title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 1236/98 του Allan MACARTNEY προς την Επ τροπή. Έλεγχοι κατ' εφαρμογήν των όρων του προγράμματος πριμοδότησης στις θηλάζουσες αγελάδες (SCP) και του προγράμματος ειδικών αντισταθμιστικών επιδομάτων στα ζώα εκτροφής (ΗLCA)

eurovoc_concepts:
aid system
beef
suckler cow
veterinary inspection

text: C 354/82 EL Epi·shmh Efhmeri·da tvn Eyrvpai¤kv· n Koinoth·tvn 19. 11. 98 Apa· nthsh toy k. Fischler ej ono·matow thw Epitroph· w (5 Mai(cid:143)oy 1998) Genika·, h Epitroph· den diaue·tei ta eunika· ariumhtika· stoixei·a katanemhme·na ana· perife·reia. Vsto·so, sth sygkekrime·nh peri·ptvsh, apo· to 1997 h Ispani·a dhlv· nei ta ariumhtika· stoixei·a poy aforoy·n tiw dapa·new ana· ayto·nomh perife·reia gia orisme·new ayto·nomew perife·reiew oi opoi·ew diaue·toyn egkekrime·noyw organismoy·w plhrvmh·w. H Epitroph· ei·nai se ue·sh na diabiba·sei ta stoixei·a poy zhth·uhkan gia thn Kataloni·a ta opoi·a ane·rxontai se 41. 000 ekat. pese·taw (peri·poy 250,3 ekat. ECU) gia to 1997. (98/C 354/131) GRAPTH ERVTHSH E-1235/98 ypobolh·: Allan Macartney (ARE) prow thn Epitroph· (29 Aprili·oy 1998) Ue·ma: Enisxy·seiw gia thn ektrofh· aigv· n Ei·nai se ue·sh na epibebaiv· sei h Epitroph· to gegono·w o·ti oi agrotike·w enisxy·seiw gia tiw ai·gew ei·nai i·sew, ba·sei toy koinotikoy· kauestv· tow gia to kre·aw tvn aigoproba·tvn, me ayte·w tvn proba·tvn mo·no sta kra·th me·lh ekei·na ta opoi·a xarakthri·zontai apo· para·dosh o·son afora· thn katana·lvsh toy katsiki·sioy kre·atow; (cid:201)xei ejeta·sei h Epitroph·, af(cid:146) eno·w, tiw tyxo·n aniso·thtew oi opoi·ew ende·xetai na proky·coyn apo· thn efarmogh· thw politikh·w ayth·w kai, af(cid:146) ete·roy, tiw epidra· seiw thw politikh·w ayth·w sthn ektrofh· tvn aigv· n se xv· rew oi opoi·ew den anh·koyn se ayte·w poy xarakthri·zontai apo· thn para·dosh se o·,ti afora· thn katana·lvsh katsiki·sioy kre·atow; Proble·pei h Epitroph· sto me·llon ka·poia allagh· prokeime·noy na diasfalisuei· h epi· i·soiw o·roiw xorh·ghsh enisxy·sevn gia tiw ai·gew se o·la ta kra·th me·lh; Apa· nthsh toy k. Fischler ej ono·matow thw Epitroph· w (15 Mai(cid:143)oy 1998) H Epitroph· mporei· na epibebaiv· sei o·ti h plhrvmh· thw primodo·thshw gia tiw ai·gew periori·zetai stiw perioxe·w thw Koino·thtaw o·poy h ektrofh· aigv· n gia to kre·aw toyw apotelei· paradosiakh· praktikh· sygkri·simh me thn ektrofh· proba·tvn. H Epitroph· den uevrei· o·ti to paro·n kauestv· w dhmioyrgei· aniso·thtew. Skopo·w thw eth·siaw primodo·thshw poy kataba·lletai sto plai·sio toy kauestv· tow gia ta aigopro·bata ei·nai na sthri·jei toyw paragvgoy·w kre·atow. Gia na epile·jimh gia te·toiew plhrvme·w h ektrofh· aigv· n pre·pei loipo·n na prosanatoli·zetai kyri·vw prow thn paragvgh· kre·atow kai oi me·uodoi ektrofh·w tvn aigv· n kai tvn proba·tvn pre·pei na omoia·zoyn. Sta kra·th me·lh, o·poy den ypa·rxei para·dosh katana·lvshw katsiki·sioy kre·atow, den symbai·nei ayto·, dedome·noy o·ti oi ai·gew ektre·fontai kyri·vw gia thn paragvgh· mallioy· h· galaktokomikv· n proi¤o·ntvn. H Epitroph· den proble·pei epe·ktash toy kauestv· tow primodo·thshw, v· ste na symperilhfuoy·n s(cid:146)ayto· oi paragvgoi· aigv· n, poy den e·xoyn vw ky·ria drasthrio·thta thn paragvgh· kre·atow. (98/C 354/132) GRAPTH ERVTHSH E-1236/98 ypobolh· : Allan Macartney (ARE) prow thn Epitroph· (29 Aprili·oy 1998) Ue·ma: (cid:201)legxoi kat(cid:146) efarmogh·n tvn o·rvn toy progra·mmatow primodo·thshw stiw uhla· zoysew agela·dew (SCP) kai toy progra·mmatow eidikv· n antistaumistikv· n epidoma·tvn sta zv· a ektrofh·w (HLCA) Anaforika· me tiw proy¤poue·seiw gia thn anagnv· rish kauestv· tow primodotoy·menoy paragvgoy· sto plai·sio toy progra·mmatow primodo·thshw stiw uhla·zoysew agela·dew kai toy progra· mmatow eidikv· n antistaumistikv· n epidoma·tvn sta zv· a ektrofh·w, gnvri·zei h Epitroph· ea·n ypa·rxoyn periptv· seiw stiw opoi·ew den ei·nai aparai·thth h th·rhsh toy kano·na «episke·ceiw gia th diene·rgeia ele·gxoy ua pragmatopoioy·ntai aproeidopoi·hta» (SCP 1997/HLCA 1998); Mporei· o paragvgo·w na arnhuei· na epitre·cei th diene·rgeia ele·gxoy o·tan syntre·xoyn sobaroi· lo·goi gi(cid:146) ayto· (p. x. aneparke·w prosvpiko· gia thn epith·rhsh tvn zv· vn);


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 1217/98 του Jose GARCIA-MARGALLO Y MARFIL προς την Επ τροπή. ΕΚΤ

eurovoc_concepts:
Economic and Monetary Union
European Central Bank
European System of Central Banks
decision-making body (EU)
institutional structure
president of an institution
vice-president of an institution

formats: html pdf print

text: 11. 12. 98 EL Epishmh Efthmer·ida tvn Eyrvpa¤ik·vn Koinot·htvn C 386/95 ·politikh·, h opoi·a na yposthri·zei thn poio·thta me skopo· thn ay·jhsh toy antagvnismoy· sthn Eyrv· ph (SEC(96)2000), zhtei·tai apo· thn Epitroph· na paroysia·sei apotele·smata gia toyw lo·goyw gia toyw opoi·oyw sygkekrime·noi eyrvpai¤koi· tomei·w o·pvw ayto·w toy kapnoy·, leitoyrgoy·n kaly·tera apo· toyw anti·stoixoyw tomei·w stiw HPA kai thn Iapvni·a, o·son afora· thn prostiue·menh biomhxanikh· aji·a. Po·te proti·uetai na paroysia·sei h Epitroph· ta sympera·smata· thw; (98/C 386/131) GRAPTH ERVTHSH E-1216/98 ypobolh· : JosØ Garc(cid:237)a-Margallo y Marfil (PPE) prow thn Epitroph· (29 Aprili·oy 1998) Ue·ma: Antagvnistiko·thta Sthn e·kuesh toy Koinoboyli·oy A-0113/97 sxetika· me thn Anakoi·nvsh thw Epitroph·w prow to Symboy·lio o·son afora· th sy·gkrish tvn apotelesma·tvn (Benchmarking) thw eyrvpai¤kh·w biomhxani·aw ston tome·a thw antagvni- stiko·thtaw (COM(96)0463 › C-622/96) kai to e·ggrafo ergasi·aw tvn yphresiv· n thw Epitroph·w gia mi·a eyrvpai¤kh· politikh·, h opoi·a na yposthri·zei thn poio·thta me skopo· thn ay·jhsh toy antagvnismoy· sthn Eyrv· ph (SEC(96)2000), zhtei·tai apo· thn Epitroph· na paroysia·sei apotele·smata gia toyw lo·goyw gia toyw opoi·oyw sygkekrime·noi eyrvpai¤koi· tomei·w o·pvw ayto·w tvn akinh·tvn, leitoyrgoy·n kaly·tera apo· toyw anti·stoixoyw tomei·w stiw HPA kai thn Iapvni·a, o·son afora· thn prostiue·menh biomhxanikh· aji·a. Po·te proti·uetai na paroysia·sei h Epitroph· ta sympera·smata· thw; Koinh· apa· nthsh toy k. Bangemann ej ono·matow thw Epitroph· w stiw grapte·w ervth· seiw E-1207/98, E-1208/98, E-1209/98, E-1210/98, E-1211/98, E-1212/98, E-1213/98, E-1214/98, E-1215/98 kai E-1216/98 (14 Mai(cid:143)oy 1998) H Epitroph· sygkentrv· nei tiw plhrofori·ew poy apaitoy·ntai gia thn apa·nthsh sthn erv· thsh poy te·uhke. De ua paralei·cei na gnvstopoih·sei to syntomo·tero to apote·lesma tvn ereynv· n thw. (98/C 386/132) Ue·ma: EKT GRAPTH ERVTHSH E-1217/98 ypobolh· : JosØ Garc(cid:237)a-Margallo y Marfil (PPE) prow thn Epitroph· (29 Aprili·oy 1998) Sy·mfvna me to a·ruro 109A, para·grafow 2, shmei·o a) thw SEE h diey·uynsh thw EKT ua apotelei·tai apo· ton pro·edro, e·nan antipro·edro kai ako·mh te·ssera me·lh. To shmei·o b) anafe·rei o·ti oi anvte·rv ua dioristoy·n me koinh· apo·fash apo· tiw kybernh·seiw tvn kratv· n melv· n se epi·pedo arxhgv· n Kratv· n, kato·pin ypodei·jevw toy Symboyli·oy kai meta· apo gnvmodo·thsh toy Eyrvpai¤koy· Koinoboyli·oy kai toy Symboyli·oy Kybernhtv· n. Poia· e·inai h a·poch thw Epitroph·w gia to ejh·w ue·ma: Ei·nai dynato·n na dhmioyrghuei· a·lloy ei·doyw dieyuyntikh· eyuy·nh, v· ste to sy·nolo tvn xvrv· n poy anh·koyn sthn ONE na antiprosvpey·etai sthn Ektelestikh· Epitroph· thw EKT; Apa· nthsh toy k. de Silguy ej ono·matow thw Epitroph· w (11 Ioyni·oy 1998) H synuh·kh EK ei·nai safh·w kauori·zontaw o·ti h ektelestikh· epitroph· thw Eyrvpai¤kh·w Kentrikh·w Tra·pezaw (EKT) apotelei·tai apo· ton pro·edro, ton antipro·edro kai te·ssera me·lh (a·ruro 109a para·grafow 2 thw synuh·khw EK). An ypa·rxoyn kra·th me·lh me pare·kklish, o ariumo·w tvn melv· n thw ektelestikh·w epitroph·w mporei· na ei·nai mikro·terow, alla· se kami·a peri·ptvsh mikro·terow tvn tessa·rvn (a·ruro 109k para·grafow 1 thw synuh·khw EK)


title: Regulamento (CE) nº 909/98 da Comissão de 29 de Abril de 1998 que fixa as restituições à exportação do açúcar branco e do açúcar em bruto tal qual

