuntee aluksen järjestelyt sekä kaikkien niiden laitteiden sijainnin ja toiminnan, joita hän mahdollisesti joutuu käyttämään. Jokaisella kiertovartion jäsenellä on myös oltava käytössään kaksisuuntainen kannettava radiopuhelinlaite. UUDET B, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 6 Yli 36 matkustajan aluksilla on oltava säännön 13. 2 vaatimia järjestelmiä varten palonhavaitsemis- hälyttimet, jotka on keskitetty jatkuvasti miehitettyyn keskusvalvomoon. Lisäksi samaan paikkaan on keskitettävä myös kauko-ohjauslaitteet, joilla palo-ovet voidaan sulkea ja ilmanvaihtotuulettimet pysäyttää. Laivaväen on voitava käynnistää tuulettimet uudelleen jatkuvasti miehitetyltä valvonta- asemalta. Keskusvalvomossa olevan valvontataulun on ilmaistava, ovatko palo-ovet auki vai kiinni, ja ilmaistava, jos ilmaisimet, hälyttimet ja tuulettimet eivät ole toiminnassa tai jos kyseiset järjestelmät eivät ole päällä. Valvontatauluun on oltava jatkuva virransyöttö ja sen olisi kytkeydyt- tävä automaattisesti varavoimanlähteeseen, jos tavanomainen voimanlähde pettää. Valvontataululla tulee olla virransyöttö sekä sähköenergian päälähteestä että hätälähteestä, joka on määritelty säännössä II-1/D/3, jollei säännöissä sallita soveltuvin osin muita järjestelyjä. 7 Valvontataulu on suunniteltava toimintavarmaksi, esimerkiksi avoimen ilmaisinpiirin on aiheutettava vikahälytys. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/99 16. Yli 36 matkustajan olemassa olevien B-luokan alusten parantaminen (R 41-1) Tämän II-2 luvun olemassa olevia B-luokan aluksia koskevien vaatimusten lisäksi yli 36 matkustajan olemassa olevien B-luokan alusten on täytettävä seuraavat vaatimukset:. 1 1. lokakuuta 2000 mennessä:. 1. 2 Kaikki asunto- ja työskentelytilat, suljetut portaikot sekä käytävät on varustettava hyväksyttyä tyyppiä olevalla savunhavaitsemis- ja hälytysjärjestelmällä, joka täyttää säännön II-2/A/9 vaatimukset. Tällaista järjestelmää ei tarvitse asentaa yksityisiin kylpyhuoneisiin eikä tiloihin, joissa on vähäinen tai olematon palovaara, kuten tyhjät tilat ja sen kaltaiset tilat. Ilmaisimet, jotka toimivat lämmöllä savun sijaan, on asennettava keittiöihin. Palonhavaitsemis- ja hälytysjärjestelmään liitetyt savunilmaisimet on asennettava myös välikat- tojen yläpuolelle niillä portaikko- ja käytäväalueilla, missä välikatot on tehty palavasta aineesta. 3. 1 Suljettuja portaikkoja ja pystysuuntaisia päävyöhykkeitä rajoittavissa laipioissa sekä keittiöalu- eiden rajapinnoissa olevien saranaovien, jotka yleensä pidetään auki, on oltava itsestäänsulkeu- tuvia ja ne on voitava laukaista keskusvalvomosta ja oven vierestä. 3. 2 Jatkuvasti miehitetyllä keskusvalvonta-asemalla on oltava taulu, joka osoittaa, ovatko suljettu- jen portaikkojen ja pystysuuntaisia päävyöhykkeitä rajoittavissa laipioissa sekä keittiöalueen rajapinnoissa olevat palo-ovet kiinni. 3. 3 Keittiöiden poistoilmakanavat, joihin todennäköisesti kertyy rasvaa ja jotka kulkevat asuntoti- lojen tai palavia aineita sisältävien tilojen halki, on rakennettava ”A”-luokan rajapinnoista. Jokaisessa keittiöalueen poistoilmakanavassa on oltava:. 1 rasvasuodatin, joka on helposti irrotettavissa puhdistusta varten, tai vaihtoehtoinen hyväk- sytty rasvanpoistojärjestelmä,. 2 kanavan alapäähän sijoitettu palopelti,. 3 poistoilmatuulettimen pysäytyslaitteet, joita voidaan käyttää keittiöstä,. 4 kiinteät laitteet kanavan sisäisen palon sammuttamiseksi, ja. 5 sopivasti sijaitsevat luukut tarkastamista ja puhdistamista varten. 3. 4 Porraskuilujen rajojen sisäpuolella sallitaan ainoastaan yleiset WC:t, hissit, palamattomasta aineesta rakennetut turvalaitteiden varastointikaapit ja avoimet tiedotustiskit. Muut porraskui- luissa olevat tilat on:. 1 tyhjennettävä, pysyvästi suljettava ja irrotettava sähköjärjestelmästä, tai. 2 erotettava porraskuilusta ”A”-luokan rajapinnoilla säännön 5 mukaisesti. Tällaisista tiloista voi olla suora yhteys porraskuiluihin ”A”-luokan ovien kautta säännön 5 mukaisesti, jos näihin tiloihin on asennettu sprinklerijärjestelmä. Hyteistä ei kuitenkaan saa olla suoraa käyntiä porraskuiluun. 3. 5 Muista kuin kokoontumistiloista, käytävistä, yleisistä käymälöistä, erityistiloista, säännössä 6. 1. 5 vaadituista muista portaikoista, avokansitiloista tai edellä. 3. 4. 2 kohdassa tarkoitetuista tiloista ei saa olla suoraa pääsyä porraskuiluihin. 3. 6 Olemassa olevat säännössä II-2/B/4 kuvatut luokan (10) koneistotilat ja tiedotustiskien takana olevat toimistotilat, jotka avautuvat suoraan porraskuiluun, voidaan säilyttää, jos ne on suojattu savunilmaisimilla ja jos informaatiotiskien takana olevissa toimistotiloissa on ainoas- taan rajoitetun palovaaran omaavia kalusteita. 3. 7 Säännöissä II-1/D/3 ja III/5. 3 vaaditun hätävalaistuksen lisäksi poistumisreitit, portaikot ja uloskäynnit mukaan lukien, on merkittävä poistumisreitin kaikissa kohdissa, myös kulmissa ja risteyskohdissa, valaistuksella tai jälkivalaisevin nauhamerkinnöin, jotka on kiinnitetty enin- tään 0,3 metriä kannen yläpuolelle. Merkintöjen avulla matkustajien on vaivatta voitava tunnistaa kaikki poistumisreitit ja löytää uloskäynnit. Jos käytetään sähkövalaistusta, sen on saatava virtaa hätäsähkölähteistä ja sen on oltava siten järjestetty, ettei mikään häiriö L 144/100 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98 yksittäisessä lampussa tai valaisinnauhan katkeaminen tee merkinnästä tehotonta. Lisäksi kaikkien poistumisreittimerkkien ja palokaluston sijaintimerkintöjen on oltava jälkivalaisevaa ainetta tai valaistuksella merkittyjä. Lippuvaltion hallinnon on varmistettava, että tällainen valaistus tai jälkivalaiseva materiaali on tarkastettu ja testattu ja että sitä käytetään IMOn päätöslauselmassa A. 752 (18) annettujen ohjeiden mukaisesti. 3. 8 Aluksella on oltava yleinen hätäjärjestelmä. Hälytyksen on kuuluttava kaikkialla asuntotiloissa ja tavanomaisissa laivaväen työskentelytiloissa sekä avokansilla ja sen äänitason on oltava IMOn päätöslauselmassa A. 686 (17) antaman hälyttimiä ja ilmaisemia koskevan säännöstön mukainen. 