title: Règlement (CE) n° 565/98 de la Commission du 12 mars 1998 fixant le correctif applicable à la restitution pour les céréales

eurovoc_concepts:
cereals
export
export refund
third country

text: L 76/14 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes 13. 3. 98 R(cid:221)GLEMENT (CE) No 565/98 DE LA COMMISSION du 12 mars 1998 fixant le correctif applicable (cid:133) la restitution pour les c(cid:130)r(cid:130)ales LA COMMISSION DES COMMUNAUT(cid:144)S EUROP(cid:144)ENNES, vu le trait(cid:130) instituant la Communaut(cid:130) europ(cid:130)enne, vu le r(cid:138)glement (CEE) no 1766/92 du Conseil, du 30 juin 1992, portant organisation commune des march(cid:130)s dans le secteur des c(cid:130)r(cid:130)ales (1), modifi(cid:130) en dernier lieu par le r(cid:138)glement (CE) no 923/96 de la Commission (2), et notam- ment son article 13 paragraphe 8, consid(cid:130)rant que, en vertu de l’article 13 paragraphe 8 du r(cid:138)glement (CEE) no 1766/92, la restitution applicable aux exportations de c(cid:130)r(cid:130)ales le jour du d(cid:130)p(cid:147)t de la demande de certificat doit (cid:136)tre appliqu(cid:130)e, sur demande, (cid:133) une exportation (cid:133) r(cid:130)aliser pendant la dur(cid:130)e de validit(cid:130) du certificat; que, dans ce cas, un correctif peut (cid:136)tre appliqu(cid:130) (cid:133) la restitution; (CE) no 1501/95 de la consid(cid:130)rant que le r(cid:138)glement Commission, du 29 juin 1995, (cid:130)tablissant certaines moda- lit(cid:130)s d’application du r(cid:138)glement (CEE) no 1766/92 du Conseil en ce qui concerne l’octroi des restitutions (cid:133) l’exportation ainsi que les mesures (cid:133) prendre, en cas de perturbation, dans le secteur des c(cid:130)r(cid:130)ales (3), modifi(cid:130) en dernier lieu par le r(cid:138)glement (CE) no 2052/97 (4), a permis la fixation d’un correctif pour les produits repris (cid:133) l’article 1er paragraphe 1 point c) du r(cid:138)glement (CEE) no 1766/92; que ce correctif doit (cid:136)tre calcul(cid:130) en prenant en consid(cid:130)ra- tion les (cid:130)l(cid:130)ments figurant (cid:133) l’article 1er du r(cid:138)glement (CE) no 1501/95; consid(cid:130)rant que la situation du march(cid:130) mondial ou les exigences sp(cid:130)cifiques de certains march(cid:130)s peuvent rendre n(cid:130)cessaire la diff(cid:130)renciation du correctif suivant la desti- nation; consid(cid:130)rant que le correctif doit (cid:136)tre fix(cid:130) en m(cid:136)me temps que la restitution et selon la m(cid:136)me proc(cid:130)dure; qu’il peut (cid:136)tre modifi(cid:130) dans l’intervalle de deux fixations; consid(cid:130)rant que les taux repr(cid:130)sentatifs de march(cid:130) d(cid:130)finis (cid:133) l’article 1er du r(cid:138)glement (CEE) no 3813/92 du Conseil (5), modifi(cid:130) en dernier lieu par le r(cid:138)glement (CE) no 150/95 (6), sont utilis(cid:130)s pour convertir le montant exprim(cid:130) en monnaies des pays tiers et sont (cid:133) la base de la d(cid:130)termination des taux de conversion agricole des monnaies des (cid:144)tats membres; que les modalit(cid:130)s d’applica- tion et de d(cid:130)termination de ces conversions ont (cid:130)t(cid:130) (CEE) no 1068/93 de la (cid:130)tablies dans Commission (7), modifi(cid:130) en dernier lieu par le r(cid:138)glement (CE) no 1482/96 (8); le r(cid:138)glement consid(cid:130)rant qu’il r(cid:130)sulte des dispositions pr(cid:130)cit(cid:130)es que le correctif doit (cid:136)tre fix(cid:130) conform(cid:130)ment (cid:133) l’annexe du pr(cid:130)sent r(cid:138)glement; consid(cid:130)rant que les mesures pr(cid:130)vues au pr(cid:130)sent r(cid:138)glement sont conformes (cid:133) l’avis du comit(cid:130) de gestion des c(cid:130)r(cid:130)ales, A ARR(cid:219)T(cid:144) LE PR(cid:144)SENT R(cid:221)GLEMENT: Article premier Le correctif applicable aux restitutions fix(cid:130)es (cid:133) l’avance pour les exportations des produits vis(cid:130)s (cid:133) l’article 1er para- graphe 1 points a), b) et c) du r(cid:138)glement (CEE) no 1766/ 92, (cid:133) l’exception du malt, est fix(cid:130) en annexe. Article 2 Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement entre en vigueur le 13 mars 1998. Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement est obligatoire dans tous ses (cid:130)l(cid:130)ments et directement applicable dans tout (cid:144)tat membre. Fait (cid:133) Bruxelles, le 12 mars 1998. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission (1) JO L 181 du 1. 7. 1992, p. 21. (2) JO L 126 du 24. 5. 1996, p. 37. (3) JO L 147 du 30. 6. 1995, p. 7. (4) JO L 287 du 21. 10. 1997, p. 14. (5) JO L 387 du 31. 12. 1992, p. 1. (6) JO L 22 du 31. 1. 1995, p. 1. (7) JO L 108 du 1. 5. 1993, p. 106. (8) JO L 188 du 27. 7. 1996, p. 22. 13. 3. 98 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes L 76/15 du r(cid:138)glement de la Commission, du 12 mars 1998, fixant le correctif applicable (cid:133) la restitu- tion pour les c(cid:130)r(cid:130)ales ANNEXE Code du produit Destination (1) Courant 3 1er terme 4 2e terme 5 3e terme 6 4e terme 7 5e terme 8 6e terme 9 (en (cid:130)cus/t) 1001 10 00 9200 1001 10 00 9400 1001 90 91 9000 1001 90 99 9000 1002 00 00 9000 1003 00 10 9000 1003 00 90 9000 1004 00 00 9200 1004 00 00 9400 1005 10 90 9000 1005 90 00 9000 1007 00 90 9000 1008 20 00 9000 1101 00 11 9000 1101 00 15 9100 1101 00 15 9130 1101 00 15 9150 1101 00 15 9170 1101 00 15 9180 1101 00 15 9190 1101 00 90 9000 1102 10 00 9500 1102 10 00 9700 1102 10 00 9900 1103 11 10 9200 1103 11 10 9400 1103 11 10 9900 1103 11 90 9200 1103 11 90 9800 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 01 01 (cid:190) 01 (cid:190) 01 (cid:190) 01 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 01 01 01 01 01 (cid:190) (cid:190) 01 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 01 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 0 (cid:190) 0 (cid:190) 0 (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 0 0 0 0 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 0 (cid:190) 0 (cid:190) 0 (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 0 0 0 0 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 0 (cid:190) 0 (cid:190) 0 (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 0 0 0 0 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 0 (cid:190) –15,00 (cid:190) 0 (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 0 0 0 0 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) –5,00 –5,00 (cid:190) –15,00 (cid:190) 0 (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) –7,00 –7,00 –7,00 –7,00 –7,00 (cid:190) (cid:190) –7,00 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (1) Les destinations sont identifi(cid:130)es comme suit: 01 tous les pays tiers. NB: Les zones sont celles d(cid:130)limit(cid:130)es par le r(cid:138)glement (CEE) no 2145/92 de la Commission (JO L 214 du 30. 7. 1992, p. 20) modifi(cid:130)


title: Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille - Demokratisoituminen, oikeusvaltio, ihmisoikeuksien kunnioittaminen ja moitteeton julkinen hallinto: Euroopan unionin ja AKT-maiden välisen kumppanuuden haasteet

eurovoc_concepts:
ACP countries
EU relations
fourth Lomé Convention
human rights
rule of law

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 12. 03. 1998 KOM(1998) 146 lopull. KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE Demokratisoituminen, oikeusvaltio, ihmisoikeuksien kunnioittaminen ja moitteeton julkinen hallinto: Euroopan unionin ja AKT-maiden välisen kumppanuuden haasteet TIIVISTELMÄ 1. Tämä ja on jatkoa täydentää tiedonanto ihmisoikeuksista, demokratisoitumisesta ja oikeusvaltiosta annetuille komission tiedonannoille, kuten erityisesti toukokuussa 1995 annetulle tiedonannolle kansanvallan periaatteiden huomioon ottamisesta yhteisön ja kolmansien maiden välisissä sopimuksissa, marraskuussa 1995 annetulle tiedonannolle "Euroopan unioni ja ihmisoikeuksien ulottuvuus: Roomasta Maastrichtiin ja edemmäs" sekä maaliskuussa 1996 annetulle tiedonannolle "Euroopan unionin ja Afrikan selkkaukset: rauhan edistäminen, selkkausten estäminen ja lisätoimenpiteet". aikaisemmille 2. Tiedonanto vastaa kolmeen tarpeeseen: - täsmentää, miten Euroopan yhteisö tulkitsee neljännen muutetun Lomén yleissopimuksen sisältöä ja sen 5 artiklaan, 224 artiklan m kohtaan ja 366 a artiklaan sisältyviä ihmisoikeuksia, kansanvaltaa, oikeusvaltiota ja moitteetonta julkista hallintoa koskevia määräyksiä AKT-kumppanuusmaiden suhteen; - edistää AKT-maissa käytävää vuoropuhelua, jotta ne poliittisessa ja sosiaalisessa päätöksenteossaan noudattaisivat Lomén yleissopimuksen olennaisia osia; - valmistella ja helpottaa aluksi neuvostossa ja sen jälkeen AKT-maiden kanssa käytäviä neuvotteluja tulevista AKT-maiden ja EY:n välisistä suhteista. Lomén yleissopimuksessa viitataan ensimmäisenä ihmisoikeuksien kunnioittamiseen1. Se on näin ollen aikaansa edellä, kun on kyse näiden perusperiaatteiden huomioon ottamisesta kolmansien maiden kanssa tehtävässä yhteistyössä. Näistä syistä komissio näki tarpeelliseksi antaa AKT-maihin liittyvän erityistiedonannon. Tiedonannon tarkoituksena on ihmisoikeuksiin liittyvien yleisten suuntaviivojen mukaisesti: * selkeyttää neljännen muutetun Lomén yleissopimuksen 5 artiklan käsitteistöä; * esittää toimintasuunnitelma, jonka tavoitteena on: - järjestelmällistää AKT-maiden kanssa käytävää vuoropuhelua ja edistää AKT-maissa sisäistämisen näistä kysymyksistä käytävää keskustelua niiden varmistamiseksi; todellisen - kiinnittää erityistä huomiota tiettyihin konkreettisiin toimenpiteisiin ja ensisijaisiin toimiin, joilla pyritään lujittamaan kansanvaltaista kulttuuria ja luomaan moitteettoman ' ks. kolmas Lomén yleissopimus, johdanto-osa, 4 artiklan t kohta, yhteinen julistus 4 artiklan osalta julkisen hallinnon kannalta entistä suotuisampi institutionaalinen ympäristö, sekä esittää suuntaviivat lahjonnan ehkäisemiseksi ja torjumiseksi. Nämä tekijät yhdessä mahdollistavat sellaisen konkreettisen toimintakehyksen laatimisen, jonka pitäisi kannustaa EY:n ja AKT-maiden välistä vuoropuhelua, ohjelmien suunnittelua ja erityisesti tähän tarkoitukseen varattujen rahavarojen käyttöönottoa sekä vaikuttaa EKR:n ohjelmien oikeudenmukaisen institutionaalisen ympäristön. toteuttamiseen tehokkaan, luomalla avoimen ja H SISÄLLYS I. Johdanto (i) Yleinen viitekehys (ii) Neljäs Lomén yleissopimus (iii) AKT-maissa tapahtunut kehitys (iv) Tämän tiedonannon tavoitteet II. Yhteistyön ja kumppanuuden selkeytetyt tavoitteet A. Ihmisoikeudet, oikeusvaltio ja kansanvallan periaatteet. Ihmisoikeudet Oikeusvaltio Kansanvallan periaatteet (i) Oikeutus (ii) Laillisuus (iii) Tehokas soveltaminen B. Moitteeton julkinen hallinto (i) Määritelmä (ii) Moitteettoman julkisen hallinnon eri näkökohdat (iii) Lahjonta moitteettoman julkisen hallinnon pahimpana esteenä III. Toimintasuunnitelma A. AKT-maiden kanssa käytävän vuoropuhelun syventäminen (i) Analyysiviitekehyksen laatiminen (ii) Alueellisille ja kansallisille neuvotteluverkostoille myönnettävä tuki. B. Tukitoimien vahvistaminen ensisijaisilla aloilla (i) Instituutioiden ja hallinnon uudistukset (ii) Ihmisoikeuskasvatus j a kansalaisvalistus (iii) Kansalaisyhteiskunnan lujittaminen ja naisten kansainvaltaistumis- ja kehitysprosessiin osallistumisen edistäminen (iv) Petosten ja lahjonnan ehkäisyyn ja. torjuntaan liittyvät toimenpiteet Torjuntatoimenpiteet Seuraamukset C. Soveltamisen lopettamista koskeva lauseke D. Johtopäätökset Liite 1 : Merkittävimmät kehitysvaiheet ihmisoikeuksien, kansanvallan periaatteiden ja oikeusvaltion huomioon ottamisessa ulkosuhteissa 1 1 2 3 3 5 5 5 5 6 7 7 8 9 9 10 11 12 12 13 14 14 14 15 16 16 17 18 19 20 21 I») PEMOKRATISOITUMINEN, OIKEUSVALTIO, IHMISOIKEUKSIEN KUNNIOITTAMINEN JA MOITTEETON JULKINEN HALLINTO : EUROOPAN UNIONIN JA AKT-MAIDEN VÄLISEN KUMPPANUUDEN HAASTEET I. JOHDANTO (i) Yleinen viitekehys 1. Ihmisoikeuksien, oikeusvaltion ja kansanvallan periaatteiden kunnioittamisella on viime vuosikymmenen kuluessa ollut yhä suurempi merkitys Euroopan unionin politiikassa yleisesti ja erityisesti sen ulkosuhteissa. 2. Tästä jälkimmäisestä ulottuvuudesta laadittiin marraskuussa 1995 Euroopan unionin neuvostolle ja Euroopan parlamentille osoitettu tiedonanto nimeltä "Euroopan unioni ja ihmisoikeuksien ulottuvuus: Roomasta Maastrichtiin ja edemmäs"'. Tiedonannossa keitataan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden toteuttaman toimen tulokset, perusteet ja painopisteet sekä esitetään pääpiirteissään tulevaisuudessa yhdenmukaisen ja yhteensovitetun kehyksen mukaisesti. Kyseisen toimen päävaiheet selostetaan tiedonannon ihmisoikeuksien suojelujärjestelmän perustana olevia yleismaailmallisuuden, erottamattomuuden ja toisistaan riippuvuuden periaatteita ja määritellään erityisesti seuraavat ensisijaiset alat, jotka edustavat myönteistä, konkreettista ja rakentavaa lähestymistapaa: liitteessä 1. Tiedonannossa korostetaan kansainvälisen toimintasuunnitelmat, jotka on määrä toteuttaa * demokratisoitumisen tukeminen ja sen näkeminen pitkän aikavälin prosessina, jonka eri institutionaalisten uudistusten vaiheita ovat kansalaisyhteiskunnan kehittyminen, toteutuminen ja siirtymävaiheen lujittuminen; * oikeusvaltion edistäminen ja lujittaminen; * paikallisten ja alueellisten instituutioiden tukeminen; * entistä moniarvoisemman kansalaisyhteiskunnan edistäminen osana kestävää sosiaalista ja inhimillistä kehitystä. Samassa tiedonannossa tunnustetaan tarve pohtia aiempaa seikkaperäisemmin näitä eri aiheita, ottaa käyttöön joukko välineitä, joita käytettäessä olisi otettava huomioon kyseisten maiden erityispiirteet, sekä parantaa erittelykykyä ja asiantuntemusta näillä aloilla, jotta toimet voitaisiin kohdentaa entistä paremmin tilanteen mukaan. Tämän tiedonannon tavoitteena on nimenomaan pohtia näitä kysymyksiä perusteellisemmin Lomén yleissopimuksen muodostamassa erityisessä viitekehyksessä mutta säilyttäen kuitenkin kaikkien kehitysmaiden suhteen yhtenäinen lähestymistapa. KOM(95) 567 lopullinen, 22. 11. 1995 (ii) Neljäs Lomén yleissopimus 3. Nämä suuntaviivat vahvistettiin Mauritiuksella 4. marraskuuta 1995 allekirjoitetulla sopimuksella muutetun neljännen Lomén yleissopimuksen 5 artiklassa, 224 artiklan m kohdassa ja 366 a artiklassa, joissa todetaan, että kehityspolitiikka ja yhteistyö liittyvät kiinteästi ihmisten perusoikeuksien ja vapauksien kunnioittamiseen sekä kansanvallan periaatteiden tunnustamiseen ja soveltamiseen, oikeusvaltion lujittamiseen ja tehokkaaseen ja oikeudenmukaiseen julkiseen hallintoon ja että ihmisoikeuksien, kansanvallan periaatteiden ja oikeusvaltion kunnioittaminen ovat olennainen osa yleissopimusta. Nämä uudet määräykset täydentävät Lomén yleissopimuksen taloudellista, ja poliittisella ulottuvuudella, jonka myötä ihmisoikeuksista, kansanvallan periaatteista, oikeusvaltiosta ja moitteettomasta julkisesta hallinnosta tulee yhteisen mielenkiinnon kohteita ja olennainen osa yhteistyökumppaneiden välistä vuoropuhelua ja erottamaton osa yhteistyöpolitiikkaa. ja kaupallista ulottuvuutta institutionaalisella sosiaalista 4. Näiden suuntaviivojen vahvistamisen huomioon ottamiseksi kahdeksannen EKR:n rahoituspöytäkirjassa (3 artiklan 2 kohta) on varattu alueellisiin määrärahoihin 80 miljoonan ecun kannustinsumma, jolla on tarkoitus täydentää rahoitusta sellaisia kansanvallan ja oikeusvaltion tavoitteen saavuttamiseksi toteutettavia institutionaalisia ja hallinnollisia uudistustoimenpiteitä varten (224 artiklan m kohta), jotka ovat AKT-maiden ohjelmoimia ja jotka rahoitetaan niiden maaohjelmasta (NIP) tai alueohjelmasta (RIP). Summa on vastikään otettu yhteisöjen yleisen talousarvion määrärahoihin, jotka on varattu erityisesti ihmisoikeuksia ja demokratisoitumista tukeviin myönteisiin toimiin. Tässä yhteydessä kehitysmaiden hyväksi toteutettaviin toimiin on vuodesta 1992 alkaen myönnetty määrärahoja yhteensä 526 miljoonaa ecua, joista 214 miljoonaa ecua AKT-maille. jos toimet, ihmisoikeuksia 5. Samanaikaisesti ja tämän myönteisen lähestymistavan seurauksena yleissopimuksessa annetaan toukokuussa 1995 tehdyn neuvoston päätöksen3 mukaisesti mahdollisuus toteuttaa tarvittavat jos demokratisoituminen keskeytyy (366 a artikla). Tätä varten siinä esitetään niin kutsuttu keskinäinen koskeva "soveltamisen neuvottelumenettely. Vuoropuhelu on ratkaisuun pääsemiseksi ennen kielteisiin toimenpiteisiin ryhtymistä, ellei kyseessä ole kiireellinen tapaus. Toimenpiteiden osalta korostetaan, että yhteistyön lopettaminen on viimeinen toimenpide, johon turvaudutaan. tässä yhteydessä ensisijainen keino loukataan vakavasti yksityiskohtainen lopettamista jatkuvasti lauseke" tai ja ja Yleissopimuksen 366 a artiklassa määrätään lisäksi, että kaikkien toimenpiteiden "soveltaminen lopetetaan heti, kun soveltamista ei enää ole syytä jatkaa". Jotta tätä artiklaa voitaisiin ymmärtää ja soveltaa asianmukaisesti, se olisi käsitettävä yhtenä kokonaisuutena, ja varsinkin kielteisiä toimenpiteitä toteutettaessa ja niitä lopetettaessa olisi otettava huomioon kyseisessä valtiossa vallitseva yleinen tilanne ja siellä tapahtuneiden rikkomusten luonne. Lisäksi olisi eriteltävä tarkasti vähimmäisedellytykset, joita todettujen rikkomusten hyvittäminen vaatii. Komissio toimitti tätä varten neuvostolle 21. helmikuuta 1996 ehdotuksen päätökseksi Lomén yleissopimuksen 366 a artiklan täytäntöönpanossa noudatettavasta menettelystä4. (iii) AKT-maissa tapahtunut kehitys 3 KOM(95) 216 lopullinen, 23. 5. 1995 4KOM(96) 69 lopullinen, 21. 2. 1996 6. Huomattava osa AKT-maista on muutamassa vuodessa edistynyt merkittävästi uudistusten käynnistämisessä. Tämä vallan edellyttää niiltä vallansiirtotapojen harjoittamistapojen sekä julkisten viranomaisten ja kansalaisten välisten suhteiden perusteellista uudistamista. Nämä uudistukset ovat muuttaneet perinpohjaisesti valtioiden institutionaalista rakennetta ja poliittisia käytäntöjä. Kansalaiset voivat osallistua aiempaa enemmän julkisten asioiden hoitoon ja harjoittaa entistä vapaammin perusluonteisia kansalaisvapauksiaan. Tätä edistystä ovat vaikeuttaneet usein vaikeat sosiaalis-taloudelliset olosuhteet, vaikka kyseisten valtioiden hallitukset ovatkin toteuttaneet lisäksi rakennemukautusohjelmia. Tämä kehitys on tuottanut hyvin erilaisia tuloksia ja luonut kullekin maalle oman dynamiikkansa. poliittisen ja Itse asiassa vaikuttaa siltä, että yhteisestä aloitteesta syntyvät ja samoihin tavoitteisiin pyrkivät uudistukset joudutaan väistämättä yhteensovittamaan siten, että niiden jaksottamisessa, sisällössä ja toteuttamisvauhdissa otetaan huomioon valtion historiallinen tilanne ja siellä vallitsevat olosuhteet. Euroopan unionin ja sen AKT-kumppanuusmaiden on löydettävä asianmukaiset keinot hallita tätä moninaista ja vaihtelevaa muutoskehitystä. Euroopan unionin ja AKT-maiden on kannettava yhdessä tämä uusi poliittinen vastuu. Tämä poliittinen sitoutuminen edellyttää lisäksi ihmisoikeuksien, kansanvallan, oikeusvaltion ja moitteettoman julkisen hallinnon käsitteiden yhteistä, konkreettista ja toiminnallista ymmärtämistä, mikä syventää vuoropuhelua ja lujittaa nykyistä yhteistyökumppanuutta näissä asioissa. 