title: Neuvoston 9 päivänä maaliskuuta 1998 vahvistama YHTEINEN KANTA (EY) N:o 21/98 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/.../EY antamiseksi sijoituspalveluyritysten ja luottolaitosten omien varojen riittävyydestä annetun neuvoston direktiivin 93/6/ETY muuttamisesta

eurovoc_concepts:
credit guarantee
credit institution
financial instrument
financial solvency
management audit
share capital

text: 30. 4. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 135/7 Neuvoston 9 päivänä maaliskuuta 1998 vahvistama YHTEINEN KANTA (EY) N:o 21/98 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/. /EY antamiseksi sijoituspalveluyritysten ja luottolaitosten omien varojen riittävyydestä annetun neuvoston direktiivin 93/6/ETY muuttamisesta (98/C 135/02) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopi- muksen ja erityisesti sen 57 artiklan 2 kohdan ensimmäi- sen ja kolmannen virkkeen, ottavat huomioon komission ehdotuksen (1), 2) ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausun- non (2), ottavat huomioon Euroopan rahapoliittisen instituutin lausunnon (3), noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa mää- rättyä menettelyä (4), sekä katsovat, että 1) hyödykekauppaan ja hyödykejohdannaisiin liitty- vistä riskeistä säädetään nykyisin luottolaitosten vakavaraisuussuhteesta 18 päivänä joulukuuta 1989 annetussa neuvoston direktiivissä 89/647/ ETY (5); näihin asemiin liittyvistä markkinaris- keistä ei kuitenkaan ole tarkasti säädetty direktii- villä 89/64/ETY; on tarpeen laajentaa ”kaupan- käyntisalkun” käsitettä hyödykeasemiin ja hyödy- kejohdannaisasemiin, joita pidetään hallussa kau- pankäyntitarkoituksiin ja joista aiheutuu pääasi- assa markkinariskejä; laitosten on noudatettava tätä direktiiviä niiden koko liiketoiminnasta aiheu- tuvien hyödykeriskien kattamisen osalta; joidenkin hyödykefutuureilla kauppaa käyvien syyllistyminen vakaviin petoksiin aiheuttaa yhteisölle yhä enem- (1) EYVL C 240, 6. 8. 1997, s. 24. (2) EYVL C 19, 21. 1. 1998, s. 9. (3) Lausunto annettu 7. lokakuuta 1997. (4) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 18. joulukuuta 1997 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), neuvoston yhtei- nen kanta, vahvistettu 9 päivänä maaliskuuta 1998, ja Euroopan parlamentin päätös, tehty. (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (5) EYVL L 386, 30. 12. 1989, s. 14, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/. /EY (julkaistu tämän virallisen lehden sivulla 1). män huolta ja vaarantaa futuureilla käytävän kau- pan mainetta ja yhtenäisyyttä; komission olisi har- kittava asianmukaisen vakavaraisuuden valvonta- järjestelmän määrittämistä näiden petollisten me- nettelyjen ehkäisemiseksi tulevaisuudessa, sijoituspalveluyritysten luottolaitosten omien ja varojen riittävyydestä 15 päivänä maaliskuuta 1993 annetussa neuvoston direktiivissä 93/6/ ETY (6) säädetään sijoituspalveluyrityksille ja luot- tolaitoksille aiheutuvien markkinariskeihin liittyvän omia varoja koskevan vaatimuksen kaavamaisesta laskentatavasta; laitokset ovat kehittäneet omia ris- joiden kienhallintajärjestelmiä (sisäisiä malleja), tarkoitus on mitata kaavamaista laskentatapaa tar- kemmin sijoituspalveluyrityksille ja luottolaitoksille aiheutuvat markkinariskit; tarkempien menetel- mien käyttöä riskien mittauksessa olisi kannustet- tava, tällaisten sisäisten mallien käyttö omia varoja kos- kevien vaatimusten laskemisessa edellyttää tiukkoja sisäisen valvonnan menetelmiä ja sitä, että toimi- valtaiset viranomaiset hyväksyvät mallin käytön ja valvovat sitä; sisäisten mallien tuottamien tulosten jatkuva tarkistettava mallin ennustekyvyn arvioinnin avulla, luotettavuus olisi on aiheellista, että toimivaltaiset viranomaiset voi- vat sallia että käytetään pörssilistalla olevien futuu- ja optioiden sekä siirtymäkauden aikana rien samankaltaisten pörssilistan ulkopuolisten johdan- naisten (over-the-counter-johdannaiset) vakuusvaa- timuksia tämän direktiivin mukaisesti lasketun omia varoja koskevan vaatimuksen sijasta edellyt- täen, että tämä ei johda omia varoja koskevaan vaatimukseen, joka on alhaisempi kuin tässä direk- tiivissä säädettyjen muiden menetelmien mukaisesti laskettu omia varoja koskeva vaatimus; tämän periaatteen noudattaminen ei edellytä, että tätä periaatetta soveltavien laitosten on jatkuvasti tar- 3) 4) (6) EYVL L 141, 11. 6. 1993, s. 1. C 135/8 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 30. 4. 98 kistettava, että kyseiset vakuusvaatimukset vastaa- vat tässä direktiivissä säädettyjen muiden menetel- mien mukaisesti laskettuja omia varoja koskevia vaatimuksia, 5) sisäisiin malleihin perustuvien kehittyneempien ris- kienhallintamenetelmien käytön lisäämiseksi laa- jemmalla kansainvälisellä tasolla hyväksytyt sään- nöt alentavat kolmansien maiden luottolaitosten omia varoja koskevia vaatimuksia; nämä luottolai- tokset kilpailevat jäsenvaltioissa rekisteröityjen sijoituspalveluyritysten ja luottolaitosten kanssa; ainoastaan muuttamalla direktiiviä 93/6/ETY voi- daan jäsenvaltioissa rekisteröidyille sijoituspalvelu- yrityksille ja luottolaitoksille antaa samanlaiset kannustimet sisäisten mallien kehittämiseen ja käyttämiseen, 6) markkinariskeihin liittyvien omia varoja koskevien vaatimusten laskemiseksi kulta-asemia ja kultaan perustuvia johdannaissopimusasemia olisi käsitel- tävä samalla tavalla kuin valuutta-asemia, 7) 8) 9) etuoikeusasemaltaan huonommassa asemassa ole- van velan liikkeeseenlasku ei ilman muuta merkitse sitä, että liikkeeseenlaskijan osakkeita ei voitaisi sisällyttää kaupankäyntisalkkuun, joka oikeuttaa erityisen riskin laskemiseen 2 prosentin mukaan direktiivin 93/6/ETY liitteessä I olevan 33 kohdan mukaisesti, tämä direktiivi on sopusoinnussa pankkivalvontavi- ranomaisten kansainvälisen yhteistyöelimen mark- kinariskin ja hyödykeasemien ja hyödykejohdan- naisasemien kohtelua rahoitusvalvonnassa koske- van työn kanssa, tämän direktiivin yhtenäisen soveltamisen varmis- tamiseksi on tarpeen, että sijoituspalveluyrityksillä ja luottolaitoksilla, jotka käyvät merkittävää hyö- dykekauppaa, joilla on hajautettu hyödykesalkku ja jotka eivät vielä voi käyttää malleja hyödykeris- keihin liittyvän, omia varoja koskevan vaatimuksen laskemiseen, on tarvittaessa käytettävissään siirty- mäkauden omia varoja koskeva järjestelmä, ja 10) tämän direktiivin antaminen on tarkoituksenmu- kaisin keino asetettujen tavoitteiden toteuttami- seksi, eikä sillä ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi, OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Muutetaan direktiivi 93/6/ETY seuraavasti: 1. Muutetaan 2 artikla seuraavasti: a) Korvataan 6 kohdan a alakohdan sekä 6 kohdan b alakohdan johdantokappale ja sen i ja ii ala- kohta seuraavasti: ”a) laitoksen omistamat rahoitusvälineitä, hyö- dykkeitä ja hyödykejohdannaisia koskevat asemat, jotka laitokset ottavat niiden jälleen- myyntiä varten ja/tai jotka tämä laitos on ottanut voidakseen hyötyä lyhyellä aikavälillä niiden tosiasiallisista ja/tai odotetuista osto- ja myyntihinnan välisistä erotuksista taikka muista hinnan tai koron vaihteluista, sekä rahoitusvälineiden, hyödykkeiden ja hyödyke- johdannaisten asemat (matched principal bro- king) tai asemat, joita pidetään hallussa mui- den kaupankäyntisalkun erien suojaamiseksi, b) riskit, jotka liittyvät liitteessä II olevassa 1, 2, 3 ja 5 kohdassa tarkoitettuihin selvittämättä jääneisiin kauppoihin, luottokauppaan tai pörssilistan ulkopuolella oleviin johdannais- sopimuksiin, riskit, jotka liittyvät takaisinos- tosopimuksiin ja arvopapereiden tai hyödyk- keiden lainaksi antamiseen ja jotka koskevat a alakohdan mukaisia liitteessä II olevassa 4 kohdassa tarkoitettuja kaupankäyntivaras- toon kuuluvia arvopapereita tai hyödykkeitä, ja toimivaltaisten viranomaisten luvalla riskit, jotka liittyvät kyseisessä 4 kohdassa tarkoitet- tuun käänteiseen takaisinostosopimukseen ja arvopapereiden tai hyödykkeiden lainaksi ottamista koskeviin sopimuksiin, jotka täyttä- vät joko i, ii, iii, ja v kohdassa esitetyt edellytykset tai jäljempänä iv ja v kohdassa esitetyt edellytykset: i) riskit arvioidaan päivittäin markkinahin- taan liitteessä II säädettyjen menettelyjen mukaisesti; ii) vakuus mukautetaan siten, että kyseistä sopimusta tai liiketointa koskevat arvopa- pereiden tai hyödykkeiden arvon merkit- tävät muutokset otetaan huomioon toimi- valtaisten viranomaisten hyväksyttävänä pitämän säännön mukaisesti,”; b) Muutetaan 15 ja 16 alakohta seuraavasti: ”15. ’optiotodistuksella’ arvopaperia, joka antaa sen haltijalle oikeuden ostaa kohde-etuuden tiettyyn ennalta määrättyyn hintaan optioto- distuksen voimassaoloajan aikana tai voi- massaolon päättymispäivänä. Kohde-etuus voidaan toimittaa tai selvitys voi tapahtua rahana. 30. 4. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 135/9 16. ’varaston terminoinnilla’ asemia, joissa va- rasto on myyty termiinillä ja rahoituskus- tannukset pysyvät muuttumattomina termii- nimyyntiin asti. ”; c) Korvataan 17 kohdan ensimmäinen virke seuraa- vasti: ”17. ’takaisinostosopimuksella’ ja ’käänteisellä takaisinostosopimuksella’ sopimusta, jolla laitos tai sen vastapuoli siirtää arvopapereita tai hyödykkeitä taikka arvopapereiden tai hyödykkeiden omistusoikeutta koskevia to- distuksia, jotka arvopapereihin tai hyödyk- keisiin liittyvien oikeuksien haltijana oleva tunnustettu pörssi on taannut ja jolla laitos tai sen vastapuoli sitoutuu samalla osta- maan arvopaperit tai hyödykkeet takaisin (tai niiden sijasta samalla tavoin yksilöidyt arvopaperit tai hyödykkeet) sovittuun tai myyjän myöhemmin määräämään hintaan, edellyttäen että laitoksella ei sopimuksen mukaan ole oikeutta luovuttaa tai pantata tiettyä arvopaperia tai hyödykettä samanai- kaisesti useammalle kuin yhdelle osapuo- lelle; tällainen sopimus on takaisinostosopi- mus, jos laitos on sopimuksessa arvopape- reiden tai hyödykkeiden myyjänä, ja kään- teinen takaisinostosopimus, jos laitos on sopimuksessa ostajana. ”; d) Korvataan 18 kohta seuraavasti: ”18. ’arvopapereiden tai hyödykkeiden lainaksi antamisella’ ja ’arvopapereiden’ tai ’hyödyk- keiden lainaksi ottamisella’ tapahtumaa, jol- loin laitos tai sen vastapuoli siirtää arvopa- pereita tai hyödykkeitä asianmukaista va- kuutta vastaan ja lainaksiottaja sitoutuu palauttamaan vastaavat arvopaperit tai hyö- dykkeet myöhempänä päivämääränä tai kun arvopaperit tai hyödykkeet siirtävä laitos sitä vaatii, sen laitoksen osalta, joka luovut- taa arvopaperit tai hyödykkeet, kyseessä on ’arvopapereiden tai hyödykkeiden lainaksi antaminen’ ja sen laitoksen osalta, jolle ne siirretään, ’arvopapereiden tai hyödykkeiden lainaksi ottaminen’. 2. Korvataan 4 artiklan 1 kohdan i ja ii alakohta seuraavasti: ”i) omia varoja koskevat vaatimukset, jotka lasketaan kaupankäyntisalkun osalta liitteiden I, II ja VI sekä tarvittaessa liitteen VIII mukaisesti, ii) omia varoja koskevat vaatimukset, jotka lasketaan koko liiketoiminnan osalta liitteiden III ja VII sekä tarvittaessa liitteen VIII mukaisesti,”. 3. Korvataan 5 artiklan 2 kohta seuraavasti: ”2. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa säädetään, lai- tosten, jotka laskevat kaupankäyntivarastonsa omia varoja koskevat vaatimukset liitteiden I ja II ja tarvit- taessa liitteen VIII mukaisesti, on valvottava ja tarkas- tettava riskikeskittymiään direktiivin 92/121/ETY mu- kaisesti, jollei tämän direktiivin liitteessä VI sääde- tyistä muutoksista muuta johdu. ” 4. Korvataan 7 artiklan 10 kohta ja 11 kohdan johdan- tokappale seuraavasti: ”10. Jos 7 ja 9 kohdassa säädettyä mahdollisuutta olla soveltamatta säännöstä ei käytetä, toimivaltaiset viranomaiset voivat liitteissä I ja VIII tarkoitettujen omia varoja koskevien vaatimusten ja liitteessä VI tarkoitettuihin asiakkaisiin kohdistuvien riskien laske- miseksi konsolidoidusti antaa luvan, että yhden lai- toksen kaupankäyntisalkun asemat kuittaavat toisen laitoksen kaupankäyntisalkun asemat liitteissä I, VI ja VIII esitettyjen sääntöjen mukaisesti. Lisäksi toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia, että yhden laitoksen valuutta-asemat ja toisen laitoksen valuutta-asemat kuitataan keskenään liitteessä III ja/ tai liitteessä VIII esitettyjen sääntöjen mukaisesti. Ne voivat myös sallia, että yhden laitoksen hyödykease- mat ja toisen laitoksen hyödykeasemat kuitataan kes- kenään liitteessä VII ja/tai liitteessä VIII esitettyjen sääntöjen mukaisesti. 11. Toimivaltaiset viranomaiset voivat myös sallia kolmansissa maissa sijaitsevien yritysten kaupankäyn- tisalkun ja vastaavien valuutta- ja hyödykeasemien kuittaamisen, jos seuraavat edellytykset täyttyvät samanaikaisesti:”. Arvopapereiden tai hyödykkeiden lainaksi ottamista pidetään ammattilaisten välisenä liiketoimena, kun osapuoleen sovelletaan vakavaraisuuden valvonnan yhteensovitta- mista yhteisön tasolla koskevia säännöksiä tai kun on kyse direktiivin 89/647/ETY mukaisesta A alueen luottolaitoksesta tai kolmannen maan hyväksytystä sijoituspalve- luyrityksestä taikka kun tapahtuma suorite- taan tunnustetun selvittely-yhteisön tai pörs- sin kanssa. ” 5. Korvataan 8 artiklan 5 kohta seuraavasti: ”5. Toimivaltaisten viranomaisten on velvoitettava laitokset ilmoittamaan niille välittömästi, jos takaisin- ostosopimusten tai käänteisten takaisinostosopimus- ten tai arvopapereiden ja hyödykkeiden lainaksi anta- mista ja lainaksi ottamista koskevien sopimusten vas- tapuolet jättävät täyttämättä velvollisuutensa. Komis- sio antaa viimeistään kolmen vuoden kuluttua 12 artiklassa tarkoitetusta päivämäärästä neuvostolle kertomuksen tällaisista tapauksista ja niiden vaiku- tuksista kyseisten sopimusten ja liiketoimien käsitte- C 135/10 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 30. 4. 98 lyyn tässä direktiivissä. Tässä kertomuksessa esitetään myös se, miten laitokset täyttävät 2 artiklan 6 kohdan b alakohdan i—v alakohdassa ja erityisesti v alakoh- dassa säädetyt niihin sovellettavat edellytykset. Siinä esitetään myös kaikki laitosten antamien tavanomais- ten lainojen sekä niiden käänteisinä takaisinostosopi- muksina ja arvopapereiden tai hyödykkeiden lainaksi ottamista koskevina sopimuksina tapahtuvan lainauk- sen suhteellisessa määrässä tapahtuneet muutokset. Jos komissio tämän kertomuksen ja muiden tietojen perusteella päättää, että tarvitaan lisää suojatoimenpi- teitä väärinkäytön estämiseksi, se tekee aiheelliset ehdotukset. ” 6. Lisätään artikla seuraavasti: ”11 a artikla Jäsenvaltiot voivat 31 päivään joulukuuta 2006 asti antaa laitoksilleen luvan käyttää seuraavan taulukon perusriskin, korkokäyrän ja termiiniriskin minimipai- notuksia liitteessä VII olevissa 13, 14, 17 ja 18 kohdassa esitettyjen sijasta edellyttäen, että kyseisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset katsovat, että i) laitokset käyvät huomattavaa hyödykekauppaa, ii) laitoksilla on hajautettu kaupankäyntisalkku hyö- dykkeitä varten ja iii) laitokset eivät vielä voi käyttää sisäisiä malleja hyödykerisikien edellyttämän omia varoja koske- van vaatimuksensa laskemiseen liitteen VIII mu- kaisesti. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle, miten ne soveltavat tätä artiklaa. ” 7. Muutetaan liitteet I, II, III ja V sekä lisätään liitteet VII ja VIII tämän direktiivin liitteen mukaisesti. 2 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin nou- dattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 24 kuukauden kuluessa tämän direktiivin voimaantulosta. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitat- tava tähän direktiiviin, tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kirjallisina ne keskeiset kansalliset säännökset, jotka ne ovat anta- neet tai antavat tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyk- sistä. 3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Taulukko Jalometal- lit (paitsi kulta) Perusme- tallit Maata- loushyö- dykkeet (Softs) Muut, ml. energia- tuotteet 4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltiolle. Perusriskipaino- tus (%) Korkokäyräpai- notus (%) Termiiniriski- painotus (%) 1,0 1,2 1,5 1,5 0,3 0,5 0,6 0,6 Tehty. 8 10 12 15 Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja 30. 4. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 135/11 LIITE 1. Muutetaan liite I seuraavasti: a) Poistetaan 4 kohdan viimeinen virke ja lisätään alakohta seuraavasti: ”Toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia, että pörssilistalla olevaa futuuria koskeva omien varojen vaatimus on yhtä suuri kuin pörssin vaatima vakuus, jos ne ovat vakuuttuneita siitä, että se vastaa tarkasti futuuriin liittyvän riskin määrää ja että se on vähintään yhtä suuri kuin futuuria koskeva omien varojen vaatimus, joka perustuu tässä liitteessä esitettyä menetelmää tai liitteessä VIII esitettyä sisäisten mallien laskentamenetelmää käyttämällä tehtyyn laskelmaan. Toimivaltaiset viranomaiset voivat myös 31 päivään joulukuuta 2006 asti sallia, että niiden tunnustaman selvittely-yhteisön selvittämää, tässä kohdassa tarkoitettua pörssin ulkopuolista johdannaissopimusta koskeva omien varojen vaatimus on samansuuruinen kuin selvittely-yhteisön asettama vakuusvaatimus, jos ne ovat vakuuttuneita siitä, että sen avulla voidaan mitata tarkasti johdannaissopimukseen liittyvä riski ja että se on vähintään yhtä suuri kuin kyseisen sopimuksen omien varojen vaatimus, joka perustuu tässä liitteessä esitettyä menetelmää tai liitteessä VIII esitettyä sisäisten mallien laskentamenetelmää käyttämällä tehtyyn laskelmaan. ”; b) Korvataan 5 kohdan kolmas alakohta seuraavasti: ”Toimivaltaisten viranomaisten on vaadittava, että muut optioihin liittyvät riskit kuin deltaa koskevat riskit on katettava. Ne voivat sallia, että asetettua pörssilistalla olevaa optiota koskeva vaatimus on yhtä suuri kuin pörssin vaatima vakuus, jos ne ovat vakuuttuneita siitä, että se vastaa tarkasti optioon liittyvän riskin määrää ja että se on vähintään yhtä suuri kuin optiota koskeva omien varojen vaatimus, joka perustuu tässä liitteessä esitettyä menetelmää tai liitteessä VIII esitettyä sisäisten mallien laskentamenetelmää käyttämällä tehtyyn laskelmaan. Toimivaltaiset viranomaiset voivat myös 31 päivään joulukuuta 2006 asti sallia, että niiden tunnustaman selvittely-yhteisön selvittämää pörssin ulkopuolista optiota koskeva omien varojen vaatimus on samansuuruinen kuin selvittely-yhteisön asettama vakuusvaatimus, jos ne ovat vakuuttuneita siitä, että sen avulla voidaan mitata tarkasti optioon liittyvä riski ja jos se on vähintään yhtä suuri kuin pörssin ulkopuolista optiota koskeva omien varojen vaatimus, joka perustuu laskelmaan tässä liitteessä esitettyä menetel- mää tai liitteessä VIII esitettyä sisäisten mallien laskentamenetelmää käyttämällä tehtyyn laskelmaan. Lisäksi ne voivat sallia, että pörssilistalla olevaa tai pörssin ulkopuolista ostettua optiota koskeva vaatimus on sama kuin option kohde-etuutta koskeva vaatimus edellyttäen, että näin laskettu vaatimus ei ole option markkina-arvoa suurempi. Pörssin ulkopuolista asetettua optiota koskeva vaatimus lasketaan suhteessa sen kohde-etuuteen. ”; c) Korvataan 6 kohta seuraavasti: ”6. Optioita varten 5 kohdassa säädettyä menettelyä sovelletaan myös velkakirjoihin ja osakkeisiin liittyviin optiotodistuksiin. ”; d) Korvataan 33 kohdan i alakohta seuraavasti: ”i) ei ole kyse niiden liikkeeseenlaskijoiden osakkeista, jotka ovat laskeneet liikkeeseen ainoastaan vaihtokelpoisia velkakirjoja, joita koskee 14 kohdassa olevan taulukon 1 mukainen 8 prosentin vaatimus tai joita koskee tätä alhaisempi vaatimus ainoastaan siitä syystä, että niitä varten on olemassa takaus tai vakuus,”. 2. Muutetaan liite II seuraavasti: a) Korvataan 1 kohta seuraavasti: ”1. Kun kyse on liiketoimista, joissa velkakirjat, osakkeet ja hyödykkeet (lukuun ottamatta takaisinostosopimuksia ja käänteisiä takaisinostosopimuksia sekä arvopapereiden tai hyödykkei- den lainaksi antamista ja lainaksi ottamista) ovat niiden sovitun toimituspäivän jälkeen selvittämättä, laitoksen on laskettava se hintaero, joka voi aiheuttaa sille tappiota. Se on kyseisen velkakirjan, osakkeen tai hyödykkeen sovitun toimitushinnan ja sen käyvän markkina- arvon erotus, kun tämä erotus voi aiheuttaa tappion laitokselle. Laitoksen on kerrottava tämä erotus 2 kohdan taulukossa olevan A sarakkeen asianmukaisella tekijällä omia varoja koskevan vaatimuksen laskemiseksi. ”; C 135/12 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 30. 4. 98 b) Korvataan 3. 1 ja 3. 2 kohta seuraavasti: ”3. 1. Laitoksella on oltava hallussaan omia varoja osapuoliriskin kattamiseksi, jos: i) se on maksanut arvopapereista tai hyödykkeistä ennen kuin se on vastaanottanut ne tai jos se on luovuttanut arvopaperit tai hyödykkeet ennen kuin se on saanut niistä maksun, ja ii) rajat ylittävien kauppojen ollessa kyseessä vähintään yksi päivä on kulunut maksusta tai luovutuksesta. 3. 2. Omien varojen vaatimus on 8 prosenttia arvopapereiden tai hyödykkeiden arvosta tai laitokselle rahana maksettavasta määrästä painotettuna kyseiseen osapuoleen sovellettavalla riskipainotuksella. ”; c) Korvataan 4. 1 kohdan edellä oleva otsikko ja sen ensimmäinen alakohta seuraavasti: ”Takaisinostosopimukset, käänteiset takaisinostosopimukset, arvopapereiden ja hyödykkeiden lai- naksi antaminen ja lainaksi ottaminen 4. 1. Kaupankäyntisalkkuun kuuluviin arvopapereihin tai hyödykkeisiin perustuvien arvopapereiden takaisinostosopimusten ja arvopapereiden tai hyödykkeiden lainaksi antamisen osalta laitoksen on laskettava arvopapereiden tai hyödykkeiden markkina-arvon ja sen lainaksi ottaman määrän tai vakuuden markkina-arvon erotus, jos tämä erotus on positiivinen. Käänteisten takaisinostosopimusten ja arvopapereiden tai hyödykkeiden lainaksi ottamisen osalta laitoksen on laskettava laitoksen lainaksi antaman määrän tai vakuuden markkina-arvon ja saamiensa arvopapereiden tai hyödykkeiden markkina-arvon välinen erotus, jos erotus on positiivinen. ” 3. Muutetaan liite III seuraavasti: a) Korvataan 1 kohta seuraavasti: ”1. Jos laitoksen jäljempänä esitetyn menetelmän mukaisesti laskettu kokonaisnettovaluutta- aseman ja nettokulta-aseman yhteenlaskettu määrä on enemmän kuin 2 prosenttia sen kaikista omista varoista, laitoksen on kerrottava nettovaluutta-asemansa ja nettokulta-asemansa yhteenlaskettu määrä 8 prosentilla valuuttakurssiriskin kattamiseksi vaadittavan omien varojen määrän laskemiseksi. Toimivaltaiset viranomaiset voivat 31 päivään joulukuuta 2004 asti sallia, että laitokset laskevat omia varoja koskevat vaatimuksensa kertomalla 8 prosentilla sen määrän, jolla niiden kokonaisnettovaluutta-asema ja nettokulta-aseman yhteenlaskettu määrä ylittää 2 prosenttia kaikista omista varoista. ”; b) Korvataan 3. 1 ja 3. 2 kohta seuraavasti: ”3. 1. Ensin laitoksen on laskettava avoin nettoasemansa kussakin valuutassa (mukaan lukien ilmoituksessa käytetty valuutta) ja kullassa. Tämä asema on seuraavien erien (positiivisten ja negatiivisten) summa: — nettoavista-asema (eli kaikki varat, joista on vähennetty velat, mukaan lukien kertyneet korot, kyseisenä valuuttana tai kullan osalta nettoavistakulta-asema), — nettotermiiniasema erääntymispäivänä (eli kaikki saatavat määrät vähennettynä määrillä, ja kultatermiinisopimusten perusteella sisällyttäen siihen jotka maksetaan valuutta- valuutta- ja kultafutuurit ja valuutanvaihtosopimusten pääoma, jota ei ole sisällytetty avista-asemaan), — peruuttamattomat takuut (ja vastaavat rahoitusvälineet), joita varmasti käytetään ja joiden perusteella tehtäviä suorituksia ei todennäköisesti saada takaisin, — ennakoidut nettotulot ja -menot, jotka eivät ole vielä erääntyneet, mutta jotka ovat jo täysin katetut (ennakoidut nettotulot ja -menot, joita ei ole vielä viety kirjanpitoon, mutta jotka ovat jo täysin katetut valuuttatermiineillä, voidaan sisällyttää tähän ilmoitusvelvollis- ten laitosten valinnan mukaisesti ja toimivaltaisen viranomaisen etukäteissuostumuksella: laitoksen on noudatettava tätä valintaa johdonmukaisesti), — kaikkien valuutta- ja kulta-asemien deltan (tai delta-perusteinen) nettoarvo, — muiden optioiden markkina-arvo (eli muut optiot kuin valuutta- ja kultaoptiot), 30. 4. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 135/13 — kukin asema, jonka laitos pitää siinä tarkoituksessa, että se voi suojautua sen vakavarai- suussuhteeseen kohdistuvilta valuuttakurssin negatiivisilta vaikutuksilta, voidaan olla otta- matta huomioon laskettaessa avoimia nettovaluutta-asemia. Näiden asemien pitäisi olla luonteeltaan rakenteellisia tai sellaisia, ettei niillä käydä kauppaa, ja vaaditaan toimivaltais- ten viranomaisten suostumus, jos niitä ei oteta lukuun tai jos edellytyksiä niiden poisluke- miseksi muutetaan. Samaa kohtelua samoin edellytyksin kuin edellä voidaan soveltaa niihin laitoksen asemiin, jotka koskevat omien varojen laskennassa vähennettyjä eriä. 3. 2. Toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia, että laitokset käyttävät nykyarvoa laskettaessa kunkin valuutan ja kullan avointa nettoasemaa. ”; c) Korvataan 4 kohdan ensimmäinen virke seuraavasti: ”4. Toiseksi kunkin muun valuutan kuin sen, jota ilmoituksessa käytetään nettovelka- ja nettosaa- misasemat, sekä kullan nettosaamis- tai nettovelka-asemat muutetaan ilmoitusvaluutan määräi- siksi käyttäen avistakurssia. ”; d) Korvataan 7 kohta seuraavasti: ”7. Toiseksi toimivaltaiset viranomaiset voivat 31 päivään joulukuuta 2004 asti sallia, että laitokset soveltavat muuta kuin 1—6 kohdassa säädettyä menetelmää tämän liitteen vaatimus- ten noudattamiseksi. Tätä menetelmää noudattaen saadun omia varoja koskevan vaatimuksen on oltava suurempi kuin 2 prosenttia 4 kohdan mukaisesti lasketusta avoimesta nettoasemasta, ja sen on ylitettävä kolmen viimeisen vuoden jaksoon sisältyvien kaikkien kymmenen arkipäi- vän mittaisten liukuvien jaksojen valuuttakurssimuutosten analyysin perusteella laskettu toden- näköinen tappio vähintään 99 prosenttia ajasta. Ensimmäisessä alakohdassa esitettyä vaihtoehtoista menetelmää voidaan käyttää ainoastaan seuraavin edellytyksin: i) laskentakaava ja korrelaatiokertoimet ovat toimivaltaisten viranomaisten määräämät, ja ne perustuvat näiden tekemään valuuttakurssimuutosten analyysiin; ii) toimivaltaiset viranomaiset tarkistavat korrelaatiokertoimet säännöllisesti valuuttamarkki- noiden kehityksen mukaisesti. ” 4. Muutetaan liite V seuraavasti: a) Korvataan 2 kohdan ensimmäinen virke seuraavasti: ”Sen estämättä, mitä 1 kohdassa säädetään, toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia, että ne laitokset, joiden on täytettävä liitteissä I, II, III, IV, VI, VII ja VIII säädetyt omia varoja koskevat vaatimukset, voivat soveltaa muuta omien varojen määritelmää ainoastaan näiden vaatimusten noudattamiseksi. ”; b) Korvataan 4 kohta seuraavasti: ”4. Edellä 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetut etuoikeusasemaltaan huonommassa asemassa olevat lainat eivät saa ylittää 150:tä prosenttia niiden ensisijaisten omien varojen määrästä, jotka ovat käytettävissä kattamaan liitteessä I, II, III, IV, VI, VII ja VIII tarkoitetut omia varoja koskevat vaatimukset, ja ne voivat lähestyä tätä ylärajaa ainoastaan kyseisten toimivaltaisten viranoma- isten hyväksymissä erityistapauksissa. ”; c) Korvataan 6 ja 7 kohta seuraavasti: ”6. Toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia, että sijoituspalveluyritykset ylittävät etuoikeusasemal- taan huonommassa asemassa oleville lainoille 4 kohdassa vahvistetun ylärajan, jos ne pitävät sitä vakavaraisuuden kannalta perusteltuna ja sillä edellytyksellä, että näiden etuoikeusasemal- taan huonommassa asemassa olevien lainojen ja 5 kohdassa tarkoitettujen erien kokonais- määrä on enintään 200 prosenttia niiden ensisijaisten omien varojen määrästä, jotka ovat käytettävissä kattamaan liitteissä I, II, III, IV, VI, VII ja VIII säädetyt omia varoja koskevat vaatimukset, tai 250 prosenttia tästä määrästä tapauksissa, joissa sijoituspalveluyritykset vähentävät 2 kohdan d alakohdassa tarkoitetun erän omia varoja laskettaessa. 7. Toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia, että luottolaitokset ylittävät etuoikeusasemaltaan huonommassa asemassa oleville lainoille 4 kohdassa vahvistetun ylärajan, jos ne pitävät sitä vakavaraisuuden kannalta perusteltuna ja sillä edellytyksellä, että näiden etuoikeusasemaltaan huonommassa asemassa olevien lainojen ja 5 kohdassa tarkoitettujen erien kokonaismäärä on enintään 250 prosenttia niiden ensisijaisten omien varojen määrästä, jotka ovat käytettävissä kattamaan liitteissä I, II, III, VI, VII ja VIII säädetyt omia varoja koskevat vaatimukset. ” C 135/14 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 30. 4. 98 5. Lisätään liitteet seuraavasti: ”LIITE VII HYÖDYKERISKI 1. Kaikki hyödykeasemat tai hyödykejohdannaisasemat ilmaistaan käyttäen hyödykkeiden vakiomitta- yksikköä. Kunkin hyödykkeen avistahinta ilmaistaan valuutassa, jotka ilmoituksessa on käytet- tävä. 2. Kulta-asemista tai kultaan perustuvia johdannaissopimuksia koskevista asemista katsotaan aiheutu- van valuuttakurssiriski, ja niiden markkinariski lasketaan liitteen III tai tarvittaessa liitteen VIII mukaisesti. 3. Tässä liitteessä puhtaasti varaston terminointitarkoituksia palvelevat asemat voidaan jättää otta- matta huomioon laskettaessa ainoastaan hyödykeriskiä. 4. Ne korko- ja valuuttakurssiriskit, joita tämän liitteen muut säännökset eivät koske, otetaan mukaan laskettaessa velkakirjojen yleisriskiä ja valuuttakurssiriskiä. 5. Kun velka-asema erääntyy ennen saamisasemaa, laitosten on myös varauduttava maksuvalmiusris- kiin, joka on mahdollinen joillakin markkinoilla. 6. Yksittäisessä hyödykkeessä olevalla nettoasemalla tarkoitetaan 19 artiklassa laitoksen sellaisten saamis- ja velka-asemien erotusta, jotka koskevat samaa hyödykettä ja samanlaisia hyödykkeisiin perustuvia futuureja, optioita, ja optiotodistuksia. Toimivaltaisten viranomaisten on sallittava johdannaissopimuksia koskevien asemien käsitteleminen 8, 9 ja 10 kohdan mukaisesti kohde- etuutta koskevina hyödykeasemina. 7. Toimivaltaiset viranomaiset voivat pitää seuraavia asemia saman hyödykkeen asemina: — hyödykkeiden eri alaryhmien asemat, jos alaryhmät ovat niitä toimitettaessa keskenään vaihto- kelpoisia, ja — samankaltaisten hyödykkeiden asemat, jos ne ovat toisensa läheisesti korvaavia ja jos hintojen muutosten väliseksi korrelaatioksi voidaan selvästi osoittaa vähintään 0,9 vähintään yhden vuoden ajalta. Erityiset välineet 8. Hyödykefutuurit ja yksittäisten hyödykkeiden osto- ja myyntitermiinit lasketaan mukaan käyttäen hyödykkeen vakiomittayksikkönä ilmaistuja nimellismääriä ja erääntymispäivän mukaista juoksuai- kaa. Toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia, että pörssilistalla olevaa futuuria koskeva omien varojen vaatimus on samansuuruinen kuin pörssin asettama vakuusvaatimus, jos viranomaiset ovat vakuuttuneita siitä, että sen avulla voidaan mitata tarkasti futuurin aiheuttama riski ja että se on vähintään yhtä suuri kuin futuuria koskeva omien varojen vaatimus, joka perustuu tässä liitteessä esitettyä menetelmää tai liitteessä VIII esitettyä sisäisten mallien laskentamenetelmää käyttämällä tehtyyn laskelmaan. Toimivaltaiset viranomaiset voivat myös 31 päivään joulukuuta 2006 asti sallia, että niiden tunnustaman selvittely-yhteisön selvittämää, tässä kohdassa tarkoitettua pörssin ulkopuolista hyödykejohdannaissopimusta koskeva omien varojen vaatimus on samansuuruinen kuin selvitysyhteisön asettama vakuusvaatimus, jos ne ovat vakuuttuneita siitä, että sen avulla voidaan mitata tarkasti johdannaissopimukseen liittyvä riski ja että se on vähintään yhtä suuri kuin kyseisen sopimuksen omien varojen vaatimus, joka perustuu tässä liitteessä esitettyä menetelmää tai liitteessä VIII esitettyä sisäisten mallien laskentamenetelmää käyttämällä tehtyyn laskelmaan. 9. Hyödykkeisiin perustuvien swap-sopimusten, joissa sovitaan kiinteähintaisten hyödyke-erien ja käyvin markkinahinnoin määritettyjen erien välisestä vaihdosta, lasketaan mukaan maturiteettipoh- jaiseen menetelmään sopimuksen nimellismäärän suuruisina asemasarjoina, jossa kukin asema vastaa kutakin swap-soimuksen maksua ja sijoittuu sen mukaisesti 13 kohdan maturiteettiluokkiin. Asemat ovat saamisasemia, jos laitos on maksamassa kiinteään hintaan ja saamassa vaihtuvaan hintaan määritettyjä eriä, ja velka-asemia, jos laitos on saamassa kiinteään hintaan ja maksamassa vaihtuvaan hintaan määritettyjä eriä. Hyödykkeisiin perustuvat swap-sopimukset, joissa vaihto koskee eri hyödykkeitä, ilmoitetaan maturiteettipohjaisen menetelmän asianomaisessa taulukossa. 30. 4. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 135/15 10. Hyödykkeitä tai hyödykejohdannaisia koskevia optioita käsitellään laskemalla option kohde- etuuden arvon suuruiset delta-korjatut asemat tämän liitteen mukaisesti. Nämä asemat ja kohde- etuutena olevat samanlaiset hyödykettä tai hyödykejohdannaista koskevat vastakkaiset asemat voidaan nettouttaa keskenään. Deltana on käytettävä kyseisen pörssin laskemaa, toimivaltaisten viranomaisten laskemaa tai, jos kumpikaan näistä ei ole saatavissa tai pörssin ulkopuolisten optioiden osalta, laitoksen itsensä laskemaa deltaa sillä edellytyksellä, että toimivaltaiset viranomai- set toteavat laitoksen käyttämän mallin käyttökelpoiseksi. Toimivaltaiset viranomaiset voivat kuitenkin määrätä, että laitosten on laskettava delta käyttäen toimivaltaisten viranomaisten määräämää menetelmää. Toimivaltaisten viranomaisten on vaadittava, että deltariskiä lukuun ottamatta muilta hyödykeopti- oon liittyviltä riskeiltä on suojauduttava. Toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia, että vakioitua asetettua hyödykeoptiota koskeva omien varojen vaatimus on samansuuruinen kuin pörssin asettama vakuusvaatimus, jos viranomaiset ovat vakuttuneita siitä, että sen avulla voidaan mitata tarkasti optioon liittyvä riski ja että se on vähintään yhtä suuri kuin optiota koskeva omien varojen vaatimus, joka perustuu tässä liitteessä esitettyä menetelmää tai liitteessä VIII esitettyä sisäisten mallien laskentamenetelmää käyttämällä tehtyyn laskelmaan. Toimivaltaiset viranomaiset voivat myös 31 päivään joulukuuta 2006 asti sallia, että niiden tunnustaman selvittely-yhteisön selvittämää pörssin ulkopuolista hyödykeoptiota koskeva omien varojen vaatimus on samansuuruinen kuin selvittely-yhteisön asettama vakuusvaatimus, jos ne ovat vakuuttuneita siitä, että sen avulla voidaan mitata tarkasti optioon liittyvä riski ja että se on vähintään yhtä suuri kuin pörssin ulkopuolisen option omien varojen vaatimus, joka perustuu tässä liitteessä esitettyä menetelmää tai liitteessä VIII esitettyä sisäisten mallien laskentamenetelmää käyttämällä tehtyyn laskelmaan. Lisäksi viranomaiset voivat sallia, että ostettua pörssilistalla olevaa tai pörssin ulkopuolista hyödykeoptiota koskeva omien varojen vaatimus on sama kuin sen kohde-etuutena olevaa hyödykettä koskeva vaatimus sillä edellytyksellä, että näin laskettu vaatimus ei ylitä option markkina-arvoa. Asetettua pörssin ulkopuolista optiota koskeva vaatimus määräytyy sen kohde-etuutena olevan hyödykkeen mukaan. 11. Hyödykkeisiin liittyviä optiotodistuksia käsitellään samalla tavalla kuin 10 kohdassa esitetään hyödykeoptioiden osalta. 