title: Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén - Den nya transatlantiska marknaden

eurovoc_concepts:
EU relations
United States
economic relations
trade agreement (EU)
trade policy

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 11. 03. 1998 KOM(1998) 125 slutlig MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET. EUROPAPARLAMENTET OCH EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN DEN NYA TRANSATLANTISKA MARKNADEN INNEHÅLL BAKGRUND INLEDNING DEN POLITISKA DIMENSIONEN EKONOMISKA FÖRDELAR HANDELSPOLITISKA ÖVERVÄGANDEN SAMBANDET MED DET MULTILATERALA SYSTEM ET FÖRENLIGHET MED WTO FÖRBINDELSER MED TREDJE LAND A. 1. 2. 3. B. 4. 5. 6. C. MILJÖ MILJÖASPEKTER 7. D. 8. HUVUDDELARNA I AVTALET OM DEN NYA TRANSATLANTISKA MARKNADEN AVSKAFFANDE AV TEKNISKA HINDER FÖR HANDELN MED VAROR 9. AVSKAFFANDE AV TULLAR 10. TJÄNSTER 11. OFFENTLIG UPPHANDLING 12. IMMATERIELL ÄGANDERÄTT 13. INVESTERINGAR 14. ANDRA MÖJLIGA DELAR I AVTALET E. ANDRA ASPEKTER AV INITIATIVET 15. VERKNINGAR FÖR EU:S GEMENSAMMA POLITIK 16. INSTITUTIONELLA ASPEKTER F. SLUTSATS Bilaga: EKONOMISKA NYCKELTAL 3 6 7 8 9 1I 12 13 16 17 21 22 24 24 26 29 30 31 MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET OCH EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN DEN NYA TRANSATLANTISKA MARKNADEN A. 1. BAKGRUND INLEDNING De ekonomiska förbindelserna mellan EU och Förenta staterna är av vital betydelse tor bägge parter. 1996 uppgick den ömsesidiga handeln med varor och tjänster till mer är 355 miljarder ecu. EU och Förenta staterna svarar för ca 19 % av varandras totala handel med varor. Högteknologiprodukter uppskattas stå för 20 % av handelstlödet mellan parterna. Handeln med tjänster mellan EU och Förenta staterna utgjorde 1905 drygt 38 % av den totala bilaterala handeln. EU är den utan jämförelse största investeraren i Förenta staterna med en andel på 59 % av det samlade beståndet av utländska direktinvesteringar 1996. 44 % av beståndet av amerikanska utländska direktinvesteringar hänför sig samtidigt till EU. Ytterligare uppgifter härom finns i bilagan. Genom en rad multilaterala förhandlingsrundor och även, sedan den nya transatlantiska agendan antogs 1995, bilateralt har det gjorts framsteg i strävandena att minska kvarvarande hinder för handel och investeringar. Som framgår av kommissionens årliga rapport om Förenta staternas hinder för handel och investeringar kvarstår emellertid betydande hinder. Den viktigaste orsaken är att det regelsystem som gäller för handel och investeringar mellan EU och Förenta staterna vad gäller varor och tjänster inte har hållit jämna steg med förändringarna på marknaden. Tullarna på industrivaror har visserligen sänkts i betydande grad, men inom vissa känsliga sektorer tillämpas fortfarande mycket höga tullsatser. De är särskilt talrika på den amerikanska sidan. Huvudproblemet är emellertid de icke-tariftàra hindren, som får allt större betydelse i och med den växande handeln med avancerade industrivaror och tjänster mellan EU och Förenta staterna och de ökande utländska direktinvesteringarna. På dessa områden finns en rad inhemska föreskrifter och standarder som bland annat återspeglar en legitim social strävan att skydda människors hälsa och säkerhet eller miljön. Från näringslivets sida har man både i EU och Förenta staterna framhållit att det är dessa regler som upplevs som det största problemet. Eftersom bestämmelserna ofta skiljer sig betydligt åt kan de fungera som dolda hinder. Bestämmelserna innebär ökade kostnader för de europeiska och amerikanska konsumenterna och för företagen. De leder också till förseningar när det gäller att utnyttja nya ekonomiska och tekniska möjligheter och kan stå i vägen för skapandet av konkurrenskraftig sysselsättning. Dessa bestämmelser hindrar därför ekonomiskt framåtskridande. Sammanfattningsvis, de ar ett av de svåraste problemen när det gäller handel och investeringar över Atlanten. Antalet till synes svårlösta handelstvister mellan EU och Förenta staterna har vidare ökat under senare tid. Många av de problem som aktualiserats på sistone skiljer sig från traditionella handelstvister i det att de bottnar i problem av det slag som beskrivits ovan. Trots betydande ansträngningar har det hittills inte varit möjligt att få till stånd någon effektiv mekanism för att förebygga dessa problem. Resultatet har blivit att de kräver betydande insatser i tid och arbete, skadar europeiska och amerikanska ekonomiska intressen och far oproportionerligt stora negativa politiska återverkningar. Frågan är om vi kan göra mer, och om vi kan effektivisera våra insatser, för att underlätta handeln mellan EU och Förenta staterna med varor och tjänster och också förhindra att problem uppstår eller lösa dessa problem samtidigt som vi säkerställer att vår höga skyddsnivå vad gäller folkhälsa och miljö upprätthålls och självständigt kan utvecklas ytterligare. Inom ramen för den nya transatlantiska agendan har vissa framsteg gjorts genom en blygsam ansats att stegvis lösa enskilda problem och främja en liberalisering inom särskilda sektorer. Men de utdragna förhandlingar som ledde fram till avtalet 1007 om ömsesidigt erkännande visar att detta är en långsam metod som endast kan ge begränsade resultat. Kommissionen har därför noga övervägt frågan om vi nu bör tillämpa en ny, mer heltäckande och ambitiös strategi för att förverkliga den nya transatlantiska marknad som ända från början varit en av de centrala målsättningarna för den nya transatlantiska agendan. Ett förslag i denna riktning bör uppfylla samtliga följande krav: Det skall angripa de faktiska hindren för handel och investeringar mellan EU och i) Förenta staterna. ii) iii) iv) Det skall medföra fördelar för EU och Förenta staterna som står i rimlig proportion till insatserna. Det skall inte skada utan i stället främja våra mål för de framtida multilaterala förhandlingarna inom ramen för Världshandelsorganisationen (YVTO) som vi anser vara angelägna. Det skall inte leda till att det uppstår nya handelshinder för tredje land eller försämra deras tillträde till marknaderna i EU och Förenta staterna. Det skall inte heller försvaga deras stöd för multilateral liberalisering. v) Det skall vara ambitiöst och politiskt intressant, men också tekniskt genomförbart vi) Det skall vara förenligt med och inte äventyra de multilaterala regler som överenskommits i WTO och andra internationella fora (t. ex. Organisationen tor ekonomiskt samarbete och utveckling - OECD, Världsorganisationen tor den intellektuella äganderätten -WIPO, mil. ). vii) Det skall förbättra de allmänna politiska förbindelserna mellan EU och Förenta staterna. viii) Det skall gynna konsumenterna och bevara vår höga skyddsnivå vad gäller hälsa, säkerhet, konsumenter och miljö. ix) Det skall inte hindra den fortsatta utvecklingen av gemenskapens regelverk. 4 Varje förslag på området bör vara ägnat att genom en mera djupgående liberalisering och strängare regler på det bilaterala planet, som senare skulle kunna utsträckas till andra partner, stimulera fortsatt multilateral liberalisering. Den bilaterala liberaliseringen bör vidare inriktas på de hinder för handeln mellan EU och Förenta staterna för vilka det inte går att nå snabba och effektiva lösningar på multilateral väg. Kommissionen föreslår, efter att ha övervägt alla dessa faktorer, att det skall inledas förhandlingar om ett avtal om en ny transatlantisk marknad som skall syfta till följande: i) ii) iii) iv) Ett avskaffande på bred front av tekniska hinder för handeln med varor genom utbrett ömsesidigt främjar både konsumenternas och näringslivets intressen. erkännande eller harmonisering, vilket Ett politiskt åtagande att genom multilaterala förhandlingar fram till år 2010 avskaffa alla tullar på industrivaror på grundval av mest gynnad nationsprincipen (MGN-principen), förutsatt att ett tillräckligt antal andra handelspartner gör detsamma. Upprättandet av ett fri handelsområde för tjänster med beaktande av de kriterier och krav som fastställts av rådet. En liberalisering inom områdena offentlig upphandling, immateriell äganderätt och investeringar vilken är mera långtgående än den som skall ske enligt multilaterala eller plurilateral avtal. De enskilda delarna av detta förslag behandlas närmare i avsnitt D. Ett närmare bilateralt samarbete bör också (med beaktande av pågående bilaterala och multilaterala initiativ) eftersträvas inom områden såsom underlättande av handeln, förenkling av tullförfaranden, partnerskap mellan små och medelstora företag, hållbar utveckling, miljö, mm. På några av dessa områden (t. ex. tullar, konkurrens samt vetenskap och teknik) finns avtal som redan nu ger en ram för ett sådant samarbete. Avtalet om den nya transatlantiska marknaden kommer att ingå inom den bredare ram som den nya transatlantiska agendan utgör. Handlingsplanen i den nya transatlantiska agendan kommer även fortsättningsvis att följas. förutsättningar bör tydligt slås fast. Ett antal allmänna metodologiska Innan förhandlingarna inleds bör EU och Förenta staterna ha kommit överens om vilka områden som skall omfattas av förhandlingarna och vilka som inte skall göra det. EU bör i förhandlingarna vederbörligen beakta sådana faktorer som påverkar konkurrensen, däribland statliga stöd. Det bör redan från början göras klart att avtalet skall vara bindande för de enskilda delstaterna. Avtalet skall vidare inte försvaga EU:s avtal med andra tredje länder. Initiativet bör ta form av ett enda heltäckande avtal. Frän förhandlings- och ratificeringssynpunkt kan detta kanske synas vara svårare att tå till stånd än att arbeta vidare enligt nuvarande stegvisa ansats. Samtidigt skulle ett sådant avtal ha den väsentliga fördelen av att öka säkerheten för att de åtaganden som man kommer överens om genomförs, vid behov genom ändringar i nationell lagstiftning. Än viktigare är kanske att den dynamik som skapas genom förhandlingar som gäller många frågor och många sektorer bör göra det möjligt att angripa en del djupt rotade hinder som funnits länge och som det för närvarande förefaller svårt att göra något åt. Detta är inte ett förslag om att det skall upprättas en inre marknad med Förenta staterna, utan ett förslag som skulle innebära att EU kan utnyttja den unika erfarenheten från fullbordandet av den inre marknaden och anpassa några av de principer som ligger till grund för denna till det annorlunda sammanhang som förbindelserna mellan EU och Förenta staterna utgör. 