title: Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén - Uppföljning av grönboken om affärskommunikation på den inre marknaden

eurovoc_concepts:
economic growth
employment policy
means of communication
single market

text: Innehåll SAMMANFATTNING INLEDNING Syfte Förslagen i grönboken Svar under samrådsförfarandet AVDELNING I. SAMMANFATTNING AV REAKTIONERNA PA GRÖNBOKEN OM AFFÄRSKOMMUNIKATION Europaparlamentet Ekonomiska och sociala kommittén Medlemsstaterna Berörda parter 3 5 5 6 7 8 8 8 9 9 11 11 11 12 12 15 AVDELNING II. KOMMISSIONENS SVAR 1. Syfte 2. Räckvidd 3. Åtgärder 1 ) Tillämpning av en överblickbar bedömningsmetod 2) Inrättande av en expertgrupp för marknadskommunikation 3) Tillgång till en kontaktpunkt och ett nätverk för information 17 för marknadskommunikation 18 4) Upprättande av en databas för marknadskommunikation 18 5) Påskyndad behandling av klagomål 18 6) Upprättande av ett nätverk av experter 19 7) Främjande av internationellt samarbete 19 8) Klarhet i frågor om elektronisk handel 19 9) Information till Europaparlamentet 20 4. Prioriterade områden för behandling i expertgruppen 20 1 ) Skyddet av minderåriga 21 2) Oskäliga konkurrensbestämmelser och därmed sammanhängande frågor 21 3) Sponsring 22 4) Påståenden om produkten och vilseledande reklam 5) System för rättelse 23 6) Tillämpning av metoden för bedömning av proportionaliteten på nationell nivå 23 Bilaga 1. Sammanfattning av förslagen i grönboken om affärskommunikation på den inre marknaden Bilaga 2. Sammanfattning av reaktionerna på grönboken om affärskommunikation på den inre marknaden SAMMANFATTNING I grönboken från maj 1996 om affärskommunikation på den inre marknaden erkändes denna sektors betydelse då det gäller möjligheterna till sysselsättning och tillväxt och dess nyckelroll för att hjälpa europeiska företag och associationer utan vinstsyfte att marknadsföra sina varor och tjänster inom hela unionen. Sådana tjänster påverkar ett antal viktiga mål av allmänt intresse, t. ex. konsument- och folkhälsoskydd, och omfattas därför av ett antal olika nationella regleringar. I grönboken påpekades att skillnaderna mellan dessa nationella regleringar i kombination med utvecklingen av gränsöverskridande affärskommunikation, eller vanligen marknadskommunikation, ledde till hinder för en väl fungerande inre marknad. Samtidigt skulle en ökning av den gränsöverskridande marknadskommunikationen, särskilt då det gäller tjänster i informationssamhället och elektronisk handel, kunna inverka negativt på ett effektivt skydd av mål för allmänintresset. De många synpunkter som kommit in bekräftar sektorns betydelse. Förutom Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och tio medlemsstater har 433 berörda parter besvarat inbjudan att lämna synpunkter under de senaste 18 månaderna. I allmänhet fanns det ett starkt stöd för kommissionens förslag, och det förekom även önskemål om att de skulle både förstärkas och utökas. Kommissionen har därför beslutat att anta en serie åtgärder inom detta område i syfte att göra det lättare att tillhandahålla marknadskommunikationstjänster över gränserna genom att effektiva och överblickbara ramar byggs upp, vilket också kommer att säkerställa ett tillfreds ställande skydd av de mål för allmänintresset som berörs. Genom dessa åtgärder skapas instrument till stöd för de myndigheter som har ansvar för området då de analyserar problem som uppstår där. Denna metod är fullt förenlig med, och kompletterar, det strategiska målet nr 1 i handlingsplanen för den inre marknaden att göra reglerna för denna mer effektiva. Kommissionens förslag omfattar följande: 1 ) Tillämpning av en överblickbar bedömningsmetod. I många fall ger en undersökning av om en begränsning av den gränsöverskridande marknadskommunikationen är förenlig med den inre marknaden upphov till frågan om denna begränsning står i proportion till det eftersträvade målet för allmänintresset. Kommissionen kommer då så är lämpligt att tillämpa den metod för bedömning av proportionaliteten som beskrivs i grönboken. Därigenom kommer överträdelser att kunna behandlas snabbare och effektivare samtidigt som harmoniseringsinitiativ från kommissionen inom marknadskommunikationsområdet kommer att kunna hålla högre kvalitet. 2) Inrättande av en expertgrupp för marknadskommunikation. Kommissionen kommer att inrätta en expertgrupp för marknadskommunikation för att fä till stånd ett öppet och effektivt administrativt samarbete mellan kommissionen och medlemsstaterna och en dialog med berörda tredje parter. I enlighet med Europaparlamentets och medlemsstaternas uppmaningar kommer kommissionen att säkerställa att det inte förekommer någon dubblering med verksamheter i de kommittéer som anlitas av kommissionen. Kommissionen kommer också att se till att expert gruppen handlar snabbt inom relevanta områden. Expertgruppen kommer inte att behandla frågor som redan granskas av kommittéer under kommissionens ordförandeskap. 3) Tillgång till en kontaktpunkt och ett informationsnät för marknadskommunikation. Kommis sionen kommer att inrätta en central kontaktpunkt för berörda tredje parter inom general direktoratet för den inre marknaden och finansiella tjänster (GD XV), som skall ha ett nära samarbete med de andra generaldirektorat som är engagerade i politiken på detta område. Kommissionen kommer också att upprätta en webbplats för att skapa smidigare informations flöden och bättre insyn. 4) Upprättande av en databas för marknadskommunikation. Kommissionen kommer att upprätta en lagstiftning och gemenskapslagstiftning samt själv- informationsdatabas för nationell reglerande bestämmelser inom branschen. 5) Påskyndad behandling av klagomål. Kommissionen kommer att fortsätta sin generella satsning på att påskynda behandlingen av klagomål. Inom detta område kommer den att arbeta på att minska väntetiderna genom att i tillämpliga fall använda metoden för bedömning av proportional i tet. 6) Inrättande av ett nätverk av experter. Kommissionen kommer att inrätta en representativ - grupp av akademiska experter med inriktning på olika aspekter av området marknads kommunikation som skall bistå kommissionen och expertgruppen med företrädare för medlems staterna i deras arbete. Kommissionen kommer att uppmana detta nätverk att yttra sig i specifika frågor. 7) Främjande av internationellt samarbete. Kommissionen kommer att verka för principerna för denna metod vid internationella förhandlingar. 8) Klarhet i frågor om elektronisk handel. Kommissionen kommer att beakta begränsningar som gäller marknadskommunikationstjänster under sin pågående undersökning av specifika rättsliga frågor i samband med utvecklingen av gränsöverskridande tjänster i informationssamhället. På vissa områden där det råder rättslig osäkerhet kommer kommissionen att föreslå förtydliganden inom ramen för ett förslag som rör elektronisk handel och tjänster med anknytning till sådan handel i informationssamhället. 9) Information till Europaparlamentet. Kommissionen kommer att hålla Europaparlamentet underrättat om tillämpningen av denna metod, bl. a. genom en utvärdering av det arbete som utförts och en uppdatering av arbetsprogrammet. Kommissionen kommer att tillämpa denna metod på fyra nyckelområden där det finns betydande skillnader i den nationella lagstiftningen i medlemsstaterna om marknadskommunikation, vilket kan skapa såväl hinder för den inre marknaden som brist på effektivt skydd över gränserna inom gemenskapen. Dessa fyra områden är (i) skydd av minderåriga, (ii) otillbörlig konkurrens, (iii) sponsring och (iv) vilseledande marknadsföring. INLEDNING Syfte Den europeiska marknadskommunikationssektorn har en nyckelroll i Europeiska gemenskapen. Den sysselsätter över en miljon européer och växer på grund av att nya kommunikationstekniker utvecklas och att efterfrågan ökar. Det finns många belägg för denna tillväxt. Inom det specialiserade området telefonförsäljning väntas antalet anställda växa från 193 500 i dag till 669 500 år 2001. Man förväntar sig också en ökande tillväxttakt inom marknadskommunikation som utnyttjar Internet. Bara för Frankrike, Tyskland, Nederländerna och Storbritannien är prognosen att sådana nya marknadskommunikationstjänster kan komma att omsätta 1,3 miljarder ecu år 2002. Ett uttryck för detta är skapandet av nya specialiserade on-line-byråer och specialister på mätning av antalet Internetanvändare. Dess betydelse för sysselsättningen är ännu större än så genom att många användare av marknadskommunikation har egen marknadsförings- och marknadsunderökningspersonal som skall läggas till det totala antalet direkt sysselsatta inom sektorn. Det skall understrykas att kreativiteten inom sektorn är beroende av ett tillflöde av unga begåvningar, och sektorn är därför betydelsefull också för att ge arbete åt ungdomar i Europa. Sektorn har också en nyckelroll för att stärka den europeiska industrins konkurrenskraft. Utan kostnadseffektiva marknadsföringskampanjer kan företagen inte bearbeta marknader eller över huvudtaget få avkastning på investeringar i nya varor och tjänster. Marknadskommunikations tjänsterna är dessutom av avgörande betydelse för genomförandet av den inre marknaden: om företagen inte kan göra sig själva och sina varor och tjänster kända över gränserna kan de inte heller ge sig in i gränsöverskridande handel. Slutligen bidrar sådana tjänster också till finansieringen av alla medier. Det är internationellt erkänt att utvecklingen av tjänsterna i informationssamhället och av elektronisk handel i stor utsträckning finansieras av inkomster av förmedling av sådana tjänster och att detta förhållande kommer att bestå. Kommissionen instämmer i uppfattningen att det krävs en politik för den inre marknaden på detta område, eftersom det inte finns några samordnade ramar för denna sektor, trots att den dels (i) omfattas av bestämmelser som gäller ett flertal mål för allmänintresset, dels (ii) i Ökande utsträckning erbjuder gränsöverskridande tjänster, tack vare att nya kommunikationsvägar kommer till. Vid utformningen av sin strategi för marknadskommunikationsområdet måste kommissionen ta hänsyn till skilda betydelsefulla och känsliga mål av allmänt intresse — t. ex. hälsa, säkerhet, miljöskydd och konsumentskydd — som kan eftersträvas genom nationella bestämmelser som orsakar svårigheter för gränsöverskridande marknadskommunikation. Av artikel 100a i fördraget framgår klart att åtgärder för den inre marknaden som påverkar sådana mål för allmänintresset måste utgå från en hög skyddsnivå. Den betydelse som sådana mål tillmäts i gemenskapslag stiftningen framgår också av artiklarna 129, 129a och 130r i fördraget. Följaktligen måste en viss avvägning göras mellan omsorgen om den inre marknaden och andra mål som medlemsstaterna har goda skäl att eftersträva. När man bestämmer vilka åtgärder kommissionen skall vidta inom detta område krävs en viss känslighet för de olika sociala och kulturella förhållandena i enskilda medlemsstater. innehåller en sammanfattning av svaren på grönboken om affärs Detta meddelande kommunikation på den inre marknaden (KOM(96) 192 slutlig) och en presentation av kommissionens arbetsmetod för att upprätta ramar for en europeisk politik i fråga om affärs- kommunikationstjänster. Med affärskommunikation, eller vanligen marknadskommunikation, avses "alla former av kommunikation som är avsedda att gynna antingen produkter och tjänster eller ett företags eller en organisations anseende hos konsumenter och distributörer. " Förslagen i grönboken Den 8 maj 1996 antog kommissionen en grönbok om affärskommunikation på den inre marknaden. Den hade föregåtts av omfattande enkäter som besvarades av över 1 000 berörda parter. I grönboken betonades marknadskommunikationssektorns stora betydelse för att den europeiska ekonomin skall fungera väl, att gränsöverskridande marknadskommunikation var ett växande inslag på den inre marknaden samt att skillnaderna i lagstiftning mellan medlemsstaterna skapade rättsliga problem för användare, leverantörer och förmedlare av sådana tjänster liksom för mottagarna och att dessa problem troligen skulle bli än mer uppenbara i och med att informationssamhället blir etablerat. Ökningen av antalet klagomål inom detta område vittnar om dessa problem. Detta antal och kraven på gemenskapsåtgärder från berörda parter kommer att mångdubblas till följd av den lätthanterliga teknik som nu finns för att sprida marknads kommunikationstjänster över gränserna tack vare utvecklingen av elektronisk handel. Mot bakgrund av dessa överväganden och eftersom tjänsterna används för att främja gräns överskridande handel med alla varor och tjänster som omsätts på den inre marknaden föreslogs i grönboken (se bilaga 1) en översyn av de befintliga restriktionerna i syfte att se till att det finns adekvata gemenskapsramar för tillhandahållandet av sådana tjänster över nationsgränserna som även gör det möjligt att på ett effektivt sätt skydda mål av allmänt intresse och beivra missbruk. Två nvckelförslag lämnades för att, med tanke på den förväntade tillväxten av gränsöver skridande marknadskommunikationstjänster, säkerställa att denna översyn kommer att leda till upprättandet av europeiska rambestämmelser av hög kvalitet som är konsekventa och väl anpassade till sitt syfte. • Kommissionen bör tillämpa en bedömningsmetod som syftar till att underlätta bedömningen av om restriktioner för gränsöverskridande marknadskommunikation är förenliga med fördraget samt att skapa öppenhet kring denna bedömning. • Man bör inrätta två, inbördes relaterade, instrument för att förbättra samordningen mellan kommissionen, medlemsstaterna och berörda parter. 