title: Reglamento (CE) n° 553/98 de la Comisión de 11 de marzo de 1998 por el que se fijan los precios representativos y los importes de los derechos adicionales por importación de melaza en el sector del azúcar

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
molasses
representative price

formats: pdf print

text: L 73/4 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 12. 3. 98 REGLAMENTO (CE) No 553/98 DE LA COMISIÓN de 11 de marzo de 1998 por el que se fijan los precios representativos y los importes de los derechos adicionales por importación de melaza en el sector del azúcar LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) no 1785/81 del Consejo, de 30 de junio de 1981, por el que se establece la organización común de mercados en el sector del azúcar (1), cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) no 1599/ 96 (2), Visto el Reglamento (CE) no 1422/95 de la Comisión, de 23 de junio de 1995, por el que se establecen las disposi- ciones de aplicación para la importación de melaza en el sector del azúcar y se modifica el Reglamento (CEE) no 785/68 (3) y, en particular, el apartado 2 de su artículo 1 y el apartado 1 de su artículo 3, Considerando que el Reglamento (CE) no 1422/95 esta- blece que el precio de importación cif de melaza, en lo sucesivo denominado «precio representativo», se fijará de acuerdo con el Reglamento (CEE) no 785/68 de la Comi- sión (4); que este precio se considerará fijado para la calidad tipo mencionada en el artículo 1 del citado Regla- mento; Considerando que el precio representativo de la melaza se calcula para un punto de paso de frontera de la Comu- nidad, que es Amsterdam; que dicho precio debe calcu- larse a partir de las posibilidades de compra más favora- bles en el mercado mundial, establecidas sobre la base de las cotizaciones o precios de este mercado, ajustados en función de las posibles diferencias de calidad en relación con la calidad tipo; que la calidad tipo de la melaza quedó establecida en el Reglamento (CEE) no 785/68; Considerando que, para la observación de las posibili- dades de compra más favorables en el mercado mundial, debe tenerse en cuenta toda la información relativa a las ofertas realizadas en el mercado mundial, los precios registrados en mercados importantes de los terceros países y las operaciones de venta celebradas en el marco de intercambios internacionales de las que tenga conoci- miento la Comisión, ya sea a través de los Estados miem- bros o por sus propios medios; que, al realizar dicha comprobación, la Comisión puede, en virtud de lo dispuesto en el artículo 7 del Reglamento (CEE) no 785/ 68, basarse en una media de varios precios, siempre que dicha media pueda considerarse representativa de la tendencia efectiva del mercado; Considerando que la Comisión no debe tener en cuenta la citada información cuando la mercancía no sea de calidad sana, cabal y comercial, o cuando el precio indi- cado en la oferta únicamente se refiera a una pequeña (1) DO L 177 de 1. 7. 1981, p. 4. (2) DO L 206 de 16. 8. 1996, p. 43. (3) DO L 141 de 24. 6. 1995, p. 12. (4) DO L 145 de 27. 6. 1968, p. 12. cantidad no representativa del mercado; que, asimismo, deben excluirse los precios de oferta que no puedan considerarse representativos de la tendencia efectiva del mercado; Considerando que, con objeto de obtener datos compara- bles relativos a la melaza de calidad tipo, es conveniente, según la calidad de la melaza ofrecida, aumentar o dismi- nuir los precios en función de los resultados obtenidos mediante la aplicación del artículo 6 del Reglamento (CEE) no 785/68; Considerando que, con carácter excepcional, un precio representativo puede mantenerse al mismo nivel durante un período limitado cuando el precio de oferta que haya servido de base para la fijación precedente del precio representativo no sea conocido por la Comisión y los precios de oferta disponibles que no parezcan suficiente- mente representativos de la tendencia efectiva del mercado impliquen modificaciones bruscas y considera- bles del precio representativo; Considerando que, cuando exista una diferencia entre el precio desencadenante del producto de que se trate y el precio representativo, deberán fijarse derechos de impor- tación adicionales en las condiciones mencionadas en el artículo 3 del Reglamento (CE) no 1422/95; que, en caso de suspensión de los derechos de importación según lo dispuesto en el artículo 5 del Reglamento (CE) no 1422/ 95, es preciso fijar importes específicos para estos dere- chos; Considerando que la aplicación de las presentes disposi- ciones conduce a fijar los precios representativos y los derechos adicionales de importación de los productos de que se trate, tal como se indica en el Anexo del presente Reglamento; Considerando que las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité de gestión del azúcar, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Artículo 1 Los precios representativos y los derechos adicionales aplicables en la importación de los productos mencio- nados en el artículo 1 del Reglamento (CE) no 1422/95 quedan fijados tal como se indica en el Anexo. Artículo 2 El presente Reglamento entrará en vigor el 12 de marzo de 1998. 12. 3. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 73/5 El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 11 de marzo de 1998. Por la Comisión Franz FISCHLER Miembro de la Comisión ANEXO al Reglamento por el que se fijan los precios representativos y los importes de los derechos adicionales aplicables a la importación de melaza en el sector del azúcar Código NC Importe en ecus del precio representativo por 100 kg netos de producto Importe en ecus del derecho adicional por 100 kg netos de producto Importe en ecus del derecho aplicable a la importación por el hecho de la suspensión contemplada en el artículo 5 del Reglamento (CE) no 1422/95 por 100 kg netos de productos (2) 1703 10 00 (1) 1703 90 00 (1) 7,28 8,89 0,00 (cid:190) (cid:190) 0,00 (1) Fijación por la calidad tipo establecida en el artículo 1 del Reglamento (CEE) no 785/68, modificado. (2) Este importe sustituye, de conformidad con el artículo 5 del Reglamento (CE) no 1422/95, el tipo de los derechos del arancel aduanero común fijado para estos productos


title: Resolution containing Parliament"s recommendations to the Commission on negotiations in the framework of the OECD on a multilateral agreement on investments (MAI)

eurovoc_concepts:
OECD
culture industry
direct investment
fishing industry
international negotiations
investment
investment abroad
multilateral agreement

formats: html print


title: Afgørelse om Rådets fælles holdning fastlagt med henblik på vedtagelse af Rådets direktiv om ændring af direktiv 93/75/ EØF om mindstekrav til skibe, som er på vej til eller fra Fællesskabets søhavne med farligt eller forurenende gods (C4-0621/97 96/0231(SYN))(Samarbejdsprocedure - andenbehandling)

eurovoc_concepts:
harbour installation
pollutant
transport of dangerous goods
transport safety


title: WRITTEN QUESTION No. 890/98 by Patricia McKENNA to the Commission. Refusal by the Irish airline Ryanair to recognize trade unions (SUPPLEMENTARY ANSWER)

eurovoc_concepts:
Ireland
air transport
civil proceedings
collective bargaining
freedom of association
freedom to provide services
ground staff
labour law
trade union
transport staff

formats: html pdf print

text: C 31/6 Official Journal of the European Communities EN 5. 2. 1999 (1999/C 31/007) WRITTEN QUESTION E-0846/98 by Klaus Rehder (PSE) to the Commission (26 March 1998) Subject: Support by the Commission for European schools competitions How does the Commission check applications from clubs, associations and private individuals for support 1. from the Commission for European schools competitions? In particular, how does it determine whether the applicant himself deserves support, has an educationally 2. viable concept and is not misusing such competitions e. g. simply to collect addresses? On what grounds did the Commission support 3. the (cid:145)Verein zur F(cid:246)rderung kreativer Bezieh-ungen europ(cid:228)ischer Kinder e. V(cid:146) (Association for the promotion of creative relations between European children) and allow this association to advertize this support publicly? Answer given by Mrs Cresson on behalf of the Commission (30 April 1998) The Commission does not finance European schools competitions, with the exception of (cid:145)Europe at school(cid:146) 1. activities, which have existed for more than 40 years and are funded by the Commission, Parliament and European Cultural Foundation. Consequently, the Commission is not called upon to check applications for support submitted by associations or private individuals. It sees Socrates, the European education programme, as the main framework for transnational cooperation between pupils and schools, including school partnerships under Action 1 of the Comenius chapter, but Socrates does not make provision for the funding of competitions. As the Commission does not examine applications for financial support for competitions of this type, it 2. cannot reply to this question. Since the Commission does not finance European schools competitions, it was unable to give a positive 3. response to an application for support for a European drawing competition received from the mentioned association in January 1998. Instead, it drew attention to the many possibilities offered by the Socrates programme. In particular, it made the point that school partnerships under Action 1 of Comenius allow pupils to become involved in creative work on the subject of the diversity of the European situation, in a transnational framework. Nevertheless, the Commission welcomes initiatives such as a European drawing competition designed to foster cross-border friendships among children. (1999/C 31/008) WRITTEN QUESTION P-0890/98 by Patricia McKenna (V) to the Commission (11 March 1998) Subject: Refusal by the Irish airline Ryanair to recognize trade unions Ryanair, the Irish airline, has been involved in a protracted dispute with its baggage handlers. The dispute arises from the company(cid:146)s refusal to recognize or negotiate with the trade union representing these workers. The company has also refused to go through the normal channels for resolving trade disputes, as it will not participate in any arbitration procedure initiated by the Irish Labour Court. Ryanair(cid:146)s management has been a major beneficiary of the liberalization of air transport within the EU. Bearing in mind Articles 11 to 13 of the European Social Charter, which deals with the rights of workers to freedom of association and collective bargaining, will the Commission investigate the issues surrounding the Ryanair dispute and issue a report thereon? What other action does it propose to take on this dispute? When will the Commission be publishing its promised assessment on the social impact of the liberalization of air transport?


title: Komission direktiivi 98/17/EY, annettu 11 päivänä maaliskuuta 1998, kasvien terveyteen liittyville erityisille vaaroille alttiina olevien yhteisön alueiden tunnustamisesta suojelluiksi annetun direktiivin 92/76/ETY muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

eurovoc_concepts:
national implementing measure
plant disease
plant health control
plant health legislation
protected area
protection of plant life