7. Toisaalta Euroopan unioni kiinnittää yhä enemmän huomiota selkkausten ehkäisyyn ja rauhan lujittamiseen erityisesti Afrikassa. Tästä aiheesta 6. maaliskuuta 1996 annetussa komission tiedonannossa5 ja yhteisessä toiminnassa6, josta neuvosto päätti 2. kesäkuuta 1997 selkkausten torjumiseksi Afrikassa, tunnustetaan demokraattisen hallituksen tärkeys, jotta valtio voi kehittää kykyään ehkäistä ja ratkaista selkkauksia. Tätä taustaa vasten hallituksen legitimiteetti ja sen kyky laatia politiikkoja ja panna ne täytäntöön ihmisoikeuksia, kansanvallan periaatteita ja oikeusvaltiota kunnioittavassa institutionaalisessa ympäristössä ovat rakenteellisen vakauden kannalta keskeisiä tekijöitä. Kansanvaltainen järjestelmä mahdollistaa sellaisten mekanismien luomisen, joiden kautta eri eturyhmät löytävät rauhanomaisia ratkaisuja niiden välillä mahdollisesti esiintyviin vastakkaisiin jännitteisiin. (iv) Tämän tiedonannon tavoitteet 8. Demokratisoitumisen, ihmisoikeuksien kunnioittamisen ja oikeusvaltion sekä moitteettoman julkisen hallinnon tukemiseen tähtääviä toimia ei voida suunnitella erillään kaikista muista yhteistyötoimista. Ne on kytkettävä näihin toimiin, jolloin ne muodostavat samanaikaisesti sekä yhteistyöpolitiikkojen kehyksen että niiden osatekijän. Näitä käsitteitä olisi syytä täsmentää, mikäli halutaan päästä merkittäviin tuloksiin. Sen lisäksi olisi ehdotettava joitakin välineitä ja toimintatapoja sekä otettava tätä varten käyttöön riittävästi varoja. Olisi myös toteutettava jäsenvaltioiden ja muiden tärkeiden rahoittajien yhteinen toimi noudattaen sellaista yhdenmukaista jossa yhteistyökumppanit pyrkivät lähestymistapaa, yhteensovitettujen toimien kautta pääsemään yhteisiin tavoitteisiin. 9. Näiden seikkojen pohtiminen on hyvin tärkeää, varsinkin kun otetaan huomioon parhaillaan käynnissä oleva hanke neuvotteluohjeiden laatimiseksi EY:n ja AKT-maiden tulevia suhteita 3 SEC(96) 332 lopullinen, 6. 3. 1996 6EYVLN:oL153, 11. 6. 1997, s. 1 aiotaan käsitellä vielä joissa kaikkia näitä näkökohtia koskeviin neuvotteluihin, perusteellisemmin. Tämä on yksi niistä syistä, jotka puoltavat tämän tiedonannon keskittämistä Lomén yleissopimuksen kattamalle maantieteelliselle alueelle. Lisäksi yleissopimuksessa on määräys, jossa poliittinen vuoropuhelu, riittävien varojen käyttöönottaminen näihin tarkoituksiin ja kehitys kytketään kiinteästi toisiinsa. Lomén yleissopimuksen tarjoama erityinen kehys, joka mahdollistaa näkemystenvaihdon ja tukee 71 AKT-maan ja EY:n pyrkimyksiä päästä yhteisymmärrykseen yhteistyökumppanuuden pohjalta, tarjoaa poikkeuksellisen hyvät edellytykset näiden ensimmäisten konkreettisten neuvottelujen aloittamiselle. Tämä sama kehys oli aikaansa edellä jo kolmannen Lomén yleissopimuksen voimassaoloaikana, sillä yleissopimuksessa vahvistettiin, että sopimuspuolet sitoutuvat Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan periaatteisiin ja vahvistavat uskonsa ihmisten perusoikeuksiin ja ihmisyksilön arvoon. 10. Tätä taustaa vasten ja ottaen huomioon tavoitteen toteuttaa institutionaalisia uudistuksia ja säilyttää niiden oikea suunta ihmisoikeuksia sekä kansanvallan, oikeusvaltion ja moitteettoman julkisen hallinnon periaatteita kunnioittaen ja tapauskohtaisia erityisvaatimuksia noudattaen sekä parantaa EU:n toimien näkyvyyttä, tämän tiedonannon tarkoituksena on: * selkeyttää neljännen muutetun Lomén yleissopimuksen 5 artiklan käsitteistöä; * esittää toimintasuunnitelma, jonka tavoitteena on: - vahvistaa AKT-maiden kanssa käytävän ja arviointiperusteet sekä edistää AKT-maissa näistä kysymyksistä käytävää keskustelua niiden todellisen sisäistämisen varmistamiseksi; vuoropuhelun tavoitteet - ehdottaa tiettyjä konkreettisia toimenpiteitä ja ensisijaisia toimia, joilla pyritään lujittamaan kansanvaltaista kulttuuria ja luomaan moitteettoman julkisen hallinnon kannalta entistä suotuisampi institutionaalinen ympäristö, sekä esittää suuntaviivat lahjonnan ehkäisemiseksi ja torjumiseksi. H. YHTEISTYÖN JA KUMPPANUUDEN SELKEYTETYT TAVOITTEET todetaan, että "ihmisoikeuksien, kansanvallan 1. Lomén yleissopimuksen 5 artiklassa periaatteiden ja oikeusvaltion kunnioittaminen, jolla vahvistetaan AKT-maiden ja yhteisön välisiä suhteita ja yleissopimuksen määräyksiä ja joka sääntelee sopimuspuolten sisä-ja ulkopolitiikkaa, on tämän sopimuksen olennainen osa". Artiklassa viitataan myös moitteettomaan julkiseen hallintoon yhtenä yhteistyön tavoitteista, vaikka se ei olekaan yleissopimuksen olennainen osa. 2. Yleissopimuksen 5 artiklan tavoitteet ovat kansakuntien historian kuluessa saadun kokemuksen perusteella kestävän taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen välttämätön edellytys. Viimeksi kuluneiden vuosikymmenten aikana on käynyt ilmeiseksi, että ihmisen kehitys ei voi olla kestävää, jollei se tapahdu sellaisessa institutionaalisessa ja poliittisessa ympäristössä, jossa kunnioitetaan ihmisoikeuksia ja kansanvallan ja oikeusvaltion periaatteita. Tämä kehityksen ja ihmisoikeuksien välinen side tunnustetaan selkeästi Yhdistyneiden kansakuntien julistuksessa oikeudesta kehitykseen. Vaikka onkin selvää, että jokaisella maalla on oikeus itse päättää, minkä poliittisen ja taloudellisen mallin mukaan se yhteiskuntansa järjestää, on samalla kuitenkin todettava, että maiden on valitsemastaan poliittisesta ja taloudellisesta mallista riippumatta kunnioitettava ihmisoikeuksia koskevia yleisiä periaatteita ja noudatettava asiaa koskevia kansainvälisiä ja alueellisia yleissopimuksia ja oikeudellisia välineitä. A. Ihmisoikeudet, oikeusvaltio ja kansanvallan periaatteet Ihmisoikeudet Ihmisoikeudet ovat yleismaailmallisia, erottamattomia ja toisistaan riippuvaisia. 3. ihmisoikeuksia, eikä niitä saa rajoittaa. Kaikkia Jokaisen valtion on kunnioitettava ihmisoikeuksia, olipa kyse kansalaisoikeuksista, poliittisista oikeuksista tai taloudellisista, sosiaalisista ja kulttuurisista oikeuksista, on kunnioitettava ja edistettävä. Niistä on laadittu kansainvälisiä jotka muodostavat kansainvälisellä tasolla sovellettavan oikeudellisen kehyksen (kuten Yhdistyneiden kansakuntien peruskirja, yleismaailmallinen tehty Amerikan ihmisoikeusyleissopimus ja kesäkuussa 1981 hyväksytty Afrikan ihmisoikeuksien ja kansojen oikeuksien peruskirja). Sopimuspuolina olevat jäsenvaltiot vahvistivat kaikki näiden välineiden sisältämät sitoumukset vuonna 1993 pidetyn Wienin ihmisoikeuskonferenssin päätelmissä. ja alueellisia yleissopimuksia julistus, vuonna 1969 ja muita välineitä, ihmisoikeuksien Oikeusvaltio 4. Oikeuden ensisijaisuus kuuluu kaikkien kansanvaltaisten järjestelmien keskeisiin periaatteisiin ja sen tarkoituksena on suosia ja edistää kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia sekä taloudellisia, sosiaalisia ja kulttuurisia oikeuksia. Tämä edellyttää myös sitä, että jokaisella kansalaisella on mahdollisuus vedota tuomioistuimeen oikeuksiensa puolustamiseksi. Tämä valtion vallankäyttöä rajoittava periaate on toimivimmillaan edustuksellisessa järjestelmässä, auktoriteetti perustuu kansan jonka valtiorakenteeseen ja eri viranomaisten toimivaltaan. Siihen sisältyvät muun muassa: suvereniteettiin. Periaatteen olisi vaikutettava * lainsäädäntövalta, joka noudattaa täysin kaikkia ihmisoikeuksia ja perusvapauksia; * riippumaton tuomiovalta; * tehokkaat ja kaikkien ulottuvilla olevat keinot vedota tuomioistuimeen; * oikeusjärjestelmä, joka takaa tasapuolisen kohtelun tuomioistuimessa; * ihmisyksilöä kunnioittava vankeinhoitojärjestelmä; * lakia valvovat poliisivoimat; * tehokas toimeenpanovalta, joka kykenee varmistamaan lain noudattamisen ja turvaamaan yhteiskuntaelämän edellyttämät sosiaaliset ja taloudelliset olosuhteet. Kansanvallan periaatteet 5. Neljännen Lomén yleissopimuksen 5 artiklassa käytetään ilmausta "demokraattiset periaatteet" ilmauksen "demokratia" sijaan. Tällä on haluttu korostaa periaatteita, joihin valtioiden organisaatiojärjestelmän olisi perustuttava, joiden olisi taattava oikeus käyttää perusoikeuksia ja -vapauksia ja oltava yleismaailmallisesti tunnustettuja suoden kuitenkin jokaiselle valtiolle ja yhteiskunnalle oikeuden valita ja kehittää oman yhteiskuntamallinsa. Ihmisoikeudet pääsevät kehittymään juuri sellaisessa kansanvaltaisessa hallintojärjestelmässä, jossa kunnioitetaan ja tunnustetaan ne erityiskulttuurit, joista valtio muodostuu, koska tällaisessa järjestelmässä poliittinen valta perustuu kansan omaan tahtoon ja kunkin yksilön vapaaehtoiseen ja henkilökohtaiseen panokseen yhteisön toiminnassa. toteutuminen Ihmisoikeuksien valtiota. Kansanvaltaiselle järjestelmälle on ominaista se, että siinä muodollistetaan enemmistön ja vähemmistön erilaisten pyrkimysten välisen dialektiikan väkivallaton sujuminen omaksutusta järjestelmästä tai mallista riippumatta. Tämä tapahtuu kaikkien osapuolten hyväksymien ja ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamiseen perustuvilla pelisäännöillä. kansanvaltaan perustuvaa edellyttää siis Demokratisoitumisen voimistuminen ja kansanvallan periaatteen sisäistäminen kyseisissä maissa riippuu näiden sääntöjen jatkuvasta sopeuttamisesta kunkin maan historiaan ja sille ominaisiin kulttuureihin ja ajattelutapoihin. Kansanvallan periaatteiden käsitteessä korostuu kansanvaltaan johtava dynaaminen kehityskulku. Demokratisoituminen onkin vaiheittain tapahtuva ja jatkuva prosessi, johon kunkin valtion sosiaalis-taloudellinen ja kulttuurinen viitekehys vaikuttaa. 