3. 9 Kaikkialla asuntotiloissa, kokoontumis- ja työskentelytiloissa, valvonta-asemilla ja avokansilla on oltava kuulutusjärjestelmä tai muu tehokas tiedotustapa. 3. 10 Porraskuilujen kalustuksen on rajoituttava istuimiin. Niitä saa olla enintään kuusi kullakin kannella, kussakin porraskuilussa ja niiden on oltava kiinteitä, rajoitetun palovaaran omaavia, eivätkä ne saa olla matkustajien poistumisteiden esteenä. Lippuvaltion hallinto voi sallia lisäistuimia porraskuilussa sijaitsevalla päävastaanottoalueella, jos ne ovat kiinteitä, palama- tonta ainetta, eivätkä ne ole matkustajien poistumisteiden esteenä. Kalusteet eivät ole sallittuja matkustajien ja laivaväen käytävillä, jotka ovat poistumisreitteinä hyttialueilla. Edellä olevan lisäksi voidaan sallia palamattomasta aineesta valmistetut kaapit, joissa säilytetään sääntöjen edellyttämiä turvallisuusvälineitä. 2 1. lokakuuta 2003 mennessä:. 1 Kaikkien portaikkojen on oltava teräskehysrakennetta asunto- ja työskentelytiloissa paitsi, jos lippuvaltion hallinto hyväksyy muun samanarvoisen aineen käytön, ja niiden on oltava A-luokan rajapintojen muodostamissa kuiluissa, joissa olevissa aukoissa on varmat sulkemislaitteet, paitsi, että:. 1 portaikon, joka yhdistää ainoastaan kaksi kantta, ei tarvitse olla suljettu, jos kannen palonkestävyys säilytetään asentamalla yhteen kohtaan kansien välille asianmukaiset laipiot ja ovet. Kun portaikko on suljettu kansien väliltä yhdessä kohdassa, on tällainen porraskuilu suojattava säännössä 5 olevien kansia koskevien taulukkojen mukaisesti,. 2 portaikot voidaan rakentaa avoimiksi kokoontumistilassa, jos ne ovat kokonaan tällaisen kokoontumistilan sisäpuolella. 2 Koneistotiloihin on asennettava kiinteä palonsammutusjärjestelmä, joka on säännön II-2/A/6 vaatimusten mukainen. 3 Pystysuuntaisten päävyöhykkeiden välisten rajapintojen läpi kulkevat ilmanvaihtokanavat on varustettava toimintavarmalla automaattisesti sulkeutuvalla palopellillä, joka on voitava myös sulkea käsin rajapinnan kummaltakin puolelta. Lisäksi toimintavarmat automaattisesti sulkeutu- vat palopelit, joita voidaan ohjata porraskuilun puolelta käsikäyttöisesti, on asennettava kaikkiin sellaisiin ilmanvaihtokanaviin, jotka palvelevat sekä asunto- ja työskentelytiloja että porraskui- luja, siihen kohtaan missä ne lävistävät tällaisen kuilun rajapinnan. Ilmanvaihtokanavia, jotka kulkevat pääpalovyöhykkeen rajapinnan läpi palvelematta sen kummallakaan puolella olevia tiloja tai kulkevat porraskuilun läpi palvelematta tätä kuilua, ei tarvitse varustaa palopellein, jos kanavat on rakennettu ja eristetty A-60 luokan mukaisesti eikä niissä ole aukkoja porraskuilussa tai sen puolen kuilussa, jota ilmanvaihtokanavat eivät suoraan palvele. 4 Erityistilojen on noudatettava säännön II-2/B/14 vaatimuksia. 5 Kaikki porraskuilujen ja pystysuuntaisten päävyöhykkeiden laipioissa ja keittiöalueiden rajapin- noissa olevat palo-ovet, jotka pidetään yleensä auki, on voitava sulkea keskusvalvomosta ja oven luota. 3. 1. lokakuuta 2005 mennessä tai 15 vuotta aluksen rakentamispäivästä, riippuen siitä, kumpi ajankohta on myöhäisempi:. 1 asunto- ja työskentelytiloihin, porraskuiluihin ja käytäviin on asennettava automaattinen sprinkleri-, palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmä, joka on säännön II-2/A/8 vaatimusten mukainen tai noudattaa IMOn ohjeita hyväksytystä, samanarvoisesta sprinklerijärjestelmästä, joka on annettu IMOn päätöslauselmassa A. 800 (19). 17. Erityisvaatimukset vaarallisia aineita kuljettaville aluksille (R 41) UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: Vuoden 1974 Solas-yleissopimuksen säännön II-2/54 vaatimuksia on sovellettava vaarallisia aineita kuljetta- viin matkustaja-aluksiin soveltuvin osin. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/101 LUKU III HENGENPELASTUSLAITTEET 1. Määritelmät (R 3) UUDET JA OLEMASSA OLEVAT B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET: Jollei toisin erikseen määrätä, tässä luvussa sovelletaan vuoden 1974 Solas-yleissopimuksen säännön III/3 määritelmiä ja niiden lisäksi seuraavia määritelmiä:. 1. 2. 3 2. Pienin kulkusyväys on lastattu tila, jossa alus on tasakölillä ilman lastia, 10 prosentin varastoilla ja polttoaineella. MES-järjestelmä (Marine Evacuation System) on evakuointijärjestelmä, jonka avulla suuri henkilö- määrä siirretään nopeasti pelastusasemalta joko kelluvalle tasanteelle, josta henkilöt voivat nousta odottavaan pelastusalukseen, tai suoraan aluksen vierellä olevaan pelastusalukseen. Ro-ro-matkustaja-alus on matkustaja-alus, jossa on ro-ro-lastitiloja tai säännössä II-2/A/2 tarkoitet- tuja erityistiloja. Yhteydenpito, pelastusveneet, pelastuslautat ja valmiusveneet, henkilökohtaiset hengenpelastuslaitteet (R 6 + 7 + 17 + 20 + 21) UUDET JA OLEMASSA OLEVAT B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET: Jokaisessa aluksessa on oltava ainakin alla olevassa taulukossa ja vastaavissa huomautuksissa aluksen luokan perusteella määritellyt hätäradiolaitteistot, henkilökohtaiset hengenpelastuslaitteet, pelastusveneet, pelastuslautat ja valmiusveneet, hätäraketit ja nuoranheittolaitteet. Kaikkien edellä mainittujen laitteiden, mukaan lukien soveltuvin osin vesillelaskulaitteet, on täytettävä vuoden 1974 Solas-yleissopimuksen liitteessä olevan III luvun ja siihen tehtyjen muutosten vaatimukset, jollei seuraavissa kohdissa toisin määrätä. Luokka: B C D Henkilömäärä (N). 250 # 250. 250 # 250. 