title: Kertomus neuvostolle ja Euroopan parlamentille yhdenmukaistamisvaatimuksista - Sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä annettu direktiivi 96/92/EY

eurovoc_concepts:
approximation of laws
competition
electrical energy
renewable energy
single market

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 16. 03. 1998 KOM(1998) 167 lopull. KERTOMUS NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE YHDENMUKAISTAMISVAATDIUKSISTA SÄHKÖN SISÄMARKKINOITA KOSKEVISTA YHTEISISTÄ SÄÄNNÖISTÄ ANNETTU DIREKTIIVI 96/92/EY (komission esittämä) KERTOMUS NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE YHDENMUKAISTAMISVAATIMUKSISTA SÄHKÖN SISÄMARKKINOITA KOSKEVISTA YHTEISISTÄ SÄÄNNÖISTÄ ANNETTU DIREKTIIVI 96/92/EY L JOHDANTO Sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä 19. joulukuuta 1996 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/92/EY1 25 artiklan 1 kohdan mukaan "Komissio antaa tämän direktiivin voimaantuloa seuraavan vuoden loppuun sellaisista mennessä neuvostolle yhdenmukaistamisvaatimuksista, jotka eivät liity tämän direktiivin säännöksiin. Komissio liittää kertomukseen tarvittaessa sellaiset yhdenmukaistamista koskevat ehdotukset, jotka ovat tarpeen sähkön sisämarkkinoiden tehokkaalle toiminnalle". ja Euroopan parlamentille kertomuksen on tukea tarkoituksena Yhdenmukaistaminen koskee erityisesti energian verotusta ja ympäristönäkökohtia. Neuvostossa keskustellaan parhaillaan verotuksesta, sillä komissio on antanut ehdotuksen energian verotusta koskevan yhteisen kehyksen laatimisesta2. Tässä kertomuksessa keskitytään siten ympäristöä koskeviin seikkoihin ja varsinkin uusiutuvia energialähteitä käyttävän sähköntuotannon asemaan yhtenäismarkkinoilla. Komission yksiköiden ja jäsenvaltioiden välisissä yhteyksissä on käynyt ilmi, että jäsenvaltiot ovat ehdottaneet tai ottaneet jo käyttöön monia vaihtelevia järjestelmiä, joiden perustuvaa sähköntuotantoa. Samanlaista vaihtelevuutta ei ole ilmennyt yhdistetyissä lämpö- ja sähkövoimalaitoksissa tuotetun sähkön yhteydessä, joten kertomuksessa ei käsitellä tätä järjestelmien soveltaminen rinnakkain saattaa johtaa kaupan vääristymiin ja rajoituksiin. Äskettäin julkaistussa uusiutuvia energialähteitä koskevassa valkoisessa kirjassa3 korostettiin sitä, kuinka tärkeää on varmistaa uusiutuvien energialähteiden avulla tuotetun sähkön tasapuolinen pääsy markkinoille. Valkoisessa kirjassa todettiin myös, että komissio aikoo sekä sisämarkkinoihin liittyvistä syistä että uusiutuvien energianlähteiden kehityksen koskevaksi nopeasti yhdenmukaistamisdirektiiviksi. Tämä kertomus on ensimmäinen askel kohti tällaisen direktiivin laatimista. energialähteitä koskevien aihetta. Uusiutuvia energialähteisiin tukemiseksi ehdotuksen uusiutuviin erilaisten esittää asiaa 1 EYVLL 27, 30. 1. 1997, s. 20. 2 KOM(97) 30 lopullinen, 12. maaliskuuta 1997, "Ehdotus neuvoston direktiiviksi energiatuotteiden verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta". 3 KOM(97) 599 lopullinen, 26. marraskuuta 1997, "Tulevaisuuden energia: Uusiutuvat energialähteet Yhteisön strategiaa ja toimintasuunnitelmaa koskeva valkoinen kirja" - A - H. UUSIUTUVAT ENERGIALÄHTEET JA S ARK ON SISÄMARKKINAT koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Ilmastonmuutosta järjestettiin Kiotossa joulukuussa 1997. sopimuspuolten kolmas konferenssi tulos oli se, että yhteisö sitoutui Euroopan unionin kannalta konferenssin vähentämään kasvihuonekaasupäästöjä 8 prosenttia vuoden 1990 tasosta ajanjaksolla 2008-2012. Tällaisten kasvihuonekaasupäästöjen vähennysten saavuttaminen edellyttää suuria energiapoliittisia päätöksiä, jotka keskittyvät energia- ja hiili- intensiteetin vähentämiseen. Komissio katsoo uusiutuvien energialähteiden käytön lisäämisen sähköntuotannossa olevan eräs tärkeä mahdollinen toiminta-alue, jonka avulla EU voi täyttää sitoumuksensa. Uusiutuvan energian tärkeyttä on korostettu myös ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden kansakuntien puitesopimuksen pöytäkirjassa. Pöytäkirjan hyväksyneitä lisäämään uusien ja maita pyydetään edistämään, tutkimaan, kehittämään ja välineenä uusiutuvien kasvihuonekaasupäästöjen rajoittamiseksi. energiamuotojen tärkeänä käyttöä yhtenä koskeviin Komission uusiutuvia energialähteitä koskevaa politiikkaa esiteltiin äskettäin edellä mainitussa valkoisessa kirjassa4. Valkoisessa kirjassa luodaan yleiskatsaus yhteisön energiapolitiikkaa käsiteltiin yksityiskohtaisesti Euroopan unionin energiapolitiikkaa koskevassa valkoisessa kirjassa5. Siinä eritellään kolme keskeistä energia-alan tavoitetta: kilpailukyvyn ja ympäristönsuojelu. Uusiutuvien parantaminen, energialähteiden käytön lisäämistä pidetään eräänä tärkeänä näiden tavoitteiden saavuttamista edistävänä tekijänä. energiansaannin varmuus tavoitteisiin, komission joita Uusiutuvia energialähteitä koskevaan valkoiseen kirjaan sisältyy yhteisön strategia ja toimintasuunnitelma, joiden tavoitteena on nostaa uusiutuvien energialähteiden käyttö 12 prosenttiin vuoteen 2010 mennessä. Uusiutuvien energialähteiden osuus EU:n sähköntuotannosta on nykyisin noin 6 prosenttia. Näihin lukuihin sisältyvät suuret vesivoimalaitokset, joiden hyödyntämismahdollisuudet ovat ympäristösyistä hyvin rajallisia unionin alueella. Tämä sitä, että 12 prosentin kokonaistavoitteen saavuttamiseksi vaaditaan muiden uusiutuvien energialähteiden käytön huomattavaa lisäämistä. Koska sähköntuotanto on Euroopan unionin tärkein energia-ala 40 prosentin osuudellaan energian bruttokulutuksesta, merkittävän osan uusiutuvien energialähteiden käytön lisäyksestä on tapahduttava sähköntuotannossa. tarkoittaa Ainakin keskipitkällä aikavälillä näyttää todennäköiseltä, että sähkön tuottaminen uusiutuvista energialähteistä saattaa olla kalliimpaa kuin sen tuottaminen kilpailevia polttoaineita käyttäen. Uusiutuvia energialähteitä edistävät järjestelmät ovat siten tarpeellisia. 4 Katso alaviite 3 5 KOM(9S) 682, 13. joulukuuta 1995, "Euroopan unionin energiapolitiikka". - 2- Tällä hetkellä sähkön tuottaminen uusiutuvista energialähteistä vaikuttaa kalliimmalta kuin sen tuottaminen kilpailevista polttoaineista, koska huomioon ei ole otettu uusiutuvien energialähteiden ympäristöhyötyjä eikä kilpaileville polttoaineille myönnettyä tukea. Tästä syystä on luotava toimintamalleja, joissa nämä tekijät otetaan huomioon ja joilla edistetään uusiutuvien energialähteiden käyttöä. Jäsenvaltiot ovat ehdottaneet tai ottaneet jo käyttöön useita erilaisia järjestelmiä uusiutuvien energialähteiden käytön lisäämiseksi. Näihin järjestelmiin sisältyvät muun muassa tuottajahintojen takaaminen, verohelpotukset ja suora tuki jokaista tuotettua kilowattituntia kohti. Yhteisten sääntöjen puuttuminen ei vääristä jäsenvaltioiden välistä sähkökauppaa sellaisilla markkinoilla, jotka eivät ole vapaita ja joilla sähköä myydään vakioasiakkaille, jotka eivät voi ostaa sähköä muulta toimittajalta, sillä tällainen kauppa on rajallista ja tiukasti säänneltyä. sähkömarkkinoilla jopa ainoastaan osittain vapautetuilla Vapautetuilla markkinoilla tarvitaan kuitenkin joitain uusiutuvien energialähteiden kohtelua koskevia yhdenmukaisia sääntöjä. Tämä koordinaation tarve käy ilmi seuraavista kahdesta kysymyksestä, joita on käsiteltävä tässä yhteydessä: tai Ensinnäkin erilaisten tukijärjestelmien käyttö johtaa uusiutuvilla energialähteillä tuotetun sähkön kaupan vääristymiin. Oletetaan esimerkiksi, että maa X maksaa merkittävää valtiontukea uusiutuvia energialähteitä hyödyntävän sähkön tuottajille, mutta maa Y käyttää vihreiden sertifikaattien järjestelmää. Jos maa Y antaa maan X tuottajille oikeuden laskea liikkeelle ja myydä vihreitä sertifikaatteja maassa Y, tuottajat voivat saada kaksinkertaista tukea. Toisaalta maan Y tuottajat, jotka myyvät sähköä maassa X, eivät saisi minkäänlaista tukea. Tällaisen tilanteen syntymisen ehkäisemiseksi voidaan ainakin teoriassa ottaa käyttöön erilaisia mekanismeja. Liian byrokraattisia ja monimutkaisia ja kaikkien jäsenvaltioiden tukijärjestelmiä koskevia mekanismeja olisi kuitenkin vältettävä, koska niihin liittyvät kustannukset voivat olla hyvin korkeat. Yksinkertaisempi lähestymistapa olisi suotavampi. osuus energialähteiden energialähteisiin perustuva Toisaalta jos tuen taso vaihtelee huomattavasti eri jäsenvaltioissa, tämä voi johtaa yleisempiin kaupan ja kilpailun vääristymiin. Ainakin keskipitkällä aikavälillä sähköntuotanto on kalliimpaa kuin uusiutuviin (fossiiliset polttoaineet/ydinvoima) perustuva "tavanomaisiin" energialähteisiin tuotanto. kotimaisesta uusiutuvien Jos kokonaissähköntuotannosta on merkittävä, saattavat jäsenvaltion keskimääräiset sähköntuotantokustannukset nousta huomattavasti verrattuna naapurimaahan, jolla ei ole kehittynyttä uusiutuvia energialähteitä koskevaa politiikkaa, tai verrattuna fossiilisia polttoaineita käyttävään itsenäiseen sähköntuottajaan. Jolleivät kaikki asiakkaat, olivat he sitten vaatimukset täyttäviä tai eivät, osallistuisi uusiutuvia energialähteitä koskevan politiikan rahoittamiseen tietyssä jäsenvaltiossa, jättäisivät vaatimukset lisän" maksamatta, jos heillä olisi siihen mahdollisuus, ja ostaisivat sen sijaan sähkönsä ulkomailta tai itsenäisiltä sähköntuottajilta. Tämä johtaisi asiakaskannan laskuun ja uusiutuvien energialähteiden asiakaskohtaisten lisäkustannusten nousuun, mikä nostaisi kotimaisia hintoja. Tämä puolestaan saisi myös vaatimukset täyttävät asiakkaat, joiden hintajousto on vähäinen, etsimään toimittajia muualta. Markkinat vääristyisivät näin itseään ruokkivan kierteen vaikutuksesta, mikä pakottaisi yhä tämän "uusiutuvien energialähteiden täyttävät asiakkaat 3- useampia vaatimukset täyttäviä asiakkaita pois kotimaisesta järjestelmästä, ei siksi, että tavanomainen sähköntuotanto olisi tehotonta tai kilpailukyvytöntä, vaan merkittävän uusiutuvia energialähteitä suosivan politiikan takia. On selvää, että tällaisen vaikutuksen todennäköisyys ja/tai laajuus riippuu useista tekijöistä, kuten uusiutuvien energialähteiden ylimääräisistä kustannuksista ja uusiutuvien energialähteiden ostojen osuudesta kokonaisostoista. Ongelmana onkin, kuinka taata uusiutuvia energialähteitä hyödyntävän teknologian käyttöönotto ja kehittäminen sähkön yhtenäismarkkinoilla. Vaatimukset täyttävien asiakkaiden mahdollisuus ostaa sähköä koko unionin alueelta nostaa esiin kaksi kysymystä. Ensimmäinen kysymys koskee mekanismeja, jotka on otettu käyttöön uusiutuvien energialähteiden ostojen ja rahoituksen varmistamiseksi, ja toinen, ensimmäiseen kysymykseen liittyvä kysymys niiden asiakkaiden mahdollisuutta ostaa sähköä ulkomailta, joilla on velvollisuus ostaa tarvitsemastaan sähköstä uusiutuvista energialähteistä (tuonti ja vienti). tietty osa HI. MEKANISMIT UUSIUTUVIEN ENERGIALÄHTEIDEN OSTOJEN JA RAHOITUKSEN VARMISTAMISEKSI Näitä järjestelmiä tarkasteltaessa on tutkittava ensin direktiiviin sisältyviä säännöksiä, toiseksi jäsenvaltioiden tasolla toteutettuja lopuksi tällaisten järjestelmien yhteensopivuutta direktiivin ja yhteisön lainsäädännön kanssa. toimenpiteitä ja 1. Direktiivi Direktiivissä mainitaan ainoastaan yksi mekanismi, jolla suositaan uusiutuviin energialähteisiin perustuvan sähkön käyttöä (8 artiklan 3 kohta): "Jäsenvaltio voi vaatia verkko-operaattoria antamaan sähköntuotantolaitosten ajojärjestyksessä etusijan niille sähköntuotantolaitoksille, jotka käyttävät uusiutuvia energialähteitä tai jätettä tai tuottavat yhdistetysti sekä lämpöä että sähköä". Tämä on poikkeus 8 artiklan 2 kohdan mukaisesta perussäännöstä, jonka mukaan tavallisissa olosuhteissa "sähköntuotantolaitosten ajojärjestys ja liitosyksiköiden käyttö on määriteltävä sellaisin