6. Kansanvallan periaatteet ovat toisistaan riippuvaisia ja erottamattomia, toisin sanoen kukin periaate voi toteutuessaan sisältää osan muiden periaatteiden soveltamismuodoista. Sekä näiden periaatteiden muodostama kokonaisuus että niiden yksittäiset ilmenemismuodot ovat siten kunkin valtion omalla tasollaan harjoittaman omintakeisen kansanvaltaisen kulttuurin tulos. Esimerkiksi vaalien järjestäminen, joka on demokratisoitumisen perustekijöitä ja yksi sen vaiheista, on kytkettävä johdonmukaisesti siihen erityiseen kehitysvaiheeseen ja historialliseen ja kulttuuriseen tilanteeseen, jossa maa on. Jos vaalit käsitetään pelkästään itsetarkoituksellisena tapahtumana, ne eivät välttämättä yksin ole tae valtion demokratisoitumista eivätkä turvaa sen kehittymisen edellyttämää poliittista vakautta. Vaaleja on tarkasteltava osana yleistä viitekehystä, jossa monet eri osatekijät valmistavat ja lujittavat kansanvaltaan siirtymistä. Tämän perusteella olisi ja vuorovaikutukseen perustuvista kansanvallan periaatteista, jotka asetettaisiin tavoitteiksi, joita kunnioitettaisiin ja joista tulisi samalla kehitysyhteistyön täysivertaisia osatekijöitä. edistettävä käsitystä moniarvoisista, kehityskelpoisista 7. Periaatteet voidaan määritellä seuraavien kolmen näkökohdan avulla: a) oikeutus b) laillisuus c) tehokas soveltaminen. Periaatteet ovat sekä tavoitteita, joihin olisi päästävä pyrittäessä kehittämään todellista oikeusvaltiota, että toimenpidealueita, joihin käytettävissä olevia varoja voidaan kohdistaa. i) Oikeutus 8. Oikeusvaltion auktoriteettiperiaate perustuu tähän käsitteeseen, joka merkitsee sitä, että kansallisen ja paikallisen tason johtajat nimitetään vapaasti kansalaisten tunnustamia ja hyväksymiä tietyt käyttäen. syrjimättömyysvaatimukset, ja ne on toteutettava säännöllisesti. Nimittämismenettelyjen täytettävä tapoja on Maan johtajien valitseminen yleisellä ja yhtäläisellä vaalilla ja suljetulla lippuäänestyksellä on erinomainen oikeutusmekanismi. Yhteisö on esimerkiksi myöntänyt ja voi edelleen myöntää rahoitusta tämän alan erityisiin tukijärjestelmiin, jotka koskevat enimmäkseen kansalaisten kuulemismenettelyjä ja johtajien ja julkisten viranomaisten nimittämiseen liittyviä menettelyjä (kuten ääntenlaskenta, vaaliluettelot, vaalilautakunnat, paikalliset tai valtakunnalliset vaalit, vaalitarkkailu j a vaalikasvatus). ii) Laillisuus 9. Laillisuus edellyttää sitä, että on olemassa selvästi määritellyt pelisäännöt, joita sovelletaan kaikkiin kansalaisiin ilman minkäänlaista syrjintää ja jotka heijastuvat: * mukautetussa perustuslaki-, lainsäädäntö- ja oikeusjärjestelmässä; * ihmisoikeuksien, perusvapauksien ja yksilön vapauksien tunnustamisessa sellaisina kuin ne luetellaan II. A. 3 kohdassa. Kaikkien tällä alalla toteutettavien tukitoimien tavoitteena on mukautettujen sääntöjen ja lakien laatiminen, mukaan julistuksen periaatteiden sisällyttäminen kansalliseen lainsäädäntöön. lukien yleismaailmallisen ihmisoikeuksien iii) Tehokas soveltaminen 10. Tehokkaalla ja oikeushenkilöiden toimintatapoja ja käytäntöjä, jotka ovat oikeusvaltion ja kansanvallan periaatteiden mukaisia. tarkoitetaan sellaisia viranomaisten, instituutioiden soveltamisella taustaa vasten valtion Tätä instituutioiden ja päätösten institutionaalisella rakenteella, avoimuudella, institutionaalisella toimintakyvyllä ja valvontaelinten olemassaololla on keskeinen merkitys. Kyse on siis pitkän aikavälin kehityskulusta, joka liittyy sekä valtion ja sen hallintojärjestelmän rakenteeseen että sellaisen kansanvaltaisen kulttuurin muodostumiseen, joka mahdollistaa yhteiskunnan eri toimijoiden vuorovaikutuksen ja keskinäisen vahvistamisen. Tässä yhteydessä ja kiinnitettävä päätöksentekomenettelyihin osallistumisen edistämiseen. kansalaisten valmiuksiin huomiota erityistä olisi Viime kädessä kansanvaltainen järjestelmä toteutuu konkreettisesti juuri tehokkaan soveltamisen kautta, ja se mahdollistaa yhteisymmärrykseen ja rauhanomaiseen ratkaisuun pääsemiseksi tarvittavien mekanismien käytön ristiriitatilanteissa, joissa eri eturyhmät asettuvat vastakkain. 11. Tehokas soveltaminen ilmenee erityisesti: * perusvapauksien edistämisenä ja suojeluna; tämä muodostaa koko kansanvaltaisen järjestelmän päätavoitteen, koska se perustuu kansalaisten ja kansalaisryhmien vapauksien suojeluun suhteessa valtiovaltaan; vallanjaon riippumattomuutena, joka on yksi valtion vallankäyttöä rajoittavista periaatteista ja joka tarkemmin sanoen merkitsee: - lainsäädäntö-ja tuomiovallan riippumattomuutta toimeenpanovallasta; - näiden kolmen vallan tehokasta toimintaa; institutionaalisina osallistumismekanismeina päätöksenteossa ja kehitysvalinnoissa sekä kansallisella että alueellisella ja paikallisella tasolla, mikä voi edellyttää: - neuvovien ja päätöksentekoon osallistuvien instituutioiden olemassaoloa; - paikallistason kansanvallan ja kansan vapaan hallinnon periaatteen tunnustamista, joka voi ilmetä hallinnon hajauttamisena; - turvautumista "kuulemisiin" eräissä tärkeissä kysymyksissä; poliittisena ja institutionaalisena moniarvoisuutena (kansalaisvaltio ja -yhteiskunta, joka määritellään valtiosta riippumattomien instituutioiden ja yhteiskunnallisten ja taloudellisten järjestöjen muodostamaksi kokonaisuudeksi), joka takaa vallan ja vastavallan tasapainon ja ilmenee varsinkin: - vapaana ja avoimena poliittisena järjestelmänä; - opposition aseman tunnustamisena, mukaan lukien oikeus harjoittaa todellista poliittista toimintaa; - kansalaisyhteiskunnan toimijoiden vireytenä ja järjestäytymisvapautena; - tiedotusvälineiden riippumattomuutena ja vapautena; instituutioiden avoimuutena ja luotettavuutena: kansanvalta on jollekin taholle "uskottu" valta, jonka käyttöä rajoittaa muun muassa kansan suvereniteetti. Kansanvallan instituutioiden ja niiden vastuuhenkilöiden velvollisuutena on siten tiliä päätöksistään ja hallinnollisista toimistaan, joista heidän on otettava täysi vastuu. Nämä periaatteet ilmenevät erityisesti: tehdä - toimivina ja riippumattomina valvontamekanismeina; 8 - asiakirjojenjulkisuutena; - instituutioiden toimintaa koskevassa tiedotuksessa ja viestinnässä; - kansalaisten oikeutena käyttää hyväksi hallinnollisia palveluja; - lahjonnan torjuntaa edistävänä lainsäädäntönä. B. Moitteeton julkinen hallinto 12. Julkisella hallinnolla tarkoitetaan yleensä poliittisen, taloudellisen ja hallinnollisen vallan harjoittamista maan asioiden hoidossa. Tässä mielessä moitteeton julkinen hallinto viittaa avoimeen, vastuulliseen, osallistuvaan, tasapuoliseen ja ihmisoikeuksia ja oikeusvaltiota kunnioittavaan julkisten asioiden hoitoon. Se siis kattaa koko valtion toiminnan suhteessa kansalaisyhteiskuntaan ja sen tehtävät taloudelliselle ja sosiaaliselle kehitykselle suotuisan ympäristön luomisessa sekä sen vastuun varojen tasapuolisesta jaosta. Tämän yleisen lähestymistavan mukaisesti moitteettomaan julkiseen hallintoon sisältyy sekä poliittinen ulottuvuus, joka liittyy valtion toimintatapoihin tiukasti poliittisissa yhteyksissä, että institutionaalisiin valmiuksiin liittyvä ulottuvuus, joka liittyy taloudelliseen ja sosiaaliseen resurssienhallintaan. 13. Neljännen Lomén yleissopimuksen 5 artiklassa viitataan myös moitteettoman julkisen hallinnon käsitteeseen, joka on yksi oikeudenmukaiseen ja kestävään kehitykseen pyrkivän yhteistyön tavoitteista. Moitteeton julkinen hallinto liittyy ihmisoikeuksien, kansanvallan periaatteiden ja oikeusvaltion kunnioittamisen tavoitteisiin ja täydentää niitä, mutta erottuu kuitenkin näistä tavoitteista siltä osin, että 5 artiklassa moitteetonta julkista hallintoa ei sisällytetä yleissopimuksen olennaiseen osaan. Yleissopimuksen 5 artiklan mukaan "kehityspolitiikka ja yhteistyö liittyvät kiinteästi ihmisten perusoikeuksien ja -vapauksien kunnioittamiseen ja käyttöön, sekä kansanvallan periaatteiden tunnustamiseen ja soveltamiseen, oikeusvaltion lujittamiseen ja tehokkaaseen ja oikeudenmukaiseen julkiseen hallintoon7". (i) Määritelmä 14. Tämän lähestymistavan mukaisesti moitteeton julkinen hallinto tarkoittaa maan resurssien avointa ja vastuullista hallintoa tasapuolisen ja kestävän taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen edistämiseksi. Maan resurssit käsittävät henkilöresurssit (tietämyksen, valmiudet ja suorituskyvyn), taloudelliset varat, kehitysapuvarat mukaan lukien. luonnonvarat sekä niin sisäiset kuin ulkoisetkin Moitteettoman julkisen hallinnon käsite liitetään ihmisoikeuksia, kansanvallan periaatteita ja oikeusvaltiota kunnioittavaan poliittiseen ja institutionaaliseen ympäristöön. Se liittyy erityisesti julkisten viranomaisten tehtävään resurssien hallinnoijina, taloudellisille ja sosiaalisille aloitteille suotuisan ympäristön edistäjinä ja kehitysyhteistyön tukivarojen jakoon liittyvien päätösten tekijöinä. 7 Neljäs muutettu Lomén yleissopimus, 5 artiklan 1 kohdan toinen alakohta. 