2. DEN POLITISKA DIMENSIONEN Förslaget är mer än ett handelspolitiskt initiativ. Det är också ett viktigt initiativ vad gäller EU. s politik gentemot Förenta staterna i bredare bemärkelse och bör övervägas mot den bakgrunden. Alltsedan det kalla krigets slut har vi vidtagit en rad åtgärder för att omstrukturera och omorientera förbindelserna med Förenta staterna, vilka fortfarande är de viktigaste och mest komplexa bland EU:s yttre förbindelser, och för att öka Förenta staternas stöd till stabilitet i Europa. Ytterligare ett centralt mal är att hejda den amerikanska tendensen till unilateralt agerande, som bland annat inneburit att det har införts oacceptabel lagstiftning med extraterritoriella verkningar såsom Helms- Burtonlagen och D'Amatolagen. Vi bör fortsätta att bestämt motsätta oss sädana åtgärder. Ett snart och heltäckande biläggande, på grundval av den överenskommelse som träffades i april 1997, av de meningsskiljaktigheter som uppstått på grund av Helms- Burtonlagen och D'Amato-lagen är liksom tidigare nödvändigt. I den nya transatlantiska agendan från 1995 fastställdes ett sätt och ett mönster för samarbete och gemensamma åtgärder mellan våra förvaltningar på alla nivåer och för många olika frågor. Den har i detta avseende varit ovärderlig och har gjort det möjligt tor oss att åstadkomma en rad påtagliga resultat, däribland avtalet 1907 om ömsesidigt erkännande och andra avtal. Den nya transatlantiska agendan har emellertid i sin nuvarande utformning inte kunnat uppamma politiskt intresse på högsta nivå pä ömse sidor om Atlanten och är inte tillräckligt dynamisk tor att kunna leda till några betydande politiska och ekonomiska resultat, även om positiva sådana förvisso har framkommit. Tiden är nu mogen att överväga huruvida det krävs en mera ambitiös, heltäckande ansats. Förslaget om upprättandet av en ny transatlantisk marknad med minskade hinder tor handel och investeringar ingick som en integrerande del av den nya transatlantiska agendan men har hittills inte utvecklats på ett konsekvent sätt. Det initiativ som här förs fram bygger vidare på denna utmaning och har sin utgångspunkt i den stadiga utvecklingen av EU: s förbindelser med Förenta staterna och den dramatiska ökningen av våra ekonomiska förbindelser, särskilt på tjänste- och investeringsområdet. Det har utformats för att fungera som ett ekonomiskt instrument som kan ge den övergripande politiska förbindelsen en bredare impuls och syftar till att resultera i betydande ekonomiska fördelar och till att tillhandahålla en ny ordning och starkare incitament för att förebygga och lösa tvister mellan parterna. Tidpunkten för ett sådant initiativ är nu lämplig. Europeiska unionen har etablerat en ledande roll för sig i internationella handelspolitiska sammanhang. Vår ekonomi befinner sig i stark tillväxt. Vi står på tröskeln till införandet av den gemensamma valutan och har erfarenheterna från uppbyggnaden av den inre marknaden bakom oss. Det bredare internationella sammanhanget är också gynnsamt: Europa av i dag är en stark och stabil partner för Förenta staterna. Samtidigt har detta initiativ fördelar som går utöver de bilaterala politiska och ekonomiska förbindelserna med Förenta staterna. Av de skäl som anges nedan (avsnitt 4) kommer det att verksamt bidra till att vi kan uppnå våra mål i samband med framtida multilaterala handelsförhandlingar. Det ger vidare EU tillfälle att aktivt fullfölja egna tydliga mål när det gäller att främja de europeiska medborgarnas intressen och att vidareutveckla viktiga värden i det europeiska samhället. Initiativet bör fullföljas på ett sätt som bevarar och ytterligare förstärker våra höga normer när det gäller konsumentskydd, hälsa och säkerhet. Det bör, som framhålls i de relevanta EG-direktiven och i Amsterdamfördraget, inte påverka utformningen av den interna EU-politiken vad gäller tillhandahållandet av tjänster av allmänt ekonomiskt intresse. Den makroekonomiska tillväxt som förutses (se avsnitt 3) skulle innebära en potential för att skapa ett betydande antal arbetstillfällen i EU. På så sätt kommer avtalet om den nya transatlantiska marknaden att göra det möjligt för oss att bemöta några av de osäkerhetsfaktorer som den globala ekonomiska liberaliseringen alstrar. Det skulle också lägga grunden till bättre och mera effektiv dialog och samarbete mellan EU och Förenta staterna, även på multilateral nivå, i frågor såsom en hållbar utveckling och miljöskydd. 3. EKONOMISKA FÖRDELAR Makroekonomiska undersökningar, bland annat studier som genomförts på uppdrag av kommissionen, tyder på att undanröjandet av befintliga tariffära och icke-tariftara hinder för den transatlantiska handeln med industrivaror och tjänster skulle ta positiva makroekonomiska effekter för bägge parter. För EU:s del skulle nationalinkomsten kunna öka med ca 125 miljarder ecu årligen (eller med mer än 1 %), vilket ungefär motsvarar effekterna av Uruguay-rundan. Siffran skulle öka med ytterligare 25 miljarder ecu per år om initiativet ledde till en multilateral avveckling av tullarna på industrivaror. På mikroekonomisk nivå skulle det innebära ökade stordriftsfördelar, lägre kostnader tor producenter och konsumenter och minskad osäkerhet för företag i EU och Förenta staterna. En bilateral avveckling på förmånsbasis mellan EU och Förenta staterna av samtliga tullar på industrivaror ingår inte i detta förslag. Den genomsnittliga tullnivån är hos bägge parter redan låg men betydande fördelar kan uppnås inom sektorer där det fortfarande finns ett antal "topptullar" eller mycket höga tullsatser. Dessa fördelar kommer naturligtvis att vara värdefulla, men mycket större fördelar skulle nås om tullarna på industrivaror avskaffas pä mest gynnad nationsbasis (MGN-basis) med deltagande av en rad andra länder enligt den modell som utnyttjats för avtalet om informationsteknologi. Det skulle också ha den fördelen med sig att man angrep de problem som europeiska företag haft på senare tid på marknaderna i vissa nyckelländer i medelinkomstskiktet. Ännu större fördelar står att vinna om man tar itu med de icke-tariftara hindren, vilket är ett resultat av flera faktorer, däribland ökad effektivitet, stordriftsfördelar (till exempel när produktionslinjer kan göras enhetliga som en följd av ömsesidigt erkännande eller harmonisering av tekniska föreskrifter), öppnare förfaranden, lägre kostnader tor att uppfylla olika standarder, bättre immaterialrättsligt skydd, färre tvister i immaterialrättsliga frågor samt ökade handels- och investeringsmöjligheter liksom ökade möjligheter att delta i offentlig upphandling (marknaden för detta uppskattas till 35-40 miljarder USD). Inom vissa sektorer kommer fördelarna för små och medelstora företag sannolikt att bli företagen och ge betydande positiva större än sysselsättningseffekter. Förverkligandet av en friare transatlantisk marknad kommer generellt att förbättra villkoren och möjligheterna för företagsamheten på bägge sidor om fördelarna för de större 7 Atlanten, vilket kommer att fa positiva ekonomiska effekter för näringsliv och konsumenter och för EU:s och Förenta staternas ekonomier söm helhet. De ekonomiska aspekterna av förslaget kommer att prövas ytterligare i enlighet med de kriterier som rådet fastställt. Som ytterligare bidrag till rådets överläggningar om dessa förslag och till den fortsatta utvecklingen av förslagen kommer kommissionen nu att låta genomföra erforderliga detaljerade konsekvensstudier. B. 4. HANDELSPOLITISKA ÖVERVÄGANDEN SAMBANDET MED DET MULTILATERALA SYSTEMET Ytterligare liberalisering i form av heltäckande multilaterala förhandlingar inom ramen för WTO är fortfarande det centrala handelspolitiska målet för EU. Det föreslagna avtalet om den nya transatlantiska marknaden är mycket noga utformat för att främja detta mål, samtidigt som det i sig innebär väsentliga ekonomiska och politiska fördelar för de bägge parterna. Den grundläggande principen är att bägge parter till avtalet skall uppmuntra och underlätta en bredare internationell liberalisering. Det föreslagna tullinitiativet är uttryckligen och uteslutande multilateralt. EU och Förenta staterna kommer att göra ett gemensamt åtagande om att de i framtida multilaterala förhandlingar skall gå med på att avskaffa alla tullar på industrivaror fram till år 2010, förutsatt att ett tillräckligt antal handelspartner (uttryckt som handelsvolym eller antal länder) gör detsamma. En bilateral uppgörelse på förmånsbasis är därmed utesluten. förtroende för partnerns På området tekniska handelshinder ger det multilaterala regelsystemet utrymme för bilateralt erkännande av likvärdighet avseende parternas certifieringssystem. Detta är ett område inom handeln där det är av utomordentligt stor betydelse att det råder ett totalt ömsesidigt fullo garantera höga produktsäkerhetsnivåer så att den allmänna skyddsnivån inte påverkas av handelsreglerna. Möjligheterna att göra multilaterala framsteg inom förutsebar framtid är av detta skäl begränsade. Snabbare framsteg kan emellertid göras mellan två större ekonomier med ungefär samma ekonomiska och tekniska utvecklingsnivå och som eftersträvar liknande mål i det allmännas intresse. I stället för att utgöra hinder för andra parter kommer gemensamma standarder att underlätta marknadstillträdet två största handelsområden. till världens förmåga till att På tjänsteområdet är avsikten med avtalet om den nya transatlantiska marknaden att främja en framgångsrik bilateral ordning som är förenlig med WTO, men också att möjliggöra för EU att bereda vägen för ett positivt resultat av de multilaterala tjänsteförhandlingar som skall inledas år 2000. Avtalet om den nya transatlantiska marknaden skulle beträffande tjänster kunna stödja den multilaterala ansatsen på flera sätt: Genom demonstrationseffekten, dvs. genom att visa att det är möjligt att överbrygga skillnader i de regleringsstrategier som tillämpas av viktiga handelspartner och att det därför är politiskt och tekniskt möjligt att överbrygga sådana skillnader på bredare basis. Genom iricitamertteffekten, dvs. genom att upprätta ett liberaliserat förmånsområde för tjänster mellan EU och Förenta staterna som kan väcka andra handelspartners intresse av att delta i processen (vilket i sin tur skulle vara ett steg mot en vidare liberalisering av olika hinder i form av regleringar hos handelspartnerna). Slutmålet skulle vara att eftersträva en multilateralisering av den liberalisering som uppnås inom ramen för den nya transatlantiska marknaden Genom att skapa förebilder för framtida WTO-regler, till exempel genom övergång från blandade listor till negativa listor, som innebär att allt är liberaliserat som inte omfattas av ett specifikt undantag på en bindningslista. • Genom att pröva på vilka sätt områden som nu helt eller delvis undantas från GATS- avtalet skulle kunna angripas bilateralt och därmed öppnas på multilateral basis. Dessa effekter väger tyngre än eventuella farhågor för att ett bilateralt initiativ skulle kunna försvaga stödet för ytterligare liberalisering inom ramen för G ATS. Avtalet om den nya transatlantiska marknaden bör tvärtom innebära att vi kan nä längre och gå snabbare framåt när det gäller att uppnå EU:s förhandlingsmål än vad som eljest skulle vara möjligt. Generellt, men särskilt inom områdena offentlig upphandling, immateriell äganderätt och investeringar, bör avtalet om den nya transatlantiska marknaden präglas både av fullständig förenlighet med de multilaterala reglerna och en samtidig strävan att åstadkomma "bättre" regler eller en "mera djupgående" liberalisering, både i förhållande till gällande regler i WTO och inom nya områden som ännu inte till fullo täcks av WTO, och på så sätt kunna tjäna som förebild för utformningen av framtida regler inom WTO. Ett sådant policyställningstagande skulle understryka de transatlantiska parternas roll när det gäller att understödja och vidareutveckla det multilaterala handelssystemet. Inom varje område skulle "de bästa metoderna" för liberalisering eftersträvas för att uppnå inte bara största möjliga ekonomiska fördelar bilateralt utan också en demonstrationseffekt gentemot andra handelspartner. 