text: L 85/28 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 20. 3. 98 KOMISSION DIREKTIIVI 98/17/EY, annettu 11 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) maaliskuuta 1998, kasvien terveyteen liittyville erityisille vaaroille alttiina olevien yhteis(cid:148)n alueiden tunnustamisesta suojelluiksi annetun direktiivin 92/76/ETY muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN YHTEIS(cid:153)JEN KOMISSIO, joka ON ANTANUT T(cid:142)M(cid:142)N DIREKTIIVIN: 1 artikla Direktiivin 92/76/ETY 1 artiklan ensimm(cid:132)isess(cid:132) alakoh- dassa: a) korvataan teksti ”b kohdan 2 alakohdan osalta mainitut alueet tunnustetaan Irlannille ja Apulian alueelle Italiassa 31 p(cid:132)iv(cid:132)(cid:132)n joulukuuta 1997 saakka” seuraa- vasti ”b kohdan 2 alakohdan osalta mainitut alueet tunnustetaan Irlannille ja Apulian alueelle Italiassa 31 p(cid:132)iv(cid:132)(cid:132)n joulukuuta 1998 saakka”, ja b) poistetaan teksti ”ja Ranskalle 31 p(cid:132)iv(cid:132)(cid:132)n joulukuuta 1997 saakka”. 2 artikla J(cid:132)senvaltioiden on saatettava 1. t(cid:132)m(cid:132)n direktiivin noudattamisen edellytt(cid:132)m(cid:132)t lait, asetukset ja hallinnolliset m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)ykset voimaan 15 p(cid:132)iv(cid:132)st(cid:132) maaliskuuta 1998 alkaen. Niiden on ilmoitettava t(cid:132)st(cid:132) komissiolle viipym(cid:132)tt(cid:132). N(cid:132)iss(cid:132) j(cid:132)senvaltioiden antamissa s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)ksiss(cid:132) on oltava viittaus t(cid:132)h(cid:132)n direktiiviin tai niihin on liitett(cid:132)v(cid:132) t(cid:132)llainen viittaus niit(cid:132) virallisesti julkaistaessa. J(cid:132)senvaltioiden on s(cid:132)(cid:132)dett(cid:132)v(cid:132) siit(cid:132), miten viittaukset tehd(cid:132)(cid:132)n. 2. J(cid:132)senvaltioiden on toimitettava t(cid:132)ss(cid:132) direktiiviss(cid:132) tarkoitetuista kysymyksist(cid:132) antamansa olennaiset kansal- liset viipym(cid:132)tt(cid:132). Komissio ilmoittaa t(cid:132)st(cid:132) muille j(cid:132)senvaltioille. komissiolle s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)kset 3 artikla T(cid:132)m(cid:132) direktiivi tulee voimaan seuraavana p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) sen j(cid:132)lkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteis(cid:148)jen viralli- sessa lehdess(cid:132). T(cid:132)m(cid:132) direktiivi on osoitettu kaikille j(cid:132)senvaltioille. 4 artikla Tehty Brysseliss(cid:132) 11 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) maaliskuuta 1998. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission j(cid:132)sen ottaa huomioon Euroopan yhteis(cid:148)n perustamissopi- muksen, ottaa huomioon kasvien tai kasvituotteiden haitallisten organismien yhteis(cid:148)(cid:148)n kulkeutumisen ja siell(cid:132) levi(cid:132)misen est(cid:132)miseen liittyvist(cid:132) suojatoimenpiteist(cid:132) 21 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 77/ 93/ETY (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivill(cid:132) 98/2/EY (2), ja erityisesti sen 2 artiklan 1 kohdan h alakohdan ensimm(cid:132)isen alakohdan, ottaa huomioon kasvien terveyteen liittyville erityisille vaaroille alttiina olevien yhteis(cid:148)n alueiden tunnustami- sesta suojelluiksi 6 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) lokakuuta 1992 annetun komission direktiivin 92/76/ETY (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivill(cid:132) 96/76/EY (4), sek(cid:132) katsoo, ett(cid:132) komission direktiivin 92/76/ETY mukaisesti tietyt alueet Ranskassa, Irlannissa ja Italiassa tunnustetaan ”suojelluiksi alueiksi” tiettyjen haitallisten organismien osalta ajanjak- joka p(cid:132)(cid:132)ttyy 31 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1997, soksi, Irlannin ja It(cid:132)vallan toimittamien tietojen ja komission asiantuntijoiden ker(cid:132)(cid:132)mien valvontatietojen perusteella n(cid:132)ytt(cid:132)(cid:132) silt(cid:132), ett(cid:132) Irlannin ja It(cid:132)vallan osalta Erwinia amylovora (Burr. ) Winsl. et al. -organismin suhteen suojelluksi tunnustetun alueen v(cid:132)liaikaista tunnustamista olisi syyt(cid:132) pident(cid:132)(cid:132) rajoitetuksi ajaksi, jotta Irlannin ja It(cid:132)vallan vastaavat viranomaiset voivat saada p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)kseen Erwinia amylovora -organismin levinneisyytt(cid:132) koskevien tietojen keruun samoin kuin ponnistelunsa t(cid:132)m(cid:132)n haital- lisen organismin h(cid:132)vitt(cid:132)miseksi kyseisist(cid:132) maista, Ranskan toimittamien ja komission asiantuntijoiden ker(cid:132)(cid:132)mien valvontatietojen perusteella on ilmeist(cid:132), ett(cid:132) juurikkaan nekroottisen keltasuonivi- Ranskan osalta tunnustetun alueen v(cid:132)liai- ruksen suhteen suojelluksi kainen tunnustaminen olisi muutettava ”pysyv(cid:132)ksi” ja pidennett(cid:132)v(cid:132) jatkumaan yli 31 p(cid:132)iv(cid:132)n joulukuuta 1997, ja t(cid:132)ss(cid:132) direktiiviss(cid:132) s(cid:132)(cid:132)detyt kasvinsuojelukomitean lausunnon mukaiset, toimenpiteet ovat pysyv(cid:132)n (1) EYVL L 26, 31. 1. 1977, s. 20 (2) EYVL L 15, 21. 1. 1998, s. 34 (3) EYVL L 305, 21. 10. 1992, s. 12 (4) EYVL L 317, 6. 12. 1996, s. 20


title: Évolution des prix agricoles UE (outputs et inputs) au troisième trimestre de 1997.

eurovoc_concepts:
agricultural product
agricultural statistics
price index
producer price


title: Förslag till rådets direktiv om minimistandarder för skydd av värphöns i olika uppfödningssystem

eurovoc_concepts:
animal welfare
intensive livestock farming
poultry
protection of animals
veterinary legislation