12. Hyödykkeiden tai takaisinostosopimuksiin sisältyvien, hyödykkeiden omistusoikeutta koskevien taattujen oikeuksien luovuttajan ja hyödykkeiden lainaksi antamista koskevan sopimuksen mukai- sen hyödykkeiden lainaksi antajan on sisällytettävä tällaiset hyödykkeet omien varojen vaatimusta koskevaan laskelmaan tämän liitteen mukaisesti. a) Maturiteettipohjainen menetelmä 13. Laitoksen on käytettävä jokaisesta hyödykkeestä erillistä maturiteettitaulukkoa seuraavan taulukon mukaisesti. Kaikki kyseistä hyödykettä koskevat asemat ja kaikki asemat, joita pidetään samaa hyödykettä koskevina asemina 7 kohdan mukaisesti, on jaoteltava asianmukaisiin maturiteettiluok- kiin. Fyysiset varastot on merkittävä ensimmäiseen maturiteettiluokkaan. Maturiteettiluokka (1) 0 # 1 kuukausi. 1 # 3 kuukautta. 3 # 6 kuukautta. 6 # 12 kuukautta. 1 # 2 vuotta. 2 # 3 vuotta. 3 vuotta Perusriskipainotus (%) (2) 1,50 1,50 1,50 1,50 1,50 1,50 1,50 14. Toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia, että asemat, jotka ovat tai joita pidetään 7 kohdan mukaisesti saman hyödykkeen asemina, kuitataan keskenään ja merkitään asianmukaisiin maturi- teettiluokkiin nettomääräisinä — samana päivänä erääntyviä sopimuksia koskevien asemien ja C 135/16 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 30. 4. 98 — kymmenen päivän sisällä toisistaan erääntyviä sopimuksia koskevien asemien osalta, jos sopimuksilla käydään kauppaa markkinoilla, joilla on päivittäiset toimituspäivät. 15. Tämän jälkeen laitoksen on laskettava saamisasemien summa ja velka-asemien summa jokaisessa maturiteettiluokassa. Sitä ensinmainittujen (jälkimmäisten) määrää tietyssä luokassa, kutsutaan kyseisen maturiteettiluokan nettoutetuksi asemaksi. Jäljelle jäänyt saamis- tai velka-asema on nettouttamatta jäänyt asema kyseisessä maturiteettiluokassa. 16. Sitä maturiteettiluokan nettouttamatta jäänyttä saamis-(velka-)asemaa, joka vastaa edempänä olevan maturiteettiluokan nettouttamatta jäänyttä velka-(saamis-)asemaa, kutsutaan kahden luokan väliseksi nettoutetuksi asemaksi. Nettouttamatta jääneen pitkän tai lyhyen aseman erotusta, jota ei näin voida nettouttaa, kutsutaan nettouttamatta jääneeksi asemaksi. 17. Laitoksen omia varoja koskeva vaatimus jokaisen hyödykkeen osalta lasketaan asianmukaisen maturiteettiluokan perusteella seuraavien erien summana: i) toisiaan vastaavien saamis- ja velka-asemien summa kerrottuna 13 kohdassa esitetyn taulukon 2 sarakkeessa kullekin maturiteettiluokalle määrätyllä perusriskikertoimella ja hyödykkeen avistahinnalla; ii) kahden maturiteettiluokan välinen toisiaan vastaava asema kultakin maturiteettiluokalta, johon nettouttamatta jäänyt asema on siirretty, kerrottuna 0,6 prosentilla (korkokäyräriskikerroin) ja hyödykkeen avistahinnalla; iii) jäljelle jääneet nettouttamatta olevat asemat kerrottuna 15 prosentilla (termiiniriskikerroin) ja hyödykkeen avistahinnalla. 18. Laitoksen omia varoja koskeva kokonaisvaatimus hyödykeriskien osalta lasketaan jokaisen hyödyk- keen osalta 17 kohdan mukaisesti laskettujen omia varoja koskevien vaatimusten summana. b) Yksinkertaistettu menetelmä 19. Laitoksen omia varoja koskeva vaatimus lasketaan jokaisen hyödykkeen osalta seuraavien erien summana: i) 15 prosenttia kutakin hyödykettä koskevasta nettoasemasta, saamis- tai velka-asemasta, kerrot- tuna hyödykkeen avistahinnalla; ja ii) 3 prosenttia kutakin hyödykettä koskevasta bruttoasemasta, saamis- plus velka-asema, kerrot- tuna hyödykkeen avistahinnalla. 20. Laitoksen omia varoja koskeva kokonaisvaatimus hyödykeriskien osalta lasketaan jokaisen hyödyk- keen osalta 19 kohdan mukaisesti laskettujen omia varoja koskevien vaatimusten summana. LIITE VIII SISÄISET MALLIT 1. Toimivaltaiset viranomaiset voivat tässä liitteessä säädetyin edellytyksin sallia, että laitokset laskevat asemariskin, valuuttakurssiriskin ja/tai hyödykeriskin edellyttämän omia varoja koskevan vaatimuk- sensa käyttäen omia sisäisiä riskienhallintamallejaan liitteissä I, III ja VII esitettyjen menetelmien sijasta tai niihin yhdistettynä. Kussakin tapauksessa vaatimuksena on, että toimivaltainen virano- mainen on nimenomaisesti hyväksynyt mallien käyttämisen vakavaraisuuden valvontaan. 2. Hyväksyntä annetaan ainoastaan, jos toimivaltainen viranomainen katsoo, että laitoksen riskienhal- lintajärjestelmä on rakenteeltaan asianmukainen ja sitä sovelletaan kattavasti ja että siinä on erityisesti seuraavat piirteet: i) ii) sisäinen riskienmittausmalli on kiinteästi liitetty laitoksen päivittäiseen riskienhallintaan, ja sen perusteella riskeistä ilmoitetaan laitoksen ylimmälle johdolle; laitoksella on kaupankäyntiyksiköistä riippumaton riskienvalvontayksikkö, joka raportoi suoraan ylimmälle johdolle. Yksikön on vastattava laitoksen riskienhallintajärjestelmän suun- nittelusta ja toteutuksesta. Se laatii ja analysoi päivittäin raportteja, jotka koskevat riskienmit- tausmallin tuloksia ja kaupankäyntilimiitteihin liittyviä aiheellisia toimenpiteitä; 30. 4. 98 FI iii) iv) v) Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 135/17 laitoksen johtokunta ja ylin johto osallistuvat aktiivisesti riskien valvontaan, ja laitoksen johto käsittelee riskienvalvontayksikön tuottamat päivittäiset raportit tasolla, jolla on riittä- västi toimivaltaa vähentää sekä yksittäisten kauppaa käyvien henkilöiden ottamia asemia että laitoksen kokonaisriskiä; laitoksella on riittävästi ammattitaitoista henkilöstöä, joka pystyy käyttämään kehittyneitä malleja kaupankäynnissä, riskienvalvonnassa, tarkastuksessa ja kauppojen selvityksessä; laitos on ottanut käyttöön menetelmät sen seuraamiseksi ja varmistamiseksi, että riskienmit- tausjärjestelmän yleistä toimivuutta koskevia, kirjattuja sisäisiä toiminta-ja valvontamenetel- miä noudatetaan; vi) voidaan osoittaa, että laitoksen malleilla on hyväksyttävällä tarkkuudella pystytty mittaamaan riskit; vii) laitos toteuttaa tihein välein systemaattisen rasituskoeohjelman, ja ylin johto tarkastelee siitä saatuja tuloksia ja ottaa ne huomioon päättäessään toimintatavoista ja limiiteistä; viii) osana tavanomaista sisäistä tarkastustaan laitoksen on tehtävä riippumaton selvitys riskien- mittausjärjestelmästä. Tässä selvityksessä on käsiteltävä sekä kaupankäyntiä hoitavien yksi- köiden että riippumattoman riskienvalvontayksikön toimintaa. Laitoksen on vähintään kerran vuodessa laadittava selvitys yleisestä riskienhallintajärjestelmästään. Selvityksessä on käsitel- tävä seuraavia asioita: — riskienhallintajärjestelmän ja -menettelyn dokumentoinnin ja riskienvalvontayksikön orga- nisaation asianmukaisuus, — markkinariskimittareiden sisällyttäminen päivittäiseen riskienhallintaan ja johdon tietojen- saantijärjestelmän aukottomuus, — laitoksessa noudatettu kaupankäyntiä ja kauppojen selvitystoimintaa hoitavan henkilöstön soveltamien riskienhinnoittelumallien ja arvostusmenetelmien hyväksymismenettely, — riskienmittausmallin kattamien markkinariskien laajuus ja riskienmittaukseen tehtävien merkittävien muutosten tarkastaminen, — asemia koskevien tietojen täsmällisyys ja täydellisyys, volatiliteetti- ja korrelaatio-oletusten tarkkuus ja tarkoituksenmukaisuus sekä arvostus- ja riskiherkkyyslaskelmien täsmälli- syys, — tapa, jolla laitoksessa varmistetaan sisäisissä malleissa käytettävien tietolähteiden johdon- mukaisuus, ajanmukaisuus ja luotettavuus sekä niiden riippumattomuus, ja — tapa, jolla laitoksessa seurataan mallin ennustekyvyn arviointia, jolla mitataan mallin tarkkuutta. 3. Laitoksen on valvottava käyttämänsä mallin tarkkuutta ja toimivuutta ennustekyvyn arviointiohjel- malla. Ennustekyvyn arvioinnissa on verrattava jokaisena pankkipäivänä laitoksen mallin avulla laskettuja kaupankäyntivaraston päivän loppuasemien yhden päivän todennäköisiä tappiolukuja seuraavan pankkipäivän loppuun mennessä toteutuneeseen yhden päivän muutokseen kaupankäyn- tisalkun arvossa. Toimivaltaisten viranomaisten on tutkittava, kykeneekö laitos suorittamaan sekä kaupankäyntisalkun arvon todellisen että oletetun muutoksen ennustekyvyn arvioinnin. Kaupan- käyntisalkun arvon oletettujen muutosten ennustekyvyn arviointi perustuu kaupankäyntisalkun päivän loppuarvon ja varaston seuraavan päivän loppuarvon vertailuun, olettaen, että asemat pysyvät muuttumattomina. Toimivaltaisten viranomaisten on vaadittava laitoksilta, että ne toteutta- vat asianmukaiset toimenpiteet arviointinsa ennustekyvyn parantamiseksi, jos se havaitaan puutteel- liseksi. 4. Toimivaltaiset viranomaiset voivat hyväksyä sen, että velkakirja- tai osakeasemien erityisriskin kattamista koskevan omia varoja koskevan vaatimuksen laskemiseksi käytetään laitoksen sisäistä mallia, jos malli tässä liitteessä esitettyjen ehtojen mukaisesti lisäksi — selittää kaupankäyntisalkun toteutuneen hintavaihtelun; — osoittaa keskittymisen kaupankäyntisalkun koon ja koostumuksen muutosten osalta; — on vahva suhteessa epäsuotuisiin tapahtumiin; — on osoitettu ennustekyvyn arvioinnilla oikeaksi sen arvioimiseksi, onko erityisriski tarkasti katettu. Jos toimivaltaiset viranomaiset sallivat sen, että ennustekyvyn arviointi suoritetaan huomattavien osasalkkujen perusteella, ne on valittava johdonmukaisella tavalla. C 135/18 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 30. 4. 98 5. Laitoksille, jotka käyttävät sisäisiä malleja, joita ei ole hyväksytty 4 kohdan mukaisesti, asetetaan erillinen omia varoja koskeva vaatimus erityisriskin varalta liitteen I mukaisesti laskettuna. 6. Laitoksen oman laskelman tulokset kerrotaan 10 kohdan ii alakohdan mukaista tarkoitusta varten vähintään kertoimella 3. 7. Kertoimeen on lisättävä seuraavan taulukon mukaisesti lisäkerroin 0—1, jonka määrä riippuu 250 viimeisimmän pankkipäivän poikkeamien lukumäärästä, joka ilmenee laitoksen ennustuskyvyn arvioinnista. Toimivaltaisten viranomaisten on vaadittava, että laitokset laskevat poikkeamat ennustuskyvyn arvioinnin perusteella johdonmukaisesti kaupankäyntisalkun arvon joko todellisesta tai oletetusta muutoksesta. Poikkeama on kaupankäyntisalkun arvon yhden päivän muutos, joka ylittää yrityksen mallin avulla lasketun vastaavan yhden päivän todennäköisen tappioluvun. Lisäkertoimen määrittelemiseksi poikkeamien lukumärä on arvioitava vähintään neljännesvuosit- tain. Poikkeamien lukumäärä Lisäkerroin alle 5 5 6 7 8 9 10 tai enemmän 0,00 0,40 0,50 0,65 0,75 0,85 1,00 Toimivaltaiset viranomaiset voivat yksittäisissä tapauksissa ja poikkeuksellisen tilanteen vuoksi päättää olla vaatimatta taulukon mukaisen lisäkertoimen lisäämistä, jos laitos on osoittanut toimivaltaisille viranomaisille, että tällainen lisäys on aiheeton ja että malli on perusteiltaan luotettava. Jos useat poikkeamat osoittavat, että malli ei ole riittävän tarkka, toimivaltaisten viranomaisten on peruutettava lupa mallin käyttöön tai toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että mallia parannetaan viipymättä. Jotta toimivaltaiset viranomaiset voivat jatkuvasti valvoa lisäkertoimen asianmukaisuutta, laitosten on ilmoitettava viipymättä ja joka tapauksessa viiden työpäivän kuluessa toimivaltaisille viranomai- sille poikkeamista, jotka niiden päivittäinen ennustuskyvyn seurantaohjelma on osoittanut ja jotka saattaisivat edellä olevan taulukon mukaisesti lisätä lisäkerrointa. 8. Jos toimivaltaiset viranomaiset 4 kohdan mukaisesti hyväksyvät laitoksen mallin erityisriskiä koskevan omien varojen vaatimuksen laskemiseksi, laitoksen on korotettava 6, 7 ja 10 kohdan mukaisesti laskettua omien varojen vaatimusta lisäämällä summaan joko i) todennäköisen tappioluvun erityisriskin osuus, joka on erotettava valvontaviranomaisen ohjei- den mukaisesti, tai laitoksen valinnan mukaan, tai ii) erityisriskin sisältävien velkakirjojen tai osakeaseman osasalkun todennäköiset tappioluvut. Vaihtoehtoa ii käyttäviltä laitoksilta on vaadittava, että ne määrittelevät osasalkkunsa rakenteen ennakolta eivätkä muuta sitä ilman toimivaltaisten viranomaisten suostumusta. 