5. FORENLIGHET MED WTO Det avtal om den nya transatlantiska marknaden som beskrivs i detta meddelande skulle vara helt förenligt med WTO. På tullområdet är initiativet fullt förenligt, eftersom det grundar sig på mest gynnad nationsprincipen. MGN-principen är i regel också tillämplig när det gäller tekniska föreskrifter. Medlemmar av WTO har inte rätt att upprätthälla olika tekniska specifikationer för produkter med ursprung i olika länder, inte heller att kräva olika förfaranden for bedömning av överensstämmelse. Det senare kravet innebär att ett land som inte alls har några säkerhetsföreskrifter för en viss produkt eller som accepterar intyg om överensstämmelse som utfärdas av leverantören, måste utsträcka denna behandling till alla medlemsländer i WTO. Det finns emellertid två områden för bilateralt samarbete, alltså för samarbete som inte är baserat på MGN-principen, och avtalet om den nya transatlantiska marknaden kommer att till fullo utnyttja dessa möjligheter. Det första gäller ömsesidigt erkännande. Om medlemmar av WTO kräver en oberoende kontroll av en produkt eller uppdrar åt ett statligt organ att kontrollera överensstämmelse får medlemmarna på bilateral basis erkänna den andra partens certifieringsorgans tekniska kompetens. I WTO-avtalet om tekniska handelshinder erkänns uttryckligen denna rätt samtidigt som det krävs att erkännandet av andra medlemmar som kan påvisa motsvarande förmåga skall tas upp till "positivt övervägande". Det andra området är harmoniser ing. Det står alla medlemmar fritt att med iakttagande av vissa generella regler fastställa de specifikationer som produkter måste motsvara. Inget hindrar att två länder harmoniserar sådana specifikationer, icke diskriminerande sätt också gentemot andra medlemmar. förutsatt att dessa tillämpas på ett På tjänsteområdet kommer avtalet att vara förenligt med kraven i GATS, vilka motsvarar kraven i artikel XXIV i GATT. I artikel V (Ekonomisk integration) i GATS fastställs olika krav som måste uppfyllas, bland annat beträffande betydande sektorstäckning (med avseende på antal sektorer, volymen av den berörda handeln samt leveranssätt), förbud mot en ökning totalt sett inom respektive sektor av hindren för handel med tjänster med ursprung i andra länder som är medlemmar av GATS samt avskaffande av väsentligen all diskriminering (genom avskaffande av alla befintliga diskriminerande åtgärder eller förbud mot nya eller mer diskriminerande åtgärder). Kravet på "betydande täckning" innebär att i princip alla finns visst tolkningsutrymme i frågan huruvida detta inbegriper sektorer som för närvarande inte omfattas av GATS, till exempel luftfart och sjöfart, och sektorer inom vilka relevanta undantag frän MGN-principen har uppförts på en lista). Kravet pä "betydande täckning" innebär vidare att bestämmelser om investeringar (leveranssättet "kommersiell närvaro") och om tillhandahållande av tjänster som innefattar tillfällig rörlighet för vissa kategorier fysiska personer (däribland nyckel personal) också måste tas in i avtalet. tjänstesektorer skall vara (men det tillräckligt täckta Vad beträffar ömsesidigt godkännande på tjänsteområdet fastställs uttryckligen i artikel VII i GATS att avtal far träffas om ömsesidigt godkännande av utbildning, erfarenhet eller förmåga att tillhandahålla tjänster. Enligt bilagan om finansiella tjänster tar vidare ömsesidigt godkännande ske av åtgärder som vidtas av försiktighetsskäl, vilket underlättar etablerandet och tillhandahållandet av finansiella tjänster. Möjligheterna att undanröja inom åtskilliga tekniska och rättsliga hinder för handeln skulle kunna prövas tjänstesektorer och gälla till exempel bestämmelser rörande bankfilialer, regleringar pä värdepappersområdet och bestämmelser om tillstånd att utöva visst yrke. Kravet i artikel VII (och ett liknande krav i bilagan om finansiella tjänster) om att andra länder skall ges tillräckliga möjligheter att ingå liknande avtal måste dock uppfyllas. WTO-reglerna om offentlig upphandling finns i det plurilateral Avtalet om offentlig upphandling. Frågan om MGN-behandling bör övervägas med hänsyn till det särskilda avtalet om offentlig upphandling, i vilket det å ena sidan föreskrivs mest gynnad nationsbehandling mellan de avtalsslutande parterna, å andra sidan tillåts att de avtalsslutande parterna begränsar denna MGN-behandling; det senare sker genom att det i de "allmänna anmärkningarna" i bihang I till avtalet finns bestämmelser som medger bilaterala överenskommelser grundade på ömsesidighet mellan två eller flera parter. Även om ett initiativ inom ramen för avtalet om den nya transatlantiska marknaden inte skulle innebära några problem vad gäller förenligheten med WTO, är det möjligt att åtaganden som ingåtts av endera parten i vissa fall innebär att bilaterala medgivanden mellan EU och Förenta staterna måste utsträckas i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) och, beroende på vilka områden som berörs, andra parter till Avtalet om offentlig upphandling. till partnerländerna På området immateriell äganderätt skulle, för att avtalet om den nya transatlantiska marknaden skall vara förenligt med WTO, eventuella ändringar i den nationella lagstiftningen behöva tillämpas av båda parterna i överensstämmelse med reglerna om nationell behandling och mest gynnad nationsbehandling i TRIPs-avtalet. 10 På investeringsområdet, med undantag av investeringar som gäller tjänster (se ovan), finns det inga förpliktelser enligt WTO som har betydelse för detta förslag. 6. FÖRBINDELSER MED TREDJE LAND Avtalet om den nya transatlantiska marknaden kommer inte att innebära att det upprättas några nya handelshinder gentemot världen i övrigt. Avtalet är dessutom utformat så att det skall främja och underlätta en bredare multilateral harmonisering, och de delar av avtalet enligt vilka en bilateral liberalisering skall ske skulle inte nödvändigtvis framgent gälla bara EU och Förenta staterna. Avtalet är vidare utformat så att det kan utsträckas till att omfatta tredje länder som är villiga och i stånd att göra motsvarande åtaganden. Effekterna för tredje land, särskilt de länder som förbereder sin anslutning till EU, är något som ständigt bör uppmärksammas under förhandlingarna, men totalt sett kommer nettoeffekten sannolikt att bli positiv och dynamisk, vilket kan påvisas med avseende pä vart och ett av avtalets huvuddelar och med hänvisning till olika grupper av tredje länder Liberalisering av tullar Det villkorliga åtagandet att sänka tullarna pä industrivaror till noll skulle göras pä strikt MGN-basis och skulle inte behöva vara genomfört förrän år 2010. Avtalet som sådant kommer alltså på detta område inte att ha några verkningar. för tredje land. Skulle emellertid ett sådant steg tas på det multilaterala planet kommer nettoeffekten tor tredje land att bli positiv. De tredje länder som ansluter sig till ett sådant villkorligt erbjudande mellan EU och Förenta staterna och gör liknande åtaganden kommer att tillsammans utgöra det "tillräckliga antal" länder som krävs för att avskaffandet av tullarna pä industrivaror skall förverkligas. Dessa länder kommer att fa ökat tillträde till marknaderna i EU och Förenta staterna och till varandras marknader. Samtidigt kommer de att öppna sina egna marknader för produkter från EU och Förenta staterna, vilket skulle vara ett tydligt tecken på deras ekonomiska framåtskridande och innebära ett fullbordande av den globala sänkning av tullarna på industrivaror som inleddes redan i med den första förhandlingsrundan efter GATT:s tillkomst 1947. Tredje land som inte är i stånd att erbjuda sådana åtaganden, vilket i praktiken sannolikt uteslutande gäller de minst utvecklade länderna, skulle utan att själva vara tvungna att ge upp sitt nationella tullskydd fa väsentligt ökat marknadstillträde till nolltullar inte bara pä marknaderna i EU och Förenta staterna, utan också på marknaderna hos de grannländer bland utvecklingsländerna i medelinkomstskiktet som gjort liknande åtaganden att avskaffa tullar på MGN-basis. Dessa effekter och försämringen av det marknadstillträde på förmånsbasis som AVS- länderna nu åtnjuter enligt Lomékonventionen och en eventuellt ökad konkurrens pä gemenskapens marknad bör beaktas sammantaget. EU och Förenta staterna bör också bekräfta sitt åtagande att säkerställa att de mindre utvecklade länderna får del av tillväxten i den internationella handeln i en utsträckning som motsvarar de krav som deras ekonomiska utveckling ställer, så att de smidigt och successivt kan integreras i världsekonomin, och de bör likaså bekräfta sitt åtagande att diskutera handels- och utvecklingsfrågor i WTO. I det fortsatta ekonomiska analysarbete som måste utföras innan några fasta åtaganden görs inom ramen för multilaterala WTO-förhandlingar bör det studeras vilka effekter den föreslagna tullawecklingen på industrivaror far för de mindre i vilken utvecklade länderna, bland annat följderna av den ökade konkurrensen, 11 utsträckning dessa kommer att bli tvungna att öppna sina egna marknader och i vilken utsträckning de kommer att åtnjuta ökat tillträde till andra marknader. Frihandel för tjänster liberalisering. Den dynamik som präglar marknaden Som ovan nämnts skulle GATT-reglerna till fullo iakttas i avtalet om den nya transatlantiska marknaden, och avtalet skulle utformas så att det kan utmynna i största möjliga multilaterala för transatlantiska tjänster bör göra det attraktivt för länder som tidigare dragit sig för att delta i multilaterala liberaliseringsinitiativ att på en grundval av ömsesidighet ansluta sig till de mera ambitiösa åtagandena på tjänsteområdet enligt avtalet om den nya transatlantiska marknaden. Tredje land har alla skäl att försöka att göra motsvarande åtaganden som de bilaterala åtaganden som görs inom ramen för avtalet om den nya transatlantiska marknaden, eftersom EU och Förenta staterna i sin tur skulle binda de åtaganden de gjort sig emellan i det liberaliseringspaket som blir resultatet av överläggningarna i GATS med start år 2000. Avtalet skulle inte gentemot någon utanförstående medlem innebära någon höjning av den allmänna nivån av hinder tor tjänstehandel inom respektive sektor eller undersektor jämfört med den nivå som gällde före avtalets tillkomst (artikel V. 4 i GATS). Tillhandahållare av tjänster frän tredje land har också fördelar att vinna eftersom, enligt artikel V. 6 i GATS, ett företag som bildats enligt gällande lag i EU eller Förenta staterna och har betydande affärsverksamhet där skulle ha rätt att omfattas av ett frihandelsområde mellan EU och Förenta staterna tor tjänster, oavsett vem som äger kapitalet i företaget. Tekniska handelshinder tekniska handelshinder står det enligt WTO-avtalet om Vad beträffar tekniska handelshinder EU fritt att ingå avtal om ömsesidigt erkännande och att godta andra länders tekniska föreskrifter som likvärdiga. Verkningarna för tredje land varierar beroende på vilken grad av konvergens som avtalats med andra länder. De länder som mest berörs är de som tillämpar gemenskapens regelverk för den inre marknaden (till exempel Turkiet och de EFTA-länder som är medlemmar i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet) eller som förpliktat sig att införa reglerna för den inre marknaden som en del av strategin inför anslutningen av kandidatländerna (de central- och östeuropeiska länderna, Cypern). Det är dessa länder som borde ha störst fördelar av avtalet, eftersom deras produkter skulle tillverkas i överensstämmelse med EU-standardcr som i framtiden kommer att erkännas som likvärdiga av Förenta staterna eller harmoniseras inom ramen för den transatlantiska marknaden. Andra tredje länder skulle eventuellt kunna ansluta sig till avtalets ordning beträffande tekniska handelshinder, förutsatt att de är villiga och i stånd att göra samma omfattande åtaganden på området. Särskilt intressant skulle detta vara för andra större handelspartner som hittills upprätthållit betydande handeshinder i form av regleringar. C. 7. MILJÖ Miljöaspekter Alla åtaganden inom ramen för avtalet om den nya transatlantiska marknaden bör genomföras på ett sätt som är förenligt med målen för hälsa, säkerhet och miljö och bör syfta till att säkerställa en hög skyddsnivå. Detta är ett grundläggande rättsligt och 12 politiskt krav som följer direkt av EG-fördragets bestämmelser Konvergens vad gäller föreskrifter inom områden med anknytning till hälsa, säkerhet och miljö bör därför grundas på en hög skyddsnivå och bör på intet sätt försämra regelverket på detta område eller hindra en fortsatt utveckling av det. För att säkerställa att parterna kan upprätthålla, fastställa och genomföra en effektiv inhemsk politik och effektiva inhemska åtgärder för att trygga en hög nivå vad gäller skyddet av hälsa, säkerhet och miljö bör avtalet innehålla en särskild skyddsordning för vissa åtgärder inom dessa områden vilka annars skulle vara oförenliga med avtalet. Denna skyddsordning skulle kunna utformas som en allmän undantagsklausul enligt mönstret i artikel XX i GATT och artikel XIV i GATS. Miljöaspekterna måste genomgående beaktas under förhandlingarna. Det kan också finnas skäl att med beaktande av OECD:s rekommendationer från 1093 se över vilka miljöeffekter avtalet om den nya transatlantiska marknaden kommer att ta och ge parterna möjlighet att identifiera potentiella miljöeffekter och att utforma effektiva politiska åtgärder för att bemöta dessa. Det bör också noteras att det faktum att Förenta staterna i åtskilliga fall inte deltar i multilaterala avtal (till exempel konventionen om den biologiska mångfalden. Basel konventionen och Kyoto-protokollet till konventionen om klimatförändringar) kan snedvrida konkurrensen och leda till väsentlig asymmetri mellan EU och Förenta staterna när det gäller deras internationella skyldigheter på miljöområdet. Det är därför högst önskvärt att Förenta staterna till fullo deltar i dessa konventioner. D. HUVUDDELARNA I AVTALET OM DEN NYA TRANSATLANTISKA MARKNADEN AVSKAFFANDE AV TEKNISKA HINDER FOR HANDELN MED 8. VAROR Tekniska hinder hämmar fortfarande den transatlantiska handeln Skillnader i rättsregler, förfaranden och praxis på ömse sidor om Atlanten skapar för närvarande många tekniska hinder som gör att varor inte kan röra sig fritt. Typiska handelshinder uppstår genom skillnader i krav på information om och märkning av varor, tekniska specifikationer och prestationskrav avseende varor och förpackningar, specifikationer beträffande provningar och provningsförfaranden som varor måste uppfylla, deklarationer eller intyg som måste tillhandahållas, ackreditering av organ som har rätt att utföra provningar eller utfärda intyg, samt märkning av varor för att ange överensstämmelse med kraven. 