250 # 250 Pelastusveneet ja -lautat (1) (2) (3) (4) — olemassa olevat alukset: — uudet alukset: 1,10 N 1,10 N 1,10 N 1,10 N 1,10 N 1,10 N 1,25 N 1,25 N 1,25 N 1,25 N 1,25 N 1,25 N Valmiusveneet (4) (5) Pelastusrenkaat (6) 1 8 1 8 1 8 1 4 1 8 1 4 Pelastusliivit (8) 1,05 N 1,05 N 1,05 N 1,05 N 1,05 N 1,05 N Lasten pelastusliivit 0,10 N 0,10 N 0,10 N 0,10 N 0,10 N 0,10 N Hätäraketit (7) 12 12 12 12 Nuoranheittolaitteet Tutkatransponderit Kaksisuuntainen VHF-radiopuhelinlaite 1 1 3 1 1 3 1 1 3 1 1 3 6 — 1 3 6 — 1 2 L 144/102 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98 Huomautukset: (1) Pelastusveneet ja -lautat voivat olla joko vuoden 1974 Solas-yleissopimuksen III/42, 43 tai 44 säännön mukaisia pelastusveneitä tai Solas-yleissopimuksen III/38 säännön ja saman yleissopimuksen III/39 tai III/40 säännön mukaisia pelastuslauttoja. Ro-ro-matkustaja-alusten pelastuslauttojen on lisäksi oltava säännön III/5-1 vaatimusten mukaisia. Suojaisten reittien ja/tai liikennöintialueen suotuisten sääolosuhteiden perusteella lippuvaltion hallinto voi hyväksyä isäntäjäsenvaltion suostumuksella: a) avoimet kaksipuoliset puhaltamalla täytettävät pelastuslautat, jotka eivät ole III/39 tai III/40 säännön mukaisia, edellyttäen että pelastuslautat ovat täysin suurnopeusalussäännöstön (HSC-säännöstö) liitteen 10 vaatimusten mukaisia, b) pelastuslautat, jotka eivät ole Solas-yleissopimuksen pelastuslautan pohjan kylmäeristystä koskevan III/39. 2. 2. 1 ja III/39. 2. 2. 2 säännön mukaisia. Olemassa olevien B-, C- ja D-luokkien alusten pelastusveneiden ja -lauttojen on oltava olemassa olevia aluksia koskevan vuoden 1974 Solas-yleissopimuksen asiaankuuluvien sääntöjen mukaisia, sellaisina kuin ne ovat muutettuina tämän direktiivin antamispäivänä. (2) Pelastusveneet ja -lautat on jaettava mahdollisuuksien mukaan tasapuolisesti aluksen molemmille puolille. (3) Pelastusveneiden ja -lauttojen kokonaislukumäärän on oltava edellä esitetyssä taulukossa mainitun prosenttiluvun mukainen ja pelastusveneiden ja -lauttojen sekä ylimääräisten pelastuslauttojen yhdistel- män täyden kapasiteetin on oltava 110 prosenttia kokonaishenkilömäärästä (N), joka aluksella on oikeus kuljettaa. Aluksella olevien pelastusveneiden ja -lauttojen lukumäärän on oltava riittävä varmista- maan, että yhden pelastusveneen tai -lautan menettämisen jälkeen tai sen mennessä epäkuntoon jäljelle jäävissä pelastusveneissä ja -lautoissa on tilaa kokonaishenkilömäärälle, joka aluksella on oikeus kuljettaa. (4) Pelastusveneiden ja/tai valmiusveneiden määrän on oltava riittävä varmistamaan, että koko sen henkilö- määrän, joka aluksella on oikeus kuljettaa, jättäessä aluksen, kunkin pelastusveneen tai valmiusveneen tarvitsee hinata korkeintaan yhdeksää pelastuslauttaa. (5) Valmiusveneitä käytetään niiden omilla laskulaitteilla, sekä vesillelaskuun että takaisin nostamiseen. Mikäli valmiusvene täyttää vuoden 1974 Solas-yleissopimuksen säännön III/47 vaatimukset, se voidaan lukea mukaan edellä esitetyssä taulukossa määriteltyyn pelastusvene- ja pelastuslauttakapasiteettiin. Ro-ro-matkustaja-aluksilla on ainakin yhden valmiusveneen oltava säännön III/5-1 mukainen nopeakul- kuinen valmiusvene. Jos lippuvaltion hallinto katsoo, että valmiusveneen asentaminen alukseen ei fyysisesti ole mahdollista, tällainen alus voidaan vapauttaa valmiusveneen kuljettamisesta, edellyttäen, että alus täyttää seuraavat vaatimukset: a) aluksen järjestelyt ovat sellaiset, että veden varaan joutunut henkilö voidaan nostaa takaisin alukseen, b) veden varaan joutuneen henkilön alukseen nostamista voidaan seurata komentosillalta, ja c) aluksen ohjattavuus on riittävä lähelle tuloon ja henkilöiden alukseen nostamiseen myös kaikkein huonoimmissa suunnitelluissa olosuhteissa. (6) Vähintään yhdessä pelastusrenkaassa aluksen molemmilla puolin on oltava kelluva nuora, jonka pituuden on oltava vähintään kaksi kertaa se korkeus, jolla sitä säilytetään vesiviivan yläpuolella pienimmällä kulkusyväydellä, tai 30 metriä, suuremman luvun mukaisesti. Kahdessa pelastusrenkaassa on oltava itsesyttyvä valo- ja savumerkkilaite ja ne on voitava laukaista nopeasti komentosillalta. Muissa pelastusrenkaissa on oltava Solas-yleissopimuksen III/31. 2 säännön mukainen itsesyttyvä valo. (7) Solas-yleissopimuksen säännön III/35 mukaiset hätäraketit on säilytettävä komentosillalla tai ohjauspai- kalla. (8) Ro-ro-matkustaja-alusten pelastusliivien on oltava säännön III/5-1 mukaisia. 3. Hätähälytys, toimintaohjeet, harjoitusopas, hälytysluettelot ja hätätilanneohjeet (R 6 + 8 + 9 + 18 + 19) UUDET JA OLEMASSA OLEVAT B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET: Kaikissa aluksissa on oltava:. 1 Yleinen hätähälytysjärjestelmä (R 6. 4. 2) Yleisen hälytysjärjestelmän on oltava vuoden 1974 Solas-yleissopimuksen säännön III/50 mukainen ja sovelluttava matkustajien ja laivaväen kutsumiseen kokoontumispaikoille ja käynnistämään hälytysluettelossa mainitut tehtävät. Hätähälytysjärjestelmää on kaikissa yli 36 matkustajaa kuljettavissa aluksissa täydennettävä yleisellä kuulutusjärjestelmällä, jota voidaan käyttää komentosillalta. Järjestelmän on oltava luonteeltaan 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/103 sellainen ja järjestetty ja sijoitettu siten, että normaalisti kuulevat henkilöt kuulevat helposti sen kautta välitetyt sanomat kaikissa paikoissa, joissa ihmiset saattavat olla pääkoneiston ollessa toiminnassa. 2 Kuulutusjärjestelmä (R 6. 5). 2. 1 Sen lisäksi, että kaikkien alusten on täytettävä säännössä II-2/B/15. 4 ja edellä. 1 kohdassa säädetyt vaatimukset, on yli 36 matkustajaa kuljettavissa matkustaja-aluksissa oltava myös kuulutusjärjes- telmä. Olemassa oleviin aluksiin sovelletaan. 2. 2,. 2. 3 ja. 2. 5 kohdan vaatimuksia. 2. 6 kohdassa esitetyin poikkeuksin viimeistään tämän direktiivin 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun päivämäärän jälkeen suoritetun ensimmäisen määräaikaiskatsastuksen päivänä. 2. 2 Kuulutusjärjestelmän on oltava yhtenäinen järjestelmä, johon sisältyy kovaäänislaitteisto, jonka välityksellä lähetetyt viestit ovat kuultavissa samanaikaisesti kaikissa laivaväen tai matkustajien tai molempien yleisesti käyttämissä tiloissa sekä kokoontumisasemilla. Sen kautta on voitava kuuluttaa viestejä komentosillalta ja muista sellaisista paikoista, joista lippuvaltion hallinto katsoo tarpeelli- seksi. 