eurovoc_concepts:
export refund
raw sugar
white sugar

formats: pdf print

text: 30. 4. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 128/25 REGULAMENTO (CE) Nº 909/98 DA COMISSÃO de 29 de Abril de 1998 que fixa as restituições à exportação do açúcar branco e do açúcar em bruto tal qual A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CEE) nº 1785/81 do Conselho, de 1 de Junho de 1981, que estabelece a orga- nização comum dos mercados no sector do açúcar (1), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 1599/96 (2), e, nomeadamente, o nº 4, primeiro pará- grafo, alínea a), do seu artigo 19º, Considerando que, por força do artigo 19º do Regula- mento (CEE) nº 1785/81, a diferença entre as cotações ou os preços no mercado mundial dos produtos referidos no nº 1, alínea a), do artigo 1º do referido regulamento e os preços desses produtos na Comunidade pode ser abran- gida por uma restituição à exportação; Considerando que, nos termos do Regulamento (CEE) nº 1785/81, as restituições para os açúcares branco e em bruto não desnaturados e exportados tal qual devem ser fixados tendo em conta a situação no mercado comuni- tário e no mercado mundial do açúcar e, nomeadamente, dos elementos de preço e dos custos mencionados no artigo 17ºA do referido regulamento; que, de acordo com o mesmo artigo, é conveniente ter em conta igualmente o aspecto económico das exportações projectadas; Considerando que, para o açúcar em bruto, a restituição deve ser fixada para a qualidade-tipo; que esta é definida no artigo 1º do Regulamento (CEE) nº 431/68 do Conselho, de 9 de Abril de 1968, que determina a quali- dade-tipo para o açúcar em bruto e o local de passagem na fronteira da Comunidade para o cálculo dos preços CIF no sector do açúcar (3), alterado pelo Regulamento (CE) nº 3290/94 (4); que esta restituição é, além do mais, fixada em conformidade com o nº 4 do artigo 17ºA do Regulamento (CEE) nº 1785/81; que o açúcar candi foi definido no Regulamento (CE) nº 2135/95 da Comissão, de 7 de Setembro de 1995, relativo às normas de execução da concessão das restituições à exportação no sector do açúcar (5); que o montante da restituição assim calculado, no que diz respeito aos açúcares aromatizados ou corados, deve aplicar-se ao seu teor em sacarose, e ser por isso fixado por 1 % deste teor; Considerando que a situação do mercado mundial ou as exigências específicas de certos mercados podem tornar necessária a diferenciação da restituição para o açúcar conforme o seu destino; Considerando que, em casos especiais, o montante da restituição pode ser fixado por actos de natureza diferente; Considerando que as taxas representativas de mercado, definidas no artigo 1º do Regulamento (CEE) nº 3813/92 do Conselho (6), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 150/95 (7), são utilizadas para converter o montante expresso em moedas dos países terceiros e estão na base da determinação das taxas de conversão agrícolas das moedas dos Estados-membros; que as regras de aplicação e determinação relativas a essas conversões foram estabelecidas no Regulamento (CEE) nº 1068/93 da Comissão (8), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 1482/96 (9); Considerando que a restituição deve ser fixada de duas em duas semanas; que pode ser modificada no intervalo; Considerando que a aplicação destas modalidades, na situação actual dos mercados, no sector do açúcar e, nomeadamente, as cotações ou preços do açúcar na Comunidade e no mercado mundial, conduz à fixação da restituição nos montantes indicados no anexo do presente regulamento; Considerando que as medidas previstas no presente regu- lamento estão em conformidade com o parecer do Comité de Gestão do Açúcar, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1º As restituições à exportação dos produtos referidos no nº 1, alínea a), do artigo 1º do Regulamento (CEE) nº 1785/ /81, são fixadas nos montantes referidos no anexo. tal qual e não desnaturados, Artigo 2º O presente regulamento entra em vigor em 30 de Abril de 1998. (1) JO L 177 de 1. 7. 1981, p. 4. (2) JO L 206 de 16. 8. 1996, p. 43. (3) JO L 89 de 10. 4. 1968, p. 3. (4) JO L 349 de 31. 12. 1994, p. 105. (5) JO L 214 de 8. 9. 1995, p. 16. (6) JO L 387 de 31. 12. 1992, p. 1. (7) JO L 22 de 31. 1. 1995, p. 1. (8) JO L 108 de 1. 5. 1993, p. 106. (9) JO L 188 de 27. 7. 1996, p. 22. L 128/26 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 30. 4. 98 O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-membros. Feito em Bruxelas, em 29 de Abril de 1998. Pela Comissão Franz FISCHLER Membro da Comissão do regulamento da Comissão, de 29 de Abril de 1998, que fixa as restituições à exportação do açúcar branco e do açúcar em bruto puro ANEXO Código do produto Montante da restituição 1701 11 90 9100 1701 11 90 9910 1701 11 90 9950 1701 12 90 9100 1701 12 90 9910 1701 12 90 9950 1701 91 00 9000 1701 99 10 9100 1701 99 10 9910 1701 99 10 9950 (cid:190) ecus/100 kg (cid:190) 38,91 38,96 38,91 38,96 (1) (1) (2) (1) (1) (2) (cid:190) ecus/1 % de sacarose × 100 kg (cid:190) 0,4230 (cid:190) ecus/100 kg (cid:190) 42,30 44,63 44,63 (cid:190) ecus/1 % de sacarose × 100 kg (cid:190) 1701 99 90 9100 0,4230 (1) O presente montante é aplicável ao açúcar em bruto de um rendimento de 92 %. Se o rendimento do açúcar em bruto exportado se afastar de 92 %, o montante da restituição aplicável será calculado em conformidade com as disposições do nº 4 do artigo 17º A do Regulamento (CEE) nº 1785/81. (2) Fixação suspensa pelo Regulamento (CEE) nº 2689/85 da Comissão (JO L 255 de 26. 9. 1985, p. 12), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CEE) nº 3251/85 (JO L 309 de 21. 11. 1985, p. 14)


title: WRITTEN QUESTION No. 1260/98 by Gerardo FERNÁNDEZ-ALBOR to the Commission. Safety in children's playgrounds

eurovoc_concepts:
accident prevention
child
gaming
health policy
leisure park
product safety
public health
safety standard
standardisation

text: 18. 1. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 13/27 Europeiska socialfonden M(cid:229)l 2 M(cid:229)l 3 M(cid:229)l 5b 1996 1997 Utbetalningar Anslag Utbetalningar 55,26 8,88 2,14 0 12,79 4,33 0 16,80 3 Anslag 71,45 15,79 3,63 Europeiska utvecklings- och garantifonden f(cid:246)r jordbruket, utvecklingssektionen M(cid:229)l 5a M(cid:229)l 5b 1996 1997 Anslag Utbetalningar 0 16,02 0 12,05 Anslag 46,64 0 Utbetalningar 30,86 5,91 Det b(cid:246)r p(cid:229)pekas att f(cid:246)r gemenskapens interventionsinsatser p(cid:229) riksniv(cid:229) g(cid:246)rs anslag och utbetalningar f(cid:246)r interventionen som helhet, varf(cid:246)r regionala data inte finns tillg(cid:228)ngliga. Detsamma g(cid:228)ller f(cid:246)r det samlade programplaneringsdokumentet (cid:148)m(cid:229)l 5a › fiske(cid:148). I fallet Sammanh(cid:229)llningsfonden har kommissionen i Katalonien medfinansierat projekt p(cid:229) omr(cid:229)det milj(cid:246) och transporter, totalt uppg(cid:229)ende till 564,42 miljoner ecu. F(cid:246)r ber(cid:246)rda investeringar har 299,77 miljoner ecu utbetalats. (1999/C 13/037) SKRIFTLIG FR¯GA E-1260/98 fr(cid:229)n Gerardo FernÆndez-Albor (PPE) till kommissionen (29 april 1998) ˜mne: Lekplatsers s(cid:228)kerhet Kan kommissionen mot bakgrund av kommissionsledamot Emma Boninos svar p(cid:229) fr(cid:229)gan E-1871/97 (1) s(cid:228)ga i vilket skede man befinner sig vad g(cid:228)ller utarbetandet av generella regler om s(cid:228)kerhetsf(cid:246)reskrifter och provningsmetoder (pr EN-1176-1) samt f(cid:246)reskrifterna f(cid:246)r ytterligare krav och provningsmetoder f(cid:246)r viss specialutrustning (karuseller, gungor, gungbr(cid:228)dor, rutschbanor m. m. )? (1) EGT C 21, 22. 1. 1998, s. 107. Svar avgivet av Emma Bonino p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (19 juni 1998) Standardiseringsprogrammet f(cid:246)r utrustningar p(cid:229) lekplatser, vilket genomf(cid:246)rs av Europeiska organisationen f(cid:246)r standardisering (CEN) (cid:228)r n(cid:228)stan avslutat, men det har tagit l(cid:228)ngre tid (cid:228)n planerat. Den allm(cid:228)nna standarden f(cid:246)r (cid:148)s(cid:228)kerhetsf(cid:246)reskrifter och provningsmetoder(cid:148)(pr EN 1176-1) ligger f(cid:246)r n(cid:228)rvarande ute f(cid:246)r regelr(cid:228)tt omr(cid:246)stning bland de nationella standardiseringsorgan som (cid:228)r medlemmar i CEN. N(cid:228)r det g(cid:228)ller kompletterande provningsmetoder f(cid:246)r vissa specifika utrustningar befinner sig alla utom karusellerna f(cid:246)r regelr(cid:228)tt omr(cid:246)stning i CEN och f(cid:246)r de sistn(cid:228)mnda (cid:228)r f(cid:246)rfarandet n(cid:228)ra f(cid:246)rest(cid:229)ende. Enligt de ansvariga f(cid:246)r Europeiska organisationen f(cid:246)r standardisering b(cid:246)r man kunna f(cid:229) den aktuella standardsamlingen f(cid:246)re sommaren. Detta kommer dock att bero p(cid:229) utg(cid:229)ngen av omr(cid:246)stningarna och den (cid:228)r f(cid:246)r n(cid:228)rvarande inte k(cid:228)nd


title: Opinion of the Economic and Social Committee on the 'Proposal for a Council Decision adopting a multiannual framework programme for actions in the energy sector (1998-2002) and connected measures'

eurovoc_concepts:
EU financing
EU policy
action programme
energy policy
international cooperation

