title: Særberetning nr. 4/98 om indførsel til fællesskabet til lavere importafgiftssats og afsætning af newzealandske mejeriprodukter og schweizisk ost, med kommissionens svar (i henhold til artikel 188 C, stk. 4, andet afsnit, i EF-traktaten)

eurovoc_concepts:
New Zealand
Switzerland
import
milk product
report
sales aid

formats: html pdf print

text: 24. 4. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 127/1 I (Meddelelser) REVISIONSRETTEN SÆRBERETNING NR. 4/98 om indførsel til fællesskabet til lavere importafgiftssats og afsætning af newzealandske mejeriprodukter og schweizisk ost, med kommissionens svar (i henhold til artikel 188 C, stk. 4, andet afsnit, i EF-traktaten) (98/C 127/01) INDHOLD Punkt Side 1. INDLEDNING. 1. 1 — 1. 7 Generelt. Årlige kvoter og finansielle følger. 1. 1 1. 2 Baggrunden for New Zealands kontingent og lavere afgiftssats for smør. 1. 3 — 1. 4 Den handelsmæssige baggrund. 1. 5 Import af newzealandsk cheddar, hele standardoste. 1. 6 — 1. 7 2. ADMINISTRATIVE PROCEDURER OG KONTROL. 2. 1 — 2. 16 Betingelser knyttet til de newzealandske smørkontingenter. 2. 1 Certifikat for smør under kontingenterne. 2. 2 — 2. 5 Licenser. 2. 6 Afsætningsrestriktioner. 2. 7 — 2. 9 Restriktioner inden for Fællesskabet. 2. 10 — 2. 11 Betingelser knyttet til ostekontingenterne. 2. 12 — 2. 14 Kontrolbestemmelser. 2. 15 — 2. 16 3. RESULTATERNE AF REVISIONEN. 3. 1 — 3. 41 Generelle bemærkninger. 3. 1 — 3. 2 Ugentlige opgørelser over smørimporten. 3. 3 Kontrol af kontingentmængderne. 3. 4 — 3. 6 Vægtangivelsernes rigtighed. 3. 7 — 3. 8 2 2 2 4 4 4 4 4 4 5 5 6 6 6 6 6 7 7 8 C 127/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 24. 4. 98 Punkt Side Overgang til fri omsætning fra toldoplag. 3. 9 — 3. 10 Overholdelse af bestemmelserne om det maksimale fedtindhold. 3. 11 — 3. 21 Overholdelse af alderskriteriet. 3. 22 Overholdelse af kriteriet om direkte fremstilling. 3. 23 — 3. 27 Afsætning. 3. 28 — 3. 36 Ost bestemt til forarbejdning — Særlige anvendelsesformål. 3. 37 — 3. 39 Berettigelse til eksportrestitutioner, når smelteost indeholder ost fra tredje- lande. 3. 40 — 3. 41 4. SCHWEIZISK EMMENTALER. 4. 1 — 4. 6 5. KONKLUSION. 5. 1 — 5. 8 Kommissionens svar. 8 8 9 10 10 11 11 12 12 15 1. INDLEDNING Generelt 1. 1. Denne beretning omhandler indførsel og afsætning af mejeriprodukter fra New Zealand importeret i perio- den 1990–1996 til lavere afgiftssatser (1) i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 1600/95 (2) og tidli- gere bestemmelser. Målet for revisionen var at undersøge, om betingelserne for anvendelse af lavere afgiftssats i henhold til ovennævnte lovgivning og afsætningsreglerne i Rådets forordning (EF) nr. 3290/94 (3) var overholdt. Beretningen omfatter også et kapitel om indførsel af schweizisk emmentaler til lavere afgiftssatser i henhold til analoge bestemmelser. Årlige kvoter og finansielle følger 1. 2. Både de fulde afgiftssatser og eksportrestitutionssat- serne er væsentligt højere end de lavere afgiftssatser gældende for de indførsler, revisionen omfattede. Er betingelserne for anvendelse af den lavere afgift ikke opfyldt, skal der betales fuld afgift. Genudføres produk- terne, kan restitutionssatsen højst udgøre den afgift, der blev opkrævet ved indførslen, mens den normale restitu- tionssats er væsentligt højere. Det er altså betragtelige beløb, der står på spil, såfremt betingelserne for indførsel eller afsætning ikke opfyldes. I 1996 var den lavere afgiftssats for smør således 868,8 ECU pr. ton, mens den fulde afgiftssats var 2 784 ECU pr. ton (4) og den fulde eksportrestitutionssats for tilsvarende EF-smør 1 561 ECU pr. ton. For den samlede 1996-kontingentmængde på 76 667 tons andrager forskellen mellem den fulde og den lavere afgiftssats ca. 146,8 mio. ECU, og forskellen mellem den lavere afgift og eksportrestitutionerne er 53 mio. ECU. Tabel 1–3 er oversigter over de årlige mængder og værdier. Disse forhold blev udvalgt til revi- sion, fordi de involverede beløb som allerede nævnt var betragtelige. (1) I forordning nr. 1600/95 er ordet »afgift« blevet ændret til »told«, men i denne beretning anvendes »afgift« hele vejen igennem. (2) EFT L 151 af 1. 7. 1995, s. 12. (3) EFT L 349 af 31. 12. 1994, s. 105. (4) 1. juli 1995–30. juni 1996. Satsen var 2 607 ECU pr. ton 1. juli 1996–31. december 1996. 24. 4. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 127/3 Newzealandske smørkontingenter: mængder, afgifter, restitutionssatser og involverede beløb TABEL 1 Kalenderår, medmindre andet er anført Kontingent- mængde (tons) Lavere afgift (ECU/ton) Fuld afgift (ECU/ton) Risikobeløb (mio. ECU) Eksport- restitutioner (ECU/ton for EF-smør) Risikobeløb (mio. ECU) (a) (b) (c) (d) (b)×((d)-(c)) (e) (b)×((e)-(c)) 1990 1991 1992 1993 1994 1995 (til 30. 6. ) 1995/96 61 340 58 170 55 000 51 830 51 830 25 915 76 667 440,2 428,5 428,5 342,8 342,8 342,8 868,8 139,5 122,5 107,2 102,3 100,4 49,6 146,8 1 658,5 1 580,5 1 639,0 1 639,0 1 561,0 1 561,0 1 561,0 74,7 67,0 66,5 67,1 63,1 31,5 53,0 2 715,5 2 535,2 2 378,9 2 317,1 2 280,0 2 257,4 2 784,0 TABEL 2 Newzealandsk cheddar bestemt til direkte forbrug Kontingent- mængde (tons) Lavere afgift (ECU/ton) Fuld afgift (ECU/ton) Risikobeløb (mio. ECU) Eksport- restitutioner kun for ched- dar med fællesskabs- oprindelse (ECU/ton) Risikobeløb (mio. ECU) (b) (c) (d) (b)×((d)-(c)) (e) (b)×((e)-(c)) 6 500 6 500 6 500 6 500 6 500 6 500 150,0 150,0 150,0 150,0 150,0 181,1 2 138,6 2 255,9 2 211,7 2 244,4 2 141,5 2 537,8 TABEL 3 12,9 13,7 13,4 13,6 12,9 15,3 1 516,8 1 516,8 1 516,8 1 369,0 1 300,6 1 374,8 8,9 8,9 8,9 7,9 7,5 7,8 Schweizisk emmentaler, gruye`re og sbrinz Lavere afgift (ECU/ton) Fuld afgift (ECU/ton) Risikobeløb (mio. ECU) Eksport- restitutioner kun for ost med fælles- skabsoprindelse (ECU/ton) Risikobeløb (mio. ECU) (c) 90,7 90,7 90,7 90,7 90,7 96,6 (d) (b)×((d)-(c)) (e) (b)×((e)-(c)) 1 905,6 1 818,7 1 721,0 1 654,0 1 432,3 1 954,2 51,5 57,7 63,1 55,6 42,9 59,6 1 593,4 1 593,4 1 593,4 1 438,0 1 366,1 1 444,1 42,6 50,2 58,1 47,9 40,8 43,2 Importeret mængde (tons) (b) 28 365 33 411 38 720 35 570 32 009 32 111 År (a) År (a) 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1990 1991 1992 1993 1994 1995 C 127/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 24. 4. 98 Baggrunden for New Zealands kontingent og lavere afgiftssats for smør 1. 3. Det Forenede Kongerige var før tiltrædelsen af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab i 1973 det traditio- nelle marked for newzealandsk smør. For at New Zea- land også efter tiltrædelsen kunne sikres adgang til dette marked og gøre sin økonomi mere alsidig, indførtes der ved protokol nr. 18 til Danmarks, Irlands og Det Fore- nede Kongeriges tiltrædelsesakt kontingenter — oprinde- lig for en periode på fem år — for importen af smør og ost fra New Zealand. Ved import under disse kontingen- ter skulle der anvendes særlige importafgifter. I henhold til protokol nr. 18 skulle disse importafgifter fastsættes på et niveau, som gjorde det muligt at afsætte mængderne af smør og ost, uden at der opstod risiko for afsætningen af smør og ost fra Fællesskabet. De særlige afgifter, der anvendtes for newzealandsk smør og ost, blev imidlertid fastsat på lavere niveauer end de satser, der anvendtes ved import af smør og ost med oprindelse uden for Fællesskabet, og var dermed faktisk lavere afgiftssatser. I det følgende benævnes de »lavere afgiftssatser«. 1. 4. Fra 1978 frem til 30. juni 1995 fortsatte importen af newzealandsk smør i henhold til protokol nr. 18. Fra 1. juli 1995 indførtes der toldkontingenter for mælk og mejeriprodukter i henhold til den landbrugsaftale, der blev indgået under de multilaterale handelsforhandlinger som et led i Uruguay-runden inden for GATT/WTO (General Agreement on Tariffs and Trade/World Trade Organization). Toldkontingentet for newzealandsk smør, som var et led i denne aftale, blev inkorporeret i Kom- missionens forordning (EF) nr. 1600/95, og de mængder, der kunne importeres under kontingentet, blev sat op fra 51 830 tons til 76 667 tons årligt. New Zealand ekspor- terer stadig ca. 32 % af sin samlede smørproduktion til EU. Den handelsmæssige baggrund 1. 5. Smør under det newzealandske kontingent impor- teres hovedsagelig af New Zealand Dairy Boards datter- selskaber i EU, som køber smørret af moderselskabet. New Zealand Dairy Board er 100 % ejet af mælkeprodu- center i New Zealand. Import af newzealandsk cheddar, hele standardoste 1. 6. I henhold til foranstaltninger i medfør af protokol nr. 18 og senere også i henhold til GATT/WTO-aftalerne blev der ud over kontingenter for newzealandsk smør også fastsat kontingenter for import af newzealandsk cheddar, hele standardoste. I henhold til protokol nr. 18 var kontingenterne og den lavere afgiftssats gældende fra 1973 til 1977. I 1978 og 1979 var der ikke fastsat et kontingent for New Zealand. Fra 1980 frem til 30. juni 1995 var importen omfattet af GATT-toldkontingentet som fastsat i Rådets afgørelse 80/271/EØF (5) og senere bestemmelser. Med virkning fra den 1. juli 1995 blev kontingentet indføjet i bilag I til forordning (EF) nr. 1600/95. Kontingentet for importen af newzealandsk cheddar, hele standardoste, lå på 6 500 tons årligt frem til 31. december 1995, hvor det blev sat op til 7 000 tons i henhold til forordning (EF) nr. 694/96 (6) som følge af forhandlingerne i henhold til artikel XXIV, stk. 6, i GATT efter Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse. 1. 7. EU importerer også newzealandsk cheddar og andre oste bestemt til forarbejdning til en lavere afgiftssats på 17,06 ECU pr. 100 kg i stedet for den fulde afgiftssats på 253,78 pr. 100 kg. I bilag I til forordning (EF) nr. 1600/95 var der fastsat et kontingent på 3 000 tons pr. år specielt for newzealandske oste frem til 31. december 1995, hvor det blev sat op til 4 000 tons ved Kommissio- nens forordning (EF) nr. 694/96. 2. ADMINISTRATIVE PROCEDURER OG KONTROL Betingelser knyttet til de newzealandske smørkontingen- ter 2. 1. Hovedparten af det smør, der fremstilles og forbru- ges i resten af EF, er usaltet og har normalt et fedtind- hold på 82–85 %, hvorved det adskiller sig fra det smør, New Zealand traditionelt markedsfører i Det Forenede Kongerige. For at sikre, at kontingentordningen opfyldte sit formål, nemlig at lade New Zealand bevare adgangen til sit traditionelle marked for smør i Det Forenede Kongerige og at beskytte producenter i andre medlems- stater, blev newzealandsk smør, som kunne indgå i kon- tingentet, defineret i Rådets forordning (EØF) nr. 858/ 81 (7). Definitionen svarede til den type, der traditionelt blev importeret i Det Forenede Kongerige. Kriterierne var, at det pågældende smør: (a) var af newzealandsk oprindelse, (b) var mindst 6 uger gammelt, (c) havde et fedtindhold på mindst 80 vægtprocent, men under 82 vægtprocent, og (d) var fremstillet direkte af mælk eller fløde. Certifikat for smør under kontingenterne 2. 2. Nøgledokumentet til attestation af, at smør kunne henføres til kontingenterne og var berettiget til de lavere afgifter i perioden fra 1981 til juni 1995, var protokol nr. 18-certifikatet. Dette dokument blev attesteret af den newzealandske High Commission, det newzealandske udstedende organ, der var godkendt til at attestere, at den i certifikatet angivne mængde smør opfyldte betingel- (5) EFT L 71 af 17. 3. 1980, s. 1. (6) EFT L 97 af 18. 4. 1996, s. 18. (7) EFT L 90 af 4. 4. 1981, s. 18. 24. 4. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 127/5 serne for at indgå i kontingentet, og at kontingentet for den pågældende periode ikke blev overskredet. Doku- mentet fremlagdes på importtidspunktet til underbygning af importangivelsen. Under protokol nr. 18-arrangemen- terne skulle importørerne ikke anføre kriterierne for at komme i betragtning på importangivelsen, og det gjorde det ikke nemmere for toldmyndighederne at foretage angivelseskontrol. 2. 3. Protokol nr. 18-certifikatet blev med virkning fra juli 1995 erstattet af IMA 1-dokumentet (8), hvori det attesteres, at kriterierne for at indgå i kontingentet er opfyldt, og New Zealand Dairy Board blev godkendt som IMA 1-udstedende myndighed. 2. 4. I henhold til artikel 28 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1600/95 kan en myndighed kun godkendes som udsteder af sådanne certifikater, såfremt den (a) er anerkendt som sådan af eksportlandet (b) forpligter sig til at kontrollere angivelserne i certifika- terne (c) forpligter sig til på anmodning at meddele Kommissio- nen og medlemsstaterne alle relevante og nødvendige oplysninger til bedømmelse af angivelserne i certifika- terne. I artikel 28 er det desuden fastsat, at Bilag VII (9) skal revideres, hvis den i litra a) nævnte betingelse ikke længere er opfyldt, eller såfremt en udstedende myndig- hed ikke opfylder en forpligtelse, den har påtaget sig. 2. 5. Endelig er det fastsat i artikel 29, at medlemssta- terne skal træffe de nødvendige foranstaltninger til at kunne kontrollere, at den ved afsnit IV indførte certifika- tordning fungerer korrekt. Licenser 2. 6. I henhold til artikel 13, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 804/68 (10) kræves der for enhver indførsel i Fællesskabet af de i forordningens artikel 1 nævnte varer (som omfatter smør) fremlagt en importlicens. I importli- censen fastsættes den afgiftssats, der skal anvendes. Kom- missionen kan kontrollere omfanget af importen gennem importlicenserne. (8) Baggrund for ordningen med IMA 1-certifikater IMA 1-certifikater (IMA: Inward Monitoring Arrangements) blev indført ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 1767/ 82 specielt med henblik på import til Fællesskabet af oste fra Schweiz til lavere afgiftssatser. Disse certifikater anvendes nu også i forbindelse med andre mejeriprodukter fra andre tredjelande. Certifikaterne er en bekræftelse på, at betingel- serne for berettigelse til lavere afgiftssatser er opfyldt. De udstedes af godkendte myndigheder i tredjelandene. (9) I bilag VII til forordning (EF) nr. 1600/95 opregnes de myndigheder, der er godkendt til at udstede IMA 1-certifika- ter. (10) EFT L 148 af 28. 6. 1968, s. 13. Afsætningsrestriktioner 2. 7. I henhold til protokol nr. 18 og senere supplerende bestemmelser kunne newzealandsk smør hverken gøres til genstand for samhandel inden for Fællesskabet eller for reeksport til tredjelande. Den 1. januar 1993 blev forbu- det mod afsætning inden for Fællesskabet ophævet, da Rådets forordning (EØF) nr. 3841/92 (11) trådte i kraft. 2. 8. Forbudet mod reeksport til tredjelande blev også ophævet ved samme forordning. Men i henhold til artikel 7, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 876/68 (12) skulle restitutionssatsen for mejeriprodukter, der genudførtes, være lig med den laveste af henholdsvis afgiftssatsen på importdatoen og restitutionssatsen på eksportdatoen. Denne regel er opretholdt i senere bestemmelser. 2. 9. I henhold til artikel 10 i forordning (EF) nr. 1600/ 95 skal newzealandsk smør i alle afsætningsled bære en påtegning, som angiver dets newzealandske oprindelse. I henhold til nævnte artikel skal Det Forenede Kongerige underrette Kommissionen om de med henblik herpå trufne foranstaltninger, som i øvrigt ikke er defineret nærmere. Restriktioner inden for Fællesskabet 2. 10. I henhold til artikel 7 i Rådets forordning (EØF) nr. 858/81 skulle Det Forenede Kongerige blandt andet træffe de nødvendige foranstaltninger til sikring af, at smør fra New Zealand, der indførtes i henhold til denne forordning, ikke anvendtes til forarbejdning, men udeluk- kende til direkte forbrug på Det Forenede Kongeriges område. Rådets forordning (EØF) nr. 1269/79 (13) inde- holdt en definition af, hvad der skulle forstås ved »di- rekte forbrug« i artikel 7. Denne restriktion blev ophævet ved artikel 4, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 3667/83 (14). 2. 11. I henhold til artikel 10, stk. 2, i forordning nr. 1600/95 må newzealandsk smør kun blandes med EF- smør, der er bestemt til direkte forbrug, i Det Forenede Kongerige. (11) EFT L 390 af 31. 12. 1992, s. 1. (12) EFT L 155 af 3. 7. 1968, s. 1. (13) I artikel 1, litra a), i Rådets forordning (EØF) nr. 1269/79 defineredes »smør til direkte forbrug« som »smør købt af endelige private forbrugere i detailhandelen til privat forbrug, herunder smør købt i detailhandelen af hoteller, restauranter, hospitaler, plejehjem, kostskoler, fængsler og lignende insti- tutioner med henblik på forplejning af personer, som bespi- ses disse steder, med undtagelse af smør købt med henblik på salg i form af andre varer til publikum gennem bagere, viktualiehandlere osv. « (14) EFT L 366 af 28. 12. 1983, s. 16. C 127/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 24. 4. 98 Betingelser knyttet til ostekontingenterne 2. 12. Newzealandsk cheddar kan indføres med den lavere afgiftssats for det newzealandske kontingent, der er godkendt i henhold til forordning (EF) nr. 1600/95 og tidligere bestemmelser, såfremt følgende betingelser er opfyldt: — osten skal have et fedtindhold i tørstoffet på mindst 50 vægtprocent — og være lagret i mindst tre måneder. 2. 13. Newzealandske oste importeret under kontingentet for ost bestemt til forarbejdning anses i henhold til artikel 2 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2967/79 (15) kun for forarbejdede, når de er blevet forarbejdet til produkter henhørende under pos. 0406 30 i den fælles toldtarif (dvs. smelteost). 2. 14. Også ved indførsel af newzealandsk cheddar skal der forelægges et IMA 1-certifikat til attestation af, at den mængde, der er anført på certifikatet, indgår i kontingentet og opfylder kvalitetskravene. Kontrolbestemmelser 2. 15. Det er en svaghed ved såvel retsforskrifterne afledt af protokol 18 som forordning (EF) nr. 1600/95, at det ikke er udtrykkeligt fastsat i disse bestemmelser, at med- lemsstaterne skal kontrollere kontingentmængderne og også kontrollere, at de gældende betingelser er opfyldt. De eneste gældende kontrolbestemmelser er de ret gene- relle, der er fastsat i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/ 92 (16) om indførelse af en EF-toldkodeks. I henhold til toldkodeksen, som finder anvendelse på alle former for import, skal der foretages dokumentkontrol, som omfat- ter selve angivelsen og de vedlagte dokumenter. Kodeksen giver også mulighed for undersøgelse af varerne, eventuelt ledsaget af en prøveudtagning med henblik på laborato- rieanalyse, samt mulighed for efterfølgende kontrol af handelsdokumenter. Ansvaret for at foretage sådan kon- trol påhviler de nationale toldmyndigheder. 2. 16. I henhold til Kommissionens forordning (EØF) nr. 3038/89 (17) og senere i henhold til Kommissionens forordning (EØF) nr. 3885/92 (18) og Kommissionens forordning (EØF) nr. 3618/93 (19) skulle myndighederne i Det Forenede Kongerige frem til den 30. juni 1995 senest ved udgangen af hver uge blandt andet underrette Kom- missionen om: (a) de mængder smør, der var indført i Det Forenede Kongerige i løbet af den foregående uge (15) EFT L 336 af 29. 12. 1979, s. 23. (16) EFT L 302 af 19. 10. 1992, s. 1. (17) EFT L 291 af 10. 10. 1989, s. 45. (18) EFT L 391 af 31. 12. 1992, s. 18. (19) EFT L 328 af 29. 12. 1993, s. 23. (b) de i Det Forenede Kongerige oplagrede mængder smør, som var kendt på den senest foregående dato (c) de mængder smør, som var solgt på Det Forenede Kongeriges marked i løbet af den foregående uge (d) de kumulerede mængder smør fra den 1. januar det pågældende år og til indberetningstidspunktet (e) de mængder smør, som var under transport fra New Zealand til Det Forenede Kongerige, med angivelse af den forventede ankomst (f) salgspriserne for smør på første afsætningsstadium. Ovennævnte bestemmelser var gældende for newzea- landsk smør, der skulle undergives eller var undergivet den særlige import(kontingent)ordning. 3. RESULTATERNE AF REVISIONEN Generelle bemærkninger 3. 1. Ved revisionen konstateredes der alvorlige svaghe- der i kontrollen af, om betingelserne for berettigelse til præferenceafgiftssatserne var opfyldt. De væsentligste resultater kan sammenfattes således: (a) Myndighederne i Det Forenede Kongerige havde ikke krævet licenser for importen af newzealandsk smør i hele den periode (22 1/2 år), hvor protokol nr. 18-arrangementerne var gældende. De anfører som begrundelse herfor, at retsgrundlaget for bestemmel- serne om, at der skulle fremlægges importlicenser (Rådets forordning (EØF) nr. 804/68), var artikel 42 og 43 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, mens retsgrundlaget for importen af new- zealandsk smør var protokol nr. 18 samt de forskel- lige råds- og kommissionsforordninger afledt af denne protokol. I juli 1997 erklærede Kommissionen, at arrangementerne i henhold til protokol nr. 18 og senere supplerende retsakter efter dens opfattelse var en fravigelse af de almindelige fællesskabsregler for import af landbrugsprodukter, og at newzealandsk smør følgelig ikke var omfattet af bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 804/68. Det er Rettens opfat- telse, at protokol nr. 18 og de senere supplerende retsakter, for så vidt angår de områder, de udtrykke- ligt omhandler, men ikke andre områder, er undtagel- ser, og at de dermed afviger fra de generelle bestem- melser for smørimport, som fastsat i forordning (EØF) nr. 804/68 og gennemførelsesbestemmelserne hertil. Hverken protokol nr. 18 eller de senere retsak- ter omhandler udtrykkeligt importlicenser eller inde- holder, som fastsat i artikel 13 i forordning (EØF) nr. 804/68, bestemmelser om, at der ikke skal udstedes licenser. Undtagelser fra generelle bestemmelser bør i øvrigt principielt fortolkes restriktivt. Eftersom de 24. 4. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 127/7 generelle bestemmelser om importlicenser fortsat var gældende for importen af newzealandsk smør, burde man have krævet importlicenser. Konsekvensen af, at der ikke blev krævet importlicenser, var, at der blev fjernet et centralt element i kontrollen af, at import- kontingenterne for newzealandsk smør ikke blev overskredet. Det er derfor et spørgsmål, om al import fra New Zealand er sket på et korrekt grundlag. Kommissionen påpeger, at det certifikat, der skulle fremlægges i henhold til forordning (EØF) nr. 858/81 (og senere forordninger), var en særlig importproce- dure, der var en fravigelse af den generelle importpro- cedure i medfør af forordning (EØF) nr. 804/68, i henhold til hvilken der skal fremlægges importlicen- ser. Kommissionen tager imidlertid ikke i betragtning, at denne særlige procedure ikke var gældende i årene 1973–1981, hvor der heller ikke blev anmodet om fremlæggelse af importlicenser. I øvrigt har der i henhold til forordning (EF) nr. 1600/95 siden 1995 skullet fremlægges både et tilsvarende certifikat (IMA 1-certifikatet) og importlicenser. Dette bekræfter, at de to procedurer er forskellige, og at den ene proce- dure juridisk set ikke kan udelukke den anden. (b) Toldmyndighederne i Det Forenede Kongerige havde aldrig undersøgt, om kontingentlofterne var over- holdt, hverken når angivelserne blev antaget til fri omsætning af produkterne eller efterfølgende på grundlag af handelsdokumenter. Toldmyndighederne i Det Forenede Kongerige forklarede denne alvorlige mangel i kontrollen med, at de ikke havde nogen grund til at betvivle, at de protokol nr. 18- og IMA 1-certifikater, de udstedende myndigheder havde atte- steret, var korrekte. (c) Toldmyndighederne i Det Forenede Kongerige havde ikke kontrolleret, om vægtangivelserne var korrekte. (d) Toldmyndighederne i Det Forenede Kongerige havde ikke udtaget prøver med henblik på laboratorieanaly- ser af fedtindholdet i de importerede produkter. (e) Toldmyndighederne kan i henhold til toldkodeksens artikel 78, stk. 2, foretage efterfølgende kontrol af angivelserne, og i henhold til artikel 28, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 1600/95 havde Kommissio- nen og medlemsstaterne med virkning fra den 1. juli 1995 haft adgang til alle relevante oplysninger, men trods disse bestemmelser havde hverken Kommissio- nen eller myndighederne i Det Forenede Kongerige i de seks måneder frem til 31. december 1995 anmodet New Zealand Dairy Board (som udstedende myndig- hed) om oplysninger til bedømmelse af angivelserne i IMA-certifikaterne. (f) Kommissionens ansvarlige tjenestegrene havde ikke systematisk ført tilsyn med præferenceindførslerne og havde aldrig undersøgt dette område. (g) Toldmyndighederne i Det Forenede Kongerige havde aldrig kontrolleret efterfølgende, om kontingentkrite- rierne var opfyldt. 3. 2. På grund af disse svagheder ved kontrollen er der ikke sikkerhed for, at de gældende regler og betingelser for import af newzealandsk smør og ost med præferen- ceafgiftssatser var overholdt i den periode, revisionen omfattede. I de følgende punkter belyses følgerne af de væsentligste konstaterede svagheder. Toldmyndighederne i Det Forenede Kongerige havde i realiteten forladt sig 100 % på de certifikater, de newzealandske myndigheder havde udstedt i henhold til protokol nr. 18 og forordning (EF) nr. 1600/95. Ugentlige opgørelser over smørimporten 3. 3. Det materiale, myndighederne i Det Forenede Kon- gerige skulle udarbejde i henhold til Kommissionens forordning (EØF) nr. 3038/89, 3885/92 og 3618/93, blev fremsendt til Kommissionen af Det Forenede Kongeriges ministerium for landbrug, fiskeri og ernæring, som fik oplysningerne fra New Zealand High Commission i form af ugentlige opgørelser udarbejdet på grundlag af oplys- ninger fra den importerende virksomhed. Hverken Det Forenede Kongeriges ministerium for landbrug, fiskeri og ernæring eller Kommissionen kontrollerede systematisk, om disse opgørelser var korrekte. Toldmyndighederne i Det Forenede Kongerige fik ikke kopier af disse ugentlige opgørelser. Kontrol af kontingentmængderne 3. 4. Allerede sidst i maj 1995 var kontingentet for newzealandsk smør for perioden 1. januar–30. juni 1995, der i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 3232/94 (20) var fastsat til 25 915 tons, opbrugt. Alligevel overgik i juni 1995 352,525 og 319,2 tons newzealandsk smør til fri omsætning til den lavere afgiftssats gældende for det newzealandske kontingent. Toldmyndighederne i Det Forenede Kongerige havde ikke bemærket, at disse mængder oversteg kontingentet for den pågældende periode. 3. 5. Den 23. november 1995 havde myndighederne i Det Forenede Kongerige ikke indsendt den opgørelse for ugen, der udløb den 2. juli, til Kommissionen, selv om de var forpligtet hertil i henhold til artikel 4 i forordning (EØF) nr. 3618/93. Opgørelsen skulle have omfattet de kumulerede mængder newzealandsk smør, der var toldbe- handlet under kontingentet i perioden 1. januar–30. juni 1995. Efter at Retten havde anmodet Kommissionen om en kopi af denne opgørelse, afgav importøren den 20. december 1995 en frivillig erklæring til toldmyndighe- derne i Det Forenede Kongerige om, at kontingentet for perioden 1. januar–30. juni 1995 var overskredet, og han tilbød at betale den lavere importafgift på 868,8 ECU pr. ton, der var gældende med virkning fra den 1. juli 1995. 3. 6. Retten aflagde i januar 1996 besøg hos den anden importør, og den 2. februar 1996 afgav også denne en (20) EFT L 338 af 28. 12. 1994, s. 12. C 127/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 24. 4. 98 frivillig erklæring om, at kontingentet for perioden 1. januar–30. juni 1995 var overskredet. Importøren tilbød at betale den lavere afgiftssats, der anvendtes efter den 1. juli 1995. Toldmyndighederne i Det Forenede Kongerige accepterede dette tilbud uden diskussion. Siden hen er der imidlertid udstedt indtægtsordrer på 1,3 mio. ECU sva- rende til den fulde afgiftssats. 3. 10. Det fremgik af Rettens undersøgelse af lagerre- gistre og toldangivelser vedrørende transaktioner, hvor smørpartier havde været oplagret på toldoplag, at smør, der ifølge registrene havde været oplagret på toldoplag fra december 1994 til februar 1996, faktisk var blevet udlagret og anvendt i maj 1995, uden at der var betalt afgifter. I dette tilfælde skønner Retten, at der er betalt ca. 1,2 mio. ECU for lidt i afgifter. Toldmyndighederne i Det Forenede Kongerige er nu i færd med at undersøge sagen. Vægtangivelsernes rigtighed 3. 7. Smør under kontingenterne angives i kartoner på 24, 25 eller 26 kg, afhængigt af typen af standardembal- lage. Som følge af gældende handelsbestemmelser overfyl- des kartonerne imidlertid systematisk. De oplysninger, New Zealand Dairy Board har fremlagt, viser, at for smør, der påfyldes kartoner i flydende form, er der i gennemsnit en overvægt på 66 g pr. 24 kg, mens der for smør, der påfyldes på kartoner i fast form, er en gen- nemsnitlig overvægt på 17 g pr. 25 kg. For oste er overvægten pr. blok på 20 kg i gennemsnit 148 g. 3. 8. Sådan overvægt er forståelig fra et handelsmæssigt synspunkt, men i henhold til Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 (21) om gennemførelsesbestemmelser til EF-toldkodeksen er det nettovægten, der skal angives for importerede produkter. Og selv om der procentuelt er tale om meget begrænset overvægt, er den samlede mængde så mange tons, at der kan gå betragtelige beløb tabt i importafgifter. Toldmyndighederne i Det Forenede Kongerige har hidtil anslået de for lidt betalte afgifter for det i perioden 1. 3. 1994–30. 6. 1995 til ca. 209 000 ECU. For smør er overvægten endnu ikke opgjort endeligt. samlede ostekontingents overvægt Overgang til fri omsætning fra toldoplag (22) 3. 9. Varer kan overgå til fri omsætning direkte ab skib, eller de kan henføres under toldoplagsproceduren og anbringes på et toldoplag og derefter overgå til fri omsætning. Afgiften betales, når produkterne angives til overgang til fri omsætning. Hovedparten af newzealandsk smør og ost indlagres i første omgang på et toldoplag. Newzealandsk smør angives til overgang til fri omsæt- ning, når det udlagres fra toldoplag og ompakkes fra standardkartonerne med vægt på 24, 25, eller 26 kg. Overholdelse af bestemmelserne om det maksimale fedt- indhold 3. 11. I september 1995 udtog nederlandske toldmyndig- heder stikprøver af en ladning på 504 tons newzealandsk smør, der var angivet til overgang til fri omsætning i Nederlandene under det newzealandske kontingent, med henblik på laboratorieanalyse af fedtindholdet. Analy- serne viste et fedtindhold på over 82 %. Der blev derfor pålagt afgifter efter den fulde gældende sats, og den importerende virksomhed blev afkrævet et supplerende beløb på ca. 1 mio. ECU, dels på grund af for lav vægtangivelse, dels fordi produkterne ikke var berettigede til lavere importafgifter. Importøren har appelleret denne afgørelse med henvisning til, at metoden, der blev anvendt ved udtagningen af stikprøven, var uegnet, og analyseresultaterne dermed upålidelige. 3. 12. I strid med Rådets forordning (EØF) nr. 1552/ 89 (23) underrettede de nederlandske toldmyndigheder først i april 1997 Kommissionen om de konstaterede uregelmæssigheder, og de informerede ikke toldmyndig- hederne i Det Forenede Kongerige om sagen som fastsat i artikel 11 og 12 i Rådets forordning (EØF) nr. 1468/ 81 (24). Kommissionen kunne derfor hverken underrette andre medlemsstater om de betydelige risici eller selv foretage kontrol. 3. 13. New Zealand Dairy Board kontrollerer kvaliteten af smør, der fremstilles af uafhængige mejerier, ved hjælp af fremstillingsspecifikationer og en vejledning i kvalitets- kontrol. New Zealand Dairy Board-specifikationerne omfatter grænseværdier for vand- og saltindhold, indhold af fedtfrit mælketørstof samt minimumsfedtindhold. I New Zealand Dairy Boards vejledning i kvalitetskontrol er beskrevet, hvilken form for laboratorietest mejerierne skal udføre for at sikre, at fremstillingsspecifikationerne bliver overholdt, hvilke metoder de skal anvende, samt hvor hyppigt sådanne test skal foretages. Er grænsevær- dierne ikke overholdt, kan New Zealand Dairy Board enten afvise smørret eller godkende det og pålægge meje- riet en sanktion. (21) EFT L 253 af 11. 10. 1993, s. 1. (22) På et toldoplag kan varer oplagres mod sikkerhedsstillelse, før der betales afgift og de overgår til fri omsætning. (23) EFT L 155 af 7. 6. 1989, s. 1. (24) EFT L 144 af 2. 6. 1981, s. 1. 24. 4. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 127/9 3. 14. Indtil august 1995 var der ikke fastsat et maksi- mumsfedtindhold i New Zealand Dairy Boards specifika- tioner for hovedparten af det newzealandske kontingent- smør. Derfor godkendte New Zealand Dairy Board, at der indgik smør med et højere fedtindhold end tilladt for kontingentet i det kontingent, der blev afskibet til Fælles- skabet. 3. 15. Ifølge New Zealand Dairy Board har der aldrig været drøftelser med Europa-Kommissionen om fortolk- ningen af fedtindholdsklausulen. New Zealand Dairy Board forstår derfor klausulen derhen, at det samlede årlige gennemsnit for smør importeret i EU skal over- holde fedtindholdsparametrene. Retten finder dette i strid med gennemførelsesbestemmelserne toldkodeksen, hvor det kræves, at varernes beskrivelse og mængde skal stemme nøje overens med de varer, der angives til over- gang til fri omsætning i henhold til den pågældende importangivelse. til 3. 16. Retten undersøgte en stikprøve på 361 test udført i årene 1991–1996. De udvalgte test dækkede de forskel- lige typer smør, som den største newzealandske produ- cent af smør til EU-kontingentet fremstillede. Undersøgel- sen viste, at en stor procentdel (69 %) af dette mejeris smørproduktion i perioden 1991–1996 havde et fedtind- hold, der oversteg maksimumsgrænsen. Andre dokumen- ter og test viser, at andre newzealandske mejerier havde samme problem. 3. 17. Eftersom der ved denne undersøgelse konstatere- des så mange tilfælde, hvor smørret havde et fedtindhold på 82 % eller derover, anmodede Retten New Zealand Dairy Board om — og fik — alt tilgængeligt laboratorie- testmateriale vedrørende smør, som var fremstillet på dette mejeri og overgået til fri omsætning under det newzealandske kontingent i perioden 1. januar 1994–31. juli 1996. 3. 