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 11. 03. 1998 KOM(1998) 135 slutlig 98/0092 (CNS) MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN om skydd av värphöns i olika uppfödningssystem Förslag RÅDETS DIREKTIV om minimistandarder för skydd av värphöns i olika uppfödningssystem (Framlagt av kommissionen) MOTIVERING Den 7 mars 1988 antog rådet direktiv 88/166/EEG om anpassning till domstolens dom i mål 131/86 (upphävande av rådets direktiv 86/113/EEG av den 25 mars 1986 om en minimistandard för skyddet av värphöns i bur). 1 Genom direktiv 88/166/EEG antogs direktiv 86/113/EEG i den form som rådet hade beslutat. I artikel 9 i direktiv 88/166/EEG krävs att kommissionen före den 1 januari 1993 avger en rapport om den tekniska utvecklingen angående hönsens välbefinnande inom olika uppfödningssystem och om bestämmelserna i bilagan till direktivet, tillsammans med lämpliga förslag till förbättringar. presenterade Vetenskapliga kommittén 1992 (djurskyddsavdelningen) en rapport till kommissionen om värphönsens välbefinnande i olika uppfödningssystem, men under den tiden var kommissionen upptagen med en omfattande översyn av all gemenskapslagstiftning om husdjurens hälsa och vidtog vid den tiden inga ytterligare åtgärder. veterinärmedicinska Vetenskapliga veterinärmedicinska kommittén uppmanades av kommissionen att granska och uppdatera rapporten från 1992, och utarbetade ett yttrande om värphönsens välbefinnande som antogs vid kommitténs möte den 30 oktober 1996. Det bifogade meddelandet och förslaget baseras på dess betänkande. Det föreslås att direktiv 88/166/EEG skall ersättas med ett nytt direktiv som täcker välbefinnandet för alla värphöns, inte endast de som hålls i bur. Allmänna krav som är tillämpliga för alla uppfödningssystem införs, däribland krav på reden, sittpinnar och strö. Undantag från de senare kraven tillåts emellertid för burar som måste uppfylla förbättrade specifikationer. En infasningsperiod för de nya kraven är föreslagen, så att de nuvarande systemen ska kunna upphävas under en tioårsperiod. Bestämmelserna i bilagan har uppdaterats och framställts i samma form som fastställs i rådsdirektiven om skyddet för kalvar och grisar. Det kan bli aktuellt med inspektion och redogörelse av den behöriga myndigheten och med inspektioner av kommissionen. Skyddet av värphöns är en fråga där gemenskapen har exklusiv behörighet. Det enklaste sättet att nå det önskade målet är att ersätta gällande direktiv om en minimistandard för värphöns i bur med det nya förslaget. De föreslagna åtgärderna är ungefär lika detaljerade som åtgärderna i det nuvarande direktivet. Medlemsstaterna väntas inte få några svårigheter med att införa bestämmelserna in i den nationella lagstiftningen. 1 EGT L 74, 19. 3. 1988, s. 83. 1^ EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN om skydd av värphöns i olika uppfödningssystem 16 FORORD I artikel 9 i direktiv 88/166/EEG om en minimistandard för skyddet av värphöns i bur1, fastställs att: "Kommissionen skall före den 1 januari 1993 avge en rapport om den tekniska utvecklingen angående hönsens hälsa inom olika uppfödningssystem och om bestämmelserna i bilagan, tillsammans med lämpliga förslag till förbättringar. " I maj 1992 antog Vetenskapliga veterinärmedicinska kommittén (djurskyddsavdelningen) en rapport (färdigställd av en arbetsgrupp under ordförandeskapet av professor W de Wit), i vilken den senast tillgängliga vetenskapliga informationen om värphönsens hälsa lades fram. Kommissionen vidtog vid den tidpunkten inga ytterligare åtgärder. 1995 bad kommissionens enheter Vetenskapliga veterinärmedicinska kommittén (djurskyddsavdelningen) att granska och uppdatera rapporten från 1992. Kommittén bildade en arbetsgrupp med experter under ordförandeskap av Dr. H. J. Blokhuis, från Institutet för djurvetenskap och hälsa, Lelystad, Nederländerna. Arbetsgruppens medlemmar, invalda på grund av sina vetenskapliga sakkunskaper i ämnet och inte som representanter för sina länder, var: Dr H. J. Blokhuis, Institutet för djurvetenskap och hälsa, Lelystad, Nederländerna. Prof W. Bessei, Institutet för djuravel och kreatursuppfödning, Universitetet i Hohenheim, Stuttgart, Tyskland. Dr A. Elson, ADAS, Lincoln, Förenade kungariket. Dr P. W. G Groot Koerkamp, Institutet för jordbruks- och miljöteknik, t Wageningen, Nederländerna. Dr J. Faure, Dr L. Keeling, Fjäderfäforskningsinstitutet, Nouilly, Frankrike. Institutionen för husdjurshygien, Sveriges Lantbruksuniversitet, Skara, Sverige. Prof H. Simonsen, Institutionen för djurvetenskap och djurhälsa, Kungliga Veterinär- och Lantbruksuniversitetet, Fredriksberg C, Danmark. Dr P. Van Houwelingen, Europeiska kommissionen (sekreterare). 1 EGT L 74, 19. 3. 1988, s. 83. /? i C Arbetsgruppen har lagt fram sin rapport för Vetenskapliga veterinärmedicinska kommittén. På grundval av arbetsgruppens rapport har kommittén antagit sitt yttrande och lagt fram det för kommissionen. Detta yttrande kommer också att skickas separat till Europaparlamentet och sig på Vetenskapliga rådet. Detta meddelande stödjer veterinärmedicinska kommitténs yttrande. VÄLBEFINNANDE: DEFINITIONER OCH MÅTT Eftersom det i artikel 9 i direktivet krävs att en rapport utarbetas om hönsens välbefinnande, är det av yttersta vikt att det är tydligt vad begreppet välbefinnande innebär, och att det är möjligt göra en objektiv bedömning av det. Arbetsgruppen funderade noggrannt på dessa frågor och granskade flera av de definitioner och uttalanden om djurens välbefinnande som har lagts fram under de senaste trettio åren. De fann att under de senaste åren har framstående vetenskapsmän inom området antagit en gemensam utgångspunkt, grundad på hur mycket en individ kan kontrollera sina livsvillkor. Under loppet av utvecklingen har varje djurart anpassat sig till en miljö i vilken den kan reglera sitt inre tillstånd, överleva och fortplanta sig. Djurens regleringssystem består av aktiva reaktioner (fysiologiska och/eller beteendemässiga) på förändringar i den miljön, och dessa tillåter djuret att hålla de inre och yttre förhållandena på en optimal nivå. Djuret försöker, med andra ord, att kontrollera sina livsvillkor genom att använda olika överlevnadsmekanismer. När ett djur lyckas överleva och därför har kontroll över sina livsvillkor, är dess välbefinnande gott. När dess försök till överlevnad inte är framgångsrika kommer det att uppleva negativa effekter som varierar frän mindre obehag till döden. Ju mer djuret anstränger sig för att klara sig, eller ju större den biologiska kostnaden är för att anpassa sig, desto sämre känner sig djuret och desto sämre blir dess välbefinnande. Det finns fyra sorters mått på välbefinnande: hälsa, produktivitet, fysiologiska och etologiska mått. Hälsa, som är det samma som avsaknad av sjukdom och skada, är ett mycket viktigt kriterium i bedömningen av värphönsens livskvalitet. Det är emellertid viktigt att vara medveten om att gränsen mellan hälsa och sjukdom mycket ofta är oklar. Till exempel kan en höna som är angripen av ett litet antal inälvsmaskar vara helt symptomfri och klassificeras som frisk. En månad senare kan antalet maskar ha förökat sig tiofalt och hönan skulle då bli klassificerad som sjuk. Det är också viktigt att inse att en sjuk höna inte nödvändigtvis upplever smärta eller kval. Till exempel är en höna med extremt svaga vingben ett sjukt djur men det finns inga skäl att tro att den onormala benstrukturen medför smärta. Emellertid kommer smärta att upplevas om det uppstår en fraktur på vingbenet, något som ofta händer under hantering och transport. Det hälsorelaterade välbefinnandet i en population kan beskrivas genom att använda normal analytisk metodologi i på rätt sätt utförda epidemiologiska studier av sjukdomsfrekvensen, dess längd och graden av smärta eller obehag som den medför. i allmänhet påverkar djurens Stress hälsotillstånd. immunförsvar och därigenom även deras Produktivitet som ett mått på välbefinnande måste användas med försiktighet eftersom välbefinnande är en egenskap hos en individ medan produktiviteten hos höns vanligtvis mäts på hela flocken. Ett annat problem är att produktivitet kan betyda olika saker, som en enskild hönas produktion, flockens genomsnittsproduktion, produktionen per enhet födointag, ekonomisk avkastning per kapitalenhet eller per arbetsenhet eller något annat. Detta betyder att motstridiga resultat kan erhållas beroende på vilket mått på produktivitet man har valt. Till exempel kan en förändring i en miljövariabel minska antalet ägg som produceras men öka äggviklen vilket gör att den totala äggviktsproduktionen blir den samma. Beroende på vilket produktivitetsmått man väljer kan samma ändring därför sägas ha ökat välbefinnandet, minskat det eller lämnat det opåverkat. Detta visar att ett enkelt produktivitetsmått inte kan användas för att mäta välbefinnandet. Å andra sidan kan en plötslig minskning av resultatet av ett produktivitetsmått vara användbart för att ge en varning om ett välbefinnandeproblem. Man bör vara försiktig med att använda produktivitet som ett tecken på välbefinnande. Om en betydande minskning av äggproduktionen är ett tecken på dåligt välbefinnande, behöver inte motsatsen, en stor produktion, vara ett tecken på gott välbefinnande. Fysiologiska förändringar inträffar som en reaktion på miljökrav och kroppsliga krav. De fysiologiska indikatorer som oftast mäts är de som hör samman med stresstålighet och aktiviteten i axeln hypotalamus-hypofysen-binjurebarken. Det finns emellertid, liksom vid andra mätmetoder, svårigheter vid tolkningen av resultaten. En del av de uppvisade reaktionerna uppträder även vid normala aktiviteter som parningsspel, parning, äggläggning och sökande efter föda. Detta betyder att de traditionella måtten på stress (adrenalin-, noradrenalin- och kortikosteronnivåerna) måste tolkas med stor omsorg och användas i kombination med andra mått. Genom fysiologiska indikatorer kan noggranna mätningar göras av djurs välbefinnande, när det gäller mätning av den ansträngning som krävs för att hantera en situation. Etologiska studier av fåglars välbefinnande syftar till att avgöra om en fågel beteendemässigt kan anpassa sig till en specifik miljö eller att identifiera relevanta miljöfaktorer som gör det möjligt för fågeln att överleva. Dessa studier är av tre sorter: 1. Fåglar placeras i den undersökta miljön och deras beteende jämförs med beteendet hos fåglar i vilt tillstånd eller fåglar som är placerade i en miljö som antas vara idealisk. Problemet med detta tillvägagångssätt är att det inte omedelbart är tydligt om ett särskilt beteende, eller en beteendeförändring, tyder på en regleringsstörning eller på att regleringen inte har lyckats, eller om det är en lämplig anpassning till en miljöförändring. Om sådana parametrar skall användas för att påvisa dåligt välbefinnande, måste det först bevisas att dessa förändringar tyder på frustration. 2. Preferenstester i vilka fåglarna antingen får välja mellan två eller flera miljöer, eller tvingas betala (i form av arbete eller obehagliga stimuli) för att få tillgång till en belöning, kan användas för att visa inte bara vilka miljöer fåglar föredrar men kan i viss utsträckning mäta de relativa styrkegraderna hos olika preferenser. 3. Den tredje metoden är att iaktta beteende i försökssituationer i vilka en fågel inte kan anpassa sig och jämföra detta med beteendet i den miljö som undersöks. Kombinationer av olika indikatorer Ingen enskild indikator på djurs välbefinnande är i sig den bästa. Flera olika mätmetoder måste beaktas. De fyra indikatorer som beskrivs ovan pekar inte alltid i samma riktning. De ger ofta motstridiga resultat. Ett problem vid utvärderingen av djurs välbefinnande är bristen på kunskap om hur de upplever till exempel sjukdomstillstånd, konfliktbeteende och onormalt beteende. Är vissa tillstånd viktigare än andra för välbefinnandet? Det har föreslagits att kriterierna vid utvärderingen av välbefinnandet kan delas upp i konstruktions- och prestationskriterier. Sammanfattning De vanligaste indikatorerna på välbefinnande är hälsa, produktivitet, fysiologi och etologi. Dessa kan var och en för sig användas for att visa på dåligt välbefinnande men en kombination av ,dem visar bättre hur mycket djuret anstränger sig för att klara sig och därmed den biologiska kostnaden för djuret att anpassa sig. VÄRPHÖNSENS BEHOV Ett behov är en brist hos ett djur, vilken kan avhjälpas genom att djuret erhåller en bestämd resurs eller påverkas av en bestämd miljömässig eller kroppslig stimulus. Om ett djur inte är i stånd att tillfredsställa ett behov blir följden, på kort eller lång sikt, dåligt välbefinnande. De flesta behov härrör från en individs motivationstillstånd, som kan vara fysiologiskt eller psykologiskt till sitt ursprung. En höna kan till exempel dricka vatten eftersom dess kroppsvätskor har blivit för högt koncentrerade (fysiologiskt) eller för att den förväntar sig framtida intorkning (psykologiskt). Till följd av sambandet mellan behov och motivation kan många behov fastställas genom att värphönsens preferenser iakttas. Höns behöver få tag på tillräckligt med näringsämnen och vatten, växa och uppehålla sig på ett sådant sätt att deras kroppar kan fungera ordentligt, undvika skadliga miljöförhållanden, skada eller sjukdom, kunna minimera förekomsten av smärta, rädsla och frustration. För att nå dessa mål måste hönsen utföra en mängd olika aktiviteter, reagera på