text: C 214/44 EN Official Journal of the European Communities 10. 7. 98 in particular on the basis of Trans-European Freight Freeways. 6. Conclusion 5. 4. Projects adopted by the European Council The Committee notes that in the list contained 5. 4. 1. in Annex III the Multimodal Link Portugal/Spain has been substituted for the Motorway Lisbon-Valladolid in keeping with the decision of the European Council at Dublin in December 1996 and favours the development of a multimodal link. Brussels, 29 April 1998. The Committee would welcome the presentation 6. 1. in the near future of an overview of the entire trans- European transport network. 6. 2. This should be followed by an assessment based on setting targets in particular for intermodal net- working. The Economic and Social Committee would also like to be consulted on this matter as well as on the reports which the Commission is required by Articles 18 and 21 to make on the implementation and revision of the Guidelines. The President of the Economic and Social Committee Tom JENKINS Opinion of the Economic and Social Committee on the ‘Proposal for a Council Decision adopting a multiannual framework programme for actions in the energy sector (1998-2002) and connected measures’ (98/C 214/12) On 4 February 1998 the Council decided to consult the Economic and Social Committee, under Article 198 of the Treaty establishing the European Community, on the above-mentioned proposal. The Section for Energy, Nuclear Questions and Research, which was responsible for preparing the Committee’s work on the subject, adopted its opinion on 7 April 1998. The rapporteur was Mr von der Decken. At its 354th plenary session of 29 and 30 April 1998 (meeting of 29 April 1998) the Economic and Social Committee adopted the following opinion with 115 votes in favour and three abstentions. 1. Introduction The proposal for a Council Decision contains an 1. 1. explanatory memorandum and seven annexes. — Annex I contains the proposal for a Decision; — Annex II deals with the financial aspects of the first area of action, comprising the horizontal measure, prospective analysis and market monitoring; — Annex III deals with the financial aspects of the second area of action, the horizontal measure cur- rently carried out under the Synergy programme, promoting international cooperation in the energy sector; — Annex IV outlines the thematic programme, pro- motion of renewable energy sources and its financial aspects. This thematic programme was formerly part of Altener II; — Annex V comprises the action area, energy efficiency and reduction of CO2 emissions, and its financial aspects. This thematic programme was formerly part of SAVE II; — Annex VI deals with the Carnot programme; — Annex VII outlines the financial aspects of cooper- ation with the New Independent States, e. g. with regard to the transport of radioactive materials and the fight against illicit trafficking in nuclear materials. The aim of the energy framework programme is 1. 2. to ensure the coherence and efficiency of energy policy 10. 7. 98 EN Official Journal of the European Communities C 214/45 measures. The programmes need to be incorporated into a better integrated and more transparent and effective framework. This five-year framework is based on the linking of horizontal and thematic actions and programmes. 1. 3. Structure of the framework programme — bodies In order to achieve the highest possible degree of coherence, particular importance is attached to the effectiveness of the decision-making process. The Com- mission proposal relies for its implementation on the support of a single committee, consultative in nature, which has still to be established and which will cooperate with all the bodies involved. 1. 4. Horizontal actions These actions go beyond any specific programme, making a global contribution to the priority objectives. While they have their own purpose, they will also ensure that actions taken under the thematic programmes in the framework programme are coordinated and will contribute towards coherence with other Community policies. The main objective of the programme for 1. 4. 1. prospective analyses and market monitoring and the actions it comprises is to underpin energy-related decisions taken at national and Community level with a uniform analytical basis. The programme is concerned in particular with the action areas of climate change, opening up of energy markets and world energy market trends. International cooperation in the energy sector 1. 4. 2. is planned in the following areas: advice on energy policy, visits by experts to bodies in third countries, energy studies and forecasts, training actions, coordi- nation of the various Community instruments involved in international actions in the energy sector, dissemi- nation and exchange of information. 1. 5. Thematic programmes These programmes cover energy-related areas which are EU priorities. 1. 5. 1. Promotion of renewable energy sources and implementation of a strategy and Community action plan in this area: As stressed in the Altener II programme, the aim is to promote the use of renewable energies by means of market penetration, extension of infrastruc- tures and circulation of information. 1. 5. 2. by the SAVE II programme. Encouragement of energy efficiency, covered 1. 5. 3. fuels, covered by the Carnot programme. Promotion of clean and efficient use of solid 1. 5. 4. Measures covered by the action for cooperation in the nuclear sector on safety are aimed at improving the system of accounting and monitoring of nuclear materials (safeguards), and computerized systems at all levels. Industrial cooperation with Russia and the New Independent States, and the transport of radioactive materials, including the fight against illicit trafficking: This programme will cover six fields of activity, aimed at facilitating the functioning of the internal market, evaluating incidents occurring during transport and cooperating with the CEEC and the NIS to improve the safety of transport. 1. 6. Coordination with energy components of other Community programmes and policies Support for research and technological devel- 1. 6. 1. opment: The fifth framework programme, like the fourth, embraces programmes like Joule and Thermie and an R&TD programme on nuclear safety and controlled thermonuclear fusion, implemented on the basis of the Euratom Treaty and with the participation of the JRC. The methods of operation, bodies and 1. 6. 2. implementing instruments of the trans-European energy networks will remain unchanged. 1. 6. 3. Coordination with programmes in other areas of policy, such as external relations (Phare, Tacis and MEDA), the Structural Funds and investment support, is to be improved. 1. 6. 4. A network of the Directors-General concerned is to be established to ensure that guidelines involving an energy dimension are coordinated and transparent. Each year the network of the Directors-General will draw up a summary of all the energy actions undertaken under all the various Community policies. 1. 7. General financial elements The table below gives an indicative breakdown of funding in million ECU. The estimated budgets are outlined in detail in the financial statements in the annex. C 214/46 EN Official Journal of the European Communities 10. 7. 98 1998 1999 2000 2001 2002 Total cooperation in the Energy markets analyses and moni- toring International energy sector Renewable energy sources Energy efficiency Solid fuels sector Nuclear security Nuclear security B7-535 Total 1,50 1,53 1,56 1,59 1,62 7,80 7,00 14,40 12,50 0,80 0,50 36,70 2,50 7,14 15,60 12,80 0,81 0,51 38,39 2,50 7,28 17,00 13,90 0,82 0,52 41,08 2,50 7,42 17,00 14,60 0,83 0,53 41,97 2,50 7,57 17,10 14,60 0,84 0,54 42,27 2,50 36,40 81,10 68,40 4,10 2,60 200,40 12,50 The Economic and Social Committee has issued 1. 8. opinions on Altener II (1) and SAVE II (2). 1997) is an important step towards completion of the internal market and improvement of the Community’s international competitiveness. 2. General comments 2. 1. The Committee welcomes the Commission docu- ment as a first step towards a uniform, coherent and efficient approach to energy policy measures, aimed at flexibility and transparency. The need to do more in this priority area is recognized, and a start can now be made on targeted coordination of the many and varied efforts required. 2. 2. Community energy policy faces major challenges in the new few years. The main feature of the energy situation is growing import-dependence. In view of this and changing geopolitical conditions, the Union’s external relations, particularly in the energy field, are of key importance. EU policy must concentrate more on securing energy supplies. International cooperation in the energy sector should ensure greater security of supply, and contribute to a transfer of culture and a worldwide improvement in safety standards. 2. 3. In the light of growing globalization, markets will come closer together and firms will increasingly compete with each other globally. The interests of Europe and its citizens must be considered and the competitiveness of European industry improved to enable it to withstand global competition. 2. 4. The progress achieved in liberalizing the markets for electricity (3) and gas (Energy Council of 8 December 2. 5. Another challenge is bringing an environmental dimension to the above points. The energy policy of the future must, in embracing the objective of sustainable growth, also be an environmental policy, or at least ensure proper treatment of the environment. 2. 6. Bringing energy and environment together in the framework programme reflects the need for greater consideration of environmental policy. In view of the commitments entered into at Kyoto and the measures needed to fulfil these, it is clear that Community energy policy has to be brought into line with the objectives of environmental protection. 2. 7. The low energy prices to be expected as a result of increasing liberalization and the intensification of competition could threaten to limit the success of environmental policy efforts. On the other hand, the introduction of an energy tax to internalize external costs could make it more difficult to strengthen the competitive position of European industry. Apart from extremely accurate observation, feedback is also needed from the Member States to counter any trends which might stand in the way of competition, environmental protection and citizens’ interests. Against this back- ground exhaustive discussions will be needed on perma- nent principles and a future strategy which must take into account both the environmental dimension, in the sense of sustainable development, and international competitiveness, and which will at the same time reduce import-dependency. Experience in the Member States may suggest ways in which these to some extent contradictory objectives can be successfully reconciled. (1) OJ C 19, 21. 1. 1998. (2) OJ C 82, 19. 3. 1996. (3) Council and European Parliament Directive, OJ L 27, 30. 1. 1997. The Committee welcomes the Commission’s 2. 8. concentration on three priorities: security of supply, 10. 7. 98 EN Official Journal of the European Communities C 214/47 competitiveness and environmental protection and the consequent thrust of its energy policy, which is based on a package of measures to achieve there objectives, and on efficiency and transparency. An initial, but in itself insufficient, step towards greater transparency was the Communication from the Commission — An overall view of energy policy and actions, on which the Committee has also issued an opinion (1) 3. Specific comments The Committee agrees with the Commission that the energy policy measures taken to achieve greater coher- ence and efficiency need to be incorporated into a better integrated, more transparent and effective framework. 3. 1. General structure 3. 1. 1. The energy framework programme, as submit- ted by the Commission, is only a first step towards a uniform approach of this kind. It comprises only programmes, the financial impact of which falls within the ambit of Directorate-General XVII. Explicit mention should be made in the document of this selection criterion, as it will not be immediately clear to outsiders. 3. 1. 2. One would expect the framework programme to provide a summary of measures taken in the energy sector. The title leads one to expect this. But the Committee fails to find in the Commission document any reference to major energy policy measures, and it regrets that the framework programme comprises only DG XVII programmes. 3. 1. 3. Despite the fact that the European Union’s limited legal powers do not permit comprehensive integration of all energy policy measures, the framework programme should provide a complete overview of all Commission measures within and outside the pro- gramme in order to improve the coherence and efficiency of energy policy. This, together with a less formal presentation, would make the Commission document more transparent and comprehensible to the general public, which is particularly important in view of the need for public support from European citizens for the energy sector. 3. 1. 4. The Commission does not refer to the separ- ately financed programmes and actions (those contained in the framework programme and others proposed by the Commission), such as for example the Community strategy to promote combined heat and power (CHP) and to dismantle barriers to its development(2) and Energy for the future: renewable sources of energy — White Paper for a Community strategy and action plan (3), on which the Committee prepared opinions at the time. The Committee considers it very important that these measures be combined into a consistent programme and that their inter-relationship be highlight- ed, and calls on the Commission to make further progress with the integration of energy policy measures. 3. 1. 5. The Committee also considers a summary of actions carried out in the Member States to be a useful tool in facilitating the productive exchange of experience, and the development of a coherent and efficient Com- munity energy policy and complementary measures. The principle of subsidiarity must at all times be observed. 3. 2. Legal basis 3. 2. 1. Efforts by various decision-makers to have an energy chapter incorporated into the Treaty have still to bear fruit. The Commission is now sensibly attempting to use the legal framework available to it to the full by aiming, via an intensified information flow, for coordination within the Commission of the various energy policy measures. Using the existing, limited legal means at its 3. 2. 2. disposal, the Commission has created opportunities for the future with the setting up of the single committee and the internal establishment of the network of Direc- tors-General. If the Commission succeeds in imple- menting the proposals, in laying the basis for a future procedure, thus sending a positive signal to the Council of Ministers, and in showing that the path taken with the single committee and the network of Directors-General leads to greater coherence and coordination, it would be worthwhile considering, at the appropriate time, the possibility of extending this working method. The single committee would then have to 3. 2. 3. set about eliminating the existing inconsistencies at Community and Member State level. The Member States would have to assume substantial responsibilities in a committee of this kind, which would extend the role of the committee beyond that of a purely consultative body, as proposed by the Commission, to an administra- tive and regulatory body. 3. 3. Bodies 3. 3. 1. As a result of the stress laid on the horizontal and thematic programmes, important points relating to to be the organizational structure, which ought (1) OJ C 19, 21. 1. 1998. (2) COM(97) 514 final; ESC opinion: OJ C 157, 25. 5. 1998. (3) COM(97) 599 final. C 214/48 EN Official Journal of the European Communities 10. 7. 98 emphasized more strongly, have been pushed into the background and not accorded sufficient attention. 3. 3. 2. The single committee proposed by the Com- mission is a new body to be established, with responsi- bility for the programmes administered within the energy framework programme and for the coordination of actions. It will replace existing programme committees and take on their responsibilities. Further, detailed discussions will be needed 3. 3. 3. on the single committee and the delimitation of its responsibilities in relation to those of the other energy policy committees operating under the framework pro- gramme. Overlapping responsibilities or competition is to be avoided. The single committee must provide added value compared with the existing committees which it is to replace, and it should be suited to taking on their functions. The document does not deal in detail with the 3. 3. 4. membership of the single committee, which is to contribute actively to the coordination of the energy policy measures conducted in the framework of the Community’s various policy areas. It is to provide for the transparency and integration of the various energy policy measures and the consideration of the necessary technical know-how. Further details are needed on the membership and operation of the committee. 3. 3. 5. The Commission has submitted a Proposal for a European Parliament and Council Decision concerning the Fifth Framework Programme of the European Community for research, technological development and demonstration activities (1998-2002), on which the Committee has issued an opinion (1). The question should be addressed as to whether experience of the joint coordinating structure and the consultative structure of the fifth framework programme can, in the light of very different legal starting positions, be used for the energy framework programme, and whether any conclusions can be drawn. those not included within the framework programme, such as the Community strategy to promote combined heat and power, and the White Paper on renewable sources of energy and regional policy, as a main plank of the framework programme, and would like to see it given prominent billing. 3. 4. 3. The network of Directors-General offers an opportunity to combine the energy-related capacities of all the Directorates-General, to maintain within the Commission broad support for a Community energy policy, and thus to mitigate the disadvantages of the lack of a separate energy chapter in the EU Treaty. Common strategies, extending beyond the responsibili- ties of a single Directorate-General, need to be developed. 3. 4. 4. The Committee would like to see the network of Directors-General draw up, as a matter of priority, a summary of all relevant measures and areas and continue this in annual reports on the coordination of energy policy measures and their impact. A rough overview, as contained in the Commission Communication on an overall view of energy policy and actions (2), on which the Committee has issued an opinion (3), is not sufficiently specific or complete. The network of Directors-General should also consider the extent to which the Com- mission’s energy policy measures contribute to the achievement of Community objectives. 3. 4. 5. In order to be able to make use of the advantages and opportunities of this network as soon as possible, it needs to be institutionalized by means of political and operational guidelines. 3. 5. The network of Directors-General and the single committee will be responsible for coordination at Community or framework programme level. The Com- mittee endorses this approach, provided that future energy policy is consciously reshaped with these two new bodies. 3. 4. Improved coordination with energy components of the individual areas of Community policy 4. The horizontal and thematic programmes 3. 4. 1. The Committee agrees with the Commission that coordination between the Directorates-General should be stepped up and an annual summary drawn up of all energy policy actions carried out in the various areas of Community policy, to prevent any future clashes between measures, and it welcomes the Commission’s plan to set up a network of Directors-General. 3. 4. 2. The Committee sees this network, which pro- vides a framework for all energy policy measures, even 4. 1. Prospective analyses and market monitoring (4) The aim of this action is to develop, in 4. 1. 1. cooperation with the Member States, a programme of regular monitoring of market developments and energy trends in order that energy policy decisions can be taken on the basis of a shared analysis. (1) OJ C 355, 21. 11. 1997. (2) COM(97) 167 final. (3) COM(97) 514 final; ESC opinion: OJ C 157, 25. 5. 1998. (4) See annex II to COM(97) 550 final. 10. 7. 98 EN Official Journal of the European Communities C 214/49 4. 1. 2. The Committee considers it appropriate, in drawing up analyses, to use and build on other studies and experience. This programme should cover only additional material; moreover this is appropriate to the modest funding available, which would in any case not be sufficient for exhaustive market analyses. 4. 2. International cooperation in the energy sector (1) 4. 2. 1. Synergy is a specific programme of inter- national cooperation in the energy sector. Annex III to the framework programme is merely a continuation for five years of the Synergy programme (2) adopted by the Council in 1997 for one year. 4. 2. 2. The Committee supports the programme, but regrets that, despite productive cooperation on pro- grammes such as Altener II and SAVE II, it was not consulted on Synergy. 4. 3. Promotion of renewable energy sources (3) The high importance attached to renewable 4. 3. 1. energy sources is a reflection of environmental require- ments. Clarification is needed however as to how far the new programme differs from the Altener II programme already submitted, on which the Committee has issued an opinion (4), or whether it is in fact identical, and as to the roles assigned to Altener II and the White Paper, and the related action plan for renewable energy sources (on which an ESC study group is preparing an opinion), within the multiannual programme for the promotion of renewable energy sources in the Com- munity. 4. 3. 2. The Committee calls for the name Altener to be retained in view of its familiarity, the name being inseparably linked with renewable energy sources, and calls on the Commission, in the interests of clarity, to list it in the title of annex IV. 4. 4. Promotion of energy efficiency (5) The Committee agrees with the Commission 4. 4. 1. on the importance of efficient energy use and sees this as offering the best opportunities for reduction of CO2 emissions. The Committee has already issued an opinion on the SAVE II programme (6). For budgetary reasons, at the time the decision was taken in 1996 funds could be made available only for the first year of the programme. The funding for subsequent years was to (1) See annex III to COM(97) 550 final. (2) OJ L 104, 22. 4. 1997. (3) See annex IV to COM(97) 550 final. (4) OJ C 19, 21. 1. 1998. (5) See annex V to COM(97) 550 final. (6) OJ C 82, 19. 3. 1996. come from the energy framework programme which was still to be drawn up. SAVE II has now been integrated into the framework programme and has been extended to run until 2002. 4. 4. 2. The Committee is glad that the funding of SAVE II is now secure and that the programme has been extended in time to coincide with the framework programme. The Commission document unfortunately does not state however how far the new SAVE II differs from the existing programme or to what extent it has been extended. It may be assumed however that any changes are insignificant. 4. 4. 3. The Community strategy to promote combined heat and power (CHP) and to dismantle barriers to its development (7), which is also administered by DG XVII, should be mentioned in the framework of a strategy to promote energy efficiency as an important contribution to this objective, even if it is not part of the framework programme. 4. 4. 4. retained and referred to in the title of annex V. The Committee calls for the name SAVE to be 4. 5. Promotion of clean and efficient use of solid fuels (8) 4. 5. 1. Carnot is a contribution to the exploitation of knowledge gained with regard to the clean generation of energy from coal. It appears that this area, which has hitherto been covered by Thermie II, is now to be dealt with separately. 4. 5. 2. The Committee can support this programme, but points out that the Commission is responsible for ensuring complementarity with other research pro- grammes not included in the fifth framework pro- gramme, such as ECSC and Thermie II programmes, and for preventing any duplication of work. 4. 5. 3. The Committee has issued an opinion on Thermie II (9). The Commission document does not place the non-research-related aspects of Thermie in a broader framework. 4. 5. 4. With a view to reducing energy-dependency, particularly in the light of the forthcoming enlargement of the Union and incidents on the territory of the accession candidates, the possibility of making increased use of Europe’s coal reserves should be considered. This would require more funding for research in the field of technologies for the clean generation of energy from fossil fuels. (7) COM(97) 514 final; ESC opinion: OJ C 157, 25. 5. 1998. (8) See annex VI to COM(97) 550 final. (9) OJ C 393, 31. 12. 1994. C 214/50 EN Official Journal of the European Communities 10. 7. 98 4. 6. Cooperation in the energy sector (1) 4. 6. 1. At first sight the energy framework programme would appear to earmark relatively little funding for nuclear safety. This is the result of the selection of small, individual actions from within the larger field of nuclear safety, the reasons for which are not clear to outsiders. The Committee stresses that this approach is not calculated to boost European citizens’ confidence in nuclear safety; and they are already very sensitive in relation to nuclear energy. Broad public support can be expected only if there is transparency and trust. 4. 6. 2. A summary of all nuclear safety programmes is needed here, with reference to actions in other areas too (Tacis, Phare 5, research framework programme etc. ), particularly as we are concerned here with a framework programme. The links with other pro- grammes need to be made clear. 4. 6. 3. The Committee feels that incorporating a small part of the large field of nuclear safety into an energy framework programme in such a formal way (financial (1) See annex VII to COM(97) 550 final. Brussels, 29 April 1998. statement), thus creating uncertainty in the minds of European citizens, is not the right approach. It has to be established whether added value is created in this way, or whether perhaps it might be preferable to remove annex VII from the framework programme and to deal with it in conjunction with other nuclear safety measures. 5. Final comments 5. 1. The Committee feels that programme documents in particular should not be drawn up in a formal way, but rather made comprehensible to a broader, interested public. It is not clear to outsiders why these few measures have been gathered together in the framework programme, but not other energy-related measures of DG XVII or the Commission. 5. 2. It should also be made clear what ‘framework’ means in the term framework programme. The Com- mittee urges that the Commission, in drawing up its documents, pay more attention to clarity and public impact. The Committee considers this extraordinarily important in securing the political backing of Europe’s citizens. The President of the Economic and Social Committee Tom JENKINS