puolueettomin perustein (. , joissa) on otettava huomioon käytettävissä olevista sähköntuotantolaitoksista tai liitosyksiköiden kautta tapahtuvista siirroista saatavan sähkön taloudellinen arvojärjestys. ". Tätä mekanismia käyttivät itse asiassa useimmat jäsenvaltiot ennen markkinoiden vapauttamista: siirtoverkon operaattori ostaa uusiutuviin energialähteisiin perustuvaa sähköä (yleensä edullisella hinnalla) ja siirtää sen vakioasiakkailleen jakaen syntyvät kulut kaikkien vakioasiakkaiden kesken. Olisi kuitenkin huomattava, että direktiivissä rajoitutaan etusijan antamiseen ajojärjestyksessä. Se ei kata järjestelmiä, joiden avulla annetaan välitöntä tai välillistä tukea uusiutuville energialähteille, eikä se itsessään anna jäsenvaltioille oikeutta valtuuttaa siirtoverkon operaattori velvoittamaan vaatimukset täyttävät asiakkaat - 4- ostamaan "oma osuutensa" uusiutuvista energialähteistä saatavasta sähköstä joko suoraan tai asettamalla veroja tai antamalla "vihreitä sertifikaatteja". Todellisuudessa direktiivissä säädetyn mekanismin käytännön hyöty on varsin rajallinen jäsenvaltioiden kehittäessä tai pitäessä voimassa merkittävää uusiutuvien energialähteiden edistämistä koskevaa politiikkaa, sillä direktiivissä ei nimenomaisesti hyväksytä tarvittavia lisätoimenpiteitä. Jos siis jäsenvaltiot haluavat tukea uusiutuvia energialähteitä laajemmin kuin mitä etusijan antaminen ajojärjestyksessä mahdollistaa, niiden on sovellettava kahta muuta direktiivin säännöstä, eli 3 artiklan 2 kohtaa, joka koskee julkisiin palveluihin ja koskee ympäristöalaan siirtymäkausijärjestelyjä. Jäsenvaltioiden ilmoitettua tällaisista järjestelyistä komissio tutkii, ovatko ne dkektiivin mukaisia. Tätä kysymystä käsitellään tarkemmin jäljempänä 3. 2 kohdassa. velvollisuuksia, artiklaa, liittyviä joka 24 ja 2. Jäsenvaltioissa kehitettyjä järjestelmiä Jäsenvaltiot ovat etsineet erilaisia ratkaisuja tähän kysymykseen. EU:n alueella on otettu käyttöön erilaisia järjestelmiä tai mitä suunnitellaan parhaillaan jäsenvaltioissa. Olisi huomattava, että eräitä jäljempänä mainittuja tekijöitä käytetään (tai voidaan käyttää) yhdessä toistensa kanssa. Järjestelmiä tai järjestelmien osia on kahta perustajia: tukijärjestelmiä, joiden tarkoituksena on kattaa järjestelmästä aiheutuvat kustannukset sekä järjestelmiä, joiden tarkoituksena on tuen rahoittaminen. 2. 1 Tukijärjestelmät Erilaisia tukijärjestelmiä on monenlaisia, esimerkiksi seuraavat: - taattu ostovelvoite taattuun hintaan, usein säästettyjen kustannusten perusteella tai säädösperusteisen laskelman perusteella, jonka avulla määritetään uusiutuvia saavuttamiseksi energialähteitä käyttävän vaadittava tuki sähköntuotannon halutun tason - erityisesti energia- ja C02-verojen helpotukset, mutta myös muut verohelpotukset - tuki tuotettua kilowattituntia kohti - muut tuet kuten T&K-tuki, pääomasijoitukset jne. Näitä tukia voidaan myöntää joko jäsenvaltion tai yhteisön tasolla. 2. 2 Tukijärjestelmiä rahoittavat tai täydentävät järjestelmät Myös näistä järjestelmistä on kehitetty tai kehitetään parhaillaan erilaisia muunnelmia: - Kaikkia jonkin jäsenvaltion sähkönkuluttajia koskeva vero, jota kutsutaan "uusiutuvista energialähteistä saatavan sähkön" veroksi, "vihreäksi" veroksi tai "ei-fossiilisten polttoaineiden" veroksi. Kaikkien kuluttajien on maksettava vero riippumatta siitä, ostavatko he sähkön kyseisestä jäsenvaltiosta (katso kuitenkin jäljempänä, tuonti ja vienti). Vero voi olla kiinteä maksu jokaista kulutettua kilowattituntia kohden tai siirtotariffiin lisätty erillinen, avoin maksu. Kyseinen jäsenvaltio määrää veron suuruuden, joka vaihtelee riippuen siitä tuen tasosta, jonka jäsenvaltio katsoo olevan tarpeellinen uusiutuvia energialähteitä käyttävän sähköntuotannon vaadittavan tason saavuttamiseksi. - "Vihreiden sertifikaattien" järjestelmä on ostettava x prosenttia Tässä järjestelmässä jäsenvaltio yksinkertaisesti päättää, kuinka paljon sen sähköjärjestelmässä halutaan tuottaa (tai kuluttaa - katso jäljempänä, tuonti ja vienti) uusiutuvista energialähteistä saatavaa sähköä. Tämän jälkeen kaikkien kuluttajien uusiutuvista energialähteistä. Koska "vihreää" sähköä on mahdotonta erottaa "tavanomaisesta", kaikille kuluttajille ei tietenkään voida toimittaa juuri x prosenttia uusiutuvista energialähteistä tuotettua sähköä. Tämän vuoksi kuluttajien on ostettava "vihreitä sertifikaatteja", jotka vastaavat tätä x prosenttia niiden kokonaissähköntarpeesta. Vihreitä sertifikaatteja antavat uusiutuvia energialähteitä käyttävät sähköntuottajat jäsenvaltion viranomaisten valvonnassa. Kotitalouksien osalta sertifikaatteja ostavat niille sähköä toimittavat sähkölaitokset. sähköntarpeestaan Käytännössä uusiutuvia energialähteitä hyödyntävän sähköntuottajat myyvät sähköä siirtoverkon operaattorille markkinahintaan. Uusiutuvista energialähteistä saatavan sähkön tuottamisesta aiheutuvat ylimääräiset kulut katetaan hinnalla, jonka kaikki täyttävät kuluttajat kuin vakioasiakkaatkin, maksavat vihreistä sertifikaateista. Näin vihreille sertifikaateille sähkön kehittyy markkinahinnan ja uusiutuviin energialähteisiin perustuvan sähköntuotannon (keskimääräisten) kustannusten välisen erotuksen pohjalta. loppukäyttäjät, niin vaatimukset sertifikaatit hinnoitellaan jälkimarkkinat, joilla vihreät - Uusiutuvien energialähteiden rahastoon suoritettavat korvansmaksiit Jakeluyhtiöiden toimittamasta sähköstä x prosenttia on oltava uusiutuviin energialähteisiin perustuvaa sähköä. Jos tätä velvoitetta ei täytetä, niiden on suoritettava korvausmaksu uusiutuvien energialähteiden rahastoon. Rahastoa käytetään valikoiden investointitukien myöntämiseen esimerkiksi uusiutuvia energialähteitä käyttäville laitoksille järjestettävien tarjouskilpailujen perusteella. - Ostovervollisuus saattaa olla velvollisuus ostaa "oma osuutensa" Jäsenvaltion kuluttajilla uusiutuvista energialähteistä tuotetusta sähköstä, joka siirtoverkon operaattorin on hankittava valtion päätöksen mukaisesti. Kuluttajilla olisi velvollisuus ostaa osuutensa markkinahinnan ylittävään hintaan, jossa huomioidaan uusiutuvia energialähteitä käyttävän sähköntuotannon ylimääräiset kustannukset. Tämä erä laskutettaisiin erikseen, jotta ylimääräisten kustannusten osuus olisi selvä. - Muut kuin rahoitustoimenpiteet - 6- täyttävien Siirtoverkon operaattorilla on mahdollisuus kieltää vaatimukset asiakkaiden pääsy verkkoon kolmannen osapuolen verkkoon pääsyä tai siirtoa varten, toimittaa kuluttajille uusiutuvista energialähteistä tuotettua sähköä, jonka sen on täytynyt ostaa valtion asettamien vaatimusten mukaisesti. jos operaattorin olisi vaikea 3. Eri lähestymistapojen tarkastelu: yhteensopivuus yhteisön lainsäädännön kanssa siltä kannalta, kuinka hyvin ne Jäsenvaltioiden käyttämiä järjestelmiä on tarkasteltava sekä valtiontukien kannalta että sekä perustamissopimuksen ja erityisesti sen ympäristöä koskevien määräysten kanssa. Yhteisen kehyksen luominen tukijärjestelmille olisi huomattava edistysaskel, sillä se selkeyttäisi jäsenvaltioiden liikkumavaran tässä asiassa ja vähentäisi vääristäviä vaikutuksia. Tämä antaisi jäsenvaltioille mahdollisuuden edistää tehol&aammin uusiutuvien energialähteiden käyttöä. sopivat yhteen dkekthvin 3. 1 Valtiontuki Valtiontukea käsitellään eri yhteydessä kuin yhteensopivuutta dkelrtiivin ja niiden perustamissopimuksen artiklojen kanssa, joihin direktiivi perustuu. Tätä kysymystä ei ehdoteta käsiteltävän tämän tarkastelun yhteydessä. Voidaan kuitenkin todeta, että komissio on tähän mennessä suhtautunut myönteisesti uusiutuvia energialähteitä käyttävälle tuotannolle annettuun tukeen, jota se on käsitellyt ympäristösyiden vuoksi myönnettävästä valtiontuesta annettujen yhteisön suuntaviivojen 2. 3 kohdan mukaisesti6. Tätä lähestymistapaa noudatetaan jatkossakin ottamalla kuitenkin huomioon tarve perustaa ja vakiinnuttaa sähkön sisämarkkinat. 3. 2 Yhteensopivuus direktiivin ja EU:n lainsäädännön kanssa Direktiivi kattaa sen 8 artiklan 3 kohdan mukaan ainoastaan etusijan antamisen ajojärjestyksessä verkko-operaattoritasolla niille sähköntuotantolaitoksille, jotka käyttävät uusiutuvia energialähteitä. Direktiivi ei varsinaisesti kata yhtään edellä mainituista järjestelmistä. Näissä oloissa voidaan soveltaa direktiivin kahta muuta säännöstä eli 3 artiklan 2 kohtaa (julkisiin/ympäristöalan palveluihin liittyvät velvollisuudet) ja teoriassa 24 artiklaa (siirtymäkausijärjestelyt). Edellä mainittujen toimenpiteiden yhteensopivuutta direktirvin kanssa on tutkittava näiden säännösten perusteella, jotka on puolestaan nähtävä suhteessa yhteisön uusiutuvien energialähteiden käyttöä edistävään aktiiviseen politiikkaan siten kuin se on hahmoteltu äskettäin julkaistussa valkoisessa kirjassa. On kuitenkin esitetty, että tässä yhteydessä käyttöönotettuja järjestelmiä on tutkittava 3 artiklan 2 kohdan säännösten valossa, jotka koskevat ympäristöalan palveluihin liittyviä velvollisuuksia. Siirtymäkausijärjestelyt, joista lähes kaikkia 6 Katso yhteisön suuntaviivat ympäristösyiden vuoksi myönnettävästä valtiontuesta (EYVL C 72, 10 3. 1994. s. 3Y - 7- säädetään 24 artiklassa, ovat väliaikaisia tukijärjestelmiä, joiden soveltaminen päättyy tietyn ajan kuluttua, eivätkä ne siten näytä sopivan uusiutuville energialähteille. Uusiutuvia energialähteitä koskevien järjestelmienhän on nimenomaan tarkoitus toimia myös tulevaisuudessa. Tätä näkökohtaa on kuitenkin syytä tarkastella säännöllisesti uudelleen. Tutkittaessa edellä mainittujen järjestelmien yhteensopivuutta direktiivin 3 artiklan 2 kohdan kanssa on otettava huomioon periaatteet, jotka Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on vahvistanut tulkitessaan EY:n perustamissopimuksen 90 artiklaa, samoin kuin perustamissopimuksen vapaata liikkuvuutta ja kilpailua koskevat säännökset. Vaikka tässä tarkastelussa ei voidakaan käsitellä perinpohjaisesti kyseistä oikeuskäytäntöä, on selvää, että seuraavat perusperiaatteet ohjaavat komission analyysia oli kyseessä mikä tahansa edellä mainitun kaltainen ympäristöpalveluin in liittyvä velvollisuus. Ensinnäkin komissio aloittaa aina tarkastelun pohtimalla, onko kyseisen jäsenvaltion perimmäinen tavoite laillinen eli toisin sanoen sellainen, että se voi oikeuttaa poikkeamaan tavanomaisista kilpailua ja vapaata liikkuvuutta koskevista säännöistä. Tässä yhteydessä on syytä muistaa, että komissio ja tuomioistuin ovat tunnustaneet rajoittaa ympäristönsuojelun perustamissopimuksen 30 artiklan soveltamista, sekä tavoitteeksi, joka voi 85 artiklan 3 kohdan mukaisesti oikeuttaa poikkeuksellisesti kilpailua rajoittavan sopimuksen tekemisen7. Voidaan siis yleisesti päätellä, että kyseiset järjestelmät läpäisevät tämän ensimmäisen testin. vaatimukseksi, pakolliseksi saattaa joka asettamien tavoitteiden jäsenvaltioiden Toiseksi komissio tutkii, ovatko kyseiset toimenpiteet kohtuullisia ja oikeassa saavuttamiseksi. Kutakin suhteessa järjestelmää on tietenkin tutkittava omana tapauksenaan. On kuitenkin selvää, että tätä kysymystä harkittaessa on tutkia yksi perustavaa samanaikaisesti muita vastaavia tavoitteet. Tarkasteltaessa sitä, onko jokin järjestelmä oikein suhteutettu, on tutkittava onko olemassa vaihtoehtoja, jotka ovat vähemmän haitallisia jäsenvaltioiden välisen kilpailun ja kaupan kannalta, mutta jotka yhtä kaikki täyttävät kyseiset tavoitteet. laatua oleva tekijä järjestelmiä, samat joilla on Tarkastelun tämän osuuden merkitys on tietenkin rajallinen tällä hetkellä, sillä erilaiset järjestelmät ovat joko aivan uusia tai vasta kehitteillä. Kun ne on otettu käyttöön, analyysin tästä osuudesta tulee entistä tärkeämpi. Lopuksi vielä yksi huolellista tarkastelua vaativa näkökohta veroilla rahoitettujen järjestelmien yhteydessä on kysymys siitä, millä tasolla vero pitäisi periä. Tällainen vero voidaan periä joko tuotanto-, siirto- tai kulutustasolla. Veron periminen kulutustasolla on yleisintä. Vaikka komissio ei ole esittänyt lopullista kantaansa eri lähestymistapojen ansioista, näyttää siltä, että veron perimiseen kuhittajatasolla liittyy useita merkittäviä etuja. Tällöin vero on suoraan verrannollinen kulutetun sähkön määrään ja sen määräytyminen on erittäin selkeää. Veron perimisestä siirtotasolla aiheutuisi monia vaikeuksia. Ensinnäkin maksut eivät olisi suorassa suhteessa Katso 22. kilpailukertomus I, kohta 77. 