13 En potentiell källa till handelshinder är också tekniska specifikationer som fastställs av standardiseringsorgan eller uppstår i praktiken genom den praxis som tillämpas av de större marknadsaktörerna, förbättrar avsättningsmöjligheterna. i de fall en frivillig anpassning till dem Vare sig det gäller skillnader i regleringshänseende eller skillnader på andra plan kan dessa skillnader återspegla olika uppfattningar i fråga om önskad säkerhetsnivå, medlen för att nå denna nivå och metoderna för att påvisa överensstämmelse med kraven. Det finns dock inget oavvisligt skäl till varför sådana legitima skillnader skall fungera som handelshinder. Vad bör i detta avseende uppnås genom ett avtal om den nya transatlantiska marknaden? En förutsättning för handel utan hinder är att det skapas ett klimat präglat av allmänhetens förtroende för att de produkter som kommer ut på marknaden på ömse sidor om Atlanten är säkra och pålitliga. I de fall EU och Förenta staterna har liknande problem och mål vad gäller skyddet av folkhälsa, säkerhet, konsumenter och miljö bör detta vara möjligt att uppnå. Avtalet om den nya transatlantiska marknaden bör verka tor detta mål genom att det i detta fastställs en ram för såväl konvergens mellan parternas rättsregler, förfaranden och praxis, med deltagande av de olika lagstiftande myndigheterna och regleringsorganen, som tillämpningen av principen om ömsesidigt erkännande. I detta syfte bör avtalet, med vederbörligt beaktande av behovet av att \ är höga nivå tor till att skapa skyddet av hälsa, säkerhet, konsumenter och miljö bevaras, syfta förutsättningar för att varor som lagligen saluförts på den ena partens område så långt möjligt skall kunna föras över Atlanten och saluföras inom den andra partens område utan att ställas inför ytterligare formaliteter eller en ny omgång krav. De regler som parterna har upprättat är garanter för de inhemska marknadernas integritet. Utan dem skulle dessa marknader inte kunna upprätthållas. Det går därför inte att undvika att i avtalet om den nya transatlantiska marknaden behandla frågan om konvergens. Sä mycket står emellertid att vinna att det motiverar de ansträngningar som krävs. Det måste säkerställas att avtalet om den nya transatlantiska marknaden genomförs på ett sätt som är förenligt med de grundläggande kraven i EG-fördraget om skydd för människors, djurs och växters liv och hälsa och om skyddet av miljön. Alla åtgärder inom ramen för avtalet om den nya transatlantiska marknaden vilka syftar till att undanröja tekniska hinder med anknytning till dessa områden som finns tor handeln med varor bör minst upprätthålla den höga skyddsnivå som vi har nu. Det bör vidare uppmärksammas att både EU och Förenta staterna bevarar alla de rättigheter som de åtnjuter med stöd av WTO-avtalet om tillämpning av sanitära och fytosanitära åtgärder, inbegripet rätten att fastställa en nivå för sanitärt och fytosanitärt skydd som är högre än den nivå som följer av internationella hälsostandarder. Avtalet bör innehålla bestämmelser som medger att specifika skyddsåtgärder vid behov far vidtas. Hur kan dessa mål nås? En lämplig kombination av konvergens mellan rättsregler, förfaranden och praxis och tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande (dessa metoder utesluter dessutom inte, utan kompletterar varandra) måste sökas för olika varukategorier. Syftet med avtalet om den nya transatlantiska marknaden bör vara att eftersträva den kombination som är mest ambitiös och mest handelsliberaliserande och som samtidigt tillgodoser kraven inom 14 de känsliga områden som angavs i föregående stycke. EU bör också kunna utveckla sina skyddsnivåer inom dessa områden ytterligare och samtidigt beakta de skillnader som kan föreligga i fråga om tillvägagångssätt och traditioner på regleringsområdet. Konvergens mellan rättsregler, förfaranden och praxis inom detta område är det viktigaste hjälpmedlet för att säkerställa att jämförbara mål i det allmännas intresse inte eftersträvas med radikalt olika och ibland oförenliga medel, vilket leder till att det uppstår oundvikliga och oönskade handelshinder. Konvergens kan åstadkommas på olika sätt, framför allt genom samarbete på regleringsområdet och genom harmonisering I den mån sådana mål i det allmännas intresse redan eftersträvas med olika medel i EU och Förenta staterna finns det utrymme för godtagande av de alternativa sätten att nå målen, förutsatt att de eftersträvade skyddsnivåerna är likvärdiga. Detta kan också uppnås genom andra metoder eller genom en kombination av dessa, såsom ömsesidigt erkännande av tekniska föreskrifter, ömsesidigt erkännande av bedömning av överensstämmelse och tillämpning av systemet med intyg om överensstämmelse som utfärdas av leverantören. För att avtalet skall bli framgångsrikt måste det vinna allmänhetens tortroende, och av avgörande betydelse blir därför att det genomförs effektivt pä ömse sidor. Detta förutsätter ett samarbete på olika nivåer mellan regleringsmyndigheterna i frågor såsom samråd och administrativt samarbete, ett åtagande att genomföra den lagstiftning som blir nödvändig och ett effektivt tvistlösningssystem. Vilka sektorer och vilka produkter kan komma i fråfia? Redan i ett tidigt skede av förhandlingarna måste parterna identifiera ett tillräckligt stort antal sektorer/produkter som kan komma i fråga så att slutresultatet kan bli balanserat och av ömsesidigt intresse. För att bli trovärdigt för näringslivet skulle detta resultat också behöva innefatta en tillräcklig minskning i ett tidigt skede av all onödig eller dubbel regleringsbörda på företagen genom ett visst minimiantal konkreta åtaganden Mer långsiktiga åtgärder skulle utvecklas på grundval av dessa. Försöken att nå konvergens och ömsesidigt erkännande kan särskilt prioriteras inom de industrisektorer och för de industriprodukter som representerar ett betydande intresse for transatlantisk industri, såsom telekommunikation, kemiska produkter och motorfordon. internationella Inom några av dessa sektorer pågår redan ett arbete organisationerna, t. ex. inom International Telecommunications Union (Internationella teleunionen) Internationella harmoniseringskonferensen för läkemedel samt UN-ECE för motorfordon och däck. Ett effektivt genomförande av internationella standarder är ytterligare ett steg pä vägen mot högre konvergensnivä. I Europa finns redan de nödvändiga mekanismerna pä plats medan tillämpningen av internationella standarder i Förenta staterna är otillräcklig. Inom andra områden kan det vara möjligt att bygga på gällande ömsesidiga erkännande av provningar och intyg och komma överens om en högre liberal i seringsni vä. telekommunikationsutrustning. inom de gäller vad Ett antal jordbruksrelaterade frågor som faller utanför WTO-avtalet om jordbruk skulle kunna tas upp i samband med avtalet om den nya transatlantiska marknaden. Det avtal mellan EU och Förenta staterna om erkännande av likvärdighet på det veterinära området som inom kort skall antas erbjuder den mest lämpliga ramen för intensifierade och fördjupade ömsesidiga ansträngningar att åstadkomma ökad konvergens inom det veterinära området samtidigt som bägge sidors höga nivå på skyddet för hälsa upprätthålls. En utvidgning av räckvidden för detta avtal på det veterinära området till att 15 omfatta till exempel djurhälsofrågor, fytosanitära frågor och andra frågor av betydelse inom handeln med livsmedel skulle kunna övervägas. Det bioteknologiska området är mycket känsligt. Detta bör emellertid inte avhålla oss från att ta upp det till behandling i samband med den nya transatlantiska marknaden. Ett första steg när det gäller att bygga upp förtroendet och främja största möjliga gemensamma synsätt mellan EU och Förenta staterna skulle vara att tillämpa system för att underlätta utbytet av vetenskaplig information med anknytning till produkter inom området. 9. AVSKAFFANDE AV TULLAR Tullar utgör fortfarande hinder, både för den transatlantiska handeln och för handeln mellan EU och dess övriga handelspartner. Vad gäller tullarna på industrivaror finns det fortfarande ett antal mycket höga tullar, även om den genomsnittliga tullnivån i OECD-länderna för dessa varor är låg. Dessa tullar undanröjs mest effektivt om det sker på multilateral basis. Tidigare har emellertid en rad WTO-länder ofta varit tvungna att vara pådrivande inom det multilaterala systemet genom att erbjuda sig att sänka sina tullar på MGN-basis, förutsatt att ett sä stort minimiantal andra länder som möjligt gör detsamma så att risken för att åka snålskjuts minskas och liberaliseringseffekterna och de ekonomiska fördelarna för EU blir sä stora som möjligt. Detta var vad som skedde under Uruguay-rundan, då det togs ett antal Quad-initiativ (Quad-gruppen = Förenta staterna, Kanada, EU och Japan) till tullsänkningar, och i samband med Avtalet om informationsteknologi. Den nya transatlantiska marknaden skulle bygga på denna ansats och innebära en villkorlig politisk förpliktelse att verka för att samtliga tullar pä industrivaror avskaffas på MGN-basis fram till är 2010 De tvä parterna skulle kunna komma överens om att avveckla tullarna helt. förutsatt att ett tillräckligt antal handelspartner ansluter sig. Denna förutsättning skulle behöva preciseras, täckning eller som en viss procentuell andel av antingen som bred geografisk informationsteknologi) världshandeln (på det sätt som gjordes för Avtalet om Förpliktelsen skulle övergå i faktisk tullaweckling endast om ett tillräckligt antal länder utöver EU och Förenta staterna är beredda att genomföra dessa sänkningar. De fördelar som står att vinna om tullarna på industrivaror helt avvecklas är emellertid attraktiva nog för att motivera ett försök att få fram detta tillräckliga antal länder. Initiativet skulle föras direkt vidare i heltäckande omfattande tullförhandlingar i samband med nästa globala förhandlingsrunda i WTO och kommer att tjäna parternas gemensamma intresse av att inom en given tidsram uppnå betydande tullsänkningar frän tredje parts sida. Detta tillkommer utöver de fördelar som följer av att kvarvarande tullar mellan El i och Förenta staterna avskaffas. Fisk och fiskeriprodukter är inte industriprodukter i strikt bemärkelse. Även om dessa produkter i princip inte utesluts frän avtalet om den nya transatlantiska marknaden kan flskerisektorns särdrag och känslighet kräva en selektiv ansats, och hänsyn måste tas till den debatt som nu förs i rådet med anledning av kommissionens meddelande om framtidens marknad för fiskeprodukter i Europeiska unionen'. K0M(97)7I9 slutlig, 16. 12. 1997. 