1. En expertgrupp bestående av företrädare för medlemsstaterna med uppgift att på grundval av den föreslagna bedömningsmetoden bidra till att finna konstruktiva lösningar på problem i samband med gränsöverskridande marknadskommunikation, säkerställa samstämmighet mellan de nationella initiativen på området och förbättra det gränsöverskridande skyddet av de mål av allmänt intresse som berörs. 2. Som svar på såväl kravet på ett förbättrat informationsflöde som behovet av att inhämta de uppgifter tillämpningen av bedömningsmetoden kommer kommissionen att upprätta en central kontaktpunkt för information som skall samordna som krävs för 6 ett nätverk för information och kommunikation mellan kommissionen, medlemsstaterna och alla berörda parter. Dessa förslag ligger i linje med det mål att säkerställa ett effektivt regelverk som anges i kommissionens handlingsplan för den inre marknaden som antogs i juni 1997 (CSE(97) 1 slutlig). De ger särskilt ramar för genomdrivandet av bestämmelserna och för problemlösning då det gäller att förbättra gemenskapens rättsliga ramar för marknadskommunikation. Svar under samrådsförfarandet Europaparlamentet Europaparlamentet antog sin resolution om kommissionens grönbok om affärskommunikation på den inre marknaden (KOM(96) 0192 - C4-0365/96), PE 260. 946, vid sitt plenarsammanträde den 15 juli 1997. Ekonomiska och sociala kommittén Den 27 november 1996 antog Ekonomiska och sociala kommittén sitt yttrande om kommissionens grönbok om affärskommunikation på den inre marknaden (EGT C 66, 3. 3. 1997, s. 11). Medlemsstaterna Kommissionen har hittills fått svar från tio medlemsstater, nämligen Österrike, Belgien, Danmark, Tyskland, Finland, Frankrike, Nederländerna, Portugal, Sverige och Förenade kunga riket. Berörda parter Kommissionen har mottagit 433 svar från de fem grupperna berörda parter, vilket är ett bevis för det breda intresset för detta område av gemenskapens politik. Parterna kan indelas på följande sätt: 127 leverantörer av marknadskommunikationstjänster (t. ex. reklambyråer, varav 30 europeiska eller nationella branschföreningar), 44 mottagarföreningar (t. ex. konsument föreningar eller folkhälsoorgan), 197 användare (t. ex. annonsörer, varav 70 föreningar), 52 förmedlare (t. ex. medier, varav 18 föreningar) and 13 självreglerande organ. AVDELNING 1. SAMMANFATTNING AV REAKTIONERNA PA GRÖNBOKEN OM AFFÄRS KOMMUNIKATION Eftersom de frågor som avslutade varje avsnitt av grönboken med tanke på dess syfte hade formulerats brett, innehöll svaren oftast kommentarer om hela texten och alla förslag i den. I den detaljerade sammanfattningen i bilaga 2 till detta meddelande redovisas de punkter som fick de flesta kommentarerna. De viktigaste ställningstagandena från institutionerna var följande: Europaparlamentet Europaparlamentet gav i sin resolution av den 15 juli 1997 starkt stöd till förslagen i grönboken. Parlamentet önskade att definitionen av affärskommunikation skulle vidgas till att även omfatta sådan kommunikation på förpackningar, t. ex. priserbjudanden på förpackningar, kuponger, gåvor och liknande. Vad beträffar de båda huvudförslagen var parlamentets inställning följande: I fråga om den föreslagna bedömningsmetoden uttryckte parlamentet sitt fulla stöd och krävde även att den skulle stärkas genom att göras obligatorisk i kommissionens arbete och genom att strikta tidsfrister infördes för kommissionens beslut och dessutom att den skulle tillämpas på alla nationella restriktioner, såväl i lagstiftning som i självreglerande normer. Vad gäller expertgruppen, kontaktpunkten och nätverket för information röstade parlamentet igenom även dessa frågor med kraftig majoritet. Beträffande expertgruppen begärde parlamentet att den skulle arbeta med största möjliga öppen het och insyn. För att säkerställa en sådan insyn och effektivitet önskade parlamentet även att gruppen skulle sammanträda regelbundet och avge yttranden om de särskilda frågor som överlämnas till den inom korta och strikta tidsfrister. Man begärde att expertgruppen regelbundet skulle överlämna rapporter till parlamentet så att detta kunde följa utvecklingen. Slutligen uttryckte man åsikten att kontaktpunkten också skulle erbjuda en central databas över lagstiftning och normer för självreglering inom Europeiska gemenskapen. Parlamentet angav också vilka lagstiftningsområden man ansåg borde undersökas först. Det gällde lagstiftning om marknadskommunikation riktad till barn, regelverket för otillbörliga - marknadsföringsmetoder och de olika nationella restriktionerna för varumärkesdiversifiering, marknadskommunikation på förpackningar och sponsring av evenemang och TV-utsändningar. Slutligen lämnade parlamentet även ytterligare förslag. Man efterlyste ett system för över klagande av kommissionens beslut att gå vidare med eller avsluta överträdelseärenden och tillade att alla insatser borde göras för att se till att systemen för självreglering stärks och drivs enligt principen om ursprungslandskontroll. Ekonomiska och sociala kommittén Ekonomiska och sociala kommittén gav i sitt yttrande starkt stöd åt samtliga förslag i grönboken. Till skillnad från parlamentet lämnade man inte några prioriteringar om vilka lagstiftningsområden som först borde bli föremål för den föreslagna metoden. Kommittén gav särskilt starkt stöd åt den föreslagna bedömningsmetoden och i synnerhet de ekonomiska kedjereaktionerna som man ansåg gav en exakt bild av hur marknaden för detta slags kommunikation fungerade i praktiken. Man välkomnade inrättandet av en expertgrupp och föreslog att medlemsstaterna skulle följa kommissionens exempel genom att upprätta nationella centrala kontaktpunkter för politiken på marknadskommunikationsområdet. Medlemsstaterna En stor majoritet av de tio medlemsstater som lämnade svar stödde förslagen. Endast en av de tio fann att bedömningsmetoden inte var principiellt godtagbar. De övriga stödde förslaget. Några föreslog dock att konsumentpåverkan borde integreras mer fullständigt i den ekonomiska kedje reaktionen. Alla medlemsstater som lämnade svar på förslaget om att inrätta en expertgrupp var också positiva. Två medlemsstater förespråkade att såväl konsumentorganisationer som själv- reglerande organ borde knytas till kommittén, och två andra underströk att kommittén inte fick dubblera arbetet i andra kommittéer eller på något sätt ytterligare förlänga kommissionens redan långa överträdelseförfarande. Sju av de tio medlemsstaterna kommenterade kontaktpunkten och nätverket för information. De instämde alla med förslagen, men två medlemsstater framhöll att konsumentorganisationer borde fä full tillgång till dessa och även ges tillräckliga resurser för att kunna verka på ett effektivt sätt. Slutligen gjorde medlemsstaterna en grundlig genomgång av de prioriterade områden som förtecknas i grönboken (se bilaga 2) och angav var de ansåg att den nya metoden först skulle tillämpas. De lämnade också ett antal ytterligare förslag som bl. a. gällde behovet av ytterligare arbete i fråga om system för att lösa gränsöverskridande tvister och av att påskynda det befintliga överträdelseförfarandet, som man ansåg var alltför långsamt. Berörda parter Ett stort antal berörda parter ( från både konsumentorganisationerna och branschen) instämde med parlamentet i att definitionen av marknadskommunikation även skulle omfatta sådan kommunikation på förpackningar. En stor majoritet av de berörda parterna stödde bedömnings metoden, och ett antal olika förslag lämnades om hur den skulle kunna förstärkas. Majoriteten begärde att metoden skulle göras obligatorisk. Några var också av uppfattningen att nya lag stiftningsförslag skulle bedömas enligt den föreslagna metoden för att säkerställa att de inte kan skapa nya hinder på den inre marknaden. Även normer för självreglering borde bedömas med samma metod. Slutligen fann en majoritet att kommissionen borde förbinda sig att behandla överträdelseärenden inom detta område snabbare, eftersom bedömningsmetoden borde kunna göra dess arbete effektivare i framtiden. Vissa konsumentorganisationer tvivlade på att metoden skulle kunna fungera utan förbättringar. De ansåg särskilt att påverkan på konsumenterna borde betonas mer i den ekonomiska kedjereaktionen. I några svar från alla grupper i enkäten hävdades att subsidiariteten var viktigare än proportional iteten, och slutligen framhöll några att den ekonomiska kedjereaktionen var alldeles för komplicerad att bedöma och därför borde lämnas utanför. Förslaget om en expertgrupp välkomnades i en stor majoritet av svaren från alla de fem grupperna. De flesta krävde dock att expertgruppen inte skulle orsaka ytterligare dröjsmål i behandlingen av överträdelseärenden eller med igångsättandet av nödvändiga harmoniserings- initiativ. Olika förslag lämnades om gruppens sammansättning och arbetsformer, alltifrån utnyttjande av yttranden från kompletterande bransch- och konsumentgrupperingar som skulle vara gemensamma för de nationella föreningar som företräder berörda parter till att den skulle vara beroende av offentliga hearings. Konsumentorganisationerna motsatte sig den kontinuerliga närvaron av självreglcrandc organ och ansåg att detta skulle balanseras av företrädare för dem själva. Mänga inom de fem enkätgrupperna krävde att expertgruppen skulle lämna sina slutsatser inom en fastställd tidsfrist och att dessa skulle offentliggöras. Det uttrycktes brett stöd för kontaktpunkten och nätverket för information. Eftersom enkäten besvarades av ett mycket stort antal parter med olika intressen är det inte möjligt att sammanfatta samtliga deras prioriterade områden. Det är dock viktigt att påpeka att alla frågor som togs upp i grönboken kommenterades i de inkomna svaren. Slutligen krävde ett antal konsumentorganisationer och folkhälsoorgan att de som de företräder skulle få lättare tillgång till nationella bestämmelser och gemenskapslagstiftning inom detta område. De uppmanade även kommissionen att intensifiera sina insatser för att effektivt genom driva regelverket, särskilt i gränsöverskridande ärenden. De ansåg att kommissionen borde undersöka och utveckla nya system för att lösa gränsöverskridande tvister med hänsyn till den väntade tillväxten av gränsöverskridande marknadskommunikation. Branschen var kritisk till det befintliga överträdelseförfarandet och begärde förbättringar. Man ansåg särskilt att det borde göras mer öppet och att förseningar borde undvikas. I några av svaren uppmanades kommissionen att åta sig strikta tidsfrister för behandlingen och att ge alla berörda parter i ett ärende möjlighet att överklaga beslutet. 10 AVDELNING II. KOMMISSIONENS SVAR /. Syfte Metoden är avsedd att underlätta gränsöverskridande tillhandahållande av marknadskommuni kationstjänster på den inre marknaden genom att effektiva och överblickbara ramar skapas. Detta kommer att gynna tillväxten inom den europeiska marknadskommunikationssektorn och göra det möjligt för näringslivet i Europa att utveckla effektiva gränsöverskridande marknads föringsstrategier. Metoden kommer samtidigt att säkerställa ett effektivt skydd av mål av allmänt intresse. Kommissionen anser att konsumentskyddet och skyddet av andra mål av allmänt intresse är ett oundgängligt inslag i Europeiska gemenskapens utveckling, och den föreslagna metoden inom området marknadskommunikation syftar till att nå dessa mål. Kommissionens åsikt är att ett effektivt skydd av sådana mål av allmänt intresse inom hela gemenskapen också säkerställer en effektivt fungerande inre marknad. Därför måste man finna en avvägning mellan målet att främja tillväxten inom den gränsöverskridande marknadskommunikationen och målet att garantera skydd för konsumenterna. 