18. Rettens analyse af dette materiale viser, at 65 % af dette mejeris smørproduktion, som blev afskibet til EU i perioden 1. januar 1994–31. december 1994, og 54 % af den smørproduktion, der blev afskibet til EU i perioden 1. januar 1995–30. juni 1995, ikke overholdt den maksi- male grænse for fedtindholdet, der var fastsat for newzea- landsk smør i Rådets forordning (EØF) nr. 3610/93, som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 3232/94. Det tilladte maksimale fedtindhold var overskredet med mel- lem 0,1 % og 1,5 %, svarende til mellem 5 % og 75 % af den margin på 2 %, der er fastsat for newzealandsk kontingentsmør. New Zealand Dairy Board er blevet opfordret til at fremlægge beviser, der gendriver denne analyse, men har ikke gjort det. 3. 19. New Zealand Dairy Board mente ikke, at de pågældende resultater kunne anvendes, eftersom hverken Europa-Kommissionen eller myndighederne i medlemssta- terne havde beskæftiget sig med spørgsmålet om metode eller frekvens i forbindelse med testning af fedtindhold. Desuden mente New Zealand Dairy Board, at der var en række tekniske årsager til, at der ikke kunne drages holdbare konklusioner af resultaterne. Retten bemærker, at testresultaterne blev opnået med anvendelse af en testmetode, der er foreskrevet i New Zealand Dairy Boards vejledning i kvalitetskontrol, at denne metode er den samme som den, Internationalt Mælkeriforbund (IDF) har opstillet, og som er godkendt som EU- reference-metoden, samt at New Zealand Dairy Board på grundlag af resultaterne af denne test tager stilling til, om smørret opfylder specifikationskravene, og dermed, om det kan godkendes eller må afvises. 3. 20. Ud fra det antal tilfælde, hvor maksimumsfedtind- holdet er overskredet i perioden 1. januar 1994–30. juni 1995, skønnes det, at der er betalt ca. 67 mio. ECU for lidt i afgifter for dette mejeris smørproduktion bestemt til detailsalg i EU i samme periode. Ca. 65 mio. ECU af dette beløb kan tilbagesøges. Dette skøn er baseret på, at der skal betales den væsentligt højere fulde importafgift for smør med et fedtindhold på 82 % eller derover, uanset hvor ubetydelig overskridelsen er procentuelt. Hvis smør fremstillet på andre mejerier i denne periode havde samme fedtindhold på 82 % eller derover, er der muligvis betalt yderligere ca. 24 mio. ECU for lidt. New Zealand Dairy Board finder det ikke rimeligt at ekstrapolere resultaterne fra e´t mejeri til kontingentsmør fra andre mejerier. New Zealand Dairy Board har imidlertid ikke efterkommet en anmodning om at fremlægge laboratorie- testdata fra de andre mejerier. Anvendes den samme procent på alt newzealandsk kontingentsmør i perioden 1990–1993, hvor fristen for at indlede tilbagesøg- ningsprocedure er overskredet, kan det skønnes, at der er betalt ca. 287 mio. ECU for lidt i importafgifter. i Det Forenede Kongerige 3. 21. Toldmyndighederne foretog heller ikke fysisk kontrol af newzealandsk ched- dar på det tidspunkt, hvor importangivelserne blev anta- get, eller efterfølgende kontrol af, om betingelserne var opfyldt. Navnlig blev der ikke udtaget stikprøver til analyse af fedtindholdet. Retten har ved stikprøvekontrol imidlertid ikke konstateret bevis på, at bestemmelserne om fedtindholdet var fraveget. Overholdelse af alderskriteriet 3. 22. Ligesom andre kriterier for importkontingenterne var kriteriet om, at det importerede smør skulle have en bestemt alder, ikke på noget tidspunkt blevet kontrolleret af toldmyndighederne i Det Forenede Kongerige. Retten har undersøgt et udvalg af protokol nr. 18-certifikater og de underbyggende produktionslister for smør, der var overgået til fri omsætning direkte ab skib. Fire af de 98 C 127/10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 24. 4. 98 undersøgte tilfælde rejste tvivl med hensyn til, om smør- ret opfyldte alderskriteriet. I et af disse tilfælde blev der fundet evident bevis for, at fremstillingsdatoerne var angivet forkert i forsendelsesdokumenterne, så smørret kunne indgå i kontingentet. I tre af tilfældene havde toldmyndighederne i Det Forenede Kongerige ikke kon- trolleret, om alderskriteriet var opfyldt, selv om der var angivet korrekte fremstillingsdatoer. for smør importeret før 1. juli 1995. Med forbehold af resultatet af disse appelsager skønner Retten, at der er betalt 29 mio. ECU for lidt i afgifter. 3. 27. Sagen er også indbragt for Tvistbilæggelsesorganet under Verdenshandelsorganisationen (WTO), som skal træffe afgørelse om, hvorvidt dette smør falder ind under kontingentet under GATT/WTO-aftalen, der var gæl- dende fra 1. juli 1995. Dette organs afgørelse forventes at foreligge i september i år. Overholdelse af kriteriet om direkte fremstilling Afsætning 3. 23. Et af kriterierne for, at importeret smør kan komme i betragtning, er, at det skal være fremstillet direkte af mælk eller fløde. Siden 1990 er »smørbart« smør, som fremstilles af koncentreret smør, imidlertid overgået til fri omsætning under kontingentet. Kommis- sionen mener ikke, at sådant smør kan indgå i kontingen- tet, dels fordi fremstillingsprocessen er indirekte, dels fordi koden i den kombinerede nomenklatur ikke er omfattet af bilag I til forordning (EF) nr. 1600/95, som ændret ved forordning (EF) nr. 1170/96. To andre typer smør fremstillet af koncentreret smør er også overgået til fri omsætning under kontingentet. 3. 24. New Zealand Dairy Board har anført som argu- ment over for Europa-Kommissionen, at fraktioneret smør fremstilles direkte af mælk eller fløde, fordi proces- sen er kontinuerlig. Dette argument har Europa-Kommis- sionen forkastet, idet den hævder, at det fremgår af New Zealand Dairy Boards egne fremstillingsspecifikationer, at fremstillingsprocessen består i rekombinering af koncen- treret smør med vand og/eller andre mejeriprodukter. 3. 25. Importøren appellerede denne afgørelse til »VAT and Duties Tribunal« i Det Forenede Kongerige, som har undersøgt bevismaterialet i denne importsag på grundlag af to vareprøver af de pågældende typer smør fremstillet i 1996, da EU og New Zealand allerede havde taget spørgsmålet om direkte fremstilling op. Derfor er dette smør måske ikke fremstillet på samme måde og af samme råvarer som det smør, der omtales i punkt 3. 23. »The Tribunal« afgav kendelse om, at smørret i de to vareprø- ver er støtteberettiget i henhold til forordning (EF) nr. 1600/95. Toldmyndighederne i Det Forenede Kongerige har appelleret denne kendelse. 3. 26. »The Tribunal« byggede kendelsen på sin fortolk- ning af ordlyden »der er direkte fremstillet af mælk eller fløde« i forordning (EF) nr. 1600/95. Desuden påpeger »The Tribunal«, at kendelsen kun vedrører de to vare- prøver og ikke smør fremstillet ved en væsentligt anderle- des proces. Importøren har også appelleret de tillægsafgif- ter, toldmyndighederne i Det Forenede Kongeriges har opkrævet 3. 28. Myndighederne i Det Forenede Kongerige fulgte ikke artikel 10 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1600/95, da de undlod at underrette Kommissionen om de foranstaltninger, der var truffet til at kontrollere markedsføringen og blandingen af newzealandsk smør. Desuden havde toldmyndighederne i Det Forenede Kon- gerige aldrig foretaget kontrol af afsætningen af newzea- landsk smør i perioden 1. juli 1995–30. juni 1996. 3. 29. Under revisionen konstaterede Retten, at næsten alt newzealandsk smør importeret med henblik på salg til detail- eller engrosleddet faktisk var blevet solgt til sådanne afsætningsled. Da Retten skønnede, at risikoen for, at sådanne partier efterfølgende var blevet reekspor- teret, var minimal, foretog den ikke yderligere kontrol af sådanne transaktioner. Toldmyndighederne i Det Fore- nede Kongerige foretog på Rettens anmodning stikprøve- kontrol af de resterende små mængder, der især var blevet afsat til restauranter. Der konstateredes ingen uregelmæssigheder. 3. 30. Det smør, der blev importeret til anvendelse i industrien, blev solgt enten til smelteostproducenter eller til producenter af koncentreret smør. På grundlag af revisionen af afsætningen af dette smør skønner Retten, at ca. en tredjedel blev iblandet i smelteost. En lille del af denne smelteost blev eksporteret med eksportrestitutio- ner. 3. 31. Ca. 67 % af industrismørret blev solgt til produ- center af smørkoncentrat, som bl. a. anvendte det inden for rammerne af forordning (EØF) nr. 570/88, hvorved de opnåede fællesskabsstøtte for smør til fremstilling af konditorvarer mv. Newzealandsk smør er ikke udelukket fra denne ordning, i den udstrækning det anvendes til fremstilling af koncentreret smør, som opfylder betingel- serne i forordning (EØF) nr. 570/88. 3. 32. Støttesatsen i henhold til forordning (EØF) nr. 570/88 svarer til 126 ECU pr. 100 kg smør. Den lavere importafgiftssats for newzealandsk kontingentsmør er 86,88 ECU pr. 100 kg. Ved at tillade, at bestemmelserne i denne forordning blev anvendt på newzealandsk smør, 24. 4. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 127/11 har EU ydet et nettotilskud til smør på 39,12 ECU pr. 100 kg. Retten tvivler på, om det er berettiget at anvende den fulde støttesats i henhold til forordning (EØF) nr. 570/88 (25) på newzealandsk smør. Det skønnes, at der i perioden 1. 7. 1995–30. 6. 1996 blev anvendt 10 500 tons newzealandsk smør i henhold til bestemmelserne i forord- ning (EØF) nr. 570/88 med støtte på i alt ca. 13,2 mio. ECU og årlige nettoomkostninger for EU på 7,7 mio. ECU (26). 3. 33. Kommissionen har to gange henstillet til Forvalt- ningskomite´en, at der indføres en regel om, at alt smør, der anvendes inden for rammerne af forordning (EØF) nr. 570/88, skal være af EU-oprindelse. Komite´en har forkastet forslaget med henvisning til, at det ville være alt for vanskeligt at kontrollere et sådant krav. Retten deler ikke dette synspunkt, for forordning (EØF) nr. 570/88 indeholder allerede bestemmelser om fysisk kontrol og dokumentkontrol af råvarer og færdige produkter. 3. 34. Under revisionen konstateredes det også, at en italiensk virksomhed i 1995 og 1996 enten havde impor- teret direkte eller købt i fri omsætning og betalt afgift for henholdsvis 888 tons og 1 734 tons newzealandsk smør. Alt dette smør var overgået til fri omsætning til den lavere afgiftssats. Hovedparten af det var enten blevet pakket om eller blandet med EU-smør og solgt i 25 kg- kartoner til anvendelse i industrien. I strid med artikel 10, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1600/95 var det ikke anført på fakturaen eller emballagen, at smørret var af newzea- landsk oprindelse, og heller ikke, at det var en blanding af smør fra New Zealand og smør fra EU. i 3. 35. Kommissionen har bekræftet, at artikel 10 forordning (EF) nr. 1600/95 var overtrådt, fordi smørrets newzealandske oprindelse ikke var angivet på emballagen, og at medlemsstatens myndigheder skal pålægge sanktio- ner for denne overtrædelse. 3. 36. Endelig blev der sporet 56 tons smør til Danmark, hvor det var blevet forarbejdet til butteroil og derefter eksporteret til Thailand med eksportrestitutioner, der var højere end den afgift, der var opkrævet ved importen. Ved forarbejdning af smør til butteroil ændres smørrets oprindelse ikke. Restitutionerne ved butteroileksporten burde derfor maksimalt have svaret til afgifterne opkræ- (25) Eksportrestitutionssatsen for mejeriprodukter er den laveste af henholdsvis afgiftssatsen fastsat på importdatoen og resti- tutionssatsen anvendt på eksportdatoen. (26) Newzealandsk smør omfattet af forordning (EØF) nr. 570/88 fortrænger EU-smør fra dets markeder. Der skal derfor findes andre markeder, typisk ved hjælp af eksportrestitutio- ner på 160 ECU pr. 100 kg. De ekstra nettoomkostninger pr. 100 kg, det påfører EU at lade newzealandsk smør omfatte af støtte i henhold til forordning (EØF) nr. 570/88, er derfor forskellen mellem den lavere importafgiftssats på 86,88 ECU og den tilsvarende støttesats i henhold til forordning (EØF) nr. 570/88 på 126 ECU, dvs. 39,12 ECU plus forskellen mellem forordning (EØF) nr. 570/88-støtten på 126 ECU og eksportrestitutionssatsen på 160 ECU, dvs. 34 ECU. vet ved importen. Det konstateredes, at der i dette tilfælde er betalt ca. 57 000 ECU for meget i restitutio- ner, og de kan tilbagesøges. Ost bestemt til forarbejdning — Særlige anvendelsesfor- mål 3. 