vissa stimuli och upprätthålla vissa fysiologiska tillstånd. Följaktligen har de andra behov såsom att utföra vissa rörelser för att söka föda och utforska omgivningarna, att röra sig tillräckligt, att visa putsnings- och ströbadningsbeteende, att undersöka och reagera på tecken på eventuell fara, att interagera socialt med andra höns, att leta efter, eller att bygga ett lämpligt rede. För att utföra dessa aktiviteter behöver höns utrymme, men hur stort utrymme som behövs för en bestämd aktivitet kan diskuteras. När fåglarna ges mer utrymme kan de ge uttryck för en större omfattning och mängd aktiviteter. Om miljön förbättras tillåter och stimulerar det beteendeyttringar. för normala aktiviteter och fåglar behöver mer utrymme tillräcklig Enskilda kroppsrörelse än de 450 cm ger som för närvarande krävs i burar. Ett system där hönsen hålls bör ge fåglarna tillräckligt med utrymme för att de skall kunna ge uttryck för ett antal grundläggande beteenden, som till exempel sträcka vingarna, flaxa med vingarna, putsa sig, vända sig om, röra sig för att problem som benskörhet skall förebyggas, och ha tillräcklig tillgång till mat, vatten och sittpinnar. Miljön bör vara sådan att fåglarna kan sitta på sittpinnar, lägga ägg i reden, picka, klia sig och ströbada. Dessa beteenden inte kan uttryckas och miljön kan aldrig förbättras i en bur med 450 cm2 per fågel. En ökning av utrymmet per fågel leder till större aktivitet och till att djuren uppvisar sådana beteendemönster som kräver det största utrymmet. Även i normal upprättstående ställning, vilket kräver minst utrymme, behöver varje enskild fågel beroende på sin vikt minst 428-592 cm. När hönsen hålls i större grupper kan de dela på utrymmet för aktiviteter som endast tar en liten del av deras tid. När 800 cm ges per fågel till en grupp på fem fåglar kan de inte ge uttryck för alla olika sorters beteende, som att klia sig på huvudet, skaka kroppen eller burra upp sig. Erfarenheter från system med större grupper av djur visar att fåglarna vid 1 000 cm yta per fågel tillåts ge uttryck för en stor mängd beteenden. Utöver detta har studier visat att höns är beredda att kämpa för att öka det egna utrymmet upp till minst 775 cm. Benskörhet och benbrott hos värphöns kan uppkomma i alla system. Benskörhet, som ofta orsakar benbrott, förekommer främst hos fåglar som har fråntagits rimliga möjligheter att förflytta sig, t. ex. de som hållits i burar. Frakturer på försvagade ben kan uppkomma vid grov hantering av fåglarna, liksom vid olyckor i system där möjligheterna att flyga och landa är undermåliga. På grund av den torftiga miljön i burarna förbättras inte välbefinnandet för fåglarna i dem enbart genom att utrymmet per fågel ökas. Vetenskapliga undersökningar har visat att i en sådan miljö kan aggressivt beteende öka med ökat utrymme. Höns föredrar starkt att lägga sina ägg i ett rede. Antalet och fördelningen av reden bör beräknas i enlighet med driftssystemet och fåglarnas ras. Man har funnit att man, för att undvika överdriven tävlan och för att minimera antalet ägg som läggs på golvet, bör se till att det finns ett enskilt rede för 5 till 8 fåglar eller, om gemensamma reden används, bör åtminstone 1 m2 vara tillgänglig för 100 till 120 fåglar. Höns föredrar att vila genom att sitta uppflugna. När sittpinnar finns används de vanligtvis flitigt och bidrar till stärka benstommen. Tillgången till en sittpinne ger kraftigare benstyrka. Höns från system med våningsplan i form av sittpinnar konstateras vid slakt ha många läkta frakturer, på grund av att fåglarna misslyckas med att landa ordentligt på sittpinnarna. Fördelningen av sittpinnar, andelen tillgänglig sittplats och tillgången till sittpinnar under uppfödning är viktigt för att begränsa antalet klumpiga landningar, liksom tidslängden under vilken ljuset gradvis minskas vid slutet av varje belysningsperiod. Höns föredrar starkt ett golv täckt med strö. När man anskaffar strö bör det vara av lämplig sort, strös ut lätt söndersmulat och vara lämpligt att picka, sprätta och ströbada i. Att det finns strö under uppfödningsperioden bidrar i hög grad till att fjäderhackningen minskar hos vuxna höns. Värphöns måste alltid minst dagligen få tillgång till föda och vatten. När långsmala fodertråg används bör åtminstone 10 cm utfodringsyta vara tillgänglig för varje fågel; när runda fodertråg används bör åtminstone 4 cm utfodringsplats finnas per fågel. När sammanhängande öppna vattentråg används bör åtminstone 10 cm av tråget vara tillgängligt för varje fågel. Alternativt bör åtminstone en mugg eller vattennippel finnas per 10 fåglar. Om gruppstorleken är mindre än tio djur skall åtminstone två vattennipplar eller för räckhåll inom vattenförsörjning och utfodring måste vara jämnt fördelade i anläggningen. för den gruppen. Faciliteter två dryckestråg finnas Trots att höns dras till dagsljus finns det inga vetenskapliga bevis för att det är nödvändigt för deras välbefinnande. Den ljusintensitet som krävs för att en normal värpningsnivå skall upprätthållas ligger på 5 - 7 lux. För att fjäderhackningen skall minska undviks vanligtvis en ljusintensitetet som ligger en bra bit över 10 lux. Det verkar inte finnas något slutgiltigt vetenskapligt arbete om hur kommersiell drift av de olika programmen med artificiell ljussättning påverkar välbefinnandet. Eftersom mörka perioder emellertid kraftigt begränsar uttrycket av beteendemässiga mönster bör en tillräckligt lång kontinuerlig period med ljus finnas varje dag. Det är viktigt att ljusintensiteten åtminstone i golvburar hålls så konstant som möjligt, eftersom hönsen i så hög grad kan dras till punkter med hög ljusintensitet att de koncentreras dit och lägger sig på varandra, vilket kan leda till att några djur kvävs. Trots att näbbtrimning kan minska skadorna vid fjäderhackning är det lämpligt att höns hålls och sköts på ett sådant sätt att näbbtrimning inte är nödvändig. Pä grund av att risken för kannibalism är liten, är det inte nödvändigt att trimma näbben på höns kom hålls i bur. Näbbtrimning bör förbjudas så snart det är praktiskt möjligt, eftersom den, i de fall den görs vid den ålder då näbbtrimningen normalt sker, på grund av neuromer på näbben är smärtsam både när den görs och därefter. I alternativa system skulle emellertid ett sådant förbud öka risken för skador på fåglarna (bland de fågel raser som för närvarande används), orsakade av fjäderhackning. För närvarande finns det ingen lösning på detta problem och i alternativa system måste näbbtrimning tillåtas, men bör genomföras på småkycklingar som är mindre än tio dagar gamla, eftersom det verkar som om de specialiserade känselreceptorerna längst ut på undernäbben upp till den åldern inte regenererar. I alternativa system bör uppfödningsmetoder och fågelraser användas där ingen omfattande fjäderhackning och kannibalism förekommer. UPPFÖDNINGSSYSTEM FÖR VÄRPHÖNS För närvarande hålls de flesta hönsen i Europeiska gemenskapen i bursystem som utgör en torftig miljö för fåglarna. Viktiga fördelar och brister med burar med avseende på hönsens välbefinnande omfattar följande. Fördelar i jämförelse med bra exempel på andra system är att fåglarna är skilda från sin spillning, så att endoparasitiska angrepp är sällsynta, fåglar är i små grupper med en stabil rangordning, risken för kannibalism är låg och det är inte nödvändigt med näbbtrimning. Brister i jämförelse med bra exempel på andra system är att fåglarna inte kan vistas i rede, sitta på pinne, sprätta, ströbada och att de flesta rörelser hindras eller förändras, stereotypiskt beteende är vanligt förekommande, rädslan ökar, bensvaghet orsakas av brist på rörelse. Det är tydligt att på grund av sin lilla storlek och sin torftiga miljö har buren, så som den används för närvarande, allvarliga nackdelar för hönsens välbefinnande. På höns i bur kan klorna växa häftigt och okontrollerat, vilket ofta leder till att klon bryts, med eller utan skador på den underliggande vävnaden. Om en klonötare sätts fast på plattan bakom matbehållaren slipas de främre klorna effektivt ned. För burar staplade i fyra våningar eller mer bör en fast gångbro eller annan godkänd anordning finnas för att tillåta inspektion av de övre burarna och för att underlätta avlägsnande av fåglar från de burarna. Det bör finnas ett mellanrum på minst 1 m mellan burvåningarna för att underlätta både en fullgod inspektion av fåglarna på alla våningar och installationer, samt för att skadorna vid bortplockning av fåglar skall minimcras. Formgivningen av burar har förbättrats under de senaste åren och forskningen och utvecklingen på området för förbättring av burar fortsätter. När det finns mer plats i en bur ökar möjligheten att tillhandahålla ytterligare faciliteter, t. ex. sittpinnar. En viss ökning av ytan skulle göra det möjligt att förbättra burarna ytterligare genom att tillhandahålla faciliteter för att hönsen ska kunna bygga reden, ströbada, sprätta och picka. Andra uppfödningssystem som horisontella våningssystem med nätplan, system med våningsplan i form av sittpinnar, system med traditionell golvhållning med ströbädd eller system för frigående med utomhusvistelse utgör i olika grad förbättrade miljöer, och förbättrar vanligtvis möjligheten för fåglarna att variera sina beteenden mer. Inom dessa alternativa system kan det finnas en högre risk för infektioner av parasiter, och utbrott av fjäderhackning och kannibalism kan vara svårare att kontrollera. Som en följd av detta verkar det, med nuvarande fjäderfasorter, tills vidare nödvändigt med näbbtrimning. På nuvarande utvecklingsstadium är produktionskostnaderna, det arbete som krävs samt graden av driftsskicklighet och övervakning av veterinär som krävs samtliga högre i de alternativa systemen är i bursystem. Med flera olika system i användning finns det oundvikligen mer variation i alternativsystemens än i värpburars prestanda. Man skall emellertid komma ihåg att det tog 20 eller 30 år att utveckla värpburar så att de fick sin nuvarande form, och förbättringar görs fortfarande; en del alternativ har endast varit tillgängliga i ungefär 10-15 år, så fortsatta förändringar och förbättringar kan förväntas, såväl som kunskap om hur man minskar riskerna för parasitangrepp, fjäderhackning och kannibalism. Det kommer att finnas mer bakterier på smutsiga ägg från golvhållning än på rena ägg från reden. Det finns ingen skillnad på hur mycket bakterier som finns på ägg som har producerats i reden respektive i burar. Med hjälp av skicklig personal och god övervakning av en veterinär kan hälsoläget i de moderna horisontella våningssystemen med nätplan och systemen med våningsplan i form av sittpinnar hållas på samma höga nivå som i dagens bursystem, under förutsättning att hänsyn tas till ett antal faktorer: Man bör förhindra att ströet blir vått, tillämpa ett ersättningssystem som innebär "allt-in allt-uf', samla in ägg regelbundet, genomföra en grundlig renhållning och desinfektion av systemet mellan två partier, förhindra att inrättningar för mat och dryck smutsas ned med exkrement, avlägsna döda djur, effektivt bekämpa insekter och gnagare, etc. Tillämpad forskning om värphönsens välbefinnande har genomförts under en relativt kort tid. Nuvarande nackdelar med vissa alternativa system som kannibalism och miljöproblem som ännu inte är fullt under kontroll, bör övervinnas genom praktiska försök med existerande system på kommersiella villkor och genom ytterligare forskning. Förbättrade burar och bra formgivna system utan burar har redan visat sig ha ett antal fördelar för välbefinnandet jämfört med burar i sin nuvarande form. finns ingen eller endast Det (biologiska) produktionsförmåga i alternativa system jämfört med det nuvarande bursystemet, trots att den produktion som noteras i alternativa system kan vara lägre på grund av att vissa ägg äts och går sönder. skillnader mellan hönsens små Fåglar i alla uppfödningssystem bör skötas endast av personal som är utbildad och har erfarenhet av det system som används. För att garantera fåglarnas välbefinnande bör de och all utrustning som deras välbefinnande är beroende av noggrant inspekteras åtminstone två gånger varje dag. PRODUKTTON T OIJKA UPPFÖDNINGSSYSTEM I EUROPA 1996 fanns det omkring 270 miljoner värphöns inom EU, varav nästan 93 % hölls i bur. I tabell 1 ges en överblick över situationen i EU. I vissa länder ökar produktionen i alternativa uppfödningssystem. A B DK D E* EL* FIN* F(95) IRL I* NL P* S UK EU 3 886 12 304 2 591 39 472 34 227 5 644 3 250 52 985. 865 35 478 23 240 4 923 4 272 27 355 250 762 84 98 70 91 99 95 80 99 83 82 84 93 Tabell 1 : Antal (x 1 000) värphöns i olika uppfödningssystem i EU:s medlemsstater 1996 (källa: Statistiques avicoles, doc. V/417-FR rév. 13, 5. 12. 1997 och meddelanden från medlemsstaterna). Bursystem % x 1000 % Horisontella vanings system med niitplan X 1000 System med traditionell golvhallning med sliobadd x 1000 % % Semi- inlcnsiva system xlOOO % System for frigaendc med utomhus- vistelse x 1000 285 18 6,1 0,1 382 10,4 21 0,2 31 0,1 1 524 3,5 2 028 3,6 622 219 1,0 20,0 28 10 42 22 0,6 0,1 1,1 0,1 439 209 9,5 1,7 667 18,1 2 354 5,4 18 25 103 0,8 0,2 166 0,5 191 0,7 3 578 12,7 91 0,3 971 3,5 135 1066 1 512 2,6 3,3 0,6 800 15,4 8 341 3,7 2 171 0,8 8214 3,0 4 193 12,9 * = inga andra siffror är tillgängliga, flockar av hushållshöns är ej medräknade. På grund av efterfrågan i flera medlemsstater, särskilt i norra Europa, har ägg som inte kommer från burhöns blivit populärare under de senaste tio åren. Till exempel är horisontella våningssystem med nätplan och system med traditionell golvhållning med ströbädd populära i Nederländerna och 40 % av de bordsägg som säljs i detaljhandeln där kommer från andra system än bursystem. 