9 Moitteeton julkinen hallinto edellyttää siten päteviä ja tehokkaita, kansanvallan periaatteita kunnioittavia instituutioita. Näin ollen tämä käsite täydentää demokratisoitumistavoitteita resurssien hallinnan alalla. (ii) Moitteettoman julkisen hallinnon eri näkökohdat 15. Tasapuoliseen ja kestävään kehitykseen tähtäävään avoimeen ja vastuulliseen resurssien hallintaan liittyy neljä toisiinsa kytkeytyvää ja toisiaan täydentävää näkökohtaa, jotka ovat välttämättömiä kansanvallan periaatteiden lujittumisen kannalta: • Oikeuden tasapuolisuus ja ensisijaisuus resurssien hallinnassa ja jaossa edellyttävät takaa kaikille riippumatonta ja kaikkien ulottuvilla olevaa oikeusjärjestelmää, kansalaisille tietyn vähimmäisosuuden resursseista ja antaa heille oikeuden valittaa epätasapuolisista päätöksistä. Julkisten asioiden hoidossa tämä ulottuvuus koskee erityisesti oikeudellista ja lainsäädännöllistä ympäristöä, jotta se kannustaisi yksityistä sektoria aloitteisiin ja investointeihin. joka • Instituutioiden kyky hallinnoida maan resursseja tehokkaasti taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen varmistamiseksi sekä määritellä, ottaa käyttöön ja valvoa väestön tarpeita vastaavia politiikkoja. Valtion sekä kansalaisyhteiskunnan instituutioiden on kyettävä toteuttamaan tasapuolinen kehitysmalli ja takaamaan kaikkien resurssien oikeudenmukainen käyttö yleisen edun hyväksi. Julkisten ja yksityisten instituutioiden toimintakyvyn kehittäminen on keskeistä, sillä se vaikuttaa suoraan ja varsinkin kehitysyhteistyön tehokkuuteen. taloudelliseen ja sosiaaliseen kehitykseen • Avoimuus eli halu järjestää toimivia resurssien hallinnan ja jaon valvontamenettelyjä ja - mekanismeja ja tehdä niistä tiliä tekee resurssien hallinnasta näkyvän ja alistaa sen valvontamenettelyille. Se on myös tärkeä luottamusta herättävä tekijä kehitysyhteistyön eri toimijoiden välillä sekä instituutioiden luotettavuuden tae. • Kansalaisten osallistuminen päätöksentekomenettelyihin resurssien hallintaan ja jakoon liittyvissä asioissa. Ei voida ajatella kehitystä ilman kansalaisyhteiskunnan osallistumista siihen. Tämän osallistumisen myötä on voitava käydä neuvotteluja kehitysyhteistyön eri toimijoiden kesken kaikkien resurssien hallintaa ja jakoa sekä kehittämisen suunnittelua koskevien tärkeiden päätösten yhteydessä. Tähän näkökohtaan liittyy lisäksi se, että kehityksessä annetaan tilaa myös yksityishenkilöiden, yritysten ja kansalaisyhteiskunnan aloitteille. (iii) Lahjonta moitteettoman julkisen hallinnon pahimpana esteenä joka voidaan määritellä 16. Lahjonta, tai kansalaisluottamuksen pettämiseen päätöksentekomenettelyssä laittomien etujen tai voiton saamiseksi8, on vakava este kehitykselle yleensä ja varsinkin moitteettomalle julkiselle hallinnolle: syyllistymiseksi vallan väärinkäyttöön 3 Tämä lahjonnan käsitteen määritelmä esitetään komission tiedonannossa neuvostolle ja parlamentille unionin lahjonnantorjuntapolitiikasta (KOM(97) 192 lopullinen, 21. 5. 1997). 10 * Lahjontaa harjoittavassa ympäristössä toteutettavien kehityshankkeiden valintaperusteet eivät liity suoraan kehitystavoitteisiin eivätkä yleiseen etuun, vaan erityisiin etuihin, jotka johtavat sopimusten toteutuessa laadun suhteelliseen huononemiseen tai jopa siihen, että toteutetut toimet eivät lainkaan vastaa asetettuja tavoitteita. Lahjonta aiheuttaa etenkin kustannusten nousua ja jopa varojen joutumista vääriin tarkoituksiin. * Palvelujen ja tavarantoimitusten huomattavasti (10 - 20 prosenttia ) korkeammat hinnat aiheuttavat kohtuuttomia yllätyksiä, jotka rasittavat elinkeinoelämän sisäisiä ja ulkoisia resursseja, lisäävät velan suhteellista määrää ja heikentävät yhteistyön tehokkuutta. Nämä lainvastaiset ylihinnat tulevat viime kädessä kuluttajien maksettaviksi (korkeampina hintoina, veroina, julkisten palvelujen loppumisena tai vähenemisenä jne. ). * Lahjonta johtaa väistämättä taloudelliseen järjestelmään, joka suosii välittömän hyödyn etsimistä, omavaltaisuutta ja erityisetuja. Se on tuhoisaa avoimuutta, tasapuolisuutta, oikeusvaltiota ja osallistumista edistävälle ajattelulle. * Lisäksi lahjonta hillitsee kansallisten ja kansainvälisten yksityisten sijoittajien toimintaa tai näkyvyyttä liiketoimintakustannuksia tarjoamatta mitään takeita ja nostamalla investointien kannattavuudelle. * Lahjonta on este uudistuksille ja talouselämän avautumiselle ja vapautumiselle, koska se palvelee etuja, joiden vuoksi talouden valvontatoimia ja monopoleja ei voida vähentää. * Heikosti toimiva julkinen hallinto on otollinen maaperä järjestäytyneen rikollisuuden turmelevalle vaikutukselle. Lahjonta on moitteetonta julkista hallintoa uhkaava laaja-alainen ongelma. Se rappeuttaa julkista hallintoa kaikilta tahoilta ja sen kitkemiseksi toteutettava toimet kuuluvat siten ensisijaisiin tavoitteisiin. 9 Nämä luvut ovat lahjonnan torjunnan alalla toimivan kansainvälisen valtiosta riippumattoman järjestön Transparency Internationalin arvioita. 11 m. TOIMINTASUUNNITELMA 1. Demokratisoituminen on hidas ja monitasoinen prosessi, joka koskee kaikkia yhteiskunnan toimijoita ja edellyttää uudistuksia niin hallitusmuodon ja lainsäädännön kuin valtion ja kansalaisyhteiskunnankin tasolla. Tällainen kehitys ei voi asianmukaisesti ja pysyvästi alkaa missään valtiossa ilman, että otetaan huomioon maan sosiaaliset, taloudelliset, poliittiset ja kulttuuriin liittyvät erityispiirteet. Kehityksen eteneminen edellyttää lisäksi päättäjien aitoa ja määrätietoista poliittista tahtoa sekä kansalaisten tälle kehitykselle osoittamaa hyväksyntää tai ainakin heidän vahvaa osallistumistaan siihen. Poliittisen ja institutionaalisen ulottuvuuden huomioon ottaminen kehitysyhteistyössä edellyttää konkreettisia toimenpiteitä eri tasoilla: * * ihmisoikeuksia, kansanvallan periaatteita, oikeusvaltiota ja moitteetonta julkista hallintoa koskevan vuoropuhelun syventäminen AKT-maissa ja niiden kanssa; tuen lisääminen ensisijaisilla aloilla, mukaan lukien lahjonnan ehkäisyyn ja torjuntaan liittyvien toimenpiteiden toteuttaminen ja määrittäminen. A. AKT-maiden kanssa käytävän vuoropuhelun syventäminen 2. Näihin kysymyksiin liittyvää poliittista ja institutionaalista ulottuvuutta voidaan kehittää kyseisten valtioiden itsenäisyyttä ja erityisyyttä kunnioittaen pääasiassa yhteisön ja AKT-maiden välisen vuoropuhelun ansiosta ja sen avulla. AKT-maiden kanssa olisi käynnistettävä pysyvä vuoropuhelu. Tämän vuoropuhelun säännöt olisi määriteltävä muun muassa EU:n ja AKT-maiden välisen kumppanuuden uudistamisen yhteydessä (komission tiedonanto AKT-maiden kanssa tehtäviä kehitykseen liittyviä kumppanuussopimuksia koskevista neuvotteluohjeista)10. Kuten komissio tässä yhteydessä ehdottaa, olisi poliittista vuoropuhelua koskevat yksityiskohtaiset säännöt määriteltävä mahdollisimman joustavasti. Vuoropuhelua olisi käytävä kulloinkin käsiteltävän aiheen kannalta parhaiten soveltuvalla tasolla ja sopivimpana ajankohtana. Se voi ilmetä myös yhteisten toimielinten välisinä vaihtoina ja neuvotteluina sekä eri AKT-maiden tai -alueiden edustajien ja EU:n edustajien tapaamisina. Tämän vuoropuhelun avulla olisi voitava: määritellä paremmin käsitteet, joihin viitataan, ja menetelmät, joilla niitä arvioidaan; määritellä näitä aloja koskevan yhteistyön toteuttamisstrategiat pyrkien vahvistamaan niitä tuen ja taloudellisen yhteistyön tarpeellisina täydentäjinä; tunnistaa tämän alan tukitoimet ja ensisijaiset tavoitteet; käynnistää AKT-maissa näitä kysymyksiä koskeva syvällisempi pohdinta ja keskustelu julkisten viranomaisten ja poliittisten päättäjien sekä kansalaisten välillä. 'Asiak. SEC(98)119, 28. 1. 1998. 12 (i) Analyysjyiitekehyksen laatiminen Vuoropuhelun käynnistämiseksi näyttää välttämättömältä laatia näitä kysymyksiä koskeva analyysi viitekehys. Tämä viitekehys tulisi toimimaan vuoropuhelun perustana. Siinä olisi rakentamisen, esitettävä kyseisen valtion kansainvaltaistumiskehityksen, oikeusvaltion ihmisoikeuksien huomioon ottamisen sekä julkisen hallinnon laadun kehitysprofiili. Analyysiviitekehyksen avulla kyseinen valtio ja sen yhteistyökumppanit voivat: tunnistaa paremmin toteutettavat toimet, arvioida jo käynnistetyt toimet, arvioida tarvittaessa mahdollisen taantumisen aste tai Lomén yleissopimuksen olennaisten osien rikkomiset. kun tämän viitekehyksen Samalla tätä avulla kehitysyhteistyöpolitiikan ulottuvuutta, se on myös itsessään yhteisön ja AKT-maiden välisen vuoropuhelun aihe ja kohde. Yksinomaan teoreettisen vuoropuhelun käyminen on vaikeaa eikä siitä olisi hyötyä. Siksi on välttämätöntä liittää vuoropuhelu yleismaailmallisesti hyväksyttyihin arvoihin perustuvaan, kyseisessä maassa tapahtuvaan todelliseen kehitykseen. Viitekehys toimisi näin ollen ensisijaisesti yhteisön ja AKT-maiden välisen vuoropuhelun kehyksenä. paremmin tarkentaa voidaan toimii siis metodologisena välineenä, jonka avulla voidaan Analyysiviitekehys laatia kehitysprofiili kunkin maan kansainvaltaistumiskehityksestä. Viitekehys laaditaan noudattaen kansanvallan ja oikeusvaltion periaatteita sekä moitteettoman julkisen hallinnon ulottuvuuksia siten kuin ne on tässä tiedonannossa määritelty ja jotka on asetettu saavutettaviksi tavoitteiksi. Analyysiviitekehyksen avulla arvioidaan maassa tapahtunut kehitys tavoitteiden saavuttamisen osalta. Arvioinnissa on otettava huomioon Kööpenhaminan arviointiperusteiden mukaisesti sekä Euroopan parlamentin ja YK:n hyväksymät asianmukaiset päätöslauselmat että YK:n erityis- ja aihekohtaisten raportoijien kertomukset. jotta voidaan varmistaa Arvioinnissa on noudatettava mahdollisimman suuri puolueettomuus ja välttää tukeutuminen minkäänlaisiin ennakkoajatuksiin tai arvoasetelmiin näissä joskus arkaluontoisissakin kysymyksissä. tiettyjä strategisia periaatteita, arviointi perustuu kyseisessä maassa käynnissä olevan kehityksen dynamiikan tarkasteluun; kyseisessä maassa tietyssä ajassa tapahtunut kehitys arvioidaan tiettyjen tavoitteiden saavuttamisen osalta; eri maiden kehitysprofiileja ei voi vertailla keskenään. Kyseisen maan vertailukohteena on ainoastaan tämä maa itse. Arviointi suoritetaan siten, että vertaillaan keskenään kyseisen maan kehitysprofiileja eri aikoina; arviointi on toteutettava asianomaisten maiden kanssa tai ne voivat toteuttaa sen myös itse; arviointi on uusittava säännöllisesti, jotta mahdollistetaan vertailun ja kehitysarvioinnin suorittaminen; arvioinnissa on otettava huomioon kaikki tavoitteet, jotka ovat toisistaan erottamattomia ja muodostavat kokonaisuuden. 