16 Vad gäller jordbruket är arbetet redan i gång inom WTO i Genève (Analys och informationsutbyte) med att förbereda återupptagandet av jordbruksförhandlingarna, som enligt planerna skall inledas i slutet av 1999. Dessa förhandlingar kommer att forma den framtida handeln med jordbruksprodukter. Eftersom WTO-avtalet om jordbruk redan är relativt omfattande och täcker inhemska stöd, subventioner och marknadstillträde (inbegripet tullar) och de kommande förhandlingarna sannolikt kommer att åtminstone spegla denna ansats, skulle en parallell process i samband med den nya transatlantiska marknaden inte vara till någon hjälp. Det bör dessutom noteras att det inte bara föreligger grundläggande strukturella skillnader mellan jordbruket i Förenta staterna och EU. Parternas inhemska politik är också radikalt olika. Full frihandel vore därför svårt, om inte omöjligt, att tänka sig utan att politiken på respektive sida i någon mån först harmoniseras, vilket sannolikt inte är acceptabelt på någondera sida. Detta är skälet till att jordbrukstullar och jordbruksstöd inte kan tas med i förhandlingarna om den nya transatlantiska marknaden. 10. TJÄNSTER (enligt definitionen Ett frihandelsområde för tjänster skulle utgöra ett ambitiöst liberaliseringsinitiativ. GATS- reglerna skulle behöva iakttas och området skulle behöva omfatta "/ huvudsak" alla tjänstesektorer som i GATS), telekommunikation, finansiella tjänster, företagstjänster och professionella tjänster samt transport. Vårt mål bör vara att alla begränsningar i etableringsrätten skall avskaffas, antingen omedelbart eller, för de svåraste områdena, under en övergångsperiod Vad beträffar gränsöverskridande tjänster bör målsättningen vara att fastställa en klar skyldighet att libéralisera handeln. För tjänstedelen av avtalet om den nya transatlantiska marknaden skulle två huvudsakliga tillvägagångssätt kombineras for att uppnå effektiv liberalisering: inbegripet sektorer sådana • Liberalisering av marknadstillträdet på grundval av kontroll i värdlandet: i stort sett alla begränsningar av marknadstillträde och av nationell behandling bör avskaffas inom viss tid för alla sektorer som omfattas. När det gäller vissa höggradigt reglerade sektorer kan det bli särskilt svårt att göra några framsteg vad gäller gränsöverskridande handel, och avtalet om den nya transatlantiska marknaden skulle där koncentrera sig på rätten att etablera kommersiell närvaro. Avtalet skulle i princip vara tillämpligt på alla leveranssätt (däribland särskilt gränsöverskridande tjänster och konsumtion i utlandet). • Avskaffande på grundval av ömsesidigt erkännande av hinder i form av regleringar: med hänsyn till vikten av att det inte förekommer några diskriminerande hinder i form av regleringar inom vissa sektorer och för vissa gränsöverskridande transaktioner skulle det i avtalet förutses ömsesidigt erkännande av kvalifikationer, föreskrifter och andra krav. i) Undanröjande av begränsningar vad gäller marknadstillträde och nationell behandling Avtalet om den nya transatlantiska marknaden skulle syfta till att undanröja kvarvarande begränsningar vad gäller nationell behandling och marknadstillträde (både genom etablering i form av dotterbolag, filialer elier representationskontor, tillhandahällande av gränsöverskridande tjänster samt köp/konsumtion av tjänster i utlandet) vilka finns 17 upptagna på de båda parternas bindningslistor i GATS. Till skillnad från den inre marknaden och med undantag av de fall för vilka ömsesidigt erkännande av föreskrifter uppnås skulle avtalet grundas på tillämpning av värdlandets regler och kontroll i värdlandet. För Förenta staternas del bör avtalet vara bindande både på federal nivå och på delstatsnivå och bör erbjuda motsvarande marknadstillträde som det som EU erbjuder. Avtalet skulle resultera i bland annat följande fördelar i Förenta staterna för EU-företagen: a. Nya möjligheter när det gäller offentlig upphandling, särskilt för EU:s mycket konkurrenskraftiga sektor för tjänster inom byggnads-och anläggningsverksamhet, samt tillträde på lika villkor till offentligt finansierade forskningsprogram i Förenta staterna för dotterbolag till EU-företag. inom bankväsende och värdepappershandel b. Ökade möjligheter att tillhandahålla tjänster till Förenta staterna på gränsöverskridande tjänster pä basis försäkringsområdet samt en väsentlig uppmjukning av nuvarande bestämmelser som hindrar etablera bank- och att försäkringsverksamhet i Förenta staterna. EU och Förenta staterna bör fortsätta att stödja IOSCO (det internationella organet för värdepappershandelsövervakning). finansgrupper till exempel samt vissa i EU från c. Ökad säkerhet beträffande tillträde till sektorn för sjöfartstjänster i Förenta staterna, en sektor där EU-företagen har en stark ställning. Bland våra mål skulle också ingå en utfasning av de olika skyldigheter som gäller i Förenta staterna att frakta statligt ägda eller finansierade fartygslaster på handelsfartyg som seglar under amerikansk flagg och även av andra begränsningar; det är dock viktigt att inse att det här rör sig om känsliga frågor. d. Avskaffande av nationalitetsbegränsningar och av icke öppna tillståndsförfaranden på statlig nivå vad gäller professionella tjänster, särskilt vissa tjänster pä det juridiska och medicinska området, samt andra begränsningar avseende en rad företagstjänster, till exempel rekryteringstjänster. e. Säkerställande av icke-diskriminerande tillträde för europeiska aktörer för att i Förenta staterna tillhandahålla satellitbaserade telekommunikationstjänster i Förenta staterna, däribland satellittjänster för personkommunikation (S-PCS) och tjänster tor enkelriktad satellitöverföring. Undanröjande av kvarvarande begränsningar i Förenta staterna ror direkt ägande (för direkt utländskt aktieägande av radiolicenser gäller nu en begränsning på 20 %) samt inbegripande av- tjänster för postbefordran, utan att utformningen av den interna EU-politiken beträffande tjänster av allmänt ekonomiskt intresse undermineras. telekommunikationstjänster inom området f Tillträde till energitjänstesektorerna genom öppnande av möjligheten att etablera och förvärva företag, huvudsakligen inom områdena överföring och distribution av gas och elektricitet, inbegripet anläggningar som tillhandahåller anknytande tjänster, mot bakgrund av de nyligen antagna EU-direktiven. g. Undanröjande av kvarvarande begränsningar inom andra kvalitetssäkringstjänster miljöområdet (provning, kontroll och certifiering) samt sektorer såsom tjänster pä För det stora flertalet sektorer som är effektivt täckta av GATS skulle detta inte innebära några större problem. En bred sektorstäckning och en hög liberaliseringsgrad bör bidra till att uppgörelsen totalt sett blir balanserad och öka dess attraktivitet. Man måste dock inse att vissa områden är särskilt känsliga. Inom den audiovisuella sektorn måste det undantag 18 som EU utverkade i Uruguayrundan genom en kombination av undantag från mest gynnad nationsregeln och avsaknaden av åtaganden om nationell behandling och marknadstillträde i GATS-avtalet till fullo bibehållas och därför undantas från avtalsförhandlingarna. Avtalet om den nya transatlantiska marknaden kommer inte att inverka på pågående diskussioner (enligt mandatet från juni 1996) på luftfartens område vilka syftar till upprättandet av ett gemensamt luftfartsområde och kommer att utvecklas parallellt. Detta innefattar en väsentlig ökning av de luftfartstjänster som är öppna för flygbolag på bägge sidor. Det omfattar marknadstillträde i vid bemärkelse genom ingående av ett avtal om en öppen marknad som innebär att tillträde på lika villkor till den andra partens marknad säkerställs och att de amerikanska begränsningarna vad gäller bland annat utländskt ägande av amerikanska flygplan upphävs. Avtalet om den nya transatlantiska marknaden skulle också kunna innebära ett lämpligt tillfälle att förbättra en del av de nuvarande inslagen i GATS. Detta skulle till exempel kunna gälla antagandet av systemet med negativ listning (allt är liberaliserat med undantag för det som är upptagits på en lista) som metod för att säkerställa liberaliseringsätaganden och ökad öppenhet, och eventuellt också införandet av generella bestämmelser avseende investeringar och personers rörlighet (särskilt personer som tillhandahåller tjänster, personer som överförs internt inom företag, besökare till företag och nyckelpersoner). Avtalet skulle också kunna vara nydanande genom att låta liberaliseringsprocessen innefatta sektorer som hittills undantagits från de grundläggande GATS-reglerna (sjötransport) eller som tidigare inte ägnats större uppmärksamhet (t. ex. tjänster pä energiområdet) och först på sistone liberaliserats i EU. Bestämmelserna om nationell behandling skulle vidare till fullo gälla för offentlig upphandling av tjänster som tillhandahålls antingen på gränsöverskridande basis eller pä grundval av lokal etablering. Enligt artikel XIII i GATS undantas för närvarande offentlig upphandling av tjänster från tillämpningen av bestämmelserna om nationell behandling och behandling som mest gynnad nation. Detta är ett område inom vilket EU redan har öppnat sin marknad på generellt icke-diskriminerande basis och inom vilket nya affärsmöjligheter i betydande omfattning skulle kunna skapas för företag i EU som tillhandahåller tjänster, eftersom det för närvarande finns många diskriminerande lagar och förfaranden i Förenta staterna baserade på olika Buy America- bestämmelser. ii) Ömsesidigt erkännande avföreskrifter ingå överenskommelser om ömsesidigt De möjligheter som GATS erbjuder att licenser och föreskrifter eller andra krav rörande erkännande av kvalifikationer, tillhandahållandet av tjänster inom vissa sektorer bör utnyttjas för avtalet. Nationella föreskrifter utgör nu inom många tjänstesektorer det största hindret för utländska företag och enskilda. De sektorer inom vilka det är särskilt lämpligt att ingå avtal om ömsesidigt erkännande är professionella tjänster, utbildningstjänster och finansiella tjänster. På de fä områden inom vilka det hittills har ingåtts avtal om ömsesidigt erkännande av kvalifikationer har detta skett mellan yrkesorganisationer som är ansvariga för de reglerade yrkena. Situationen i EU, med minst femton myndigheter som ansvarar för regleringen av varje yrkeskategori, och i Förenta staterna, där varje delstat ofta har sina egna myndigheter, innebär att ömsesidigt erkännande inom något av yrkesområdena är en komplicerad fråga. Förhandlingar nyligen mellan organisationer på revisionsområdet i Förenade kungariket och Förenta staterna har visat sig svära, eftersom mänga myndigheter ansöker om erkännande på den andra partens territorium. Det splittrade 19 ansvaret inom denna sektor innebär att tiden kanske nu är mogen för de två transatlantiska parterna att försöka fastställa ett ramverk med bindande regler inom vilka de ansvariga myndigheterna (inbegripet yrkesorganisationer) kan uppnå ömsesidigt erkännande. Med hänsyn till skillnaderna när det gäller utbildning och yrkesutbildning både mellan och inom EU och Förenta staterna skulle en modell motsvarande EG:s generella ordning för ömsesidigt erkännande av kvalifikationer medge flexibilitet vad gäller möjligheterna att ställa krav på lämplighetsprov och anpassningsperioder i de fall det förekommer stora skillnader mellan regleringssystemen. Ett nätverk för administrativt samarbete avseende samtliga reglerade yrken som täcks av avtalet skulle kunna utnyttjas för övervakning av systemet och hjälp med att lösa problem. Vidare skulle WTO:s riktlinjer för avtal eller överenskommelser om ömsesidigt erkännande på redovisningsområdet kunna användas som modell. Några exempel på områden inom sektorn för finansiella tjänster där möjligheterna till ömsesidigt erkännande och eventuellt kontroll genom ursprungslandet (sannolikt i kombination med förbättrat marknadstillträde) skulle kunna prövas och ge en balanserad paketlösning för bägge sidor skulle kunna vara följande. a. Villkoren för att driva filialer. Ökad konvergens beträffande föreskrifter och förstärkt samarbete och informationsutbyte mellan regleringsmyndigheter och tillsynsorgan i EU och Förenta staterna skulle kunna möjliggöra etablering av bankfilialer utan krav beträffande kapitaltillskott, utlåningsregler eller andra begränsningar tor verksamheten knutna till filialens kapital. Avtalet skulle kunna omfatta rätten att driva filialer i fiera delstater (särskilt den s. k. inter-state de novo branching). Liknande lösningar skulle kunna överenskommas inom försäkrings- och värdepappersområdena där det är särskilt svårt att etablera filialer i Förenta staterna. EG:s direktiv om finansiella tjänster - liksom artikel 59. 