37. I henhold til artikel 2 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2967/79 anses oste, der indføres under ordnin- gen for oste til forarbejdning til særlige anvendelsesfor- mål, kun for forarbejdede, når de er forarbejdet til produkter henhørende under pos. 0406 30 i den fælles toldtarif (dvs. smelteost). Anvendes osten til fremstilling af et andet produkt, skal der betales den fulde afgifts- sats. 3. 38. Ost til forarbejdning må kun anvendes til særlige formål, såfremt importøren og den, der anvender osten, har skriftlig bevilling til at bruge osten til det omtalte formål. En af de bevillinger, myndighederne i Det Fore- nede Kongerige har udstedt, drejede sig om ost, der skulle anvendes til fremstilling af ostesauce. Forordning (EØF) nr. 2967/79 giver ikke hjemmel til sådan anvendelse. 3. 39. Kommissionen har støttet Rettens synspunkt, at ostesauce ikke kan anerkendes som et særligt anvendel- sesformål. Det skønnes derfor, at der skal betales supple- rende afgifter på i alt 1,5 mio. ECU. Toldmyndighederne i Det Forenede Kongerige udstedte en indtægtsordre, men den blev siden hen trukket tilbage på grund af en administrativ fejl. Under de givne omstændigheder burde myndighederne i Det Forenede Kongerige overdrage dette beløb til Fællesskabet. Berettigelse til eksportrestitutioner, når smelteost indehol- der ost fra tredjelande 3. 40. Restitutionssatsen for smelteost varierer mellem 14 og 120 ECU pr. 100 kg afhængigt af sammensætning og bestemmelsessted. For hovedparten af smelteosten er sat- sen væsentligt højere end den lavere importafgift på 17,06 ECU pr. 100 kg. I henhold til artikel 17, stk. 11, i forordning (EØF) nr. 804/68 skal restitutionssatsen ved genudførsel af mejeriprodukter med oprindelse i tredje- lande være den laveste af henholdsvis restitutionssatsen og afgiftssatsen ved importen. Kommissionen har imidler- tid ikke indført klare regler, og derfor er der ydet den fulde eksportrestitutionssats for smelteost, der indeholder ost fra tredjeland importeret til lavere afgiftssats. 3. 41. Retten aflagde revisionsbesøg hos fem smelteost- producenter for at undersøge anvendelsen af newzea- landsk ost til forarbejdning og det endelige bestemmelses- sted for det forarbejdede produkt. Tre virksomheder havde truffet foranstaltninger til at sikre, at produkter fra tredjelande kun blev anvendt til fremstilling af smelteost C 127/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 24. 4. 98 til konsum inden for EF. To havde ansøgt om restitutio- ner beregnet med den fulde sats for produkter, der indeholdt newzealandsk ost — i disse tilfælde var der dog tale om relativt små mængder. 4. SCHWEIZISK EMMENTALER 4. 1. EU har traditionelt været det største marked for schweizisk ost. Der har været en toldpræferenceordning med lavere importafgiftssatser i kraft siden 1968. Forord- ning (EF) nr. 1600/95 er det gældende retsgrundlag for import af emmentaler, gruye`re, sbrinz og appenzell fra Schweiz til den lavere afgiftssats på 9,66 ECU pr. 100 kg i stedet for den fulde sats på 195,42 ECU pr. 100 kg. De pågældende oste er bestemt både til direkte konsum og til fremstilling af smelteost. 4. 2. Der er ikke fastsat et bestemt kontingent, så omfan- get af importen kan kontrolleres. I stedet beskyttes EF- producenterne gennem betingelsen om, at minimumspri- serne franko grænse skal overholdes. Afgiftssatserne varierer efter størrelsen af minimumsprisen franko grænse. For eksempel blev minimumsprisen, der udløser den laveste afgiftssats på 9,66 ECU pr. 100 kg under forordning (EF) nr. 1600/95, fastsat til 430,62 ECU pr. 100 kg. 4. 3. Såvel i forordning (EF) nr. 1600/95 som i tidligere bestemmelser er det fastsat, at der ved import af schwei- zisk ost kun kan anvendes lavere afgiftssats, såfremt der forelægges et IMA 1-certifikat. Den godkendte udste- dende myndighed er »Union suisse du commerce de fromage SA«. Med udstedelsen af IMA 1-certifikatet skulle »Union suisse du commerce de fromage SA« atte- stere, at oplysningerne i IMA 1-blanketten var korrekte, udtømmende og i overensstemmelse med gældende fælles- skabsbestemmelser, og at der for de på certifikatet angivne produkter ikke ville blive ydet køberen nogen godtgørelse eller præmie eller anden form for dekort, hvorved det pågældende produkt ville få en lavere værdi end den for produktet fastsatte minimumsimportværdi. »Union suisse du commerce de fromage SA« udstedte IMA-certifikater, men stod også for en stor andel af salget af emmentaler til EU-kunder. 4. 4. Som omtalt i særberetning nr. 1/94 indledte Retten revisionen i Frankrig på grundlag af indhentede oplysnin- ger og en analyse af importstatistikker. De franske myn- digheder foretog derefter på Rettens anmodning en undersøgelse, hvor de konstaterede, at minimumsprisen franko grænse var angivet med et for højt beløb på IMA 1-certifikater, der var underbygget af forfalskede faktu- raer, der gav det udseende af, at de var berettigede til den lavere afgiftssats. Fakturaprisen var senere blevet justeret på flere forskellige måder, som »Union suisse du com- merce de fromage SA« var involveret i, og som omfattede udstedelse af kreditnotaer, indbetalinger på private bank- konti lydende på direktører for de importerende virksom- heder og bidrag indbetalt via tredjemand. 4. 5. Ved senere undersøgelser i Italien, som Retten havde foreslået foretaget, og som UCLAF har koordine- ret, er der konstateret formodede afgiftsunddragelser på ca. 42 mio. ECU. Ved uafhængige undersøgelser er der i Tyskland konstateret formodede afgiftsunddragelser på 1,2 mio. ECU. 4. 6. I marts 1997, næsten tre år efter, at sagen første gang blev indberettet til Kommissionen, blev bestemmel- serne i forordning (EF) nr. 1600/95 om import af ost fra Schweiz ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 503/97 (27). Schweiz blev slettet af bilaget med listen over lande og myndigheder, der er godkendt til at udstede IMA 1-certifikater. Endvidere er det nu importøren, der skal erklære, at minimumspriserne franko grænse er overholdt, og importøren er også forpligtet til at frem- lægge alle oplysninger, som de kompetente myndigheder finder nødvendige som bevis for, at minimumspriserne er overholdt, ligesom han skal erklære, at han i givet fald vil underkaste sig regnskabskontrol. Er minimumsprisen ikke overholdt, opkræves der importafgift med den fulde sats forhøjet med en sanktion på 25 %. 5. KONKLUSION 5. 1. Ved revision af import og afsætning af newzealand- ske mejeriprodukter, der importeres til præferenceord- ningssatser, har Retten konstateret, at der ikke er foreta- get tilstrækkelig kontrol. Det har resulteret i, at der er betalt for lidt i importafgifter i tilfælde, hvor kontingent- lofterne er overskredet eller de gældende betingelser ikke er overholdt. Det for lidt betalte beløb anslås til ca. 410 mio. ECU. Endvidere er der uberettiget udbetalt i alt ca. 57 000 ECU i eksportrestitutioner. Af disse to beløb kan ca. 118 mio. ECU tilbagesøges, jf. tabel 4. (27) EFT L 78 af 20. 3. 1997, s. 12. 24. 4. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 127/13 Konstaterede uregelmæssigheder, beløb, der kan tilbagesøges hhv. er tilbagesøgt TABEL 4 Uregelmæssighedens art Smør — for højt fedtindhold Fraktioneret smør Smør — kontingentoverskridelse Smør — regelstridig udlagring Smør — kartonvægt angivet for lavt I alt (mio. ECU) At tilbagesøge (mio. ECU) Tilbagesøgt (mio. ECU) 378,00 29,00 1,30 87,00 28,00 1,30 Smør — ansøgning om restitutioner på et regelstridigt grund- lag 0,06 0,06 Smør — regelstridig emballage NZ-ost — regelstridigt anvendelsesformål NZ-ost — blokvægt angivet for lavt New Zealand tilsammen Schweizerost — forkert angivet minimumspris franko grænse 1,50 0,21 410,07 46,00 1,50 0,21 118,07 46,00 I alt 456,07 164,07 0,00 i Det Forenede Kongerige 5. 2. Toldmyndighederne havde ikke indført kontrolprocedurer til efterprøvelse af, om de særlige betingelser for import af newzealandsk smør og ost til lavere afgiftssatser og bestemmelserne vedrørende afsætning af disse produkter var overholdt. Myndighederne i Det Forenede Kongerige er nu gået i gang med at træffe foranstaltninger til at sikre, at der hurtigt følges op på bemærkningerne i denne beretning, og at konstaterede skyldige afgiftsbeløb tilbagesøges. 5. 5. Eftersom et meget centralt element i kontrollen af kontingentmængderne og de gældende betingelser er IMA 1-certifikaterne, er det efter Rettens opfattelse og set i et bredere perspektiv et spørgsmål, om de myndigheder, der er godkendt til at udstede certifikaterne, bør have kom- mercielle/økonomiske interesser i kontingentordningen. Det kan nemlig medføre interessekonflikt. 5. 3. Kommissionen bærer ansvaret for, at disse utilfreds- stillende forhold har fået lov at fortsætte så længe. Den har ikke sikret sig, at der var iværksat egnede tilsyns- og kontrolprocedurer, og at de ugentlige opgørelser over smørimporten blev indsendt og efterprøvet. 5. 4. Retten konkluderer endvidere, at New Zealand Dairy Board ikke har overholdt de betingelser og forplig- telser, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1600/95, for så vidt angår toldkontingenter i henhold til GATT/WTO- aftalerne. New Zealand Dairy Board bør derfor ligesom »Union suisse du commerce de fromage SA« slettes af listen i bilag VII over de lande og de myndigheder, der er godkendt til at udstede IMA 1-certifikater. De forpligtel- ser, der er pålagt importørerne, og de sanktioner, der er indført for overtrædelse af reglerne for import fra Schweiz, bør også anvendes i forbindelse med import af newzealandske mejeriprodukter i henhold til forordning (EF) nr. 1600/95. 5. 6. Endelig henstiller Retten til Kommissionen: — at den sørger for, at de skyldige beløb bliver tilsage- søgt, — at den stiller mere effektive ufravigelige krav til kon- trollen af import til lavere afgiftssatser, — at den tager op til fornyet overvejelse, om IMA 1-ordningen er hensigtsmæssig, — at den iværksætter grundig kontrol af andre kontin- gentordninger med lavere afgiftssatser, — at den genfremsætter forslag om, at der i forordning (EØF) nr. 570/88 og analoge interne ordninger skal stilles krav om EU-oprindelse, og — at den opstiller helt klare regler for, hvornår produk- ter fra tredjelande er berettigede til eksportrestitutio- ner efter forarbejdning. C 127/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 24. 4. 98 5. 7. Rettens beretning bygger på kendsgerninger. Kom- missionens generelle bemærkninger er i det store og hele formodninger, som bygger på antagelser af, hvad New Zealand Diary Board måske ville have gjort i bestemte situationer. Bemærkningerne giver det indtryk, at Kom- missionen har sikret sig i tilstrækkeligt omfang, at forord- ning (EF) 1600/95 er overholdt. Imidlertid har den hen- holdt sig til oplysninger fra mejerisektoren i New Zealand samt fra den newzealandske regering, og ikke til faktiske kontrolforanstaltninger. Kommissionen påstår, at hvis der ved toldkontrol var blevet konstateret overtrædelse af forordningens bestemmelser på et tidligere tidspunkt, ville man have kunnet undgå uregelmæssighederne ved senere forsendelser. Det er i sig selv ikke nogen grund til, at denne smørimport ikke skulle opfylde lovgivningskra- vene. 5. 