1984 anpassades de gemensamma saluföringsnormerna för att göra det möjligt att införa harmoniserade regler för märkning av ägg från fyra olika alternativa system för äggproduktion (system för frigående med utomhusvistelse - semiintensiva system - system med ströbädd intensiva golvstallar), och några enstaka villkor och kontrollåtgärder fastställdes för att säkerställa sund konkurrens mellan producenter. - GENOMFÖRANDET AV EU-DIREKTIVET OCH EKONOMISKT STÖD T MEDLEMSSTATERNA Alla EU:s medlemsstater har anmält genomförandet av direktiv 88/166/EEG, utom Finland och några förbundsstater i Österrike där vissa delar av direktivet inte har genomförts. I fråga om ekonomiskt stöd till jordbrukare finns det ett antal betydande skillnader mellan medlemsstaterna. Situationen i de olika medlemsstaterna anges nedan: Österrike: Belgien: Danmark: Finland: Frankrike: Tyskland: Den 19 april 1996 begärde förbundsförsamlingen i en resolution att jordbruksministern skulle arbeta för ett förbud mot hönsburar i Europa. Användningen av burar för uppfödning av värphöns kommer att förbjudas från och med ett visst datum i ett antal förbundsrepubliker. Österrike ger ekonomiskt stöd för en omläggning från bursystem till alternativa uppfödningssystem. Belgien har andra mått för burar med några få fåglar i en bur: 1 000 cm för en fågel i en bur, 750 cm per fågel för två fåglar i en bur och 550 cm per fågel för tre fåglar i en bur. För burar med fyra eller fler fåglar är lagstiftningen i linje med minimistandarderna i direktivet. Regeringen ger inte något ekonomiskt stöd för en omläggning från bursystem till alternativa uppfödningssystem. I Danmark krävs 600 cm per fågel. När en jordbrukare förstör sitt bursystem för att ersätta det med ett alternativt system eller för att avsluta produktionen, erhåller denne nu ett ekonomiskt stöd från regeringen på 20 danska kronor per hönsplats. I Finland krävs 480 cm per fågel i bur. Regeringen'i Finland har i princip godkänt ett förbud mot burar, men när det skall träda i kraft har ännu inte fastställts. Det finska parlamentet har emellertid sagt att inga burar skall användas efter år 2005. Jordbrukare som ställer om till alternativa uppfödningssystem får ekonomiskt stöd från regeringen. För 25 % av de banklån en jordbrukare tar, betalar staten alla räntekostnader upp till en räntenivå på 5 %. Har genomfört direktivet i linje med dess minimistandarder. Regeringen ger inget ekonomiskt stöd för en omläggning från bursystem till alternativa uppfödningssystem. I Tyskland krävs ett utrymme på 550 cm per fågel om fåglarna väger mer än två kg och 450 cm2 per fågel om fåglarna väger mindre än två kg. Förbundsrådet har i en resolution begärt att hönsburar skall förbjudas i Europa, men hittills har inte centralregeringen antagit samma ståndpunkt. Regeringen ger inget ekonomiskt stöd föl en omläggning från burar till alternativa uppfödningssystem. 10 Grekland: Luxemburg: Har genomfört direktivet i linje med dess minimistandarder. Regeringen ger inget ekonomiskt stöd för en omläggning från bursystem till alternativa uppfödningssystem. Har genomfört, direktivet i linje med dess minimistandarder. Regeringen ger inget ekonomiskt stöd för en omläggning från bursystem till alternativa uppfödningssystem. Nederländerna: i linje med dess minimistandarder. Har genomfört direktivet Regeringen ger inget ekonomiskt stöd för en omläggning från bursystem till alternativa uppfödningssystem. Irland: Italien: Portugal: Spanien: Sverige: Förenade kungariket: i linje med dess minimistandarder. Har genomfört direktivet Regeringen ger inget ekonomiskt stöd för en omläggning från bursystem till alternativa uppfödningssystem. i linje med dess minimistandarder. Har genomfört direktivet Regeringen ger inget ekonomiskt stöd för en omläggning från bursystem till alternativa uppfödningssystem. Har genomfört direktivet i linje med dess minimistandarder. Regeringen ger inget ekonomiskt stöd för en omläggning från bursystem till alternativa uppfödningssystem. Har genomfört direktivet i linje med dess minimistandarder. Regeringen ger inget ekonomiskt stöd för en omläggning från bursystem till alternativa uppfödningssystem. i Sverige måste varje värphöna ha ett utrymme pä 600 cm per lägel. Den svenska riksdagen har godkänt ett förbud mot de nuvarande burarna, vilket skall träda i kraft den 1 januari 1999. Från och med den dagen bör varje uppfödningssystem ha reden för ruvning, sittpinnar och ströbad om inte jordbrukaren har beviljats undantag, vilket kan ges under som mest tre äggläggningscykler. Regeringen ger inget ekonomiskt stöd för en omläggning från bursystem till alternativa uppfödningssystem. Förenade kungariket tillämpar andra mått för burar med (a läglar i en bur: 1 000 cm för en fågel i en bur, 750 cm för två fåglar i en bur och 550 cm2 per fågel med tre fåglar i en bur. För burar med fyra eller fler fåglar i är lagstiftningen i linje med minimistandarderna i direktivet. Regeringen ger inget ekonomiskt stöd för en omläggning från bursystem till alternativa uppfödningssystem. 11 1. Allmänt EKONOMI i kommersiell skala flera alternativa system, som Trots att det stora flertalet ägg från EU fortfarande kommer från burfåglar, används t. ex. vid äggproduktion horisontella våningssystem med nätplan, system med våningsplan i form av sittpinnar, system med traditionell golvhållning med ströbädd och system för frigående med utomhusvistelse. En del av dessa är nyheter, t. ex. system med våningsplan i form av sittpinnar och horisontella våningssystem med nätplan, andra, system med traditionell golvhållning med ströbädd och system för frigående med utomhusvistelse, har använts under ganska lång tid, främst i de norra med! emsstaterna. Produktionskostnaderna påverkas av uppfödningssystem, flocktäthet, födointag, arbete, hygien, mortalitet och prestanda. Vid nuvarande flocktäthet är kostnaderna lägst i bursystem och högst i frigående system med utomhusvistelse. Kostnaderna för modifierade förbättrade burar under utveckling och produktionskostnaderna i dem kommer, beroende på flocktätheten, sannolikt att ligga mellan dagens burar och alternativen till dem. Trots att tekniska förbättringar av de alternativa systemen fortfarande är möjliga, är produktionskostnaderna för ägg från horisontella våningssystem med nätplan och system med våningsplan i form av sittpinnar högre än kostnaderna för de ägg som produceras i de nuvarande bursystemen. Den främsta anledningen till detta är extra kostnader för byggnader, arbete och föda. Jämfört med de nuvarande burarna, där varje fågel har ett utrymme på 450 cm , är produktionskostnaderna omkring 10 % högre per ägg i horisontella våningssystem med nätplan och system med våningsplan i form av sittpinnar, båda med hög beläggningsgrad (20 fåglar per m ), och omkring 15 % högre i system med tolv i 2 fåglar per m. Produktionskostnaden per ägg ökar med omkring 5 - 7,5 % när varje fågel får 600 cm burutrymme (i de fall investeringar behövs till nya byggnader och ny utrustning). Med beaktande av att inte mer än 80 % av alla ägg säljs som bordsägg och om det antas att priserna håller sig oförändrade för bearbetade ägg, kräver det sistnämnda att priserna för bordsägg på jordbruken ökar med 12 - 18 %. För ägg som produceras i horisontella våningssystem med nätplan, system med våningsplan i form av sittpinnar, system med traditionell golvhållning med ströbädd eller system för frigående med utomhusvistelse, betalas i vissa områden ett extra högt pris. I allmänhet får producenterna av ägg som inte kommer från burfåglar ut ett högre pris för sina ägg. Trots att jordbrukarna idag får betydligt högre priser för de ägg som har producerats i alternativa system, kan det vara så att detta extra höga pris inte kan behållas på den nuvarande nivån om hela eller en stor del av produktionen överförs till alternativa system som är bättre för hönsens välbefinnande. 12 2. Effekterna på marknaden inom EU 2. a. WTO-avtalet - importtullar Inom gemenskapen finns det inga stödmekanismer för marknaden för ägg. Tidigare var gemenskapens marknad skyddad mot import från tredje land genom en mängd avgifter och slusspriser, men till följd av tullförfarandet i WTO:s jordbruksavtal tillämpas inte längre dessa. Genom tullförfarandet ersattes systemet med olika avgifter och slusspriser med ett system med tullar och en särskild skyddsklausul, grundad på referenspriser. Hittills har gemenskapens djurskyddsbestämmelser aldrig haft någon märkbar effekt på import- eller exportnivån, inte ens efter införandet av låga tullkvoter från och med den 1. juli 1995. Den normala importavgiften för ägg i skal låg under 1995/96 på 44,7 ecu per 100 kg. Under 1997/98 är motsvarande siffra 39 ecu per 100 kg, och den kommer fram till år 2000/01 att sänkas ytterligare till 30,4 ecu per 100 kg genom lika stora årliga steg. tullkvot för finns en minsta Enligt WTO-avtalet införandet av ägg och äggprodukter, för vilken en minskad tullsats gäller (15,2 ecu per 100 kg). Tullkvoten för ägg i skal, produkter av hela ägg, samt äggula och äggviteämnen, vilka omfattades av sänkta tullar låg under 1995/96 på totalt 84 000 ton och kommer år 2000/01 att öka upp till 157 500 ton. Under 1997 utnyttjades hela kvoten för produkter av hela ägg samt äggula (motsvarande 6 373 ton ägg i skal), 37 % av kvoten för äggviteämnen (motsvarande 10 058 ton ägg i skal) och endast 0,1 % av kvoten för ägg i skal (70 300 ton). Den totala tullkvot som omfattas av sänkta tullar uppgår till 2 % av gemenskapens konsumtion av bordsägg under 1996, och till omkring 3 % för år 2000/01. Förmodligen kommer en ytterligare tullsänkning för samtliga jordbruksprodukter att diskuteras under nästa WTO-runda. 2. b. Ekonomiska konsekvenser av ökat utrymme per burfågel faktor En viktig skulle vara effekten av ökat utrymme per höna på konkurrenskraften för ägg som har producerats i EU jämfört med ägg som har importerats från världsmarknaden. De nuvarande reglerna garanterar en viss s. k. gemenskapspreferens eftersom priserna på ägg som importeras från tredje land, med en normal importavgift, är högre än marknadspriserna för ägg som har producerats i EU vid ett burutrymme på 450 cm per fågel. ett Som produktionskostnaderna kommer att öka med 10 % om (senario 2001) kan man exempel första räkna med att burutrymmet per fågel är minst 800 cm , spannmålspriserna i EU sänks med 20 % (år 2001) såsom föreslagits i Agenda 2000, EU:s importtull förblir oförändrad. 13 Under sådana förutsättningar kommer ägg som har producerats i EU vid ett burutrymme på 800 cm per fågel inte längre att ha någon konkurrensfördel gentemot ägg som importeras från USA. Marknadspriserna kommer att vara desamma. Om däremot EU sänker importavgiften ytterligare inom ramen för en ny WTO- runda med upp till 33 % under perioden från är 2001 till ar 2010 går EU:s konkurrensfördel förlorad redan vid ett burutrymme på 600 cm2 per fågel. Vid större burutrymme än det kommer ägg som produceras i EU inte längre att kunna konkurrera med importerade ägg. Att prognostisera produktionskostnader är alltid svårt och det vore därför klokt att beakta utvecklingen när det gäller konkurrenskraft mot bakgrund av att produktionskostnaderna i EU skulle öka med 15 % om burutrymmet ökas från 450 2 2 ") cm till 800 cm per fågel och med 7,5 % om burutrymmet ökas till 600 cm per fågel. Detta antagande tillsammans med sänkta spannmålspriser i EU med 20 % och ett oförändrat gränsskydd innebära att konkurrensfördelen för EU går förlorad på EU:s inre marknad vid ett burutrymme på minst 700 cm per fågel och i senariot 2010 (importavgifterna sänks med ytterligare 33 %) att konkurrensfördelen för EU går förlorad vid ett burutrymme på minst 550 cm per fågel. i EU (senario 2001) skulle ovan nämnda De vilka konkurrensfördelen för äggen från EU kommer att gå förlorad, sammanfattas i tabellen nedan. burutrymmena uppskattade höna, per vid 2001 2010 Okning av produktions- Uppskattat burutrymme Uppskattat burutrymme kostnaderna 1 10% 15% (em) 800 700 (cm ) 600 550 Trots att dessa uppskattningar är grundade på de mest tillförlitliga uppgifter som finns tillgängliga för tillfället, bör man komma ihåg att felmarginalen är stor för dessa siffror, eftersom det för enskilda medlemsstater finns ett antal antaganden och olikheter i situationer som inte har tagits med i beräkningarna. För att mer exakt kunna säga vilka konsekvenserna kan komma att bli för enskilda länder eller beträffande krav på de olika uppfödningssystemen, måste ytterligare beräkningar göras. De extra utgifterna för konsumenterna inom EU blir väldigt små och uppskattas uppgå till omkring 1,12 - 1,56 ecu per fågel och år när utrymmet per fågel uppgår till 800 cm2. 