2. 3 Kuulutusjärjestelmä on suojattava luvattomalta käytöltä ja sen on oltava selvästi kuultavissa kaikissa. 2. 2 kohdassa tarkoitetuissa tiloissa ympäröivästä melusta huolimatta, ja siinä on oltava yhdestä komentosillalla sijaitsevasta paikasta sekä muista aluksessa sijaitsevista lippuvaltion hallinnon määrittämistä paikoista ohjattava ohitustoiminto, jonka avulla kaikki hätäviestit voidaan kuuluttaa, vaikka jokin kyseisissä tiloissa olevista kovaäänisistä olisi pois päältä tai sen äänenvoimakkuutta olisi alennettu tai yleinen kuulutusjärjestelmä olisi muussa käytössä. 2. 4 UUDEN B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 1 Kuulutusjärjestelmän on sisällettävä ainakin kaksi koko pituudeltaan toisistaan riittävän erillään olevaa silmukkaa ja kaksi erillistä, toistensa toiminnasta riippumatonta vahvistinta, ja. 2 lippuvaltion hallinto hyväksyy kuulutusjärjestelmän ja siihen sovellettavat vaatimukset ottaen huomioon IMOn suositukset. 2. 5 Kuulutusjärjestelmän on oltava kytketty sähköenergian varalähteeseen. 2. 6 Jos olemassa oleviin aluksiin on jo asennettu olennaisilta osiltaan. 2. 2,. 2. 3 ja. 2. 5 kohdan mukainen kuulutusjärjestelmä, joka on lippuvaltion hallinnon hyväksymä, ei kuulutusjärjestelmää tarvitse muuttaa. 3 Hälytysluettelot ja hätätilanneohjeet (R 8) Jokaisen aluksessa olevan henkilön käytettävissä on oltava selkeät ohjeet hätätilanteen varalta IMOn suosituksen A. 691(17) mukaisesti. Solas-yleissopimuksen säännön III/53 vaatimusten mukaisten hälytysluetteloiden on oltava esillä näkyvillä paikoilla kaikkialla aluksessa, komentosilta, konehuone ja laivaväen asuntotilat mukaan lukien. Matkustajahytteihin on kiinnitettävä kuvat ja ohjeet asianmukaisilla kielillä, ja näiden on oltava myös näkyvästi esillä kokoontumisasemilla ja muissa matkustajatiloissa, jotta matkustajat saavat tiedot: i) omista kokoontumisasemistaan, ii) välttämättömistä toimista, joihin heidän on ryhdyttävä hätätilanteessa ja iii) pelastusliivien pukemisesta. Henkilölle, joka on määrätty Solas-yleissopimuksen säännön IV/16 mukaisesti vastaamaan ensisijai- sesti radioyhteyksistä hätätilanteessa, ei saa määrätä muita tehtäviä kyseisissä tilanteissa. Tämä on ilmoitettava hälytysluettelossa ja hätätilanneohjeissa. 4 Toimintaohjeet (R 9) Pelastusveneiden ja -lauttojen ja niiden vesillelaskun säätölaitteissa tai niiden läheisyydessä on oltava julisteita tai merkkejä, jotka: i) kuvaavat säätölaitteiden tarkoitusta ja laitteiden käyttömenetelmiä, ja antavat asiaan liittyviä ohjeita ja varoituksia, ii) ovat helposti nähtävissä hätävalaistusolosuhteissa, iii) käyttävät IMOn päätöslauselman A. 760(18) mukaisia merkkejä. 5 Harjoitusopas (R 18. 2) Harjoitusopas, joka täyttää Solas-yleissopimuksen säännön III/51 vaatimukset, on oltava laivaväen jokaisessa messihuoneessa ja vapaa-ajan tiloissa tai jokaisessa laivaväelle kuuluvassa hytissä. L 144/104 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98. 6 Huolto-ohjeet (R 19. 3) Aluksella on oltava ohjeet aluksella suoritettavasta hengenpelastuslaitteiden huollosta tai aluksen suunnitellun huolto-ohjelman on sisällettävä hengenpelastuslaitteiden huolto; huoltotoimet on suori- tettava ohjeiden mukaisesti. Ohjeiden on täytettävä Solas-yleissopimuksen säännön III/52 vaatimuk- set. 4. Pelastusveneiden ja -lauttojen miehitys ja käytön ohjaus (R 10) UUDET JA OLEMASSA OLEVAT B-, C-, JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 1. 2. 3 Aluksella on oltava riittävä määrä koulutettuja henkilöitä opastamaan ja auttamaan kouluttamatto- mia henkilöitä. Aluksella on oltava riittävä määrä laivaväkeen kuuluvia pelastusveneiden ja -lauttojen käyttämiseen ja vesillelaskuun tilanteessa, jossa kaikki aluksessa olevat henkilöt jättävät aluksen. Jokaisessa käytettävässä pelastusveneessä ja -lautassa on vastuullisena henkilönä oltava joku aluksen päällystöön kuuluva tai hyväksytty pelastusvenemies. Laivaväkeen kuuluva henkilö, jolla on koke- musta pelastuslauttojen käsittelystä ja käytöstä, voidaan kuitenkin määrätä pelastuslautan tai pelastuslauttojen ryhmän vastuulliseksi henkilöksi. Jokaisen valmiusveneeseen sekä moottoripelastus- veneeseen on määrättävä henkilö, joka kykenee hoitamaan moottoria ja tekemään pieniä säätöjä. 4 Aluksen päällikkö varmistaa. 1,. 2 ja. 3 kohdissa tarkoitettujen henkilöiden jakamisen tasapuolisesti aluksen pelastusveneisiin ja -lauttoihin. 5. Järjestelyt pelastusveneiden ja -lauttojen kokoontumis- ja pelastusasemilla (R 11 + 22 + 24) UUDET JA OLEMASSA OLEVAT B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 1. 2. 3. 4. 5. 6 Pelastusveneet ja -lautat, joiden vesillelaskulaitteiden on oltava hyväksyttyjä, on sijoitettava mahdol- lisimman lähelle asunto- ja työskentelytiloja. Kokoontumisasemien on oltava lähellä pelastusasemia ja niihin on päästävä helposti asunto- ja työskentelyalueilta ja niiden on oltava tilavat matkustajien ohjaamista ja opastamista varten. Kokoontumis- ja pelastusasemien sekä kokoontumis- ja pelastusasemille johtavien kulkuteiden, portaikkojen ja uloskäyntien on oltava riittävästi valaistuja. Tällaisen valaistuksen on voitava toimia sähköenergian hätälähteestä II-1/D/3 ja II-1/D/4 säännön mukaisesti. Pelastusveneisiin on päästävä joko suoraan niiden sijoituspaikalta tai pelastusvene- ja pelastuslautta- kannelta, mutta ei molemmilta. Taavetein veteenlaskettaviin pelastuslauttoihin on kyettävä siirtymään paikasta, joka on heti sijoitus- paikan vieressä, tai paikasta, johon pelastuslautta siirretään ennen kuin se lasketaan veteen. Tarvittaessa on huolehdittava siitä, että taavetein laskettava pelastusvene tai -lautta voidaan tuoda aluksen sivulle ja pitää paikoillaan, jotta henkilöt voivat turvallisesti siirtyä pelastusveneeseen tai -lauttaan. UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 7. 