2. Räckvidd Kommissionens metod skall tillämpas på alla former av kommunikation som syftar till att främja ett företags eller en organisations varor, tjänster eller anseende i förhållandet till konsumenter eller distributörer. Detta inbegriper alla slag av annonsering, direkt marknadsföring, sponsring, säljfrämjande åtgärder, PR och sådana tjänster som utnyttjas för förpackningarna med undantag av märkning. Kommissionen har utvidgat räckvidden för den definition som föreslås i grönboken till att även avse kommunikation på förpackningar som inte omfattas av förordningarna om märkning med anledning framför allt av kommenarer från konsumentorganisationer och annonsören Dessa tjänster ligger inom räckvidden för artiklarna 59 och 60 enligt domstolens tolkning i rätts praxis. Sådana tjänster ges nämligen mot ersättning och kan tillhandahållas, eller tillhandahålls, på gränsöverskridande basis. Det faktum att dessa tjänster (till en individ eller till ett annat företag) inte betalas av den slutliga konsumenten kan inte åberopas för att bestrida karaktären av tjänst hos sådan verksamhet. I vissa fall skulle verksamhet med marknadskommunikation enligt EG-domstolens praxis kunna omfattas av artikel 30 i EG-fördraget om fri rörlighet för varor, I ett antal fall, som det hänvisas till i grönboken, förklaras tydligt domstolens motiv för att erkänna en indirekt ekonomisk koppling mellan marknadskommunikationstjänster och varuförsäljning. 11 3. Åtgärder l) Tillämpning av en överblickbar bedömningsmetod Kommissionens enheter kommer, då så är ändamålsenligt, att i sina kommande beslut inom detta område tillämpa följande bedömningsmetod som bygger på den som beskrivs i grönboken (se bilaga I), men som innehåller två ytterligare kriterier för att ta hänsyn till de kulturella och sociala skillnaderna i medlemsstaterna och till behovet att konsekvent samordna målen för allmänintresset. Metoden består av följande två steg: Steg 1 (analytisk översikt): Syftet med det första steget är inte att genomföra ett proportionalitetstest i sig utan att skapa en fullständig bild av effekterna av åtgärden. Det rör sig inte om att fastställa vilka restriktioner som förekommer utan att ge en faktaöverblick över alla tänkbara effekter av en åtgärd, särskilt på verksamheter som åtgärden är avsedd att reglera och också på målen för allmänintresset, t. ex. konsumentskydd och folkhälsa. I det första steget analyseras antingen (i) en nationell åtgärd som begränsar den fria rörligheten för marknads kommunikationstjänster eller (ii) en harmoniseringsåtgärd som föreslagits av kommissionen. Följande sju kriterier föreslås för denna analys: (i) Vilken potentiell kedjereaktion kan utlösas av åtgärden och vilka effekter på konsumenterna blir följden? (ii) Vilka mål för allmänintresset motiverar åtgärden? (iii) Har åtgärden samband med det mål för allmänintresset som åberopas? (iv) Påverkar åtgärden andra mål för allmänintresset? (v) Hur effektiv är åtgärden då det gäller att uppnå det åberopade målet för allmänintresset? (vi) Är åtgärden ett uttryck för kulturell eller social specificitet? (vii) Är åtgärden förenlig med samtliga relevanta mål för allmänintresset, särskilt konsumentskydd och folkhälsa? Steg 2 (rättslig bedömning): Med stöd av denna översikt och den faktainformation den ger görs i andra steget en övergripande rättslig bedömning av om — då det gäller en nationell åtgärd — den kan anses vara proportionell eller — i fråga om en gemenskapsåtgärd — den är proportionell och också förenlig med andra gemenskapsåtgärder. De nyss nämnda sju kriterierna ger, genom att åtgärdens viktigaste egenskaper blir kända, myndigheten i fråga bättre förutsättningar att bedöma dess proportionalitet och förenlighet. Metoden kommer därför att ta särskild hänsyn till marknadskommunikationens effekter på de mål för allmänintresset som gäller konsument- och folkhälsoskydd. Metoden är inte ett automatiskt test för bedömning av proportionaliteten som beslutas av den berörda myndigheten. Inte heller är den en nyttokostnadsanalys eller matematisk analys som syftar till en kvantitativ bedömning av värdet av mål för allmänintresset. Den är bara ett medel för att säkerställa att sådana utvärderingar grundar sig på en fullständig översikt över effekterna av den aktuella åtgärden. I detta hänseende ersätter metoden inte de kriterier som utarbetats av domstolen utan är snarare till hjälp vid tillämpningen av dem. Även om tillämpningen av denna metod inte, som parlamentet uttryckligen begärt, görs obligatorisk, kommer kommissionens enheter att utnyttja den i tillämpliga fall, när den - (i) bedömer överträdelseärenden aktualiserar frågan om proportional itet, eller inom området marknadskommunikationstjänster som - (ii) överlämnar frågor för analys och diskussion i expertgruppen för marknadskommunikation (se nedan). Kommissionens avsikt är att diskussioner om lagstiftningsproblem i samband med 12 gränsöverskridande marknadskommunikation som läggs fram för expertgruppen skall inriktas enligt denna metod. Kommissionens enheter kommer i tillämpliga fall att använda metoden för bedömning av proportionaliteten när den utarbetar kommissionens egna initiativ inom området marknads kommunikation. Detta kommer att ytterligare bidra till att göra dessa förslag mer överblickbara och konsekventa. Bedömningsmetoden kommer att ge följande fördelar: (i) Tillämpningen av fördraget underlättas. Som fördragets väktare skall kommissionen, med beaktande av alla mål som uttrycks i fördraget, bedöma om restriktioner för gränsöverskridande marknadskommunikationstjänster till följd av olika tillämpliga nationella bestämmelser är förenliga med principen om fri rörlighet för tjänster. Som visades i grönboken, väcker många av dessa fall frågan om proportionaliteten hos de aktuella åtgärderna, och kommissionen är i alla fall skyldig att bedöma proportionaliteten i enlighet med domstolens rättspraxis. Kommissionen måste utföra denna uppgift för att säker ställa att hinder som påvisats inte kan undanröjas endast med tillämpning av fördraget. En bedömning måste ske innan harmoni ser i ngsåtgärder för den inre marknaden inleds. Det är värt att notera att i det fall åtgärderna verkligen befinns vara oproportionerliga innebär inte detta att medlemsstaterna inte får vidta åtgärder för att skydda de mål för allmänintresset som berörs. Kravet på dem blir snarare att anta andra åtgärder som står i bättre proportion till de efter strävade målen. (ii) Större överblickbarhet och rättssäkerhet uppnås. Bristande överblickbarhet och skillnader i tolkningen av proportional itetspr i ne i pen i fördragets artikel 3b och i domstolens rättspraxis avseende principerna om fri rörlighet kan ge upphov till viss rättslig osäkerhet i fråga om marknadskommunikationsområdet. Genom att redovisa hur den kommer att förfara vid bedömningen av nationella restriktioner eller gemenskapsinitiativ inom marknadskommunikationsområdet vill kommissionen uppnå större överblickbarhet och rätts säkerhet i förhållande till gemenskapens institutioner, medlemsstaterna och berörda parter. En sådan rättssäkerhet är ett oeftergivligt villkor för entreprenörer som överväger att investera i elektronisk handel i Europa. (iii) Skyddet av mål för allmänintresset förbättras. Det är viktigt att gemenskapen och medlemsstaterna i överensstämmelse med befintliga gemen skapsdirektiv eller förslag till sådana direktiv på ett effektivt sätt skyddar mål av allmänt intresse som t. ex. skyddet av konsumenterna och av folkhälsan. Samtidigt är det dock också viktigt att undvika att sådana mål på ett oberättigat sätt åberopas i avsikt att skydda den egna nationella marknaden och därigenom splittra upp den inre marknaden. Det enda sättet att uppfylla dessa krav på ett område utan inre gränser är att verka för en metod som är inriktad på kvaliteten och innehållet i det skydd som åtgärden syftar till. Det erkända skyddsmålet måste framgå av en bedömning av åtgärdens konkreta innehåll. Dessutom skulle en mer systematisk analys av åtgärders effekter bidra till att fall upptäcks där de befintliga åtgärderna inte är tillräckliga för att skydda målen för allmänintresset, och där följaktligen kompletterande åtgärder krävs. Härvid bör man notera att metoden genom bedömningen av reaktionerna på marknaden leder till en 13 bestämning av den samlade effekten på konsumentskyddet eller andra mål för allmänintresset, som t. ex. folkhälsan. I detta sammanhang skulle tillämpningen av en överblickbar bedömningsmetod få positiva effekter på konsumentskyddet och skyddet av folkhälsan av följande skäl: - Det skulle särskilt bidra till att man kan identifiera föredömlig nationell lagstiftning inom gemenskapen då det gäller konsumentskydd och andra mål för allmänintresset. Eftersom varje medborgare skall kunna förvänta sig en hög skyddsnivå kommer en sådan metod att underlätta bedömningen av olika nivåer på konsumentskyddet. - Det kommer att bidra till utformningen av effektiva initiativ inom detta område. Genom bedömningen av den ekonomiska kedjereaktionen kan man t. ex. utvärdera hur aktörerna på marknaden kommer att reagera på den specifika lagstiftningen för att se om slutresultatet blir positivt eller tvärtom kontraproduktivt för konsumenterna. - Det kommer att göra det lättare att för berörda parter förklara gemenskapsinitiativ som syftar till att främja mål för allmänintresset och som påverkar marknadskommunikationen. - Det kommer att stimulera till att förbättra insamlingen av information som rör t. ex. forskning och faktisk bevisning om risker för konsumenter och konsumentbeteenden. (iv) Bedömningen underlättas. Bedömningsmetoden är inte svår att tillämpa, eftersom den bygger på en analys av konkreta, verkliga situationer. I synnerhet analysen av ekonomiska kedjereaktioner på den marknad som är pådrivande för tjänsterna bygger på faktainformation som lätt kan göras tillgänglig. (v) Ett effektivt och flexibelt instrument ställs till förfogande. Kommissionen kommer att, då så är ändamålsenligt, tillämpa den överblickbara metoden för bedömning av proportional iteten. Den rekommenderar att även de nationella myndigheterna använder en sådan metod. Kommissionen anser dock inte att det i detta skede är nödvändigt att föreslå ett obligatoriskt instrument. Kommissionen kommer att kontrollera effektiviteten hos denna metod, och kan utifrån resultaten av detta komma att lägga fram ytterligare förslag vid en senare tidpunkt. Detta instrument kan även tillämpas av och på de självreglerande organ inom området som finns i vissa medlemsstater. Kommissionen är medveten om de insatser som de nationella själv reglerande organen har gjort för att upprätta ett gränsöverskridande system för klagomål som inom EASA (European fungerar på grundval av principen om ursprungslandskontroll Advertising Standards Alliance). Kommissionens åsikt är att självreglering endast är effektiv om normerna för den följs odelat av alla parter, om de sanktioner den medger är effektiva och om den bygger på ömsesidigt erkännande. Kommissionen ser bristen på ömsesidigt erkännande inom vissa system för självreglering som en tydlig indikation på att metoden för bedömning av proportional iteten bör tillämpas på normer för självreglering och att vissa nationella system fortfarande behöver utvecklas. I vilket fall som helst måste normerna vara förenliga med fördraget, om man skall undvika att hinder införs på den inre marknaden till följd av själv regleringen. 14 2) Inrättande av en expertgrupp för marknadskommunikation Kommissionen kommer att inrätta en expertgrupp för marknadskommunikation, som skall ha följande fyra uppgifter: - Att underlätta åsiktsutbytet. - Bistå kommissionen med att föreslå lösningar på problem inom området gränsöver skridande marknadskommunikationstjänster i syfte att antingen (i) möjliggöra tillämpning av ömsesidigt erkännande eller (ii) visa på konkreta behov av harmonisering. - Att tillhandahålla uppgifter och underlätta informationsutbytet om nationella åtgärder inom området gränsöverskridande marknadskommunikationstjänster för att bistå kommissionen med att (i) upprätta och driva en databas, (ii) inhämta information på uttrycklig begäran av kommissionen och (iii) inhämta information om lagstiftningsproblem i medlemsstaterna som orsakas av tjänster med ursprung i tredje land. - Överlämna information till kommittéer som inrättats genom sekundär gemenskaps lagstiftning om gränsöverskridande marknadskommunikationstjänster. En kommissions tjänsteman skall vara ordförande för gruppen, till vilken varje medlemsstat skall utse två före trädare. Kommissionen kommer att uppmana de grupperingar som finns bestående av nationella företrädare för berörda parter (från alla områden, inbegripet konsumentorganisationer) att lägga fram sina synpunkter på de frågor som behandlas. Expertgruppen skall sammanträda regelbundet. Kommissionen skall besluta om dess dagordning utifrån den information den får från nätverket (se nedan) och de frågor som medlemsstaterna själva tar upp. Dessutom skall följande gälla: - Dagordningen för sammanträdena i expertgruppen skall offentliggöras via nätverket för information, då så är lämpligt. - Expertgruppen skall söka komma fram till ett yttrande i specifika frågor inom sex månader. - Yttrandena skall, då så är lämpligt, offentliggöras för berörda parter via kommissionens centrala kontaktpunkt (se nedan). - Expertgruppens arbete skall inte påverka kommissionens befogenhet att ta initiativ eller dess rätt att efter eget skön föreslå lagstiftning eller inleda överträdelseförfaranden med stöd av artikel 169 i fördraget. Inte heller kommer klagomål till kommissionen enligt artikel 169 att överlämnas till expertgruppen. - Expertgruppens arbete skall självfallet inte omfatta nationella åtgärder för att införliva befintliga direktiv eller sammanfalla med uppgifter för kommittéer som inrättats enligt dessa direktiv (t. ex. kontaktkommittén för TV-sändningsdirektivet 89/522/EEG, ändrat genom direktiv 97/36/EG). - Kommissionen skall hålla parlamentet informerat om expertgruppens arbete och slutsatser. 