14 2. c. WTO-avtalen om sanitära och fytosanitära åtgärder och om tekniska handelshinder Enligt WTO:s avtal om tekniska handelshinder får medlemmarna tillämpa tekniska bestämmelser på förutsatt att sådana bestämmelser är icke-diskriminerande och inte är mer handelsbegränsande än vad som är nödvändigt för att uppfylla ett legitimt mål. t. ex. regler om märkning, import, Särskilda regler finns som tillåter en medlem i WTO att kräva att importerade produkter skall uppfylla vissa sanitära krav (avtalet om sanitära och fytosanitära åtgärder), i syfte att skydda människors och djurs hälsa på det egna territoriet. De nuvarande reglerna inom WTO omfattar inte specifikt djurs välbefinnande, men tillåter medlemmarna att fastställa de inhemska regler som de anser vara lämpliga avseende djurs välbefinnande. I dagsläget förefaller det därför vara svårt att tillämpa krav på skydd av värphöns vid import av ägg och äggprodukter. När de nuvarande djurskyddsföreskrifterna antogs, argumenterades det för att krav skulle införas, enligt vilka importerade ägg skulle komma från höns som hållits under sådana villkor som fastställs i direktivet. Vid den tidpunkten arbetade kommissionen på att vidta lämpliga åtgärder inom ramen för gemenskapens regler om reglering av import- och exportordningen för att, om nödvändigt, ta hänsyn till de finansiella konsekvenser det skulle få om detta direktiv hade en negativ effekt på handelsbalansen. Hittills har inga sådana åtgärder ansetts vara nödvändiga. ÖVRIGA INSTRUMENT 1. Märkning De nuvarande gemenskapsreglerna om märkning (rådets förordning (EEG) nr 1907/90 om vissa handelsnormer för ägg2 och kommissionens förordning (EEG) nr 1274/91 om tillämpningsföreskrifter för förordning (EEG) nr 1907/90 om vissa handelsnormer för ägg3) är tillämpliga för alla ägg med skal som säljs inom EG, även de som kommer från tredje land. Märkningsregler kan även tillämpas på import på ett icke-diskriminerande sätt. Sådana åtgärder bör meddelas WTO enligt avtalet om tekniska handelshinder. I de nuvarande handelsnormerna för ägg föreskrivs valfri märkning av ägg och förpackningar när det gäller de fem olika system som finns för att producera ägg, i enlighet med artikel 10. 3 i förordning (EEG) nr 1907/90 och artikel 18 i intensivt system, kommissionens förordning (EEG) nr 1274/91, (lösgående, golvgående, voljärer, burar). 2 3 EGTL173, 6. 7. 1990, s. 5. EGTL 121, 16. 5. 1991,s. 11. 15 De grundläggande kraven måste vara uppfyllda för vart och ett av de fem i produktionssystemen kommissionens förordning (EEG) nr 1274/91. de kontrollbestämmelser fastställs liksom som För att ge fullständiga upplysningar till konsumenterna bör obligatorisk märkning av bordsägg efter produktionssätt införas av ägg och förpackningar. Obligatorisk märkning bör gälla för alla ägg som producerats i en medlemsstat i EU. När rådet har antagit bestämmelser om obligatorisk märkning skall bestämmelser om detaljerade krav fastställas via föi*valtningskommittéförfarandet. Det ankommer sedan på konsumenterna att välja vilken typ av bordsägg de föredrar. För att undvika vilseledande information på ägg eller förpackningar bör det diskuteras om det allmänna utlåtandet i artikel 10. 2 e i rådets förordning 1907/90 bör kompletteras med en närmare beskrivning av lämpliga regler enligt kommissionens förordning 1274/91. Artikel 10. 2 e lyder "Kommentarer eller symboler avsedda att främja försäljningen av ägg eller andra varor, under förutsättning att dessa kommentarer eller symboler är utformade på ett sådant sätt att det inte är sannolikt att de vilseleder köparen. " Vad gäller märkningen av äggprodukter efter produktionssätt är det emellertid svårt att i praktiken genomföra och kontrollera att liknande krav som de som har föreslagits för bordsägg efterlevs. 2. Subventioner Det finns en förordning som tillåter ekonomiskt stöd för investeringar i byggnader och tekniska installationer för förbättring av välbefinnandet för värphöns. Det är rådets förordning (EG) nr 950/97 om förbättring av jordbruksstrukturernas effektivitet4, en av de grundläggande förordningarna strukturfondernas övergripande mål 5a. för I princip tillåter inte denna förordning investeringsstöd i ägg- och fjäderfäsektorn. Stöd för att skydda miljön, förbättra hygienen i uppfödningsanläggningar och djurs välbefinnande är emellertid leder till någon kapacitetsökning. tillåtna, förutsatt att det inte För att vara berättigade till stöd måste förmånstagarna uppfylla ett antal villkor som anges i artikel 5 i förordningen (ha jordbruket som huvudsyssla, ha tillräcklig yrkeskunskap och kompetens, överlämna en plan om material förbättring, föra förenklade räkenskaper). 4 EGTL 142, 9. 6. 1997, s. 21. 16 får medlemsstaterna införa ett samfinansierat Om dessa villkor uppfylls investeringar som är förenliga med stödprogram som hör samman med gemenskapens standarder om skydd av värphöns, inklusive investeringar för omställning till sådana godkända uppfödningssystem. Dessa investeringar bör under alla omständigheter innebära en faktisk ansträngning för att genomföra en anpassning till de nya rättsliga normerna. Medlemsstaterna tillåts dessutom betala ut begränsat nationellt stöd till jordbrukare som inte uppfyller villkoren i artikel 5 i rådets förordning (EG) nr 950/97. Programmen, både de nationella och samfinansierade, måste godkännas av kommissionen. Möjligheterna till investeringsstöd kominer att finnas kvar efter år 2000, varigenom gemenskapsvillkoren för berättigande till investeringsstöd antas bli enklare och mer flexibla att genomföra för medlemsstaterna. 3. Nytt WTO-avtal Möjligheten att ändra WTO-reglerna så att de uttryckligen inbegriper djurhälsoåtgärder kommer att tas upp i samband med fastställandet av unionens förhandlingsdirektiv för nästa runda av WTO-förhandlingar. SLUTSATS Kommissionen har som mål att förbättra välbefinnandet för värphöns. Genom införandet av protokollet om djurs välbefinnande till Fördraget om Europeiska förpliktas gemenskapen, enligt vad som föreskrivs kommissionen att lämna in förslag om djurhälsofrågor som har en reell positiv effekt på djurs välbefinnande. i Amsterdamfördraget, Kommissionen anser att det finns klara bevis för att välbefinnandet för burhöns är dåligt, men det finns också fortfarande vissa problem med de alternativa system för hönshållning, vilka ännu inte fullständigt har lösts, och därför är det för tidigt att införa ett förbud mot burar. Minimi utrymmet för burhöns bör utökas och deras burar bör förbättras för att deras välbefinnade skall öka. Framsteg har nyligen gjorts i utvecklingen av alternativen till de nuvarande burarna. Dessa framsteg skulle kunna ske fortare om fjäderfåindustrin hade större incitament att utveckla sådana system. Framstegen skulle kunna nås, och välbefinnandet därmed förbättras för värphönsen, om ett tidsschema utarbetades för en etappvis avveckling av användandet av burar i sin nuvarande form. Denna period bör vara tillräckligt lång för säkerställa att jordbrukarna kan genomföra anpassningarna utan att det leder till stora ekonomiska problem och utan att det finns någon risk för att kvaliteten på äggen skulle bli sämre. 17 Kommissionen är medveten om att en betydande förbättring av villkoren för hållning av värphöns skulle kunna påverka ställningen på världsmarknaden negativt för den europeiska sektorn för äggproduktion, vad gäller ägg i skal och särskilt äggprodukter. Det finns emellertid flera instrument som skulle kunna tillämpas för att helt, eller åtminstone till största delen, komma till rätta med den negativa inverkan på ekonomin. Kommissionen kommer därför, utöver förslaget om miniminormer för skydd av värphöns i olika uppfödningssystem, att föreslå följande åtgärder: 1. Att ett krav skall införas på att alla bordsägg som produceras i gemenskapen skall märkas, vilket skall ange hur värphönsen har fötts upp. 2. Att möjligheter skall finnas till ekonomiskt stöd till europeiska jordbrukare, i enlighet med befintlig gemenskapslagstiftning, utan att WTO:s regler överträds. 3. Sedan rådet har antagit detta meddelande kommer kommissionen att söka stöd hos andra länder för att införa miniminormer för skydd av värphöns i olika uppfödningssystem. 4. Möjligheten att ändra WTO-reglerna så att de mer generellt inbegriper djurhälsoåtgärder kommer att tas upp i samband med fastställandet av unionens förhandlingsdirektiv för nästa runda av WTO-förhandlingar. 18 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Förslag RÅDETS DIREKTIV om fastställande av en minimistandard för skydd av värphöns i olika uppfödningssystem n ~. i *-W T. V/ Förslag RÅDETS DIREKTIV om fastställande av en minimistandard för skydd av värphöns i olika uppfödningssystem EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD FIAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europaparlamentets yttrande,1 med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande,2 och med beaktande av följande: Den 7 mars 1988 antog rådet direktiv 88/166/EEG i enlighet med den dom som Europeiska gemenskapernas domstol avkunnade i fall 131/86 (upphävande av rådets direktiv 86/113/EEG av den 25 mars 1986 om en minimistandard för skyddet av värphöns i bur)3. Enligt artikel 9 i rådets direktiv 86/113/EEG skall kommissionen före den 1 januari 1993 överlämna en rapport om den tekniska utvecklingen angående hönsens hälsa inom olika uppfödningssystem samt om bestämmelserna i bilagan till direktivet tillsammans med lämpliga förslag till ändringar. 1 2 3 EGTC EGTC EGTL 74, 19. 3. 1988, s 83 20 Gemenskapen har undertecknat Europeiska konventionen om skydd av animalieproduktionens djur (hädanefter kallad konventionen) och är därmed förpliktad att förverkliga de principer om djurs välbefinnande som anges i konventionen. I principerna föreskrivs att djurens fysiologiska och etologiska behov måste tillgodoses vad gäller logi, foder, vatten och tillsyn. Ständiga kommittén för skydd av animalieproduktionens djur antog 1995 en detaljerad rekommendation om fjäderfä, vilken omfattar även värphöns. Skyddet av värphöns är en fråga där gemenskapen har exklusiv behörighet. I kommissionens rapport, som bygger på ett utlåtande från Vetenskapliga veterinärkommittén, dras slutsatsen att det finns klara bevis både för att hönsen far illa i burar av den typ som idag används och för att dessa inte kan tillgodose vissa av hönsens behov. Det finns också bevis för att höns kan fara illa i andra typer av uppfödningssystem om systemet inte sköts på ett fullgott sätt. För att uppfylla gemenskapens förpliktelser enligt konventionen, bör en minimistandard fastställas för skydd av värphöns i alla uppfödningssystem och för att avlägsna sådana skillnader mellan nationella lagar som kan snedvrida konkurrensbetingelserna och därmed störa den inre marknadens funktion. Som ett undantag från de allmänna bestämmelserna om uppfödning för värphöns kan burar även i fortsättningen tillåtas under vissa förutsättningar, som bland annat omfattar skärpta krav beträffande konstruktion och utrymme. Undersökningarna om värphönsens välbefinnande inom olika uppfödningssystem bör fortsätta för att bedöma om det är lämpligt att behålla undantaget lor användning av burar. Ytterligare en rapport bör vid behov överlämnas av kommissionen, tillsammans med lämpliga förslag. Rådets förordning (EG) nr 950/97 om förbättring av jordbruksstrukturens effektivitet innehåller bestämmelser om investeringsstöd för att modernisera jordbruksföretagen. dl Rådets förordning (EEG) nr 1907/90 om vissa handelsnormer för ägg innehåller allmänna regler för märkning av ägg och äggförpackningar. Kommissionen kommer att lägga fram lämpliga förslag för att ändra denna förordning så att märkning av bordsägg som producerats i gemenskapen blir obligatoriskt och det valfria alternativet när det gäller att ange uppfödningssystem las bort. Av tydlighets- och rationalitetsskäl är det lämpligt att upphäva och ersätta rådets direktiv 88/166/EEG. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 1. I detta direktiv fastställs en minimistandard för skydd av värphöns i olika uppfödningssystem. 2. Medlemsstaterna kan, i enlighet med fördragets allmänna bestämmelser, på sitt territorium behålla eller tillämpa striktare bestämmelser för skydd av värphöns än de som fastställs i detta direktiv. De skall informera kommissionen om alla sädana åtgåirder. Artikel 2 I detta direktiv skall följande definitioner gälla: 1. "Värphöns" - vuxna höns av arten Gallus gallus som hålls för äggproduktion, 2. "Rede" - ett särskilt område för äggläggning avsett för en enstaka fågel eller en grupp fåglar, 3. "Strö" - material som spån, halm, sand, torv osv. som kan bearbetas av fåglarna, 4. "Bur" - varje avgränsat utrymme som är avsett för höns, 5. "Förbättrad bur" - en bur som har utrustats med strö, sittpinnar och ett rede. Artikel 3 1. Medlemsstaterna skall se till att alla nybyggda eller ombyggda uppfödningssystem, och alla sådana uppfödningssystem som tas i bruk för första gången, från och med den 1 januari 1999 uppfyller åtminstone följande krav: a. Det skall finnas minst ett rede för varje grupp om 8 värphöns, eller, om gemensamma reden används, minst 1 m rede för 100 fåglar. Om grupperna per enhet utgörs av färre än 8 hönor, skall det finnas ett värprede per enhet. b. Varje höna måste ha tillgång till en sittpinne av lämpligt slag, som skall sitta minst 10 cm ovanför golvet, som inte får ha vassa kanter och som måste ge varje fågel ett utrymme om minst 15 cm. Det horisontella avståndet mellan sittpinnärna får inte vara över 1 meter. c. Strö måste finnas tillgängligt så att fåglarna kan ströbada. d. Om långsmala fodertråg används, måste varje fågel ha tillgång till en utfordringsyta om minst 10 cm. Om runda fodertråg används, måste varje fågel ha tillgång till en utfordringsyta om minst 4 cm. e. Om sammanhängande dryckesrännor används, skall varje fågel ha tillgång till en yta om minst 10 cm per ränna. Om dryckestråg eller dryckesnipplar används, skall det finnas minst ett dryckestråg eller en dryckesnippel per grupp om 10 fåglar. Om grupperna består av färre än 10 fåglar, skall varje grupp ha minst två dryckestråg eller två dryckesnipplar inom räckhåll. f Golvet skall vara konstruerat på ett sådant sätt att det ger tillräckligt stöd åt de klor som pekar framåt på varje fot. 2. Om sådana uppfödningssystem används där fåglarna fritt kan röra sig mellan olika nivåer, liksom i uppfödningssystem med ett våningsplan, skall följande ytterligare villkor läggas till kraven i punkt 1 : a. I uppfödningssystem med olika nivåer skall höjden mellan de olika nivåerna vara minst 50 cm. â3 b. Faciliteterna för dryck och utfodring måste vara jämt fördelade. c. Den behöriga myndigheten får tillåta näbbtrimning, om den endast utförs på kycklingar som inte är äldre än tio dagar. d. Minst hälften av bottenytan måste vara försedd med strö. Ströet måste vara sprött och lämpa sig för pickning, sprättning och ströbad. 