8. Kommissionen fremsætter endvidere ikke bemærk- ninger om tilsvarende forhold i forbindelse med andre foranstaltninger såsom eksportrestitutioner. Hvert år afslører de nationale myndigheder sager, hvor produkter ikke opfylder kravene til produktsammensætning, der er en forudsætning for at opnå eksportrestitutioner, og derfor mister de involverede virksomheder ikke blot ret- ten til eksportrestitutioner, men bliver også idømt sank- tioner. Alligevel bliver sådanne produkter markedsført. Eksempler på sådanne sager og tilsvarende forhold påvist af Retten er omtalt i særberetning nr. 2/92 (28) og nr. 7/93 (29) og i årsberetningen for regnskabsåret 1995 (30). Det er derfor ikke korrekt at betragte New Zealand som et specielt tilfælde. Vedtaget af Revisionsretten i Luxembourg på mødet den 1. og 2. april 1998. På Revisionsrettens vegne Bernhard FRIEDMANN Formand (28) EFT C 101 af 22. 4. 1992, s. 1. (29) EFT C 53 af 19. 2. 1994, s. 1. (30) EFT C 340 af 12. 11. 1996, s. 80. 24. 4. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 127/15 COMMISSION REPLIES (*) GENERAL COMMENTS This report deals with serious weaknesses in the control of two of the many preferential agreements between the Community and third countries. It is important to stress that these arrangements are limited in scope and deal with only a proportion of imports of specific products from individual countries. In the case of butter imports from New Zealand, the major subject of the report, a reduced rate of levy, later duty, was granted for the import of fixed quantities of butter. This arrangement was intended to permit the continuation of the traditional trade in salted butter between New Zealand and the United Kingdom which would otherwise become uneconomic. The butter imported at this reduced rate had to meet certain criteria which themselves reflected the attributes of the products traditionally involved. These attributes were technical and did not affect the commercial description of the goods. (There were also special arrangements for some imports of cheese. ) The close and cooperative relationship institutions and the New between the Community Zealand Government was underpinned by two documents, Protocol 18 and the Dublin Declaration. Also in 1994 annual NZ/EC agricultural trade policy consultations were initiated. With this background and given that, because of their political sensitivity, decisions on quota quantities were taken on a unanimous basis, it was considered unlikely that the New Zealand Dairy Board would take or permit any action which would endanger the continuation of the arrangement. Because of the control weaknesses described in the report, problems with the operation of the arrangement only emerged belatedly. In a six-month quota period preceding the introduction of quotas under the WTO Agreement the quantitative limit was breached. This resulted in an underpayment of duty of ECU 1,3 million and is currently the subject of criminal proceedings. It has also emerged that goods which the UK authorities now consider ineligible had been granted reduced rates of duty. Where butter with a higher fat content than that permitted by the Regulation was imported then the effect was that of a further breach of the quota limits and thus an underpayment of duty. The maximum potential benefit thus obtained by the importing companies has been estimated, by the UK, at some ECU 1,4 million each year. Because of the terms of the regulations under which no butter that exceeded the fat content parameters was entitled to the reduced rate, large customs debts are now being established. These debts, which also cover other eligibility issues, are estimated to total ECU 200 million, reflecting the difference between the reduced rate paid and the full rate now considered to have been due. (*) Disse svar foreligger endnu ikke på dansk og bringes derfor på engelsk. Den danske udgave vil på et senere tidspunkt blive offentliggjort i et addendum til denne Tidende. Although from a legal standpoint it could be considered that this figure is a loss of own resources it was never anticipated that these amounts would accrue to the Community budget. Recovery of these debts would amount to an economic sanction, as unlike the breaches in the quantitative limit, the amounts involved do not accurately reflect either a loss of anticipated own resources or any potential benefit that might have accrued to the importers. The following circumstances need to be noted: — these were not instances where inferior products were substituted for superior items. The goods imported may not have met the specific technical requirements of the relief regarding fat content and method of manufacture but were equally as merchantable as goods that did. Although they are instances of non-compliance with the specific requirements of the Regulation these imports had little effect on the Community butter market, — if suitable customs controls had detected the non-compliance with the technical criteria earlier then it is reasonable to suppose that the anomalies would have been rectified for future shipments. Thus no duty would have been chargeable other than on the consignment selected for laboratory analysis, — had the necessary changes not been possible then the imports would have ceased as, without the reduced rate of duty, the trade would have been uneconomic. Again in these circumstances there would have been no own resources to collect, — the New Zealand Government might also have attempted to renegotiate the arrangement to reflect the development of new production methods. Had they been successful, no own resources would have been due. The Community budget may however have suffered a loss, in so far as if the imports had ceased or diminished then, less money may have been required to support Community butter prices or pay export refunds. There may also have been greater opportunities for Community butter producers. These »costs« were doubtless taken into account when the arrangement was adopted. The situation set out above arose because of the weakness of controls in the United Kingdom. However, it should be recognised that the arrangement is merely one of many preferential regimes and that customs controls can only be selective. The United Kingdom uses various risk-analysis techniques to target controls. These were regular imports of what had been duty-free goods. The amounts involved were restricted (when compared to the value of duty relief granted under other preferential agreements). There were only ever two companies involved in the imports which were considered to be compliant by the UK authorities. Therefore these imports were considered low-risk. C 127/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 24. 4. 98 techniques The Commission also has some monitoring and inspection responsibilities for the relief. The resources limited, the Commission also uses available being risk-analysis to decide priorities. The importance of the arrangement to the New Zealand dairy industry together with the close cooperation of the New Zealand Government and the Commission all indicated compliance. However, as a result of monitoring action, queries regarding the possible breaches of the quantitative limits were passed to the United Kingdom authorities in 1983. Assurances that the quota limits had not been exceeded were received from the UK authorities and, after further checks, were confirmed. As the permitted quota diminished so did its market sensitivity and the trade was considered low-risk. The Commission aims to obtain maximum assurance from inspections and thus selects for examination topics which have a wide application for example the general system of tariff preferences which was examined in the UK in 1993. Since the first notification of the Court’s findings, the Commission has been monitoring the establishment of debts as a result of investigations made by the United Kingdom authorities. They estimate that debts totalling some ECU 202 million may eventually be established. However, it should be noted that all the debts established so far are the subject of legal appeal proceedings. 1. INTRODUCTION Annual quotas and financial impact agrees with 1. 2. The Commission the Court’s conclusions that own resources may be at risk should the quota be exceeded. However, it has already in its general comments drawn a distinction between the consequences, for own resources and the Community budget generally, of breaches of limits and non-compliance with the other technical requirements. the quota quantitative Origin of the NZ quota and reduced levy rates for butter (EC) No 1600/95, 1. 4. It should be noted that while the legal base for the arrangements remained Protocol 18 up to the adoption of the Regulation arrangements changed substantially from 1 April 1981. The original arrangements in Protocol 18 were extended by a series of Council Regulations up to 31 March 1981. Council Regulation (EEC) No 858/81 introduced the new arrangements from 1 April 1981, which were then renewed with minor adaptations until 30 June 1995. the nature of replacing for NZ butter The expression »tariff quota for New Zealand« is not completely accurate. This Agreement included a tariff the autonomous quota concession under the special arrangements. The quota was fixed under the Agreement and in accordance with WTO obligations as 76 667 tonnes per year, an increase over the maximum quantity allowed to be imported under the special arrangements for the preceding period of 51 830 tonnes per year. The new tariff quota for NZ butter was opened by Commission Regulation (EC) No 1600/95. 2. ADMINISTRATIVE AND CONTROL PROCEDURES Conditions of eligibility for the NZ quota for butter 2. 1. There is no express reference in Regulation. No 858/81 to the reasons for the technical specifications in particular the fat content. The recitals provide only two relevant explanations about the type of butter covered by the quota: — arrangements should be made to permit NZ to continue to export butter to the UK on special terms and — provisions should be made that the New Zealand butter in question may be used only for direct consumption. Besides, at that time a major simplification in the management of the system was introduced. The system based on a minimum import price, which was administratively burdensome to control was replaced, by a reduced levy system while continuing to guarantee sufficient protection of the market. The reduced levy was expressed as a percentage of the intervention price for salted butter. In order to calculate this reduced levy it was decided, in Council, to specify the milk-fat content of NZ butter in conformity with the milk-fat content of salted butter eligible for intervention in the UK. Finally, satisfying this provision implied that New Zealand could not artificially increase its quota by exporting butter with a fat content exceeding 82 %. Certification of butter for quota purposes 2. 