15 Expertgruppen blir ett nytt instrument för att genomföra kommissionens politik inom detta område och kommer att ge följande fördelar: (i) Ökad effektivitet i problemlösningen. Expertgruppen ger bättre möjligheter att lösa problem i samband med gränsöverskridande marknadskommunikationstjänster genom att den - blir ett permanent och lättillgängligt forum för konstruktiva diskussioner mellan kommissionen och medlemsstaterna, - underlättar för de nationella myndigheterna att hålla sig underrättade om potentiella problem på gemenskapsnivå, - underlättar informationsflödena mellan de nationella myndigheterna och kommissionen, och - ger ökad tillgång till information för kommissionens tjänstemän vid bedömningen av möjlig heterna att tillämpa ömsesidigt erkännande eller, om detta visar sig inte vara möjligt, att utarbeta riktade harmoniseringsinitiativ. i expertgruppen kommer Arbetet inte på någon punkt att inkräkta på kommissionens befogenheter i fråga om överträdelser enligt artikel 169. Kommissionen kommer att ha oförändrad befogenhet att inleda överträdelseförfaranden och att besluta om ett klagomål skall leda till fortsatt behandling eller inte. (ii) ökad öppenhet då politiken utformas. Arbetsgruppen kommer påtagligt att öka öppenheten genom följande: - Offentliggörandet av dess dagordningar och yttranden. - Möjligheten för berörda parter att delta i utformningen av politiken. - Säkerställandet av att parlamentet hålls underrättat och fullständigt informerat om utvecklingen av politiken. Parlamentet kommer, i enlighet med dess resolution, att få ingående information om arbetet i expertgruppen. Genom att parlamentet informeras direkt kommer det att kunna medverka i genomförandet av denna metod. Det kommer därför att kunna planera sina diskussioner om kommande förslag mer effektivt och även att få större informationsunderlag. - Berörda parter kan medverka i diskussionerna om politikens utformning. Expertgruppen kommer att vara till fördel för berörda parter, särskilt konsumentorganisationer, eftersom - de kommer att få betydligt lättare tillgång till information inom området, 16 - de kan lämna in skriftliga synpunkter, och - de kommer att stimuleras att, då så är möjligt, samordna sina yttranden på gemen skapsnivå. - En polariscring av diskussionerna om politiken kan undvikas. En polarisering av diskussionerna om politikens utformning kan undvikas genom att berörda parter av flera olika slag får tillgång till expertgruppens resultat. 3) Tillgång till en kontaktpunkt och ett nätverk for information for marknads kommunikation Kommissionen kommer att upprätta en central kontaktpunkt på generaldirektoratet för inre marknaden och finansiella tjänster som kommer att samarbeta nära med andra general- direktorat som berörs. Den kommer att ha följande uppgifter: - Att besvara önskemål om information om kommissionens politik inom området. - Att inhämta information, särskilt om problem för en effektivt fungerande inre marknad inom detta område. Formella klagomål (artikel 169-ärenden) skall självfallet sändas till kommissionens generalsekretariat för registrering. Klagomål som rör befintliga direktiv kommer att överlämnas till de enheter på kommissionen som ansvarar för deras införlivande och administration. - Att sköta kommunikationen mellan kommissionen, parlamentet och medlemsstaterna. Andra enheter på kommissionen kommer att stå i nära samband med den centrala kontakt punkten och hållas fullständigt informerade för att säkerställa ett bättre informationsflöde. Som komplement till det befintliga nyhetsbrevet Commercial Communications kommer kommissionen att inrätta en webbplats. Denna skall tillhandahålla - uppföljningar osv. ), och information om expertgruppens arbete (arbetsprogram, yttranden, - ge tillgång till databasen för europeiska bestämmelser om marknadskommunikation (se nedan). Dessa åtgärder kommer att medföra följande fördelar: - Berörda parter kommer att ha nytta av webbplatsen, eftersom de kommer att kunna ge kommissionen och medlemsstaterna direkt kännedom om sina synpunkter. - Till skillnad från alternativet att anordna formella offentliga hearings, där deltagandet i diskussionerna är begränsat till ett antal utvalda deltagare kommer nätverket att kunna nå ett 17 långt större antal berörda parter och ge dessa möjlighet att tillföra omfattande information till arbetet med politikens utformning. - Genom webbplatsen och nätverket kan kommissionen sprida information om politiken till ett mycket stort antal berörda parter. - Kontaktpunkten kommer alt underlätta informationssökningen och stödja samordningen av politiken inom detta område. 4) Upprättande av en databas för marknadskommunikation Kommissionen kommer att upprätta en databas för nationell lagstiftning, gemenskaps bestämmelser och normer för självreglering inom detta område. Detta initiativ är ett svar på kravet på lättare tillgång till nationella bestämmelser och EG- lagstiftning. Kommissionen anser att denna databas bör byggas upp på grundval av information som utväxlas mellan kommissionen, nationella myndigheter och självreglerande organ. Databasen kommer att vara tillgänglig via webbplatsen för marknadskommunikation. Detta bör säkerställa att berörda parter får den aktuellaste information om lagstiftningen som är tillgänglig från dem som ansvarar för tillämpningen av de aktuella bestämmelserna. 5) Påskyndad behandling av klagomål I överensstämmelse med sin allmänna politik för att förbättra behandlingen av överträdelser kommer kommissionen också att söka påskynda behandlingen av klagomål inom detta område. Kommissionen anser att kontaktpunkten, nätverket för information och bedömningsmetoden bör resultera i en snabbare behandling av klagomål och därigenom vara till värdefull hjälp för branschen och dem som anlitar den liksom för konsumenterna som är mottagare av dessa tjänster. Alla dessa åtgärder kommer nämligen att öka öppenheten i förfarandena, och därför kommer anmälarna av klagomålen, de nationella myndigheter som besvarar dem och de enheter på kommissionen som berörs att kunna arbeta snabbare och effektivare. Detta skall naturligtvis inte påverka den konfidentiella karaktären hos förfaranden mellan kommissionen och den aktuella medlemsstaten som gäller möjliga lösningar på ett överträdelseförfarande. Analysen av åtgärderna kräver största möjliga mängd exakt faktainformation, vilket bör kunna uppnås lättare med denna metod. 6) Upprättande av ett nätverk av experter Kommissionen kommer att verka för upprättandet av ett nätverk av oberoende experter med inriktning på olika aspekter av marknadskommunikationsområdet som kan bistå kommissionen och expertgruppen i deras arbete. Detta nätverk kommer att lämna synpunkter på begäran av kommissionens enheter. Med hänsyn till behovet av att bedöma proportionaliteten i förhållande till de mål för allmän intresset som berörs kan det vara nödvändigt att i enskilda fall kunna få stöd från erkända experter som företräder alla de olika intressena i det aktuella ärendet. För att inte begränsa 18 antalet experter kommer kommissionen att utnyttja de nya möjligheter som erbjuds av Internet som bas för organisationen av arbetet och kommunikationen inom detta nätverk. 7) Främjande av internationellt samarbete Kommissionen kommer att se till att EU:s politik inom detta område förs fram i internationella sammanhang och verka för principerna för denna metod i internationella diskussioner för att underlätta gränsöverskridande marknadskommunikationstjänster på global nivå. Våra viktigaste handelspartner och många förmedlare har redan välkomnat de principer som ligger till grund för metoden, särskilt målet att ytterligare förbättra analysen av proportionaliteten och den inbördes förenligheten hos bestämmelserna inom detta område. Eftersom tillkomsten av informationssamhället leder till en globalisering av marknadskommuni kationstjänsterna, kommer troligen problemen i samband med gränsöverskridande sådana tjänster från tredje land att öka. Det finns därför ett behov av att finna internationella lösningar så att man på ett effektivare sätt kan skydda målen för allmänintresset i en alltmer gräns- överskridande handelsmiljö. Regelverket för den inre marknaden är en god utgångspunkt för att nå fram till sådana lösningar, och gemenskapen bör därför medverka i de internationella diskussionerna om dessa frågor. 8) Klarhet i frågor om elektronisk handel Kommissionen undersöker de specifika rättsliga frågor som uppstår när gränsöverskridande marknadskommunikationstjänster utnyttjas i informationssamhället och kommer att föreslå möjliga förtydliganden i ett förslag som rör elektronisk handel och närstående tjänster i informationssamhället. Inkomsterna av marknadskommunikationstjänster är en av de viktigaste finansieringskällorna för tjänsterna i informationssamhället. Denna finansiering måste främjas om man skall kunna säkerställa att kvalitetsinformationen kommer att öka och förbli tillgänglig utan avgift. Det finns redan tecken på rättslig osäkerhet och hinder i fråga om gränsöverskridande marknads kommunikationstjänster på Internet. Exemplen gäller t. ex. frågan om webbplatser skall betraktas som platser för reklam eller för försäljning, bestämmelser i fråga om öppenhet om sponsring som skiljer sig åt mellan medlemsstaterna och inbördes skiljaktiga nationella bestämmelser om annonsering för fria yrkesutövare som kan hindra utvecklingen av dessas on-line-tjänster. Även andra komplicerade frågor måste tas upp, t. ex. sådana som gäller immateriell äganderätt och inregistrerade domännamn. Vad gäller nya nationella förslag till bestämmelser som påverkar marknadskommunikationstjänster som tillhandahålls on-line, kommer dessas förenlighet med fördraget dessutom att utvärderas genom tillämpning av den nu föreslagna tredje ändring av direktiv 83/189/EEG som gäller överskådliga bestämmelser på den inre marknaden förtjänsterna i informationssamhället. Ett gemensamt ställningstagande om detta förslag uppnåddes i rådet den 26 januari 1998. 9) Information till Europaparlamentet Kommissionen kommer vartannat år att överlämna en rapport till parlamentet om tillämpningen av denna metod. Den första rapporten skall läggas fram senast den 30 mars 2000. Den kommer 19 att innehålla en utvärdering av det arbete som utförts fram till denna tidpunkt och en uppdatering av arbetsprogrammet för den kommande tvåårsperioden. I sin resolution krävde parlamentet uttryckligen en sådan rapport genom att uppmana i expertgruppens arbete och att dess resultat kommissionen att säkerställa öppenhet rapporterades till parlamentet. Genom detta förslag ville parlamentet uttrycka sin önskan att denna metod skulle leda till snabba resultat och sin beredskap att, om så krävdes, föreslå ändringar av metoden mot bakgrund av denna kontroll. Med hänsyn till det betydande antal mål för allmänintresset (t. ex. konsument- och folkhälsoskydd) som eftersträvas inom detta område är det av avgörande betydelse att parlamentet aktivt medverkar i utvecklingen av metoden. 4. Prioriterade områden for behandling i expertgruppen Kommissionen kommer att göra prioriteringar för sitt arbete som bygger på den information och de svar som kom in under samrådet om grönboken och som syftar till att säkerställa snabba och effektiva resultat av dess politik. Under de närmaste två åren efter antagandet av detta meddelande kommer kommissionen att uppmana expertgruppen att undersöka frågor som uppstår vid gränsöverskridande marknadskommunikation samt målen, nivåerna och medlen för skyddet av mål för allmänintresset i olika nationella bestämmelser som rör detta inom följande områden: 1) Skyddet av minderåriga Då det gäller TV-re k lam har kommissionen redan genomfört en minimiharmonisering beträffande reklam som riktas till minderåriga (89/522/EEG, ändrat genom direktiv 97/36/EG). Ytterligare frågor har dock väckts i samband med reklam till minderåriga. Europaparlamentet begärde i sin resolution en mer ingående granskning av marknadskommunikationens effekter på barn. Konsumentorganisationer och offentliga folkhälsoorgan har begärt att bestämmelserna om marknadskommunikation riktad till barn skall harmoniseras och, på vissa områden, att skyddet skall förstärkas. Förmedlare beklagade förekomsten av hinder för gränsöverskridande tjänster som orsakas av nationella restriktioner motiverade av skyddet av minderåriga. De viktigaste problemområden som lyftes fram och som behöver tas upp är olikheter mellan nationella bestämmelser om - sponsring av utbildningsprogram, - marknadsföring riktad till minderåriga, - TV-reklam riktad till minderåriga (leksaker, snacks, godis) i den mån bestämmelserna inte redan omfattas av direktiv 89/522/EEG, ändrat genom direktiv 97/36/EG, eller av arbetet inom kontaktkommmittén för det direktivet, och om 20 - sponsring av idrottsevenemang av innehavare av varumärken som har samband med produkter med barn som målgrupp eller som kan ha skadliga effekter på människors hälsa. 