8 Jos pelastusveneiden tai -lauttojen vesillelaskujärjestelyt eivät salli niihin siirtymistä ennen kuin ne ovat vedessä ja korkeus pelastusaseman ja vedenpinnan välillä on yli 4,5 metriä vesiviivan yläpuolella pienimmällä kulkusyväydellä, on aluksessa oltava jokin hyväksytty MES-evakuointijärjestelmä. Aluksen kummallakin puolella on oltava ainakin yhdet Solas-yleissopimuksen III/48. 7 säännön vaatimusten mukaiset pelastusvenetikkaat; lippuvaltion hallinto voi vapauttaa aluksen tästä velvoit- teesta, jos aluksen suunnitellun siirtymisalueen ja vesiviivan välinen varalaita on enintään 1,5 metriä kaikissa viippaus- ja kallistustilanteissa aluksen ollessa vahingoittumaton tai sääntöjen kuvaamalla tavalla vahingoittunut. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/105 5-1. Ro-ro-matkustaja-aluksiin kohdistuvat vaatimukset (R 24-1) UUDET JA OLEMASSA OLEVAT B-, C- JA D-LUOKKIEN RO-RO-ALUKSET:. 1 Olemassa olevien ro-ro-matkustaja-alusten on täytettävä. 5 kohdan vaatimukset viimeistään sinä päivänä, jona ensimmäinen tämän direktiivin 14 artiklan 1 kohdan tarkoittaman päivän jälkeinen määräaikaiskatsastus tehdään ja. 2,. 3 ja. 4 kohdan vaatimukset viimeistään sinä päivänä, jona ensimmäinen 1 päivän heinäkuuta 2000 jälkeinen määräaikaiskatsastus tehdään. 2 Pelastuslautat. 1 Ro-ro-matkustaja-aluksen pelastuslauttojen yhteydessä on oltava Solas-yleissopimuksen säännön III/48. 5 mukainen MES-evakuointijärjestelmä tai Solas-yleissopimuksen säännön III/48. 6 mukai- set vesillelaskulaitteet, joita on sijoitettu yhtä monta aluksen kummallekin puolille. 2 Jokaisen ro-ro-matkustaja-aluksen pelastuslautan sijoitusjärjestelyjen on oltava sellaiset, että lautta jää kellumaan pinnalle, jos alus uppoaa, Solas-yleissopimuksen säännön III/23 mukai- sesti. 3 Jokaisessa ro-ro-matkustaja-aluksen pelastuslautassa on oltava joko Solas-yleissopimuksen III/ 39. 4. 1 tai III/40. 4. 1 säännön mukainen ramppi lauttaan nousua varten. 4 Jokaisen ro-ro-matkustaja-aluksessa olevan pelastuslautan on oltava joko automaattisesti itseoi- kaiseva pelastuslautta tai katettu, kaksipuolinen, merenkäynnissä vakaa pelastuslautta, jota on voitava käsitellä turvallisesti riippumatta siitä, kumpi puoli on ylöspäin lautan ollessa vedessä. Avoimet kaksipuoliset pelastuslautat voidaan sallia, jos lippuvaltion hallinto pitää tätä tarkoituk- senmukaisena suojaisten reittien, liikennöintialueen ja liikennöintikauden suotuisten sääolosuhtei- den vuoksi, edellyttäen kuitenkin että pelastuslautat täyttävät kaikki suurnopeusalussäännöstön liitteen 10 vaatimukset. Aluksessa on oltava säännönmukaisen pelastuslauttamäärän lisäksi vaihtoehtoisesti joko niin monta itseoikaisevaa pelastuslauttaa tai katettua, kaksipuolista pelas- tuslauttaa, että niihin mahtuu yhteensä vähintään 50 prosenttia henkilömäärästä, joka ei mahdu pelastusveneisiin. Tämä pelastuslauttojen lisäkapasiteetti on määriteltävä aluksessa olevien henki- löiden kokonaismäärän ja pelastusveneisiin mahtuvien henkilöiden lukumäärän välisen erotuksen perusteella. Jokaisen pelastuslautan on oltava lippuvaltion hallinnon hyväksymä, ottaen huomi- oon IMOn suositukset. 3 Nopeakulkuiset valmiusveneet. 1 Ainakin yhden ro-ro-matkustaja-aluksen valmiusveneen on oltava nopeakulkuinen valmiusvene, jonka lippuvaltion hallinto on hyväksynyt ottaen huomioon IMOn päätöslauselman A. 656 (16), sellaisena kuin se on muutettuna, suositukset. 2 Jokaisella nopeakulkuisella valmiusveneellä on oltava soveltuva lippuvaltion hallinnon hyväksymä vesillelaskulaite. Vesillelaskulaitteita hyväksyessään on lippuvaltion hallinnon kiinnitettävä huo- miota siihen, että nopeakulkuinen valmiusvene on tarkoitettu laskettavaksi ja nostettavaksi ankarissakin sääolosuhteissa; hallinnon on myös otettava huomioon IMOn suositukset. 3 Kutakin nopeakulkuista valmiusvenettä varten on koulutettava vähintään kaksi miehistöä, jotka harjoittelevat säännöllisesti, ottaen huomioon merenkulkijoiden koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevan säännöstön (STCW-säännöstö) osastossa A-VI/2 olevan taulukon A-VI/2-2 ”pätevyystason vähimmäisvaatimusten määrittely nopeakulkuisissa valmiusveneissä” sekä IMOn päätöslauselman A. 771 (18), sellaisena kuin se on muutettuna, suositukset. Koulutukseen ja harjoituksiin on kuuluttava kaikki osa-alueet pelastuksesta, kyseisten veneiden käsittelystä, ohjaamisesta ja käytöstä erilaisissa olosuhteissa sekä veneiden oikaiseminen kaatumisen jälkeen. 4 Jos olemassa olevan ro-ro-matkustaja-aluksen järjestely tai koko estävät. 3. 1 kohdan mukaisen nopeakulkuisen valmiusveneen sijoittamisen alukseen, nopeakulkuinen valmiusvene voidaan sijoittaa olemassa olevan pelastusveneen tilalle, joka on hyväksytty käytettäväksi valmiusveneenä tai on hyväksytty hätätilanteessa käytettäväksi veneeksi, jos kaikki seuraavat edellytykset täytty- vät:. 1 nopeakulkuisella valmiusveneellä on. 3. 2 kohdan mukaiset vesillelaskulaitteet,. 2 edellä mainitusta nopeakulkuisen valmiusveneen korvaamisesta johtuva pelastusvenekapasi- teetin menetys korvataan ottamalla käyttöön pelastuslauttoja, joihin voidaan sijoittaa vähin- tään sama henkilömäärä kuin korvatussa pelastusveneessä ja. 3 näiden pelastuslauttojen yhteydessä voidaan käyttää olemassa olevia vesillelaskulaitteita tai MES-järjestelmiä. L 144/106 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98. 4 Pelastamisvälineet. 1 Jokaisella ro-ro-matkustaja-aluksella on oltava käytössä tehokkaat välineet, joiden avulla eloon- jääneet saadaan nopeasti nostettua vedestä ja siirrettyä alukseen pelastusyksiköistä, pelastusve- neistä tai -lautoilta. 2 Laite, jolla eloonjääneitä siirretään alukseen, voi olla osa MES-evakuointijärjestelmää tai pelasta- mistoimenpiteitä varten suunniteltua järjestelmää. 3 Jos on tarkoitus, että eloonjääneet voisivat käyttää MES-järjestelmään kuuluvaa liukurataa alukseen siirtymiseen, on siinä oltava nuorat tai tikkaat, joiden avulla liukurataa pitkin voi kiivetä. 5 Pelastusliivit. 1 Solas-yleissopimuksen III/7. 2 ja III/21. 2 säännön vaatimusten estämättä on riittävä määrä pelastusliivejä säilytettävä kokoontumisasemien läheisyydessä, ettei matkustajien tarvitse palata hytteihin hakemaan pelastusliivejään. 