2 I Romfördraget - innehåller bestämmelser som medger att det kan föras förhandlingar som leder till att filialer från tredje land far omfattas av friheten att tillhandahålla gränsöverskridande tjänster inom EU. b. Ömsesidigt erkännande av investeringsfonder som kan operera pä marknaden i både Förenta staterna och EU - ett gammalt krav från de fondförvaltande företagen i EU - liksom ömsesidigt erkännande av prospekt, särskilt vid erbjudanden till allmänheten att teckna sig för köp av värdepapper och i samband med börsintroduktion av- värdepapper. c. Undantag från tillämpningen av detaljerade lagar och förordningar i Förenta staterna beträffande amerikanska medborgares handel med värdepapper pä aktie- och obligationsmarknader utanför Förenta staterna. d. Ytterligare uppmjukning av de regler som begränsar möjligheterna för finansgrupper i EU att ha bankdrivande eller icke-bankdrivande finansiella dotterbolag i Förenta staterna, för att till exempel undvika att ett och samma holdingbolag som äger både en bank och ett sig ur antingen bankverksamheten eller försäkringsverksamheten i Förenta staterna. försäkringsbolag kanske tvingas dra e. Ytterligare samarbete rörande föreskrifter på betalningsområdet med införandet av ett transatlantiskt betalningsinstrument. sikte på f. Det finns utrymme för att stärka samarbetet och informationsutbytet mellan tillsynsmyndigheterna beträffande till exempel kontroll av finansgrupper på konsoliderad basis. 20 11. OFFENTLIG UPPHANDLING Offentlig upphandling utgör mellan 10 och 15 % av parternas sammanlagda BNP och varje allvarligt menat försöka att fa till stånd ett avtal om en ny transatlantisk marknad måste därför behandla detta område. Inbegripandet av offentlig upphandling i avtalet om den nya transatlantiska marknaden bör leda till att parterna beviljar varandra fullständig nationell behandling. Avtalet om den nya transatlantiska marknaden ger möjlighet att fullständigt libéralisera parternas respektive marknad för offentlig upphandling på ett sätt som är fullt förenligt med WTO-reglerna och utan att det skapas nya handelshinder gentemöt tredje land. Avtalet bör gå längre än vad som fastställs i Avtalet om offentlig upphandling i syfte att utvidga marknadstillträdet. Gemensamma detaljföreskrifter beträffande förfarandena behöver sannolikt inte införas, eftersom behovet av öppenhet och möjligheterna till rättslig prövning i fråga om offentlig upphandling tillgodoses genom gällande nationella regler när dessa väl utsträckts till att omfatta den andra parten. För EU skulle detta, såvitt gäller nivåer "ovanför tröskelvärdet",- inte innebära några särskilda svårigheter, eftersom marknaden redan är öppen. För upphandling "under tröskelvärdet" skulle det räcka om EU gjorde ett åtagande om nationell behandling pä ömsesidig basis och om att garantera en rättvis och öppen behandling av alla leverantörer och tillhandahållare av tjänster från bägge sidor. För Förenta staternas del skulle det förutsätta att man på rättslig grund upphör med att tillämpa alla federala "Buy American*- preferenser som diskriminerar EU-varor och att undantagen för små och medelstora företag och företag som ägs av minoriteter utsträcktes till att omfatta EU-företag. Tillträdet till de amerikanska systemen för upphandling på elektronikområdet (det är här man finner en stor del av de preferenser som tillämpas för små och medelstora toretag) och tillämpningen av förmåner på delstatsnivå skulle också behöva tas upp. Vidare skulle man kunna ta upp frågan om tolkningen av hur undantag vid försvarsanknuten upphandling för att skydda grundläggande säkerhetsintressen skall tillämpas i syfte att säkerställa ett opartiskt tillvägagångssätt. Följande frågor bör särskilt behandlas i avtalet: a. Avskaffandet av undantag från nationell behandling inom områden som redan täcks av åtaganden enligt WTO-avtalet om offentlig upphandling och 1995 års avtal mellan EG och Förenta staterna. -* 2. 1 EG-direktiven är tillämpliga pä upphandlingskontrakt som gäller högre belopp än det tröskelvärde som fastställs i direktiven. Upphandling till belopp som understiger tröskelvärdet regleras av medlemsstaterna. Bland de amerikanska undantagen finns ett antal krav pä "Buy American" och liknande krav. lokala preferenser som tillämpas bade pä federal nivä och pä dclstalsnivä samt undantag tor smä förelag och företag som ägs av minoriteter. Förenta staterna upprätthåller ocksä en förmänsreglcring som innebär att vissa produkter som importeras till Förenta staterna mäste fraktas pä fartyg som seglar under amerikansk flagg. 21 b. Komplettering av den geografiska och administrativa områdestäckningen^. c. Avskaffande av gällande sanktioner. 5 I2- IMMATERIELL ÄGANDERÄTT är synnerligen krävande när det gäller bevisningen beträffande På patentområdet är Förenta staterna det enda land i världen som fortsätter att använda det anakronistiska system som bygger på vem som först uppfunnit det som patentsöks. Världen i övrigt tillämpar den metod som bygger på vem som först ansöker om patent. Det är uppenbart att ett system som utgår från det ovissa ögonblick då en uppfinning ägt rum alla uppfinningsaktiviteter och riskerar att ge upphov till omfattande och mycket dyrbara tvister. Det faktum att det existerar olika system sida vid sida leder också till problem när de två systemen konfronteras med varandra. Frågan har diskuterats i mänga är. Dess betydelse illustreras av det faktum att den i åratal stått överst på dagordningen för den transatlantiska företagardialogen (Trans Atlantic Business Dialogue, TABD) och av att det inom ramen för TABD har rekommenderats en övergång i Förenta staterna till metoden med första patentansökan. Inga framsteg har hittills gjorts i frågan. I enlighet med TABD:s rekommendationer bör det vidtas åtgärder som i väsentlig grad minskar de höga kostnaderna för att erhålla patent och för att skydda det. Problemet med höga processkostnader är ett generellt problem i Förenta staterna, men kostnaderna bitr särskilt betungande på patentområdet, framför allt på grund av omfattande förundersökningar och i viss mån det faktum att prövningen av patentmål sker inför jury. Alternativa sätt att bilägga tvister bör undersökas utan att systemet som sådant ändras. En uppskattning eller studie av processkostnaderna i patenttvister bör göras, eftersom det i avsaknad av systematisk, tillförlitlig och ömsesidigt godkänd statistik tor närvarande är svårt att ange kostnaderna i absoluta siffror. På grundval av resultaten av en sådan studie bör målet sedan vara att kostnaderna successivt skall minska. Om en uppfinnare i dag ansöker om patent hos dels Europeiska patentverket (EPO). dels den amerikanska patentorganisationen US Patent and Trademark Office (USPTO) görs inom båda organisationerna en fullständig granskning av dessa patentansökningar för en och samma uppfinning. Det betyder att det utarbetas två fullständiga granskningsrapporter beträffande det aktuella tekniska läget med åtföljande kostnader för den sökande De berörda organisationerna har redan inlett diskussioner för att förbättra informationsutbytet i tekniska frågor som gäller patent. Dessa kontakter bör intensifieras sä att ett visst godtagande av, eller till och med ömsesidigt erkännande av, vissa delar av patentförfarandet kan uppnås, till exempel granskningsrapporterna. Det finns i dag en rad brister när det gäller patentutnyttjande från statens sida utan rättighetshavarens samtycke, vilket i praktiken är liktydigt med tvängslicens. En del av 4 5 För närvarande omfattas endast 39 av de 50 delstaterna och 5 av de 24 större städerna. I maj 1993 införde Förenta staterna i enlighet med avdelning VII sanktioner mot gemenskapen pä grund av diskriminering gentemot amerikanska företag inom sektorn telekommunikationsutrustning. Gemenskapen införde likvärdiga motåtgärder. Bägge ordningarna är fortfarande i kraft och inverkar menligt pä den transatlantiska handeln. 22 dessa frågor togs upp redan i Uruguay-rundan medan andra ännu inte fått någon lösning. Målet bör vara samma förfarande som för alla andra tillfredsställande tvångslicenser. En fullständig patentutredning bör genomföras och patentinnehavaren bör underrättas före varje statligt utnyttjande, utom i händelse av en nationell nödsituation. Sådant utnyttjande bör tillåtas först sedan staten gjort ansträngningar att på skäliga affärsmässiga villkor erhålla rättighetshavarens samtycke utan att ansträngningarna krönts med framgång inom en skälig tidsperiod. De begränsningar som präglar domännamnssystemet på Internet leder till rättstvister mellan nationella rättsinnehavare som har samma varumärke. Företagen blir nu snabbt medvetna om att det ligger ett stort värde i att ha domännamn på Internet som är lätta att lägga på minnet. Varumärken är territoriella, men namn som registrerats under domännamnssystemet är både unika och internationella. I detta sammanhang borde varumärkesinnehavare få åtnjuta samma rättigheter och kunna omfattas av samma tvistlösningsförfaranden som de omfattas av när det gäller materiella varor. Frågor om behörig domstol bör också tas upp. Vad gäller geografiska ursprungsbeteckningar är det önskvärt att antingen helt avskafta eller åtminstone minska det antal beteckningar som amerikanska tillverkare far fortsätta att använda med stöd av bestämmelserna i TRIPs enligt den sk. farfarsprincipen /principen om generisk användning (artikel 24. 4 och 24. 6) såsom Vermouth, Chablis, Champagne, Chianti, Porto och Sherry. Detta skulle bidra till att väsentligt förbättra situationen för rättsinnehavare inom EG. Bilaterala förhandlingarna äger rum, men går ytterst långsamt framåt. Det rättsliga skyddet för databaser som kräver betydande investeringar är för närvarande föremål för multilaterala förhandlingar i WIPO. Bernkonventionen och TRIPs skyddar upphovsrätten till databaser som utgör verk, men inte till databaser som inte är "originella" i upphovsrättsligt hänseende. EU och Förenta staterna bör fortsätta sin bilaterala dialog och komma överens om ett gemensamt synsätt i WlPO-förhandlingarna som säkerställer slutmålet om ett ömsesidigt godtagbart resultat på multilateral nivå. Gemenskapslagstiftningen erbjuder redan en högre skyddsnivå/1 Den ger vidare utrymme för bilaterala avtal på ömsesidig grund med länder som erbjuder databasproducenter i El ' ett jämförligt skydd7 Om Förenta staterna skulle uppfylla detta villkor genom att kongressen antar den nödvändiga lagstiftningen skulle grunden läggas för ett bilateralt avtal som garanterar databasproducenter en högre skyddsnivå i Förenta staterna. Det finns utrymme för att förbättra mönsterskyddet för textilier och kläder. Målet bör vara att se över nuvarande otillfredsställande förfaranden och att genom lätta, billiga och snabba förfaranden säkerställa en högre skyddsnivå. Mönster skyddas nu genom upphovsrättslagstiftningen som gör det lätt att ta tillgång till skydd, men försvårar möjligheterna att fa rätt i rättstvister. Mönsterpatent ger bättre skydd, men är mindre attraktiva från ekonomisk synpunkt eftersom de medför betydande kostnader och är tidskrävande. De närmare detaljerna i ett konkret förslag återstår att precisera och blir beroende av hur EU-företagen närmare definierar sina intressen. 6 Databasproduccntcr i EU omfattas av ett skydd av sitt eget slag. enligt artikel 7 i direktiv 96/9/HG av den 11 mars 1996, som skulle vara genomfört senast den 1 januari 1998. 7 Se vidare artikel 11. 3 jämförd med punkt 56 i ingressen till direktivet. 23 Beträffande konstnärers följerätt ("droit de suite") bör gemenskapen fortsätta sina regelbundna kontakter med den amerikanska administrationen med sikte på att inom den multilaterala ramen för WIPO förstärka denna rätt. Efter det framtida antagandet av gemenskapsdirektivet om harmonisering av konstnärers följerätt skulle införandet i Förenta staterna av ett motsvarande system främja fri handel på 2000-talets konstmarknad. Med tanke på frågans känsliga natur skulle slutligen varje breddning av räckvidden för eventuella förhandlingar inom området intellektuell och industriell äganderätt kräva ytterligare överväganden. 