2. Protocol 18 certificates were issued by the New Zealand High Commission in London, the competent authority selected by the New Zealand Government and accepted by the UK authorities. This agency was responsible for limiting the issue of certificates to the quantity agreed by Council Regulation and to products respecting the eligibility criteria. Therefore, this body had the initial responsibility for control. The UK Customs authorities were presented with four copies of the Protocol 18 certificate import declaration. Since the two documents had to be presented together, there was no requirement that the details given in the Protocol 18 certificate should be repeated on the import declaration. together with an Control provisions 2. 15. The fact that the Regulation does not contain specific control provisions is not peculiar to the New Zealand Agreement. It does not absolve the Member State from applying appropriate procedures. These procedures, in common with those for all imports, should ensure that selective controls based on a proper assessment of the risk involved are exercised. 24. 4. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 127/17 3. RESULTS OF THE AUDIT General In 1980, when 3. 1(a) The Commission does not consider that import licensing procedures should have been applied given the the legal basis described below. Commission proposed to extend the New Zealand butter quota to all Member States, it considered introducing an import licence system. In the event the Council decided to limit the imports to the UK and the Commission opted to retain the Protocol 18 certificate as the means of controlling quantities and certifying that the eligibility criteria were met. The maintenance of this method took account of the traditional nature and national character of the special arrangements. the Council Regulations which Title III of Regulation (EEC) No 804/68 sets out the general system applicable to trade in dairy products between the Community and third countries. Protocol 18 and subsequently continued the special arrangements for NZ butter did not provide for trade between a third country and the Community, but authorised one Member State to import certain quantities of butter from a particular third country on the condition (until 1993) that the butter was not traded within the Community or exported out of the Community. It was a special arrangement for which specific procedures were laid down in the Council Regulations whose legal base was Protocol 18. As far as the there was therefore a lex specialis. While Article 13 of Regulation (EEC) No 804/68 provided generally that the import of dairy products was subject to the presentation of an import licence, Article 4 of Regulation (EEC) No 858/81 (and subsequent Regulations) provided that the import of New Zealand butter under the special arrangements was conditional on the presentation of a certificate showing that the butter met the requirements for eligibility. This specific rule took priority over the general rule. import procedures were concerned, subjects limited resources for making The Commission has inspections for in Member States. The examination are therefore selected using risk-analysis techniques. The aim is to gain the maximum assurance from the visits made and therefore, in the absence of specific information (for example that referred to in paragraph 3. 14 of the Court’s report), those topics that have wide application are usually selected. Thus the procedures used to apply the standard system of tariff preferences was inspected in 1993 in the UK, as well as other Member States. (This did not include the special arrangements with New Zealand. ) The 1998 inspection programme will include an examination of the workings of other specific preferential agreements. Weekly returns of butter imports 3. 3. The Commission sought detailed information for market management reasons and used the information for that purpose particularly during sensitive periods. Control of quantity limits 3. 6. The Commission has been monitoring the UK authorities’ actions to establish and recover the amounts due. According to the information, criminal proceedings have been started for related offences. Security for the debts is held but these are currently the subject of appeals by the companies concerned. The monitoring of progress will continue. latest Accuracy of weight declarations 3. 8. The Commission continues to monitor the UK authorities’ actions to establish and recover any amounts due. It is aware that customs debts have now been established for both butter and cheese imports. These debts are the subject of appeals. Clearance into free circulation from bonded warehouses (e) There post-clearance checks. no is obligation to perform such 3. 10. The Commission will continue to monitor the outcome of the UK’s further investigation of this issue. (f) Regarding monitoring the use of the procedure, in 1983 the Commission asked the UK authorities to verify an apparent overshoot of the quota quantitative limits. The UK trade data showed higher butter imports from New Zealand into the UK than provided for by the quota. However, according to the UK authorities, the NZDB had given categorical assurances that they had taken the greatest possible care not to place into free circulation in any year any butter or cheese above the quantity allowed under the quota arrangements. The Commission was unconvinced by this argument and requested further checks. The UK customs authorities carried out further checks that showed that the quota limits had not been exceeded. Respect of maximum fat content provisions 3. 15. The Commission agrees with the Court that the butterfat parameter should be satisfied on a consignment by-consignment basis and that the Customs Code in this respect is clear. While reserving its position regarding the past, NZ has accepted that it apply in the future, but has asked for technical talks to establish the testing and sampling methods, on a mutually agreed basis, in order to demonstrate compliance in this regard. These technical talks are under way. C 127/18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 24. 4. 98 3. 18 and 3. 20. The applicability of the fat-content rules remains the subject of court proceedings. The NZDB has indicated to the ECA that it was unable to make further details of the analysis available because it bears directly on matters currently before the UK courts. It was also indicated that it is prepared to release that material at the appropriate legal proceedings are the concluded. time once Eligibility of processed cheese containing third country cheese for export refunds 3. 40. The Commission services are examining a possible proposal to the Council that export refunds shall be paid only on milk and milk products wholly obtained in the Community. The Commission is aware as a result of monitoring the UK authorities’ actions that customs debts have been established based on the figures given by the Court for imports of butter considered ineligible for inclusion because of its fat content. The companies concerned have appealed against the assessments. The Commission will continue to monitor future action. 3. 19. See reply to paragraph 3. 15. Respect of direct manufacture criterion 3. 25 to 3. 26. The Commission notes that the UK authorities have a period of 56 days from the release of the Tribunal decision concerning the two specimen samples to lodge an appeal. Disposal 3. 32. Commission Regulation (EEC) No 570/88 aims to increase demand for butter with a view to improving the balance between supply and demand on the Community’s butter market. New Zealand butter forms part of the supply and from a market management point of view, it is not relevant which butter is used for industrial purposes. The Commission has always estimated the cost of the butter concession to New Zealand as the sum required to export an equivalent quantity of butter to levy/duty paid on third countries import less the reduced 3. 34. The Commission is monitoring an ongoing investigation concerning suspected repackaging of NZ butter. 3. 35. The Commission has now been informed by the competent national authority is applicable for such an infringement. that no sanction 3. 36. The Commission agrees with conclusions and is still examining these cases. the Court’s Cheese for processing — Eligible end-use products 3. 39. On the basis of the information available the Commission agrees with the Court that the Member State concerned has a financial responsibility. The Commission will contact the competent authorities to obtain further information and will take recovery action if appropriate. 4. SWISS EMMENTAL General comment The cases referred to by the Court are all under examination by the Member States involved. Indeed France, Germany and Italy have all reported the establishment of customs debts under the irregularity reporting arrangements provided for under Regulation (EEC) No 1552/89. The Commission will follow-up appropriately the subsequent recovery action. 5. CONCLUSION 5. 2. The Commission will continue to monitor the recovery action. 5. 3. The Commission does not consider the monitoring and control procedures were in force at the Commission level. The weekly returns were used by the Commission for the purposes for which it sought the information, namely in particular orderly marketing of New Zealand butter in the UK. for market management, that 5. 4. Should this prove necessary an appropriate proposal regarding the issuing agency will be considered when all elements are available. 5. 5. The Commission wishes to point out that agencies issuing certificates while they may have a commercial and financial interest in the transaction is a possible feature of all preferential systems. taken by 5. 6. First indent The Commission concludes from its ongoing monitoring of actions the UK authorities so far that customs debts totalling ECU 128 million have been established. The UK authorities’ investigations are continuing. They have made initial estimates that a further ECU 74 million of underpaid levy may be demanded. All the debts established so far are the subject of appeals by the companies concerned. Second and third indents A round of technical talks, as referred to in the reply to 3. 15, has been initiated to ensure that the system functions properly in future. Fourth indent Given the number of such arrangements the Commission cannot possibly conduct in-depth itself. (The examinations of all these arrangements 24. 4. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 127/19 Commission has the resources to make around 25 visits during a year. ) It is however planned that the own resources inspection programme for 1998 will cover preferential systems including some specific arrangements. The Commission will however ask Member States, who have these responsibility arrangements, to give priority to such systems when undertaking their own examinations. the primary to control indent The Commission considers Sixth the principles governing the eligibility of third country products to export refunds are clear. If substantial that transformation of the product in the Community gives rise to a change of origin, and hence to a new product which is exported, that product is entitled to a grant of export refunds in the normal way. If the imported product is exported without prior transformation, the refund granted cannot exceed the duty paid on import in accordance with Article 17(2) of Council Regulation (EEC) No 804/68. The Commission is currently undertaking further work on the question of what constitutes »substantial transformation«