2 Ro-ro-matkustaja-aluksilla on jokaisessa pelastusliivissä oltava Solas-yleissopimuksen säännön III/32. 3 mukainen valo. 5-2. Helikoptereiden laskeutumis- ja vinssausalueet (R 24-3) UUDET JA OLEMASSA OLEVAT B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 1. 2. 3 Olemassa olevien ro-ro-matkustaja-alusten on täytettävä. 2 kohdan vaatimukset viimeistään päivänä, jona ensimmäinen tämän direktiivin 14 artiklan 1 kohdan tarkoittaman päivän jälkeinen määräai- kaiskatsastus tehdään. Ro-ro-matkustaja-aluksilla on oltava helikoptereiden vinssausalue, jonka lippuvaltion hallinto on hyväksynyt ottaen huomioon IMOn päätöslauselman A. 229 (VII), sellaisena kuin se on muutettuna, suositukset. Uusilla B-, C- ja D-luokkien aluksilla, joiden pituus on 130 metriä tai enemmän, on oltava helikoptereiden laskeutumisalue, jonka lippuvaltio on hyväksynyt ottaen huomioon IMOn suosituk- set. 5-3. Päätöksenteon tukijärjestelmä alusten päällikölle UUDET JA OLEMASSA OLEVAT B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 1. 2. 3. 4. 5 Olemassa olevien alusten on täytettävä tässä säännössä asetetut vaatimukset viimeistään sinä päivänä, jona ensimmäinen 1 päivän heinäkuuta 1999 jälkeinen määräaikaiskatsastus tehdään. Hätätilanteissa johtotoimenpiteisiin sovellettava päätöksenteon tukijärjestelmä on oltava kaikissa aluksissa komentosillalla. Järjestelmän on sisällettävä vähintään painettu hätätilannesuunnitelma tai -suunnitelmia. Kaikki mahdolliset hätätilanteet on yksilöitävä hätätilannesuunnitelmassa tai -suunnitelmissa seuraavat tärkeimmät hätätilanteiden lajit mukaan lukien, rajoittumatta kuitenkaan näihin:. 1 tulipalo,. 2 aluksen vaurioituminen,. 3 ympäristösaasteet,. 4 aluksen ja sen matkustajien ja laivaväen turvallisuutta uhkaavat laittomat toimet,. 5 laivaväen onnettomuudet,. 6 lastiin liittyvät onnettomuudet,. 7 avunanto hätätilanteessa oleville muille aluksille. Hätätilasuunnitelmassa tai -suunnitelmissa määriteltyjen hätätilanteessa noudatettavien menettelyta- pojen on tuettava päätöksentekoa aluksen päällikön käsitellessä mitä tahansa hätätilanteiden yhdistelmää. Hätätilasuunnitelman tai -suunnitelmien on oltava rakenteeltaan yhtenäisiä ja niiden on oltava helppokäyttöisiä. Soveltuvin osin käytetään todellista lastitilannetta, sellaisena kuin se on laskettu aluksen matkakohtaista vakavuutta määritettäessä, vaurionvalvontatilanteissa. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/107. 6 Painetun hätätilasuunnitelman tai -suunnitelmien lisäksi lippuvaltion hallinto voi myös hyväksyä komentosillalla käytettävän tietokonepohjaisen päätöksenteon tukijärjestelmän, josta on saatavilla kaikki hätätilasuunnitelman tai -suunnitelmien sisältämät tiedot, menettelytavat, tarkistuslistat jne. , ja josta saadaan luettelo suositeltavista toimenpiteistä mahdollisissa hätätilanteissa. 6. Vesillelaskuasemat (R 12) UUDET JA OLEMASSA OLEVAT B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET: Vesillelaskuasemien on sijaittava sellaisissa paikoissa, joissa turvallinen vesillelasku voidaan taata, ja niiden sijoituksessa on erityisesti kiinnitettävä huomiota etäisyyteen potkurista ja rungon ulkonevista osista ja siihen, että pelastusveneet ja -lautat on voitava laskea vesille aluksen suoran kyljen kohdalta. Jos vesillelaskuasemia on sijoitettu keulaan, ne on sijoitettava yhteentörmäyslaipion peräpuolella suojaisaan paikkaan. 7. Pelastusveneiden ja -lauttojen sijoitus (R 13 + 23) UUDET JA OLEMASSA OLEVAT B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 1 Kaikki pelastusveneet ja -lautat on sijoitettava: a) siten etteivät pelastusveneet tai -lautat tai niiden sijoitusjärjestelyt häiritse muiden pelastusvenei- den tai -lauttojen vesillelaskutoimia, b) niin lähelle vedenpintaa kuin on turvallista ja käytännöllistä; taaveteilla laskettavan pelastusve- neen ja -lautan osalta taavettien pään korkeus pelastusveneen tai -lautan ollessa siirtymisasen- nossa ei saa, mikäli mahdollista, ylittää 15 metriä vesiviivasta aluksen pienimmällä kulkusyväy- dellä; taaveteilla laskettavan pelastusveneen tai -lautan sijainnin on siirtymisasennossa oltava sellainen, että pelastusvene tai -lautta pysyy vesiviivan yläpuolella aluksen ollessa täydessä lastaustilassa epäsuotuisassa viippaustilanteessa ja kallistuskulman ollessa uusien alusten kohdalla 20 astetta kummalle puolelle tahansa ja olemassa olevien alusten kohdalla vastaavasti vähintään 15 astetta kummalle puolelle tahansa, tai se kallistuskulma, jossa aluksen sääkansi joutuu veden alle, sen mukaan kumpi kallistuskulma on pienempi, c) jatkuvaan valmiustilaan niin, että kaksi laivaväkeen kuuluvaa henkilöä voi valmistaa sen siirtymiseen ja vesillelaskuun viidessä minuutissa, d) niin kauas keulaan päin potkurista kuin on mahdollista, ja e) soveltuvien Solas-yleissopimuksen sääntöjen mukaisesti täysin varustettuina, lukuun ottamatta sitä, että säännössä III/2 olevan taulukon huomautuksessa 2 määritellyt lisäpelastuslautat voidaan vapauttaa joistain laitteita koskevista Solas-yleissopimuksen vaatimuksista tässä huomautuksessa tarkoitetulla tavalla. 2 Pelastusveneet on säilytettävä kiinnitettyinä vesillelaskulaitteisiin, ja matkustaja-aluksissa, joiden pituus on 80 metriä tai enemmän, on jokaista pelastusvenettä säilytettävä siten, ettei sen perä ole alle 1,5 kertaa pelastusveneen pituuden verran keulaan päin potkurista. 3 Kaikki pelastuslautat on sijoitettava: a) kiinnitysköysi alukseen kiinnitettynä; b) siten, että järjestelyn perustuessa lauttojen automaattiseen irtoamiseen Solas-yleissopimuksen säännön III/38. 6 mukaisesti, ne aluksen upotessa automaattisesti irtoavat ja, jos ne ovat puhallettavia, automaattisesti täyttyvät. Yksi vapaaseen kelluntaan perustuva järjestelmä riittää kahdelle tai useammalle pelastuslautalle, jos järjestelmä täyttää Solas-yleissopimuksen säännön III/38. 6 vaatimukset, ja c) siten, että manuaalinen laukaisu on mahdollinen. 