13 (ii) Alueellisille ja kansallisille neuvottelu verkostoille myönnettävä tuki 4. Täydentääkseen AKT-maiden kanssa käymäänsä vuoropuhelua EU:n olisi pyrittävä käynnistämään näitä kysymyksiä koskeva keskustelu itse AKT-maissa. Keskustelun aloittaminen edellyttää sen osapuolten liikkuvuutta. Jotta tämä olisi mahdollista, olisi tuettava verkostojen luomista tai vahvistamista tapauksesta riippuen joko alueellisen tai kansallisen lähestymistavan pohjalta. Näiden verkostojen tavoitteena olisi: täydentää tässä ehdotettua lähestymistapaa kansanvaltaisten periaatteiden määrittelemi seksi ; soveltaa tätä lähestymistapaa kyseessä olevien alueiden kehitystausta huomioon ottaen; vahvistaa analyysiasteikko, määritellä mukautetut arviointiperusteet ja valmistella arvioinnin suorittamista kyseisen alueen eri maissa; yksilöidä ensisijaiset tukitoimet; määritellä yksityiskohtaiset säännöt alueellisten kansanvaltaa tukevien verkostojen kehittämiselle; määritellä yksityiskohtaiset säännöt näissä maissa käytävien keskustelujen aloittamiseksi ja tehostamiseksi. Näihin tapaamisiin kokoontuisivat toimijat, joita kansanvaltaistumiseen ja julkiseen hallintoon liittyvät kysymykset koskettavat, eli valtion edustajat tuomiovalta mukaan luettuna, poliittisten puolueiden ja kansalaisyhteiskunnan edustajat (valtiosta riippumattomat järjestöt, taloudellis- sosiaaliset instituutiot, ammattiliitot, naisasialiikkeet, tiedeyhteisöt, epäviralliset paikalliset johtajat, tiedotusvälineiden edustajat ja niin edelleen) sekä kehitysyhteistyökumppaneiden edustajat. Ehdotetun lähestymistavan testaamiseksi voidaan käynnistää asiaan liittyviä pilottihankkeita. B. Tukitoimien vahvistaminen ensisijaisilla aloilla 5. Kehitysyhteistyön uusien tavoitteiden huomioon ottaminen edellyttää ensisijaisten toimien määrittelemistä. Ensisijaisen toimen käsitettä ei kuitenkaan voida ymmärtää yhdenmukaistetussa merkityksessä. Kukin maa on oma erityistapauksensa, jolla on oma kansainvaltaistumisen dynamiikkansa. Samoin kuin ei voi olla siirrettävää kansanvallan mallia, ei myöskään voi olla samoja ensisijaisia toimia, joita voidaan soveltaa kaikkiin maihin. Kullakin maalla on omien kulttuuriin liittyvien, sosiaalisten ja taloudellisten ominaisuuksiensa vuoksi oma poliittisen kehityksen dynamiikkansa. Näin ollen on olemassa tiettyjä perustoimia, jotka voidaan luokitella ensisijaisiksi toimiksi demokratisoitumisen ja oikeusvaltion tavoitteisiin pyrittäessä. Ne ovat olennaisia osatekijöitä, joiden avulla mahdollistetaan tehokkaammat kehitysyhteistyöpolitiikat ja parempi julkinen hallinto. Nämä toimet voidaan jakaa neljään luokkaan. (i) Instituutioiden ja hallinnon uudistukset 6. Demokratisoitumisen toteutettavat institutionaaliset uudistukset mainitaan nimenomaisesti yhteistyön soveltamisalana muutetun Lomén yleissopimuksen 224 artiklan m kohdassa, ja ne ovat sen vuoksi yksi Euroopan yhteisön ja AKT-maiden itsensä hyväksymistä ensisijaisista toimista. saavuttamiseksi oikeusvaltion tavoitteen ja 14 Näistä uudistuksista ovat erityisen tärkeitä: * perustuslakiuudistukset, joilla pyritään turvaamaan, että valtion perusta ja valtiolliset rakenteet ovat tarkoituksenmukaiset ja että niissä otetaan huomioon ihmisoikeuksien kunnioittaminen, perusvapaudet sekä kansanvallan ja oikeusvaltion periaatteet. * oikeusjärjestelmän uudistukset joiden tavoitteena on oikeusvaltion ja kehityksen kannalta suotuisan ympäristön perustana ja takeena oleva riippumaton ja tehokas lainkäyttö. Tähän ensisijaiseen tavoitteeseen on kiinnitettävä erityistä huomiota tukiohjelmia toteuttamalla ja lainkäyttöä kehittämällä. Samoin on tärkeää valvoa, että rakennemukautusohjelmien osana suunnitellut toimet ovat yhteensopivia näitä ohjelmia täydentävien institutionaalisten uudistusten kanssa. Tämä huolenaihe on johdonmukainen niin kutsuttujen toisen sukupolven rakennemukautusohjelmien kanssa, joiden tavoitteisiin sisältyy tästä lähin oikeudellinen uudistus. * hallinnon hajauttamiseen tähtäävät uudistukset kansanvallan kehittämiseksi ja juurruttamiseksi paikallisella tasolla. Demokratisoituminen ei ole todellista ellei väestö omaksu sitä ruohonjuuritasolla. Nämä uudistukset ovat osa perushaastetta, jonka pyrkimyksenä on se, että kansalaiset ovat jälleen vastuussa omasta kehityksestään eivätkä enää valtion avustettavia, vaan sen kumppaneita tilanteessa, jossa tehtävät on määritelty ja jaettu uudestaan ja jossa toimintaympäristö edistää aloitteellisuutta ja paikallisen osaamisen ja kulttuurin arvostamista. Näiden uudistusten on myös nivellyttävä hajautettuun tapaan lähestyä yhteistyötä. * tuki lainsäädäntövallalle, jonka suorituskyky määrää suoraan demokratisoitumisen tuottava edellytykset. Tämän tuen on mahdollistettava parlamentin riippumaton ja lainsäätäjänä. Tässä yhteydessä työskentely sekä toimeenpanovallan valvojana että parlamentarismin kehittämistä ja alueellista parlamentaarista yhteistyötä koskeviin tukitoimiin voisi sisältyä toimia, joilla lisätään kansallisten parlamenttien tehokkuutta ja luodaan vahvoja yhteyksiä saman alueen parlamenttien välille, mikä ajan myötä voisi myös tehostaa AKT-maiden parlamentin jäsenten osallistumista AKT-EU-edustajakokoukseen. ! * tuki valtiontalouden seurantaan ja. valvontaan soveltuvien menetelmien käyttöönotolle, mikä on välttämätöntä instituutioiden avoimuudelle erityisesti ja moitteettomalle julkiselle hallinnolle yleisesti ja julkisia hankintoja koskevien sopimusmenettelyjen yhteydessä erityisesti. * tuki alueellisille ihmisoikeuksien suojelujärjestelmille ja niiden valvontaelimille (kuten Afrikan Amerikan ja ihmisoikeustoimikunta sekä Amerikan ihmisoikeustuomioistuin). ihmisoikeuksien toimikunta, oikeuksien kansojen (ii) Ihmisoikeuskasvatus ja kansalaisvalistus 7. Koulutus on yleismaailmallisen ihmisoikeuksien julistuksen 26 artiklan mukaan edellytys yksilön täydelle kehitykselle ja demokratisoitumisen edistäjä, ja se mainitaan uudestaan Wienin ihmisoikeuskonferenssin Jos noudatetaan lähestymistapaa, on ihmisoikeuskasvatuksesta vuosikymmenen periaatteita. korostettava koulutuksessa tehneen YK :n ja teeman ihmisoikeuksia päätelmien yhtenä kansanvallan ensisijaisena erityisesti toimena. 15 Kansalaisvalistus edistää suoraan tavoitetta, jossa pyrkimyksenä on saada väestö kannattamaan demokratisoitumista. Siihen kuuluvat: * * * kansanvaltaisen kulttuurin edistäminen etenkin institutionaalisten, nuorille tarkoitettujen koulutusohjelmien avulla; kansalaisten valistaminen heidän perusoikeuksistaan ja -velvollisuuksistaan; keskustelun avaaminen kansanvallan periaatteiden täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista erityissäännöistä kyseessä olevissa maissa. (iii) Kansalaisyhteiskunnan lujittaminen ja MiÉm Kansniuyaltajslumis-. Ja kehitysprosessiin osallistumisen edistäminen tehtäviä samanaikaisesti demokratisoitumisessa ellei 8. Valtion kansalaisyhteiskuntaa edellyttää yhtäältä instituutioiden kehittämistä siten, että valtaa rajoittavien ajattelutapojen ja mekanismien olemassa olo taataan ja että niiden avulla voidaan tasapainottaa tai jopa vahvistaa kansanvallan pelisääntöjä. Lisäksi se edellyttää yhteiskunnan kaikkien väestönosien, kuten naisten ja vähemmistöryhmien, osallistumisen ja tasa-arvon turvaamista. ei voida määritellä lujiteta. Tämä lujittaminen uudelleen, Tässä yhteydessä korostetaan seuraavia toimia: * Tuki vapaille ja riippumattomille tiedotusvälineille, joka on välttämätön edellytys kansanvaltaisia periaatteita kunnioittavan moniarvoisen järjestelmän luomiseksi ja samalla yksi sen tärkeimmistä ilmenemismuodoista. Tämä tuki voi sijoittua tiettyjen perusajatusten ympärille, joita ovat lehdistönvapauden suojelu (tuki kansallisille, alueellisille ja kansainvälisille järjestöille sekä rikkomusten uhrien suojelu), ammatinharjoittamisen eettiset näkökulmat (lehtitoimittajien koulutus, lainsäädäntö- ja sääntelykehyksen parantaminen) ja tiedon saannin varmistaminen (tuki tietojenvaihto pohjoisessa ja etelässä sekä ainoastaan etelässä sijaitsevien sanomalehtien ja radioasemien välillä, tiedonsaantiin kansainvälisistä tietotoimistoista tai kuvapalveluista). lehdistön eri elinten yhteinen mahdollisuus tiedotuskeskusten perustamiselle, * Sukupuolia koskevat kysymykset ovat ratkaisevan tärkeitä kyseisten maiden kestävän kehityksen kaikkien