2) Oskäliga konkurrensbestämmelser och därmed sammanhängande frågor Denna fråga togs upp av Europaparlamentet som begärde rambestämmelser om otillbörliga marknadsföringsmetoder. Vissa konsumentorganisationer hade också åsikten att det krävdes en harmonisering av den lagstiftning som syftar till att förhindra otillbörliga marknadsföringsmetoder. Detta är en särskilt viktig synpunkt då det gäller utvecklingen av den elektroniska handeln. Konsumentorganisa tionerna önskade också säkerställa att bedrägliga system och pyramidsystem för försäljning förbjuds inom hela gemenskapen. Förmedlare pekade på betydande skillnader mellan nationella bestämmelser om rabatter, gåvor och tävlingar som effektivt hindrade utvecklingen av gränsöverskridande marknadsförings kampanjer. De påpekade också att s. k. multi-level marketing (dvs. marknadsföring och försäljning av produkter via nätverk av av oberoende, ej avlönade, distributörer) skulle kunna komma att utvecklas på grund av möjligheten till ett globalt kommunikationsnät mellan sådana oberoende agenter. Mer specifikt kommer följande problemområden att tas upp: Olikheter mellan nationella bestämmelser om - rabatterbjudanden, - kupongsystem, - gratiserbjudanden och gåvor, - pristävlingar, kommersiella lotterier och sweepstakelotterier, och - "multi-level marketing" och pyramidsystem för försäljning. 3) Sponsring Europaparlamentet framhöll att även om vissa aspekter av TV-sponsring redan hade blivit föremål för en harmonisering genom direktiv 89/522/EEG, ändrat genom direktiv 97/36/EG, borde en granskning göras av de olika nationella bestämmelser om sponsring som inte harmoniserats genom direktivet och av bestämmelser om mecenatskap. 21 Ett antal berörda parter pekade på skillnaderna mellan definitionerna av sponsring och på att begreppet ibland t. o. m. inte definieras (vilket leder till att sponsring likställs med reklam) i lagstiftningen i de enskilda medlemsstaterna. De beklagade den rättsliga osäkerhet som uppstod till följd av detta. Vissa parter påpekade även att bestämmelserna om TV-sponsring skiljer sig åt i betydande grad mellan medlemsstaterna. Följande problem kommer att tas upp: Olikheter mellan nationella bestämmelser om sponsringstjänster som är förknippade med vissa produkter. Skiljaktiga definitioner i nationella lagbestämmelser om sponsring och mecenatskap som begränsar utvecklingen av gränsöverskridande tjänster inom detta område. Olikheter mellan nationella bestämmelser om TV-sponsring i den mån de gäller aspekter som inte omfattas av direktiv 89/522/EEG, ändrat genom 97/36/EG, eller av arbetet i kontakt kommittén för det direktivet. 4) Påståenden om produkten och vilseledande reklam I grönboken påpekades att bestämmelserna om vilseledande reklam och, mer nyligen, jämförande reklam, redan hade harmoniserats genom direktiv 84/450/EEG. Ytterligare åtgärder begärdes dock inom detta område i fråga om produktpåståenden. Konsumentorganisationer och folkhälsoorgan önskade striktare harmoniserade bestämmelser på europeisk nivå för att styra användningen av vissa påståenden som rör hälso- och närings egenskaper. Konsumentorganisationerna påpekade att det fortfarande finns skillnader mellan medlemsstaterna i fråga om tolkningen av vad som är vilseledande reklam. De påpekade att detta leder till stora svårigheter i behandlingen av klagomål över nationsgränserna. Förmedlare kritiserade olikartade nationella restriktioner i fråga om förpackningskrav som gick utöver de krav som föreskrivs i lagstiftningen om märkning. Dessa omfattade inte endast "produktinformation" (dvs. påståenden) utan också användningen av varumärkesnamn (vissa medlemsstater har restriktioner för varumärkesdiversifiering för märken som har samband med vissa produktkategorier) och användningen av licensskyddad grafik. Följande problem kommer att tas upp: - Specifika områden där skillnader mellan nationella bestämmelser ger upphov till skiljaktiga tolkningar av begreppet "vilseledande". Detta leder till en uppenbar osäkerhet i rättsligt avseende då det gäller gränsöverskridande marknadskommunikationstjänster och mottagarna av dessa. - Olika nationella bestämmelser om påståenden om varor eller tjänster som inte redan omfattas av lagstiftningen om märkningskrav. 22 - Olika nationella bestämmelser om varumärkcsdivcrsificring i samband med vissa varor eller tjänster. 5) System för rättelse Kommissionen har redan föreslagit förbättrade möjligheter till domstolsprövning genom sitt ändrade förslag till direktiv om förbud i syfte att skydda konsumenternas intressen (rådets gemensamma ställningstagande EG nr 48/97). Konsumentorganisationerna välkomnade denna åtgärd men begärde förbättringar i såväl de judiciella som de extrajudicial la systemen för rättelse över nationsgränserna då det gäller vilseledande och bedrägliga marknadskommunikationstjänster. Följande fråga kommer att tas upp: - Expertgruppen skall undersöka hur de befintliga systemen för rättelse och tvistlösning (även sådana som används av de självreglerande organen) kan förbättras i ett gränsöverskridande sammanhang. 6) Tillämpning av metoden för bedömning av proportionaliteten på nationell nivå Vissa nationella myndigheter har till kommissionen uttryckt sitt stöd för tillämpningen av bedömningsmetoden. Kommissionen skulle vilja rekommendera att de ansvariga nationella myndigheterna tillämpade dess bedömningsmetod på nationell nivå. I detta sammanhang kommer ledamöterna i expertgruppen att uppmanas redovisa - hur de tillämpar proportionalitetsprincipen (organisatoriska aspekter), - i vilken utsträckning de tillämpar kommissionens metod samt, om så inte är fallet, - om de skulle vara beredda att införa denna metod. 23 Bilaga 1. Sammanfattning av förslagen i grönboken om affärskommunikation på den inre marknaden 1. Definitioner och räckvidd I grönboken definieras affärskommunikation (vanligen kallat marknadskommunikation) som "alla former av kommunikation som är avsedda att gynna antingen produkter och tjänster eller ett företags eller en organisations anseende hos konsumenter och distributörer". Termen inbegriper alla typer av reklam, direkt marknadsföring, sponsring, säljfrämjande åtgärder och PR. Den omfattar användning av sådana tjänster inom alla branscher som producerar varor eller tjänster samt inom statliga och halvstatliga organ. 2. Den föreslagna bedömningsmetoden I grönboken beskrivs konsekvenserna med avseende på gemenskapsåtgärder av den förväntade ökningen av gränsöverskridande marknadskommunikationstjänster. Det är sannolikt att restriktioner för gränsöverskridande tjänster liksom problem vad gäller ett effektivt skydd av mål som avser allmänintresset kommer att uppstå till följd av att de nationella bestämmelser som tillämpas på inkommande tjänster varierar från en relevant beträffande medlemsstat marknadskommunikation på grund av skillnader i medlemsstaternas lagstiftning i fråga om mål som avser allmänintresset. till en annan. Detta problem är särskilt Denna uppfattning grundar sig på grönbokens analys av befintliga lagar. Analysen visar inte bara att nationella regler varierar väsentligt från en medlemsstat till en annan, utan även att de gränsöverskridande restriktionernas förenlighet med EG-lagstiftningen oftast beror på om dessa uppfyller kravet på proportionalitet, dvs. om åtgärden står i proportion till det mål rörande allmänintresset som åsyftas. I nationell lagstiftning som är tillämplig på marknadskommunikation eftersträvas viktiga mål rörande allmänintresset som t. ex. konsumentskydd, skydd av minderåriga, folkhälsoskydd, skydd av mångfalden osv. I grönboken undersöks hur en åtgärd för att uppnå ett mål för allmänintresset kan påverka flera andra sådana mål, och den visar därför på behovet av att säkerställa att gemenskapsramarna är enhetliga. En noggrann bedömning av proportionaliteten anses därför vara nödvändig på detta område. 24 Metoden är inte ett automatiskt test för att bedöma proportionaliteten, som avgörs av den berörda myndigheten. Den är inte heller en nyttokostnads- eller matematisk analys i syfte att bestämma värdet av mål som avser allmänintresset. Den är bara ett medel för att säkerställa att sådana utvärderingar grundar sig på en fullständig översikt över effekterna av den aktuella åtgärden. I detta hänseende ersätter metoden inte de kriterier som utarbetats av domstolen utan är snarare till hjälp vid tillämpningen av dem. Som nämns i grönboken kräver en bedömning av proportionaliteten enligt domstolens rättspraxis för det första en kontroll av om den nationella restriktiva åtgärden är lämplig i förhållande till det mål som eftersträvas, dvs. åtgärden måste vara sådan att den garanterar att det mål som avses uppnås, och för det andra en prövning av att den nationella restriktiva åtgärden inte går utöver vad som dr nödvändigt för att uppnå målet eller med andra ord att samma resultat inte kan uppnås med mindre restriktiva regler. Eftersom domstolens rättspraxis hittills inte har tillhandahållit några exakt definierade inslag som gör det möjligt att bedöma proportionaliteten vad gäller nationella åtgärder eller gemenskapsåtgärder föreslår kommissionen i grönboken en metod som skulle bidra till att ytterligare förbättra en systematisk och väl underbyggd analys när detta är nödvändigt. Kommissionen anser att metoden skulle vara till hjälp vid en bedömning av om nationella åtgärder eller gemenskapsåtgärder på detta område är proportionella och förenliga. Metoden bygger på domstolens rättspraxis och en analys av marknaden för marknadskommunikationstjänster inom gemenskapen, i synnerhet med avseende på hur dessa tjänster påverkar mål som avser allmänintresset, som t. ex. konsumentskydd och folkhälsoskydd. Metoden omfattar två steg. Steg ett: (Analytisk översikt) Målet med det första steget är inte att genomföra proportionalitetstestet som sådant utan att ge en fullständig "bild" av effekterna av åtgärden. Syftet är inte att identifiera restriktioner utan att tillhandahålla en saklig översikt över alla möjliga effekter av en åtgärd, särskilt på verksamheter som åtgärden är avsedd att reglera och även på mål som avser allmänintresset. Det första steget är att beskriva (i) den aktuella nationella åtgärden som begränsar den fria rörligheten för tjänster eller (ii) den harmoniseringsåtgärd som för beskrivningen: föreslås av kommissionen. Följande Bedömningskriterium A: Vilken är den potentiella ekonomiska kedjereaktion som fem kriterier föreslås 25 kommer att utlösas av åtgärden? Detta innefattar att bedöma hur de berörda ekonomiska aktörernas affärsstrategier skulle ändras till följd av den åtgärd som undersöks eller föreslås i syfte att bedöma den övergripande effekten av åtgärden eller förslaget på de konsumenter som åtgärden är avsedd att skydda. Bedömningskriterium B: Vilka är de mål för allmänintresset som eftersträvas med åtgärden? Bedömningskriterium C: Har åtgärden anknytning till det åberopade målet för allmänintresset? Bedömningskriterium D: Påverkar åtgärden andra mål för allmänintresset? Bedömningskriterium E: Hur effektiv är åtgärden för att uppnå det åberopade målet för allmänintresset? Steg två: (Rättslig bedömning) På grundval av denna översikt och den sakliga information som den ger består det andra steget av en övergripande rättslig bedömning av om en nationell åtgärd kan anses vara proportionell eller om en gemenskapsåtgärd är så proportionell som möjligt med hänsyn till de övergripande målen i fördraget och även förenlig med andra gemenskapsåtgärder. Genom att åtgärdens huvudsakliga karakteristika blir kända, kommer de fem kriterier som nämns ovan att bidra till att den berörda myndigheten bättre kommer att kunna bedöma åtgärdens proportionalitet och enhetlighet. 