9. Toimivaltaiset viranomaiset voivat päättää olla vaatimatta 8 kohdan mukaista lisäystä, jos laitos osoittaa, että sen malli kansainvälisesti hyväksyttyjen standardien mukaisesti kattaa tarkasti myös sen velkakirjoja ja osakkeita koskevien asemien maksujen laiminlyönnin mahdollisuutta koskeva riskin. 10. Jokaisen laitoksen on täytettävä omia varoja koskeva vaatimus, joka on seuraavasta kahdesta suurempi: i) laitoksen edellisen päivän todennäköinen tappioluku laskettuna tässä liitteessä määritellyin parametrein, tai 30. 4. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 135/19 ii) kultakin edeltävältä kuudeltakymmeneltä pankkipäivältä päivittäisten todennäköisten tappiolu- kujen keskiarvo kerrottuna 6 kohdassa mainituin kertoimin, jossa on otettu huomioon 7 kohdassa mainittu kerroin. 11. Tappiolukua koskevassa laskelmassa on noudatettava seuraavia vähimmäisvaatimuksia: i) todennäköinen tappioluku lasketaan vähintään päivittäin; ii) 99 prosentin yksisuuntainen luottamustaso; iii) Kymmentä päivää vastaava pitoaika; iv) vähintään yhtä vuotta vastaava tarkastelujakso lukuun ottamatta tapauksia, joissa lyhyempi tarkastelujakso on aiheellinen hintojen merkittävän vaihtelun vuoksi; v) tietojen päivittäminen kolmen kuukauden välein. 12. Toimivaltaisten viranomaisten on vaadittava, että malli mittaa tarkasti kaikki optioiden tai optioiden luonteisten asemien olennaiset hintariskit ja että kaikki muut riskit, joita malli ei mittaa, on katettu riittävällä tavalla omilla varoilla. 13. Toimivaltaisten viranomaisten on vaadittava myös, että riskienmittausmalli mittaa riittävän määrän riskitekijöitä, riippuen laitoksen toiminnan laajuudesta kyseessä olevilla markkinoilla. Vähintään on noudatettava seuraavia määräyksiä: i) korkoriskin mittaamisessa riskien mittausjärjestelmässä on käytettävä riskitekijöitä, jotka vastaavat kaikkien niiden valuuttojen korkoja, joissa laitoksella on koron muutoksille herkkiä, laitoksen taseeseen sisältyviä tai taseen ulkopuolisia asemia. Laitoksen on mallinnettava korkokäyrät käyttäen yleisesti hyväksyttyjä tapoja. Tärkeimpien valuuttojen ja markkinoiden korkoriskiä esitettäessä korkokäyrä on jaettava vähintään kuuteen maturiteettiluokkaan kor- kojen volatiliteettivaihteluiden selville saamiseksi korkokäyrässä. Riskienmittausjärjestelmän on myös mitattava eri korkokäyrien epätäydellisestä korrelaatiosta johtuva riski; ii) valuuttakurssiriskin mittaamisessa riskienmittausjärjestelmässä on käytettävä riskitekijöitä, jotka vastaavat kultaa ja niitä yksittäisiä valuuttoja, joiden määräisiä laitoksen asemat ovat; iii) osakekurssiriskin mittaamisessa riskienmittausjärjestelmässä on käytettävä erillistä riskitekijää vähintään kaikkia niitä osakemarkkinoita varten, joilla laitoksella on merkittäviä asemia; iv) hyödykeriskin mittaamisessa riskienmittausjärjestelmässä on käytettävä erillistä riskitekijää vähintään kutakin sellaista hyödykettä varten, jossa laitoksella on merkittäviä asemia. Riskien- mittausjärjestelmän on myös mitattava samankaltaisten mutta epäidenttisten hyödykkeiden hintojen muutosten epätäydellisestä korrelaatiosta johtuva riski, ja maturiteettieroista aiheutu- vien termiinihintamuutosten riski. Siinä on myös otettava huomioon markkinoiden piirteet, erityisesti toimituspäivät ja kaupankäyntiin osallistuvien mahdollisuus sulkea asemat pois. 14. Toimivaltaiset viranomaiset voivat antaa laitoksille luvan käyttää empiirisiä korrelaatioita riskiluo- kan sisällä ja riskiluokkien välillä, jos ne ovat vakuuttuneita, että laitoksen korrelaatioiden mittausjärjestelmä on asianmukainen ja että sitä sovelletaan kattavasti. ” C 135/20 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 30. 4. 98 NEUVOSTON PERUSTELUT I JOHDANTO 1. Komissio toimitti neuvostolle 17. kesäkuuta 1997 EY:n perustamissopimuksen 57 artiklan 2 kohtaan, erityisesti ensimmäiseen ja kolmanteen virkkeeseen, perustuvan ehdotuksen direktiiviksi sijoituspalveluyritysten ja luottolaitosten omien varojen riittä- vyydestä annetun neuvoston direktiivin 93/6/ETY muuttamisesta. Talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa 29. lokakuuta 1997 ja Euroopan parla- mentti 18. joulukuuta 1997. Euroopan rahapoliittinen instituutti antoi lausuntonsa 7. lokakuuta 1997. Komissio antoi Euroopan parlamentin lausunnon perusteella muutetun ehdotuksen 13. helmikuuta 1998. 2. Neuvosto vahvisti perustamissopimuksen 189b artiklan mukaisesti yhteisen kantansa 9 päivänä maaliskuuta 1998. II TAVOITE Yhteisellä kannalla pyritään ensisijaisesti muuttamaan sijoituspalveluyritysten ja luottolai- tosten omien varojen riittävyydestä annettua neuvoston direktiiviä 93/6/ETY sen suhteen, miten sisäisiä riskienhallintamalleja käytetään laskettaessa markkinariskin omien varojen vaatimuksia ja mitä toimenpiteitä direktiiviin sisällytetään, jotta käytettävissä olisi riittävä määrä omia varoja hyödykkeiden kauppaan ja hyödykkeisiin perustuviin johdannaisopi- muksiin liittyvien markkinariskien kattamiseksi. Lisäksi yhteisellä kannalla pyritään ajanmukaistamaan ja mukauttamaan direktiivi 93/ 6/ETY ottamalla huomioon rahoitusmarkkinoiden viimeaikainen kehitys ja muutokset kansainvälisessä pankkitarkastuksessa. III YHTEISEN KANNAN ERITTELY 1. Direktiivin artiklaosa (Yhteisen kannan 1 artikla) Direktiivin artiklaosa yhteisessä kannassa on melkein sama kuin komission ehdotuk- sessa. Jotta kaikki kielitoisinnot olisivat yhdenmukaisia alkuperäisen direktiivin kanssa ja jotta ehdotuksen ensimmäisen ja toisen alakohdan tekstit olisivat johdonmukaisia, on 4 kohdan (jolla muutetaan 7 artiklan 10 kohtaa) sanamuotoa hieman muutettu. Yhteisen kannan 1 artiklan 6 kohtaan on melkein sanatarkasti otettu Euroopan parlamentin ehdottama tarkistus n:o 20 (tarkistus 2 komission muutettuun ehdotuk- seen), joka koskee uuden, hyödykekauppaa koskevan 11 a artiklan sisällyttämistä. Täytäntöönpanopäivä on yhteisessä kannassa viimeistään 24 kuukauden kuluttua direktiivin voimaantulosta, jotta kaikilla jäsenvaltioilla olisi riittävästi aikaa säännösten täytäntöönpanemiseksi. 2. Yhteisen kannan liite a. Direktiivin 93/6/ETY I (Yhteisen kannan liitteessä oleva 1 kohta) Yhteisen kannan 1 kohdan a ja b alakohdassa (joilla muutetaan direktiivin 93/6/ETY liitteessä 1 olevia 4 ja 5 kohtaa), jotka koskevat termiinejä ja pörssilistalla 30. 4. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 135/21 olevia optioita, ja uudessa liitteessä VII olevissa 8 ja 10 kohdassa, jotka koskevat hyödykkeisiin perustuvia termiineitä ja pörssioptioita, on säännös, jossa sallitaan se, että pörssilistalla olevien välineiden omia varoja koskeva vaatimus on yhtä suuri kuin pörssissä vaadittu kattaminen. Yhteinen kanta eroaa tässä komission ehdotuk- sen sanamuodosta, jotta olisi selvää, että vakuuden on oltava vähintään yhtä suuri kuin kyseisen välineen omia varoja koskevan vaatimuksen, joka syntyisi laskelmasta, joka on tehty liitteissä I ja VII esitettyä peruslaskentamenetelmää tai liitteessä VIII esitettyä sisäisten mallien menetelmää käyttämällä. Samankaltaisia säännöksiä on annettu pörssilistan ulkopuolella (OTC) olevista johdannaissopimuksista, jotta otettaisiin huomioon OTC-sopimusten selvitys tun- nustetussa selvitysyhteisössä kuten erityisesti Ruotsissa säädetään. Jäsenvaltiot voi- vat 31. joulukuuta 2006 asti sallia sen, että kyseisten sopimusten omia varoja koskeva vaatimus on yhtä suuri kuin selvitysyhteisön asettama vakuusvaatimus samoin edellytyksin, jotka koskevat termiinejä ja pörssilistalla olevia optioita (1 kohdan a ja b kohta, joka koskee termiinejä ja pörssilistalla olevia optioita, ja uudessa liitteessä VII olevat 8 ja 10 kohta, jotka koskevat hyödykkeisiin perustuvia termiineitä ja pörssioptioita). Muutokset ovat yhdenmukaisia niihin liittyvien yhteisen kannan säännösten kanssa (2 artiklan 3 b kohta ja 3 artiklan 2 kohta), joilla muutetaan toista pankkidirektiiviä, vakavaraisuussuhdetta koskevaa direktiiviä sekä omien varojen riittävyyttä koskevaa direktiiviä (1). Muut direktiivin 93/6/ETY liitteeseen I liittyvät säännökset on säilytetty komission ehdotuksen mukaisina. b. Direktiivin 93/6/ETY liite II (Yhteisen kannan liitteessä oleva 2 kohta) Direktiivin 93/6/ETY liitteeseen II liittyvät säännökset säilytetään yhteisessä kan- nassa komission ehdotuksen mukaisina. c. Direktiivin 93/6/ETY III (Yhteisen kannan liitteessä oleva 3 kohta) Liitteessä III olevassa uudessa 1 kohdassa (yhteisen kannan 3 a kohta) otetaan käyttöön tiukemmat omia varoja koskevat vaatimukset muuttamalla 2 prosentin ”vapaa alue” 2 prosentin ”alarajaksi”. Tämän säännöksen täytäntöönpanon helpot- tamiseksi yhteisessä kannassa sallitaan se, että jäsenvaltiot voivat antaa laitosten laskea omien varojen vaatimuksensa nykyisten sääntöjen mukaisesti 31. päivään joulukuuta 2004. Liiteessä III olevassa uudessa 7 kohdassa (yhteisen kannan 3 d kohta) muutetaan valuuttasijoitusten vaihtoehtoista laskentatapaa. Yhdenmukaisen lähestymistavan varmistamiseksi tulevaisuudessa yhteisessä kannassa annetaan määräaika, 31. Joulu- kuuta 2004, jolloin vaihtoehtoisen menetelmän käyttö päättyy. Muut direktiivin 93/6/ETY liitteeseen III liittyvät säännökset on säilytetty komission ehdotuksen mukaisina. (1) Neuvoston 9 päivänä maaliskuuta 1998 vahvistama yhteinen kanta N:o 23/98 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi 98/. /EY, jolla muutetaan luottolaitosten liiketoiminnan aloittamiseen ja harjoit- tamiseen liittyvien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun direktiivin 77/780/ETY 12 artikla, luottolaitosten vakavaraisuussuhteesta annetun direktiivin 89/647/ETY 2, 5, 6, 7 ja 8 artikla sekä liitteet II ja III, ja sijoituspalveluyritysten ja luottolaitosten omien varojen riittävyydestä annetun direktiivin 93/6/ETY 2 artikla ja liite II (Ks. tämän virallisen lehden s. 32). C 135/22 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 30. 4. 98 d. Direktiivin 93/6/ETY liite V (Yhteisen kannan liitteessä oleva 4 kohta) Direktiivin 93/6/ETY liitteeseen V liittyvät säännökset säilytetään yhteisessä kan- nassa komission ehdotuksen mukaisina. e. Direktiivin 93/6/ETY liite VI (Yhteisen kannan liitteessä oleva 5 kohta) Neuvosto katsoo, että kaupankäyntisalkun suuret riskikeskittymät olisi laskettava perusmenetelmällä eikä sisäisten mallien perusteella. Yhteisessä kannassa ei näin ollen muuteta direktiivin 93/6/ETY liitettä VI ja komission ehdotuksen liitteessä I oleva 5 kohta on poistettu. f. Uusi liite VII Yhteisen kannan 7, 13 ja 17 kohdan (komission ehdotuksen 7, 13 ja 16 kohta) sanamuotoa on muutettu ja kolme uutta kohtaa, 14, 18 ja 20 kohta, on lisätty. Muutoksilla pyritään vain selkeämpään tekstiin muuttamatta säännösten sisältöä. Yhteisen kannan 8 ja 10 kohta on muutettu, jotta edellä a kohdassa mainitut selvitysyhteisössä selvitetyt pörssilistan ulkopuolella olevat johdannaissopimukset otettaisiin huomioon. Muuten liite VII on säilytetty komission ehdotuksen mukaisena. g. Uusi liite VIII Yhteisen kannan liitteessä VIII olevassa 1 kohdassa korvataan termi ”lupa” termillä ”hyväksyntä”, ja tavoitteena on tehdä tekstistä selkeämpi säätämällä, että hyväk- syntä tapahtuu vakavaraisuuden valvomiseksi. Riskienhallintajärjestelmän laadulliset standardit, jotka on täytettävä ennen kuin toimivaltaiset viranomaiset voivat hyväksyä laitoksen käyttämän mallin, esitetään 2 kohdassa, joka säilytetään komission ehdotuksen mukaisena. Koska riskienmittaus- järjestelmän riippumaton selvitys, kuten komission ehdotuksen 4 kohdassa esite- tään, on olennainen osa kunnollista riskienhallintajärjestelmää, yhteiseen kantaan sisällytetään komission ehdotuksen 4 kohta uutena 2 kohdan viii alakohtana muuttamatta ehdotusta muuten. Yhteisen kannan 3 kohtaan, joka koskee mallin ennustekyvyn arviointia, sisällyte- tään Euroopan parlamentin ehdottama tarkistus 2 kokonaisuudessaan (komission muutetun ehdotuksen tarkistus 3) muutamin sanamuotoa koskevin muutoksin, jotka eivät muuta kohdan sisältöä. Näin ollen yhteiseen kantaan sisältyy myös tarkistuksen 4 sisältö suurimmaksi osaksi (komission muutetun ehdotuksen tarkis- tus 6), koska kyseiset kaksi tarkistusta koskevat samaa asiaa. Muuten tarkistus 4 sisältyy 7 kohtaan (ks. jäljempänä). Neuvosto yhtyy Euroopan parlamentin huolen- aiheeseen, joka ilmaistaan tarkistuksen 4 vaatimuksella siitä, että laitos tarvitsee toimivaltaisen viranomaisen hyväksynnän sen ennustekyvyn arvioinnissa käytettä- ville muutostyypeille. Yhteisen kannan 3 kohdan viimeisessä virkkeessä sen sijaan, että vaadittaisiin ennakkohyväksymistä, säädetään yksiselitteisesti, että toimivaltai- nen viranomainen vaatii laitoksia ryhtymään tarvittaviin toimenpiteisiin niiden ennustekyvyn arviointiohjelman parantamiseksi, jos se osoittautuu puutteelliseksi. Näin ollen yhteiseen kantaan sisältyy Euroopan parlamentin ehdottaman tarkistuk- sen 4 sisältö. 