8- kulutetun sähkön määrään (koska sähkön kulkeman matkan ja kulutetun määrän välinen suhde ei ole vakio). Tämä koskee erityisesti omavaraista tuotantoa, joka ei kulje verkon kautta. Toisaalta vero vaikeuttaisi yhteisön sähkökauppaa. Tämä vaikeus kasvaisi rajan yli tapahtuvassa sähkökaupassa, sillä silloin perittäisiin kahta "siirtoveroa". Tilanne on vielä huonompi sähkön kauttakulkutapauksissa. Nämä vaikeudet on otettu huomioon myös komission ehdotuksessa direktiiviksi energiatuotteiden verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta (johon viitattiin I osassa). Ehdotuksessa suositellaan pikemminkin sähkön kulutuksen kuin sen tuotannon verottamista. Ehdotuksessa säädetään myös uusiutuvia energialähteitä käyttäen tapahtuvan energiantuotannon verotuesta. Erisuuruiset verot tai niiden erilaiset perintätavat saattavat myös johtaa kaupan vääristymiin. On myös huomattava, että uusiutuvista energialähteistä tuotettua sähkö tukevilla kansallisilla järjestelmillä on kilpailua vääristäviä vaikutuksia. Tästä syystä komissio voi hyväksyä tällaisia järjestelmiä ainoastaan tilapäisinä järjestelyinä. Tällaisen hyväksymisen antaminen ei myöskään rajoita mahdollisuutta tarkastella kyseisiä järjestelmiä tapahtuvien muutosten johdosta. tulevaisuudessa uudelleen esimerkiksi markkinoilla Vielä eräs näkökohta vaatii huomiota tässä yhteydessä. Jo tässä vaiheessa voidaan todeta, että järjestelmät, jotka luovat kilpailua uusiutuviin energialähteisiin perustuvan sähkön tuottajien välille, vaativat vähemmän tukea ja niistä tulee todennäköisemmin täysin kilpailukykyisiä "tavanomaisesti" tuotetun sähkön kanssa. Tällaista kilpailua voidaan luoda kahdella tavalla. Valvontaviranomainen tai muu elin voi säännöllisesti tarkastaa tuen suuruuden. Tällöin tuen tasoa pyritään alentamaan siten, että se on suhteessa tekniikan kehitykseen. Tuen tasoa muutettaisiin siten säännöllisesti ja ilman erityisiä toimenpiteitä sellaisen kaavan mukaan, jossa otetaan huomioon uusiutuviin energialähteisiin perustuvan sähkön tuotantokustannusten aleneminen. Vihreiden sertifikaattien järjestelmä synnyttää jo luonteensa vuoksi kilpailua uusiutuvia sähköntuotantoon. Vihreiden sertifikaattien jälkimarkkinat määräävät uusiutuvien energialähteiden hintatason. Uudet, tehokkaammat ja alemmilla kustannuksilla toimivat sähköntuottajat tulevat markkinoille, jos ne voivat tuottaa sähköä vihreiden sertifikaattien markkinahintaa halvemmalla. energialähteitä käyttävään Kuten edellä todettiin, uusiutuvia energialähteitä käyttävien sähköntuottajien välistä kilpailua luovat järjestelmät ovat todennäköisesti kaikkein kustannustehokkaimpia ja niiden käyttöönottoa pitäisi siis kannustaa. On tietenkin liian varhaista sanoa, kumpi näistä kahdesta mekanismista - tukijärjestelmien tarkistaminen määräajoin vai vihreiden sertifikaattien järjestelmä - alentaa nopeimmin uusiutuvien energialähteiden kustannuksia. Tässä vaiheessa vaikuttaa kuitenkin siltä, että jos vihreiden se painaa uusiutuvien toimii hyvin käytännössä, sertifikaattien energialähteiden hintaa alaspäin jatkuvalla ja tehokkaalla tavalla. järjestelmä Vaikkei myöskään voida vielä sanoa, olisiko sellaisen järjestelmän käyttöönotto, johon ei sisälly minkäänlaista tehokkuuteen ja hinnan alennuksiin rohkaisevaa mekanismia, yhteensopiva sähkön sisämarkkinoita koskevan direktiivin kanssa, - 9- tässä vaiheessa kohtuulliselta olettaa, että näyttää tällaisen mekanismin sisäUyttäminen järjestelmään todennäköisimmin takaisi yhteensopivuuden soveltuvien EU:n sääntöjen kanssa. IV. VIENTI JA TUONTI tuotetun sähkön järjestelmät nostavat esiin kysymyksen uusiutuvista Kaikki edellä mainitut tuonnista ja viennistä. Esimerkiksi vihreitä energialähteistä sertifikaatteja voivat antaa kyseisen valtion ulkopuolella toimivat uusiutuvia energialähteitä käyttävät sähköntuottajat. Kotimaiset yhtiöt, joilla on velvollisuus maksaa erityistä veroa tai joita koskee ostovelvoite, voidaan vapauttaa tästä verosta, jos ne osoittavat, että niiden tuonti on peräisin tuottajilta, jotka käyttävät vähintään yhtä paljon uusiutuvia energialähteitä kuin mitä kotimaisessa lainsäädännössä vaaditaan. Vaikka eräät hallinnolliset toimenpiteet olisivat tarpeen uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön ostovervoitteen kiertämisen estämiseksi, olisi mahdollista sallia kyseisten velvoitteiden täyttäminen tuonnin avulla. Päätös sallia tai olla sallimatta tuonti velvoitteiden täyttämiseksi ei kuitenkaan ole tuotettavan sähkön kustannukset yksinkertainen. Uusiutuvista energialähteistä vaihtelevat maantieteellisestä alueesta riippuen. Tämä koskee erityisesti suuria vesivoimaloita, joiden rajakustannukset ovat hyvin alhaiset kesäkuukausina. Näissä olosuhteissa ainakin eräissä maissa vielä määrittämätön osa uusiutuvista energialähteistä saatavasta energiasta, josta kyseisen maan kansalaiset maksaisivat korkeampina hintoina, saataisiin ajan mittaan ulkomailta. Uusiutuvia energialähteitä käyttävän tuotannon välitön hyöty (vähentyneet C02-, S02- ja NOx-päästöt) saavutettaisiin siten ulkomailla (vaikka erityisesti C02-päästöjen vähenemisestä saatava varsinainen hyöty ei rajoitu tietylle maantieteelliselle alueelle). Joka tapauksessa on epäselvää, olisiko C02-päästöjen vähenemisestä koituva hyöty laskettava maksavan maan vai tuottavan maan hyväksi, kun C02-päästöjen vähentämistä koskevia tavoitteita tarkastellaan. Toisaalta tuonnin kieltäminen olisi vastoin tavaroiden vapaata liikkuvuutta koskevia EY:n perustamissopimuksen perusmääräyksiä. Samoin EU:n energiapolitiikan kannalta olisi varsin järkevää edistää uusiutuvien energialähteiden käyttöä siellä, missä se on kustannuksiltaan tehokkainta. Huomioon olisi otettava myös aluepolitiikan tarjoamat erilaiset mahdollisuudet. Komission yksiköt eivät ole vielä päättäneet kantaansa näihin seikkoihin. V. PÄÄTELMÄT Tämän kertomuksen tarkoituksena on esittää komission alustavia näkökantoja kysymyksiin, jotka koskevat uusiutuviin energialähteisiin perustuvan sähkön kohtelua sähkön sisämarkkinoilla. Asiakirja on ensimmäinen komission valkoiseen kirjaan sähkön alalla. perustuva Valkoisessa uusiutuvien energialähteiden osuuden Usääminen 12 prosenttiin energian kokonaiskulutuksesta vuoteen 2010 mennessä. Direktiivin 25 artiklassa komissiota pyydetään liittämään toimenpide uusiutuvista energialähteistä kirjassa EU:n tavoitteeksi asetettiin yleiseksi tuotetun 10 tarvittaessa yhdenmukaistamista koskevia ehdotuksia. Erilaisten kertomukseen järjestelmien etuja ja haittoja on kuitenkin tarkasteltava yksftyiskohtaisernmin ennen kuin annetaan ehdotus uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön kohtelun yhdenmukaistamisesta. Tästä riippumatta - kuten uusiutuvia energialähteitä koskevassa valkoisessa kirjassa jo selvästi osoitettiin - on selvästi nähtävissä tarve laatia tätä alaa koskevat yhteiset todennäköisesti säännöt. Erilaisten järjestelmien rinnakkainen käyttö aiheuttaa kaupan ja kilpailun vääristymiä. Uusiutuvat energialähteet nousevat EU:ssa tulevina vuosina entistä merkittävämpään asemaan varsinkin kun otetaan huomioon Kiotossa tehdyt sitoumukset. Samalla myös mahdollinen markkinoiden vääristyminen voimistuu vastaavasti. Vaikka uusiutuviin energialähteisiin sovellettavien erilaisten tukijärjestelmien kauppaa ja kilpailua vääristävä vaikutus onkin tällä hetkellä melko rajallinen, koska uusituvilla energialähteillä tuotetun sähkön markkinaosuus on EU:ssa varsin pieni, kielteinen vaikutus tulee todennäköisesti voimistumaan huomattavasti tulevina vuosina. Näissä olosuhteissa on tarkoituksenmukaista pyrkiä määrittämään alalle yhteiset säännöt niin pian kuin mahdollista. Vaikka tällä hetkellä ei olekaan soveliasta arvioida tällaisen d^ektirvin todennäköistä sisältöä, uusiutuvia energialähteitä koskevassa valkoisessa kirjassa8 todetaan, että edellä käsiteltyjen aiheiden lisäksi: "Muita selvitettäviä kysymyksiä ovat: • millä tavalla siirtojärjestelmien operaattorien olisi otettava vastaan heille tarjottava uusiutuvista energialähteistä tuotettu sähkö, kun otetaan huomioon sähködirektiivin säädökset sähkönsiirrosta sisämarkkinoilla • millaisia suuntaviivoja ja minkälaista rahoitustapaa (verohelpotukset ym. ) olisi sovellettava uusiutuvia energialähteitä käyttävälle sähköntuottajalle maksettavan hinnan osalta, kun lähdetään siitä, että tällaisen hinnan olisi vastattava vähintään jakelijan pienjännitteisessä verkossa vastaavasti säästämän sähkön kustannuksia, joihin on lisätty uusiutuvien energialähteiden sosiaalisiin ja ympäristöhyötyihin perustuva hintalisä • minkätyyppisiä sähkön ostoja tällaiset toimenpiteet koskevat • miten vältetään auringon valoenergian, biomassan (alle 20 MWe), vesivoiman (alle 10 MWe) ja tuulivoiman avulla tuotetun sähkön joutuminen keskenään eriarvoiseen asemaan verkkoon pääsyn osalta. " Seuraava askel Komissio tutkii parhaillaan lähemmin jäsenvaltioiden ehdottamia tai käyttöönottamia järjestelmiä. Tarkemman yleiskuvan saamiseksi näistä järjestelmistä komissio aikoo käynnistää kustannus-hyöty- ja kustannustehokkuustutkimusten sarjan. Tutkimusten tarkoituksena on selvittää kunkin jäsenvaltion sekä eräiden näitä järjestelmiä käyttävien yhteisön ulkopuolisten maiden osalta seuraavia seikkoja. KOM(97) 599 lopullinen, 26. marraskuuta 1997, "Tulevaisuuden energia: Uusiutuvat energialähteet Yhteisön strategiaa ja toimintasuunnitelmaa koskeva valkoinen kirja" -11 • tuen myöntämistavan yksityiskohtainen analyysi • eri järjestelmistä kuluttajille, tuottajille ja valtiolle aiheutuvat kustannukset • C02-päästöjen vähentyminen kunkin voimassaolevan järjestelmän johdosta • kuinka tehokkaasti eri järjestelmien avulla onnistutaan edistämään uusiutuvien energialähteiden käyttöä. Tutkimusten tuloksena olisi voitava luoda yleiskatsaus eri maiden järjestelmien suhteellisesta tehokkuudesta, minkä jälkeen komissio voisi laatia säännöt uusiutuvan energian kohtelusta suhteessa sähkön sisämarkkinoista annettuun direktiiviin. Tutkimusten perusteella komission pitäisi seuraaviin kysymyksiin: loppukertomuksessa voida vastata • jäsenvaltioissa käytössä olevien erilaisten tukijärjestelmien vääristävä vaikutus sisämarkkinoilla • uusiutuviin energialähteisiin perustuvan sähkön käyttöönottoon ja kehittämiseen liittyvien erilaisten järjestelmien kustannukset • järjestelmien kustannus-hyötytehokkuus C02-päästöjen vähentymisen osalta • uusiutuvien energialähteiden aseman voimistumisen hyödyt EU:n kannalta, mukaan lukien kasvavat työllisyysmahdollisuudet, Euroopan johtoaseman ja siten vientimahdollisuuksien säilyttäminen uusiutuvien energialähteiden alalla sekä aluekehitykselle koituvat edut • haittaako tällaisten järjestelmien käyttöönotto ja kehittäminen EU:n teollisuuden kilpailukykyä; tätä analysoitaessa on selvitettävä suurimpien kauppakumppanien lähestymistapa sekä määrällisesti että laadullisesti. Tämän tarkastelun jälkeen komissio antaa ehdotuksen direktiiviksi, jossa vahvistetaan uusiutuvien energialähteiden kohtelua koskevat yhteiset säännöt. Ehdotus on tarkoitus esittää ennen vuoden 1998 loppua. Komissio on keskittynyt yhteistyöhön jäsenvaltioiden kanssa direktiivin saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä sen jälkeen, kun se tuli voimaan 19. helmikuuta 1997. Tässä yhteydessä on käynyt ilmi, että uusiutuvien energialähteiden kohtelu on etusijalla useimmissa jäsenvaltioissa. Tätä alaa kohtaan osoitettu mielenkiinto on Usääntymässä erityisesti komission äskettäin julkaisemien uusiutuvia energialähteitä koskevien vihreän ja valkoisen kirjan sekä EU:n Kiotossa tekemien sitoumusten valossa. Muita seikkoja saattaa tulla esille lähikuukausina ja -vuosina. Komission aikomuksena onkin antaa yhdenmukaistamista koskeva kertomus vuosittain. Seuraava kertomus annetaan helmikuussa 1999. -12 ISSN 1024-4492 KOM(98) 167 lopullinen ASIAKIRJAT FI 12 10 08 Luettelonumero : CB-CO-98-167-FI-C ISBN 92-78-32104-4 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg


title: 98/232/FUSP: Rådets afgørelse af 16. marts 1998 om ændring af afgørelse 94/942/FUSP om en fælles aktion vedtaget af Rådet på grundlag af artikel J.3 i traktaten om Den Europæiske Union, vedrørende kontrol med udførslen af varer med dobbelt anvendelse

eurovoc_concepts:
customs regulations
dual-use good
electronic component
export monitoring
joint action
nuclear technology

formats: html pdf print

text: 25. 3. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 92/1 (Retsakter vedtaget i henhold til afsnit V i traktaten om Den Europæiske Union) RÅDETS AFGØRELSE af 16. marts 1998 om ændring af afgørelse 94/942/FUSP om en fælles aktion vedtaget af Rådet på grundlag af artikel J. 3 i traktaten om Den Europæiske Union, vedrørende kontrol med udførslen af varer med dobbelt anvendelse (98/232/FUSP) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel J. 3, under henvisning til de overordnede retningslinjer fra Det Europæiske Råd i Lissabon den 26. og 27. juni 1992, under henvisning til afgørelse 94/942/FUSP (1), og ud fra følgende betragtning: Bilag I til afgørelse 94/942/FUSP bør ajourføres, således at der tages hensyn til udviklingen i Wassenaar-arrangementet — TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE: Artikel 1 Listen over varer med dobbelt anvendelse i bilag I til afgørelse 94/942/FUSP, som er omhandlet i afgørelsens artikel 2 samt i artikel 3, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 3381/94 af 19. december 1994 om en fællesskabsordning for kontrol med udførslen af varer med dobbelt anvendelse (2), ændres i overensstemmelse med bilaget til nærværende afgørelse. Denne afgørelse offentliggøres i Tidende. Artikel 2 Artikel 3 Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen. Den anvendes fra den tredivte dag efter dagen for offentliggørelsen. Udfærdiget i Bruxelles, den 16. marts 1998. På Rådets vegne J. CUNNINGHAM Formand (1) EFT L 367 af 31. 12. 1994, s. 8. Afgørelsen er senest ændret ved afgørelse 98/106/FUSP (EFT L 32 af 6. 2. 1998, s. 1). (2) EFT L 367 af 31. 12. 1994, s. 1. Forordningen er ændret ved forordning (EF) nr. 837/95 (EFT L 90 af 21. 4. 1995, s. 1). L 92/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 3. 98 BILAG I listen over varer med dobbelt anvendelse i bilag I til afgørelse 94/942/FUSP, senest ændret ved afgørelse 98/106/FUSP, foretages følgende ændringer: 1) Under »Definitioner af udtryk, der anvendes i dette bilag« — indsættes følgende definition mellem »Bæreplaner med variabel geometri« og »CE«: »»carbonfiberpreforms« (1): ordnet arrangement af ikke-coatede eller coatede fibre, der skal danne en ramme om en del, inden »matrix« indføres for at danne en »komposit«« — affattes definitionen af »personligt chipkort« således: »»Personligt chipkort« (5): et identifikationskort, der indeholder et mikrokredsløb, som er program- meret til en specifik anvendelse, og som ikke kan omprogrammeres af brugeren til nogen anden anvendelse. « 2) Under »Kategori 0 — nukleart materiale, faciliteter og udstyr« foretages følgende ændringer: 0C004 affattes således: »0C004 Grafit af nuklear kvalitet, dvs. grafit af en renhedsgrad på mindre end 5 ppm »borækvivalent« og med en densitet der er større end 1,5 g/cm3. Note 1: 0C004 kontrollerer ikke følgende: a) enheder af grafit med masse på under 1 kg bortset fra sådanne, der er specielt fremstillet eller forberedt på anvendelse i en atomreaktor b) grafitpulver. Note 2: I 0C004 defineres »borækvivalent« (BE) som summen af BEZ for urenheder (undtagen BE-kulstof, da kulstof ikke betragtes som en urenhed), herunder bor, hvis: BEZ (ppm) = CF × koncentrationen af elementet Z i ppm hvis CF er omdannelsesfaktoren = (cid:243) (cid:243) Z AB B AZ B og (cid:243) og (cid:243) Z er de termiske neutronoptagelsestværsnit (i barn) for henholdsvis naturligt forekommende bor og element Z; og AB og AZ er atommasserne af henholdsvis naturligt forekommende bor og element Z. « 3) Under »Kategori 2 — materialebehandling«: 2B002 Denne position udgår. 4) Under »Kategori 4 — datamater«: 4A003. b »mere end 710 millioner« ændres til »mere end 2 000 millioner«. 5) Under »Kategori 9 — fremdriftssystemer, rumfartøjer og beslægtet udstyr«: 9A003 Ingen ændring i den danske tekst. 25. 3. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 92/3 9D001 »»Software«, der kræves til« ændres til »»Software«, der er specielt designet eller ændret til«. 9D002 »»Software«, der kræves til« ændres til »»Software«, der er specielt designet eller ændret til«. 9D003 »»Software«, der kræves til« ændres til »»Software«, der er specielt designet eller ændret til«


title: 98/256/CE: Decisione del Consiglio del 16 marzo 1998 che stabilisce misure d'emergenza in materia di protezione contro l'encefalopatia spongiforme bovina, modifica la decisione 94/474/CE e abroga la decisione 96/239/CE

eurovoc_concepts:
United Kingdom
animal disease
cattle
export restriction
health risk
veterinary inspection

text: L 113/32 ‹ IT ‹ Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 15. 4. 98 (Atti per i quali la pubblicazione non (cid:138) una condizione di applicabilit(cid:133)) II CONSIGLIO DECISIONE DEL CONSIGLIO del 16 marzo 1998 stabilisce misure che contro l’encefalopatia spongiforme bovina, modifica la decisione 94/474/CE e abroga la decisione 96/239/CE di protezione d’emergenza in materia (98/256/CE) IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA, visto il trattato che istituisce la Comunit(cid:133) europea, vista la direttiva 90/425/CEE del Consiglio, del 26 giugno 1990, relativa ai controlli veterinari e zootecnici applica- bili negli scambi intracomunitari di taluni animali vivi e prodotti di origine animale, nella prospettiva della realiz- zazione del mercato interno (1), in particolare l’articolo 10, paragrafo 4, la direttiva Consiglio, del 89/662/CEE vista dell’11 dicembre 1989, relativa ai controlli veterinari applicabili agli scambi intracomunitari, nella prospettiva della realizzazione del mercato interno (2), in particolare l’articolo 9, paragrafo 4, vista la proposta della Commissione, (1) considerando che nuovi dati pubblicati nel Regno Unito hanno dato un ulteriore avallo all’ipotesi che esista un nesso tra l’esposizione all’agente dell’encefa- lopatia spongiforme bovina (BSE) e la nuova variante della malattia di Creutzfeldt-Jacob nell’uomo; che il 16 settembre 1997 il comitato consultivo britannico per le encefalopatie spongiformi (SEAC) (cid:138) giunto alla ricerche hanno fornito conclusione che recenti (1) GU L 224 del 18. 8. 1990, pag. 29. Direttiva modificata da ul- timo dalla direttiva 92/118/CEE (GU L 62 del 15. 3. 1993, pag. 49). (2) GU L 395 del 30. 12. 1989, pag. 13. Direttiva modificata da ultimo dalla direttiva 92/118/CEE. nuove e convincenti prove che l’agente della BSE (cid:138) identico a quello della nuova variante della malattia di Creutzfeldt-Jacob nell’uomo; che il 18 settembre 1997 il comitato consultivo per le sostanze patogene pericolose (ACDP) ha affermato che l’agente della BSE dovrebbe essere classificato tra gli agenti pato- geni per l’uomo; (2) considerando che, date le circostanze e quale misura d’emergenza, occorre provvisoriamente vietare la spedizione dal Regno Unito verso altri Stati membri di tutti i bovini e di tutti i prodotti consistenti inte- gralmente o parzialmente di materiali ottenuti da bovini macellati nel Regno Unito o contenenti detti materiali e tali da poter entrare nella catena alimen- tare umana o animale oppure destinati ad essere utilizzati in prodotti cosmetici, farmaceutici o medici; che, per evitare distorsioni commerciali, il medesimo divieto va applicato anche alle esportazioni verso i paesi terzi; fine di animali nella Comunit(cid:133), tutelare la salute (3) considerando che, al dell’uomo e degli la Commissione ha adottato la decisione 94/474/CE, del 27 luglio 1994, che stabilisce misure di prote- zione contro l’encefalopatia spongiforme bovina ed abroga le decisioni 89/469/CEE e 90/200/CEE (3), la decisione 92/290/CEE, del 14 maggio 1992, recante (3) GU L 194 del 29. 7. 1994, pag. 96. Decisione modificata da ultimo dalla decisione 95/287/CE (GU L 181 dell’1. 8. 1995, pag. 40). 15. 4. 98 ‹ IT ‹ Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 113/33 misure di protezione contro l’encefalopatia spongi- forma bovina (BSE) nel Regno Unito (1), la decisione 94/381/CE, del 27 giugno 1994, concernente misure di protezione per quanto riguarda l’encefalopatia spongiforme bovina e la somministrazione, con la dieta, di proteina derivata da mammiferi (2), e la deci- sione 96/449/CE, del 18 luglio 1996, relativa all’am- missione di sistemi alternativi di trattamento termico per la trasformazione di rifiuti di origine animale derivanti da ruminanti, ai fini dell’inattivazione degli agenti dell’encefalopatia spongiforme (3); (4) considerando che il Regno Unito ha adottato misure a seguito della pubblicazione di informazioni circa alcuni casi della malattia di Creutzfeldt-Jacob sul suo territorio; (5) considerando che il Regno Unito ha vietato l’uso di farine di carne e di ossa di mammiferi per l’alimenta- zione degli animali d’azienda, indipendentemente dall’origine di tali farine; che occorre precisare che non possono essere spediti dal Regno Unito le farine di carne e di ossa di mammiferi, nonch(cid:130) i mangimi per animali d’azienda e i fertilizzanti contenenti dette farine, che per loro natura potrebbero entrare nella catena alimentare animale; (6) considerando che si ritiene sia basso il rischio che encefalopatie spongiformi trasmissibili (EST) possano entrare nella catena alimentare umana o animale a seguito del consumo di proteine ottenute da carni- vori domestici; che tale rischio pu(cid:149) essere ulterior- mente ridotto prescrivendo che i carnivori domestici non siano alimentati con farine di carne e di ossa di mammiferi originarie del Regno Unito; che (cid:138) pertanto opportuno che gli alimenti per carnivori domestici prodotti nel Regno Unito ma non conte- nenti farine di carne e di ossa di mammiferi origi- narie di tale paese possano essere spediti dal terri- torio di quest’ultimo verso altri Stati membri o paesi terzi; (7) considerando che il Regno Unito ha adottato misure per la distruzione di determinati tessuti bovini; (8) considerando che la decisione 96/239/CE della Commissione, del 27 marzo 1996, relativa a misure d’emergenza in materia di protezione contro l’encefa- lopatia spongiforme bovina (4), prima di essere modi- ficata dalla decisione 96/362/CE (5), aveva vietato la (1) GU L 152 del 4. 6. 1992, pag. 37. Decisione modificata dall’at- to di adesione del 1994. (2) GU 172 del 7. 7. 