3. Förbättrad samordning och information på europeisk nivå I grönboken föreslår kommissionen att en expertgrupp som skall behandla frågor om inrättas. Bedömningsmetoden skall ligga till grund för marknadskommunikation expertgruppens diskussioner. Expertgruppen skall sträva efter att upprätta en konstruktiv dialog mellan kommissionen, medlemsstaterna och berörda parter. Den skall göra det möjligt att komma överens om tillämpningen av ömsesidigt erkännande genom att ge kommissionen och medlemsstaterna möjlighet att nå samförståndslösningar och således undvika att i alltför hög grad lita till överträdelseförfarandet, som är förenat med konflikter. När ömsesidigt erkännande visar sig vara omöjligt, skall man därigenom på ett nytt, snabbt och effektivt sätt kunna upptäcka särskilda problem som nödvändiggör harmonisering. Därmed kan generella, allomfattande harmoniseringsinitiativ undvikas. informationsutbyte om nya utvecklingssteg med anknytning Expertgruppen skall även fungera som ett forum för administrativt samarbete och särskilt möjliggöra till informationssamhället på detta område. Det föreslås därför att den skall överväga hur gemenskapens synsätt i fråga om marknadskommunikation kan främjas på internationell nivå, vilket är nödvändigt med tanke på informationssamhällets globala natur. 26 Vad gäller formen för expertgruppen föreslår kommissionen att den skall vara en expertgrupp som sammankallas när problem uppstår. De problem som skall diskuteras skall framläggas av kommissionen. Expertgruppen skall bestå av företrädare för medlemsstaterna. De kan kompletteras med företrädare för nationella självreglerande organ när den fråga som diskuteras kommer in på dessas kompetensområde. För att kommissionens arbete skall vara målinriktat och väl underbyggt och för att säkerställa att expertgruppen riktar sin uppmärksamhet på huvudfrågor som påverkar "mottagare", "leverantörer", "användare" och "förmedlare" av marknadskommunikation lämnade kommissionen två förslag som syftar till att förbättra spridningen av information och kommunikationen med berörda parter. Det första förslaget avser en central kontaktpunkt för information som både skall kunna sprida och sammanställa information om lagstiftningsfrågor som påverkar dessa tjänster. Det andra förslaget handlar om ett informationsnät on-line som skall göra det möjligt för berörda parter att få direkt tillgång till kommissionens och expertgruppens arbete och som kompletterar det befintliga nyhetsbrevet om marknadskommunikation1. 4. Områden i lagstiftningen om marknadskommunikation som kräver särskild uppmärksamhet I del I, II och III i grönboken uppmanas svarslämnarna att lämna synpunkter på gemenskapens mål på detta område och även att lämna synpunkter på de problemområden som kommissionen har identifierat med utgångspunkt från den undersökning som den genomförde innan grönboken utarbetades. Commercial Communications är en publikation som utkommer varannan månad och som distribueras till 5 000 berörda parter på detta område, inklusive ledamöter i Europaparlamentet och nationella myndigheter. Förfrågningar om detta nyhetsbrev skickas till redaktören (fax +44 1 273 772727 och e-post: asi@dial. pipex. com). 27 Bilaga 2. Sammanfattning av reaktionerna på grönboken om affärskommunikation på den inre marknaden 1. Definitioner och räckvidd Europaparlamentet I sin resolution krävde parlamentet att området affärskommunikation (vanligen kallat marknadskommunikation) skall avgränsas med avseende på de tjänsteleverantörer som omfattas. Parlamentet föreslår även att området bör utvidgas till att omfatta förpackningar använda och marknadskommunikation på förpackningar2. kommissionen undersöka uppmanar hindren för att att Ekonomiska och sociala kommittén Kommittén gjorde inte några invändningar mot den räckvidd som anges i grönboken, men krävde att marknadskommunikationstjänster som utnyttjas eller tillhandahålls av välgörenhetsinrättningar och ideella föreningar skall omfattas av definitionen på grund av den viktiga roll som sådana tjänster spelar för dessa organisationers verksamheter. Medlemsstaterna Ingen medlemsstat gjorde några kommunikation i grönboken. invändningar mot definitionen av marknads Berörda parter3 Exempelvis säljfrämjande åtgärder såsom kuponger eller tävlingar på produktens förpackning. 3 De fem intressegrupperna är "mottagare" (dvs. alla slag av konsument- och folkhälsoorganisationer), "användare" (t. ex. annonsörer), "leverantörer" (t. ex. reklam- eller direktmarknadsföringsbyråer), "förmedlare" (t. ex. medier och arrangörer av idrottsevenemang) och "självreglerande enheter", vilka var de fem målgrupperna i de ursprungliga undersökningar som kommissionen genomförde innan grönboken utarbetades. 28 Vissa användare av marknadskommunikation (t. ex. annonsörer) och konsument organisationer kritiserade definitionen för att den inte omfattar marknadskommunikation på förpackningar, som är nära förknippad med de andra kommunikationstjänsterna som anges i definitionen. Det konstaterades att marknadskommunikation på förpackningar är nära förknippad med varumärkesstrategier. Konsumentsammanslutningarna påpekade att beskrivningar och reklam på förpackningar fångar konsumenternas uppmärksamhet och följaktligen bör regleras i enlighet därmed. Några konsumentsammanslutningar gjorde invändningar mot hela policyn med utgångspunkt från två olika tankegångar. För det första hävdade de att dessa marknadskommunikationstjänster i enlighet med bestämmelserna i fördraget eftersom konsumenterna inte efterfrågar dem. För det andra hävdade de att domstolens rättspraxis under senare tid antyder att restriktioner vad gäller "försäljningsmetoder" inte kan analyseras i enlighet med EG-fördragets bestämmelser om fri rörlighet om de inte tillämpas på ett diskriminerande sätt. inte kan betraktas som tjänster 2. Bedömningsmetoden Europaparlamentet Parlamentets resolution stödde klart den föreslagna metoden. För att citera resolutionen: Parlamentet stöder det angreppssätt som föreslås i grönboken för att bedöma om restriktiva åtgärder står i proportion till det syfte som avses, eftersom detta kommer att göra det möjligt att säkerställa att området utan gränser fungerar effektivt och tillhandahåller ett bättre skydd för allmännyttiga mål, såsom konsumentskydd, folkhälsoskydd, skydd av immateriella rättigheter och affärsegendom och skydd av privatlivet. Parlamentet lämnade några förslag beträffande genomförandet, nämligen: - Det uppmanar kommissionen att [i detta meddelande] offentliggöra definitionen av metoden för bedömning av proportionaliteten, vilken innefattar fastställda tidsgränser för beslut, är baserad på befintlig rättspraxis och innehåller en förklaring om hur den är 29 tillämplig på nuvarande lagstiftning på nationell och gemenskapsnivå, normer för självreglering och förslag till ny lagstiftning. - Det kräver att angreppssättet skall vara grundat på (a) behovet att kombinera målsättningen att öppna marknaden med vidmakthållande och förbättring av höga standarder och (b) behovet av en lämplig blandning av lagstiftning och självreglering, vilken återspeglar de kulturella skillnaderna i medlemsstaterna. Ekonomiska och sociala kommittén Kommittén rekommenderade att potentiella ekonomiska kedjereaktioner skall undersökas (kriterium A) som en viktig del av den föreslagna översynsprocessen. Den avgav ett positivt yttrande om den föreslagna metodens användbarhet och analysen på vilken den i arbetsdokumentet som distribuerades med grundar sig, vilken tillhandahölls grönboken4. Mer allmänt konstaterade kommittén i sin sammanfattning att. införandet av denna typ av metod skulle ge möjlighet till en begriplig och fastställd metod för bedömning som skulle minska den tvetydighet eller osäkerhet som råder i avsaknad av den. Samtidigt som den konstaterade att all minskning av konsumentskyddet och tillhandahållandet av otillbörliga fördelar för multinationella företag måste undvikas, ansåg kommittén att. metoden kan innebära en möjlighet att kombinera ett förbättrat konsumentskydd med möjlighet till harmonisering av de metoder som används inom marknadskommunikation. Följaktligen skulle detta också bidra till att skapa en öppnare konkurrens mellan företag som skapar och tillhandahåller marknadskommunikation. bekräftar, i analytisk form, erfarenheterna från ledamöter i kommittén som har erfarenhet av produktion och marknadsföring av varor och tjänster och även från dem som har undersökt framtidsperspektiven ur konsumentsynpunkt. 30 Medlemsstaterna Nio medlemsstater har kommenterat detta förslag. De kan i stort sett indelas i två grupper, de som stödde förslaget och en som var helt emot metoden på alla väsentliga punkter. Av de åtta som var för förslaget gav två sitt fulla stöd till metoden. För att citera en:. regeringen har Den invändningar mot den metod som föreslagits av kommissionen för en enhetlig bedömning av åtgärder, inbegripet gemenskapsåtgärder. Metoden ger vad gäller marknadskommunikation konkret uttryck för de principer som även ligger till grund för [dess] lagstiftning. inga Den tredje medlemsstaten var för metoden men ansåg att ytterligare samråd var nödvändigt för att göra den så genomsynlig och effektiv som möjligt. Den fjärde föreslog att den borde vara mindre inriktad på målet med politiken för den inre marknaden. Den femte och den sjätte medlemsstaten ansåg att metoden ar användbar, men föreslog att den ekonomiska kedjereaktionen skall innefatta mer detaljerade uppgifter om påverkan på konsumenterna. Den sjunde medlemsstaten ansåg att metoden inte kan bli rättsligt bindande eftersom hänvisning endast kan ske till domstolens rättspraxis. Den åttonde medlemsstaten hade inte några principiella invändningar men ansåg att systemet för hantering av överträdelser är tillräckligt effektivt och att domstolens rättspraxis gör det möjligt att behandla de problem som belysts. för bedömning av Endast en medlemsstat var principiellt proportionaliteten. Den ansåg att den föreslagna metoden är oklar och opraktisk att tillämpa5. Den instämde inte heller i att kontroll av ursprungsland krävs på detta område. emot metoden Berörda parter Den anförde följande: Det kommer inte att vara möjligt att göra en sammanfattning av alla eventuella effekter på marknaden. Det år tveksamt om kedjereaktionsanalysen kommer att vara realistisk, om den kommer att kunna genomföras eller vara till någon nytta. Det kommer att bli mycket svårt att identifiera och definiera det särskilda syftet med åtgärden. Det kommer också att bli svårt att identifiera och utvärdera de negativa återverkningarna av åtgärden. 31 Fyra slag av synpunkter mottogs beträffande den föreslagna metoden för bedömning av proportionaliteten. Dessa kan summeras på följande sätt: Bedömningsmetoden behöver förstärkas och göras obligatorisk eftersom resultaten av den varken är politiskt eller rättsligt bindande när den tillämpas. Svarslämnare från alla berörda parter, som i allmänhet var positiva till metoden, ville förstärka tillämpningen av metoden och dess rättsliga ställning. Fyra förslag lämnades: - Bedömningsmetoden bör tillämpas obligatoriskt på alla beslut som kommissionen fattar på detta område (dvs. när den undersöker nationella restriktioner och när den förbereder initiativ till harmonisering). - Medlemsstaterna bör åläggas att anmäla alla nya åtgärder som påverkar dessa tjänster, och dessa bör underkastas bedömningsmetoden innan de antas. - Normer för självreglering bör främjas av kommissionen och även underkastas bedömningsmetoden. - Bedömningsmetoden bör tillämpas effektivt så att den inte medför ytterligare förseningar vid det nuvarande utdragna överträdelseförfarandet. Det föreslogs att kommissionen, om den föreslagna metoden antas, skulle förplikta sig att behandla klagomål beträffande överträdelser enligt artikel 169 i fördraget på ett effektivare sätt. Bedömningsmetoden drivs av marknaden och tar inte hänsyn till mottagarna av affärskommunikationstjänster. Denna kritik framfördes av en stor majoritet av de konsumentorganisationer som svarat och av folkhälsolobbyister. De ansåg att kriterium A beträffande ekonomiska kedje reaktioner styrs av utbudssidan och därför inte tar hänsyn till behoven hos mottagarna av olika former av marknadskommunikation. Det antyddes vidare att kommissionen genom att föreslå denna bedömning har för avsikt att inte beakta uppgifter om hur mottagare kan bli lidande av vissa former eller slag av marknadskommunikationstjänster. 32 Bedömningsmetoden är inte relevant eftersom betoningen bör ligga på subsidiaritet snarare än på proportionalitet. Vissa berörda parter ansåg att restriktionernas proportionalitet inte är viktig. Eftersom marknadskommunikation är en känslig fråga ur kulturell synvinkel, ansåg de att den inte kan behandlas på samma sätt som andra tjänster utan snarare att hänsyn måste tas till nationella skillnader som de återspeglas i befintliga nationella regler. Denna synpunkt lämnades av vissa intressegrupper för konsumentfrågor, vissa annonsörer (huvudsakligen nationella) och självreglerande organ. Det föreslogs att man, innan man bedömer proportionaliteten, bör tillämpa principen om subsidiaritet för att i viss mening utesluta marknadskommunikation från det område som berörs av kommissionens nuvarande och framtida åtgärder. Omfattningen av uteslutningen varierade med svaren. Det mest extrema alternativet innebär en fullständig uteslutning, vilket föreslogs av några konsumentorganisationer. Områden som kvinnosyn, användning av nakenhet i reklam osv. nämndes ofta. Bedömningsmetoden är omöjlig att tillämpa och det skulle därför vara mycket klokare om kommissionen föreslog generella riktlinjer och harmoniserade på den grundvalen. En minoritet av svarslämnarna från alla intressegrupper framhöll att kedjereaktionen var alldeles för komplex att utvärdera och tillämpa och att det skulle vara mycket enklare att fastställa några gemensamma riktlinjer6. 