title: Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle - Rakennusteollisuuden kilpailukyky"

eurovoc_concepts:
building industry
competition policy
competitiveness
labour market
public works

text: C 214/16 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 10. 7. 98 daan luoda yhteisön säännökset lannoitteiden kadmium- pitoisuuden rajoittamiseksi ennen joulukuun 31. päivää 2001. Komitea toivoo, että jäsenvaltiot tukevat komissio- ta riittävästi näissä pyrkimyksissä. Bryssel, 29. huhtikuuta 1998. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Rakennusteollisuuden kilpailukyky” (98/C 214/06) Komissio päätti 6. marraskuuta 1997 Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 198 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta tiedonannosta. Asian valmistelusta vastannut teollisuus-, kauppa-, käsiteollisuus- ja palvelujaosto antoi lausuntonsa 1. huhtikuuta 1998. Esittelijä oli Eugène Muller. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 29. –30. huhtikuuta 1998 pitämässään 354. täysistunnossa (huhtikuun 29. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. A¨ änestyksessä annettiin 117 ääntä puolesta, ja 2 pidättyi äänestämästä. 1. Yleisiä huomioita 1. 1. Komission tiedonanto ansaitsee TSK:n erityisen huomion, koska siinä käsitellään kilpailukykyä Euroo- pan talouselämän (1) kannalta tärkeällä toimialalla, joka on hyvin työvoimavaltainen ja jolla toimii valtava määrä erilaisia rakennusalan tuotannollista ja palvelutoimintaa harjoittavia pk-yrityksiä. Tiedonannossa kiinnitetään huomiota rakennusprosessin eri vaiheiden moniin puo- liin ja kaikkiin siihen osallistuviin toimijatasoihin. Tie- donanto on annettu tilanteessa, jossa kilpailukyvyn tehostamisen tarve tunnustetaan kaikkialla EU:ssa, työl- lisyysongelman ratkaisu asetetaan etusijalle kaikissa toimissa ja toimintasuunnitelmissa, rakenteelliset muu- tokset ovat ilmeiset ja niiden arviointi välttämätöntä yhtenäismarkkinoiden ja laajenemisnäkymien taustaa vasten ja kaikki taloudellisen, yhteiskunnallisen ja tekni- sen edistyksen ja dynamiikan tarjoamat mahdollisuudet on pikaisesti hahmotettava ja konkretisoitava. 1. 2. TSK kannattaa komission lähestymistapaa. Ko- missio ei vain tyydy erittelemään tarkasteltavana olevia kysymyksiä ja esittelemään erilaisia toimintamahdolli- suuksia, vaan muotoilee neljän päätavoitteen (2) osalta joukon suosituksia, joita tulisi syventää, jotta ne voitai- siin sisällyttää toteutettavaan toimintaohjelmaan. On painotettava myös tiedonannon liitetaulukoissa esitetty- jen ja suositettujen ”erityistoimien” merkitystä ja nähtävä ne kilpailukyvyn kasvattamistavoitteiden yhtey- dessä. (1) Komission asiakirjan 2 luvussa mainitut avainluvut: suurin teollisuudenala: 11 % Euroopan unionin BKT:sta; eniten työllistävä teollisuudenala: 8,8 miljoonaa henkeä, 7 % aktiiviväestöstä; 26 miljoonaa työntekijää on suoraan tai epäsuorasti riippuvaisia rakentamisesta; ”1 = 3”: yksi rakennusalan työpaikka luo epäsuorasti kaksi muuta työ- paikkaa; 2 miljoonasta alan yrityksestä 97 % työllistää alle 20 henkeä ja 93 % alle 10. (2) Neljä avaintavoitetta ovat: yhtenäisen laatupolitiikan ke- hittäminen; sääntelykehyksen ja yleisten markkinaolosuh- teiden parantaminen; koulutustarjonnan tason ja laadun huomattavan ja kestävän kasvun edistäminen koko alalla; tutkimus- ja kehitystoiminnan uudelleensuuntaaminen ja vahvistaminen muuttuvien tarpeiden mukaisesti. 10. 7. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 214/17 1. 3. TSK ymmärtää, kuinka vaihtelevia, monimut- kaisia ja suuria tiedonannossa esitetyt ongelmat ja toimenpiteet ovat. TSK toteaa, että moninaiset horison- taaliset ja vertikaaliset, näkyvät ja potentiaaliset, inter- aktiiviset ja erisuuntaiset riippuvuussuhteet saattavat antaa aihetta näkemykseen, ettei yhtenäisen yhteisöta- soisen toimintaohjelman laatiminen ole mielekästä. TSK pitää sitä kuitenkin tärkeänä. Niinpä se kehottaa neuvos- toa keskittämään määriteltyjen neljän avaintavoiteko- konaisuuden ja muotoiltujen ehdotusten osalta huo- mionsa keskeisiin kysymyksiin ja niihin liittyviin kiireel- lisimpiin toimiin ja päättämään suuntaviivoista, joiden lyödä lukkoon realistisen ja pohjalta komissio voi innostavan toimintaohjelman, joka toteutettaisiin vai- heittain eri toimivalta- ja vastuutasoilla yhteisön ja jäsenvaltioiden yhteenkuuluvuutta vahvistaen. 1. 4. Tästä näkökulmasta ja ottaen huomioon, että käsillä olevaa tiedonantoa valmisteltaessa komissio on ja yhteiskun- pitkälti kuullut asianosaisia talous- taelämän etupiirejä TSK toteaa hyväksyvänsä yleisesti ottaen asiakirjan sisällön ja tavoitteet. TSK tuo esiin lausunnossaan ennen kaikkea suuntautumista ja paino- pistealueita koskevia tarkennuksia, jotka sen mielestä työtä jatkettaessa pitäisi ottaa huomioon. Jatkolle on TSK:n mielestä määriteltävä aikataulu. 1. 5. Komitea esittää määriteltyjä neljää avaintavoite- kokonaisuutta koskevat suosituksensa lausunnon lu- vussa neljä ”Päätelmät”. Päätelmät eivät ole luonteeltaan tyhjentäviä. Prosessin tässä vaiheessa komitea kehottaa neuvostoa ja komissiota nopeasti luomaan kehyksen ja laatimaan suuntaviivat toteutettavalle toimintaohjel- malle. 1. 6. Komissio selvittää tarkoin, mitä ”rakennusteolli- suudella” (1) tarkasteltavana olevassa tiedonannossa tar- koitetaan. Määritelmän mukaan tähän laajamittaiseen toimintaan osallistuu välittömästi suuri määrä erilaisia toimijoita yhteiskunnallis- taloudellisia ryhmittymiä. Näitä tahoja on mahdollisuus kuulla asianmukaisin tavoin ja ne voidaan kutsua mukaan toimintaohjelmaan sisällytettävien toimien suunnitteluun ja toteutukseen. On selvää, että tämä ammattikuntia tai ja (1) Rakennusteollisuus käsitetään sanan laajassa merkityk- sessä, joka sisältää asuntorakentamisen, muun talonraken- tamisen, maa- ja vesirakentamisen ja teollisuusrakentami- sen. Lisäksi on otettava huomioon koko toimitusketju perusraaka-aineista monimutkaisiin tuotteisiin ja järjestel- miin. Rakennusprosessiin sisällytetään niin ikään kaikki vaiheet alkuhahmotelmista toteutettavuustutkimuksien, suunnittelun, suorittamisen ja ylläpidon kautta purkuvai- heeseen (mukaanlukien materiaalien talteenotto ja kierrä- tys sekä jätteiden hävittäminen ja polttaminen). osallistumisoikeus ja -velvoite ei heikennä yrityselämään välittömästi osallistuvien työmarkkinaosapuolten roo- lia, panosta tai velvollisuuksia (työnantajat ja työntekijät ammatti- ja muine järjestöineen). 2. Kilpailukykyyn vaikuttavat tekijät 2. 1. Kilpailukykyyn vaikuttavien tekijöiden selvittä- minen ja asiaan liittyvät ongelmat osoittavat, missä määrin ja miten tiiviisti rakennustapahtumaan osallistu- vat monet toimijaryhmät sekä EU:n ja jäsenvaltioiden alakohtaiset politiikat ovat sidoksissa toisiinsa. Samalla korostuu, kuinka perusteltua on läheisyysperiaatteen noudattaminen toimialuekohtaisten, kansallisten tai alueellisten erityispiirteiden huomioon ottamiseksi. Tätä kautta saadaan suoraan tai epäsuorasti hyödyllistä tietoa siitä, miten rakennusalaa ja sen tukiorganisaatioita (joiden roolia ei saa aliarvioida) voidaan ja tulee järjes- tellä, vahvistaa, kannustaa ja kanavoida alan sisältä käsin. 2. 2. On totta, että tiedonannossa käsiteltävät kilpai- lukykyä määräävät tekijät muodostavat vaikeasti eri- teltävän kokonaisuuden. Tiedonannon laatijat pyrkivät kuvaamaan ja analysoimaan niitä suoraviivaisesti kym- menessä kohdassa (4. 1–4. 10). TSK kannattaa valittua lähestymistapaa. Komitea kiittää myös ongelmia moni- puolisesti valottavaa selvitystyötä. 2. 3. TSK korostaa voivansa olla laajalti yhtä mieltä edellämainituissa kymmenessä kohdassa käsitellyistä kysymyksistä, joten työskentelyn tässä vaiheessa ei näin ollen ole tarvetta lisähuomautuksiin, etenkin kun kilpailukykyyn vaikuttavien tekijöiden ja niiden näky- vien tai potentiaalisten vaikutusten selvitystä jatketaan tiedonannon siinä osassa, jossa käsitellään avaintavoit- teita ja harkittavia erityistoimia ja suosituksia. Tähän tiedonannon osaan TSK käyttää eniten aikaa käsillä olevassa lausunnossaan. 3. Suositukset: erityistoimet ja toimintaohjelmaa kos- kevat ehdotukset Komission tiedonanto osoittaa, että on välttämä- 3. 1. töntä ja mahdollista laatia ajallisesti ja rakenteellisesti hyvin jäsennelty toimintaohjelma, jossa otetaan määri- teltävien uusien toimien ohella huomioon: – jo toteutetut toimet ja niiden vaikutusten arviointi; – usein vaikeasti havaittava vuorovaikutus, joka voi piillä tai syntyä yhtäältä rakennuspolitiikan ja toisaal- jäsenvaltioiden, alueiden tai kuntien ta yhteisön, noudattamien politiikkojen välille; C 214/18 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 10. 7. 98 – julkisten ja yksityisten tahojen toimivallan, toiminta- muotojen ja velvollisuuksien moninaisuus; naisvaltaisesti siten, että ongelmankäsittelyssä otetaan huomioon kaikki tiedonannossa esitellyt avaintavoit- teet. – markkinatilanne ja -kehitys sekä kysynnän ja tarjon- nan keskinäissuhde; – alituinen pyrkiminen tehokkaisiin integraatio- ja koordinaatiomuotoihin sekä innostavaan horisontaa- liseen ja vertikaaliseen yhteistyöhön koko alalla. 3. 2. Komission lähestymistapa voi ongelmien moni- mutkaisuuden vuoksi vaikuttaa turhan kunnianhimoi- selta. Tällainen lähestymistapa on kuitenkin välttä- mätön asiaan liittyvien haasteiden vuoksi. Lisäksi TSK katsoo, että kyseisten neljän avaintavoitekokonaisuuden avulla on mahdollista yhtenäistää eri näkökulmia ja kanavoida toimintoja. 3. 3. TSK panee tyytyväisenä merkille komission pyr- kimyksen laatia toimintaohjelma (josta neuvosto päättää) yhteistyössä rakennusalan edustajien kanssa. TSK katsoo tämän edellyttävän ehdottomasti kaikkien kysymykseen tulevien yritystyyppien, erityisesti pk- yritysten ja myös alan palkansaajien edustajien kuule- mista. Tiettyjä vakiintuneita yhteistyö- ja neuvottelu- muotoja, jotka ovat ominaisia etenkin pienille rakennus- yrityksille, pitäisi hyödyntää. TSK haluaa niin ikään päästä mukaan kuulemismenettelyyn. 3. 4. Lisäksi vaikuttaa tarkoituksenmukaiselta, että sen jälkeen kun toiminta-alat on määritelty, toimien toteutusta ja niiden tehokkuutta seurataan valppaasti. Jotta seuranta saadaan tehokkaasti toteutettua, neuvot- telu- ja yhteistyöjärjestelmän toimivuus nykyisten päätöksentekorakenteiden ja kaavaillun toimintaohjel- man puitteissa on selvitettävä konkreettisesti. On il- meistä, että sopivat menetelmät politiikan ja toimien koordinoimiseksi sekä saavutettujen tulosten arvioimi- seksi ovat olennainen edellytys yhteisen toimintaohjel- man tehokkuudelle. Kun muistetaan kilpailukykyyn liittyvät moni- 3. 5. 