1994, pag. 23. Decisione modificata dalla de- cisione 95/60/CE (GU L 55 dell’11. 3. 1995, pag. 43). (3) GU L 184 del 24. 7. 1996, pag. 43. (4) GU L 78 del 28. 3. 1996, pag. 47. (5) GU L 139 del 12. 6. 1996, pag. 17. spedizione dal Regno Unito verso altri Stati membri e paesi terzi, in particolare, di sperma bovino e di alcuni altri prodotti ottenuti da bovini macellati nel Regno Unito e che possono entrare nella catena alimentare animale o umana, nonch(cid:130) di materiali destinati ad essere utilizzati in prodotti medici, farmaceutici o cosmetici; (9) considerando che il comitato scientifico veterinario (cid:138) stato consultato il 18 aprile 1996 e il 26 aprile 1996; che in base al parere espresso da tale comitato, lo sperma bovino non presenta pericoli per la salute degli animali con riguardo alla BSE; (10) considerando che il comitato scientifico di cosmeto- logia (cid:138) consultato l’11 aprile 1996 sulla sicurezza di alcuni prodotti di origine bovina; che il comitato di collegamento delle associazioni europee dell’industria della profumeria e della cosmesi (Colipa) ha racco- mandato ai propri membri di non utilizzare materiali di base ottenuti da bovini del Regno Unito; che tale comitato ha dichiarato che i propri membri seguono tale raccomandazione; che la ventesima direttiva 97/1/CE della Commissione, del 10 gennaio 1997, recante adeguamento al progresso tecnico degli alle- gati II, III, VI e VII della direttiva 76/768/CEE del Consiglio concernente il ravvicinamento delle legi- relative ai prodotti slazioni degli Stati membri cosmetici (6), ha temporaneamente vietato di immet- tere sul mercato prodotti cosmetici contenenti taluni tessuti e fluidi; (11) considerando che il comitato scientifico dell’alimen- tazione umana (cid:138) stato consultato il 15 aprile 1996 sulla sicurezza di alcuni prodotti di origine bovina; (12) considerando che il comitato per le specialit(cid:133) farma- ceutiche (cid:138) stato consultato il 16 aprile 1996; che sono gi(cid:133) state adottate misure relative alle fonti del materiale e al suo trattamento nel settore farmaceu- tico; che tutte le specialit(cid:133) farmaceutiche sono sotto- poste, prima dell’immissione sul mercato, ad un procedimento di approvazione nel cui ambito viene valutato il trattamento di tutte le materie prime; che, su richiesta dell’Agenzia europea di valutazione dei medicinali, tutti i titolari di un’autorizzazione comu- nitaria di immissione sul mercato, o i richiedenti che hanno ottenuto il parere favorevole del comitato per le specialit(cid:133) medicinali o del comitato per i medici- nali veterinari, hanno confermato che i prodotti in questione non contengono tessuti bovini originari del Regno Unito; (6) GU L 16 del 18. 1. 1997, pag. 85. L 113/34 ‹ IT ‹ Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 15. 4. 98 (13) considerando che successivamente sono state rese disponibili informazioni supplementari per consen- tire una valutazione pi(cid:151) completa dei rischi; che su tale base, il 26 aprile 1996 il comitato scientifico veterinario ha concluso che la scelta di fonti adeguate dei materiali di origine bovina utilizzati e l’applica- zione di norme minime di lavorazione che siano risultate efficaci per inattivare l’agente della BSE offrono assieme buone garanzie sulla sicurezza di questi materiali a fini alimentari o cosmetici; che, di conseguenza, il comitato scientifico veterinario ha raccomandato parametri di sicurezza per l’elabora- zione di questi materiali, che sono pertanto conside- rati sicuri; prime ottenute da bovini; che tali condizioni non sono state rispettate e che le spedizioni non sono state autorizzate; che tuttavia, per regolarizzare la situazione in attesa di nuove conoscenze ed opinioni scientifiche, (cid:138) opportuno revocare la possibilit(cid:133) di spedire gelatina prodotta con materie prime ottenute da bovini macellati nel Regno Unito (cid:138) destinata ad usi alimentari, mangimistici, cosmetici, medici e farmaceutici; che tale orientamento (cid:138) conforme al parere del comitato scientifico pluridisciplinare del 3 aprile 1997, secondo il quale nessun prodotto pu(cid:149) essere considerato sicuro se il materiale di base utiliz- zato per la produzione della gelatina (cid:138) potenzial- mente infettivo; (14) considerando che la Commissione ha conseguente- mente ritenuto che alcuni prodotti, quali la gelatina e il sego, fossero sicuri; (15) considerando che il Regno Unito ha introdotto nel 1988 una norma che prevedeva la completa distru- zione degli animali colpiti da BSE; che il Consiglio, nella riunione del 1o, 2 e 3 aprile 1996, ha concluso che i bovini di et(cid:133) superiore ai 30 mesi non possono entrare nella catena alimentare umana o animale n(cid:130) essere utilizzati in prodotti farmaceutici o cosmetici; che tali animali non dovrebbero essere utilizzati come materiale di base per alcuni prodotti di origine bovina; (16) considerando inoltre che alcuni tessuti bovini non dovrebbero essere utilizzati come materiale di base per i prodotti suddetti; (17) considerando che la decisione 96/362/CE ha modifi- cato la decisione 96/239/CE al fine di introdurre deroghe al divieto per alcuni prodotti quali gelatina, sego e sperma bovino; (18) considerando che, nel corso della riunione del 17 luglio 1996, il comitato scientifico veterinario ha approvato la relazione del 26 giugno 1996 del sotto- gruppo per la BSE, nella quale si raccomandava un riesame della valutazione del rischio relativa alla gela- tina, definita il 26 aprile 1996 dallo stesso comitato scientifico veterinario, tenendo conto delle incertezze riguardanti l’inattivazione dell’agente della BSE e prendendo in debita considerazione quanto prescritto dalla decisione 96/362/CE; (20) considerando che (cid:138) opportuno consentire al Regno spedire dal proprio territorio, purch(cid:130) Unito di adeguatamente etichettati, gelatina e difosfato di calcio destinati a usi tecnici e prodotti con materie prime ottenute da bovini macellati nel Regno Unito; (21) considerando che (cid:138) anche opportuno consentire al Regno Unito di spedire dal proprio territorio gelatina prodotta con materie prime ottenute da bovini non macellati nel Regno Unito; che tale Stato membro ha introdotto un sistema che consente di rintracciare la gelatina in questione, in modo da garantire la possi- bilit(cid:133) di determinare l’origine delle materie prime; che la normativa comunitaria deve essere integrata con la formale introduzione di un sistema di rintrac- ciamento; che tale sistema deve essere introdotto per altri prodotti cui non si applica il divieto generale; che va altres(cid:141) introdotto un sistema di etichettatura; (22) considerando che occorre precisare che i prodotti ottenuti da bovini non macellati nel Regno Unito devono provenire da stabilimenti autorizzati, sotto- posti a controllo veterinario ufficiale e dotati di un sistema che garantisca la possibilit(cid:133) di risalire all’ori- gine delle materie prime; che la spedizione di tali prodotti dal Regno Unito pu(cid:149) comunque aver luogo immediatamente, della Commissione; ispezione previa senza (23) considerando che (cid:138) necessario prevedere adeguate garanzie per le spedizioni dal Regno Unito di taluni prodotti ottenuti da bovini non macellati nel Regno Unito; (19) considerando che la decisione 96/362/CE ha stabilito alcune prescrizioni fondamentali che devono essere osservate prima che il Regno Unito possa spedire dal proprio territorio gelatina prodotta con materie (24) considerando che un sistema affidabile di controlli applicato nell’intera Comunit(cid:133) costituisce una condi- zione essenziale per un corretto funzionamento del mercato delle carni bovine; che da indagini condotte dall’Unit(cid:133) di coordinamento della lotta antifrodi 15. 4. 98 ‹ IT ‹ Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 113/35 (UCLAF) e dall’Ufficio alimentare e veterinario della Commissione sono emerse carenze nei controlli uffi- ciali della produzione, nel Regno Unito, di carni bovine destinate a venir spedite verso altri Stati membri o paesi terzi; che il sistema di controlli vete- rinari dev’essere dunque potenziato per prevenire le frodi; (25) considerando che tutte le partite commerciali di carni bovine fresche che entrano nel territorio del Regno Unito, lo attraversano o da esso provengono devono essere sottoposte a controlli pi(cid:151) rigorosi; che (cid:138) opportuno stabilire che spetta all’autorit(cid:133) compe- tente apporre e rimuovere i sigilli da tali partite, che esse devono essere scortate da certificati veterinari e che, per gli scambi intracomunitari, la spedizione di una partita deve essere ufficialmente notificata tramite la rete Animo, di cui alla decisione 91/398/ CEE della Commissione, del 19 luglio 1991, relativa ad una rete informatizzata di collegamento tra auto- rit(cid:133) veterinarie (Animo) (1), o mediante telecopia; (26) considerando che dev’essere potenziata anche la vigi- lanza veterinaria sulla lavorazione delle carni ottenute da bovini non macellati nel Regno Unito; (27) considerando che il 25 febbraio 1997 il Regno Unito ha presentato alla Commissione una prima proposta di un «programma per l’esportazione da allevamenti certificati» («Export Certified Herds Scheme»); che nella riunione dell’11 giugno 1997 il comitato scien- tifico veterinario ha stimato inadeguata tale proposta; che il 1o luglio 1997 il Regno Unito ha presentato una proposta modificata; che il 17 settembre 1997 il comitato scientifico veterinario si (cid:138) pronunciato su tale proposta modificata, segnalando che il principale ostacolo all’approvazione del programma per l’intero territorio del Regno Unito era rappresentato dalla mancanza di un sistema informatico globale che, abbinato ad una base di dati, consentisse di seguire gli spostamenti dei bovini vivi in Gran Bretagna, mentre un sistema adeguato sembrava esistere in Irlanda del Nord; che lo stesso comitato ha inoltre indicato come, su richiesta dei competenti servizi della Commissione, alcuni aspetti marginali del programma avrebbero potuto subire piccole modi- fiche per garantire l’osservanza delle prescrizioni in materia di certificazione e controllo; che dal 3 al 7 novembre 1997 l’Ufficio alimentare e veterinario ha effettuato un’ispezione di fattibilit(cid:133) in Irlanda del Nord; che il Regno Unito ha accettato di introdurre nuovi miglioramenti, consoni con le raccoman- formulate a seguito dell’ispezione; che (cid:138) dazioni quindi opportuno revocare parzialmente il divieto di (1) GU L 221 del 9. 8. 