3. Förbättrad samordning och information på europeisk nivå Europaparlamentet Parlamentet röstade med en stor majoritet för ett stöd till expertgruppen och krävde att den skall förstärkas. Det krävde att en trepartskommitté skall upprättas bestående av lika "Användare", "leverantörer" och "förmedlare" som krävde ett sådant alternativ önskade se icke bindande europeiska riktlinjer, medan i synnerhet konsumentgrupper ansåg att dessa riktlinjer skulle ligga till grund för europeisk harmonisering. 33 många representanter från medlemsstaterna, industrin och konsumentorganisationerna och begärde att bli rådfrågat om dess arbetsordning. Parlamentet uppmanade även kommissionen att göra sina förfaranden helt genomsynliga och krävde att kommissionen säkerställer att. kommittén grundligt rådfrågor de parter som framför klagomål, håller regelbundna möten, verkar enligt fastställda tidsgränser, offentliggör sina resultat, beaktar alla klagomål som framförs till kommissionen och rapporterar till Europaparlamentet. Vad gäller kontaktpunkten och informationsnätet begärde parlamentet att kontaktpunkten i första hand skall upprätta en central databank om bestämmelser och normer för självreglering på detta område och sammanställa en rapport om detta till parlamentet. Ekonomiska och sociala kommittén sociala kommittén välkomnade expertgruppens Ekonomiska och förslag. Den välkomnade även idén om att inom ett angivet generaldirektorat sammanföra ansvaret för kommissionens övergripande initiativ beträffande marknadskommunikation. Ekonomiska och sociala kommittén ansåg att en sådan central kontaktpunkt skulle säkerställa ett gemensamt och enhetligt synsätt beträffande denna invecklade fråga. Den fastslog slutligen: "Medlemsstaternas regeringar kan även överväga parallella åtgärder för ämnen som hör till de nationella tillsynsmyndigheternas kompetensområde". Medlemsstaterna Nio medlemsstater kommenterade förslaget om att upprätta en expertgrupp. En majoritet av medlemsstaterna stödde idén om en expertgrupp. Två höll med om att den skulle vara till nytta och konstaterade att den inte skulle undergräva kommissionens initiativrätt och inte heller förlänga den tid det tar för kommissionen att behandla ärenden. En medlemsstat ifrågasatte om de självreglerande organen skulle tas in i expertgruppen. Två 34 andra krävde att konsumentorganisationerna skulle vara mer engagerade. En annan medlemsstat framhöll sitt stöd och föreslog att expertgruppen borde bibehålla en kärna av deltagare vid successiva möten för att säkerställa enhetlighet. Två medlemsstater hade i princip ingen invändning mot förslaget, men ansåg att man borde se till att den inte upprepar vissa andra kommittéers arbete och att en ytterligare utvärdering av hur den skall fungera skulle vara till nytta. En medlemsstat motsatte sig förslaget med motiveringen att informationsnätet och kontaktpunkten on-line är tillräckliga för utbyte av information mellan medlemsstaterna. Vad gäller den centrala kontaktpunkten och informationsnätet lämnade sju medlemsstater kommentarer till detta förslag och instämde i princip i det. Fem gav sitt stöd. Två andra medlemsstater instämde i förslaget, men krävde att särskild vikt skall läggas vid att säkerställa att konsumentsammanslutningar har tillräckliga resurser för att delta i ett sådant nätverk. Berörda parter Expertgruppen måste respektera fastställda tidsgränser och inte fungera som ett sätt att åstadkomma ytterligare administrativa förseningar vid behandlingen av klagomål. Fastän den stora majoriteten av parter från alla de fem berörda grupperna7 välkomnade upprättandet av expertgruppen och dess roll, uttrycktes farhågor att den skulle medföra ytterligare administrativa bördor för kommissionen vid handläggningen av klagomål eller begäran om harmonisering. Några ville att expertgruppens arbete skall ske parallellt med överträdelseförfarandet eller med kommissionens nuvarande initiativ som syftar till att harmonisera vissa bestämmelser om marknadskommunikation. Expertgruppens verksamhet måste bli mycket mera öppen och genomsynlig "Användare", "leverantörer" och "förmedlare" godtog i allmänhet sammansättningen av expertgruppen, men några av deras branschorganisationer krävde rätt att delta i expertgruppen eller åtminstone att göra framställningar till den. Förslagen varierade 7 Se fotnot 2. 35 mellan fullt deltagande, då expertgruppen skulle arbeta öppet och hålla offentliga utfrågningar, och bildandet av skuggkommittéer för var och en av de fem berörda parterna som skulle välja representanter som skall presentera en skriftlig framställning från sina respektive "grupper" vid vissa expertgruppsmöten. Konsumentsammanslutningarna instämde inte i att självreglerande organ skall vara den enda grupp utöver medlemsstaterna som kan delta i sådana möten. Expertgruppens dagordning måste vara känd och resultaten måste offentliggöras. De som är positiva till inrättandet av expertgruppen men angelägna om att den skall fungera på ett så genomsynligt sätt som möjligt begärde att expertgruppens dagordning skall offentliggöras innan den påbörjar diskussioner om en specifik fråga. Många svarslämnare från de fem rådfrågade grupperna krävde dessutom att expertgruppen skall ta ställning till en specifik punkt inom en fastställd tidsram och begärde att slutsatserna skall publiceras och göras tillgängliga för alla berörda parter. 4. Områden i lagstiftningen om marknadskommunikation som kräver särskild uppmärksamhet Europaparlamentet Parlamentet uppmanade kommissionen att i detta meddelande göra en fullständig förteckning över befintliga hinder för fri rörlighet för marknadskommunikationstjänster och tillade sedan att följande områden särskilt bör uppmärksammas: Restriktioner i fråga om marknadsföring på flera nivåer ("multi-level marketing")8. - Restriktioner i fråga om varumärkesdiversifiering. Marknadsföring på flera nivåer hänför sig till marknadsföringssystem baserade på dörrförsäljning och försäljning i hemmen, där representanter som arbetar som säljare på fri lansbasis för ett specifikt företag marknadsför det företagets produkter eller tjänster. 36 Restriktioner i (Väga om marknadskommunikation pä förpackningar. Restriktioner i fråga om sponsring av evenemang och sponsring i television. Parlamentet uppmanade kommissionen att lägga fram en mer detaljerad bedömning av effekterna av marknadskommunikation på barn och dess inverkan på privatlivet samt mekanismer genom vilka konsumentklagomål över gränserna bör hanteras. Parlamentet uppmanade även kommissionen att föreslå ett regelverk beträffande otillbörliga marknadsföringsmetoder. Utan att hänvisa till vilka lagtexter som bör ändras ansåg parlamentet dessutom att kommissionen borde överväga en SLIM9-analys av sektorn. Ekonomiska och sociala kommittén Kommittén lämnade inga kommentarer till denna punkt. Medlemsstaterna Sju av de medlemsstater som svarade på samrådet lämnade kommentarer till denna punkt. En ansåg att olika nationella restriktioner i fråga om vilseledande reklam för de reglerade yrkeskårerna inte skulle ses över. Medlemsstaten påpekade att den hade upphävt sitt förbud mot prisannonsering och rabatter och ansåg att en harmonisering av "reklam med lockbeten"10 och otillbörlig försäljning till underpris är nödvändig. Den krävde dessutom ett harmonsierat förbud mot telefonförsäljning ("cold calling") utan samtycke på förhand och liknande restriktioner för e-post och internetförbindelser. Vad gäller barn betonande den att vid varje framtida åtgärd måste åtskillnad göras mellan 9 SLIM står för Simpler Legislation for the Internal Market. 10 "Lockvogelwerbung" 37 information och marknadskommunikation. I fråga om finansiella tjänster ansågs avsaknaden av harmonsiering i fråga om reklam på detta område undergräva konsumenternas förtroende för icke inhemska företag. Den andra medlemsstaten påpekade att dess lagstiftning beträffande realisationsperioder kan behöva ändras och att dess bestämmelser om rena gåvor, erbjudanden i säljfrämjande syfte och tävlingar är bland de mest restriktiva i Europa och att dessa bestämmelser för närvarande ses över. Den tredje medlemsstaten ansåg att det i grönboken borde ha lagts större vikt vid att skydda och utveckla regler som hänför sig till konsumenterna. Vad gäller otillbörliga marknadsföringsmetoder ansåg den att Internationella handelskammarens normer på området skulle utgöra en god grund för harmonisering på europeisk nivå. Den fjärde medlemsstaten konstaterade att dess regler om läkemedelsreklam är förenliga med EG-lagstiftningen. Den ansåg att problem kvarstår vad gäller Internet-relaterad affärskommunikation, reklam som hänför sig till miljö och mer allmänt vad gäller affärskommunikation och folkhälsa. Den femte medlemsstaten gick igenom förteckningen över de områden som belyses i grönboken och framhöll att den inte tillämpar några oförenliga restriktioner för gränsöverskridande marknadskommunikation. Den ansåg inte att någon ytterligare harmonisering är nödvändig på något av dessa områden och att alla restriktioner på andra områden borde åtgärdas av medlemsstaterna själva och inte av gemenskapen. Den sjätte medlemsstaten ansåg att det kan finnas ytterligare anledningar till en harmonisering av konsumentskyddslagarna genom tillämpning av artikel 129a. 3 och instämde inte i behovet av någon minskning av de nationella restriktionerna med anledning av den inre marknadens principer. Den sjunde medlemsstaten betonade att vad gäller läkemedelsreklam skall direktiv 92/28/EEG genomföras tog även upp frågan om alkoholsponsring och förordade normer för självreglering. Vad gäller PR-tjänster ifrågasatte medlemsstaten restriktioner orsakade av fasthållandet vid detaljerade krav för PR-bolag som lämnar anbud i samband med offentliga upphandlingskontrakt. i alla medlemsstater. Den 38 Berörda parter På grund av att de berörda parter som reagerat på grönboken är en mycket heterogen grupp och det faktum att vissa är enskilda personer och andra representativa organ är det inte möjligt för kommissionen att göra en förteckning över prioriteter på grundval av antalet referenser till ett specifikt problem". Det bör noteras att alla de områden som enligt grönboken behöver analyseras nämndes av åtminstone några av svarslämnarna. 5. Övriga åtgärder som krävdes under samrådet Sammanfattning av erhållna svar Europaparlamentet Parlamentet kritiserade den långa handläggningstiden när kommissionen behandlar klagomål beträffande överträdelser och ansåg att kommissionens beslut om huruvida den skall gå vidare med sådana klagomål borde kunna överklagas i syfte att göra kommissionen mera ansvarig. Därför anmodar parlamentet rådet att anta ett beslut som möjliggör eventuella mål om överträdelser i förstainstansrätten12. Parlamentet ansåg att när restriktionerna är proportionella och harmonisering krävs borde kommissionen studera Internationella handelskammarens normer som en modell för en sådan harmonisering, särskilt vad gäller marknadskommunikation on-line. Parlamentet uppmanade slutligen de nationella tillsynsmyndigheterna att tillämpa kommissionen, principen av ursprungsland om kontroll ansåg och att 1 l Detta skulle leda till partiskhet mot konsument- och folkhälsoorgan som i realiteten är färre än de olika branschföreträdarna. 12 Detta överensstämmer med parlamentets resolution av den 16 september 1993 om domstolens roll i utvecklingen av Europeiska gemenskapens konstitutionella system (EGT C 268, 4. 10. 93, s. 156). 39 konsumentorganisationerna industrin gränsövcrskridande självrcglerande system, exempelvis det som hanteras av EASA13. överväga borde och att förstärka Ekonomiska och sociala kommittén Kommittén gjorde inga tillägg till förslagen i grönboken. Medlemsstaterna En medlemsstat ansåg att en mer detaljerad undersökning av behovet av EU-lagstiftning med hänsyn till konsumentskydd eller det allmänna bästa borde göras. En annan medlemsstat krävde att borttagandet av hinder för varuutbytet skall åtföljas av upprättandet av ett gemenskapsnätverk för biläggande av tvister både i och utanför domstolar, i kombination med ett enhetligt system för att tillhandahålla rättshjälp till gemenskapsmedborgare som inte har sin hemvist i den medlemsstat där tvisten uppstår. En tredje kritiserade den nuvarande mekanismen för hantering av överträdelser för att den är långsam och ineffektiv och krävde förbättringar av överklagandeförfarandet. Den ansåg att erfarenheterna från självreglerande organ bör utnyttjas på detta område, särskilt med avseende på informationssamhället. Berörda parter Konsumentorganisationer och folkhälsoorgan som representerar "mottagarna" ansåg att kommissionen borde lägga mycket större vikt vid de problem som gränsöverskridande marknadskommunikation orsakar konsumenterna. De föreslog att kommissionen skall göra all nationell lagstiftning och normer för självreglering på detta område allmänt och 13 European Advertising Standards Alliance. 