30. 4. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 135/23 Euroopan parlamentin ehdottamat tarkistukset 3 ja 16 sisältyvät kokonaisuudessaan yhteisen kannan 4 ja 5 kohtaan (komission muutetun ehdotuksen tarkistukset 4 ja 5), joissa ajanmukaistetaan komission alkuperäisen ehdotuksen erityisriskiä koske- vat säännökset niiden yhdenmukaistamiseksi kansainvälisellä tasolla Baselin pankki- valvontakomiteassa tapahtuneen kehityksen kanssa. Yhteisessä kannassa säilytetään 6 kohta komission ehdotuksen mukaisena, mutta on tehty selväksi, että lisäämällä sana ”vähintään” kerroin 3 on ymmärrettävä vähim- mäisvaatimukseksi. Lisäkertoimen laskemista koskevassa yhteisen kannan 7 kohdassa muokataan komission alkuperäisen ehdotuksen 7 kohtaa, jotta teksti olisi täsmällisempi. Euroopan parlamentin ehdottamat tarkistukset 5 ja 6 sisältyvät siihen kokonaisuu- dessaan (komission muutetun ehdotuksen tarkistukset 7 ja 8) hieman toisessa sanamuodossa. Komission ehdotukseen verrattuna yhteisessä kannassa pyritään joustavampaan tekstiin vaatimalla vain sellaisten poikkeamien ilmoittamista, jotka voivat johtaa lisäkertoimen nostamiseen. Euroopan parlamentin ehdottamassa tar- kistuksessa 4 olevat kaksi seikkaa sisältyvät 7 kohtaan, nimittäin ennustekyvyn arviointimenetelmän valinta lisäkerrointa laskettaessa ja vaatimus siitä, että valittua menetelmää on sovellettava johdonmukaisesti. Euroopan parlamentin ehdottamat tarkistukset 7 ja 8 sisältyvät uusiin 8 ja 9 kohtaan, jotka koskevat sellaisten laitosten suorittamaa lisäystä, jotka käyttävät erityisriskin omia varoja koskevan vaatimuksen laskentamalleja (komission muute- tun ehdotuksen tarkistus 9). Jotta 8 kohdan sanamuoto olisi yhdenmukaisempi kansainvälisellä tekstin kanssa, sitä on muutettu. tasolla Baselin pankkivalvontakomiteassa hyväksytyn Omia varoja koskevan vaatimuksen laskeminen esitetään 10 kohdassa, joka on sama kuin komission alkuperäisen ehdotuksen 8 kohta. On kuitenkin muistettava, että 8 kohdassa esitetty lisäys tulee 10 kohdassa esitetyn vaatimuksen lisäksi. Toisin sanoen omia varoja koskeva kokonaisvaatimus on suurempi kuin i) edellisen päivän todennäköinen Vkokonais TAPPIOLUKU + lisäys, tai ii) 60 päivän todennäköisten Vkokonais TAPPIOLUKUJEN keskiarvo * (3 + lisäkerroin) + lisäys lisäys = koko salkun Verityisriski TAPPIOLUKU, tai erityisriskin sisältävien osasalkkujen Vkokonais TAPPIOLUKU (sovelletaan vain erityisriskimalleihin, jotka eivät kata asemien maksujen laimin- lyöntiin ja toteuttumatta jäämiseen liittyviä riskejä) lisäkerroin = riippuvainen poikkeamien määrästä Vkokonais TAPPIOLUVUN ennustuskyvyn arvioinnissa (sovelletaan ainoastaan, jos poikkeamia on) Jos mallia ei ole hyväksytty erityisriskin osalta, on asetettava omia varoja koskeva vaatimus direktiivin 93/6/ETY liitteen I mukaisesti. Yhteisen kannan 11, 12 ja 13 kohdat (komission ehdotuksen 9, 10 ja 11 kohta) ovat pitkälti komission ehdotuksen mukaiset lukuun ottamatta joitakin pieniä tarkistuksia: — 11 kohdan iv alakohdassa edellytetään lyhyempää tarkastelujaksoa tapauksissa, joissa se on aiheellista hintojen merkittävän vaihtelun vuoksi, C 135/24 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 30. 4. 98 — 12 kohdassa ilmaistaan, että optioiden ja optioiden luonteisten asemien hintaris- kit on katettava omilla varoilla, jos malli ei mittaa niitä, — 13 kohdan i alakohdan sanamuotoa on muutettu hieman tekstin selkeyttämi- seksi, — 13 kohdan ii alakohdan sanamuotoa on muutettu, jotta tulisi selväksi, että kulta rinnastetaan valuuttaan. 3. Johdanto-osan kappaleet Johdanto-osan kappaleet mukautettiin komission ehdotuksen pohjalta. Ensimmäisessä johdanto-osan kappaleessa, jonka mukaisesti hyödykekauppaan ja hyö- dykejohdannaisiin liittyvät riskit on katettava, ilmaistaan myös, että komission olisi harkittava asianmukaisen vakavaraisuuden valvontajärjestelmän määrittämistä ehkäis- täkseen tiettyjen futuureilla kauppaa käyvien petollinen menettely. Kaksi viimeistä johdanto-osan kappaletta on poistettu juridisesti tarpeettomina. Euroopan parlamentin ehdottaman tarkistuksen 19 sisältö (komission muutetun ehdo- tuksen tarkistus 1), joka koskee johdanto-osan kappaletta 8, on sisällytetty uuteen 11 a artiklaan, jossa säädetään siirtymäkauden päättymispäivästä, mutta koska johdanto- osan kappaleen 9 (komission ehdotuksessa johdanto-osan kappale 8) sanamuoto on muutettu, tarkistusta 19 ei ole otettu suoraan mukaan johdanto-osan kappaleisiin. IV PÄÄTELMÄ Neuvosto katsoo, että kaikki komission ehdotukseen tehdyt muutokset ovat sopusoinnussa direktiivin tavoitteiden kanssa. Yhteiseen kantaan on sisällytetty kaikkien Euroopan parlamentin ehdottamien ja myöhemmin komission muutettuun ehdotukseen otettujen tarkistusten sisältö. Tärkeimmät yhteisessä kannassa olevat komission ehdotukseen tehdyt muutokset eli siirtymäsäännösten ottaminen käyttöön hyödykekaupassa ja liitteessä VIII olevien, sisäisiä malleja koskevien säännösten ajantasaistaminen perustuvat suoraan Euroo- pan parlamentin ehdottamiin tarkistuksiin


title: PERGUNTA ESCRITA n. 607/98 do Deputado José VALVERDE LÓPEZ à Comissão. Coesão económica e social

eurovoc_concepts:
Cohesion Fund
Community budget
Economic and Monetary Union
Structural Funds
development aid
economic and social cohesion
regional aid

formats: html pdf print

text: 9. 10. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 310/101 Todos os anos a Comissa(cid:152)o indica, no Guia do Candidato, as actividades priorita·rias que entende apoiar no dom(cid:14)·nio da educa(cid:231)a(cid:152)o de adultos, as quais abrangem igualmente a igualdade de oportunidades, o acesso dos deficientes e a prefere(cid:136)ncia pelas regio(cid:152)es rurais e desfavorecidas. A maioria dos projectos sa(cid:152)o financiados por iniciativa das associa(cid:231)o(cid:152)es e organiza(cid:231)o(cid:152)es na(cid:152)o governamentais (ONG) e dizem respeito, nomeadamente, a‘ integra(cid:231)a(cid:152)o de grupos desfavorecidos (migrantes, deficientes, analfabetos, desempregados), a‘ cidadania europeia e a‘ coopera(cid:231)a(cid:152)o no dom(cid:14)·nio da educa(cid:231)a(cid:152)o de adultos (compara(cid:231)a(cid:152)o de sistemas, interca(cid:136)mbio de boas pra·ticas). A Comissa(cid:152)o tem clara conscie(cid:136)ncia de que, numa sociedade em plena evolu(cid:231)a(cid:152)o econo·mica, social, cultural, cient(cid:14)·fica e tecnolo·gica, e· indispensa·vel assegurar a todos os cidada(cid:152)os a possibilidade de aprender ao longo da vida. No pro·ximo programa Socrates este objectivo sera· priorita·rio. (98/C 310/135) PERGUNTA ESCRITA E-0607/98 apresentada por Jose· Valverde Lo·pez (PPE) a‘ Comissa(cid:152)o (9 de Mar(cid:231)o de 1998) Objecto: Coesa(cid:152)o econo·mica e social O Comite· Econo·mico e Social, tal como o Parlamento Europeu, solicitaram a‘ Comissa(cid:152)o que, antes de aceitar as orienta(cid:231)o(cid:152)es financeiras, assegurasse que estas na(cid:152)o pora(cid:152)o em perigo a coesa(cid:152)o econo·mica e social da Unia(cid:152)o Europeia. Os governos dos pa(cid:14)·ses que beneficiam da coesa(cid:152)o econo·mica e social receiam que a redu(cid:231)a(cid:152)o do volume de transfere(cid:136)ncias e da solidariedade possa alterar os resultados ja· obtidos em mate·ria de correc(cid:231)a(cid:152)o do seu atraso econo·mico relativamente aos pa(cid:14)·ses e regio(cid:152)es mais desenvolvidos da Unia(cid:152)o Europeia. Pode a Comissa(cid:152)o informar que tipo de decisa(cid:152)o ou proposta complementar tenciona apresentar para solucionar estas indefini(cid:231)o(cid:152)es que criam mal-estar e geram um clima de inseguran(cid:231)a na opinia(cid:152)o pu·blica e nos debates pol(cid:14)·ticos a n(cid:14)·vel nacional? Resposta da Comissa·ria Monika Wulf-Mathies em nome da Comissa(cid:152)o (14 de Abril de 1998) Na sua comunica(cid:231)a(cid:152)o «Agenda 2000: para uma Unia(cid:152)o mais forte e mais ampla» (1), a Comissa(cid:152)o propunha consolidar o esfor(cid:231)o or(cid:231)amental dos Fundos Estruturais para o per(cid:14)·odo de 2000-2006, para os quinze Estados-membros actuais, em 218,3 milhares de milho(cid:152)es de ecus (pre(cid:231)os de 1999). Aproximadamente dois ter(cid:231)os desses recursos ira(cid:152)o beneficiar as regio(cid:152)es menos desenvolvidas, eleg(cid:14)·veis para o objectivo no 1 da reforma dos Fundos Estruturais. A atribui(cid:231)a(cid:152)o das dota(cid:231)o(cid:152)es a favor destas regio(cid:152)es sera· feita de acordo com crite·rios objectivos: popula(cid:231)a(cid:152)o eleg(cid:14)·vel, diferen(cid:231)a entre a prosperidade regional e a me·dia comunita·ria, prosperidade nacional e taxa de desemprego. Este me·todo permitira· concentrar os meios nas regio(cid:152)es com maiores dificuldades. Ale·m disso, a Comissa(cid:152)o propo(cid:136)s que os Estados-membros cujo produto nacional bruto (PNB) per capita seja inferior a 90% da me·dia comunita·ria possam continuar a beneficiar do Fundo de Coesa(cid:152)o, independentemente de participarem ou na(cid:152)o na terceira fase da unia(cid:152)o econo·mica e moneta·ria (UEM). Na(cid:152)o e·, pois, de po(cid:136)r em causa a determina(cid:231)a(cid:152)o da Comissa(cid:152)o de manter a prioridade pol(cid:14)·tica da coesa(cid:152)o econo·mica e social, bem como o esfor(cid:231)o de solidariedade com as regio(cid:152)es comunita·rias menos pro·speras, determina(cid:231)a(cid:152)o que a Comissa(cid:152)o confirmou em 18 de Mar(cid:231)o de 1998 ao aprovar os projectos de regulamentos sobre os Fundos Estruturais e a comunica(cid:231)a(cid:152)o ao Conselho e ao Parlamento sobre as novas perspectivas financeiras para o per(cid:14)·odo de 2000-2006. (1) COM(97) 2000 final


title: GEMEENSCHAPPELIJK STANDPUNT(EG) Nr. 22/98 door de Raad vastgesteld op 9 maart 1998 met het oog op de aanneming van Besluit nr. .../98/EG van het Europees Parlement en de Raad van ... betreffende een actieprogramma ter verbetering van de bekendheid van de juridische beroepskringen met het Gemeenschapsrecht (actie Robert Schuman)

eurovoc_concepts:
EU law
action programme
application of EU law
legal profession
legal status