3. Om förbättrade burar används,-skall följande ytterligare villkor läggas till kraven i punkt 1: a. Burarna måste överallt vara högre än 50 cm. b. Fåglarnas näbb skall inte trimmas. 4. Utan att det påverkar artikel 9 kan medlemsstaterna medge undantag från punkterna a och c i punkt 1 och tillåta användning av burar om följande villkor är uppfyllda: a. En buryta på minst 800 cm i det horisontella planet skall avsättas för varje höna, att disponeras utan begränsning. b. Burarna måste överallt vara högre än 50 cm. c. Burarna skall vara utrustade med klonötare, som godkänts av en behörig myndighet, och med sittpinnar av lämpligt slag. d. För att förebygga skador på fåglarna skall det på burens framsida eller på någon annan del av buren finnas en lucka som går att öppna helt. e. Det skall finnas ett mellanrum om minst 1 m mellan burraderna för att göra det lättare att inspektera, installera och ta ut fåglarna. f. Golvens lutning skall inte överstiga 14 % eller 8°. Medlemsstaterna får dock tillåta en starkare lutning för golv med annan typ av rutnät än rektangulärt. g. Fåglarnas näbb skall inte trimmas. 5. I varje enskilt fall, där undantag har medgivits i enlighet med punkt 4, skall den berörda medlemsstaten styrka att de villkor som anges i denna punkt har uppfyllts. oi-1 6. Medlemsstaterna skall dessutom se till att de minimikrav som anges i punkt 1 - 4 från och med den 1 januari 2009 tillämpas i alla uppfödningssystem. Artikel 4 1. Medlemsstaterna far till och med den 31 december 2008 tillåta användning av de burar som är i bruk den 1 januari 1999 och som inte är äldre än 10 år, under förutsättning att burarna uppfyller åtminstone följande krav: a) En buryta på minst 450 cm i det horisontella planet skall avsättas för varje värphöna att disponeras utan begränsning; i synnerhet får inte deflektorplatlor mot spill inkräkta på denna yta. b) Det skall finnas ett fodertråg som djuren har oinskränkt tillgång till. Dess längd skall vara minst 10 cm multiplicerat med antalet djur i buren. c) Om inte dryckesnipplar eller dryckestråg finns, skall varje bur vara försedd med en sammanhängande dryckesränna av samma längd som det fodertråg som beskrivs i punkt b. Där dryckesnipplar eller dryckestråg används, skall minst två nipplar eller tråg vara tillgängliga från varje bur. d) Burarna skall vara minst 40 cm höga över 65 % av burytan och ,de får inte vara Under 35 cm på något ställe. e) Burgolven skall vara konstruerade så att de ger tillräckligt stöd ät de främre klorna på varje fot. Lutningen får inte överstiga 14 % eller 8 m. Vad gäller golv med någon annan typ av rutnät än rektangulärt får medlemsstaterna tillåta en större lutning. f) Fåglarnas näbb skall inte trimmas. 2. Burar som den 1 januari 1999 är äldre än 10 år kan godkännas från fall till fall av den behöriga myndigheten, dock under inga omständigheter längre än till och med 31 december 2003 och endast under förutsättning att burarna uppfyller åtminstone de krav som anges i punkt 1. tf 3. Från och med den 1 januari 2004 skall det utrymme som krävs per höna enligt punkt 1 a i denna artikel emellertid utökas till minst 550 cm per höna. Artikel 5 1. Medlemsstaterna skall se till att förhållandena för värphöns stämmer överens med de krav som anges i bilagan. 2. Bestämmelserna i bilagan får ändras enligt förfarandet i artikel 8 så att hänsyn tas till vetenskapliga framsteg. Artikel 6 1. Medlemsstaterna skall se till att den behöriga myndigheten genomför inspektioner för att kontrollera att detta direktiv och dess bilaga följs. Dessa inspektioner kan ske i samband med att andra typer av kontroller utförs och skall varje år omfatta ett statistiskt representativt urval av de skilda beläggningssystem som används i respektive medlemsstat. 2. Kommissionen skall i enlighet med förfarandet i artikel 8 utarbeta en samling föreskrifter som skall tillämpas vid de inspektioner som föreskrivs i punkt 1. 3. Den sista arbetsdagen i april vartannat år, med första tillfallet den 30 april år 2001, skall medlemsstaterna informera kommissionen om resultaten från de inspektioner som under de närmast föregående två åren har genomförts i enlighet med denna artikel, inklusive antalet inspektioner som genomförts i förhållande till antalet egendomar på varje medlemsstats territorium. Artikel 7 För att uppnå en enhetlig tillämpning av detta direktiv, kan veterinärexperter från kommissionen i samarbete med behöriga myndigheter utföra kontroll på plats. De personer som utför dessa kontroller skall vidta nödvändiga åtgärder rörande den personliga hygienen för att utesluta alla risker för att sjukdomen sprids. iï* Den medlemsstat på vars territorium en inspektion företas skall på alla sätt bistå experterna när de utför sina uppgifter. Kommissionen skall informera de behöriga myndigheterna i den berörda medlemsstaten om resultaten av kontrollerna. Den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten skall vidta alla de åtgärder som kan bli nödvändiga med hänsyn till resultaten av kontrollerna. Allmänna tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 8. Artikel 8 Då förfarandet enligt denna artikel följs, skall följande föreskrifter tillämpas: a. Kommissionens företrädare skall till Ständiga veterinärkommittén, hädanefter kallad kommittén, överlämna ett utkast till vilka åtgärder som skall vidtas. Kommittén skall, om nödvändigt genom omröstning, yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. b. Yttrandet skall protokollföras och dessutom har varje medlemsstat rätt att begära att dess uppfattning skall noteras i protokollet. c. Kommissionen skall ta största hänsyn till det yttrandet från kommittén. Den skall underrätta kommittén om det sätt på vilket dess yttrande har beaktats. Artikel 9 Kommissionen skall senast den 1 januari 2006 till rådet och parlamentet överlämna en rapport, som har utarbetats på grundval av ett yttrande från Vetenskapliga veterinärmedicinska kommittén, om de uppfödningssystem för värphöns som uppfyller kraven på välbefinnande ur patologisk, zooteknisk, fysiologisk, belcendemässig och socioekonomisk synvinkel, tillsammans med lämpliga förslag om avveckling av de uppfödningssystem som inte uppfyller dessa krav. Rådet skall med kvalificerad majoritet fatta beslut om dessa förslag senast tre månader efter det att de har överlämnats. J-> Artikel 10 > Rådets direktiv 88/166/EEG skall upphöra att gälla från och med den 1 januari 1999. Artikel 11 1. Medlemsstaterna skall före den 1 januari 1998 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta. De berörda lagarna och författningarna skall tillämpas från och med den 1 januari 1999. När medlemsstaterna antar dessa bestämmelser, skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras, skall varje medlemsstat själv utfärda. 2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Artikel 12 Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter att det offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Artikel 13 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. £ BILAGA 1. Allt material som används vid utformning av logi åt fåglarna, framför allt i utrustning som fåglarna kan komma i beröring med, måste vara ofarligt för fåglarna och måste tillåta ordentlig rengöring och desinficering. Logiet måste vara utformat på ett sådant sätt att fåglarna inte kan skada sig. 2. Tills dess att kommissionen har utfärdat bestämmelser för strömkretsar och elektrisk utrustning, skall nationella bestämmelser för dessa tillämpas för att undvika elchocker. 3. Byggnadens isolering, uppvärmning och ventilation måste vara sådan att luftcirkulation, dammängd, temperatur, relativ luftfuktighet och gaskoncentration hålls på en sådan nivå att fåglarna inte tar skada. 4. All automatisk eller mekanisk utrustning som är avgörande för fåglarnas hälsa och välbefinnande måste inspekteras åtminstone två gånger om dagen. Om fel upptäcks måste de rättas till omedelbart, men om detta skulle vara omöjligt måste lämpliga åtgärder vidtas för att säkra fåglarnas hälsa och välbefinnande tills felet har avhjälpts, framför allt genom att alternativa metoder används för utfordring och för att upprätthålla en tillfredsställande omgivning. Om ett artificiellt ventilationssystem används, måste det finnas ett lämpligt reservsystem som i händelse av funktionsavbrott i det ordinarie systemet garanterar en luftväxling som är tillräcklig med hänsyn till fåglarnas hälsa och välbefinnande. Det måste också finnas ett larmsystem som varnar hönsfarmaren om avbrottet. Larmsystemet måste testas regelbundet. Det skall föras skriftliga protokoll över alla fel liksom över de åtgärder som vidtagits för att avhjälpa felen. Protokollen skall finnas på företaget och på begäran vara tillgängliga för den behöriga myndigheten under en viss tid som den behöriga myndigheten fastställer, dock minst tre år. 5. Fåglarna får inte hållas i ständigt mörker. Fåglarnas beteendemässiga och fysiologiska behov måste uppfyllas med hjälp av en lämplig ljuskälla, antingen naturlig eller artificiell beroende på vilka klimatvillkor som råder i den berörda medlemsstaten. Om en artificiell ljuskälla används måste den vara påslagen åtminstone under lika lång tid mellan klockan 09. 00 och 17. 00 som det finns dagsljus. Därtill måste det finnas en ljuskälla (fast eller bärbar) som är stark nog att möjliggöra inspektion av fåglarna när som helst under dygnet. När artificiell belysning används måste fjäderfäna emellertid få en lämplig viloperiod varje dag under vilken ljusintensiteten skall minskas så att fjäderfäna kan vila ordentligt. Vid golvhållning av höns måste ljusintensiteten vara konstant. 6. Alla fåglar måste inspekteras av ägaren eller någon annan ansvarig person åtminstone två gånger om dagen. 10 Fl Det skall föras skriftliga protokoll över dessa inspektioner liksom över- de åtgärder som vidtagits till följd av dessa inspektioner. Protokollen skall finnas på företaget och på begäran vara tillgängliga för den behöriga myndigheten under en viss tid som den behöriga myndigheten fastställer, dock minst tie år. Om en fågel verkar vara vid dålig hälsa eller visar förändrat beteende, skall åtgärder vidtas för att fastställa orsaken och åtgärda problemet, till exempel genom behandling, isolering, slakt eller undersökning av faktorer i omgivningen. Om orsaken är en faktor i produktionsenheten som det inte är nödvändigt att omedelbart åtgärda, skall den rättas till när burarna töms och innan nästa grupp fåglar tas in. Om en fågel inte blir bättre trots hönsfarmarens omvårdnad, måste veterinär tillkallas snarast möjligt. 7. Stallar, utrustning och redskap som används för skötseln av fåglarna måste hållas ordentligt rena och desinficerade för att förhindra smittspridning och uppkomst av sjukdomsbärande organismer. Spillning och överblivet eller sönderpickat foder måste avlägsnas så ofta som möjligt för att minimera risken för dålig lukt och för att undvika att stallarna drar till sig råttor. De delar av stallarna eller burarna som kommer i direkt beröring med fåglarna skall noggrant rengöras och desinficeras varje gång stallet töms eller innan en ny grupp fåglar tas in. 8. Stallar med burar staplade i fyra eller fler våningar skall tillåtas endast om det finns en fast gångbro eller annan godkänd utrustning som gör det möjligt att inspektera de översta burarna och som gör det lättare att ta ut fåglar ur dessa burar. 9. Alla fåglar skall ha tillgång till fullgott, närande och hygieniskt foder varje dag och till färskt vatten hela tiden, utom vid fall av terapeutisk eller profylaktisk behandling. 10. Den utrustning som används för utfordring och för att förse fåglarna med vatten skall vara planerad, konstruerad, placerad och underhållen på ett sådant sätt att risken för nedsmutsning av fåglarnas foder och vatten minimeras. 11. Fåglarna skall skötas av en tillräckligt stor personal som har utbildning i och erfarenhet av det system som används. 12. Vingklippning i olika former är inte tillåten, inte heller är det tillåtet att klippa av senorna. Om det är nödvändigt att minska flygförmågan får fjädrarna på ena vingen klippas av en yrkeskunnig person. 13. Fåglarna måste ha ett lämpligt skydd mot rovdjur och extrema klimatförhållanden. 14. Stallar, burar och inhägnader måste vara utrustade så att fåglarna inte kan rymma. 11 Jö ISSN 1024-4506 KOM(98) 135 slutlig DOKUMENT SV 03 15 Katalognummer : CB-CO-98-166-SV-C ISBN 92-78-32094-3 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg •3/