tavoitteiden saavuttamiseksi. Naisten roolin ottaminen huomioon demokratisoitumisessa kestävän kehityksen hyväksi merkitsee perusoikeuksien ja ihmisarvon kunnioittamista sekä taistelua väärinkäytön ja hyväksikäytön kaikkia muotoja vastaan, joita voi esiintyä perhepiirissä, työpaikalla, yhteisössä ja yhteiskunnassa. Tämä edellyttää erityisesti naisten oikeuksia koskevan tiedotuksen kehittämistä sekä takuita oikeuteen pääsystä. Meneillään oleva tai suunniteltu demokratisoituminen on myös ennen kaikkea tilaisuus ottaa mukaan valtakunnalliseen ja paikalliseen politiikkaan naiset, joita on yli puolet kyseessä olevien maiden väestöstä. Heille on. annettava valmiudet kantaa vastuunsa äänestäjinä ja mahdollisina ehdokkaina. Neuvoston 20. joulukuuta 1995 antamassa, sukupuolten väliseen tasa-arvoon sisällyttämistä kehitysyhteistyöhön koskevassa päätöslauselmassa päätettiin tähän aiheeseen liittyen, että poliittista vallanjakoa ja naisten täysipainoista ja yhdenvertaista osallistumista päätöksentekoon edistetään kaikilla tasoilla. liittyvien kysymysten 16 tähtääviin pyrkimyksiin on välttämättä Kaikkiin kansalaisyhteiskunnan sisällytettävä instituutiot tai ryhmät, jotka edustavat naisia, joiden merkitys kehityksessä on kiistaton, oli kyse sitten sosiaalisista tai taloudellisista instituutioista, ja edistää naisten pääsyä päätöksentekoon kaikilla aloilla. lujittamiseen Etnisten, uskonnollisten ja kulttuuristen vähemmistöjen oikeuksien huomioon ottaminen maan poliittisen tavoitteen toteuttamiseksi Wienissä 1993 pidetyssä ihmisoikeuskonferenssissa pidettiin tärkeänä suojella ja edistää vähemmistöihin kuuluvien oikeuksia muun muassa heidän oikeuttaan omaan kulttuuriin ja uskonnon harjoittamiseen sekä oman kielen käyttämiseen. ja yhteiskunnallisen vakauden edistämiseksi. Tämän (iv) Petosten ja lahjonnan ehkäisyyn ja torjuntaan liittyvät toimenpiteet 9. Moitteettomaan j ulkiseen hallintoon liittyvät ongelmat vaikuttavat suoraan tuen tehokkuuteen ja liittyvät läheisesti tiettyjen olennaisten osien täytäntöönpanoon. Komission tiedonannossa neuvostolle EU:n ja AKT-maiden välisiä uusia yhteistyösopimuksia koskevista neuvotteluohjeista ehdotetaan, että moitteettomasta julkisesta hallinnosta on tehtävä uuden sopimuksen olennainen osa. Toteutumisulottuvuutta ja oikeusvaltiota käsitelleessä II osassa esitetyillä toimenpiteillä sekä edellä mainitulla ensisijaisilla toimilla on suuri vaikutus moitteettoman julkisen hallinnon edistämiseen; tähän asiaan ei kuitenkaan ole syytä enää palata. Moitteettomassa varainhoidossa, kehitystuen määrärahat mukaan lukien, on sen sijaan kiinnitettävä erityistä huomiota kansainvälisen lahjonnan torjumiseen. OECD:ssä on allekirjoitettu 17. joulukuuta 1997 tätä koskeva yleissopimus. Komissio on antanut ministerineuvostolle tiedonannon unionin lahjonnantorjuntapolitiikasta. Aiheesta käydään parhaillaan kansainvälisiä keskusteluja, ja tätä aihetta käsiteltiin myös Maputoon 1. -2. marraskuuta kokoontuneessa maailmanlaajuisessa yhteenliittymässä Afrikan puolesta (World Coalition for Africa). Osana petosten ja lahjonnan torjuntaa yhteisö on kehittänyt strategian, jolla pyritään ehkäisemään eurooppalaisten valtiontalouksien vahingoksi koituvaa mittavaa talousrikollisuutta. Yhteisön taloudellisten etujen suojelemiseksi on otettu käyttöön uusi oikeudellinen kehys, johon sisältyy myös rikosoikeudellisia määräyksiä13. Nämä petoksilta ja lahjonnalta suojaavat Euroopan unionin säännöt on jo otettu huomioon AKT-maiden kanssa toteutettavassa taloudellisessa ja teknisessä yhteistyössä, ja jatkossa niihin kiinnitetään vielä enemmän huomiota. Lahjonnan torjunta edellyttää ehkäisytoimenpiteitä ja seuraamuksia, jotka kohdistuvat sekä aktiiviseen että passiiviseen lahjontaan, sillä toimenpiteet saattavat osoittautua tehottomiksi, jollei molempiin puututa samanaikaisesti. Katso alaviite n:o 10. 12 KOM(97) 192 lopullinen, 21. 5. 1997. 13 Yhteisön taloudellisten etujen suojelua koskevat asetukset, yleissopimus ja pöytäkirjat sekä lahjontaa koskeva yleissopimus. 17 Edellä mainitussa komission tiedonannossa ön jo esitetty joitakin periaatteita ja toimia, jotka olisi asetettava EU:n tätä asiaa koskevan yhtenäistetyn politiikan tavoitteiksi. Samassa yhteydessä käsitellään muun muassa seuraamuksia ja kansainvälistä lahjontaa koskevia kysymyksiä, liittyvien lahjonnan verovähennyskelpoisuuden poistamista sekä menettelyjen avoimuuden tehokkuutta. Tiedonannossa pohditaan lisäksi lahjonnan torjuntaa sellaisissa yhteisön ulkopuolisissa maissa, jotka saavat yhteisön tukea. lisäämistä ja kirjanpitoa koskevien direktiivien julkisiin hankintoihin Nämä toimet ovat saaneet poliittisen tuen myös Eurooppa-neuvostolta, joka hyväksyi kesäkuussa 1997 järjestäytyneen rikollisuuden vastaisen toimintasuunnitelman, johon sisältyy sitoumus torjua lahjontaa ja sitä edistäviä käytäntöjä sekä unionin sisäisissä että kansainvälisissä suhteissa. Jatkona edellä esitetylle pohdinnalle voidaan osana kehitysyhteistyöpolitiikkaa esittää seuraavat lahjonnan torjuntaa koskevat suuntaviivat: Torjuntatoimenpiteet 10. Näiden toimenpiteiden tarkoituksena on toteuttaa ensisijaisesti avoimuutta edistävät olosuhteet, joilla pyritään luomaan lahjontaa hyväksymätön ilmapiiri. Nämä toimenpiteet voivat olla monenlaisia: * Lainsäädäntöön liittyvät suorat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on antaa pääasiassa tukea (teknistä apua) lahjonnan ongelmat huomioon ottavien mukautettujen lakien ja asetusten laatimisessa; * Valvontamenetelmiä koskevat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on auttaa valtiota suunnittelemaan tehokkaita ja riippumattomia valvontamenetelmiä ja -elimiä, kuten tilintarkastustuomioistuin, valtiontalouden tarkastusyksikkö, julkisista hankinnoista vastaavat elimet, sisäiset ja ulkoiset tarkastukset ja niin edelleen. * Lahjonnan vastaisten erityislausekkeiden tehokkuuden parantaminen kehitysyhteistyön rahoitukseen (EKR) liittyvissä menettelyissä sekä siihen liittyvä koordinointi OECD:n kehitysapukomitean ja Maailmanpankin välillä. * Lahjonnan vastaisten suorien toimien rahoitus: teknisen avun lähettäminen, hankkeiden (esimerkiksi seminaarit) ja erityisinstituutioiden (kuten Beniniin äskettäin perustettu julkisen hallinnoninnon luotettavuuden parantamisesta vastaava yksikkö) sekä lahjonnan torjuntaan suoraan sitoutuneiden valtiosta riippumattomien järjestöjen rahoittaminen. * Valistus on tärkeä väline lahjonnan torjunnassa: minkäänlaista lahjonnantorjuntastrategiaa ei voida toteuttaa, ellei tuoda avoimesti esille ilmiötä sellaisena kuin se todellisuudessa on ja sen vaikutuksia niin erityisellä kuin yleiselläkin tasolla. Tämä tapahtuu eri tasoilla toteutettavan viestinnän kautta ja olemassa olevien tukivälineiden avulla: kansallisiin ja kansainvälisiin tiedotusvälineisiin kohdistuvat ja niiden kanssa toteutettavat toimet sekä koulutus- ja tiedotustoimet (seminaarit, toimien sisällyttäminen joihinkin koulutusohjelmiin ja niin edelleen). Nämä viestintätoimet kiinnostavat myös niitä instituutioita, joita asia eniten joiden on sisällytettävä koskee, kuten ja valtiovarainministeriöitä, tullihallituksia 18 viestintästrategiat sisäisiin lahjonnantorjuntaohjelmiinsa. Tällaisilla toimilla on saavutettu rohkaisevia tuloksia muun muassa Ugandassa. Kannustustoimenpiteet, joilla pyritään pienentämään viranomaisten houkutusta lahjusten vastaanottoon ja joihin sisältyy esimerkiksi ansioihin ja tehokkuuteen perustuva palkkio- osuus. EY:n tuki niin kutsutuille toisen sukupolven rakennemukautusohjelmille, joilla parannetaan ensisijaisesti hallinnon ja julkisten instituutioiden toimivuutta. Näihin ohjelmiin sisältyy osa- liittyvien alue, joka koskee julkisen hallinnon ja erityisesti petosten valvontajärjestelmien uudistustoimia sekä tehtävien, henkilöresurssien ja tavoitteiden määrittämisen arviointia. torjuntaan Sekä EY:n että AKT-maiden on myös löydettävä keinot torjua ennakolta oikeusvaltiota vahingoittavat sekä taloudellisten mekanismien toimintaa vaikeuttavat rikkomukset, jotka ja voivat johtua järjestäytyneeseen toiminnasta; tällaiset ryhmät voivat toimia muun muassa lahjomalla virkamiehiä tai osallistumalla taloudelliseen toimintaan erityisesti julkisella tai puolijulkisella sektorilla. Tästä syystä EU:n ja AKT-maiden on sitouduttava tekemään, ratifioimaan ja panemaan täytäntöön lahjonnan, laittoman toiminnan ja yleisemmin kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden vastaiset kansainväliset yleissopimukset. liittyvien ryhmien vaikutuksesta rikollisuuteen Seuraamukset 11. Vaikka kielteistä lähestymistapaa ei suositakaan, mikään lahjonnantorjuntapolitiikka ei ole tehokas ilman yksityiskohtaisia ja käyttövalmiita seuraamuksia: * Valtion viranomaisiin erityisesti väärinkäytöstapauksissa sovellettavien kurinpidollisten seuraamusmenettelyjen käyttöönotto. * Petps- ja lahjontarikosten selkeä määrittely kansallisissa laeissa ja näiden lakien soveltaminen. * Ilmiantajien suojelu. Tämä on sisällytettävä erityiskohdaksi koskemattomuutta käsittelevään ohjesääntöön, joka on suunnattu niille toimijoille ja instituutioille, joita kehitystuki koskee. * Komissio laatii niin sanotun mustan listan. Tähän listaan merkitään nimet, viittaukset ja erityiset moitteet, jotka liittyvät sellaisiin yrityksiin, instituutioihin ja yksityishenkilöihin, jotka ovat olleet suoraan tekemisissä lahjontatoiminnan kanssa kehitysyhteistyöhön liittyvissä tarjouskilpailumenettelyissä tai sopimusten tai hankintojen tekemisessä. Listan laatimisen perusteita ja yksityiskohtia tarkastellaan parhaillaan komission yksiköissä. C. Soveltamisen lopettamista koskeva lauseke 12. Euroopan yhteisön lähestymistapa näillä uusilla yhteistyöpolitiikan aloilla on muiden alojen tapaan pääasiassa myönteinen lähestymistapa. Tähän lähestymistapaan kuuluu kuitenkin mahdollisuus toteuttaa asianmukaiset toimet, jos Lomén yleissopimuksen jotakin olennaista osaa koskeva velvoite on jätetty täyttämättä. 