40 inrikta lätt tillgängliga och lämnade dessutom tvä andra förslag. De begärde harmonsiering för att säkerställa att nationella standarder inte undergrävs och de ansig att kommissionen borde i gränsöverskridande ärenden. De betonade att kommissionen borde uppmuntras att upprätta system för att lösa gränsöverskridande tvister och för informationsutbyte om nationella regler och genomförandet av dem. sina ansträngningar pi ett effektivt genomförande, särskilt och "förmedlare" hävdade "Användare", "leverantörer" att de nuvarande överträdelseförfarandena borde förbättras sä att de blir mer genomsynliga och effektiva (några begärde att fastställda tidsgränser för handläggning av ärendena skulle tillämpas) samt ändras så att kommissionens beslut om att gå vidare eller inte med ett klagomål kan överklagas av alla berörda parter. 41 Finansieringsöversikt 1. ÅTGÄRDENS BETECKNING Meddelande om uppföljning av grönboken om affärskommunikation på den inre marknaden 2. BUDGETPOST B5 - 3000 Strategiskt program för den inre marknaden 3. RÄTTSLIG GRUND Meddelande om uppföljning av grönboken om affärskommunikation på den inre marknaden (artiklarna 52-66 och 100a). 4. BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN: I Grönboken om affärskommunikation på den inre marknaden från maj 1996 erkänns dels sektorns betydelse då det gäller sysselsättnings- oçh tillväxtpotential, dels dess nyckelroll när det gäller att hjälpa europeiska företag och föreningar utan vinstsyfte att marknadsföra sina varor och tjänster i hela unionen. I grönboken angavs också en mängd hinder för affärskommunikation, vanligen kallat marknadskommunikation, över gränserna som gör att den inre marknaden inte kan fungera friktionsfritt. Det starka gensvaret på grönboken bekräftar sektorns betydelse. Förutom Europa parlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och tio medlemsstater har 433 berörda parter svarat på uppmaningen att inkomma med synpunkter under de senaste 18 månaderna. De 433 berörda parterna kan delas in på följande sätt: 127 tillhandahållare av marknadskommunikationstjänster (t. ex. reklambyråer, av vilka 30 var europeiska eller nationella branschföreningar), 44 sammanslutningar av mottagare av sådan kommuni kation (t. ex. konsumentorganisationer och offentliga hälsovårdsorgan), 197 användare (t. ex. annonsörer, varav 70 branschföreningar), 52 förmedlare (t. ex. medieföretag, varav 18 branschföreningar) och 13 nationella och europeiska självreglerande organ. I allmänhet fick kommissionens förslag starkt stöd: det föreslogs till och med att de skulle stärkas och utökas. I meddelandet föreslås att kommissionen skall anta en mängd åtgärder inom denna sektor i lättare att tillhandahålla marknadskommunikationstjänster över syfte att göra det gränserna genom att upprätta effektiva och överblickbara rättsliga ramar som också säkerställer ett lämpligt skydd av de mål för allmänintresset som berörs. Detta överensstämmer helt med, och kompletterar, det strategiska målet 1, om att göra regler mer effektiva, i Handlingsplanen för den inre marknaden. Kommissionens förslag omfattar följande. kl 1) Tillämpning av en överblickbar metod för bedömning av proportionaliteten vid beskrivningen av restriktioner i lagstiftningen för gränsöverskridande marknads- kommunikationstjänster. 2) Inrättande av en expertgrupp för marknadskommunikation. 3) Tillgäng till en kontaktpunkt och ett informationsnät för marknadskommunikation. 4) Upprättande av en databas för marknadskommunikation. 5) Påskyndad behandling av klagomål. 6) Inrättande av ett nätverk av experter. 7) Främjande av internationellt samarbete. 8) Klarhet i frågor om elektronisk handel. 9) Rapport till Europaparlamentet. Kommissionen kommer att tillämpa denna metod på fyra nyckelområden där det finns betydande skillnader i den nationella lagstiftningen i medlemsstaterna om marknads kommunikation, vilket kan skapa såväl hinder för den inre marknaden som brist på effektivt skydd över gränserna inom gemenskapen. Dessa fyra områden är (i) skydd av minderåriga, (ii) otillbörlig konkurrens, (iii) sponsring och (iv) vilseledande påståenden om produkterna. 4. 1 Allmänt mål för åtgärden Upprättande av ett nätverk för information Informationsnätet kommer att bidra till att förbättra samordningen och informationen på gemenskapsnivå och vara ett stöd för kommissionen, när den bistår medlemsstaterna i att göra åtgärderna inom detta område mer överblickbara. Det kommer också att förbättra utbytet av uppgifter mellan olika organisationer och de ansvariga myndigheterna på nationell nivå och gemenskapsnivå. Konsekvenserna för budgeten gäller sammanställandet av den nödvändiga informationen om lagstiftningen på ett sådant sätt att det säkerställs att dessa uppgifter kan spridas utan dröjsmål och att medlemsstaterna och andra samverkande parter kan del av dem och av annan relevant information om poticyn på området. Detta kommer att komplettera nyhetsbrevet om marknadskommunikation. Båda dessa åtgärder har fått enhälligt stöd av alla som besvarade grönboken. 4. 2 Period som omfattas av åtgärden och bestämmelser om förnyelse eller förläng ning Informationsnätet Informationen kommer i första hand att lagras, spridas och utväxlas med hjälp av en webbplats. Den inledande utvecklingen, utprovningen och driften av denna kommer att anförtros en extern entreprenör. Därigenom skulle de nödvändiga kanalerna skapas mellan kommissionen och myndigheterna i medlemsstaterna så att uppgifter om regelverket kan utväxlas. 1998 1999 2000 2001 Totalt B5-3000 158,5 135 115 115 523,5 (tusental ecu) 143 5. KLASSIFICERING AV UTGIFTERNA 5. 1 Icke-obligatoriska utgifter 5. 2 Icke-differentierade anslag 6. TYP AV UTGIFT 6. 1 Typ av utgift Informationsnätet Utgifter till externa leverantörer för upprättande av webbplatsen: inhämtande, samman ställning och lagring av uppgifterna om regelverken, utveckling av kanalerna för informationsutbyte och säkerställande av nätverkets funktion under en utprovningstid av fyra år. 7. BUDGETKONSEKVENSER FÖR DEL B B5-3000 1998 1999 2000 2001 Totalt (tusental ecu) Övergripande avtal för upprättandet av nä tinfrastruk turen Server: - hardvara, - mjukvara, - lnternetaccess, - underbill (hard- och mjuk vara) - infrastruktur Personal*: LSA, Webbmaster 30 10 15 6 12,5 25 30 4 6 25 50 30 4 6 25 50 30 4 6 25 50 30 4 6 87,5 175 Konvertering av lagtext: (4 ecu/sida-20 000 sidor) 60 20 - - 80 Totalt 158,5 135 115 115 523,5 *) Sex manader under det fbrsta Iret. - 3- u<4 8. BESTÄMMELSER OM BEDRÄGERIBEKÄMPNING I kostnadskontrollen ingår en kontroll av att uppgifterna har utförts korrekt innan betalning sker. Därvid beaktas förpliktelserna enligt avtal och principerna om ekonomi och sund finansiell förvaltning. Bestämmelser om bedrägeribekämpning (verifikationer, framläggande av rapporter osv. ) kommer att ingå i alla avtal som sluts mellan kommissionen och entreprenörerna. 9. ANALYS AV KOSTNADSEFFEKTIVITET 9. 1 Särskilda och kvantifierbara mål Målgrupp Informationsnätet Det specifika målet är att underlätta handeln med marknadskommunikationstjänster på den inre marknaden samtidigt som medlemsstaterna ges stöd till att säkerställa en integrerad inre marknad. Åtgärden skall säkerställa att det kommande regelverket i Europa bidrar till att stimulera till investeringar i sådana tjänster, vilket självfallet kommer att vara till stöd för det europeiska näringslivets konkurrenskraft och även leda till ny sysselsättning inom det. Målgruppen är mycket bred. Utöver marknadskommunikationssektorn i sig, som sysselsätter över en miljon människor inom gemenskapen kommer den föreslagna metoden också att vara till nytta för användarna (dvs. alla företag och organisationer som utnyttjar sådana tjänster) och även för konsumenterna som kommer att få mer information vid sitt val mellan de varor och tjänster som finns att tillgå för dem på den inre marknaden. Sist, mert verkligen inte minst, leder en väl fungerande marknadskommunikationssektor till att mer resurser satsas på medier, och även nya medier. Därför kommer även medierna och verksamhet med elektronisk handel att få nytta av åtgärden. Syftet med informationsnätet är även att skapa största möjliga öppenhet och insyn i den stödjande expertgruppens arbete och att underlätta utbytet av information om regelverken. 9. 2 Skäl for åtgärden Informationsnätet Gemenskapen är ensam behörig i fråga om målet att uppnå en inre marknad och det krävs en dialog mellan medlemsstaterna som bygger på en överenskommen metod i syfte att bistå dem i att skapa en fungerande inre marknad. Denna dialog skall organiseras av kommissionen som också skall stå för ordförandeskapet. Detta slag av åtgärd har valts, eftersom alternativet hade inneburit att man ställts inför en svallvåg av klagomål på överträdelser och krav på harmonisering. Den nu föreslagna metoden bör bidra till att begränsa sådana ingripanden från kommissionens sida och vara ett stöd för medlemsstaterna så att de kan utföra sina uppgifter effektivare samt ge en nettobesparing vad gäller gemenskapens resurser. < tf Informationsnätet kommer att bygga på den grund som redan lagts av det befintliga nyhetsbrevet Commercial Communications som lanserats som diskussionsforum före meddelandet om uppföljningen av grönboken. Nätet kommer också att vara ett svar på kraven från konsumentorganisationer och folk- hälsoorgan om att kunna ge sina målgrupper lättare tillgång till nationella bestämmelser och gemenskapsbestämmelser inom detta område. Åtgärden kommer att ge upphov till ett flertal positiva följdeffekter och multiplikator- effekter. 9. 3 Uppföljning och utvärdering av åtgärden Resultatindikatorerna kommer att vara de eventuella ändringar av nationella åtgärder som gör det möjligt att tillämpa principen om ömsesidigt erkännande mellan medlemsstaterna inom området lagstiftning om marknadskommunikationstjänster. Rapporter om övervakningen av åtgärden kommer att lämnas vartannat år till Europa parlamentet. 10. ADMINISTRATIVA UTGIFTER (DEL A AV AVSNITT III I DEN ALL MÄNNA BUDGETEN) Den faktiska avsättningen av nödvändiga administrativa medel kommer att baseras på kommissionens årliga beslut om fördelning av medel, med hänsyn till vilket antal tjänster och vilka ytterligare medel som beviljas av den budgetansvariga myndigheten. 10. 1 Konsekvenser för antalet tiänster Typ av tjanster Erforderlig personal for att fbrvalta atgarden Fasta tjänster Tillfälliga tjänster Fast anstallda cller hllfalligt anstallda 1,5 1 A B C Andra tjänster Befintliga inom tjanster berdrt GD eller berordenhet 1,5 1 Totalt 2,5 2,5 varav Period Yttcrligare tjanster Minst 5ar under tiden for atgarden under tiden for atgarden / UQ> 10. 2 Samlade budgetkonsekvenser av personalbehovet Genom att befintlig personal tilldelas förvaltningen av åtgärden med 2,5 tjänster per år*108 000 ecu = 270 000 ecu (beräkning baserad på kap. A-l, A-2, A-4, A-5 och A-7). (tusental ecu) Typ av tjanster Erforderlig personal for att forvalta atgarden Arskostnad Fasta tjänstor*årsbelopp Tillfälliga tjänster Fast anstallda tillfalligt cllcr anstallda A B C Andra tjänster 1,5*108 1*108 Totalt 2,5*108 10. 3 Ökning av andra administrativa utgifter till folid av åtgärden 162 108 270 (tusental ecu) Berakningsmetod Bugetpost (nr och rubrik) Belopp 1998 1999 2000 2001 2002 19,5 39 39 39 39 11,75 11,75 11,75 11,75 11,75 A-7030, sammantraden (stodjande expert- grupp) A-7010, traktamenten Totalt 31,25 50,75 50,75 50,75 50,75 15 fbretr&dare * 650 ecu * 4 samman traden = 39 000 ecu per ar. F6* rsta aret planeras endast tva sammantraden: 15 * 650 ecu * 2 = 19 500 ecu Endagsbesok i varje huvudstad i EU = 650 ecu * 15 (huvudstader) = 9 750 ecu per ar Tva endagsbesok i Geneve = 2 * 1 000 ecu = 2 000 ecu. Totalt: 11 750 ecu/ar För 1998 kommer de andra kostnaderna till följd av åtgärden (anslag som begärs inom budgetposterna A-7030 och A-7010) att täckas genom anslag från kommissionen till GD XV (det samlade anslagsbeloppet beslutas av kommissionen den 18 februari). För de följande åren kommer den faktiska avsättningen av administrativa medel att baseras på kommissionens årliga beslut om fördelning av medel, med hänsyn till vilket anslagsbelopp som beviljas av den budgetansvariga myndigheten. -6 U> ISSN 1024-4506 KOM(98) 121 slutlig DOKUMENT SV 10 02 09 04 Katalognummer : CB-CO-98-141-SV-C ISBN 92-78-31859-0 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg H2