text: 30. 4. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 135/25 GEMEENSCHAPPELIJK STANDPUNT (EG) Nr. 22/98 door de Raad vastgesteld op 9 maart 1998 met het oog op de aanneming van Besluit nr. /98/EG van het Europees Parlement en de Raad van. betreffende een actieprogramma ter verbetering van de bekendheid van de juridische beroepskringen met het Gemeenschapsrecht (actie Robert Schuman) (98/C 135/03) HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, inzonderheid op artikel 100 A, Gelet op het voorstel van de Commissie (1), Gelet op het advies van het Economisch en Sociaal Comite´ (2), Volgens de procedure van artikel 189 B van het Ver- drag (3), (1) Overwegende dat in Verklaring nr. 19 betreffende de tenuitvoerlegging van het Gemeenschapsrecht, gehecht aan de Slotakte van het Verdrag betref- fende de Europese Unie, wordt benadrukt dat het voor de goede werking van de Gemeenschap van wezenlijk belang is dat de maatregelen die in de diverse lidstaten worden genomen ertoe leiden dat het Gemeenschapsrecht er even strikt en doeltref- fend wordt toegepast als het nationale recht; (2) Overwegende dat voor de verwezenlijking van de interne markt een aanzienlijke inspanning op wet- gevingsgebied nodig was, die met name bestond in een onderlinge aanpassing van de nationale wetge- vingen met het oog op de totstandbrenging van een ruimte zonder binnengrenzen; (3) Overwegende dat de doeltreffende en uniforme toepassing van de relevante regels van het Gemeen- schapsrecht een nieuwe prioriteit is, welke onmis- baar is voor een goede werking van de interne markt; (4) Overwegende dat de communautaire bepalingen betreffende de vrijheden van de interne markt rechtstreekse werking hebben en volgens de proce- (1) PB C 378 van 13. 12. 1996, blz. 17, en PB C 368 van 5. 12. 1997, blz. 6. (2) PB C 206 van 7. 7. 1997, blz. 63. (3) Advies van het Europees Parlement van 24 oktober 1997 (PB C 339 van 10. 11. 1997, blz. 410), gemeenschappelijk stand- punt van de Raad van 9 maart 1998 en besluit van het Europees Parlement van. (nog niet verschenen in het Publicatieblad). dures van het nationale recht kunnen worden inge- roepen voor elke nationale rechterlijke instantie; dat de burgers, consumenten en ondernemingen op de toepassing van deze regels moeten kunnen reke- nen en de daardoor geboden rechten en garanties moeten kunnen genieten in alle lidstaten; dat hier- bij de rechtszekerheid, de geloofwaardigheid van de interne markt en, meer in het algemeen, het vertrouwen in het gehele proces van de Europese eenwording in het geding is; (5) Overwegende dat burgers, consumenten en onder- nemingen de rechten die de communautaire rechts- orde hen biedt voor elke nationale rechterlijke instantie van de Unie slechts kunnen doen gelden, wanneer de rechtsbeoefenaars die het meest direct betrokken zijn bij de toepassing van het Gemeen- schapsrecht, namelijk rechters, procureurs en advo- caten, hiertoe voldoende geschoold en geïnfor- meerd zijn; (6) Overwegende dat in de mededeling van de Com- missie aan de Raad van 22 december 1993 „Een optimale benutting van de door de interne markt geboden kansen — Strategisch programma” wordt onderstreept dat het zowel voor de rechtssubjecten als voor de goede werking van de interne markt van belang is dat de nationale rechterlijke instan- ties in staat zijn om in een groter aantal zaken betreffende de verenigbaarheid van regels of gedra- gingen met het Gemeenschapsrecht een beslissing te nemen, en dat het met het oog hierop noodzakelijk is de kennis van de juridische beroepskringen op het gebied van het Gemeenschapsrecht te verbete- ren; (7) Overwegende dat het Europees Parlement de Com- missie in zijn resolutie van 13 februari 1996 over het twaalfde jaarverslag van de Commissie over de controle op de toepassing van het Gemeenschaps- recht (4) heeft verzocht om met het oog op de verbetering van de doeltreffende en uniforme toe- passing van het Gemeenschapsrecht door de rech- terlijke instanties van de lidstaten een scholings- en voorlichtingsprogramma op het gebied van het Gemeenschapsrecht voor de juridische beroepskrin- gen in te dienen; (4) PB C 65 van 4. 3. 1996, blz. 37. C 135/26 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 30. 4. 98 (8) Overwegende dat door de rechtsbeoefenaars die aan de rechtsbedeling in de lidstaten deelnemen meer bewust te maken van het Gemeenschapsrecht, de samenwerking tussen de nationale rechterlijke instanties en het Hof van Justitie van de Europese Gemeenschappen, welke eigen is aan de commu- nautaire rechtsorde, kan worden verbeterd; (9) Overwegende dat het, overeenkomstig het subsidia- riteitsbeginsel en krachtens het bepaalde in artikel 127 van het Verdrag, niet aan de Gemeenschap is in de plaats van de lidstaten te treden voor het vaststellen van inhoud en opzet van de opleiding van de rechtsbeoefenaars die aan de rechtsbedeling deelnemen, namelijk rechters, procureurs en advo- caten; (10) Overwegende dat het tot de bevoegdheid van de Gemeenschap behoort, de invoering voor te stellen van een instrument ter ondersteuning van de lidsta- ten bij het verhelpen van leemten in de opleiding en voorlichting die, daar waar zij zich voordoen, nadelig zijn voor de correcte toepassing van het Gemeenschapsrecht, welke noodzakelijk is voor een goede werking van de interne markt; (11) Overwegende dat de doelstelling om rechtsbeoefe- naars die aan de rechtsbedeling deelnemen, name- lijk rechters, procureurs en advocaten, beter bekend te maken met het Gemeenschapsrecht, moet passen in een algemeen kader dat, gaande van het toezicht op de correcte omzetting van het Gemeenschapsrecht tot de sancties op inbreuken op dit recht, gericht is op een doelmatige en uniforme toepassing van de regels van de interne markt; (12) Overwegende dat voor de verwezenlijking van die doelstelling specifieke actiemiddelen moeten wor- den ingezet die aan de vereisten en de verplichtin- gen van de beroepspraktijk aangepast zijn; dat de uitvoering van een specifiek instrument ter verbete- ring van de kennis van het Gemeenschapsrecht van rechtsbeoefenaars die aan de rechtsbedeling deelne- men, namelijk rechters, procureurs en advocaten in de lidstaten, een aanvulling vormt, ten behoeve van een bepaalde doelgroep, op de reeds bestaande Gemeenschapsprogramma’s en -initiatieven, BESLUITEN: Artikel 2 Doelstellingen 1. De actie Robert Schuman heeft ten doel: a) de ondersteuning in de lidstaten van praktijkgerichte acties voor (initiële of permanente) opleiding op het gebied van het Gemeenschapsrecht die worden opge- zet door instellingen belast met de opleiding van rechtsbeoefenaars die aan de rechtsbedeling deelne- men, namelijk rechters, procureurs en advocaten of van degenen die zich op deelname aan de rechtsbede- ling voorbereiden, b) ondersteuning in de lidstaten van de ontwikkeling van (klassieke of op de nieuwe communicatie- en informa- tietechnologieën gebaseerde) middelen voor de infor- matieverstrekking aan rechtsbeoefenaars die aan de rechtsbedeling deelnemen, namelijk rechters, procu- reurs en advocaten, op het gebied van het Gemeen- schapsrecht, c) ondersteuning van initiatieven waardoor beide boven- genoemde vormen van steun vlotter kunnen worden verleend, kunnen worden aangevuld of meer effect kunnen sorteren. 2. De actie van de lidstaten met betrekking tot de opleiding en de informatie op het gebied van het Gemeen- schapsrecht wordt door de actie Robert Schuman onder- steund en aangevuld, waarbij niet wordt getornd aan de verantwoordelijkheid van de lidstaten voor de samenstel- ling van de inhoud en de organisatie van de beroepsoplei- ding. Artikel 3 Instrument van communautaire steunverlening 1. De actie Robert Schuman wordt opgezet als een kaderregeling voor financiële steunverlening ten behoeve van initiatieven die in de lidstaten worden genomen om de in artikel 2 genoemde doelstellingen te verwezenlij- ken. 2. Elk van die doelstellingen komt respectievelijk over- een met een specifiek onderdeel van de actie Robert Schuman: onderdeel „opleiding”, onderdeel „informatie- verstrekking” en onderdeel „begeleidende acties”. Artikel 1 Vaststelling van de actie Robert Schuman Artikel 4 Financiële bepalingen 1. Bij dit besluit wordt het programma „actie Robert Schuman” vastgesteld voor een periode van drie jaar. 2. De Gemeenschap beoogt met dit instrument van financiële steun initiatieven aan te moedigen en te onder- steunen die tot doel hebben rechtsbeoefenaars die aan de rechtsbedeling deelnemen, namelijk rechters, procureurs en advocaten in de lidstaten beter bekend te maken met het Gemeenschapsrecht. De financiële middelen voor de uitvoering van dit pro- gramma belopen 5,6 miljoen ECU voor de periode van drie jaar vanaf de datum van inwerkingtreding van dit besluit. De jaarlijkse kredieten worden binnen de grenzen van de financiële vooruitzichten door de begrotingsautoriteit vastgesteld. 30. 4. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 135/27 Artikel 5 Steunvoorwaarden 1. Voor financiële steun van de actie Robert Schuman kunnen instellingen in aanmerking komen die in de lidstaten — op lokaal, regionaal of nationaal niveau — of op communautair niveau belast zijn: — met de permanente beroepsopleiding van rechtsbeoe- fenaars die aan de rechtsbedeling deelnemen, namelijk rechters, procureurs en advocaten, of — met de initiële beroepsopleiding van degenen die zich op deelname aan de rechtsbedeling voorbereiden. 2. De in lid 1 bedoelde instellingen zijn: a) rechterlijke instanties, b) orden van advocaten, balies en hiermee gelijk te stellen beroepsorganisaties, c) Ministeries van Justitie, Hoge Raden van de Magistra- tuur of hiermee gelijk te stellen instanties, alsmede elke hoge instantie bevoegd op het gebied van de opleiding van magistraten, d) erkende onderwijs- en opleidingsinstellingen belast met de initiële of permanente opleiding van rechtsbe- oefenaars die aan de rechtsbedeling deelnemen, name- lijk rechters, procureurs en advocaten, e) universiteiten. Artikel 6 Selectiecriteria 1. De in aanmerking komende instellingen verzoeken om steun op grond van de actie Robert Schuman door de bevoegde diensten van de Commissie een project voor te leggen van een opleidings-, informatieverstrekkings- of begeleidende actie. 2. De selectie van de projecten en de toekenning van financiële steun geschieden op grond van de volgende criteria: a) Praktijkgerichtheid De beoogde acties moeten de deelnemers in staat stellen om kennis te verwerven die aangepast is aan en onmiddellijk bruikbaar is in hun dagelijkse beroepsbe- zigheid. b) Toegankelijkheid c) Verenigbaarheid met de uitoefening van het beroep De beoogde acties moeten aldus worden opgezet (met name wat tijdstip en plaats betreft) dat zij met de vereisten van de beroepspraktijk verenigbaar zijn. d) Kosteneffectiviteit Bij de beoordeling van de in het kader van de actie Robert Schuman voorgelegde projecten gaat de Com- missie uit van de in de toepasselijke financiële regle- menten vastgelegde beginselen, te weten goed finan- cieel beheer, economie en kosteneffectiviteit. De kosten van de beoogde acties moeten in een redelijke verhouding staan tot de doelstellingen ervan. Partnerschap van verschillende in aanmerking ko- mende instellingen die hun middelen bijeenbrengen, kan met name de kosteneffectiviteit van de acties verbeteren. 3. Bovendien zullen de volgende facultatieve criteria bij de beoordeling betrokken worden: a) de interprofessionele waarde van de acties (de betrok- kenheid van rechters, procureurs en advocaten bij de opzet of als doelgroep), b) de grensoverschrijdende waarde van de acties (de betrokkenheid van onderdanen van meerdere lidstaten van de Unie bij de opzet of als doelgroep). Artikel 7 Steunmodaliteiten 1. De financiële steun van de actie Robert Schuman ter aanmoediging, aanvulling en ondersteuning van de acties van de in artikel 5 van dit besluit bedoelde instellingen vormt een aanvulling op de lokale, regionale of nationale financieringen en is gericht op de verwezenlijking van een project. Met deze financiële steun mag dus geen directe of indirecte winst worden gemaakt. 