4 Taaveteilla laskettavat pelastuslautat on sijoitettava nostokoukkujen ulottuville, ellei aluksessa ole siirtolaitetta, joka ei voi mennä toimintakyvyttömäksi 10 asteen viippauksen ja 20 asteen kallistuman rajoissa kummalle puolelle tahansa uusien alusten kohdalla ja vastaavasti vähintään 15 astetta kummalle puolelle tahansa olemassa olevissa aluksissa, tai aluksen liikkumisen tai sähkölaitevikojen johdosta. L 144/108 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98. 5 Pelastuslautat, jotka on tarkoitettu laskettavaksi vesille heittämällä ne laidan yli, on sijoitettava siten, että ne ovat asennossa, josta ne on helppo siirtää sivulta toiselle yhdellä avokansitasolla. Jos tätä sijoitusjärjestelyä ei voida toteuttaa, on oltava lisää pelastuslauttoja niin, että kummankin sivun käytettävissä oleva kapasiteetti kattaa 75 prosenttia aluksessa olevien henkilöiden kokonaisluvusta. 6 MES-järjestelmään kuuluva pelastuslautta on: a) sijoitettava lähelle MES-säiliötä, b) voitava laukaista sijoitustelineestä järjestelyin, jotka mahdollistavat lautan kiinnittämisen ja täyttämisen siirtymistasanteen viereen, c) voitava laukaista erillisenä pelastuslauttana, ja d) varustettava köysillä siirtymistasanteelle palauttamiseksi. 8. Valmiusveneiden sijoitus (R 14) UUDET JA OLEMASSA OLEVAT B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET: Valmiusveneet on sijoitettava:. 1. 2. 3 jatkuvassa valmiustilassa vesillelaskuun korkeintaan viidessä minuutissa, vesillelaskuun ja alukseen nostoon soveltuvassa asennossa, niin, ettei valmiusvene eivätkä sen kiinnitysjärjestelmät häiritse pelastusveneiden tai -lauttojen toimia millään niiden vesillelaskuasemalla,. 4 niin, että sen ollessa myös pelastusvene, se täyttää säännön 7 vaatimukset. 9. Pelastusveneiden ja lauttojen vesillelasku- ja nostolaitteet (R 15) UUDET JA OLEMASSA OLEVAT B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 1 Kaikille pelastusveneille ja -lautoille on oltava Solas-yleissopimuksen säännön III/48 mukaiset vesillelaskulaitteet, lukuunottamatta:. 1 OLEMASSA OLEVAT B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET: a) pelastusveneitä ja -lauttoja, joihin siirrytään kannella sijaitsevasta paikasta, joka on alle 4,5 metriä vesiviivan yläpuolella pienimmässä kulkusyväydessä, ja jotka joko: — ovat massaltaan enintään 185 kg, tai — sijoitetaan laskettavaksi veteen suoraan sijoitusasemasta epäsuotuisissa oloissa 10 asteen viippauksen ja 20 asteen kallistuman rajoissa kummalle puolelle tahansa uusien alusten kohdalla ja vastaavasti vähintään 15 astetta kummalle puolelle tahansa olemassa olevissa aluksissa, b) pelastusveneitä ja -lauttoja, jotka ovat lisänä niille pelastusveneille ja -lautoille, joihin mahtuu 110 prosenttia aluksessa olevasta koko henkilöluvusta, ja c) joita käytetään MES-järjestelmän yhteydessä. 2 UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET: jos pelastusveneisiin ja -lauttoihin sekä valmiusveneisiin siirtyminen on järjestetty tehokkaasti toimivaksi niissä ympäristöoloissa, joissa alus todennäköisesti liikennöi, sekä kaikissa viippaus- ja kallistustilanteissa aluksen ollessa vahingoittumaton ja sääntöjen kuvaamalla tavalla vahingoittu- nut ja jos aluksen siirtymisalueen ja vesiviivan välinen varalaita on pienimmässä kulkusyväydessä enintään 4,5 metriä, lippuvaltion hallinto voi hyväksyä järjestelyn, jossa henkilöt nousevat aluksesta suoraan pelastuslauttoihin. 2. 3 Jokaista pelastusvenettä varten on oltava laite, jolla pelastusvene voidaan laskea veteen ja nostaa takaisin alukseen. Vesillelasku- ja nostojärjestelyjen on oltava sellaisia, että laitteen käyttäjä aluksella kykenee koko ajan havaitsemaan pelastusveneen tai -lautan sitä vesille laskettaessa ja pelastusveneen sitä takaisin alukseen nostettaessa. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/109. 4. 5. 6. 7. 8 Vain yhtä laukaisumekanismityyppiä saa käyttää aluksessa samantyyppisiin pelastusveneisiin ja -lauttoihin. Taljaköysiä käytettäessä niiden on oltava riittävän pitkiä, jotta pelastusvene tai -lautta voidaan laskea veteen aluksen ollessa pienimmässä kulkusyväydessä epäsuotuisissa oloissa 10 asteen viip- pauksen ja 20 asteen kallistuman rajoissa kummalle puolelle tahansa uusien alusten kohdalla ja vastaavasti vähintään 15 astetta kummalle puolelle tahansa olemassa olevissa aluksissa. Pelastusveneen tai -lautan kuntoonsaattaminen ja käsittely millä tahansa vesillelaskuasemalla ei saa haitata minkään muun pelastusveneen, pelastuslautan tai valmiusveneen nopeaa kuntoonsaattamista ja käsittelyä millään toisella asemalla. On oltava laitteet, jotka estävät veden valumisen aluksesta pelastusveneisiin ja lauttoihin alusta jätettäessä. Kuntoonsaattamisen ja vesillelaskun aikana on pelastusveneen tai -lautan, sen vesillelaskulaitteiden ja vedessä olevan alueen, johon se tullaan laskemaan, oltava riittävästi valaistuja II-1/D/3 ja II-1/D/4 säännön vaatimusten mukaisesta sähkön varalähteestä. 10. Valmiusveneeseen siirtyminen, vesillelasku- ja nostolaitteet (R 16) UUDET JA OLEMASSA OLEVAT B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 1. 2. 3. 4. 5 Valmiusveneeseen siirtymisen ja sen vesillelaskulaitteiden on oltava niin järjestetty, että valmiusvenee- seen voidaan nousta ja vene laskea veteen mahdollisimman lyhyessä ajassa. Valmiusvenejärjestelyjen on oltava sellaiset, että veneisiin voidaan nousta ja ne voidaan laskea vesille suoraan sijoituspaikoiltaan niihin osoitetun henkilömäärän ollessa veneessä. Valmiusveneeseen on voitava nousta. 2 kohdan lisäksi myös pelastusvene- ja pelastuslauttakannelta, jos valmiusvene kuuluu pelastuskapasiteettiin ja muihin pelastusveneisiin noustaan pelastusvene- ja pelastuslauttakannelta. Vesillelaskulaitteiden on täytettävä säännön 9 vaatimukset. Valmiusveneet on kuitenkin voitava laskea veteen, tarpeen vaatiessa keilaköysiä käyttäen, aluksen kulkiessa tyynessä vedessä 5 solmun vauhtia. Valmiusveneen nostoajan on oltava enintään 5 minuuttia kohtuullisessa merenkäynnissä, kun siinä on täysi määrä henkilöitä ja varusteita. Jos valmiusvene kuuluu pelastusvenekapasiteettiin, on mainitun nostoajan oltava mahdollinen, kun veneessä on pelastusvälineet sekä hyväksytty valmiusve- neen henkilöluku, vähintään 6 henkilöä. 