1991, pag. 30. spedizione di prodotti ottenuti da bovini macellati in Irlanda del Nord; (28) considerando le che ispezioni effettuate dalla Commissione hanno dimostrato che in Irlanda del Nord i controlli sono pi(cid:151) efficaci; che (cid:138) quindi opportuno procedere per gradi, iniziando con la revoca dei divieti relativi alla spedizione di prodotti ottenuti da bovini macellati, sezionati, trasformati ed immagazzinati presso stabilimenti ubicati in Irlanda del Nord ed utilizzati esclusivamente per prodotti destinati a venir spediti verso altri Stati membri o paesi terzi; che i passi successivi potranno prevedere la revoca del divieto riguardante la trasformazione in Gran Bretagna di carni idonee provenienti dall’Ir- landa del Nord, fermo restando il rispetto di condi- zioni da definire in un momento successivo; che la Commissione inizier(cid:133) immediatamente a valutare, assieme alle autorit(cid:133) del Regno Unito, i mezzi e le condizioni per rendere meno restrittive le prescri- zioni di cui trattasi; (29) considerando che, per prevenire frodi, le carni otte- nute da bovini macellati nel Regno Unito devono recare, oltre al bollo sanitario di cui all’articolo 3, paragrafo 1, punto A, lettera e) della direttiva 64/433/ CEE del Consiglio, del 26 giugno 1964, relativa alle condizioni sanitarie per la produzione e l’immissione sul mercato di carni fresche (2), un bollo distinto che non possa essere confuso con il bollo sanitario comu- nitario; (30) considerando che gran parte delle disposizioni della decisione 94/474/CE non sono pi(cid:151) conformi al comitato scientifico veterinario del parere del 17 settembre 1997 e che devono pertanto essere soppresse; (31) considerando che a norma della decisione 96/239/CE il Regno Unito (cid:138) tenuto a trasmettere un rapporto sulla situazione della BSE ogni due settimane; che tale periodo (cid:138) risultato troppo breve e deve essere portato a un mese; (32) considerando che la Commissione deve continuare ad eseguire ispezioni comunitarie nel Regno Unito per verificare l’applicazione delle misure di cui alla presente decisione; (33) considerando che quanto precede comporta una rielaborazione della decisione 96/239/CE; che a fini di chiarezza detta decisione deve essere abrogata; (34) considerando che la presente decisione sar(cid:133) riesami- nata sulla base di nuovi dati scientifici; (2) GU L 121 del 29. 7. 1964, pag. 2012/64. Direttiva modificata da ultimo dalla direttiva 95/23/CE (GU L 243 dell’11. 10. 1995, pag. 7). L 113/36 ‹ IT ‹ Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 15. 4. 98 (35) considerando che il comitato veterinario permanente c) materiali destinati ad essere impiegati in prodotti non ha espresso un parere favorevole, cosmetici, medici o farmaceutici. HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE: Articolo 4 CAPO I Bovini vivi, embrioni di bovini, farine di carne e di ossa e prodotti derivati Articolo 1 In attesa di un esame globale della situazione e in deroga alle vigenti disposizioni comunitarie in materia di prote- zione contro la BSE, il Regno Unito provvede affinch(cid:130) non siano spediti dal proprio territorio verso altri Stati membri o paesi terzi quanto segue: a) bovini vivi ed embrioni di bovini; b) farina di carne, farina di ossa, farina di carne e di ossa ottenute da mammiferi; c) mangimi e fertilizzanti contenenti materiali di cui alla lettera b). Articolo 2 In deroga all’articolo 1, gli alimenti destinati a carnivori domestici contenenti materiali di cui all’articolo 1, lettera b) possono essere spediti verso altri Stati membri o paesi terzi, purch(cid:130) detti materiali non siano originari del Regno Unito e vengano rispettate le condizioni di cui agli arti- coli 9 e 10. CAPO II Materiali ottenuti da bovini macellati nel Regno Unito Articolo 3 In attesa di un esame globale della situazione e in deroga alle vigenti disposizioni comunitarie in materia di prote- zione contro la BSE, il Regno Unito provvede affinch(cid:130) non siano spediti dal proprio territorio verso altri Stati membri o paesi terzi, qualora siano stati ottenuti da animali macellati nel Regno Unito: 1. In deroga all’articolo 3, il Regno Unito pu(cid:149) autoriz- zare la produzione e la spedizione dal proprio territorio verso altri Stati membri o paesi terzi di quanto segue: a) aminoacidi, peptidi e sego ottenuti presso stabilimenti posti sotto sorveglianza veterinaria ufficiale e che abbiano dimostrato di operare nel rispetto delle condi- zioni di cui all’allegato I; b) prodotti a base di sego e prodotti ottenuti dal sego mediante saponificazione, transesterificazione o idrolisi, se elaborati da sego ottenuto a norma del presente arti- colo. 2. Il Regno Unito provvede affinch(cid:130) i prodotti di cui al paragrafo 1 siano etichettati o altrimenti identificati in modo da indicare lo stabilimento di produzione e che possono essere utilizzati in alimenti destinati al consumo umano o animale, in cosmetici o in prodotti medici o farmaceutici. Il Regno Unito provvede affinch(cid:130) i prodotti di cui al 3. paragrafo 1, lettera a) spediti verso altri Stati membri conformemente al presente articolo, siano scortati da un certificato sanitario rilasciato da un veterinario ufficiale e attestante la loro conformit(cid:133) alla presente decisione, nonch(cid:130) la frequenza dei controlli ufficiali eseguiti. 4. Prima che uno stabilimento possa iniziare o ripren- dere le spedizioni di prodotti in forza del presente arti- colo, il Regno Unito comunica alla Commissione e agli altri Stati membri l’elenco degli stabilimenti di cui al paragrafo 1, lettera a), indicando per ciascuno di essi a quale fine (cid:138) stato autorizzato. Il Regno Unito notifica immediatamente alla Commissione e agli altri Stati membri qualsiasi modificazione apportata a detto elenco. 5. Prima che possano iniziare o riprendere le spedi- zioni di prodotti di cui al paragrafo 1, vengono effettuate ispezioni dei controlli ufficiali su ciascuno di tali prodotti. comunitarie l’esecuzione riguardanti La Commissione, previa consultazione degli Stati 6. membri in seno al comitato veterinario permanente, fissa la data in cui gli stabilimenti possono iniziare o ripren- dere le spedizioni dei prodotti di cui al paragrafo 1, lette- ra a). Articolo 5 a) carni; b) prodotti che possono entrare nella catena alimentare umana o animale; Il Regno Unito provvede affinch(cid:130) la gelatina, il difosfato di calcio, il collagene, il sego, i prodotti a base di sego e i prodotti ottenuti dal sego mediante saponificazione, tran- tecnici, da sesterificazione o idrolisi, ricavati, per usi 15. 4. 98 ‹ IT ‹ Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 113/37 materie prime ottenute da bovini macellati nel Regno Unito, siano etichettati o altrimenti identificati in modo da indicare lo stabilimento di produzione e la loro inido- neit(cid:133) ad essere utilizzati in alimenti destinati al consumo umano o animale, in cosmetici o in prodotti medici o farmaceutici. Articolo 6 1. In deroga all’articolo 3, il Regno Unito pu(cid:149) autoriz- zare la spedizione verso altri Stati membri o paesi terzi dei prodotti sottoelencati ottenuti da bovini nati ed allevati in Irlanda del Nord ed ivi macellati presso macelli utilizzati esclusivamente a tal fine, nel rispetto del presente articolo, degli articoli 7, 9, 10, 11 e 12 e dell’allegato II: a) «carni fresche» ai sensi della direttiva 64/433/CEE; b) «carni macinate» e «preparazioni di carni» ai sensi della direttiva 94/65/CE (1); c) «prodotti a base di carne» ai sensi della direttiva 77/99/ CEE (2). Le carni fresche di cui al paragrafo 1, evidenti, presso laboratori di 2. lettera a) devono essere state sottoposte a disossamento e all’espor- tazione dei tessuti aderenti, compresi i tessuti nervosi e sezionamento linfatici dell’Irlanda del Nord utilizzati esclusivamente per prodotti idonei. Il magazzinaggio deve essere effettuato presso impianti frigoriferi dell’Irlanda del Nord, in locali utilizzati esclusivamente per prodotti idonei. Le carni devono essere sezionate, immagazzinate e trasportate nel rispetto delle condizioni di cui al presente articolo nonch(cid:130) agli articoli 7, 9, 10, 11 e 12 e dell’allegato II. Le carni fresche di cui al paragrafo 1, 3. lettera a) possono essere utilizzate per la fabbricazione di prodotti di cui al paragrafo 1, lettera b) e c) presso stabilimenti esclusivamente per dell’Irlanda del Nord utilizzati prodotti idonei, nel rispetto delle condizioni di cui al presente articolo, nonch(cid:130) agli articoli 7, 9, 10, 11 e 12 e dell’allegato II. 4. Ai fini del presente articolo «prodotti idonei» sono i prodotti di cui al paragrafo 1 e i prodotti derivati da bovini non macellati nel Regno Unito, conformi alle condizioni di cui agli articoli da 9 a 13. 5. La Commissione, previa esecuzione delle ispezioni comunitarie e dopo aver informato gli Stati membri, fissa la data in cui possono iniziare le spedizioni dei prodotti di cui al paragrafo 1. La Commissione riesamina 6. le disposizioni del presente articolo almeno ogni tre mesi e prende le oppor- tune misure secondo la procedura di cui all’articolo 18 della direttiva 89/662/CEE. (1) GU L 368 del 31. 12. 1994, pag. 10. (2) GU L 26 del 31. 1. 1977, pag. 85. Articolo 7 1. Le carni e i prodotti di cui all’articolo 6, paragrafo 1 sono marcati o etichettati con un bollo supplementare distinto che non possa essere confuso con il bollo sani- tario comunitario. 2. Le carni e i prodotti di cui all’articolo 6, paragrafo 1 che sono destinati ad essere immessi sul mercato nel Regno Unito non recano il bollo supplementare di cui al paragrafo 1 del presente articolo. Qualora tale bollo fosse presente, esso viene cancellato o rimosso dalla carne o cancellato dall’etichetta al momento dell’uscita di tali carni o relativi prodotti dallo stabilimento. Il bollo sani- tario comunitario non viene rimosso, salvo quando inevi- tabile nella fase di sezionamento. Prima che inizino le spedizioni, 3. il Regno Unito trasmette alla Commissione e agli altri Stati membri il facsimile del bollo supplementare di cui al paragrafo 1. CAPO III Materiali ottenuti da bovini non macellati nel Regno Unito Articolo 8 Il Regno Unito provvede affinch(cid:130) siano rispettate le disposizioni degli articoli da 9 a 13 ogniqualvolta i seguenti prodotti ottenuti da bovini non macellati nel Regno Unito sono spediti dal suo territorio verso altri Stati membri o paesi terzi: a) «carni fresche» ai sensi della direttiva 64/433/CEE; b) «carni macinate» e «preparazioni di carni» ai sensi della direttiva 94/65/CE; c) «prodotti a base di carne» e «altri prodotti di origine animale» ai sensi della direttiva 77/99/CEE; d) alimenti destinati a carnivori domestici; e) gelatina e difosfato di calcio, sego, prodotti a base di sego e prodotti ottenuti dal sego mediante saponifica- zione, aminoacidi, peptidi e collagene, che possono entrare nella catena alimentare umana o animale, ovvero destinati ad essere impiegati in prodotti cosmetici, medici o farmaceutici. transesterificazione idrolisi, o Articolo 9 I prodotti di cui all’articolo 8 provengono e, se del 1. caso, sono transitati da stabilimenti del Regno Unito: a) autorizzati dall’autorit(cid:133) competente; b) posti sotto sorveglianza veterinaria ufficiale oppure, ove si tratti di prodotti ottenuti dal sego mediante saponifi- cazione, transesterificazione o idrolisi, posti sotto sorve- glianza dell’autorit(cid:133) competente; L 113/38 ‹ IT ‹ Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 15. 4. 98 c) che hanno istituito un sistema di rintracciamento delle materie prime tale da attestare l’origine delle stesse durante l’intero ciclo produttivo; 2. Ai fini della bollatura sanitaria e dell’applicazione dei bolli supplementari prescritte dalla legislazione comu- nitaria, l’autorit(cid:133) competente tiene e conserva sotto la propria responsabilit(cid:133): d) che hanno istituito un sistema di registrazione dei quantitativi di materiali in entrata e in uscita atto a consentire controlli incrociati tra le partite in entrata e in uscita; e) presso i quali i prodotti sono scaricati, trasformati, immagazzinati, manipolati, caricati e trasportati in modo separato o in tempi diversi rispetto ai prodotti non conformi alle condizioni di cui al presente articolo e agli articoli 10, 11 e 12. 