19 Yleissopimuksen 366 a artiklassa määrätään tällaisessa tapauksessa noudatettavasta menettelystä ja tarkennetaan tämän menettelyn ajankohdat ja toimijat, sekä määrätään osapuolten keskinäisestä neuvottelusta ennen toimenpiteiden toteuttamista, kiireellistä tapausta lukuun ottamatta. Kyseisen määräyksen täytäntöönpanemiseksi on tärkeää voida arvioida velvoitteen laiminlyönti ihmisoikeuksien kunnioittamisen, kansanvallan periaatteiden ja oikeusvaltion osalta. Päätös tapauskohtaisesta poliittisesta tietyn valtion kanssa riippuu neuvottelujen aloittamisesta arvioinnista, jonka on perustuttava kyseisen maan olosuhteiden perusteelliseen analyysiin. 13. Niiden päätöslauselmien ja kertomusten lisäksi, jotka III osan A kohdan (i) alakohdassa mainittiin, tässä analyysissä on otettava huomioon jäsenvaltioiden ja komission valtuuskuntien puheenjohtajien laatimat kertomukset. Analyysin on perustuttava tekijöihin, joiden avulla voidaan arvioida maassa tapahtunut kehitys ihmisoikeuksien ja oikeusvaltion kunnioittamisen sekä tapahtunut kansainvaltaistumisen edistymisen osalta, jotta voidaan arvioida paremmin taantuminen tai yhden tai useamman olennaisen osan noudattamatta jättäminen. Tällainen arviointi on tärkeää osapuolten välisten neuvottelujen kannalta, jotka toteutetaan, "jotta tilanne voidaan arvioida yksityiskohtaisesti ja tarvittaessa korjata". Analyysin avulla on myös voitava määrittää toteutettavat toimenpiteet jonkin olennaisen osan rikkomiseen johtaneen tilanteen korjaamiseksi tai parantamiseksi. 14. Yleissopimuksen 366 a artiklassa määrätään, että jos ratkaisuun ei ole päästy ponnisteluista huolimatta, osapuoli, joka totesi velvoitteen noudattamatta jättämisen, voi toteuttaa tarvittavat toimenpiteet. Tältä osin on täsmennetty, että yleissopimuksen soveltamisen osittainen tai täydellinen lopettaminen voi olla näiden toimenpiteiden tavoitteena, kuitenkin niin, että "soveltamisen lopettaminen on viimeinen toimenpide, johon turvaudutaan". Toimenpiteillä olisi pyrittävä lisäämään painetta sellaisen tilanteen parantamiseksi, joka on johtanut 366 a artiklan soveltamiseen. Tämä olisi toteutettava niin, että yleissopimuksen täytäntöönpano häiriintyy toimenpiteitä koskevaan päätökseen olisi mahdollisimman vähän. Tarkoituksenmukaisia sisällytettävä myös tilanteen ennalleensaattamisen ja parantamisen varmistamiseksi. tuottavia myönteisiä toimenpiteitä välitöntä etua Vaikka näitä toimenpiteitä on vaikea täsmentää ilman varsinaista asiayhteyttä, jossa niitä on toteutettava, voidaan niihin kuitenkin soveltaa tiettyjä perusteita: * * toimenpiteen on oltava samassa suhteessa rikkomuksen kanssa; valitut toimenpiteet eivät saa vahingoittaa väestöä, ja toimenpiteisiin on liityttävä suoraan väestön hyväksi koituvia toimenpiteessä edellytetään yhteistyön keskeyttämistä, on niin ollen aiheellista tutkia käynnissä olevat hankkeet tapauskohtaisesti ja määritellä ne hankkeet, joita olisi jatkettava, koska niistä koituu välitöntä etua kaikkein heikompiosaisille väestöryhmille; lisätoimia; mikäli * asianmukaisia toimenpiteitä koskevan päätöksen on oltava koordinoitu ja yhdenmukainen jäsenvaltioiden hyväksymien toimenpiteiden kanssa. 15. Tietyn olennaisen osan laiminlyöntiin tai rikkomukseen liittyvä ongelma olisi yhdistettävä rikkomusten ehkäisyyn liittyvään pohdintaan, joka puolestaan liittyy läheisesti konfliktien ehkäisyyn. Kansanvallan, ihmisoikeuksien ja oikeusvaltion periaatteiden kunnioittamiseen 20 liittyvä taantuminen edellyttää järjestelmän laillisuuden kyseenalaistamista sekä mahdollisuutta maan sisäisten jännitteiden ja konfliktien rauhanomaiseen ratkaisuun. D. Johtopäätökset 16. Nämä tekijät yhdessä mahdollistavat sellaisen konkreettisen toimintakehyksen laatimisen, jonka pitäisi kannustaa EU:n ja AKT-maiden välistä vuoropuhelua, ohjelmien suunnittelua ja erityisesti tähän tarkoitukseen varattujen rahavarojen käyttöönottoa sekä vaikuttaa EKR:n ohjelmien toteuttamiseen luomalla tehokkaan, avoimen ja oikeudenmukaisen institutionaalisen ympäristön. 21 Merkittävimmät kehitysvaiheet ihmisoikeuksien, kansanvallan periaatteiden ja oikeusvaltion huomioon ottamisessa ulkosuhteissa LIITE I Euroopan unionin perustamissopimuksen määräykset 1. Euroopan unionin perustamissopimukseen, joka sisällytettiin ensimmäisen kerran ihmisoikeuksien periaatteiden kunnioittaminen olennaiseksi osaksi EU:iin kuulumista ja EU:n perusperiaatteita (F artiklan 2 kohta). tuli voimaan 1. marraskuuta 1993, ja oikeusvaltion sekä kansanvallan toiminnan 130U yhteisön myös Euroopan artiklassa perustamissopimuksen ihmisoikeuksien kehitysyhteistyöpolitiikan, kansanvallan periaatteiden, oikeusvaltion täsmennetään, että "yhteisön politiikalla kunnioittamisen välisestä tiiviistä yhteydestä ja (kehitysyhteistyön) alalla myötävaikutetaan kansanvallan ja oikeusvaltion kehittämisen ja lujittamisen yleiseen tavoitteeseen sekä ihmisoikeuksien ja perusoikeuksien kunnioittamisen tavoitteeseen" Nämä määräykset ovat merkittävä käänne yhteisön historiassa, ja ne kuvastavat sen kehitystä poliittisesti yhtenäiseksi kokonaisuudeksi, joka on tietoinen kansainvälisistä velvollisuuksistaan tässä asiassa. määrätään ja Ihmisoikeuksien, kansanvallan periaatteiden, oikeusvaltion ja moitteettoman julkisen hallinnon huomioon ottamisen kehitys ulkosuhteissa 2. Ihmisoikeuksista, kansanvallasta ja kehityksestä 28. marraskuuta 1991 annetussa neuvoston päätöslauselmassa neuvosto muistutti, että ihmisoikeuksien kunnioittaminen, oikeusvaltio sekä tehokkaiden, vastuuntuntoisten ja kansanvallan keinoin oikeutettujen poliittisten instituutioiden olemassaolo ovat tasapuolisen kehityksen perusta; neuvosto korosti lisäksi sitoutumistaan edustuksellisen kansanvallan, oikeusvaltion, sosiaalisen oikeudenmukaisuuden ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen periaatteisiin. Tällä päätöslauselmalla jatkettiin ja täsmennettiin 21. heinäkuuta 1986 annettua yhteisön ulkoministereiden ihmisoikeusjulistusta, jossa todettiin, että ihmisoikeuksien kunnioittaminen, edistäminen ja suojaaminen ovat olennainen osa kansainvälisiä suhteita ja yksi Euroopan yhteistyön kulmakivistä. Kyseisessä päätöslauselmassa esiteltiin lisäksi moitteettoman julkisen hallinnon käsite ja viitattiin tiettyihin hallinnon yleisperiaatteisiin, joita ilman ei voi tapahtua tasapuolista, tehokasta ja kestävää kehitystä ja joiden kunnioittamisella on ratkaiseva asema yhteisöji, sen jäsenvaltioiden ja AKT-maiden välisessä kehitysyhteistyössä. Toisessa päätöslauselmassa, joka annettiin 18. marraskuuta 1992, muistutettiin vuoden 1991 päätöslauselmasta ja käsiteltiin eräitä osia päätöslauselman täytäntöönpanosta, jota neuvoston on määrä tarkastella vuosittain. Inhimilliseen ja sosiaaliseen kehitykseen liittyvässä eräässä toisessa 22 päätöslauselmassa vakuutettiin marraskuussa 1996 moitteettoman julkisen hallinnon edistämisen merkitystä osana kehitystä, jonka keskipisteenä on ihminen. 3. AKT-EY-edustajakokous kehotti 31. maaliskuuta 1993 Gaboronessa kansanvallasta, ja kehityksestä AKT-maissa antamassaan päätöslauselmassa Euroopan ihmisoikeuksista parlamenttia tukitoimiin demokratisoitumiseen sitoutuneiden AKT-maiden hyväksi sekä määrittämään perusteet ja käytettävät keinot sen arvioimiseksi, missä määrin kansanvaltaa ja ihmisoikeuksia kunnioitetaan. ryhtymään myönteisiin ja komissiota 4. Yleisten asioiden neuvosto käsitteli toukokuussa 1995 komission tiedonantoa kansanvallan periaatteiden ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen huomioon ottamisesta EY:n ja kolmansien maiden välisissä sopimuksissa ja hyväksyi tätä asiaa koskevan määräyksen, joka on sisällytettävä kaikkiin EY:n ja kolmansien maiden välisiin sopimuksiin. Kyseisen päätöksen tarkoituksena on tehdä ihmisoikeuksia ja kansanvallan periaatteita koskevasta lähestymistavasta yhtenäisempi ja yhdenmukaisempi EU:n tasolla. Kyseisen päätöksen mukaisesti yhteisön kolmansien maiden kanssa tekemiin yhteistyö-, assosiointi- ja vapaakauppasopimuksiin on tästä alkaen perustuu yleismaailmalliseen ihmisoikeuksien julistukseen, jonka Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokous hyväksyi päätöslauselmassaan 217 A (III) 10. joulukuuta 1948. lauseke. Lausekkeen ihmisoikeuksia sisältynyt koskeva sisältö KOM(95) 216 lopullinen, 23. 5. 1995. 23 ISSN 1024-4492 KOM(98) 146 lopullinen ASIAKIRJAT FI 11 06 01 Luettelonumero : CB-CO-98-156-FI-C ISBN 92-78-32003-X Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg llu


title: Decision on the common position adopted by the Council with a view to adopting a European Parliament and Council Directive on injunctions for the protection of consumers' interests (C4-0585/97 96/0025(COD))(Codecision procedure: second reading)

eurovoc_concepts:
access to the courts
consumer protection
restriction on competition
right to justice

formats: html print