2. De financiële steun van de actie Robert Schuman wordt toegekend voor een periode van e´e´n of twee jaar. 3. Teneinde de continuïteit te verzekeren, verbinden de begunstigden van de actie Robert Schumann zich ertoe hun actie na het verstrijken van de periode waarvoor steun is verleend gedurende een periode van dezelfde duur zonder steun van de Commissie voort te zetten. De begunstigden verbinden zich ertoe de ontvangen bedragen in geval van niet-naleving van deze verplichting integraal terug te storten. De beoogde acties moeten erop gericht zijn een zo groot mogelijk aantal rechtsbeoefenaars die aan de rechtsbedeling deelnemen, namelijk rechters, procu- reurs en advocaten, bewust te maken en met name ten goede komen aan degenen die nog niet bekend zijn met het Gemeenschapsrecht. Van de verplichting om de actie voort te zetten kan bij uitzondering worden afgeweken indien de actie wegens de aard ervan niet kan worden voortgezet of indien de begunstigde met omstandigheden van met name statutaire of financiële aard wordt geconfronteerd die de voortzet- ting van de actie verhinderen. C 135/28 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 30. 4. 98 4. De financiële steun op grond van de actie Robert Schuman wordt toegekend in het kader van de regelingen die de Commissie op het gebied van steunmaatregelen toepast. Het toezicht op de inachtneming van deze bepa- lingen wordt uitgeoefend door de diensten van de Com- missie en door de Rekenkamer. voor de ontwikkeling van het onderwijs betreffende de Europese integratie aan de universiteit, of het stimule- rings- en uitwisselingsprogramma Grotius — een gemeen- schappelijk optreden op grond van artikel K. 3 van het Verdrag betreffende de Europese Unie — voor beoefe- naars van juridische beroepen. Artikel 8 Tenuitvoerlegging Artikel 10 Voortgangscontrole en evaluatie 1. De Commissie is verantwoordelijk voor de uitvoering van dit programma en neemt de praktische regelingen voor de toepassing ervan aan. 1. De Commissie verzekert de voortgangscontrole en de periodieke evaluatie van het onderhavige programma en brengt de lidstaten daarvan regelmatig op de hoogte. 2. In het Publicatieblad van de Europese Gemeenschap- pen wordt jaarlijks een oproep tot het indienen van blijken van belangstelling gepubliceerd teneinde de poten- tiële kandidaten voor te lichten over de doelstellingen van en de voorwaarden voor steun op grond van de actie Robert Schuman. 2. De Commissie zal het Europees Parlement, de Raad, het Economisch en Sociaal Comite´ en het Comite´ van de Regio’s uiterlijk twee jaar na de inwerkingtreding van het programma een evaluatieverslag overleggen betreffende de uitvoering van het onderhavige programma. Artikel 9 Samenhang tussen de Gemeenschapsacties 1. De Commissie draagt, als partner van de lidstaten, zorg voor de algemene samenhang tussen het onderhavige programma en andere Gemeenschapsacties op het gebied van opleiding en informatieverstrekking. 2. De actie Robert Schuman vormt een aanvulling op de in het kader van andere Gemeenschapsprogramma’s ont- wikkelde acties, zoals het Leonardo da Vinci-programma voor de uitvoering van het beleid van de Gemeenschap op het gebied van beroepsopleidingen, de actie Jean Monnet Artikel 11 Inwerkingtreding Dit besluit treedt in werking op de dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen. Gedaan te. Voor het Europees Parlement Voor de Raad De Voorzitter De Voorzitter 30. 4. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 135/29 MOTIVERING VAN DE RAAD I. INLEIDING Op 22 november 1996 heeft de Commissie een voorstel voor een besluit ingediend, met als rechtsgrondslag artikel 100 A van het EG-Verdrag. Het Economisch en Sociaal Comite´ heeft op 23 april 1997 advies uitgebracht. Het Europees Parlement deed hetzelfde op 19 oktober 1997. Naar aanleiding van dit advies heeft de Commissie bij brief d. d. 10 november 1997 een gewijzigd voorstel ingediend. De Raad heeft op 9 maart 1998 zijn gemeenschappelijk standpunt overeenkomstig artikel 189 B van het Verdrag vastgesteld. II. GEMEENSCHAPPELIJK STANDPUNT Het Europees Parlement heeft in zijn advies in eerste lezing een aantal amendementen voorgesteld, hoofdzakelijk om te verduidelijken tot wie de actie zich richt en om te voorzien in de mogelijkheid dat wordt afgeweken van de verplichting de actie voort te zetten na de periode waarvoor financiële steun is verleend. De Commissie heeft in haar gewijzigd voorstel alle amendementen van het Europees Parlement aanvaard, onder voorbehoud van een preciezere formulering van amende- ment 19. III. DOELSTELLING Het voorstel heeft ten doel de juridische beroepskringen meer vertrouwd te maken met het Gemeenschapsrecht, om zo een doeltreffende en uniforme toepassing van de regels van het Gemeenschapsrecht, zonder welke een goede werking van de interne markt onmogelijk is, te bevorderen. De actie Robert Schuman is namelijk opgezet als een programma voor tijdelijke financiële steun voor initiatieven die in de lidstaten worden genomen door instellingen die belast zijn met de opleiding van of de informatieverstrekking aan rechtsbeoefenaars die aan de rechtsbedeling deelnemen, namelijk rechters, procureurs en advocaten. Hiertoe heeft de Raad de door de Commissie voorgestelde tekst vrijwel volledig overgeno- men, waarbij hij echter, bovengenoemde doelstelling indachtig, bepaalde aspecten verduide- lijkt en andere vereenvoudigd heeft. IV. ANALYSE VAN HET GEMEENSCHAPPELIJK STANDPUNT 1. Overwegingen De Raad heeft hier het gewijzigde voorstel van de Commissie gevolgd, die de door het Europees Parlement voor de elfde en twaalfde overweging en deels voor de vijfde en achtste overweging voorgestelde amendementen heeft overgenomen en de door het Parlement voorgestelde preciezere omschrijving van de begunstigden van de actie in haar gewijzigd voorstel heeft opgenomen. Met betrekking tot de zesde overweging daarentegen acht de Raad het niet nuttig het voorgestelde amendement over te nemen, aangezien de verwijzing naar „juridische beroepskringen” afkomstig is uit de mededeling van 22 december 1993 en dus geen betrekking heeft op de personen tot wie de actie Robert Schuman zich richt. C 135/30 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 30. 4. 98 De Raad acht het niet wenselijk om overweging 3 bis, die het Europees Parlement in zijn amendement 1 voorstelt, over te nemen. De Raad is van oordeel dat de inhoud van deze overweging reeds, in een andere formulering, terug te vinden is in de derde overweging en in het tweede deel van de zesde overweging. In de tiende overweging is een door het Europees Parlement aangebrachte kleinere wijziging niet door de Raad overgenomen, aangezien hij de formulering van het oorspronkelijke voorstel passender acht. Ten slotte heeft het Europees Parlement een nieuwe overweging 10 bis voorgesteld, waarbij de nadruk gelegd wordt op de rol van de juridische beroepskringen bij de toepassing van het Gemeenschapsrecht. De Raad meent dat de inhoud van deze overweging reeds in ruime mate is terug te vinden in de vijfde, zesde, zevende, achtste en tiende overweging en dat er derhalve geen grond is voor een nieuwe overweging. 2. Vaststelling van de actie Robert Schuman (artikel 1, lid 1) De Raad heeft het amendement van het Europees Parlement over de looptijd van de actie gevolgd door duidelijk aan te geven dat het gaat om een programma van drie jaar. De Raad acht het daarentegen niet passend om de toevoeging betreffende de doelstelling van de actie over te nemen, aangezien die volgens hem in de overwegingen thuishoort. 3. Begunstigde beroepen en instellingen (artikel 1, lid 2, artikel 2, lid 1, onder a) en b), artikel 4, leden 1 en 2, onder d), artikel 5, lid 2, onder b)) De Raad heeft de amendementen van het Europees Parlement 10, 11, 12, 13 (tweede deel), 15 en 17, waarmee beoogd wordt beter aan te geven tot wie de actie zich richt, overgenomen. 4. Verwijzing naar artikel 1, lid 1 (artikel 4, lid 1) De Raad achtte het niet wenselijk de verwijzing naar artikel 1, lid 1, over te nemen aangezien instellingen voor financiële steun in aanmerking komen krachtens het gehele besluit en niet alleen krachtens artikel 1, lid 1, daarvan. 5. Universiteiten als instellingen die voor financiële steun in aanmerking komen (artikel 5, lid 2, onder e)) De Raad heeft het amendement van het Europees Parlement overgenomen om alle universiteiten in aanmerking te laten komen voor financiële steun uit hoofde van de actie. 6. De interprofessionele waarde van de acties (artikel 6, lid 3, onder a)) De Raad heeft hierbij naar de geest het amendement van het Europees Parlement gevolgd, waar dit de interprofessionele waarde van de acties probeert te verduidelij- ken, maar daarbij gekozen voor een formulering die hem helderder leek. 7. Steunmodaliteiten (artikel 7) De Raad heeft het amendement van het Europees Parlement gevolgd volgens hetwelk die steun voor een periode van e´e´n of twee jaar wordt toegekend. Tevens nam hij het amendement over volgens hetwelk kan worden afgeweken van de verplichting om de actie voort te zetten na het verstrijken van de periode waarvoor steun is verleend, maar de Raad gaf daarbij aan onder welke voorwaarden deze afwijking kan worden toegestaan. 8. Financiële bepalingen (artikel 4) De Raad heeft noch de tekst van het nieuwe lid 4 bis van artikel 6 noch de verwijzing naar de budgettaire complementariteit in artikel 8 overgenomen maar heeft wel het idee van het Europees Parlement overgenomen om in het besluit te verwijzen naar de financiële bepalingen, volgens het model van de verklaring van het Europees Parle- ment, de Raad en de Commissie van 6 maart 1995 betreffende de opneming van financiële bepalingen in de wetgevingsbesluiten. 30. 4. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 135/31 9. Samenhang tussen de Gemeenschapsacties (artikel 9) De Raad acht het geen goede zaak om de toevoeging van het Europees Parlement op te nemen waarin gestipuleerd wordt dat het programma de andere communautaire acties moet versterken, aangezien deze gedachte reeds impliciet aanwezig is in de oorspronkelijke versie van artikel 9, lid 2. 10. Voortgangscontrole en evaluatie van het programma (artikel 10) De Raad heeft lid 1 van dit artikel licht aangepast ter wille van de duidelijkheid en acht het niet wenselijk de inhoud van het verslag nader te preciseren, aangezien hij meent dat het aan de Commissie is om de omvang en de modaliteiten van haar verslag te bepalen. V. CONCLUSIE In de tekst van het gemeenschappelijk standpunt zijn de meeste amendementen van het Europees Parlement overgenomen, zij het soms met lichte wijzigingen in de formulering ter wille van de leesbaarheid, en wordt te tekst van het gewijzigde voorstel van de Commissie op de voet gevolgd, met volledige eerbiediging van de geest en de doelstellingen die het Europees Parlement voor ogen stonden. De Raad heeft er vooral naar gestreefd een duidelijke en begrijpelijke tekst vast te stellen en daarbij het Europees Parlement te volgen op die punten die voor deze instelling van het grootste belang waren, in het bijzonder voor wat betreft de instellingen die voor de steun in aanmerking komen, degenen tot wie de actie zich richt en de wijze waarop de steun wordt verleend


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 608/98 dell'on. Laura GONZÁLEZ ÁLVAREZ alla Commissione. Funicolare di Bulnes (Picos de Europa, Spagna)

eurovoc_concepts:
Spain
environmental impact
environmental protection
project evaluation
protected area
protected species
protection of animal life
protection of plant life
vehicle on rails
wildlife

formats: html print