2. Il Regno Unito comunica alla Commissione e agli altri Stati membri l’elenco degli stabilimenti conformi alle condizioni di cui al paragrafo 1, indicando per ciascuno di essi a quale fine (cid:138) stato autorizzato. Il Regno Unito noti- fica immediatamente alla Commissione e agli altri Stati membri qualsiasi modificazione di detto elenco. Articolo 10 a) gli strumenti destinati alla bollatura sanitaria delle carni e all’applicazione dei bolli supplementari, conse- gnandoli al momento di procedere alla bollatura e per il tempo necessario ad effettuare la stessa; ausiliario esclusivamente a personale b) tutte le etichette recanti un bollo sanitario o un bollo supplementare; tali etichette sono numerate in serie e il quantitativo richiesto pu(cid:149) essere consegnato a perso- nale ausiliario al momento della loro utilizzazione. I prodotti di cui al paragrafo 1 sono trasportati in 3. mezzi di trasporto sigillati dall’autorit(cid:133) competente. Se tali prodotti vengono spediti verso altri Stati membri, sono scortati da un certificato sanitario rilasciato da un veterinario ufficiale in cui si attesti il rispetto delle condi- zioni di cui al presente articolo e agli articoli 9, 11, 12 e 13, e si forniscano indicazioni circa tutti gli stabilimenti presso i quali sono stati ottenuti, trasformati, manipolati o immagazzinati, nonch(cid:130) circa tutte le etichette, con i rela- tivi numeri di serie, utilizzata per la partita. I prodotti di cui all’articolo 8, 1. lettere da a) a d) provengono e, se del caso, sono transitati da stabilimenti del Regno Unito Le carni sono scortate dal certificato sanitario di cui all’al- legato IV della direttiva 64/433/CEE che reca, nella sezione «identificazione delle carni», l’indicazione di tutte le etichette della partita con i relativi numeri di serie. a) nei quali tutte le operazioni di scarico, trasformazione, magazzinaggio o altra manipolazione e carico dei prodotti sono effettuate sotto sorveglianza ufficiale; b) nei quali i prodotti sono immagazzinati in locali frigo- riferi non adibiti nel contempo al magazzinaggio di prodotti bovini non conformi al presente articolo e agli articoli 9, 11, 12 e 13 e che vengono chiusi a chiave e sigillati dall’autorit(cid:133) competente quando questa non sia presente; c) nei quali i prodotti, ad eccezione di quelli di cui all’ar- ticolo 8, lettera d), sono marcati o etichettati con un bollo supplementare distinto che non possa essere confuso con il bollo sanitario comunitario; d) nei quali i prodotti che potrebbero essere spediti dal Regno Unito in forza del presente articolo e degli arti- coli 9, 11, 12 e 13, ma destinati ad essere immessi sul mercato nel Regno Unito, non recano il bollo supple- mentare di cui al punto c); qualora tale bollo fosse presente, esso viene cancellato o rimosso dalla carne o cancellato dall’etichetta al momento dell’uscita di detta carne o prodotti dallo stabilimento. Su tutti i certificati va apposta la seguente dicitura: «prodotto conformemente alla decisione 98/256/CE. » Il Regno Unito, tramite la rete Animo o mediante luogo di informa l’autorit(cid:133) competente del 4. telecopia, destinazione di ciascuna partita. Articolo 11 Fatto salvo l’articolo 7, paragrafo 2 e l’articolo 10, para- grafo 1, lettera d), se i prodotti di cui all’articolo 8, lettera a) provengono e, se del caso, sono transitati da stabili- menti del Regno Unito, i bolli sanitari non sono asportati, salvo quando ci(cid:149) sia inevitabile nella fase di seziona- mento. Articolo 12 Il Regno Unito trasmette alla Commissione e agli altri Stati membri il facsimile del bollo supplementare. I prodotti di cui all’articolo 8, lettera e) spediti verso altri Stati membri sono etichettati in modo che sia identificato lo stabilimento di produzione e che venga indicato che 15. 4. 98 ‹ IT ‹ Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 113/39 sono stati elaborati a norma della presente decisione, in nonch(cid:130), se del caso, che possono essere utilizzati alimenti destinati al consumo umano o animale, in cosmetici e in prodotti medici o farmaceutici. Articolo 13 Uno Stato membro che spedisca carni di cui all’arti- 1. colo 8, lettera a), da uno stabilimento o da un posto d’ispezione frontaliero comunitario autorizzato nel suo territorio, attraverso il territorio del Regno Unito o verso uno stabilimento autorizzato a norma dell’articolo 9 prov- vede affinch(cid:130) dette carni siano scortate da un certificato veterinario rilasciato da un veterinario ufficiale o da un certificato rilasciato dall’autorit(cid:133) competente del posto d’ispezione frontaliero. Gli originali di tutti i certificati scortano la partita sino allo stabilimento di destinazione. Le carni di cui all’articolo 8, lettera a) sono traspor- 2. tate in un veicolo ufficialmente sigillato. Articolo 15 Il Regno Unito trasmette ogni mese alla Commissione una relazione sull’applicazione delle misure adottate in materia di protezione contro la BSE, in conformit(cid:133) con le disposizioni comunitarie e nazionali. Articolo 16 La presente decisione (cid:138) regolarmente riesaminata sulla base di nuovi dati scientifici. Ove del caso, la presente decisione (cid:138) modificata, previa consultazione del perti- nente comitato scientifico, secondo la procedura di cui all’articolo 18 della direttiva 89/662/CEE. Articolo 17 Gli Stati membri adottano le misure necessarie per conformarsi alla presente decisione. Essi ne informano immediatamente la Commissione. Articolo 18 Il sigillo pu(cid:149) essere rotto solo a fini di ispezione ufficiale. La decisione 94/474/CE (cid:138) modificata come segue: 3. Uno Stato membro che spedisca verso uno stabili- mento riconosciuto a norma dell’articolo 9 prodotti di cui all’articolo 8, lettera e) o qualsiasi materia prima destinata all’elaborazione di detti prodotti, provvede affinch(cid:130) essi siano etichettati o altrimenti identificati in modo da indi- care lo stabilimento e lo Stato membro in cui sono stati prodotti. CAPO IV Disposizioni finali Articolo 14 1) l’articolo 1 (cid:138) soppresso; 2) all’articolo 3, i paragrafi 1 e 2 sono soppressi; 3) l’articolo 4 (cid:138) soppresso. Articolo 19 La decisione 96/239/CE (cid:138) abrogata. Articolo 20 Gli Stati membri sono destinatari della presente decisione. Fatto a Bruxelles, add(cid:141) 16 marzo 1998. La Commissione effettua ispezioni comunitarie in loco nel Regno Unito per accertare l’applicazione della presente decisione, in particolare l’esecuzione dei controlli ufficiali. Per il Consiglio Il presidente J. CUNNINGHAM L 113/40 ‹ IT ‹ Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 15. 4. 98 ALLEGATO I CAPITOLO 1 1. I prodotti di seguito indicati possono essere esportati dal Regno Unito conformemente agli articoli da 4 a 7. a) Aminoacidi e peptidi ottenuti da pelli e carnicci con un metodo che preveda un’esposizione del mate- riale a pH compreso tra 1 e 2, seguita da un’esposizione a pH ; 11 e quindi da trattamento termico a 140 HC per 30 minuti alla pressione di 3 bar. b) Sego e prodotti del sego ottenuti da materiali di animali idonei al consumo umano, che abbiano subito uno dei processi descritti nel capitolo 2. c) Prodotti ottenuti dal sego mediante uno dei procedimenti descritti al capitolo 3. 2. Una volta elaborati, i prodotti di cui al punto 1 devono essere filtrati. 3. 4. I bovini che presentano sintomi di BSE e gli animali di pi(cid:151) di 30 mesi non possono essere utilizzati quali materiali di base (conformemente al regolamento (CE) n. 716/96 della Commissione (1) per l’elaborazione dei prodotti di cui al punto 1. I seguenti tessuti non possono essere utilizzati per l’elaborazione dei prodotti di cui al punto 1: cranio, colonna vertebrale, cervello, midollo spinale, occhio, tonsille, timo, intestino, milza. CAPITOLO 2 A. Criteri per la produzione di sego nel Regno Unito da materiale ottenuto da bovini macellati nel Regno Unito 1. Il sego pu(cid:149) essere prodotto esclusivamente con i sistemi descritti ai capitoli da I a IV, VI e VII dell’al- legato della decisione 92/562/CEE della Commissione (2) in possesso dei seguenti requisiti minimi: CAPITOLO I (Trattamento discontinuo/a pressione atmosferica/grasso naturale) Dimensione massima dei pezzi: 150 mm CAPITOLO II Temperatura Tempo ; 100 HC ; 110 HC ; 120 HC 120 min 125 min 50 min (Trattamento discontinuo/sotto pressione/grasso naturale) Dimensione massima dei pezzi: 50 mm ; 100 HC ; 133 HC Temperatura 25 min Tempo Pressione (assoluta) 3 bar 20 min CAPITOLO III (Trattamento continuo/a pressione atmosferica/grasso naturale) Dimensione massima dei pezzi: 30 mm Temperatura Tempo ; 100 HC ; 110 HC ; 120 HC 55 min 95 min 13 min CAPITOLI IV e VI (Trattamento continuo/a pressione atmosferica/grasso aggiunto e trat- tamento continuo/sotto pressione/grasso aggiunto) Dimensione massima dei pezzi: 30 mm Temperatura Tempo ; 100 HC ; 110 HC ; 120 HC ; 130 HC 16 min 13 min 3 min 8 min CAPITOLO VII (Trattamento continuo/a pressione atmosferica/materiale sgrassato) Dimensione massima dei pezzi: 20 mm ; 80 HC ; 100 HC 120 min Temperatura Tempo 60 min I requisiti di temperatura/tempo di cui sopra possono essere applicati simultaneamente. (1) GU L 99 del 20. 4. 1996, pag. 14. (2) GU L 359 del 9. 12. 1992, pag. 23. 15. 4. 98 ‹ IT ‹ Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 113/41 2. Il Regno Unito pu(cid:149) autorizzare gli impianti il cui funzionamento, in base ai metodi indicati nella sezione B, risulta conforme ai requisiti di cui al punto 1. 3. Possono essere autorizzati anche i sistemi di trattamento discontinuo che rispettano i criteri stabiliti al punto 2 per i sistemi di trattamento continuo funzionanti conformemente ai capitoli III, IV, VI o VII. B. Procedure per l’omologazione degli impianti di trattamento dei rifiuti animali di ruminanti ai fini della produzione di sego nel Regno Unito, mediante i metodi descritti nell’allegato della decisione 92/562/CEE 1. Temperatura — sistemi a trattamento continuo e discontinuo Lungo l’intera apparecchiatura dell’impianto devono essere collocati, con distribuzione regolare, dei dispositivi di controllo termico che registrino la temperatura nelle varie fasi del processo. Ad intervalli regolari devono essere registrate le temperature ed effettuate le opportune tarature. 2. Pressione (unicamente capitolo II) Devono essere installati dei dispositivi manometrici che registrino la pressione nelle fasi del processo. Ad intervalli regolari devono essere registrati i valori della pressione ed effettuate le opportune tara- ture. 3. Dimensione dei pezzi — tutti i sistemi CAPITOLO 3 Alimenti destinati al consumo umano o animale, prodotti medici o farmaceutici, loro materiali di base o prodotti intermedi I derivati del sego possono essere utilizzati a condizione che siano stati prodotti con metodi idonei, convali- dati e rigorosamente certificati quali: 1. 2. transesterificazione o idrolisi a non meno di 200 HC per almeno 20 minuti sotto pressione (produzione di glicerolo, acidi grassi ed esteri di acidi grassi); oppure saponificazione con NaOH 12M (produzione di glicerolo e sapone) — con processo discontinuo: a non meno di 95HC per almeno 3 ore; oppure — con processo continuo: a non meno di 140 HC, 2 bar per almeno 8 minuti, o misure equivalenti. Prodotti cosmetici, materiali di base o prodotti intermedi I derivati del sego possono essere utilizzati a condizione che siano stati applicati i seguenti metodi, rigorosa- mente certificati dal produttore: 1. 2. transesterificazione o idrolisi ad almeno 200 HC, 40 bar per 20 minuti (esteri e acidi grassi con il glice- rolo); oppure saponificazione con NaOH 12M (glicerolo e sapone) — con processo discontinuo: a 95 HC per 3 ore; oppure — con processo continuo: a 140 HC, 2 bar per 8 minuti o misure equivalenti. L 113/42 ‹ IT ‹ Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 15. 4. 