title: Kommissionens förordning (EG) nr 732/98 av den 1 april 1998 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
perennial vegetable
pip fruit

formats: pdf print

text: L 102/6 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 2. 4. 98 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 732/98 av den 1 april 1998 om fastst(cid:132)llande av schablonv(cid:132)rden vid import f(cid:148)r best(cid:132)mning av ing(cid:134)ngspriset f(cid:148)r vissa frukter och gr(cid:148)nsaker EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 3223/94 av den 21 december 1994 om till(cid:132)mpningsf(cid:148)re- skrifter f(cid:148)r importordningen f(cid:148)r frukt och gr(cid:148)nsaker (1), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 2375/96 (2), s(cid:132)rskilt artikel 4. 1 i denna, med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 3813/92 av den 28 december 1992 om den ber(cid:132)kningsenhet och de omr(cid:132)kningskurser till(cid:132)mpas avseende den gemensamma jordbrukspolitiken (3), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 150/95 (4), s(cid:132)rskilt artikel 3. 3 i denna, och som skall med beaktande av f(cid:148)ljande: I f(cid:148)rordning (EG) nr 3223/94 anges som till(cid:132)mpning av resultaten av de multilaterala f(cid:148)rhandlingarna i Uruguay- rundan kriterierna f(cid:148)r kommissionens fastst(cid:132)llande av schablonv(cid:132)rdena vid import fr(cid:134)n tredje land f(cid:148)r de produkter och de perioder som anges i bilagan till den f(cid:148)rordningen. Vid till(cid:132)mpningen av dessa kriterier b(cid:148)r schablonv(cid:132)rdena vid import fastst(cid:132)llas till de niv(cid:134)er som anges i bilagan till denna f(cid:148)rordning. H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 De schablonv(cid:132)rden vid import som avses i artikel 4 i f(cid:148)rordning (EG) nr 3223/94 skall fastst(cid:132)llas enligt tabellen i bilagan. Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft den 2 april 1998. Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 1 april 1998. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 337, 24. 12. 1994, s. 66. (2) EGT L 325, 14. 12. 1996, s. 5. (3) EGT L 387, 31. 12. 1992, s. 1. (4) EGT L 22, 31. 1. 1995, s. 1. 2. 4. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 102/7 BILAGA till kommissionens f(cid:148)rordning av den 1 april 1998 om fastst(cid:132)llande av schablonv(cid:132)rden vid import f(cid:148)r best(cid:132)mning av ing(cid:134)ngspriset f(cid:148)r vissa frukter och gr(cid:148)nsaker KN-nr Kod f(cid:148)r tredje land (1) (ecu/100 kg) Schablonv(cid:132)rde vid import 0702 00 00 0709 10 00 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 052 204 212 624 999 220 999 052 204 999 052 204 212 400 600 624 999 600 999 052 060 388 400 404 508 512 524 528 720 804 999 388 400 512 528 999 99,7 85,1 108,4 190,6 121,0 174,9 174,9 107,9 137,7 122,8 44,0 34,3 46,8 46,3 42,8 48,9 43,8 77,4 77,4 47,0 43,4 90,3 101,3 99,2 91,5 90,5 86,8 78,3 144,0 102,6 88,6 67,5 75,8 79,5 75,8 74,7 (1) Landsbeteckningar som fastst(cid:132)lls i kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 2317/97 (EGT L 321, 22. 11. 1997, s. 19). Koden ”999” betecknar ”(cid:148)vriga ursprung”


title: Φύση.

eurovoc_concepts:
environmental protection
public awareness campaign


title: Kommissionens förordning (EG) nr 737/98 av den 1 april 1998 om ändring av förordning (EG) nr 139/81 om villkoren för införande av vissa typer av fryst nötkött under undernummer 0202 30 50 i Kombinerade nomenklaturen

eurovoc_concepts:
Combined Nomenclature
beef
certificate of origin
frozen product

text: 2. 4. 98 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 102/19 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 737/98 av den 1 april 1998 om (cid:132)ndring av f(cid:148)rordning (EG) nr 139/81 om villkoren f(cid:148)r inf(cid:148)rande av vissa typer av fryst n(cid:148)tk(cid:148)tt under undernummer 0202 30 50 i Kombinerade nomenkla- turen EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EG) nr 805/68 av den 27 juni 1968 om den gemen- samma organisationen av marknaden f(cid:148)r n(cid:148)tk(cid:148)tt (1), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 2634/97 (2), s(cid:132)rskilt artikel 9. 2 i denna, och med beaktande av f(cid:148)ljande: Vid import av visst n(cid:148)tk(cid:148)tt till tullsatser som s(cid:132)nkts enligt f(cid:148)rordning (EEG) nr 139/81 av den 16 januari 1981 om villkoren f(cid:148)r inf(cid:148)rande av vissa typer av fryst n(cid:148)tk(cid:148)tt under undernummer 0202 30 50 i Kombinerade nomenklaturen (3), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rord- ning (EEG) nr 1476/92 (4), m(cid:134)ste (cid:132)kthetsintyg utf(cid:132)rdade av ber(cid:148)rt tredje land uppvisas. Dessa utf(cid:132)rdande myndigheters namn och adresser b(cid:148)r uppdateras. De (cid:134)tg(cid:132)rder som f(cid:148)reskrivs i denna f(cid:148)rordning (cid:132)r f(cid:148)renliga med yttrandet fr(cid:134)n F(cid:148)rvalt- ningskommitt(cid:130)n f(cid:148)r n(cid:148)tk(cid:148)tt. H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. I f(cid:148)rordning (EEG) nr 139/81 skall bilaga II ers(cid:132)ttas med f(cid:148)ljande: Artikel 1 ”BILAGA II F(cid:148)rteckning (cid:148)ver myndigheter i exportl(cid:132)nder med beh(cid:148)righet att utf(cid:132)rda (cid:132)kthetsintyg Tredje land Utf(cid:132)rdande myndighet Namn Adress Argentina Australien Botswana Secretaria de Agricultura, Ganader(cid:146)a, Pesca y Alimentaci(cid:155)n — SAGPyA, Direcci(cid:155)n General de Mercados Ganaderos Paseo Col(cid:155)n 922, 1o Piso Of. 146, (1063) Buenos Aires, Argentina Australian Meat Corporation and Livestock 165 Walker Street, North Sidney 2060 Ministry of Agriculture, Department of Animal Health and Production Principal Veterinary Officer (slakthus), Private Bag 12, Lobatse Nya Zeeland New Zealand Meat Producers Board Swaziland Ministry of Agriculture (1) EGT L 148, 28. 6. 1968, s. 24. (2) EGT L 356, 31. 12. 1997, s. 13. (3) EGT L 15, 17. 1. 1981, s. 4. (4) EGT L 155, 6. 6. 1992, s. 28. 110 Featherston Street, Box 121, Wellington PO Box 162, Mbabane L 102/20 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning 2. 4. 98 Tredje land Utf(cid:132)rdande myndighet Namn Adress Uruguay Sydafrica Zimbabwe Namibia Instituto Nacional (INAC) de Carnes Rinc(cid:155)n 459, Montevideo South African Livestock and Meat Industries Control Board Hamilton and Vermeulen Streets, Pretoria Ministry of Agriculture, Department of Veterinary Services Ministry of Agriculture, Water Directorate of Veterinary Services and Rural Development PO Box 8012, Causeway, Harare, Zimbabwe Private Bag 12002, Auspanplatz, Windhoek 9000, Namibia” Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 1 april 1998. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen


title: Komisijas Regula (EEK) Nr. 739/98 (1998. gada 1. aprīlis), ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2331/97 par īpašiem nosacījumiem eksporta kompensāciju piešķiršanai par noteiktiem cūkgaļas produktiem

eurovoc_concepts:
export refund
food inspection
human nutrition
meat product
pigmeat

text: 03/22. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 371 31998R0739 L 102/22 EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS 2. 4. 1998. KOMISIJAS REGULA (EEK) Nr. 739/98 (1998. gada 1. aprīlis), ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2331/97 par īpašiem nosacījumiem eksporta kompensāciju piešķir- šanai par noteiktiem cūkgaļas produktiem EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 1975. gada 29. oktobra Regulu (EEK) Nr. 2759/75 par cūkgaļas tirgus kopīgo organizāciju (1), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 3290/94 (2), un jo īpaši tās 13. panta 12. punktu un 22. pantu, tā kā ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 2331/97 (3) nosaka kvali- tātes kritērijus, kas jāievēro, piešķirot eksporta kompensāciju konkrētiem cūkgaļas produktiem; tā kā Komisijas 1987. gada 17. decembra Regula (EEK) Nr. 3846/87, ar ko izveido lauksaimniecības produktu no- menklatūru eksporta kompensācijām (4), kurā jaunākie grozī- jumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 409/98 (5), nosaka to produktu sarakstu cūkgaļas nozarē, par kuriem var piešķirt eksporta kompensāciju; tā kā Regulas (EK) Nr. 2331/97 I pielikums būtu jāsaskaņo ar jaunākajiem Regulas (EEK) Nr. 3846/87 grozījumiem, kuri ir spēkā no 1998. gada 4. marta; tā kā šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Cūkgaļas pārvaldības komitejas atzinumu, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. 1. pants Ar šo Regulas (EK) Nr. 2331/97 I pielikumā produktu kodus “1601 00 91 9100” un “1601 00 99 9100” attiecīgi aizstāj ar kodiem “1601 00 91 9000” un “1601 00 99 9190”. 2. pants Šī regula stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, 1998. gada 1. aprīlī Komisijas vārdā — Komisijas loceklis Franz FISCHLER (1) OV L 282, 1. 11. 1975. , 1. lpp. (2) OV L 349, 31. 12. 1994. , 105. (3) OV L 323, 26. 11. 1997. , 19. (4) OV L 366, 24. 12. 1987. , 1. (5) OV L 55, 25. 2. 1998. , 1. lpp. lpp. lpp. lpp


title: Risoluzione legislativa recante il parere del Parlamento europeo sulla proposta di regolamento del Consiglio che stabilisce nuove norme sugli aiuti alla costruzione navale (COM(97)0469 C4-0527/97 97/0249(CNS))

eurovoc_concepts:
aid for restructuring
building subsidy
cessation of trading
investment aid
regional aid
shipbuilding

formats: html print