2. naiset ongelmat ja rakenteissa, välineissä, ammattitut- kinnoissa, resursseissa, työmenetelmissä ja asenteissa odotettavissa olevat lukuisat ja välttämättömät muutok- set, TSK korostaa, että on välttämätöntä käydä rehtiä ja rakentavaa vuoropuhelua niin EU:n kuin jäsenvaltioiden tasolla kaikkien alan toimijoiden ja erityisesti työmark- kinaosapuolten kanssa. TSK on vakuuttunut, että kaik- kien osapuolten pyrkimys käydä ja harjoittaa parasta mahdollista vuoropuhelua, yhteistyötä ja yhteistoimin- taa auttaa löytämään tulevaisuuden toimintakeinot tälle alalle (esim. ammattipätevyys, laatuvaatimukset, raken- tamisprosessit, hyvät rakentamiskäytänteet, koordi- nointi, investoinnit, työn organisointi jne. ). 3. 6. Ensimmäinen tavoite: rakentamisen laadun paran- taminen 3. 6. 1. Tämä tavoite on johtoajatus pyrittäessä kasvat- tamaan kilpailukykyä. Se ilmenee erilaisten laatuun liittyvien osatekijöiden muodossa: selkeä käsitys projek- tisuunnitelmasta ja projektin lopputavoitteen näkökul- masta hankekartoitusta tehtäessä, suunnittelun yksityis- kohdat ja eri vaiheet, teknisten lausekkeiden ja sopimus- ehtojen määrittely, urakkaehtojen, kustannusarvion ja aikataulun noudattaminen, kestävyysstandardien sekä ym- arkkitehtuuria, päristöä, estetiikkaa, kaupunkisuunnittelua ym. koske- vien sääntöjen kunnioittaminen. Näihin laatutekijöihin vaikuttaa ammattitaito, taitotieto, asiantuntemus ja kokemus teknologisissa kysymyksissä, rahoituksessa, johtamisessa, organisoinnissa, koordinaatio-, yhteistyö- ja kulttuurikysymyksissä sekä sosiaalisissa tekijöissä kuten työolot, työsuhdeturva ja yksilöllisten omin- aisuuksien arvostus. terveellisyyttä, turvallisuutta, 3. 5. Ennen mainittujen neljän avaintavoitekokonai- suuden ja ehdotettujen toimenpiteiden käsittelyä TSK katsoo aiheelliseksi tähdentää kahta yleiseltä merkityk- seltään tärkeää näkökohtaa. Tiedonannossa puututaan rakennusalan julki- 3. 5. 1. suuskuvan ongelmiin. TSK on tietoinen tästä ongelmasta ja sen kielteisistä vaikutuksista ja voi vain tukea pyrki- myksiä tilanteen korjaamiseksi. Se katsoo kuitenkin, että lähinnä alakohtaisesti ja jäsenvaltiotasolla toteutet- tavien tiedotus- ja valveuttamiskampanjoiden kaltaisten kapea-alaisten toimien ohella on asiaan tartuttava koko- 3. 6. 2. Laadun käsite ja keinot laadun saavuttamiseksi pystytään ehkä määrittämään, mutta yhdenmukaisen tuntua vaikealta laatupolitiikan saavuttaminen voi tehtävältä. TSK katsoo, että yhdenmukaisuuteen voi- daan päästä ottamalla samanaikaisesti toimintaohjel- man laadinnan kanssa huomioon muihin avaintavoittei- siin liittyvät tekijät. Näistä tekijöistä mainittakoon yritysten osaamisen kehittämismenetelmät ja -mahdolli- suudet, ammattiin pääsyä koskevat ehdot, työntekijöi- den ammattitaidon arvostus, työsopimusehdot, markki- noille pääsyn edellytykset, lainsäädäntökehys, sopimus- ten avoimuus, tiedonvälityksen ja teknologian siirron tarjoamat mahdollisuudet ja kyky ottaa huomioon 10. 7. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 214/19 asiakkaiden toiveet. Tässä yhteydessä TSK viittaa oma- aloitteisessa lausunnossa ”Kestävä kehitys – Rakentami- nen ja asuminen Euroopassa” (1) esittämiinsä näkökoh- tiin. Tästä laajemmasta näkökulmasta tarkasteltu- 3. 6. 3. na liitteen ”Laatu”-taulukossa esitetyt toimintasuosituk- set eivät anna TSK:lle tässä vaiheessa aihetta esittää asiasta lisähuomioita. 3. 6. 4. On kuitenkin todettava, että laadun käsite laajasti ja kokonaisvaltaisesti ymmärrettynä sisältää teknisten normien ohella sellaisia osatekijöitä kuin terveys, turvallisuus, energia, uusi teknologia, rakenta- misen uudet muodot ja menetelmät sekä ympäristö, jotka merkitsevät haastetta yritysten ja kaikkien muiden rakentamisprosessiin osallistuvien toimijoiden luomis- ja innovointikyvylle. Huomattakoon myös, että yleisesti ottaen tiedonannon luvussa 4 esitetyt kilpailukykytekijät tarjoavat niin ikään mahdollisuuden laadun kohottami- seen, mikäli niitä hyödynnetään. Tässä suhteessa mainit- takoon esimerkkinä työvoiman pätevöityminen, jota käsitellään jäljempänä tämän lausunnon kohdassa 3. 8. 3. 6. 5. ”Tuotantoprosessin laadun” ja ”kokonaislaa- tujohtamisen” välinen ero (tiedonannon kohta 4. 1) on hyvin mielenkiintoinen. Toisaalta on nähtävä, että erityyppisiä laatumenetelmiä tai -järjestelmiä sovelle- taan yleensä tilanteen mukaan. Joka tapauksessa on korostettava ja edistettävä niin periaatteen kuin käytännön tasolla alan raja-aitojen purkamista ja kaik- kien rakentamisprosessiin osallistuvien toimijoiden to- dellista yhteistyötä, uudenlaisten organisaatio- ja koko- naisjohtamisjärjestelmien toteuttamista sekä suunnitte- lu- ja koordinaatiovälineiden ja -järjestelmien toimivuut- ta ennen varsinaisen rakennusprosessin aloittamista ja sen aikana. Parhaiden koordinointi- ja yhteistyömuoto- jen etsiminen on välttämätöntä, koska näin hankkeiden kustannusarvioita ja määräaikoja voidaan noudattaa tai jopa tiivistää parantaen samalla alan julkisuus kuvaa. 3. 6. 6. Suunnitellun toimintaohjelman tulee joka ta- pauksessa edistää sellaisten juridisten ja sopimuksellis- ten edellytysten aikaansaamista, jotka ovat välttämät- tömiä valitun järjestelmän toiminnalle, ja tukea valveut- tamis-, ja yhteistoiminnan käynnistämistä asianosaisten toimijoiden keskuudessa. tiedotus- 3. 6. 7. Tiedonannon kohdissa 4. 1 ja 4. 4 esitettyjen pohdintojen mukaisesti on pyrittävä kannustamaan laadun parantamiseen tähtäävien uusien menetelmien tutkimusta ja kehittämistä. Tällöin tulee ottaa huomioon (1) EYVL C 355, 21. 11. 1997. sellaiset erityistekijät kuin rakennuskohteiden laajuus ja niiden teknisen toteutuksen vaikeusaste, hankkeeseen osallistuvien yritysten toimintakapasiteetti, standar- doinnin kehitysaste, alalle tyypillisten ja pk-yritysten ulottuvilla olevien laadunvarmistamismenetelmien ja vapaaehtoisten sertifiointimahdollisuuksien tutkiminen, teknologian ja johtamistaidon tuntemuksen lisääminen, tietotekniikan sekä tätä tukevan insinööritaidon tarkoi- tuksenmukainen käyttö sekä kyseisen tekniikan levitys- mahdollisuudet. Laadun käsite koskee myös rakentamisessa 3. 6. 8. käytettäviä materiaaleja, rakenteita ja esteettisiä arvoja. Komitea on aiemmissa lausunnoissaan käsitellyt näitä kysymyksiä. 3. 7. Toinen tavoite: sääntelykehyksen parantaminen 3. 7. 1. Tiedonannon eri kohdissa (4. 6, 4. 2, 4. 3, 4. 10) sekä liitteessä (3. ”Tasapuolisen kilpailun varmistami- nen” ja 4. ”Julkisten viranomaisten aseman nykyaikais- taminen”) käsitellään laajasti säädöskehykseen ja mark- kinoiden toimintaympäristöön liittyviä ongelmia ja esi- tetään ratkaisuja, jotka koskevat pääasiassa viranomai- sia. Viranomaisten aseman nykyaikaistamiseksi esitet- tyyn erityistoimien luetteloon tulee ehdottomasti kiin- nittää poikkeuksellista huomiota. Näissä kysymyksissä TSK yhtyy komission tekemiin ehdotuksiin kaikilta osin. 3. 7. 2. TSK on aiemmissa standardointimenettelyä, rakennustuotteita, julkisia hankintoja ja ammattipäte- vyyden tunnustamista koskevissa sekä erityisesti mo- nissa yhtenäismarkkinoiden seurantaryhmän tuotta- missa lausunnoissa käsitellyt lainsäädännöllisiä ongel- mia ja erilaisia markkinoiden toimintaa haittaavia es- teitä (2). TSK on tehnyt komissiolle, jäsenmaille ja asianosaisille toimialoille asiaa koskevia ehdotuksia. Näitä ongelmia on tarkasteltava erityisesti kilpailukyvyn näkökulmasta, sillä se on koko EU:n kehittämisen peruskysymys. 3. 7. 3. TSK suhtautuu myönteisesti komission pyrki- mykseen välttää tekemästä sellaisia lainsäädäntö- ja asetusehdotuksia, jotka vaikuttaisivat jarruttavasti tai muuten kielteisesti tuottavuuden ja kilpailukyvyn para- nemiseen. (2) Komitean seuraavat lausunnot: ”Tekniset standardit ja vastavuoroinen tunnustaminen”, EYVL C 212, 22. 7. 1996; ”Vihreä kirja – Julkiset hankinnat Euroopan unionissa: tulevaisuuden kysymyksiä”, EYVL C 287, 22. 9. 1997; ”Raja- seutujen pk-yritykset – rajanylittävissä liikesuhteissa todet- tuja ongelmia teknisiin vaatimuksiin liittyvät ongelmat mukaan lukien”, EYVL C 206, 7. 7. 1997. C 214/20 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 10. 7. 98 3. 7. 4. On myös suotavaa, että komissio jatkaa pää- osastojensa kautta pyrkimyksiään koordinoinnin ja yhteistyön lisäämiseksi, jotta yritysten ja kansalaisten odottamia tuloksia saataisiin aikaan niin kilpailukyvyn kehittämisessä kuin muissakin kysymyksissä. 3. 7. 5. On selvää, että vastuu alan kilpailukyvyn parantamisesta on pääasiassa tuotannollista toimintaa ja konsultointia harjoittavien sekä palveluyritysten harteilla sekä yleisesti ottaen kaikilla toimijoilla, jotka ovat suoranaisesti tekemisissä rakentamisen kanssa. Toisaalta kuitenkin sääntelykysymyksissä viranomaiset kantavat päävastuun. TSK kehottaakin neuvostoa ja komissiota sisällyttämään toimintaohjelman ensi vaiheeseen niin jäsenvaltioiden erityissäännösten kuin yhteisötason sääntelyn osalta selvityksen tarvittavista hallinnollisista helpotuksista, jotka perustuvat toisaalta toistuviin valituksiin ja toisaalta hyvistä käytänteistä saatuihin kokemuksiin. Samanaikaisesti selvityksessä pitäisi tuoda esiin säännöksissä ja sopimusehdoissa tavattavat epäselvyydet ja epämääräisyydet. Selvityksen pitäisi johtaa konkreettisiin parannuksiin. 3. 7. 6. Hallinnollisten ja lainsäädännöllisten vaikeuk- sien osalta tiettyihin kannanottoihin, jotka tehdään yleisen edun nimissä tai turvallisuuden, ympäristönsuo- jelun tai muiden erittäin perusteltujen tekijöiden pohjal- ta, liittyy vaara, että ne haittaavat tuottavuuden tai kilpailukyvyn parantamiseen tähtääviä pyrkimyksiä sikäli kuin säännöissä ei oteta kylliksi huomioon todelli- suutta, jossa kooltaan ja toiminnaltaan erilaiset yritykset toimivat. toteuttamismahdollisuudet 3. 7. 7. Mitä tulee aliurakointijärjestelmään TSK huo- mauttaa, että ongelmat eivät liity pelkästään pk- rakentajiin. Komitea tietää, että työn tematiikka julkisella ja yksityisellä sektorilla yleisyrityksissä, harjoitetut yhteistyömuodot ja uudenlaisen yhteisura- kointijärjestelmän olisi syytä perusteellisesti tutkia. Komitea korostaa kuiten- kin, että on tärkeää ryhtyä pikaisesti toimiin, joilla tyydyttäviin tilanteisiin ja päästään taloudellisesti toimintamuotoihin sekä sovellettavuudeltaan yleisiin ja oikeudellisesti hyväksyttäviin sopimusehtoihin. Näin korjattaisiin sellaisia käytäntöjä, jotka tuottavat harmia etenkin pk-yrityksille ja niissä työskenteleville. Sikäli kuin on mahdollista, olisi myös viipymättä laadittava luettelo jäsenvaltioissa todetuista ”hyvistä käytänteistä” ja otettava se huomioon laadittaessa suunniteltua toimintaohjelmaa (esimerkiksi yleisyritysten vastuu teknisissä, verotukseen liittyvissä ja sosiaalisissa kysy- myksissä). 3. 7. 8. aloihin, seuraavista kysymyksistä: Sama syventämisehdotus pätee myös muihin joilla tarvittaisiin kiireesti selvitykset esim. – epätavallisen alhaisten tarjoushintojen käytäntö ja vahingolliset seuraukset; – laadullisen ja sosiaalisen ”dumppauksen” mene- telmät; – piittaamattomuus turvallisuusmääräyksistä, työ- oikeudesta ja sosiaalialan säännöistä; – maksuehtojen noudattaminen osapuolesta riippu- matta; – takuuaikoihin, vakuutuksiin ja vastuukysymyksiin liittyvien määräysten yhdenmukaistaminen, mikäli ne aiheuttavat kilpailuvääristymiä; – verohelpotusten alalla toteutetut ja suunnitellut hyvät käytänteet; – rakennusalan toteuttamat toimenpiteet sekä erilaiset kumppanuusmuodot yrityksiä koskevissa turvalli- suuskysymyksissä, energian säästämisessä, ympäris- töaloitteissa ja -velvoitteissa; – ”maanalaista taloutta” koskevat voimassaolevat tai suunnitellut määräykset, kun otetaan huomioon liike- toiminnalliset, sosiaaliset, rahoitukselliset, vero- ja sääntelypoliittiset, kilpailukykyyn ja teknologian hyö- dyntämiseen liittyvät alan erityispiirteet. Julkisen sektorin tilausten suuri merkitys ra- 3. 7. 9. kennusalalle on yleisesti tiedossa. Julkishankintamark- kinoiden sääntöihin ja menettelyihin liittyviä ongelmia on käsitelty useissa TSK:n lausunnoissa ja erityisesti lausunnossa julkishankintojen vihreästä kirjasta (1). TSK luottaa, että sen antamat lausunnot otetaan huomioon kilpailukykyä koskevassa toimintaohjelmassa. 3. 7. 10. Viranomaisten rooli on ensiarvoisen tärkeä, mitä tulee keskipitkän tai pitkän aikavälin investointi- suunnitelmiin ja niiden toteuttamiseen. Tällaiset inves- tointisuunnitelmat ja -ohjelmat ovat tärkeä keino kasvat- taa tulevaisuuteen suuntautuneiden yritysten kilpailuky- kyä. Jotta vältyttäisiin erilaisilta häiriötekijöiltä kuten yrityksen kaluston ylimitoitukselta tietyn sopimuksen puitteissa, suunnitelmien tulee vastata todellista ky- syntää ja todellisia tarpeita ja suuntautua määriteltyihin kohteisiin (suuret infrastruktuurihankkeet, julkiset ra- kennukset, asuinrakennukset, sosiaalinen asuntotuotan- to). Näin on, mikäli rahoitus pystytään järjestämään (mukaan lukien julkisen ja yksityisen sektorin kumppa- nuushankkeiden käyttäminen) ja kohdentamaan asetet- tuja tavoitteita vastaavasti. Viranomaisilla tulee myös olla käytettävissään riittävät tekniset ja logistiset välineet ja selkeä oikeusperusta pystyäkseen toteuttamaan suun- nitelman eri vaiheet kysynnän ja tarjonnan tasapainon, (1) EYVL C 287, 22. 9. 1997. 10. 7. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 214/21 työllisyyden, teknisen kehityksen ja rakenteellisten so- vellusten kannalta sopivalla hetkellä. Tähdennettäköön tässä yhteydessä myös sellaisten toimien välttämät- tömyyttä, joilla voidaan varmistaa perusrakenteiden, kiinteistöjen ja kulttuuriperinnöksi katsottavien raken- nusten hoito ja säilyttäminen. Tämä vaatimus saa erityistä merkitystä aikoina, jolloin julkisen talouden budjettirajoitukset vaikeuttavat uusien investointien toteuttamista ja julkisen ja yksityisen sektorin todellisen kumppanuuden tarve on tavallista ankarampi. 3. 7. 11. Mitä tulee Euroopan laajuisiin verkkoihin (TEN), niiden valtaisa merkitys Euroopan kilpailukyvyl- le on osoitettu ja tunnustettu useaan otteeseen Euroopan huippukokouksissa ja erityisesti viimeksi pidetyssä työl- lisyyttä pohtineessa ylimääräisessä huippukokouk- sessa (1). Verkkojen vaikutus kilpailukykyyn ulottuu rakennusalaa laajemmalle. Itse rakennusvaiheen aikana syntyvien välittömien työpaikkojen lisäksi verkottami- nen tuottaa muille talousaloille keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä myönteisiä ja kestäviä seurannaisvaikutuksia kerroinvaikutuksen perusteella [1 = 3. Ks. tiedonan- nossa mainittu toimialatutkimus (2)]. TSK vaatii tästä syystä, että kaikilla tasoilla kiihdytetään TEN-hankkeiden ja niihin liittyvien palvelukeskusten toteutusta erityisesti niiden suositusten mukaisesti, joita komission jäsenen Neil Kinnockin johtama korkean tason asiantuntijatyöryhmä on asiasta tehnyt, ja erityi- sesti käynnistämällä julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuushankkeita ja tehostamalla infrastruktuuri- hankkeisiin tarkoitettujen määrärahojen koordinointia. 3. 7. 12. Rakennustoiminnan kansainvälistymisestä yli EU:n rajojen TSK on samoilla linjoilla kuin komissio selvityksessään. On todettava, että Euroopan rakennusa- la käy ankaraa kilpailua etenkin japanilaisten ja amerik- kalaisten kanssa, joista toiset pitävät hallussaan maail- man johtopaikkaa yritysten koossa, toiset kunnostautu- vat insinööritaidon mahtavuudessa. 3. 8. Kolmas tavoite: koulutustarjonnan parantaminen Tämä avaintavoite liittyy tiiviisti laadun paran- 3. 8. 1. tamistavoitteeseen. Sitä voidaan pitää yllykkeenä ja tukipylväänä kaikelle toiminnalle, jolla pyritään paran- tamaan kilpailukykyä. (1) Huippukokouksen päätelmien kappaleet 33 ja 40. Komis- ja työllisyys – sion tiedonanto – Yhteisön politiikat KOM(97) 611, s. 12. (2) Toimialatutkimus ”Rakennustoimialan strategiat”. 3. 8. 2. Jotta koulutusta saadaan lisättyä pitkäjännit- teisesti ja merkittävästi kuten tiedonannossa esitetään, tarvitaan jatkuvaa vuoropuhelua ja yhteistyötä kaikkien alan toimijoiden ja erityisesti työmarkkinaosapuolten kesken. Asia koskee kaikkia toimintoja ja kaikkia osapuolia kaikilla tasoilla. On kannustettava pätevöity- mispyrkimyksiä ja urakehitystä, vahvistettava ammat- tiylpeyttä, kulttuuri-identiteettiä, vastuuntuntoa ja aloi- te- ja innovointikykyä, luotava uusia yhteyksiä ja uusia horisontaalisia ja vertikaalisia ryhmätyömenetelmiä. Yhteistoimintapohjalta toimivien yritysten ja laitosten kokemukset voivat tässä suhteessa toimia esimerkkinä. 3. 8. 3. TSK kannattaa tiedonannon liitteessä mainit- tuja toimintasuosituksia. Ne vastaavat näkemyksiä, joita on esitetty aikaisemmissa yhteisön ohjelmissa ja aloitteissa, joiden perustana puolestaan on valkoinen kirja ”Kasvu, kilpailukyky, työllisyys” (1994), koulutus- ta käsittelevä valkoinen kirja ”Opettaminen ja oppimi- nen: kohti tietoyhteiskuntaa” (1995) sekä jatko- ja vuorottelukoulutuksesta ja työharjoittelusta määritellyt suuntaviivat. TSK:n monet asiasta antamat lausunnot sisältävät hyödyllisiä havaintoja aiheen tarkastelemisek- si rakennustoimialan ja sen eri toimintalohkojen erityis- piirteistä käsin (3). 3. 8. 4. Lienee syytä jälleen kerran korostaa, että hyvin toteutettu koulutus ja ammattikoulutus johtavat ammat- titaitoon, jolla on työsuhdeturvan kannalta ratkaiseva merkitys ja joka mahdollistaa sopeutumisen uusiin teknologioihin. Jatkuvasti kehitettävä ja yleisesti tun- nustettu ammattipätevyys on laadun ja tuottavuuden ja ne taas ovat kilpailukyvyn olennaisia edellytys, osatekijöitä. Kilpailukyky puolestaan mahdollistaa työolojen ja työntekijöiden sosiaalisen aseman paranta- misen tällä hyvin työvoimavaltaisella alalla. 3. 8. 5. TSK vaatii, että koulutuksen ja ammattipäte- vyyden kehittämisen ongelmaan rakennussektorilla kiin- nitetään erityistä huomiota hahmoteltaessa laadittavan toimintaohjelman suuntaviivoja ja konkreettisia ja koor- dinoituja toimintamalleja. Kuten hyvin tiedetään, pa- noksena on toimialan tulevaisuus ja miljoonien ihmisten työpaikat. 3. 8. 6. Komission hiljan koulutuksesta tekemistä sel- vityksistä näyttää pilkistävän niin sanottuja ”nousevia (3) Komitean lausunnot aiheista: Valkoinen kirja koulutukses- työllisyys, EYVL C 295, ta – Kasvu, kilpailukyky, 22. 10. 1994; Valkoinen kirja – Oppiminen ja opettaminen: kohti kognitiivista yhteiskuntaa, EYVL C 295, 7. 10. 1996; Komission kertomus mahdollisuuksista saada täydennys- koulutusta Euroopan unionissa, EYVL C 19, 21. 1. 1998; Komission tiedonanto – Oppisopimuskoulutuksen edistä- minen Euroopassa, EYVL C 95, 30. 3. 1998. C 214/22 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 10. 7. 98 toimialoja” suosiva asenne. Tämä asenne ei saisi haitata rakennusalan vaatimia ponnisteluja ja alalle suunnattavia investointeja. Rakennusala tunnutaan suljettavan syyttä nouseville toimialoille varattujen ensisijaisten toimien ulkopuolelle, vaikka kyseisiä toimialoja ei osata edes kunnolla määritellä. Tämä huomautus pätee myös CEDEFOPin työsarkaan kuulu- viin tehtäviin, sen kun pitäisi syventää tietämystä rakennusalan koulutuskysymyksistä. Tässä suhteessa on tärkeää välttää päällekkäisyyttä tutkimuksia ja selvityksiä tehtäessä. enemmän huomiota, koska niillä on merkitystä useilla tasoilla: ne vaikuttavat esimerkiksi työllisyyteen, rahoi- tukseen, verotukseen, koulutukseen ja tietoverkkotek- nologian käyttöön siten suosien laajamittaista ja hajau- tettua vuorovaikutteista koulutusta. Koska koulutus kuuluu pääosin jäsenvaltioi- 3. 8. 10. den, alueiden ja kuntien toimivaltaan, läheisyysperiaat- teen noudattaminen on itsestään selvää. Toimintaohjel- massa tämä pitäisi ottaa rakentavalla tavalla huomioon. ja hallintaan huipputeknologian Toistoon syyllistymisen uhallakin TSK muis- 3. 8. 7. tuttaa, että rakennusalan asianmukaisten ammattikou- lutusmuotojen kehittäminen toimii oivallisena väli- neenä nuorten sopeuttamiseksi työelämään, että amma- tillisen pätevyyden kirjo ulottuu manuaalisesta osaami- raken- sesta tamisprosessin ja sen rahoittamisen kokonaishallintaan, että kyseinen tuotantotyyppi soveltuu yksilöllisen sopeuttamisharjoittelun järjestämiseen, että vaiheittai- nen ammatillinen pätevöityminen kannustaa etenemään uralla ja kehittää yksilön sisäistä dynamiikkaa ja että ammattitaitoa kehitetään mm. ja ohjausjärjestelmin, joissa ovat mukana myös työmark- kinaosapuolet, nuorten vanhemmat ja opettajat tehtävänään kyseisten järjestelmien soveltaminen kou- lutusohjelmiin nuorten työllistämismahdollisuuksien parantamiseksi. ”Rakennusalan tiedotus- ja koulutus- keskukset” voivat osaltaan parantaa tiedonsaantia ja auttaa hälventämään tiettyjä kielteisiä ennakkokäsityk- siä rakennusalasta. tieto-, seuranta- 3. 8. 8. Tiedonantoon liitetyissä erityistoimia käsitte- levissä taulukoissa ”Yleinen ja ammatillinen koulutus” on sijoitettu otsikoiden ”Laatu”, ”Teknologia”, ”Työ- olosuhteet” ja ”Muuta” yhteyteen otsikolla ”Henkiseen omaisuuteen suuntautuvien investointien edistäminen”. 3. 8. 9. Tässä suhteessa TSK toivoisi toimivampaa strategiaa aineettomien ja henkisten investointien kehitt- ämiseksi sopivin ja yhdenmukaisin kannustustoimin. Pk-yritysten tukiohjelmissa tosin korostetaan tällaisten sijoitusten merkitystä. On kuitenkin todettava, että investoinnit taitotietoon, kokemusten hankkimiseen, tiedottamisvalmiuksiin, sosiaalisten sitoumusten täyttä- miseen, ammatilliseen kehittämiseen ja innovointiin organisaatiohallinnossa eivät yleensä saa osakseen huo- miota määriteltäessä tuki- ja avustusjärjestelmien sovel- luskriteerejä, arvioitaessa luottamusta ja uskottavuutta, päätettäessä verotuksen poistojärjestelmistä, yritysten luovutus- ja seuraantosäännöistä jne. Aineettomien in- vestointien järkevään arviointiin pitäisi kiinnittää 3. 9. Neljäs tavoite: Tutkimus- ja kehitystoiminnan uudelleensuuntaaminen ja vahvistaminen 3. 9. 1. Talous- ja sosiaalikomitea on komission kanssa yhtä mieltä siitä, että tämä avaintavoite on keskeinen tekijä kilpailukyvyn parantamisessa. 3. 9. 2. Ongelma liittyy useisiin tutkimus- ja kehitystoi- minnan puiteohjelmiin, joista TSK on ilmaissut kantansa useissa lausunnoissaan. Rakennusalalla tähän ongel- maan liittyy tiettyjä erityispiirteitä kuten yritysten pie- nehkö koko, vaikeudet siirtää uutta teknologiaa ajoissa ja järkevästi uusiin kohteisiin sekä alan melko paikalli- nen/alueellinen luonne, joka hankaloittaa yhteisötasois- ta lähestymistapaa tutkimus- ja kehitystoiminnassa. 3. 9. 3. Herää kysymys, ymmärtävätkö toimijat ja tutkijat täysin tutkimus- ja kehitystoiminnan merkityk- sen uuden teknologian alalla. Jopa komissiossa niin kutsuttujen tulevaisuuden alojen huipputeknologian tut- kimus asetetaan usein etusijalle ”perinteisten” alojen keskitason teknologian kustannuksella. Kumpaakaan ei saa laiminlyödä, vaan pitää löytää parhaat menettelyta- vat kaikille aloille, jotka voivat parantaa kilpailukykyä. Komitean mielestä tutkimus- ja kehitystoimin- 3. 9. 4. nan viidennessä puiteohjelmassa otetaan huomioon alan eritystarpeet. Komissio ehdottaa ohjelmassa uutta avaintoimintakokonaisuutta otsikolla ”Kilpailukykyi- nen ja kestävä kasvu: huomisen kaupunki”. Tämä avaintoimintakokonaisuus koostuu kolmesta tekijästä. Yksi niistä on ”taloudellisten, puhtaiden, tehokkaiden ja kestävien talteenotto-, korjaus- ja rakennustekniikoiden kehittäminen ja esittely erityisesti suuria rakennuskomp- lekseja varten ja kulttuuriperinnön suojelemiseksi” (1). 3. 9. 4. 1. Komitea korostaa tämän avaintoimintako- konaisuuden merkitystä rakennusalalla ja kehottaa anta- maan sille sen ansaitseman huomion. Tämän takia se on syytä kirjata tutkimus- ja kehitystoiminnan viidennessä (1) KOM(97) 142 lopull. , 30. 4. 1997. 10. 7. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 214/23 puiteohjelmassa otsikon 3 ”Kestävän kasvun toiminta” alle mieluummin kuin otsikon 4 ”Energia, ympäristö ja kestävä kehitys” alle. Kun otetaan huomioon rakennus- alan merkittävä osuus yhteisön BKT:sta (11 %), voidaan yhteisön rahoitusta alan T&K-hankkeille (alle 5 %) luonnehtia riittämättömäksi. Rakennusalan tutkimuksen taso kuten itse 3. 9. 5. (rakennusteollisuuden kilpailukyky, tutkimuskohteet ympäristökysymykset, rakennustaiteellisen perinnön säilyttäminen ja sen arvon palauttaminen, työllisyys, energia jne. ) pitäisi tehdä paremmin tunnetuiksi. On olemassa vain hyvin karkeita arvioita tutkimuksen tasosta ja tutkimustoiminnan jakautumisesta Euroo- passa. Vaikuttaa siis tarpeelliselta kartoittaa kyseinen jakaa se ryhmiin (esimerkiksi toiminta jäsenmaissa, perustutkimukseen, yleistutkimukseen, kilpailukyvyn tutkimukseen jne. ) ja luokitella se toimijoiden mukaan (tuotteita valmistavat yritykset, rakennusyritykset, kon- sulttitoimistot, julkiset tutkimuskeskukset, yliopistot jne. ). Lisäksi tulee ottaa käyttöön menetelmiä, joiden avulla voidaan arvioida tutkimuksen tehokkuutta, sen merkitystä alan kilpailukyvylle, kestävän suunnittelun ja rakentamisen parantamista ja hyödyntämistä sekä tuottavuuden kasvua. 3. 9. 6. Tämän lähestymistavan avulla rakennusteolli- suus voisi harjoittaa tutkimustoimintaa vahvojen ja heikkojen puoliensa mukaisesti, yksilöidä paremmin strategiset päälinjat ja edistää vastaavia aloitteita. Mie- lenkiintoisista ja hyödyllisistä tutkimusaloista ei liene puutetta (esimerkiksi rakennusten suojelu erilaisilta haittatekijöiltä). 3. 9. 7. Näiden pohdintojen avulla päädytään tiettyi- hin toteamuksiin, joista yhden komissio on oikeutetusti ottanut esiin. Se liittyy rakentamisprosessin tutkimuk- sessa havaittuihin heikkouksiin sekä hallinnon ja organi- soinnin muotoihin, joista on mainittu tämän lausunnon muissa, erityisesti laatua käsittelevässä luvussa. joiden toteuttamista kannattaisi harkita Euroopan tasol- la. Tällaisia ovat muun muassa uuden tieto- ja viestintä- tekniikan soveltamista koskevat tutkimusaloitteet. 3. 9. 10. Tietyt rakennusteollisuuden alat ovat hyvin- kin innovatiivisia ja innovaatiotutkimus kehittyy. Alan epäyhtenäisyys ja vanhoillinen luonne merkitsevät kui- tenkin, että ponnisteluja tarvitaan tiedon levittämisessä, teknologian siirrossa, toimintasääntöjen soveltamisessa, tutkimuskeskusten ja yritysten välisten yhteistyösopi- musten aikaansaamisessa, uuteen teknologiaan ja inno- vatiivisiin menettelyihin kannustamisessa. 3. 9. 11. Viidenteen T&K-puiteohjelmaan sisällytetty- jen ja siinä tarkoin määriteltyjen, erityisesti pk-yrityksiä koskevien mahdollisuuksien ja edellä käsiteltyjen koh- tien lisäksi TSK kannattaa komission tiedonannon liitteessä esittämiä erityistoimia. Kyseisissä suosituksissa korostetaan koordinoidun toiminnan ja menetelmien tarvetta sekä toimivaltuuksien selkeää määrittelyä alalla, jolla kaivataan EU:n, jäsenvaltioiden ja rakennusalan toimia. 4. Päätelmät 4. 1. Edellä esitetyt huomiot ja suuntaviivat sekä tehdyt ehdotukset tulee nähdä rakennusalan toiminta- ohjelmaa koskevan, odotettavissa olevan neuvoston päätöksen yhteydessä. Päätteeksi TSK kannustaa neu- vostoa tekemään rakentavan päätöksen ja korostaa seuraavia seikkoja. Toimintaohjelman suunnittelun ja toteuttamisen 4. 2. osalta TSK: 3. 9. 8. Suurin osa tutkimuksesta kohdistuu tuotteisiin ja vähemmän teknologiaan, kun taas itse rakentaminen on kaikkien kilpailukyvyn kasvattamiseen pyrkivien yritysten suuri huolenaihe. 4. 2. 1. kannattaa ja tukee komission omaksumaa lähestymistapaa; suoraan tai välillisesti asiaan osallisia EU:n talous- ja yhteiskuntaelämän etupiirejä edustavana elimenä se haluaa osallistua aktiivisesti toimintaohjel- maa koskevaan kuulemismenettelyyn; onnistuminen Rakennushankkeen 3. 9. 9. (laatu, hinta, määräajat, inhimillisten voimavarojen hyödyntä- minen, ympäristö ja turvallisuus) riippuu oleellisesti eri toimijoiden, urakoitsijoiden ja asiakkaiden, arkkiteh- tien, insinööri-konsulttien, rakennustarvikkeiden tuot- tajien, ammattikunnittain jakautuneiden tai keskenään ryhmittyneiden rakennusyritysten, yleisyritysten ja aliu- rakoitsijoiden välisistä koordinaatiomuodoista, niiden määrittelystä ja toimivuudesta. Vaikka EU:n T&K- puiteohjelmat voivat tuskin ratkaista kaikkia tässä yhteydessä ilmeneviä ongelmia, on kuitenkin sellaisiakin tutkimusaloitteita rakennusprosessin optimoimiseksi, 4. 2. 2. korostaa, että ohjelman puitteet ja suuntaviivat on pikaisesti määriteltävä sen toteuttamiseksi EU:n, jäsenvaltioiden ja yritysten tasolla; ja helpottamiseksi tähdentää, että kiireellisyys perustuu konkreet- 4. 2. 3. tisen toiminnan tarpeeseen EU:n laajentumisen valmiste- lemiseksi sekä Luxemburgissa 20. –21. marraskuuta 1997 pidetyn ”työllisyyshuippuko- kouksen” päätelmien vaatimuksiin, mukaan lukien Eu- roopan investointipankin uusia toimintamuotoja koske- vat päätelmät; C 214/24 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 10. 7. 98 4. 2. 4. korostaa, että esitetyillä neljällä avaintavoite- kokonaisuudella voi olla huomattava innostava vaikutus asianosaisiin julkisiin ja yksityisiin rakennuttajiin, ura- koitsijoihin (insinööreihin, arkkitehteihin, konsulttei- hin, koordinaattoreihin), yrittäjiin ja yritysten työnteki- jöihin; korostaa, että toimintasuunnitelman suuntavii- 4. 2. 5. vojen ja toimintojen tulee tähdätä pitkälle vietyyn horisontaaliseen ja vertikaaliseen yhdentymiseen EU:n alakohtaisten politiikkojen sekä alan toimijoiden työ- kenttien ja toimivallan keskinäisten riippuvuussuhteiden ja yhteyksien takia; 4. 2. 6. pitää tarpeellisena aikataulun sisällyttämistä toimintaohjelmaan toimien aloittamiseksi ja toteutta- miseksi päätöksenteon ja ohjailun eri tasoilla siten, että ja läheisyysperiaatetta voidaan soveltaa rakentavasti dynaamisesti; 4. 2. 7. ehdottaa, että toimintaohjelmaan sisällytetään olennaisena osana neuvottelu- ja yhteistyöperiaatteeseen perustuva mekanismi, jonka avulla varmistetaan ohjel- man seuranta ja arviointi, helpotetaan määräaikaista kokemusten vaihtoa ja toteutetaan asiaankuuluvat mu- kautukset; 4. 2. 8. muistuttaa asianosaisten talous- ja yhteiskun- taelämän eturyhmien ja työmarkkinaosapuolten keskei- sestä roolista suunniteltujen toimien tehokkaassa toteut- tamisessa; 4. 2. 9. vaatii asiaan liittyvien perustietojen keräämi- sen ja ajantasaistamisen tehostamista, jotta päätöksente- ko voidaan perustaa todellisiin tilanteisiin ja ongelmiin. Toimintaohjelmaan 4. 3. osalta TSK: sisällytettävien toimien 4. 3. 1. jen seuraamista alkuvaiheessa; suosittaa avaintavoitteiden viitoittamien linjo- Bryssel, 29. huhtikuuta 1998. 4. 3. 2. pitää hyödyllisenä useilla tässä lausunnossa mainituilla aloilla kehitettyjen hyvien käytäntöjen järjes- telmällistä kartoittamista, jotta helpotetaan ratkaisujen löytämistä ongelmiin ja vähennetään kalliiden ja usein päällekkäisten tutkimusten ja analyysien tarvetta; 4. 3. 3. muassa seuraavien alojen merkitystä: korostaa avaintavoitteiden yhteydessä muun – ammatillinen pätevöityminen tarkoituksenmukaisten koulutusjärjestelmien avulla kaikilla tasoilla; – alan julkisuuskuvan, työsopimusehtojen, työn organi- soinnin ja työsuojelun parantaminen; – hallinto- ja organisaatiomallien parantaminen raken- nusprosessissa; – T&K-toiminnan kattamien ja sellaisten alojen, jotka sen tulisi kattaa, kartoittaminen; – uuden teknologian siirto ja soveltaminen yritysten ja tutkimuskeskusten kiinteiden suhteiden avulla; – sellaisten uusien yhteistyömuotojen edistäminen, jotka ovat omiaan tasoittamaan pienyrityksille tyypil- lisiä heikkouksia; – julkisia hankintoja ja urakoiden myöntämismuotoja koskevien politiikkojen ja sääntöjen avoimuuden lisääminen; – kilpailukyvyn kasvattamispyrkimyksiä jarruttavien kitkatekijöiden poistaminen sekä edellä olevassa lu- vussa 3 ja erityisesti kohdassa 3. 7. 8 esiin nostettujen kysymysten syventäminen; – aineettomien investointien edistäminen erityisesti henkilöstöhallinnossa ym- sekä päristöä, energiaa ja rahoitusta koskevan uuden tiedon hallinnoinnissa; turvallisuutta, – pitkän ja keskipitkän aikavälin investointisuunnitel- mien tehostaminen ja johdonmukainen toteuttaminen sekä julkis- ja yksityissektorin kumppanuuden tarkoi- tuksenmukaisten muotojen etsintä. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1184/98 af Graham MATHER til Kommissionen. Menneskerettighederne i Den Dominikanske Republik

eurovoc_concepts:
Dominican Republic
Haiti
civics
human rights
migrant worker
plantation
sugar industry

text: 11. 12. 98 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 386/91 Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Marcelino Oreja (28. maj 1998) Kommissionen vil gerne głre det (cid:230)rede medlem opm(cid:230)rksom p(cid:229), at der var 511 ansłgninger om stłtte fra det Raphael-tiltag, som »Det Europ(cid:230)iske Kunstcenter« ogs(cid:229) słgte om midler fra. Kun 43 projekter blev udvalgt. Det begr(cid:230)nsede antal skyldes hovedsagelig de meget begr(cid:230)nsede budgetbevillinger til Raphael-programmet. Dette fremgik meget klart af det svar af den 18. februar 1998, som blev givet til ansłgere, hvis ansłgninger ikke blev imłdekommet. Udv(cid:230)lgelsen af projekterne blev foretaget p(cid:229) grundlag af anbefalingerne fra en uafh(cid:230)ngig ekspertgruppe og efter godkendelse fra Raphael-udvalget, der best(cid:229)r af repr(cid:230)sentanter fra de nationale myndigheder i alle medlemsstaterne. Endvidere har Kommissionen i et nyligt svar (25. marts 1998) p(cid:229) en klage fra ansłgerorganisationen redegjort for, at det, p(cid:229) trods af en uafh(cid:230)ngig ekspertgruppes positive vurdering af det omtalte projekt, ikke var muligt at yde łkonomisk stłtte til det og mange andre projekter p(cid:229) grund af de begr(cid:230)nsede ressourcer, der er til r(cid:229)dighed. Ang(cid:229)ende de udvalgte projekter og de belłb, der er bevilget til hver af disse, fremsendes den relevante dokumentation direkte til det (cid:230)rede medlem samt til Parlamentets sekretariat. (98/C 386/120) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1184/98 af Graham Mather (PPE) til Kommissionen (29. april 1998) Om: Menneskerettighederne i Den Dominikanske Republik Hvilke skridt tager Den Europ(cid:230)iske Union til at forbedre menneskerettighedssituationen i Den Dominikanske Republik? Vil denne indsats gavne haitiske plantagearbejdere? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Joªo de Deus Pinheiro (11. juni 1998) Historisk set har forbindelserne mellem Den Dominikanske Republik og Haiti l(cid:230)nge v(cid:230)ret sp(cid:230)ndte. ¯rsagen hertil har v(cid:230)ret tilstedev(cid:230)relsen af haitiske arbejdstagere i Den Dominikanske Republiks sukkerproduktion. Kommissionen fłlger opm(cid:230)rksomt situationen og har i (cid:229)renes lłb ansporet til en dialog mellem de to lande, som nu langsomt er ved at fłre til positive resultater. Siden 1995 har der s(cid:229)ledes kunnet konstateres en forbedring i forholdet mellem Haiti og Den Dominikanske Republik, som de demokratisk valgte pr(cid:230)sidenter for de to lande i hłj grad har bidraget til. Pr(cid:230)sident PrØval aflagde i marts 1996 besłg i Santo Domingo, og pr(cid:230)sident Fernandez Reyna forventes at afl(cid:230)gge besłg i Port-au-Prince i juni 1998. Kommissionen finansierer med stłtte fra medlemsstaterne over budgetpost B-7020 (menneskerettigheder og demokratisering) en kampagne inden for undervisning i medborgerkundskab, som var gavnlig under Den Dominikanske Republiks parlaments- og kommunalvalg i maj 1998. Kommissionens delegationer i Santo Domingo og Port-au-Prince har p(cid:229) det seneste st(cid:229)et for afholdelsen af en r(cid:230)kke tekniske młder (ledet af de to landes nationale anvisningsberettigede) med henblik p(cid:229) i f(cid:230)llesskab at udforme f(cid:230)lles aktioner og programmer til fordel for begge lande p(cid:229) omr(cid:229)derne miljł, transport og infrastruktur (som altsammen vil blive finansieret af Den Europ(cid:230)iske Udviklingsfond). Et af de vigtigste og mest fłlsomme projekter, som den dominikanske regering har foresl(cid:229)et finansieret af Kommissionen, fokuserer netop p(cid:229) stłtte til vandrende arbejdstagere (hovedsagelig haitiske arbejdstagere) i sukkerproduktionsomr(cid:229)der (»Bateyes«) i Den Dominikanske Republik