98 ALLEGATO II 1. Le carni fresche disossate e i prodotti, di cui all’articolo 6, paragrafo 1, lettere b) e c), a base di tali carni ottenuti da bovini macellati in Irlanda del Nord possono essere spediti dall’Irlanda del Nord in forza dell’articolo 6, purch(cid:130) siano stati ottenuti da animali idonei provenienti da mandrie idonee. Mandrie idonee 2. Una mandria (cid:138) costituita da un gruppo di animali che forma un’entit(cid:133) separata e distinta, vale a dire un gruppo di animali che sono stati governati, stabulati e tenuti separati da qualsiasi altro gruppo di animali e ai quali sono stati attribuiti numeri unici di identificazione della mandria e dei capi. 3. Una mandria idonea quando, per almeno otto anni, in nessuno degli animali che fossero ancora presenti nella mandria stessa, vi fossero transitati o ne fossero usciti, sono stati registrati casi confermati di BSE o casi sospetti relativamente ai quali la diagnosi della BSE non (cid:138) stata esclusa. 4. In deroga al paragrafo 2, una mandria che esista da meno di otto anni pu(cid:149) essere considerata idonea sulla base di un’approfondita indagine epidemiologica della competente autorit(cid:133) veterinaria, a condizione che: a) tutti i bovini nati o introdotti nella mandria di nuova costituzione siano conformi al paragrafo 6, lettere a), c), d) ed e); b) la mandria sia stata conforme alle condizioni indicate al paragrafo 3 durante tutta la sua esistenza. 5. Se una nuova mandria viene costituita presso un’azienda nella quale sia stato registrato un caso confer- mato di BSE in qualsiasi animale che si trovasse ancora in una mandria dell’azienda stessa o da una di tali mandrie provenisse, la nuova mandria pu(cid:149) essere idonea soltanto dopo un’approfondita indagine epidemiologica della competente autorit(cid:133) veterinaria che consenta a quest’ultima di accertare il rispetto di ciascuna delle condizioni seguenti: a) tutti gli animali della mandria colpita sono stati allontanati o abbattuti; b) tutti gli alimenti sono stati asportati e distrutti e tutti i contenitori degli alimenti sono stati ripuliti a fondo; c) tutti gli edifici sono stati svuotati e ripuliti a fondo prima che si sia proceduto all’introduzione di nuovi animali; d) tutte le condizioni di cui al paragrafo 4 risultano soddisfatte. Animali idonei 6. Un bovino (cid:138) idoneo se (cid:138) nato ed (cid:138) stato allevato in Irlanda del Nord e al momento della macellazione: a) tutte le informazioni relative alla sua nascita, alla sua identit(cid:133) e ai suoi movimenti sono registrate in un sistema informatico ufficiale di rintracciamento; b) ha un’et(cid:133) superiore a 6 mesi ma inferiore a 30 mesi, determinata in base alla registrazione ufficiale informatica della data di nascita; c) sua madre (cid:138) sopravvissuta per almeno 6 mesi al parto; d) sua madre non (cid:138) stata colpita da BSE, n(cid:130) c’(cid:138) il sospetto che abbia contratto la BSE; e) la mandria in cui (cid:138) nato e tutte quelle presso le quali si sia in qualsiasi momento trovato sono idonee. 7. Il sistema informatico ufficiale di rintracciamento di cui al paragrafo 6, lettera a) sar(cid:133) approvato soltanto qualora sia stato operativo per un tempo sufficiente, in modo da contenere tutte le informazioni relative alla vita e ai movimenti degli animali che devono essere verificate per accertare l’osservanza della presente decisione, e soltanto per gli animali nati dopo che il sistema stesso sia diventato operativo. Il caricamento in un elaboratore elettronico di dati storici relativi a qualsivoglia periodo precedente l’opera- tivit(cid:133) del sistema non sar(cid:133) ammesso per i fini qui considerati. Controlli 8. Se un animale presentato per la macellazione o qualsiasi circostanza attinente alla sua macellazione non soddisfa interamente le condizioni stabilite dalla presente decisione, l’animale di cui trattasi sar(cid:133) automa- ticamente respinto. Qualora le pertinenti informazioni risultino disponibili dopo la macellazione, l’auto- rit(cid:133) competente sospender(cid:133) immediatamente il rilascio di certificati e annuller(cid:133) i certificati rilasciati. Se la spedizione ha gi(cid:133) avuto luogo, l’autorit(cid:133) competente deve notificare le informazioni all’autorit(cid:133) compe- tente del luogo di destinazione. L’autorit(cid:133) competente del luogo di destinazione prende gli opportuni provvedimenti. 15. 4. 98 ‹ IT ‹ Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 113/43 9. La macellazione degli animali idonei avr(cid:133) luogo in macelli utilizzati esclusivamente a tal fine. Le opera- zioni di sezionamento, disossamento e lavorazione avranno luogo in stabilimenti utilizzati esclusiva- mente per prodotti idonei alla spedizione verso altri Stati membri o paesi terzi. Il magazzinaggio presso impianti frigoriferi avr(cid:133) luogo in locali utilizzati esclusivamente per prodotti idonei alla spedizione verso altri Stati membri o paesi terzi. Tutti gli stabilimenti attraverso i quali i prodotti passano prima di tale spedizione devono essere ubicati in Irlanda del Nord. 10. L’autorit(cid:133) competente acerter(cid:133) che i procedimenti utilizzati nei laboratori di sezionamento garantiscano la rimozione dei linfonodi seguenti: popliteali, ischiatici, inguinali superficiali, inguinali profondi, iliaci medi e laterali, renali, prefemorali, lombari, costo-cervicali, sterno-prescapolari, ascellari, caudali e cervicali profondi. 11. La possibilit(cid:133) di risalire dalle carni alla mandria dell’animale idoneo sar(cid:133) assicurata dal sistema informa- tico di rintracciamento fino al momento della macellazione. Dopo la macellazione, le etichette devono consentire di risalire dalle carni fresche e dai prodotti di cui all’articolo 6, paragrafo 1, lettere b) e c) fino alla mandria, per permettere un eventuale ritiro dalla circolazione della partita interessata. 12. Ogni carcassa riconosciuta idonea recher(cid:133) un proprio numero, correlato a quello del marchio auricolare. 13. Il Regno Unito applicher(cid:133) protocolli particolareggiati per: a) il rintracciamento e i controlli prima della macellazione; b) i controlli durante la macellazione; c) tutte le etichettature e certificazioni necessarie dopo la macellazione e fino al punto di vendita. 14. L’autorit(cid:133) competente si doter(cid:133) di un sistema per registrare gli accertamenti relativi all’osservanza della disciplina in modo da poter dimostrare l’esecuzione dei controlli. Lo stabilimento 15. Oltre a conformarsi alle altre esigenze stabilite dalla presente decisione, per essere autorizzato lo stabili- mento deve definire ed applicare un sistema mediante il quale le carni idonee o i prodotti idonei siano identificabili e per tutte le carni bovine o i relativi prodotti sia possibile risalire fino alla mandria d’ori- gine. Il sistema deve consentire di rintracciare compiutamente le carni o i prodotti in ogni fase, e le pertinenti registrazioni devono essere conservate per almeno due anni. La direzione dello stabilimento deve fornire per iscritto all’autorit(cid:133) competente ragguagli circa il sistema che intende utilizzare. 16. L’autorit(cid:133) competente valuter(cid:133), autorizzer(cid:133) e sorveglier(cid:133) il sistema definito dallo stabilimento, in modo da accertarsi che garantisca una completa segregazione e la rintracciabilit(cid:133) a monte e a valle


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 791/98 af André LAIGNEL til Rådet. Initiativ til nedsættelse af den ugentlige arbejdstid til 35 timer i hele Den Europæiske Union

eurovoc_concepts:
approximation of laws
competitiveness
equal treatment
job access
labour market
organisation of work
quality of life
reduction of working time
social dialogue
social legislation

text: 2. 10. 98 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 304/159 (98/C 304/242) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-0791/98 af Andre· Laignel (PSE) til R(cid:229)det (16. marts 1998) Om: Initiativ til neds(cid:230)ttelse af den ugentlige arbejdstid til 35 timer i hele Den Europ(cid:230)iske Union Det er indlysende, at en neds(cid:230)ttelse af den ugentlige arbejdstid til 35 timer ville fremme besk(cid:230)ftigelsen og de europ(cid:230)iske borgeres livskvalitet og lige muligheder med hensyn til adgang til besk(cid:230)ftigelse i hele Den Europ(cid:230)iske Union. I dette łjemed er det nłdvendigt med et klart og viljefast tilsagn fra R(cid:229)det. Under hvilke former og hvorn(cid:229)r agter R(cid:229)det at tr(cid:230)ffe foranstaltninger til en opadg(cid:229)ende harmonisering af de sociale lovgivninger og navnlig til indfłrelse af en lovbestemt ugentlig arbejdstid p(cid:229) 35 timer i alle Den Europ(cid:230)iske Unions medlemsstater? Svar (4. juni 1998) R(cid:229)det minder det (cid:230)rede parlamentsmedlem om, at retningslinjerne for besk(cid:230)ftigelsen i 1998, som R(cid:229)det vedtog den 15. december 1997 (1), bl. a. tager sigte p(cid:229) at fremme virksomhedernes og de ansattes tilpasningsevne, is(cid:230)r ved at modernisere arbejdets tilrettel(cid:230)ggelse. I denne forbindelse opfordrer R(cid:229)det arbejdsmarkedets parter til, p(cid:229) de relevante niveauer, at forhandle aftaler, som fremmer virksomhedernes produktivitet og konkurrencedygtig- hed for at opn(cid:229) den nłdvendige ligev(cid:230)gt mellem fleksibilitet og sikkerhed. Det pr(cid:230)ciseres i retningslinjerne, at »disse aftaler f. eks. kan omfatte en arbejdstid p(cid:229) (cid:229)rsbasis, arbejdstidsneds(cid:230)ttelse, nedbringelse af overarbejde, stłrre udbredelse af deltidsarbejde, livslang uddannelse og orlovsordninger«. Det (cid:230)rede parlamentsmedlem vil vide, at det i artikel 118 B i Amsterdam-traktaten, som for łjeblikket er forelagt medlemsstaterne til ratifikation, hedder, at »dialogen mellem arbejdsmarkedets parter p(cid:229) f(cid:230)llesskabsplan kan, hvis parterne finder det łnskeligt, fłre til overenskomstm(cid:230)ssige forbindelser, herunder aftaler« og, at deres iv(cid:230)rks(cid:230)ttelse p(cid:229) f(cid:230)llesskabsplan kan finde sted efter f(cid:230)lles anmodning fra de underskrivende parter, ved en afgłrelse, som R(cid:229)det tr(cid:230)ffer p(cid:229) forslag af Kommissionen. Hvad ang(cid:229)r en neds(cid:230)ttelse af den ugentlige arbejdstid til 35 timer i Den Europ(cid:230)iske Union, som det (cid:230)rede parlamentsmedlem omtaler, kan R(cid:229)det oplyse, at det ikke har f(cid:229)et forelagt noget forslag fra Kommissionen herom. (1) EFT C 30 af 28. 1. 98, s. 1. (98/C 304/243) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL P-0843/98 af Jean-Antoine Giansily (UPE) til Kommissionen (11. marts 1998) Om: EU-stłtte til tilrettel(cid:230)ggelsen af valg i Togo I anledning af det kommende pr(cid:230)sidentvalg i Togo har Kommissionen efter en undersłgelsesrejse til landet offentliggjort en r(cid:230)kke retningslinjer med henblik p(cid:229) at sikre fuldst(cid:230)ndig gennemskuelighed i valgproceduren. En ekspert fra Kommissionen har tilsyneladende inden for rammerne af den finansielle stłtte til tilrettel(cid:230)ggelsen af valget f(cid:229)et bemyndigelse til at assistere den Nationale Valgkommission, som blev nedsat i henhold til en lov af 9. september 1997, og hvis medlemmer, der for halvdelens vedkommende tilhłrer pr(cid:230)sidentens flertal, og som for den anden halvdels vedkommende tilhłrer oppositionen, allerede har aflagt ed i forbindelse med deres inds(cid:230)ttelse. 1. 2. Er denne ekspert allerede udpeget, og hvis dette ikke er tilf(cid:230)ldet, hvorn(cid:229)r vil udpegelsen finde sted? Hvad vil ekspertens nłjagtige opgave v(cid:230)re?