11. Hätäohjeet UUDET JA OLEMASSA OLEVAT B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET: Matkustajien turvallisuusohjeistus annetaan välittömästi ennen lähtöä tai sen jälkeen; ohjeistukseen kuuluvat ainakin säännössä III/3. 2 edellytetyt ohjeet; se suoritetaan joko kuulutuksella aluksen kovaäänisten kautta tai muulla tarkoituksenmukaisella tavalla. 12. Toimintavalmius, huolto ja tarkastukset (R 19) UUDET JA OLEMASSA OLEVAT B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 1 Ennen aluksen lähtöä satamasta ja koko matkan ajan kaikkien hengenpelastuslaitteiden on oltava käyttökunnossa ja heti käyttövalmiina. L 144/110 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98. 2 Hengenpelastuslaitteiden huolto ja tarkastukset suoritetaan Solas-yleissopimuksen säännön III/19 vaatimusten mukaisesti. 13. Aluksen jättöä koskeva koulutus ja harjoitukset (R 18 + R 25) UUDET JA OLEMASSA OLEVAT B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:. 1. 2. 3. 4. 5 Aluksenjättöharjoitukset ja paloharjoitukset on pidettävä kerran viikossa. Jokaisen laivaväkeen kuuluvan henkilön on osallistuttava ainakin yksiin aluksenjättöharjoituksiin ja yksiin paloharjoituk- siin kuukaudessa. Laivaväen harjoitukset on pidettävä ennen aluksen lähtöä satamasta, jos enemmän kuin 25 prosenttia laivaväestä ei ole osallistunut aluksenjättöharjoituksiin ja paloharjoituksiin kyseisellä aluksella edeltävän kuukauden aikana. Jos matkustajia ei kutsuta koolle aluksen lähtiessä, matkustajille on huomautettava säännön 3. 3 mukaisista hätätilanneohjeista. Jokaisen aluksen jättämistä koskevan harjoituksen on sisällettävä Solas-yleissopimuksen säännön III/18. 3. 4 vaatimusten mukaiset toimenpiteet. Pelastusveneet ja valmiusveneet lasketaan veteen peräkkäisissä harjoituksissa Solas-yleissopimuksen III/18 säännön 3. 5, 3. 7, 3. 8, 3. 9 ja 3. 10 kohdan mukaisesti. Laivaväelle on annettava aluksella koulutusta ja ohjeita Solas-yleissopimuksen säännön III/18. 4 mukaisesti. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/111 LIITE II MATKUSTAJA-ALUKSEN TURVALLISUUSKIRJAN MALLI 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/113 MATKUSTAJA-ALUKSEN TURVALLISUUSKIRJA (Virallinen leima) (Valtio) myönnetty. (lippuvaltion toteuttamien asiaa koskevien toimenpiteiden nimi) säännösten mukaisesti todistuksena siitä, että jäljempänä mainittu alus on matkustaja-alusten turvallisuus- säännöistä ja -määräyksistä annetun neuvoston direktiivin 98/18/EY vaatimusten mukainen,. (jäsenvaltion täydellinen virallinen nimi) hallituksen valtuuttamana turvallisuuskirjan on myöntänyt. (neuvoston direktiivin 94/57/EY säännösten mukaisesti hyväksytyn toimivaltaisen laitoksen täydellinen virallinen nimi) Aluksen nimi Tunnusnumerot tai -kirjaimet Rekisteröintisatama Matkustajien lukumäärä IMO-numero (1):. Pituus:. Päivämäärä, jona köli laskettiin tai aluksen rakentaminen oli vastaavassa vaiheessa:. Peruskatsastuksen päivämäärä:. Aluksen luokka sen merialueen mukaisesti, jolla aluksella on oikeus liikennöidä: A / B / C / D (2) sovelletaan seuraavia rajoituksia tai lisävaatimuksia (3):. (1) Mahdollinen aluksen IMO-numero päätöslauselman A. 600 (15) mukaisesti. (2) Tarpeeton yliviivataan. (3) Merkintä mahdollisista rajoituksista, joita sovelletaan reitin, liikennöintialueen tai rajoitetun liikennöintikauden vuoksi, tai erityisistä paikallisista olosuhteista johtuvista lisävaatimuksista. L 144/114 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 5. 98 Peruskatsastus (Lomakkeen kääntöpuoli) Täten todistetaan, että: 1) alus on katsastettu neuvoston direktiivin 98/18/EY 10 artiklan mukaisesti, 2) katsastuksessa kävi ilmi, että alus on täysin neuvoston direktiivin 98/18/EY vaatimusten mukainen, ja 3) alus vapautetaan neuvoston direktiivin 98/18/EY 7 artiklan 3 kohdassa myönnettyjen valtuuksien nojalla seuraavista direktiivin vaatimuksista:. Mahdolliset edellytykset, joiden täyttyessä vapautus myönnetään:. 4) Seuraavat osastoimislastiviivat on merkitty: Osastoimislastiviivat, jotka on mer- kitty aluksen sivuun keskilaivaan (sääntö II-1/B/11) Varalaita (millimetreinä) Vaihtoehtoisia liikennöintiolosuhteita koskevat huomiot: C. 1 (1) C. 2 C. 3 Tämä turvallisuuskirja on voimassa. asti (seuraavan määräaikaiskatsastuksen päivämäärä) neuvoston direktiivin 98/18/EY 10 artiklan mukaisesti. Myönnetty. 19. (turvallisuuskirjan myöntämispaikka) (myöntämispäivä). (turvallisuuskirjan myöntävän virkailijan allekirjoitus) ja/tai (myöntävän viranomaisen leima) Jos turvallisuuskirjassa on virkailijan allekirjoitus, lisätään seuraava kohta: Allekirjoittanut ilmoittaa olevansa kyseisen lippuvaltion valtuuttama myöntämään tämän matkustaja- aluksen turvallisuuskirjan. (allekirjoitus) (1) C-kirjaimen jäljessä olevat arabialaiset numerot osastoimislastiviivojen merkinnässä voidaan korvata roomalaisilla numeroilla tai kirjaimilla, jos lippuvaltion hallinto katsoo, että tämä on tarpeen merkintöjen erottamiseksi kansainväli- sistä osastoimislastiviivojen merkinnöistä. 15. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/115 Määräaikaiskatsastukset (Lomakkeen seuraava sivu) Täten todistetaan, että neuvoston direktiivin 98/18/EY 10 artiklassa edellytetyssä määräaikaiskatsastuksessa kävi ilmi, että alus on kaikkien neuvoston direktiivin 98/18/EY asianmukaisten vaatimusten mukainen. Paikka:. Päivämäärä:. (myöntävän viranomaisen allekirjoitus ja/tai leima) Paikka:. Päivämäärä:. (myöntävän viranomaisen allekirjoitus ja/tai leima) Paikka:. Päivämäärä:. (myöntävän viranomaisen allekirjoitus ja/tai leima) Paikka:. Päivämäärä:. (myöntävän viranomaisen allekirjoitus ja/tai leima) Paikka:. Päivämäärä:. (myöntävän viranomaisen allekirjoitus ja/tai leima)