title: WRITTEN QUESTION No. 879/98 by David HALLAM to the Commission. Proposed United States Department of Agriculture Standards for Organic Produce

eurovoc_concepts:
United States
antibiotic
biological standard
chemical product
foodstuff
foodstuffs legislation
genetic engineering
intensive livestock farming
irradiation
organic farming


title: Resolution on International Women's Day and the violation of women's rights

eurovoc_concepts:
fundamental rights
woman
women's rights


title: Agreement on trade in textile products between the European Community and the former Yugoslav Republic of Macedonia - Protocol of understanding on market access

eurovoc_concepts:
North Macedonia
agreement (EU)
bilateral agreement
certificate of origin
export licence
textile product
trade agreement (EU)

formats: html pdfa1b print


title: PREGUNTA ESCRITA n. 888/98 del Dietrich ELCHLEPP a la Comisión. Las conexiones ferroviarias de las redes transeuropeas entre Alemania y Francia en el sur del Alto Rin

eurovoc_concepts:
EU financing
France
Germany
rail transport
trans-European network
transport infrastructure
transport network

text: C 323/92 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 21. 10. 98 (98/C 323/130) PREGUNTA ESCRITA P-0888/98 de Dietrich Elchlepp (PSE) a la Comisio·n (11 de marzo de 1998) Asunto: Las conexiones ferroviarias de las redes transeuropeas entre Alemania y Francia en el sur del Alto Rin ¿En que· estado se encuentran la planificacio·n y realizacio·n de las redes transeuropeas en el a·mbito del 1. transporte ferroviario entre Alemania y Francia? ¿Puede financiarse tambie·n con recursos de las redes transeuropeas la transformacio·n en doble v(cid:14)·a de la 2. u·nica v(cid:14)·a actualmente existente en el puente ferroviario entre Estrasburgo y Kehl? 3. ¿Pueden financiarse tambie·n con recursos de las redes transeuropeas los proyectos ferroviarios transfronterizos en el a·mbito del transporte regional y de cercan(cid:14)·as, por ejemplo, en el sur del Alto Rin? ¿Que· otras posibilidades de financiacio·n por parte de la UE existen para tales proyectos ferroviarios regionales y transfronterizos? Respuesta del Sr. Kinnock en nombre de la Comisio·n (20 de abril de 1998) En las orientaciones para el desarrollo de la red transeuropea de transporte contenidas en la Decisio·n 1. no 1692/96/CE del Parlamento y del Consejo, de 23 de julio de 1996, sobre las orientaciones comunitarias para el desarrollo de la red transeuropea de transporte (RTE-T) (1) se incluyen dos conexiones entre las redes ferroviarias alemana y francesa: Forbach-Saarbru¤cken y Estrasburgo-Kehl. Estos dos enlaces fronterizos forman parte de proyectos ma·s amplios de «intere·s comu·n»: la construccio·n/mejora del eje Par(cid:14)·s › Reims › (Metz › Luxemburgo) › Vandie‘res › Saarbru¤cken › Mannheim, que continu·a a Francfort y Berl(cid:14)·n, y la construccio·n/ mejora del eje Vandie‘res › Estrasburgo › Kehl, que continu·a a Karlsruhe, Stuttgart, Mu·nich, Salzburgo y Viena (› Budapest). Tanto en Francia como en Alemania esta·n previstas medidas importantes en los planes de inversio·n a medio plazo. Francia ha declarado que la construccio·n de una nueva l(cid:14)·nea entre Par(cid:14)·s y Vandie‘res se iniciara· antes del final de 1999. En Alemania, el acuerdo de financiacio·n (Finanzierungsvereinbarung) entre el Gobierno y los ferrocarriles para la mejora de la seccio·n Saarbru¤cken › Ludwigshafen (que permitira· velocidades de 160 a 200 kilo·metros por hora con trenes basculantes) sera· suscrito en el primer trimestre del presente an(cid:152)o. Se preve· que las obras terminen en el an(cid:152)o 2002. El calendario para la mejora de la seccio·n Kehl-Appenweier se coordinara· con los trabajos de construccio·n y mejora en Francia. 2. Puesto que el puente tambie·n forma parte del proyecto de intere·s comu·n definido en las orientaciones RTE-T, pueden tambie·n otorgarse fondos RTE-T en virtud del Reglamento (CE) no 2236/95 del Consejo, de 18 de septiembre de 1995, por el que se determinan las normas generales para la concesio·n de ayudas financieras comunitarias en el a·mbito de las redes transeuropeas (2). Segu·n el mismo, podra· concederse ayuda comunitaria a proyectos financiados por los Estados miembros, por autoridades regionales o locales o por organismos cuyo marco administrativo o legal que los equipare a entidades pu·blicas. La cuant(cid:14)·a de la ayuda otorgada con cargo al presupuesto de las redes de transporte transeuropeas no podra· superar el 10 % del coste total de la inversio·n. El Estado miembro interesado debera· presentar la solicitud pertinente a la Comisio·n. Las decisiones sobre la asignacio·n de fondos se adoptara·n conforme a una serie de condiciones y criterios establecidos en el Reglamento (CE) no 2236/95, y dentro de los l(cid:14)·mites de presupuesto anual disponible. 3. No es posible otorgar ayuda financiera con cargo al presupuesto de las redes de transporte transeuropeas a ningu·n proyecto que no haya sido definido en las orientaciones RTE-T como proyecto de intere·s comu·n. En cuanto a otras posibilidades de financiacio·n comunitaria para este tipo de proyectos regionales, tampoco parece adecuado en este caso el programa Interreg. Con este instrumento es posible financiar estudios de fiabilidad (pero no los trabajos en s(cid:14)·). (1) DO L 228 de 9. 9. 1996. (2) DO L 228 de 23. 9. 1995


title: Νομοθετικό ψήφισμα που αποτελεί τη γνώμη του Ευρωπαΐκού Κοινοβουλίου σχετικά με την πρόταση απόφασης του Ευρωπαΐκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου για την έγκριση κοινοτικού προγράμματος δράσης, για την περίοδο 1999-2003, όσον αφορά τις ασθένειες που σχετίζονται με τη ρύπανση, στο πλαίσιο των ενεργειών στον τομέα της δημόσιας υγείας (COM(97)0266 C4-0276/97 97/0153 (COD))(Διαδικασία συναπόφασης: πρώτη ανάγνωση)

eurovoc_concepts:
Central and Eastern European Countries
Cyprus
EU programme
Malta
access to information
disease prevention
dissemination of information
exchange of information
health care profession
illness
international cooperation
pollution
public awareness campaign
public health


title: Verordening (EG) nr. 555/98 van de Commissie van 11 maart 1998 tot vaststelling van het maximumbedrag van de restitutie bij uitvoer van witte suiker voor de 30e deelinschrijving in het kader van de inschrijving bedoeld in Verordening (EG) nr. 1408/97

eurovoc_concepts:
award of contract
export licence
export refund
white sugar

text: L 73/8 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 12. 3. 98 VERORDENING (EG) Nr. 555/98 VAN DE COMMISSIE van 11 maart 1998 tot vaststelling van het maximumbedrag van de restitutie bij uitvoer van witte suiker voor de 30e deelinschrijving in het kader van de inschrijving bedoeld in Verordening (EG) nr. 1408/97 DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening (EEG) nr. 1785/81 van de Raad van 30 juni 1981 houdende een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector suiker (1), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 1599/96 (2), met name op artikel 17, lid 5, tweede alinea, onder b), ling van de suikermarkt in de Gemeenschap en daar- buiten; Overwegende dat na onderzoek van de offertes de in artikel 1 bedoelde bepalingen moeten worden vastgesteld voor de 30e deelinschrijving; Overwegende dat de in deze verordening vervatte maatre- gelen in overeenstemming zijn met het advies van het Comit(cid:130) van beheer voor suiker, Overwegende dat krachtens Verordening (EG) nr. 1408/97 van de Commissie van 22 juli 1997 betreffende een permanente van heffingen en/of restituties bij uitvoer van witte suiker (3) deelinschrijvingen worden gehouden voor de uitvoer van deze suiker; inschrijving vaststelling voor de Overwegende dat, overeenkomstig de bepalingen van artikel 9, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1408/97 naar gelang van het geval, een maximumbedrag van de resti- tutie bij uitvoer wordt vastgesteld voor de betrokken deelinschrijving, waarbij met name rekening wordt gehouden met de situatie en de te verwachten ontwikke- HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 Voor de 30e deelinschrijving voor witte suiker, gehouden krachtens Verordening (EG) nr. 1408/97, wordt het maxi- mumbedrag van de restitutie bij uitvoer vastgesteld op 45,685 ecu per 100 kg. Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op 12 maart 1998. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepassel¶k in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 11 maart 1998. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 177 van 1. 7. 1981, blz. 4. (2) PB L 206 van 16. 8. 1996, blz. 43. (3) PB L 194 van 23. 7. 1997, blz. 16