13. INVESTERINGAR Vad gäller investeringar är det viktigt att fortsätta att med kraft sträva efter att man skall komma fram till ett multilateralt avtal om investeringar (MAI) grundat framför allt pä mest gynnad nationsprincipen och principen om nationell behandling. Detta avtal skulle reglera frågor om marknadstillträde och skydd för investeringar vad gäller både varor och tjänster samt skydd för finansiella tillgångar. Som situationen ser ut i dag skulle det i avtalet inte föreskrivas förmåns-"behandling" inom frihandelsområden (som nämnts i det föregående skulle därför beröringspunkterna mellan ett frihandelsavtal tjänster och det multilaterala avtalet om investeringar behöva undersökas). När förhandlingarna avslutats bör en utvärdering äga rum av det resultat som uppnåtts och av vad som ytterligare skulle kunna göras tillsammans med Förenta staterna. för Detta skulle till exempel kunna innefatta följande: a. Ett stabilt tvistlösningsförfarande - en hörnsten i varje bilateralt investeringsavtal - tor tvister mellan investerare och staten och för tvister mellan staterna. b. Förbättrad nationell behandling (till exempel på delstatsnivå samt tillträde till offentligt finansierade forsknings- och utvecklingsprogram). c. De så kallade nya frågorna (t. ex. tillfälligt inträde, vistelse och arbete för investerare och nyckelpersoner, företagsledning och styrelse, anställningskrav och resultatkrav, privatiseringar, investeringsincitament och företagspraxis). 14. ANDRA MÖJLIGA DELAR I AVTALET i) Handel och arbetsrättsliga villkor Antagandet världen över av grundläggande standarder beträffande arbetsrättsliga villkor är en gemensam prioritering. Som ett minimum bör EU och Förenta staterna till fullo genomföra gällande ILO-konventioner i sina respektive rättssystem. Som en del av den nya ske en vidgad dialog mellan arbetsmarknadsorganisationerna äga rum samt ökad samordning med sikte på att i alla diskussioner i de multilaterala organen inta en gemensam ståndpunkt i dessa frågor. transatlantiska marknaden bör därutöver 24 ii) Små och medelstora företag och företagspolitik fördelaktiga I samband med den nya transatlantiska marknaden bör ömsesidigt partnerskapsåtgärder främjas som grundas på konkreta initiativ och som har sin tyngdpunkt på områden såsom förbättring av företagsklimatet, riskkapitalförsörjning, förstärkning av företagarandan, tillgång till nyskapande och utbildning och utnyttjande av de möjligheter som liberaliseringen av handeln erbjuder. iii) Elektronisk handel Liberaliseringen av gränsöverskridande tjänster som tillhandahålls pä elektronisk väg bör särskilt uppmärksammas i avtalet om den nya transatlantiska marknaden. Internationell handel som sker på elektronisk väg väcker ett antal frågor, som i viss mån går utöver de frågor som tidigare har tillmätts särskilt betydelse i samband med "traditionell" handel med tjänster. Vid diskussionerna om liberaliseringen av tjänster har man traditionellt lagt stor vikt vid marknadstillträde för ekonomiska aktörer och på nationell behandling. Elektronisk handel kräver att man går ett steg vidare och lägger tyngdpunkten vid behovet av fri rörlighet för tjänster. Elektronisk handel består i många fall inte bara i tillhandahållandet av tjänster över gränserna utan också i att tillhanda dessa tjänster samtidigt till ett antal olika länder. Tillhandahållandet av en enda tjänst på elektronisk väg kommer alltså att behöva följa en mängd nationella föreskrifter. Det kan därför förväntas att de största hindren för den elektroniska handeln är de som bottnar i olika föreskrifter samt osäkerhet på det rättsliga planet. Dessa hinder är inte i sig diskriminerande, och de problem de leder till går kanske inte att lösa bara genom tillämpning av skyldigheten att bevilja nationell behandling. Om avtalet om den nya transatlantiska marknaden verkligen skall leda till en liberalisering av tjänster som tillhandahålls på elektronisk väg måste man, utöver de möjligheter som GATS-avtalet redan erbjuder, överväga behovet av ömsesidigt erkännande av standarder och i vissa fall av harmonisering av lagstiftningen. Dessutom skulle man tor avtalet behöva överväga former för att åstadkomma ökad insyn och öppenhet beträffande de regler som tillämpas för elektronisk handel och ökad rättslig förutsebarhet vad beträffar dessa regler Diskussionerna om olika aspekter av elektronisk handel behöver utsträckas till att omfatta alla regioner i världen och ske i ett multilateralt sammanhang så att de aktiviteter som pågår inom olika internationella organisationer kan samordnas och stärkas och så många länder som möjligt inbegripas, liksom den privata sektorn. Kommissionen har nyligen föreslagit att det skall upprättas en "internationell stadga om globala kommunikationer"^. iv) Dataskydd I den gemensamma förklaringen mellan EU och Förenta staterna av den 5 december ll)l>7 om elektronisk handel har båda sidor erkänt att ett effektivt skydd för den personliga integriteten när det gäller behandlingen av personuppgifter i globala informationsnätverk måste säkerställas. x Meddelande frän kommissionen av den 4 februari 1998 om Globaliscringcn och informationssamhället - behovet av att stärka det internationella samarbetet. KOM(98)5() slutlig. 25 fria flödet av integriteten vad gäller bearbetningen av Inom EU säkerställs den personliga personuppgifter och det s. k. sådana uppgifter genom det dataskyddsdirektivet. Enligt detta direktiv krävs bland annat att medlemsstaterna endast skall tillåta att personuppgifter överförs till tredje land om en adekvat skyddsnivå säkerställs. För att undvika att de skillnader som nu finns i fråga om skyddsnivåer hindrar det fria flödet av personuppgifter skulle det vara önskvärt att man kom överens om särskilda bestämmelser beträffande arten av de garantier som är nödvändiga för att en adekvat skyddsnivå skall säkerställas. v) Konkurrens Vad gäller frågan om konkurrenspolitiken eventuellt skall tas in i avtalet om den nya transatlantiska marknaden måste man skilja mellan konkurrensfrågor och statligt stöd. Vad gäller konkurrensfrågor har EU och Förenta staterna med framgång utvecklat ett samarbete inom ramen för det bilaterala avtalet om konkurrenspolitik frän 1991. Detta bilaterala avtal kommer under 1998 att förstärkas genom ingåendet av avtalet mellan EU och Förenta staterna om tillämpningen av aktiv hövlighet vid genomförandet av konkurrenslagstiftningen. Samarbetet mellan EU och Förenta staterna i konkurrensfrågor kommer att utvecklas vidare i sin egen takt och efter sina egna förutsättningar utanför ramen för avtalet om den nya transatlantiska agendan. tillämpas statligt stöd Vad beträffar inga kontroll- och tillståndsförfaranden motsvarande de som fastställs i artikel 92-94 i EU-tbrdraget Kommissionen bör innan förhandlingarna om den nya transatlantiska marknaden inleds undersöka om det föreligger något behov av att förhandla om regler för statligt stöd som en åtgärd för att undvika snedvridning av konkurrensen. i Förenta staterna vi) Beskattning Med hänsyn till att förmånssystem på beskattningsområdet i tilltagande grad påverkar besluten om var kapital skall placeras bör EU och Förenta staterna diskutera frågan om skadlig skattekonkurrens. EU-ministrarna har genom en överenskommelse den t december 1997 gett kraftfullt uttryck för sin beslutsamhet att angripa detta, både inom och utanför EU. Detta innefattar särskilt en uppförandekod för företagsbeskattning och åtgärder för att säkerställa ett minimum av effektiv beskattning av inkomster av sparande. I bägge fallen har medlemsstaterna åtagit sig att främja införandet av likvärdiga åtgärder i tredje land. E. ANDRA ASPEKTER AV INITIATIVET 15. VERKNINGAR FOR EU:S GEM ENSAM MA POLITIK Vad gäller den gemensamma handelspolitiken är det inte förutsett att avtalet skall innebära någon tullaweckling på förmånsbasis. Avtalet skulle i stället kunna leda fram till att samtliga tullar på industrivaror avskaffades på mest gynnad nationsbasis, förutsatt att ett tillräckligt antal tredje länder gjorde detsamma. Avtalet syftar till att minska företagens kostnader, underlätta handel, öka avsättningsmöjligheterna och höja den ekonomiska effektiviteten. Det är i detta avseende fullt förenligt med de allmänna mål för EU:s industripolitik som anges i artikel 130 i EG-fördraget. 26 Vad beträffar handeln med varor är det framför allt politiken för den inre marknaden som berörs, särskilt den del som rör fri rörlighet för varor. EU:s agerande på detta område grundar sig på de stränga gränser som i artikel 30-36 i EG-fördraget sätts för medlemsstaternas möjligheter att begränsa den fria rörligheten för varor. Enligt den tolkning som gjorts i Europeiska domstolens rättspraxis skall sådana restriktioner begränsas till vissa tvingande krav (såsom folkhälsa, säkerhet, konsumentskydd och miljö) och de är underkastade begränsningsvillkor (till exempel att åtgärden skall stå i rimlig proportion till det eftersträvade målet). Om en medlemsstat inför tekniska föreskrifter i överensstämmelse med dessa principer upprätthålls den fria rörligheten för varor genom det ömsesidiga erkännandet av lagstiftning, och vid behov kan detta stödjas genom tillnärmning av denna lagstiftning på unionsnivå. Det innebär att en produkt som lagligen har släppts ut på marknaden i en medlemsstat skall godtas på de andra medlemsstaternas marknader utan att behöva uppfylla ytterligare krav. Det finns ett antal ordningar som syftar till att förhindra att det uppstår nya hinder; bland annat har sådana beslutats i det s. k. informationsdirektivet 83/189 och rådets beslut 3052/95. Med hänsyn till den betydelse som EU tillmäter den inre marknaden och dess gradvisa införande i de central- och östeuropeiska länderna måste alla yttre handelspolitiska initiativ vara förenliga med dessa mål. Detta är inte ett förslag om att utsträcka den inre marknaden till att omfatta Förenta staterna. De principer om konvergens och ömsesidigt erkännande av rättsregler, förfaranden och praxis som anges i detta meddelande som medel för att uppnå unionens mål att befria den transatlantiska handeln med varor från tekniska hinder stöder sig emellertid på inslag i strategin för den inre marknaden. Konvergensprocessen kommer emellertid sannolikt att kräva vissa ändringar i EU:s rättsregler, förfaranden och praxis Detsamma skulle självfallet bli fallet på Förenta staternas sida. I linje med EU:s politik sedan länge och enligt rekommendationerna i WTO-avtalet om tekniska handelshinder bör bilateral konvergens eftersträvas i nära kontakt med det samarbete som sker i ett vidare internationellt sammanhang. 1 den mån utvecklingen ax- inom Internationella internationella standarder skulle komma att beröras, främst standardiseringsorganisationen (ISO) och Internationella Elektrotekniska kommittén (IEC), finns redan de ordningar på plats som behövs för att dessa standarder skall kunna antas av de europeiska standardiseringsorganen CEN (Europeiska organisationen för standardisering på standardisering), CENELEC elområdet) på standardisering telekommunikationsområdet). stort bör resultaten av överenskommelser om internationella standarder inom ramen för den nya transatlantiska marknaden därför kunna hanteras inom ramen för befintliga strukturer. (Europeiska organisationen organisationen samt ETSI (Europeiska för för I Vad beträffar ömsesidigt erkännande paraferades 1997 ett avtal om ömsesidigt erkännande mellan EU och Förenta staterna vilket omfattar en rad industrisektorer Avtalet skall enligt planerna ingås formellt och genomföras under 1998. I detta avtal som endast gäller ömsesidigt erkännande av bedömningar av överensstämmelse, slås fast att varor som tillverkats på den ena sidan om Atlanten kan provas och certifieras där enligt den andra sidans tekniska krav. Genomförandet och genomdrivandet av detta avtal kommer att kräva ett nära samarbete med medlemsstaternas myndigheter. Det rättsliga förhållandet mellan avtalet om ömsesidigt erkännande och avtalet om den nya transatlantiska marknaden kommer att behöva klargöras. 27 Generellt (och i synnerhet om det inte är fråga om bedömning av överensstämmelse) kommer ömsesidigt erkännande av rättsregler, förfaranden och praxis att ställa krav på nära prövning, med beaktande av de mål som eftersträvas i det allmännas intresse, av den regleringsstrategi som tillämpas på ömse sidor om Atlanten. Verkningarna av eventuella skillnader i strategi i detta avseende mellan EU och Förenta staterna (till exempel i fråga om tillämpningen av krav i förebyggande syfte i stället för tillämpning av principen om producentens ansvar) kommer att behöva övervägas. Syftet kommer att vara att upprätthålla allmänhetens förtroende för att kraven på skydd av hälsa, säkerhet, konsumenter och miljö, som är en grundläggande del av den inre marknaden, inte urholkas. På området handel med tjänster bör avtalet om den nya transatlantiska marknaden först och främst inriktas på liberalisering grundad på nationell behandling och - till skillnad från vad som gäller för den inre marknaden - tillämpning av värdlandets regler och på undanröjandet av begränsningar av marknadstillträdet. Det betyder att kvarvarande begränsningar av rätten till etablering i någon form av kommersiell närvaro (dotterbolag, filialer, representationskontor, o. s. v. ) skulle behöva avskaffas, i full överensstämmelse med GATS-reglerna, i EU såväl som i Förenta staterna. Avtalet om den nya transatlantiska marknaden skulle inte innebära någon ändring av bestämmelserna om den inre marknaden och inte heller betyda att Förenta staterna skulle omfattas av denna. Amerikanska företag skulle omfattas av de rättigheter som gäller pä den inre marknaden först om de uppfyllde de krav beträffande icke-diskriminering som fastställs i EG-direktiven (och som på samma sätt gäller för EG-företagen). med undantag av de fall då en frivillig överenskommelse om ömsesidigt erkännande eller harmonisering träffas inom ramen för avtalet om den nya transatlantiska marknaden. Företag frän tredje land som etablerats i Europa omfattas redan av fördelarna av den inre marknaden Den allmänna principen att fördelarna av den inre marknaden är begränsade till enheter som är etablerade inom EU och är underkastade harmoniserade bestämmelser för den inre marknaden skulle inte ändras. Amerikanska företag som önskar komma in på EU-marknaden skulle visserligen finna detta lättare, men måste ändå iaktta de regler som gäller för den inre marknaden, vilka måste följas av alla företag som önskar bedriva verksamhet inom EU (beträffande dessa inom vissa områden tack vare regler skulle en gradvis tillnärmning kunna ske regleringssamarbetet inom ramen för Avtalet om den nya transatlantiska marknaden). De måste också iaktta de regler som gäller i enskilda medlemsstater på områden där det inte finns harmoniserade föreskrifter på gemenskapsnivå. Respekten för de politiska mål som ligger till grund för förordningarna om den inre marknaden och för nationell lagstiftning skulle därför till fullo bevaras. Framsteg inom området ömsesidigt erkännande (av kvalifikationer, regleringar och andra föreskrifter, kontrollförfaranden osv. ) skulle kunna leda till att amerikanska företag och tillhandahållare av tjänster delvis kunde la omfattas av fördelarna pä den inre marknaden utan att behöva underkasta sig de relevanta EU-bestämmelserna, dock med iakttagande av likvärdiga föreskrifter i Förenta staterna. Detta skulle behöva ske pä ett sätt som varken rubbar jämvikten på den inre marknaden eller snedvrider konkurrensbetingelserna. I utbyte skulle EU-företagen fa likvärdigt tillträde till den amerikanska marknaden. Eftersom den inre marknadens sätt att fungera inte skulle komma att ändras innebär detta att EU:s gemensamma politik i huvudsak skulle påverkas via den ökade konkurrensen på 28 marknaden för olika tjänster i EU och genom behovet av att utnyttja de ökade möjligheterna för EU-företagen att få tillträde till den amerikanska marknaden. 16. INSTITUTIONELLA ASPEKTER Institutionell struktur För att säkerställa att den transatlantiska marknaden genomförs effektivt och fungerar väl och med beaktande av behovet av att bevara EU:s inre förfaranden kommer det att bli nödvändigt att inrätta en del nya institutionella strukturer. Vilka strukturer det mera exakt skulle bli fråga om är en fråga som kommer att klarna under de fortsatta förhandlingarna Sambanden med de befintliga strukturerna inom ramen för den nya transatlantiska agendan och andra befintliga arrangemang mellan EU och Förenta staterna kommer an behöva övervägas noga. Det kan vara lämpligt att inrätta följande: • En gemensam kommitté (där man antingen bygger pä befintliga strukturer eller anpassar dessa) med uppgift att övervaka genomförandet av avtalet. • En effektiv tvistlösningsmekanism. • Ett samrådsorgan bestående av parlamentariker frän EU och Förenta staterna Vetenskapligt samarbete Det kan även vara lämpligt att inrätta ett vetenskapligt rådgivande organ inom vilket bredast möjligt utbyte av vetenskaplig kunskap kan i samband med regleringsprocessen, särskilt genom att där sammanföra vetenskapsmän frän bägge sidor av Atlanten. ske Förebyggande av konflikter Syftet med den nya transatlantiska marknaden är att förhindra att det uppstår handelstvister. Den gemensamma kommittén skulle spela en viktig roll här. Förebyggandet av konflikter skulle som minimum grundas pä följande: • Klarhet beträffande parternas rättsliga skyldigheter enligt avtalet. • Främjande av öppenhet och insyn samt stöd genom en strukturerad dialog eller separata dialoger mellan berörda parter (däribland konsumenter, arbetstagare och företag). • Tillgripande av frivilliga standarder närhelst detta är möjligt utan att äventyra mal som eftersträvas i det allmännas intresse. • Ökat regleringssamarbete när nya föreskrifter i lagar eller andra författningar övervägs, lämpliga nivåer mellan genom anmälnings- och samrådsförfaranden på alla avtalsparternas offentliga myndigheter. 29 Dagligt administrativt samarbete mellan myndigheter på ömse sidor om Atlanten vilka svarar för genomförande, övervakning eller kontroll. Genomförande i inhemsk lagstiftning av åtaganden En förutsättning för att medborgarna i EU och Förenta staterna skall komma i åtnjutande av de fördelar som avtalet om den nya transatlantiska marknaden skulle innebära är att parterna effektivt införlivar de åtaganden som görs inom ramen för avtalet med sina respektive rättsliga system. Ansvaret för upprätthållandet av respekten för dessa skyldigheter enligt nationell lagstiftning åvilar sedan respektive parts rättsväsende. Tvistlösning inom ramen för avtalet Om det trots de bilaterala och nationella förfaranden som beskrivs ovan skulle uppstå tvister mellan parterna, behövs en effektiv bilateral ordning för att lösa tvisten. De närmare institutionella formerna härför skulle naturligtvis vara avhängiga av vilket slags skyldigheter som eventuellt skulle behöva hanteras, men som minimum bör följande gälla: • Ordningen skall inte utesluta möjligheten till en samförständsbaserad lösning av tvisten. • Den skall bygga på objektiva konstateranden. • Den skall erbjuda parterna (och i slutändan deras medborgare och foretag) rättssäkerhet i fråga om arten och omfattningen av de rättigheter och skyldigheter som följer av avtalet. • Den skall i rättssäkerhetens intresse genomföras relativt snabbt. • Den skall ge garantier för att resultatet kommer att godtas och genomföras av parterna. Förhållandet till WTO:s tvistlösningssvstem Ordningen enligt ovan bör vara uppbyggd pä ett sådant sätt att fortsatt integritet och effektivitet för WTO:s tvistlösningssvstem säkerställs. Den bör inte heller pä något satt begränsa parternas rätt att använda sig av WTO:s ivisllösningssystem Del närmat c förhällandet mellan de tvä förfarandena kommer i stor utsträckning (men inte uteslutande) att bli beroende av förhällandet mellan parternas grundläggande rättigheter och skyldigheter enligt WTO-avtalet respektive avtalet om den nya transatlantiska marknaden K SLUTSATS Kommissionen föreslär att rådet inom kort ingående diskuterar detta förslag. Kommissionen kommer att till rådet överlämna ett utkast till direktiv till förhandlingar om ett avtal om den nya transatlantiska marknaden som omfattar de delar som beskrivits i del föregående. 30 Bilaga EKONOMISKA NYCKELTAL Från ekonomisk synpunkt är de transatlantiska partnerna i hög grad integrerade. EU och Förenta staterna är varandras viktigaste handelspartner tjänster sammantaget) och likaså varandras viktigaste källa för och mottagare av utländska direktinvesteringar. Det ekonomiska förhällandet utmärks av en omfattande branschintern och företagsintern handel liksom av en betydande handel med halvfabrikat. Företagen pä ömse sidor om Atlanten finner i ökande utsträckning nya och innovativa sätt att göra affärer, bland annat med hjälp av elektronisk handel. (för varor och Handeln mellan de bägge parterna med varor och tjänster uppgick 1996 till mer än. 155 miljarder ecu. EU och Förenta staterna svarar vardera för ca l() % av varandras total handel med varor, som 1996 uppgick till 227 miljarder ecu. Handeln dem emellan är inte bara omfattande i absoluta tal utan också i stort sett i balans. Den transatlantiska handeln är koncentrerad till högteknologiprodukter, som uppskattas svara tor 20 °<> av den totala varuhandeln mellan EU och Förenta staterna. som framstår särskilt dynamiskt. Uppgifterna Tjänstehandelsområdet om den transatlantiska handeln med tjänster visar att tjänstehandeln mellan EU och Förenta staterna svarade för 32 % av den totala bilaterala handeln 1985 och att siffran 1905 |1 ; u|c ökat till drygt 38 %. Den sammanlagda gränsöverskridande handeln med tjänster uppgick 1996 till 128 miljarder ecu. Detta är en anmärkningsvärd ökning, men det finns fortfarande utrymme för en väsentlig handelstillväxt eftersom tjänstesektorn har blivit den största och snabbast växande sektorn i bägge ekonomierna. Tjänster svarar nu i genomsnitt foi mei an 66 % av det totala förädlingsvärdet i EU-länderna och för mer än 70 °o i Forenia staterna och svarar också för jämförbara andelar av sysselsättningen. Som jämförelse kan nämnas att tjänsternas andel av världsproduktionen uppgår till drygt 50 "o. EU och Förenta staterna är därmed världsledande på tjänstehandelsområdet och står för 47 °,> as- tjänsteexporten globalt sett. Betydelsen av investeringsverksamheten mellan FA! och horenta staterna framgår av storleken på det samlade beståndet av utländska direktinvesteringar. Båda parterna ar den största investeraren hos den andra. 1996 uppgick värdet av de sammanlagda kumulerade investeringarna mellan EU och Förenta staterna uttryckt i löpande priser till 720 miljarder USD, vilket representerar den i särklass mest omfattande investeringsrelationen i världen Värdet av EU:s investeringar i Förenta staterna uppgick till 372 miljarder USD och motsvarande siffra för Förenta staterna i EU uppskattas till 348 miljarder \]SD EU ar därmed den avgjort största investeraren i Förenta staterna och svarade för *9 "o av det samlade beståndet av utländska direktinvesleiingår 19%. Samtidigt hänförde sig 44 % a\ Förenta staternas kumulerade utländska direklinvesleringar till EU liksom betralVande den bilaterala handeln kan konstateras att del råder balans beträffande del samlade beståndet av investeringar pä ömse häll och att detta är betydande. Investeringarna har också ökat snabbt under de senaste åren med en fördubbling mellan 1989 och ll)0o. Tjänstesektorn spelar en ökande roll som mottagare av utländska direktinvesteringar - i genomsnitt svarade investeringar inom tjänstesektorn för närmare 50 % per är av de totala utländska direktinvesteringarna under perioden 1992-1995, även om huvuddelen av EU:s investeringar i Förenta staterna fortfarande går lill tillverkningssektorn 31 ISSN 1024-4506 KOM(98) 125 slutlig DOKUMENT SV 06 11 10 09 Katalognummer : CB-C0-98-173-SV-C ISBN 92-78-32315-2 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg