title: Beretning fra Kommissionen til Rådet og Europa- Parlamentet - Liberalisering af energimarkederne: den aktuelle situation

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER ir ir ir ir ir ir Bruxelles, den 07. 04. 1998 KOM(1998) 212 endelig udg. BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET liberalisering af energimarkederne: Den aktuelle situation Indholdsfortegnelse • Kommissionens målsætning • Hindringer for det indre energimarked - grundene til liberaliseringen • Kommissionens fremgangsmåde • Første fase: Direktiverne om prisgennemsigtighed og transit • Anden fase: Kulbrintedirektivet • Tredje fase: Kommissionens forslag til direktiver om fælles bestemmelser for det interne elektricitets- og naturgasmarked • Direktiv 96/92/EF • Situationen i medlemsstaterne • Resumé • De enkelte lande • Fælles holdning vedrørende naturgas • Konklusion - Er udviklingen tilfredsstillende? • Ledsageforanstaltninger og opfølgningsforanstaltninger 2- Kommissionens målsætning til større Kommissionens mål med udvikling af det indre energimarked har hele tiden været at nå frem forbedre integrering af de nationale energimarkeder forsyningssikkerhed, reducere omkostningerne og forbedre konkurrenceevnen. Et marked omfattende hele EF uden indre grænser giver en mere fleksibel og mere differentieret energiforsyning og bidrager således til større forsyningssikkerhed for Fællesskabet som helhed. Større konkurrence i energisektoren forbedrer også effektiviteten af EU's energiindustri, og hermed forbedres konkurrenceevnen. Priserne for energiforbrugerne reduceres også, således at deres produktion bliver mere konkurrencedygtig. Det indre marked har bidraget til vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse. Spørgsmålet for Det Europæiske Fællesskab er således ikke, om det indre energimarked skal gennemføres, men hvorledes det mest effektivt kan gennemføres. for at Hindringer for det indre energimarked - grundene til liberaliseringen Der er stadig store hindringer for handel med elektricitet og gas tværs over grænserne og endog somme tiden inden for de nationale grænser. Disse hindringer skyldes eksklusive rettigheder, som er blevet givet til offentlige værker i disse to sektorer. Det må bemærkes, at elektricitets- og gaspriserne i Europa gennemsnitligt er 40% højere end i De Forenede Stater. Energiprisen er af afgørende betydning for nogle industrier, da den udgør en meget stor procentdel af produktionsomkostningerne. Opdeling af energimarkederne vil sandsynligvis påvirke den europæiske industris konkurrenceevne på verdensmarkedet negativt. Hvis hindringerne for handel inden for Fællesskabets grænser fjernes, kan brugerne af elektricitet og gas også nyde godt af mere konkurrence på markedet, herunder frit valg og mindre prisforskelle mellem medlemsstaterne. Kommissionen har derfor fokuseret på de elektricitets- og gassektorer, hvor transmission og distribution er afhængig af en speciel netinfrastruktur. Hovedmålene for det interne elektricitets- og gasmarked er: - at forbedre forsyningssikkerheden ved en gradvis åbning af elektricitets- og gasmarkederne - at sikre fri bevægelighed afgås og elektricitet i og mellem medlemsstaterne, afhængigt af efterspørgsel - at forbedre konkurrenceevnen ved at gøre det muligt for gas- og elektricitetsbrugere at nyde godt af større konkurrence på energimarkedet, idet dette er af afgørende betydning for energiindustrier, der skal konkurrere på verdensmarkedet, da energi er en vigtig del af den økonomiske aktivitet. Kommissionens fremgangsmåde Kommissionen bygger sine forslag til retsakter om det indre energimarked på følgende principper: 3- for det første en gradvis fremgangsmåde, så energimdustrien har tid nok til at udarbejde en fleksibel tilpasning til det nye miljø for det andet må man undgå et stramt system og i stedet gå ind for en ramme, som medlemsstaterne kan udfylde med de ordninger, der bedst passer deres nationale forhold for det tredje må man undgå for megen lovgivning Kommissionen har for det fjerde valgt en fremgangsmåde, der bygger på artikel 100A i traktaten, som kræver, at der er enighed mellem medlemsstaterne efter en politisk dialog med Rådet, Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg. Første fase: Direktiverne om prisgennemsigtighed og transit Direktivet om prisgennemsigtighed (Rådets direktiv 90/377/EØF) blev vedtaget den 29. juni 1990. Det fastsætter en fællesskabsprocedure med hensyn til gennemsigtigheden af prisen på gas og elektricitet til den endelige forbruger i industrien. Direktivet fastsætter, at elektricitets- og gasvirksomhederne to gange om året skal indsende oplysninger til Fællesskabets statistiske kontor om priserne for alle forbrugerkategorier. De tal, der indtil nu er blevet offentliggjort, viser store forskelle i de betingelser og forhold under hvilke i de forskellige industrielle elektricitets- og gasforbrugere modtager medlemsstater og endda i samme land, hvilket skyldes de hikkede markeder. leveringer Direktivet om transit af elektricitet (Rådets direktiv om transit af elektricitet gennem de overordnede net 90/547/EØF af 29. oktober 1990) og gas (Rådets direktiv om transit af naturgas gennem de overordnede net 91/296/EØF af 31. maj 1991) er beregnet til at maksimere og lette udveksling af elektricitet og gas mellem nabolande. Til trods for dette fremskridt må det dog erkendes, at en sådan handel kun har været mulig mellem monopolnet og offentlige værker og ikke mellem forbrugere i én medlemsstat og producenter i en anden. Anden fase: Kulbrintedirektivet Direktivet om betingelser for tildeling og udnyttelse af tilladelser til prospektering, efterforskning og produktion af kulbrinter (Rådets og Europa-Parlamentets direktiv nr. 94/22/EF) blev vedtaget den 30. maj 1994. I modsætning til elektricitetsdirektivet, som libraliserer både produktion og levering, er gasdirekrivet (se senere) begrænset til aktiviteter forbundet med oplagring, transport og distribuering af naturgas. Det er kulbrintedirektivet, der dækker den supplerende aktivitet forbundet med at producere gas og olie. Direktivet fastsætter, at medlemsstaterne skal gfve lige og ikke-dlskriminerende adgang for alle EF-virksomheder, hvad angår prospektering, efterforskning og produktion af olie- og naturgas inden for EU's og EØS's territorium 4- Tredje fase: Kommissionens forslag til direktiver om fælles bestemmelser for det interne elektricitets- og naturgasmarked Kommissionens oprindelige forslag om liberalisering af både gas og elektricitet blev forelagt den 21. februar 1992 (KOM(91) 548 endelig udg. ). Efter lange og intense drøftelser blev direktiv 96/92/EF om fælles regler for det indre marked for elektricitet vedtaget den 19. december 1996. Den 8. december, et år efter vedtagelsen af elektricitetsdirektivet, nåede Rådet til enighed om en fælles holdning vedrørende naturgasforslaget. Disse begivenheder afspejler medlemsstaternes reelle ønske om sammen at opbygge et indre energimarked. Direktiv 96/92/EF Vedtagelse af direktivet om fælles regler for det indre marked for elektricitet i Ministerrådet den 19. december 1996 repræsenterede et vigtigt skridt. Direktivet trådte i kraft den 19. februar 1997. Elektricitetsdirektivet kommer til at påvirke markedet på følgende områder: produktion, distribution-transmission, forbrug og netadgang. Produktion Ved etablering af ny produktionskapacitet kan medlemsstaterne vælge mellem to forskellige procedurer. De kan vælge enten en bevillingsprocedure eller en udbudsprocedure. Uafhængigt af valg skal procedurerne bygge på objektive, gennemsigtige og Me-wskriminerende kriterier og skal give Uge markedsåbning. Udbudsproceduren muliggør central planlægning: et centralt organ udarbejder et skøn over behovet for ny kapacitet og denne tildeles gennem en udbudsprocedure. Udbud tilrettelægges og afgøres af en fuldstændig uafhængig myndighed. I henhold til bevillingsproceduren kan enhver på ethvert tidspunkt bygge og drive et elektricitetsværk, forudsat at de i den pågældende medlemsstat gældende kriterier for tildeling af bevilling er blevet opfyldt. Der er i dette tilfælde ikke nogen central planlægning, da den nødvendige kapacitet til at efterkomme efterspørgslen overlades til markedet. Disse to muligheder gør det muligt for virksomhederne at opføre og drive ny produktionskapacitet i et nyt marked hvorsomhelst i EU. Nogle typer generatorer skal kunne godkendes under begge procedurer (egenproducenter, uafhængige kraftproducenter). Transmission - Distribution Medlemsstaterne udpeger eller anmoder de selskaber, som ejer transmissions- og distributionssystemer at udpege en systemoperatør, som skal forestå driften, vedligeholdelsen og udbygningen af distributionssystemet i et givet område. Systemoperatøren har ansvaret for lastfordeling på produktionsinstallationenie i området. Kriterierne ikke- diskriminerende. Som en undtagelse til denne grundregel fastsætter direktivet en mekanisme for visse elektricitetskilder forrang: skal være objektive, gennemsigtige og lastfordelingen for • vedvarende energikilder: en medlemsstat kan kræve, at systemoperatøren ved lastfordelingen af produktionsanlæggene giver produktionsanlæg, der anvender vedvarende energikilder eller affald, eller som har en kombineret produktion af varme og elektricitet, forrang • interne energikilder: man kan også ved lastfordelingen prioritere elektricitet, som produceres på grundlag af interne brændstoffer» men kun op til 15%. Forbrug Elektricitetsmarkedet åbnes gradvist for konkurrence over en seksårsperiode, hvilket skulle blive til fordel for forbrugeren. Første etape er februar 1999, anden etape februar 2000 og tredje etape februar 2003. Den minimale åbning af markedet - det første skridt - præsenterer gennemsnitligt 25,37% af EF's andel af elektricitetsmarkedet og beregnes som en andel af slutforbrugerens samlede forbrug med et årligt forbrug på over 40 Gwh. I anden etape reduceres dette til 20 Gwh, hvilket repræsenterer 28% af den gennemsnitlige EF-andel af elektricitetsmarkedets åbning, og i tredje etape reduceres tærsklen til 9 Gwh, hvilket repræsenterer 33% af EF's gennemsnitlige andel Dette minimumsniveau skal respekteres af alle medlemsstaterne, men de har lov til at åbne markedet endnu mere. De kunder, som har ret til at deltage i markedsåbningen, defineres af medlemsstaterne under Kommissionens overvågning, serv om to kategorier automatisk inkluderes: meget store slutforbrugere (over 100 Gwh) og distributører af elektricitetsmængder, der aftages af andre priviligerede slutforbrugere. Adgang til nettet Alle producenter og alle priviligerede kunder kan direkte indgå kontrakt med hinanden om levering af elektricitet og om at få adgang til nettet under objektive og ikke- diskriminerende betingelser. Medlemsstaterne kan vælge tre forskellige procedurer i denne forbindelse: • forhandlet adgang for tredjepart: producenter og forbrugere af elektricitet indgår direkte kontrakt med hinanden om levering af elektricitet, men de forhandler adgang til transporttariffer og andre betingelser. nettet med operatøren Systemoperatørerne for anvendelse af transmissions- og distributionssystemet skal offentliggøre vejledende priser form af i • reguleret adgang for tredjepart: producenter og forbrugere af elektricitet indgår direkte kontrakt med hinanden om levering af elektricitet, men priviligerede kunder har adgangsret til nettet på grundlag af offentliggjorte tariffer. eneaftagere: producenter og forbrugere af elektricitet indgår kontrakt med hinanden om levering af elektricitet. Elektricitetsprisen er i en sådan kontrakt strengt fortrolig. Under eneaftagersystemer med aftagelsesforpligtelse, er eneaftageren forpligtet til at aftage den elektricitet en priviligeret kunde har indgået aftale om fra en producent til en pris, som er forbundet med den salgspris, eneaftageren tilbyder den priviligerede kunde minus en Me-diskriminerende transmissionstarif for anvendelse af nettet. Den økonomiske fordel for priviligerede kunder er forskellen mellem den pris, hvortil han normalt køber elektricitet fra eneaftageren og den elektricitetspris, harm har indgået kontrakt om ved aftagelse fra en anden producent minus transrnissionsomkostningerne. Under eneaftagersystemet uden forpligtelse til at aftage fra eneaftageren, fungerer systemet ligesom reguleret eller forhandlet adgang som nævnt ovenfor. 6- Direkte ledninger Udover mulighed for adgang til nettet for at levere den elektricitet, der er indgået kontrakt om mellem priviligerede kunder og leverandører, har elektricitetsproducenter og leverandører ret til at forsyne deres egne faciliteter, datterselskaber og priviligerede kunder gennem direkte ledninger. Medlemsstaterne fastlægger kriterier for udstedelse af tilladelser til konstruktion af direkte ledninger, og disse kriterier skal være objektive og ikke-disbiminerende. Forpligtelse til offentlig tjeneste De enkelte medlemsstater kan serv beslutte, i hvor høj grad de ønsker forpligtelse til offentlig tjeneste, og direktivet fastsætter en mekanisme, der sætter dem i stand til at træffe de hensigtsmæssige foranstaltninger i denne forbindelse. Disse forpligtelser defineres af den enkelte medlemsstat inden for en fællesskabsramme, som fastsat i direktivet. Medlemsstaten skal definere forpligtelserne til offentlig tjeneste, som skal være objektive, gennemsigtige, ikke-diskriminerende, kontrollerbare, og de skal offentliggøres. Endvidere skal de høre ind under én af de fem EF-kategorier, dvs: leveringssikkerhed, regelmæssighed, kvalitet og pris samt miljøbeskyttelse. Disse forpligtelser skal meddeles Kommissionen, så man kan kontrollere deres forenelighed med EF-ret. Forpligtelse til offentlig tjeneste er heller ikke "carte blanche". Artikel 90 i traktaten fastsætter, at virksomheder, der har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, eller som har karakter af fiskale monopoler, er underkastet denne traktats i det omfang anvendelsen af disse bestemmelser, navnlig konkurrencereglerne, bestemmelser ikke retligt eller faktisk hindrer opfyldelsen af de særlige opgaver, som er betroet dem Medlemsstaterne bør således sikre, at de forpligtelser, de pålægger elektricitetsvirksomhederne står i forhold til det ønskede mål Mekanismerne i direktivet tillader medlemsstaterne at sikre et glat forhold mellem konkurrencen og behovet for at fremme bestemte offentlige tjenester, hvor det anses for at være nødvendigt for den generelle interesse inden for en EF-ramme. Dette er i traktatens ånd og med Kommissionens meddelelse om forsyningspligtydelser i Europa (KOM(96) 443 endelig udg. ). Overgangsordninger I henhold til artikel 24 i elektricitetsdirektivet havde medlemsstaterne mulighed for at anmode om en overgangsordning til 20. februar 1998. Overgangsordninger er tidsbegrænsede og tillader forskellige foranstaltninger til støtte af forpligtelser, som blev indgået før direktivet trådte i kraft og som ikke kunne opfyldes på grund af markedsåbningen. Det kunne feks. dreje sig om "take og pay" i form af en kontrakt mellem en fremstillingsvirksomhed og en distributør om fremstilling af kraft. Fremstillingsvirksomheden investerer i et kraftanlæg på grundlag af salgskontrakten med distributøren. Distributøren har på den anden side regnet med afsætning til faste kunder. Efterhånden som forbrugerne bliver priviligerede og kan vælge leverandør, kan distributøren komme i klemme eller fremstillingsvirksomhedens investering strander. Kommissionen kan derfor under bestemte omstændigheder og efter omhyggelig undersøgelse af hvert enkelt tilfælde godkende støtteordninger, som foreslås af medlemsstaterne. Dette giver en fleksibel mulighed for at løse specifikke problemer i en medlemsstats elektricitetsindustri uden at hindre tidsplanen for gennemførelse af - 7- elektricitetsdirektivet og de optimale strukturvalg, den enkelte medlemsstat vil forsøge at træffe for at forberede det folies elektricitetsmarked. Torv medlemsstater har ansøgt om en sådan overgangsordning: Tyskland, Frankrig, UK, Irland, Nederlandene, Belgien, Luxembourg, Spanien, Portugal, Grækenland, Danmark og Østrig. Kommissionen er nødt til at indsamle en stor mængde yderligere oplysninger for at forberede en beslutning i hvert enkelt tilfælde. Dette vil tage mange måneder, men skulle være afsluttet før direktivets gennemførelsesdato, som i de fleste stater er den 20. februar 1999. Situationen i medlemsstaterne Resumé Elektricitetsmarkedet åbnes gradvist gennem en seksårsperiode, som i første fase dækker ca. en fjerdedel af markedet og til sidst fører til at en tredjedel af det samlede marked på 45 mia. ECU er liberaliseret. Det bør bemærkes, at et klart flertal af medlemsstaterne faktisk går længere end den minimale åbning, som er fastsat af direktivet. I Nederlandene er der tale om 32% i løbet af 1998 og alle forbrugere i 2008. I Sverige anses alle forbrugere for priviligerede pr. 1. 1. 96. Tærsklerne i Det Forenede Kongerige repræsenterer 42% af markedsåbningen og det er planen at åbne markedet fuldt ud ved udgangen af 1998. I Finland har man til hensigt at åbne markedet fuldstændigt i løbet af 1998. 1 Tyskland er alle slutforbrugere og distributører priviligerede. I Danmark er næsten 90% af markedet åbent for konkurrence. Spanien går længere og hurtigere end direktivet kræver. De fleste af de resterende medlemsstater meddeler deres hensigter i den nære fremtid. Selv på grundlag af de mest pessimistiske beregninger er det således klart, at mindst 60% af EU's elektricitetsefterspørgsel er liberaliseret ved udgangen af 1999. Dette understreger, at behovet for et liberaliseret indre elektricitetsmarked erkendes i vide kredse til trods for den lange drøftelse, der har fundet sted, siden Kommissionen først forelagde sit direktivforslag. De enkelte lande Østrig struktur: de enkelte delstater har hver deres Elektricitetssektorens eget elektricitetsselskab. Disse regionale selskaber ejer distributionsnettene for lav og medium voltspænding og har monopol på elektricketsforsyningen i deres delstat. Det meste af elektricitetsproduktionen foretages af otte produktionsselskaber, som er mindst 50% ejet selskab ejer også af Verbundgesellschaft txansmissionsnettene for 380 kV og det meste af 220 kV højspænding med undtagelse af TIWAG og VKW-nettene (de regionale selskaber der anerkendes som TSO i transitdirektrvet). (det nationale netselskab). Dette Liberaliseringen - status quo: det første lovudkast er blevet forelagt af ministeriet og forventes forelagt Parlamentet i marts 1998. Produktion: bevillingsprocedure. Netadgang: eneaftager med aftagelsesforpHgtelse og begrænsede undtagelser - 8- Priviligerede kunder: tærsklen er under drøftelse: 40 Gwh, som repræsenterer 27%. Det er yderligere planlagt at inkludere distributionsselskaberne, hvilket vil forøge graden af markedsåbning væsentligt. Belgien Elektricitetssektorens struktur: 94% af den nationale elektricitet produceres af Electrabel, et privat selskab, og SPE, et offentligt selskab. Disse to selskaber transmitterer gennem et fælles net (CPTE-GECOLI). Distribueringen udføres normalt af kommunerne og Electrabel. Liberaliseringen - status quo: Lovgivningsproceduren er endnu ikke påbegyndt. Belgien nyder godt af en ekstra overgangsperiode på et år. Kontroludvalget for elektricitet og gas har afgivet udtalelse om direktivets gennemførelse på økonomiministrenes anmodning. Danmark Elektricitetssektorens struktur: Den danske elektricitetsforsyningsindustri består af to vertikalt integrerede systemer, der er opdelt af Storebælt. De to systemer er ikke forbundet med hinanden. Den vestlige del er forbundet med Norge, Sverige og Tyskland, og den østlige del er forbundet med Sverige og Tyskland. Der er ca. 100 distributionsselskaber, som ejer de otte produktionsselskaber. Der er to operatører på transmissionsnettet, Eltra i den vestlige del af landet og Elkraft i den østlige del. Liberaliseringen loven om - status quo: der blev vedtaget en ændring elektricitetsforsyning i maj 1996, og den trådte i kraft den 1. 1. 1998. Et forslag forventes forelagt i efteråret 1998 om den fornødne manglende lovgivning med henblik på overholdelse af direktivet. til Produktion: bevillingsprocedurer. Kernekraftværker og kulbaserede værker godkendes ikke af miljøgrunde. Netadgang: forhandlet TPA. Priviligerede kunder: over 100 Gwh og distributionsselskaber med et årligt salg på over 100 Gwh. Dette repræsenterer en markedsåbning på 90%. Finland Elektricitetssektorens struktur: Det finske system domineres af det statsejede selskab IVO og det private selskab PVO, som tegner sig for i alt 80% af produktionen. Det nationale transmissionsnet ejes af FinGrid. Der er ca. 115 distributører (lokale og regionale). Liberaliseringen - status quo: Elektricitetssektoren i Finland har været liberaliseret siden 1. juni 1995. Produktion: Bevillingsprocedure. Der eksisterer lastfordeling og afbalanceringen af forsyning og efterspørgsel sikres af kontrakter mellem producenter og distributører. ingen central Netadgang: Reguleret TPA, idet tarifferne følger frimærkesystemet og offentliggøres. Priviligerede kunder: Alle kunder er priviligerede. Opsplitning: Hovednettet ejes af FinGrid, som er fuldstændig adskilt fra andre aktiviteter, og det har også opsplittede regnskaber. Vedvarende energi: Støtteordninger til investering i vindturbiner og små biomasse CPH- anlæg og også afgiftslettelser. Størstedelen af bestemmelserne i elektricitetsdirektivet er allerede blevet gennemført i Finland. Frankrig Elektricitetssektorens struktur: Elektricitetssektoren er domineret af EDF, som står for 95% af produktions- og distributionsaktrviteterne og for al transmission. Liberaliseringen - status quo: Endnu ikke besluttet. Der blev iværksat en omfattende diskussion ved hjælp af en "hvidbog" om tilrettelæggelse af elektricitetssystemet, hvor alle interesserede parter kan gfve udtryk for deres mening om de muligheder, der i hovedtræk er indeholdt i direktivet. Tyskland Elektricitetssektorens struktur: Den tyske elektricitetsindustri består af næsten 1000 selskaber. På højspændingsnettet er der ni regional overskridende transmissionsselskaber, som også kontrollerer det meste af produktionen i disse områder. Efter Tysklands forening oprettedes VEAG, et integreret produktions- og transmissionselskab i Østtyskland. Den regionale og kommunale distributionssystemoperatør har ansvaret for forvaltning af pooling og lastfordeling i sit område. Liberaliseringen - status quo: Energiloven er allerede blevet vedtaget i Bundestag og drøftes på nuværende tidspunkt i Bundesrat. Produktion: Bevillingsprocedure. Netadgang: Forhandlet TPA på transmissionsniveau. På distributions(kommunart) niveau kan distributionsselskaberne vælge enten TPA eller eneaftagere med aftagelsesforpligtelse i en overgangsperiode (til 2005). Priviligerede kunder: Ikke nogen tærskel, alle slutforbrugere og distributører er priviligerede. Vedvarende energi: Lastfordelingsgaranti til en garanteret minimumspris. -10 Nationale brændstoffer: Beskyttelse af østtysk lignit til de østtyske delstater til 2003. Opsplitning: Man har planlagt opsplitning af regnskaber, opsplitning af forvaltning for transmissionssystemoperatører og opsplitning af oplysninger for den potentielle eneaftager. Grækenland Elektricitetssektorens struktur: Public Power Corporation (PPC) fungerer som et statsmonopol og kontrollerer så godt som al kraftproduktion, transmission og distribution i Grækenland. Den eneste undtagelse er elektricitet produceret på små kraftværker af UEP'er og egenproducenter, der anvender vedvarende energikilder (og kun undtagelsesvist traditonelle brændsler). Ikke destomindre skal al elektriciteten, som er produceret af UEP'er, og al overskudsproduktion, som er produceret af egenproducenter, udelukkende leveres til PPC. Liberaliseringen status quo: Grækenland har allerede meddelt en ekstra overgangsperiode på to år og planen for liberalisering af elektricitetssektoren er endnu ikke blevet afgjort. - Italien Elektricitetssektorens struktur: ENEL har monopol på produktion, transmission og distribution af elektricitet samt import og eksport med ganske fl undtagelser: Lokale værker distribuerer elektricitet, egenproducenter (Edison osv. ) producerer elektricitet til eget forbrug eller til salg til firmaer i samme gruppe. Produktion på grundlag af vedvarende energikilder og CHP er liberaliseret, men den producerede elektricitet skal sælges til ENEL. Liberaliseringen - status quo: Italien har endnu ikke truffet beslutning om planen for gennemførelse af direktivet. Irland Elektricitetssektorens struktur: Elektricitetssektoren er domineret af Electricity Supply Board (ESB), som er et vertikalt integreret selskab, som producerer, transmitterer og distribuerer elektricitet. Regeringen har siden 1994 igangsat en række licitationer for vedvarende energikilder for en kapacitet på 263 MW og for tørv på 120 MW, hvilket iah repræsenterer omkring 10% af den installerede kapicitet. Størstedelen af værker mangler dog stadigvæk at blive bygget. Liberaliseringen - status quo: Irland har allerede meddelt en ekstra overgangsperiode på et år. Den formelle retsprocedure forventes påbegyndt ved udgangen af 1998 og er endnu ikke endeligt besluttet. -11 Luxembourg Elektricitetssektorens struktur: Luxembourgs elektricitetssystem er næsten fuldstændig afhængigt af importeret elektricitet. Det har to separate net, som drives af Cegelec, som er et offentligt selskab, og Sotel, et privat selskab, som kun forsyner store industrikunder. T ihftrflliftermgen - status quo: Udkastet til rammelov er endnu ikke blevet politisk besluttet. De relevante love og administrative bestemmelser træder i kraft i begyndelsen af 1999. Følgende grundstruktur forventes anvendt: Produktion: Udbudsprocedure parallelt med bevillingsprocedure for mindre producenter. Netadgang: Endnu ikke besluttet. Åbning af markedet: Kunder, der forbruger 100 Gwh, hvilket repræsenterer 40% af det samlede elektricitetsforbrug. Nederlandene Elektricitetssektorens struktur: SEP er statsejet og ejer og driver transmissionsnettet. Der er 33 distributionsselskaber, som ejer de fire selskaber, der producerer elektricitet. Liberaliseringen - status quo: Loven træder i kraft i andet kvartal 1998. (Der blev stemt om loven i det hollandske parlament den 18. marts, og loven træder i kraft den 1. januar 1999). Den er generelt struktureret således: Produktion: Ingen specifikke bevillinger. Alle kan bygge et elektricitetsværk, forudsat miljø- og sikkerhedskrav er opfyldt. Transmission: Transmissions- og distributionsselskaber er produktions- og forsyningsaktfviteter. legalt opsplittet fra Adgang til nettet: Reguleret IPA. Åbning af markedet: 32% i 1998, alle kunder i 2008. Vedvarende energi: Forbrugerne er forpligtet til at købe mindst 5% elektricitet fra vedvarende kilder. Myndighederne udsteder grønne certifikater til producenter af vedvarende energi (inklusive udenlandske producenter). Disse grønne certifikater sælges til forbrugerne for at bevise, at de overholder aftagelsesforpligtelsen. Forpligtelse til offentlig tjeneste: Forbrugere uden valg leveres til en maksimalpris, som fastsættes af regulatoren. Loven indeholder 'ligevægts-" (gensidigheds-) klausul Portugal -12 Elektricitetssektorens struktur: Det nationale elektricitetssystem er opdelt to undersystemer: Det offentlige system (SEP) og det uafhængige system (SEI). Transmission udføres af et uafhængigt selskab. i Liberaliseringen - status quo: Produktion, transmission og distribution er i det offentlige system forbundet ved langsigtede kontrakter. Kunderne har en ensartet tarif I det uafhængige system forekommer en mindre produktion (hydro, vedvarende energi) og uafhængige producenter, som leverer til priviligerede kunder. Produktion: SEP bruger udbudssystemet, SEI bruger bevillingssystemet. Adgang til nettet: Reguleret adgang for tredjemand. Priviligerede kunder: I henhold til portugisisk lov er følgende kunder allerede priviligerede. Kunder med et årsforbrug på 100 Gwh og distributører, hvad angår 8% af deres forbrug. Gennemførelseslovgivningen gør det muligt at gennemføre TPA og åbne markedet midt i 1998. Tærsklen for slutkunden reduceres til 40 Gwh for at nå det af direktivet krævede niveau. Spanien Elektricitetssektorens struktur: Produktionsmarkedet dommeres af Endesa, et statsejet selskab, som forventes at blive privatiseret i 1999 og to private selskaber (Iberdrola og Union Fenosa). Det dominerende selskab i transmissionssektoren er Redesa. I distributionssektoren tegner Endesa-gruppen sig for 43%, Iberdrola for 35%, Union Fenosa for 14% osv. Liberaliseringen - status quo: En lovgivning, der indrører en hT>eralisering som går endnu længere elektricitetsdirektivets minimumskrav trådte i kraft den 1. januar 1998. Den nye TPA. struktur Transmissionssystemoperatøren, Red Electrica, er uafhængig, også hvad angår ejerskab, dvs. at den enkelte aktionær ikke må have mere end 10% af aktierne. kombineret med spotmarked reguleret bygger på Produktion: Bevillingsprocedure. På produktionsmarkedet oprettes et puljesystem for alle producenter. Egenproducenter kan afgive deres overskydende produktion til puljen, når de har forsynet deres egne datterselskaber. Adgang til nettet: Reguleret TPA. Priviligerede kunder: Forbrugere med et forbrug på 15 Gwh er priviligerede pr. 1. januar 1998. Dette udgør ca. 30% af hele elektricitetsforbruget. Tærsklen reduceres den 1. 1. 2000 til 9 Gwh, i 2002 til 5 Gwh og 2004 til 1 Gwh, og alle forbrugere er priviligerede fra 2007. Vedvarende energi: Der oprettes en støttemekanisme med henblik på obligatorisk aftagelse af vedvarende energi og CHP. Sverige -13 Elektricitetssektorens struktur: Der er ca. 300 produktionsselskaber, idet dog 95% af produktionen produceres af 8 selskaber. Det største er det statsejede Vattenfall AB, som har en markedsandel på 50%. Det næststørste er Sydkraft med en markedsandel på 20%. Distributionen udføres af kommunalt ejede selskaber (ca. 270). Det største net ejes af staten og drives af Svenska Kraftnât, som er et statsorgan. Liberaliseringen - status quo: Sverige har fra 1. januar 1996 haft et liberaliseret marked. Alle kunder er priviligerede kunder. 75-80% af elektriciteten leveres på nuværende tidspunkt ifølge direkte kontrakter med producenterne. De resterende 20-25% leveres via spotmarkedet. Produktion: Bevillingsprocedure. Adgang til nettet: Reguleret TPA. Man anvender en frimærkemetode til at beregne transmissionstarifferne. Der er ikke nogen central lastfordeling i Sverige og afbalancering af forsyning og efterspørgsel sikres af spotmarkedet i Nord Pool. Opsplitning: Svenska Kraftnåts systemoperatør er opdelt i en separat juridisk enhed og beskæftiger sig ikke med produktion eller distribution af elektricitet. Vedvarende energi: Vedvarende energi støttes ved hjælp af investeringsstøtte og en skaueordning. Distributørerne er også forpligtede til at aftage elektricitet fra små producenter. Størstedelen af bestemmelserne i elektricitetsdirektivet er allerede blevet gennemført. Det Forenede Kongerige Elektricitetssektorens struktur: I produktionsmarkedet er der tre store producenter (National Power, Power Gen, British Energy) med et stadig stigende antal IPP'er. Tofv REC ejer distributionsnettet. Hvad angår transmissionssystemet driver en uafhængig TSO og NGC transmissionsnettet og spotmarkedet. Liberaliseringen omstruktureret allerede i 1990/91. - status quo: Elektricitetssystemet i England og Wales blev Produktion: Bevillingsprocedure for produktionskapacitet. Adgang til nettet: Elektricitetspulje i form af reguleret TPA. Puljen er et spotmarked, der koordinerer bud på produktion og skønnet efterspørgsel hver harve time en dag forud Alle producenter sælger udelukkende via puljen. Slutforbrugere kan kun vælge mellem leverandører på distributionsnfveau gennem et reguleret TPA-system De tofv REC, som ejer distributionsnettet konkurrerer med hinanden og med andre leveringsselskaber. Priviligerede kunder: Den nuværende tærskel er på 100 KW, hvilket repræsenterer en markedsåbning på ca 42%. Denne tærskel ophæves gradvist fra begyndelsen af 1998 og medfører et fuldt åbent marked ved årets udgang. Opsplitning Det britiske system har været fuldstændig juridisk opsplittet siden 1990. -14 Vedvarende energi: Distributørerne er forpligtet til at aftage fra producenter, der anvender vedvarende energikilder. En afgift på elektricitet til fordel for ikke-fossilt brændsel skal finansiere omkostningerne. Fælles holdning vedrørende naturgas Rådet nåede den 12. februar frem til en fælles holdning vedrørende det interne marked for naturgas. Det næste skridt er udtalelse fra Europa-Parlamentet om den fælles holdning, og man håber, at direktivet bliver vedtaget i de første seks måneder af indeværende år. Direktivudkastet fastsætter fælles bestemmelser om transmission, distribuering, levering og oplagring af naturgas. Det sigter på at sikre, at der indføres konkurrence i naturgassektoren med henblik på større effektivitet, større gennemsigtighed og større forsyningssikkerhed samt Uge adgang for alle priviligerede kunder til denne sektor. De væsentlige bestemmelser i den fælles holdning er følgende: Åbning af markedet: Naturgasmarkedet skal åbnes gradvist for konkurrence over en tiårsperiode ved hjælp af et system, der omfatter en kombination af kvalitative og kvantitative kriterier. De kvalitative kriterier vedrører oprettelse af en tærskel, så industrielle forbrugere kan blfve priviligerede forbrugere og denne tærskel sættes indledningsvis til 25 millioner m3, nedsættes så til 15 millioner og 5 millioner efter ti år. Alle elektricitetsproducenter skal betragtes som priviligerede, uafhængigt af deres årsforbrug. Medlemsstaterne kan dog for at sikre et afbalanceret elektricitetsmarked indføre en tærskel for kombinerede varme- og kraftproducenter, som dog ikke må overstige tærsklen for andre kunder. Der indføres også kvantitative kriterier omfattende en minimal obligatorisk procentdel af markedsåbning for medlemsstaterne, mdledningsvis 20%, efter fem år 28% og efter ti år 33%. Medlemsstaterne kan reducere markedsåbningen for at tage hensyn til eventuelle ubalancer, hvis det efter anvendelse af de kvalitative kriterier viser sig, at markedsåbningen overstiger 30%, 38% og 43% i første, anden og tredje fase. Endvidere er distributørerne, hvis de ikke allerede er priviligerede, priviligerede hvad angår levering af gas til priviligerede kunder. Konstruktion eller drift af naturgasfaciliteter: til tillader opførelse og drift af naturgasfaciliteter Medlemsstaterne offentliggjorte kriterier som skal være objektive, gennemsigtige og ildce-diskriminerende. Hvis tilladelse afslås, skal dette meddeles ansøgeren og Kommissionen og ansøgerne skal have adgang til procedurer til bilæggelse af tvister. i henhold Systemadgang: Naturgasselskaber og priviligerede kunder får mulighed for adgang til systemet med henblik på at indgå leveringskontrakter med hinanden. under objektive og ikke- diskriminerende betingelser. Medlemsstaterne kan i denne forbindelse vælge den ene eller begge procedurer, forhandlet eller reguleret adgang for tredjemand: 15 • under forhandlet TPA forhandler naturgasselskaber og priviligerede kunder adgang til systemet med de pågældende naturgasselskaber med henblik på at indgå leveringskontrakter. Naturgasselskaberne bør hvert år offentliggøre hovedbetingelserne for brug af nettet. • de medlemsstater der anvender reguleret TPA skal træffe de nødvendige foranstaltninger til at give naturgasselskaber og priviligerede kunder adgangsret til systemet på grundlag af offentliggjorte tariffer. Medlemsstaterne sikrer, at de enkelte transmissions-, oplagrings-, distribuerings-, og LNG-selskaber ikke diskriminerer mellem systembrugerne og ikke misbruger oplysninger fra tredjemand i forbindelse med forhandling om systemadgang. Regnskabsmæssig adskillelse og gennemsigtige regnskaber: Integrerede selskaber er forpligtede til at adskille interne regnskaber hvad angår transmission, distribution og oplagring. Forpligtelse til offentlig tjeneste: Medlemsstaterne kan pålægge naturgasselskaber forpligtelse til offentlig tjeneste af hensyn til den almindelige økonomiske interesse. En sådan forpligtelse skal være objektiv, gennemsigtig, ikke-diskriminerende, kontrollerbar, skal offentliggøres og falde ind under en af de fem kategorier vedrørende sikkerhed, regelmæssighed, kvalitet og leveringspris samt miljøbeskyttelse. Disse forpligtelser skal meddeles Kommissionen og være i overensstemmelse med artikel 90 i traktaten, som fastsætter, at virksomheder, der har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse eller som har karakter af fiskale monopoler er underkastet denne traktats bestemmelser, navnlig konkurrencereglerne, i det omfang anvendelsen af disse bestemmelser ikke retligt eller faktisk hindrer opfyldelsen af de særlige opgaver, som er betroet dem Undtagelser: Kapitel VII indeholder nogle specifikke bestemmelser om undtagelser fra direktivet. Målet med disse bestemmelser er at garantere en særlig beskyttelse i visse tilfælde, som f. eks. for naturgasselskaber med specifikke økonomiske og finansielle vanskeligheder, som skyldes specielle økonomiske forpligtelser eller i medlemsstater, hvor gas for nylig er blevet indført og enorme investeringer skal afbetales (nye markeder). I første tilfælde gives undtagelser fra tilfælde til tilfælde og Kommissionen spiller en afgørende rolle, i andet tilfælde udløber undtagelsen automatisk ti år efter første naturgaslevering. 16 Konklusion Er udviklingen tilfredsstillende? Liberalisering af elektricitets- og gasmarkederne har igangsat en strukturel ændring. Nogle af medlemsstaterne havde allerede liberaliseret deres markeder før elektricitetsdirektivet blev vedtaget, f. eks. i UK, Sverige og Finland. Andre har påbegyndt drøftelserne om de nødvendige ændringer efter direktivets vedtagelse. Heriblandt er der medlemsstater, som agter at åbne deres markeder ganske hurtigt, og de har allerede udarbejdet lovgivningen herfor. Det gælder f eks. Nederlandene, Spanien og Tyskland. Andre lande er ikke så langt med lovgivningsprocessen. Til trods for de forskellige situationer i medlemsstaterne, hvad angår gennemførelse af elektricitetsdirektivet, er det klart, at omstruktureringen af elektricitetssektoren i henhold til bestemmelserne i direktivet på nuværende tidspunkt er på alle medlemsstaternes dagsorden. Direktivet giver forskellige muligheder for tilrettelæggelse af markedet, og det må derfor tages op til genbehandling for at sikre, at resultatet er tilfredsstillende. Kommissionen følger derfor nøje gennemførelsesprocessen i national lovgivning, både gennem bilaterale møder med medlemsstaterne og inden for rammerne af "opfølgnings"-gruppen, som afholder møde to gange om året med henblik på at forebygge uregelmæssigheder og at sikre en sammenhængende gennemførelse af direktivet. Det bør i denne forbindelse understreges, at der ikke, til trods for de vanskeligheder medlemsstaterne står overfor i overgangsperioden, er nogen antydning a£ at sammenhængende gennemførelse af direktivet ikke opnås inden for den tidsplan, der er fastsat i direktivet. Den samme fremgangsmåde tænkes fulgt for gas, når direktivet vedtages. Ledsageforanstaltninger og opfølgningsforanstaltninger Vedtagelse af elektricitetsdirektivet og den fælles holdning vedrørende det foreslåede gasdirektiv er ikke det endelige mål. Elektricitetsdirektivet indeholder derfor en bestemmelse, som kræver, at Kommissionen skal genbehandle direktivet i lyset af den indvundne erfaring, så eventuelle yderligere foranstaltninger kan træde i kraft i 2006. Det forventes, at det samme kommer til at gælde for gas ti år efter den endelige vedtagelse af direktivet. Kommissionen vil da overveje nye forslag om åbning af markedet. at de for at forskellige netadgangssystemer medfører Overvågning af elektricitetdirektivets gennemførelse er i mellemtiden af afgørende betydning med henblik på at sikre, at det interne marked fungerer korrekt, for at kontrollere, sammenlignelige markedsåbninger, at de planlagte procedurer for ny produktionskapacitet sikrer etableringsfrihed, for at kontrollere, at lovgivningsforanstaltninger og mæglingsforanstaltninger er tilstrækkelige til at sikre Uge forhold. Både medlemsstaterne og Kommissionen må i denne forbindelse i høj grad loyal konkurrence. Kommissionen agter at sikre, at forpligte sig for at sikre konkurrencereglerne håndhæves for at undgå, at markeder lukkes og dominerende stilling misbruges. Man må også i forbindelse med sammenlægningspolitik være opmærksom på liberaliseringens dynamik, som nu er ved at blive iværksat. Der skal også skrides ind over for uberettiget støtte. loyal konkurrence og sikre 17- foregår gradvist, kan harmoniseringen også Parallelt hermed må åbningen af de nationale energimarkeder må ledsages af yderligere foranstaltninger til at sikre loyal konkurrence: disse omfatter harmonisering af tekniske standarder og sikkerhedsstandarder og harmonisering af miljøbeskyttelse. Da åbningen af markederne gradvist. Elektricitetsdirektivet fastsætter under alle omstændigheder, at der skal forelægge en rapport om harmoniseringskrav hvert år. Den første rapport skal fokusere på behandling af vedvarende energi i det indre elektricitetsmarked. En undersøgelse af eksisterende og planlagte støtteordninger for vedvarende energi i de enkelte medlemsstater skal gennemføres, før man kan tage stilling til, om der eventuelt skal indgå bestemmelser om harmonisering på dette område i et nyt direktiv. foretages Udviklingen af transeuropæiske energinet er endvidere af afgørende betydning for afbalanceret drift af det indre marked. Tilstrækkelig infrastruktur er en absolut fomdsætning indre marked og øger også forsyningssikkerheden. for energioverførsel integreret i et Endelig er det vigtigt at foretage en nøje undersøgelse af de sociale følger af de nye markedsbestemmelser og den øgede konkurrence. Kommissionen er bekymret vedrørende virkningerne af elektricitets- og gassektorernes liberalisering for beskæftigelsen i Den Europæiske Union. Kommissionen planlægger derfor at iværksætte en undersøgelse om elektricitets- og gasliberaliseringens påvirkning af beskæftigelsen og omhyggeligt undersøge eventuelle ledsageforanstaltninger og -programmer for genbeskæftigelse. 18 ISSN 0254-1459 KOM(98) 212 endelig udg. DOKUMENTER DA 12 10 15 Katalognummer : CB-CO-98-227-DA-C ISBN 92-78-33049-3 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg li


title: 1998 m. balandÞio 7 d. Tarybos Sprendimas dël Europos ekonominës bendrijos ir Kartagenos susitarimo bei jos valstybiø nariø, bûtent Bolivijos Respublikos, Kolumbijos Respublikos, Ekvadoro Respublikos, Peru Respublikos ir Venesuelos Respublikos, bendrojo bendradarbiavimo susitarimo sudarymo

eurovoc_concepts:
Latin America
Spain
cooperation agreement (EU)
framework agreement

formats: html pdf print

text: 230 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 11/28 t. 31998D0278 1998 4 29 EUROPOS BENDRIJŲ OFICIALUSIS LEIDINYS L 127/10 TARYBOS SPRENDIMAS 1998 m. balandųio 7 d. dėl Europos ekonominės bendrijos ir Kartagenos susitarimo bei jos valstybių narių, būtent Bolivijos Respublikos, Kolumbijos Respublikos, Ekvadoro Respublikos, Peru Respublikos ir Venesuelos Respublikos, bendrojo bendradarbiavimo susitarimo sudarymo (98/278/EB) EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsiųvelgdama ą Europos bendrijos steigimo sutartą, ypaè ą jos 113 ir 130y straipsnius, kartu su 228 straipsnio 2 dalies pirmuoju sakiniu ir 3 dalies pirmuoju papunkèiu, atsiųvelgdama į Komisijos pasiūlymą (1), atsiųvelgdama į Europos Parlamento nuomonę (2), kadangi Bendrija, siekdama ągyvendinti savo tikslus uųsienio eko- nominių ryšių srityje, turėtų patvirtinti Europos ekonominės bendrijos ir Kartagenos susitarimo bei jos valstybių narių, būtent Bolivijos Respublikos, Kolumbijos Respublikos, Ekvadoro Res- publikos, Peru Respublikos ir Venesuelos Respublikos, bendrąją bendradarbiavimo susitarimą, PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ: Peru Respublikos bendradarbiavimo susitarimas, ir Venesuelos Respublikos, bendrasis Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo. 2 straipsnis Tarybos pirmininkas padaro susitarimo 37 straipsnyje numatytą pranešimą. 3 straipsnis Komisija, kuriai padeda valstybių narių atstovai, atstovauja Bendriją jungtiniame komitete. susitarimo 32 straipsniu įsteigtame 4 straipsnis Šis sprendimas ąsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje. 1 straipsnis Priimta Liuksemburge, 1998 m. balandžio 7 d. Bendrijos vardu patvirtinamas Europos ekonominės bendrijos ir Kartagenos susitarimo bei jos valstybių narių, būtent Bolivijos Respublikos, Kolumbijos Respublikos, Ekvadoro Respublikos, Tarybos vardu Pirmininkas D. BLUNKETT (1) OL C 25, 1993 1 28, p. 31. (2) OL C 234, 1993 8 30 ir OL C 80, 1998 3 16


title: 98/488/EF: Kommissionens beslutning af 7. april 1998 om miljøkriterierne for tildeling af Fællesskabets miljømærke til jordforbedringsmidler

eurovoc_concepts:
eco-label
fertiliser
labelling
product quality
product safety
soil conditioning

text: 7. 8. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 219/39 KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUTNING af 7. april 1998 om miljøkriterierne for tildeling af Fællesskabets miljømærke til jordfor- bedringsmidler (98/488/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) fællesskabsforskrifter eller nationale love, der gælder for de forskellige stadier i produktets levetid; under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det i overensstemmelse med artikel 6 i forordning (EØF) nr. 880/92 har Kommissionen hørt de vigtigste interesse- grupper i et samr(cid:134)dsforum; under henvisning til R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 880/92 af 23. marts 1992 om en EF-ordning for tildeling af et miljømærke (1), særlig artikel 5, og de i denne beslutning fastsætte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat i medfør af artikel 7 i forordning (EØF) nr. 880/92 (cid:190) ud fra følgende betragtninger: I artikel 5 i forordning (EØF) nr. 880/92 fastsættes det, at betingelserne for tildeling af miljømærket fastlægges for hver produktgruppe for sig; i artikel 10, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 880/92 fastsættes det, at produktets indvirkning p(cid:134) miljøet vurderes ud fra de specifikke kriterier for produktgrupperne; ved beslutning 94/923/EF (2) har Kommissionen fastlagt miljøkriterierne for tildeling af miljømærket til jordforbe- dringsmidler, som efter beslutningens artikel 3 gælder indtil den 14. november 1997; der bør vedtages en ny beslutning om fastlæggelse af kriterierne for denne produktgruppe, som skal gælde for en periode p(cid:134) yderligere tre (cid:134)r efter udløbet af gyldigheds- perioden for de foreg(cid:134)ende kriterier; de kriterier, der blev fastlagt ved beslutning 94/923/EF, bør revideres, s(cid:134)ledes at de afspejler udviklingen p(cid:134) markedet; produkterne skal være i overensstemmelse med den natio- nale lovgivning, der opfylder Fællesskabets sundheds-, sikkerheds- og miljøkriterier, uden at det berører de VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: Artikel 1 Produktgruppen »jordforbedringsmidler« defineres s(cid:134)ledes: »Materialer, der sælges til den endelige forbruger med henblik p(cid:134) tilsætning til havejord for i det mindste at forbedre jordens fysiske og biologiske tilstand uden at for(cid:134)rsage skadelige virkninger«. Artikel 2 De miljømæssige p(cid:134)virkninger af den i artikel 1 define- rede produktgruppe vurderes ud fra de specifikke miljø- kriterier i bilaget. Artikel 3 Produktgruppedefinitionen og de specifikke miljømæs- sige kriterier for produktgruppen gælder fra den 1. april 1998 til den 31. marts 2001. Artikel 4 (1) EFT L 99 af 11. 4. 1992, s. 1. (2) EFT L 364 af 31. 12. 1994, s. 21. For administrative form(cid:134)l er kodenummeret for produkt- gruppen »003«. L 219/40 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 8. 98 Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne. Artikel 5 Udfærdiget i Bruxelles, den 7. april 1998. P(cid:134) Kommissionens vegne Ritt BJERREGAARD Medlem af Kommissionen 7. 8. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 219/41 BILAG RAMME For at f(cid:134) tildelt miljømærket skal et jordforbedringsmiddel opfylde kriterierne i dette bilag, som tager sigte p(cid:134) at: (cid:190) fremme brug og/eller genbrug af organisk materiale, der stammer fra indsamling og/eller behandling af affaldsmaterialer og derfor bidrager til at mindske fast affald (cid:190) mindske miljøskader eller -risici fra tungmetaller og næringsstoffer i produkter, der markedsføres og anvendes som jordforbedringsmidler. 1. Produktkilde Et jordforbedringsmiddel vil kunne tages i betragtning med henblik p(cid:134) tildeling af et miljømærke, hvis dets indhold af organisk materiale stammer fra behandling og/eller genbrug af affaldsmaterialer (som defineret i direktiv 75/442/EØF om affald og i bilag I til samme direktiv). Note: Udtrykket »organisk« skal forst(cid:134)s som materiale af eller dannet af levende organismer. Produktet m(cid:134) ikke indeholde spildevandsslam. Produkter, som indeholder materialer af animalsk oprindelse skal opfylde fællesskabslovgivningens relevante bestemmelser herom. MILJØMÆSSIGE KRITERIER 2. Jordforringelse og vandforurening I det endelige produkt m(cid:134) indholdet af følgende grundstoffer m(cid:134)lt i tørvægt ikke overstige følgende værdier: Grundstof Zn Cu Ni Cd Pb Hg Cr Mo (*) Se (*) As (*) F (*) mg/kg 300 100 50 1 100 1 100 2 1,5 10 200 (*) Data vedrørende tilstedeværelse af disse grundstoffer kræves kun for produkter, der indeholder materiale fra en industriproces og fast husholdningsaffald. Produkter m(cid:134) ikke indeholde bark, som er behandlet med lindan, cypermetrin eller promecarb. Hvis produktet indeholder bark, m(cid:134) spor af lindan (c-HCH) i barken ikke oversige 0,1 mg/kg. L 219/42 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 8. 98 3. Næringsstofbelastninger Nitrogenindholdet i produktet m(cid:134) ikke overstige 2 % total N (i tørstof) Anvendt under de anbefalede betingelser m(cid:134) produkter ikke overstige en maksimal næringsstofsbelastning p(cid:134): (cid:190) 17 g/m2 total nitrogen (cid:190) 6 g/m2 P2O5 O. (cid:190) 12 g/m2 K 2 Note: Produkter er fritaget fra dette krav, hvis mindre end 10 % (m/m) af næringsindholdet er tilgængeligt for eksempel mange plantevækst anvendelsessæson. dækningsmaterialer) defineres som materialer med et C:N-forhold p(cid:134) over 30:1. produkter S(cid:134)danne under første (for ANDRE KRITERIER 4. Mærkning generelt Følgende oplysninger skal enten gives p(cid:134) emballagen eller p(cid:134) anden m(cid:134)de følge med produktet (f. eks. en folder): (cid:190) navn og adresse p(cid:134) den ansvarlige markedsføringsorganisation (cid:190) en beskrivelse af produkttypen, hvori indg(cid:134)r udtrykket »jordforbedringsmiddel« (cid:190) anbefalede oplagringsbetingelser og anbefalet holdbarhedsdato for produktet, sammen med en kode for det p(cid:134)gældende vareparti (cid:190) en beskrivelse af det form(cid:134)l, hvortil produktet er beregnet, og eventuelle begrænsninger for anvendelsen. Produktets egnethed for en bestemt plantegruppe (f. eks. kalkskyende eller kalkyndende) bør anføres (cid:190) de vigtigste udgangsmaterialer (over 10 % efter rumfang), hvoraf produktet er fremstillet, idet der skelnes mellem fast husholdningsaffald, affald fra landbrug eller skovbrug, industrielt og kommercielt affald med angivelse af sektor (f. eks. forarbejdning af levnedsmidler, papir osv. ) (cid:190) en redegørelse for de anbefalede anvendelsesm(cid:134)der og anvendelseshyppighed udtrykt som kilogram eller liter produkt pr. m2 areal pr. (cid:134)r; anvendelseshyppigheden skal tage hensyn til indholdet og tilstedeværelsen af næringsstoffer, s(cid:134)ledes at den maksimale næringsstofsbelastning/m2 ikke overstiges; (cid:190) angivelse af koncentrationer af N, P2O5 og K2O (cid:190) angivelse af koncentrationerne af organiske stoffer (cid:190) en tabel eller liste med koncentrationsgrænser for de tungmetaller, der er anført i dette bilag (cid:190) retningslinjer for sikker h(cid:134)ndtering og anvendelse. 5. Produktegenskaber Alle produkter skal leveres i fast form og indeholde mindst 25 vægtprocent tørstof og mindst 20 % organiske stoffer (m(cid:134)lt som glødetab). Produkter m(cid:134) ikke modvirke planters fremspiring eller efterfølgende vækst. 6. Sundhed og sikkerhed Produkter m(cid:134) ikke overskride maksimumsniveauerne for primære patogener i følgende tabel: Frisk materiale Salmonella E. coli Fraværende i 25 g :1 000 MPN (*)/g (*) MPN: Most Probable Number. 7. 8. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 219/43 7. Gener Intet produkt m(cid:134) give anledning til vedvarende ubehagelige lugte efter at være tilført jorden. Intet produkt m(cid:134) indeholde dele af glas, wire, andre metaller eller h(cid:134)rd plast, som kan udgøre en fare for menneskers sundhed. Intet produkt m(cid:134) indføre uacceptable mængder af ukrudtsfrø eller vegetativt reproducerbare dele af ukrudt i jorden. 8. Analysemetoder og -resultat Analysemetoder og -resultat tungmetaller være i overensstemmelse med kravene i direktiv 86/278/EØF. I mangel af internationalt godkendte analysemetoder til fysisk og mikrobiologisk analyse i forbindelse med jordforbedringsmidler fastsættes analysemetoden af medlemsstaterne. skal for Produktet skal være forsynet med følgende oplysninger p(cid:134) emballagen: FORBRUGEROPLYSNINGER Dette produkt har opn(cid:134)et EU-miljømærket, fordi • det bidrager til at mindske jord- og vandforurening samt til at skabe mindre affald ved at fremme brug eller genbrug heraf


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 769/98 af 7. april 1998 om udstedelse af eksportlicenser af type B for frugt og grøntsager

eurovoc_concepts:
citrus fruit
export licence

formats: pdf print

text: L 109/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 8. 4. 98 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 769/98 af 7. april 1998 om udstedelse af eksportlicenser af type B for frugt og grøntsager KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 2190/96 af 14. november 1996 om gennemførelsesbe- stemmelser til R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 1035/72 for s(cid:134) vidt ang(cid:134)r eksportrestitutioner for frugt og grøntsager (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 213/98 (2), særlig artikel 5, stk. 5, og ud fra følgende betragtninger: De vejledende mængder for andre eksportlicenser af type B end dem, der ansøges om i forbindelse med fødevare- hjælp, er fastsat i Kommissionens forordning (EF) nr. 520/98 (3); i betragtning af de oplysninger, som Kommissionen r(cid:134)der over dags dato, er de vejledende mængder for citroner, som er fastsat for den igangværende eksportperiode, snart ved at blive overskredet; denne overskridelse vil skade ordningen for eksportrestitutioner for frugt og grøntsager; for at r(cid:134)de bod p(cid:134) denne situation bør der ske en afvis- ning af ansøgninger om licenser af type B for citroner, der udføres efter den 7. april 1998, indtil udgangen af den igangværende eksportperiode (cid:190) UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 For citroner afvises de ansøgninger om licenser af type B, der indgives efter artikel 1 i forordning (EF) nr. 520/98, og for hvilke produkternes udførselsangivelse blev antaget efter den 7. april, men inden den 20. maj 1998. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft den 8. april 1998. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 7. april 1998. P(cid:134) Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 292 af 15. 11. 1996, s. 12. (2) EFT L 22 af 29. 1. 1998, s. 8. (3) EFT L 66 af 6. 3. 1998, s. 8


title: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 779/98 του Συμβουλίου της 7ης Απριλίου 1998 για την εισαγωγή στην Κοινότητα γεωργικών προϊόντων καταγωγής Τουρκίας και την κατάργηση του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ. 4115/86 και τροποποίηση του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 3010/95

eurovoc_concepts:
Türkiye
agricultural product
association agreement (EU)
customs duties
import policy

text: 15. 4. 98 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym L 113/1 I (Pq(cid:145)neir cia tgm isw(cid:151) tym opo(cid:148)ym apaite(cid:148)tai dglos(cid:148)eusg) JAMOMISLOS (EJ) aqih. 779/98 TOU SULBOUKIOU tgr 7gr Apqik(cid:148)ou 1998 cia tgm eisacyc(cid:147) stgm Joim(cid:149)tgta ceyqcij(cid:150)m pqo(cid:152)(cid:149)mtym jatacyc(cid:147)r Touqj(cid:148)ar jai tgm jat(cid:145)qcgsg tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 4115/86 jai tqopopo(cid:148)gsg tou jamomislo(cid:151) (EJ) aqih. 3010/95 TO SULBOUKIO TGS EUQYPA(cid:136)JGS EMYSGS, (cid:130)womtar up(cid:149)xg: tg sumh(cid:147)jg cia tgm (cid:148)dqusg tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar, jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 113, tgm pq(cid:149)tasg tgr Epitqop(cid:147)r, Ejtil(cid:150)mtar: (cid:149)ti stgm ap(cid:149)vasg aqih. 1/98 tou sulbouk(cid:148)ou s(cid:151)mdesgr EJ-Touqj(cid:148)ar, tgr 25gr Vebqouaq(cid:148)ou 1998, cia to elpoqij(cid:149) jahest(cid:150)r tym ceyqcij(cid:150)m pqo(cid:152)(cid:149)mtym (cid:146)wei jahoqiste(cid:148) to pqotilgsiaj(cid:149) jahest(cid:150)r pou evaql(cid:149)fetai jat(cid:145) tgm eisa- cyc(cid:147) stgm Joim(cid:149)tgta ceyqcij(cid:150)m pqo(cid:152)(cid:149)mtym jatacyc(cid:147)r Touqj(cid:148)ar· (cid:149)ti pq(cid:146)pei ma pqobkevhe(cid:148) di(cid:145)tang pou ha epitq(cid:146)- pei stgm Epitqop(cid:147) ma k(cid:145)bei ta amacja(cid:148)a eidij(cid:145) l(cid:146)tqa evaqloc(cid:147)r tou m(cid:146)ou auto(cid:151) jahest(cid:150)tor, le tgm epiv(cid:151)kang tym diat(cid:145)neym pou pqobk(cid:146)pomtai sta (cid:145)qhqa 6 jai 7 tou jamomislo(cid:151) (EJ) aqih. 1981/94 tou Sulbouk(cid:148)ou, tgr 25gr Iouk(cid:148)ou 1994, cia to (cid:145)moicla jai tom tq(cid:149)po diawe(cid:148)qisgr joimotij(cid:150)m daslokocij(cid:150)m posost(cid:150)seym cia oqisl(cid:146)ma pqo(cid:152)(cid:149)mta jatacyc(cid:147)r Akceq(cid:148)ar, J(cid:151)pqou, Aic(cid:151)ptou, Isqa(cid:147)k, Ioqdam(cid:148)ar, L(cid:145)ktar, Laq(cid:149)jou, Upeqioqdam(cid:148)ar jai Kyq(cid:148)dar tgr C(cid:145)far, Tumgs(cid:148)ar jai Touqj(cid:148)ar, jah(cid:150)r jai tir keptol(cid:146)- qeier paq(cid:145)tasgr (cid:147) pqosaqloc(cid:147)r tym em k(cid:149)cy posost(cid:150)- seym (1)· (cid:149)ti, cia ta pqo(cid:152)(cid:149)mta cia ta opo(cid:148)a g joimotij(cid:147) molohes(cid:148)a pqobk(cid:146)pei t(cid:147)qgsg tgr til(cid:147)r eisacyc(cid:147)r, g evaqloc(cid:147) tou pqotilgsiajo(cid:151) daslokocijo(cid:151) jahest(cid:150)tor enaqt(cid:145)tai ap(cid:149) tgm t(cid:147)qgsg tgr til(cid:147)r aut(cid:147)r· (cid:149)ti o jamomisl(cid:149)r (EOJ) aqih. 4115/86 (2) (cid:146)wei jahoq(cid:148)sei to jahest(cid:150)r pou evaql(cid:149)fetai jat(cid:145) tgm eisacyc(cid:147) stgm Joi- m(cid:149)tgta ceyqcij(cid:150)m pqo(cid:152)(cid:149)mtym jatacyc(cid:147)r Touqj(cid:148)ar le b(cid:145)sg tgm ap(cid:149)vasg aqih. 1/80 tou sulbouk(cid:148)ou s(cid:151)mdesgr EJ- Touqj(cid:148)ar· (cid:149)ti oi peq(cid:148) ceyqc(cid:148)ar diat(cid:145)neir tgr em k(cid:149)cy ap(cid:149)- vasgr (cid:146)woum jataqcghe(cid:148) ap(cid:149) tgm ap(cid:149)vasg aqih. 1/98 tou sulbouk(cid:148)ou s(cid:151)mdesgr EJ-Touqj(cid:148)ar· (cid:149)ti, sumep(cid:150)r, pq(cid:146)pei ma jataqcghe(cid:148) o jamomisl(cid:149)r (EOJ) aqih. 4115/86· (cid:149)ti pq(cid:146)pei, epipk(cid:146)om, ma k(cid:147)noum oi daslokocij(cid:146)r paqawyq(cid:147)- seir cia tq(cid:148)a pqo(cid:152)(cid:149)mta jatacyc(cid:147)r Touqj(cid:148)ar pou pqobk(cid:146)po- mtai ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 3010/95 tou Sulbou- k(cid:148)ou, tgr 18gr Dejelbq(cid:148)ou 1995, cia tgm pk(cid:147)qg (cid:147) leqij(cid:147) oqisl(cid:146)mym amastok(cid:147) pqo(cid:152)(cid:149)mtym jatacyc(cid:147)r L(cid:145)ktar jai Touqj(cid:148)ar, pou up(cid:145)co- mtai sta jev(cid:145)kaia 1 (cid:146)yr 24 jai sto jev(cid:145)kaio 27 tgr sumduasl(cid:146)mgr omolatokoc(cid:148)ar (3)· tekymeiaj(cid:150)m dasl(cid:150)m tym ep(cid:148) (cid:149)ti g ap(cid:149)vasg tou sulbouk(cid:148)ou s(cid:151)mdesgr evaql(cid:149)fetai ap(cid:149) tgm 1g Iamouaq(cid:148)ou 1998 jai, (cid:146)womtar up(cid:149)xg to epe(cid:148)com tou h(cid:146)lator, pq(cid:146)pei ma pqobkevhe(cid:148) g (cid:146)maqng isw(cid:151)or tou paq(cid:149)- mtor jamomislo(cid:151) tgm gl(cid:146)qa tgr dglos(cid:148)eus(cid:147)r tou stgm Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym, ENEDYSE TOM PAQOMTA JAMOMISLO: (cid:129)qhqo 1 Cia ta pqo(cid:152)(cid:149)mta jatacyc(cid:147)r Touqj(cid:148)ar, pou apaqihlo(cid:151)mtai sto paq(cid:145)qtgla II tou sumh(cid:147)jgr EJ, pou c(cid:148)momtai apodejt(cid:145) cia eisacyc(cid:147) stgm Joim(cid:149)tgta le tour (cid:149)qour pou pqobk(cid:146)po- mtai ap(cid:149) tgm ap(cid:149)vasg aqih. 1/98 tou sulbouk(cid:148)ou s(cid:151)mdesgr EJ-Touqj(cid:148)ar, oi keptol(cid:146)qeier evaqloc(cid:147)r tou jahest(cid:150)tor eisacyc(cid:147)r hesp(cid:148)fomtai le tg diadijas(cid:148)a pou pqobk(cid:146)petai sto (cid:145)qhqo 38 tou jamomislo(cid:151) aqih. 136/66/EOJ tou Sul- bouk(cid:148)ou, tgr 22ar Septelbq(cid:148)ou 1966, peq(cid:148) joim(cid:147)r oqcam(cid:150)- seyr acoq(cid:145)r stom tol(cid:146)a tym kipaq(cid:150)m ousi(cid:150)m (4) (cid:147), am(cid:145)- koca le tgm peq(cid:148)ptysg, le ta amt(cid:148)stoiwa (cid:145)qhqa tym (cid:145)kkym jamomisl(cid:150)m peq(cid:148) joim(cid:147)r oqcam(cid:150)seyr ceyqcij(cid:147)r acoq(cid:145)r, le tgm epiv(cid:151)kang tym diat(cid:145)neym tym (cid:145)qhqym 6 jai 7 tou jamomislo(cid:151) (EJ) aqih. 1981/94. (cid:129)qhqo 2 Cia ta pqo(cid:152)(cid:149)mta cia ta opo(cid:148)a g joimotij(cid:147) molohes(cid:148)a pqo- bk(cid:146)pei tgm t(cid:147)qgsg liar til(cid:147)r eisacyc(cid:147)r, g evaqloc(cid:147) tou pqotilgsiajo(cid:151) daslokoc(cid:148)ou enaqt(cid:145)tai ap(cid:149) tgm t(cid:147)qgsg tgr til(cid:147)r aut(cid:147)r. (1) EE L 199 tgr 2. 8. 1994, s. 1· jamomisl(cid:149)r (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 1667/97 tgr Epitqop(cid:147)r (EE L 236 tgr 27. 8. 1997, s. 3). (2) EE L 380 tgr 31. 12. 1986, s. 16· jamomisl(cid:149)r (cid:149)pyr tqopopoi- (cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 1620/97 (EE L 224 tgr 14. 8. 1997, s. 1). (3) EE L 314 tgr 28. 12. 1995, s. 1· jamomisl(cid:149)r (cid:149)pyr tqopopoi- (cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 540/96 (EE L 79 tgr 29. 3. 1996, s. 8). (4) EE 172 tgr 30. 9. 1966, s. 3025/66· jamomisl(cid:149)r (cid:149)pyr tqopo- poi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 1581/96 (EE L 206 tgr 16. 8. 1996, s. 11). L 113/2 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym 15. 4. 98 Cia ta pqo(cid:152)(cid:149)mta tgr akie(cid:148)ar cia ta opo(cid:148)a (cid:146)wei jahoqiste(cid:148) til(cid:147) amavoq(cid:145)r, g evaqloc(cid:147) tou pqotilgsiajo(cid:151) dasloko- c(cid:148)ou enaqt(cid:145)tai ap(cid:149) tgm t(cid:147)qgsg aut(cid:147)r tgr til(cid:147)r. (cid:129)qhqo 3 O jamomisl(cid:149)r (EOJ) aqih. 4115/86 jataqce(cid:148)tai. (cid:129)qhqo 4 O jamomisl(cid:149)r (EJ) aqih. 3010/95 tqopopoie(cid:148)tai yr en(cid:147)r: 1. O t(cid:148)tkor amtijah(cid:148)statai ap(cid:149) to aj(cid:149)kouho je(cid:148)lemo: «Jamomisl(cid:149)r (EJ) aqih. 3010/95 tou Sulbouk(cid:148)ou, tgr 18gr Dejelbq(cid:148)ou 1995, cia tgm pk(cid:147)qg (cid:147) leqij(cid:147) amastok(cid:147) tym tekymeiaj(cid:150)m dasl(cid:150)m ep(cid:148) oqisl(cid:146)mym pqo(cid:152)(cid:149)mtym jatacyc(cid:147)r L(cid:145)ktar, pou up(cid:145)comtai sta jev(cid:145)kaia 1 (cid:146)yr 24 tgr sumduasl(cid:146)mgr omolatokoc(cid:148)ar. » 2. Ta (cid:145)qhqa 1 jai 2 amtijah(cid:148)stamtai ap(cid:149) to aj(cid:149)kouho je(cid:148)lemo: «(cid:129)qhqo 1 Oi eisacyc(cid:146)r stgm Joim(cid:149)tgta tym pqo(cid:152)(cid:149)mtym jatacyc(cid:147)r L(cid:145)ktar pou apaqihlo(cid:151)mtai sto paq(cid:145)qtgla tou paq(cid:149)- jamomislo(cid:151) mtor daslo(cid:151)r pou amav(cid:146)qomtai cia j(cid:145)he pqo(cid:152)(cid:149)m. up(cid:149)jeimtai stour tekymeiajo(cid:151)r (cid:129)qhqo 2 Cia tgm evaqloc(cid:147) tou paq(cid:149)mtor jamomislo(cid:151), jam(cid:149)mer jatacyc(cid:147)r e(cid:148)mai oi ej(cid:145)stote isw(cid:151)omter cia tgm evaq- loc(cid:147) tgr sulvym(cid:148)ar sumd(cid:146)seyr letan(cid:151) tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Oijomolij(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar jai tgr L(cid:145)ktar. » 3. To paq(cid:145)qtgla I pou amtistoiwe(cid:148) stom jat(cid:145)koco tym pqo(cid:152)(cid:149)mtym pou up(cid:145)comtai sta jev(cid:145)kaia 1 (cid:146)yr 24, jatacyc(cid:147)r L(cid:145)ktar, v(cid:146)qei tom t(cid:148)tko «Paq(cid:145)qtgla». 4. To paq(cid:145)qtgla II (cid:149)som avoq(cid:145) tom jat(cid:145)koco tym pqo(cid:152)(cid:149)mtym pou up(cid:145)comtai sta jev(cid:145)kaia 1 (cid:146)yr 24, jatacyc(cid:147)r Touqj(cid:148)ar, jataqce(cid:148)tai. (cid:129)qhqo 5 O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r aqw(cid:148)fei ma isw(cid:151)ei tgm gl(cid:146)qa tgr dglo- s(cid:148)eus(cid:147)r tou stgm Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym. O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r e(cid:148)mai desleutij(cid:149)r yr pqor (cid:149)ka ta l(cid:146)qg tou jai isw(cid:151)ei (cid:145)lesa se j(cid:145)he jq(cid:145)tor l(cid:146)kor. Kounelbo(cid:151)qco, 7 Apqik(cid:148)ou 1998. Cia to Sulbo(cid:151)kio O Pq(cid:149)edqor D. BLUNKETT


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 1081/98 dell'on. Jean-Antoine GIANSILY alla Commissione. Libro verde sulle restrizioni verticali nella politica di concorrenza comunitaria e restrizioni o soppressioni delle esenzioni per categoria

eurovoc_concepts:
competition policy
report
vertical agreement

text: 22. 12. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee C 402/71 (98/C 402/086) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1079/98 di Jean-Antoine Giansily (UPE) alla Commissione (7 aprile 1998) Oggetto: Libro verde sulle restrizioni verticali nella politica di concorrenza comunitaria Il 18 luglio 1997 il Parlamento europeo ha approvato una risoluzione sul Libro verde della Commissione sulle restrizioni verticali nella politica di concorrenza comunitaria (A-0242/97) (1). I parlamentari hanno l(cid:146)impressione, dopo la conferenza del 6 e 7 ottobre organizzata dalla DG IV per consultare gli ambienti interessati, che quest(cid:146)ultima, pur essendo priva di chiari orientamenti, continua a prevedere diverse varianti complesse e confuse, senza tener alcun conto delle obiezioni formulate nei confronti delle opzioni del Libro verde basate sulle quote di mercato. Ritiene la Commissione ragionevole proseguiresu tale via senza uscita, che ha provocato l(cid:146)opposizione quasi unanime dell(cid:146)industria e dei distributori come pure gravi riserve da parte del Parlamento, del Consiglio economico e sociale, del Comitato delle regioni nonchØ di taluni governi nazionali? (1) JO C 286 del 22. 9. 1997, pag. 347. (98/C 402/087) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1080/98 di Jean-Antoine Giansily (UPE) alla Commissione (7 aprile 1998) Oggetto: Proroga dei regolamenti vigenti in materia di esenzioni per categoria La conferenza organizzata dalla DG IV il 6 e 7 ottobre 1997 per consultare gli ambienti interessati sul Libro verde sulle restrizioni verticali nella politica di concorrenza comunitaria (COM(96) 0721) non sembra aver dato conclusioni molto chiare. A termine di tale manifestazione, non considererebbe la Commissione ragionevole prolungare semplicemente di una quindicina di anni le vigenti normative di esenzione per categoria? Nel momento in cui il Trattato di Maastricht impone agli Stati membri e ai cittadini restrizioni di bilancio, non permetterebbe una siffatta politica alcune economie di funzionamento a livello della Commissione europea, evitando nel contempo alle aziende procedure burocratiche di notifica dei contratti? (98/C 402/088) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1081/98 di Jean-Antoine Giansily (UPE) alla Commissione (7 aprile 1998) Oggetto: Libro verde sulle restrizioni verticali nella politica di concorrenza comunitaria e restrizioni o soppressioni delle esenzioni per categoria Intende la Commissione europea pubblicare un Libro bianco per far conoscere gli orientamenti adottati al termine della conferenza di consultazione dei settori interessati dal Libro verde sulle restrizioni verticali nella politica di concorrenza comunitaria, organizzata il 6 e 7 ottobre 1997 dalla DG IV? Qual Ł il calendario previsto? In che modo intende essa, in particolare, rispondere alle obiezioni quasi unanimi sollevate dalla sua proposta di sopprimere o restringere le esenzioni per categoria accordate a taluni accordi verticali in funzione delle quote di mercato delle imprese interessate?


title: Richtlijn 98/23/EG van de Raad van 7 april 1998 betreffende de uitbreiding tot het Verenigd Koninkrijk van Groot-Brittannië en Noord-Ierland van Richtlijn 97/81/EG betreffende de door de Unice, het CEEP en het EVV gesloten raamovereenkomst inzake deeltijdarbeid

eurovoc_concepts:
Northern Ireland
United Kingdom
framework agreement
part-time employment

text: L 131/10 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 5. 5. 98 RICHTLIJN 98/23/EG VAN DE RAAD van 7 april 1998 betreffende de uitbreiding tot het Verenigd Koninkrijk van Groot-Brittanni(cid:137) en Noord-Ierland van Richtlijn 97/81/EG betreffende de door de Unice, het CEEP en het EVV gesloten raamovereenkomst inzake deeltijdarbeid DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, inzonderheid op artikel 100, Gezien het voorstel van de Commissie, Gezien het advies van het Europees Parlement (1), Gezien het advies van het Economisch en Sociaal Comit(cid:130) (2), Overwegende dat de Raad, conform de Overeenkomst betreffende de sociale politiek bij protocol nr. 14 betref- fende de sociale politiek, gehecht aan het EG-Verdrag, inzonderheid artikel 4, lid 2, Richtlijn 97/81/EG (3) heeft goedgekeurd; dat deze richtlijn niet van toepassing is op het Verenigd Koninkrijk van Groot-Brittanni(cid:137) en Noord- Ierland; Overwegende dat de Europese Raad van Amsterdam van 16 en 17 juni 1997 met instemming kennis heeft genomen van het op de Intergouvernementele Confe- rentie bereikte akkoord om de Overeenkomst betreffende de sociale politiek in het EG-Verdrag op te nemen; dat hij erop heeft gewezen dat er een middel moet worden gevonden om rechtsgevolgen te verlenen aan de wens van het Verenigd Koninkrijk om de richtlijnen te aanvaarden die reeds op grond van die overeenkomst zijn aange- nomen, alsmede die welke eventueel worden aangenomen v(cid:155)(cid:155)r de inwerkingtreding van het nieuwe Verdrag; Overwegende dat tijdens de zitting van de Raad op 24 juli 1997 de Raad en de Commissie zijn overeengekomen de tijdens de Europese Raad van Amsterdam goedgekeurde conclusies uit te voeren; dat zij tevens zijn overeenge- komen dat dezelfde procedure, mutatis mutandis, dient te worden gevolgd voor in de toekomst op basis van de Overeenkomst betreffende de sociale politiek aange- nomen richtlijnen; dat deze richtlijn dit doel beoogt door Richtlijn 97/81/EG uit te breiden tot het Verenigd Koninkrijk; Overwegende dat het feit dat Richtlijn 97/81/EG niet van toepassing is op het Verenigd Koninkrijk van Groot-Brit- tanni(cid:137) en Noord-Ierland een rechtstreeks effect op de werking van de interne markt heeft; dat de uitvoering in alle lidstaten van de aan bovengenoemde richtlijn (1) Advies uitgebracht op 1 april 1998 (nog niet verschenen in gehechte raamovereenkomst, met name het principe van non-discriminatie tussen deeltijdwerkers en voltijdse werkers, de werking van de interne markt zal verbeteren; Overwegende dat door de goedkeuring van deze richtlijn Richtlijn 97/81/EG in het Verenigd Koninkrijk van toepassing wordt; dat vanaf de datum waarop die richtlijn in werking treedt de term „lidstaten” in Richtlijn 97/81/ EG moet worden opgevat als omvattende het Verenigd Koninkrijk; Overwegende dat het Verenigd Koninkrijk evenals de overige lidstaten een periode van twee jaar moet krijgen voor de invoering van de nodige bepalingen om aan Richtlijn 97/81/EG te voldoen, HEEFT DE VOLGENDE RICHTLIJN VASTGESTELD: Artikel 1 Onverminderd artikel 2 is Richtlijn 97/81/EG van toepas- sing op het Verenigd Koninkrijk van Groot-Brittanni(cid:137) en Noord-Ierland. Artikel 2 In artikel 2 van Richtlijn 97/81/EG wordt het volgende lid ingevoegd: „1 bis. Voor het Verenigd Koninkrijk van Groot- Brittanni(cid:137) en Noord-Ierland wordt de datum 20 januari 2000 in lid 1 vervangen door 7 april 2000. ”. Artikel 3 Deze richtlijn is gericht tot de lidstaten. Gedaan te Luxemburg, 7 april 1998. Voor de Raad De Voorzitter D. BLUNKETT het Publicatieblad). (2) Advies uitgebracht op 25 maart 1998 (nog niet verschenen in het Publicatieblad). (3) PB L 14 van 20. 1. 1998, blz. 9


title: Id-Deċiżjoni tal-Kunsill tas-7 ta'April 1998 rigward il-konlużjoni ta' ftehim qafas dwar il-koperazzjoni bejn il-Komunità Ekonomika Ewropea u l-Ftehim ta' Kartaġena u l-pajjiżi membri tiegħu, li huma r-Repubblika tal-Bolivja, ir-Repubblika tal-Kolumbja, ir-Repubblika ta' l-Ekwador, ir-Repubblika tal-Peru u r-Repubblika tal-Venezuela

text: 230 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta’ l-Unjoni Ewropea 11/Vol. 28 31998D0278 29. 4. 1998 IL-ĠURNAL UFFIĊJALI TAL-KOMUNITAJIET EWROPEJ L 127/10 ID-DEĊIŻJONI TAL-KUNSILL tas-7 ta’April 1998 rigward il-konlużjoni ta’ ftehim qafas dwar il-koperazzjoni bejn il-Komunità Ekonomika Ewropea u ir-Repubblika l-Ftehim ta’ Kartaġena u l-pajjiżi membri tiegħu, li huma r-Repubblika tal-Bolivja, tal-Kolumbja, ir-Repubblika ta’ l-Ekwador, ir-Repubblika tal-Peru u r-Repubblika tal-Venezuela (98/278/KE) IL-KUNSILL TA’ L-UNJONI EWROPEA, Wara li kkunsidra t-Trattat li jistabbilixxi l-Komunità Ewropea, u b’mod partikolari l-Artikoli 113 u 130y, flimkien ma’ l-Arti- kolu 228(2), l-ewwel sentenza u (3) l-ewwel subparagrafu, ta’ l-istess, Wara li kkunsidra l-proposta mill-Kummissjoni (1), Wara li kkunsidra l-opinjoni tal-Parlament Ewropew (2); Billi l-Komunità, sabiex tikseb l-għanijiet tagħha fl-isfera tar- relazzjonijiet ekonomiċi esterni, għandha tapprova l-ftehim qafas dwar il-koperazzjoni bejn il-Komunità Ekonomika Ewropea u li huma l-Ftehim ta’ Kartaġena u l-pajjiżi membri r-Repubblika tal-Kolumbja, ir-Repubblika tal-Bolivja, ir-Repubblika ta’ l-Ekwador, ir-Repubblika tal-Peru u r-Repubblika tal-Venezuela, tiegħu, ir-Repubblika ta’ l-Ekwador, ir-Repubblika tal-Peru u r-Repubblika tal-Venezuela huwa b’dan approvat f’isem il-Komunità. It-test tal-Ftehim huwa mehmuż ma’ din id-Deċiżjoni. Artikolu 2 Il-President jipprovdi l-Artikolu 37 tal-Ftehim. tal-Kunsill għandu jagħti n-notifika li għaliha Artikolu 3 Il-Kummissjoni, tal-membri tal-Kunsill, għandha tirrappreżenta lill-Komunità fil-Kumitat Konġunt imwaqqaf mill-Artikolu 32 tal-ftehim. assistita minn rappreżentanti Artikolu 4 Din id-Deċiżjoni għandha tidħol tal-pubblikazzjoni Ewropej. tagħha fil-Ġurnal Uffiċjali fis-seħħ jum wara l-jum tal-Komunitajiet Magħmula fil-Lussemburgu, fis-7 ta’ April 1998. F’isem il-Kunsill Il-President D. BLUNKETT IDDEĊIEDA DAN LI ĠEJ: Artikolu 1 Il-ftehim qafas dwar il-koperazzjoni bejn il-Komunità Ekonomika Ewropea u l-Ftehim ta’ Kartaġena u l-pajjiżi membri tiegħu, li ir-Repubblika tal-Kolumbja, huma r-Repubblika tal-Bolivja, (1) ĠU C 25, tat-28. 1. 1993, p. 31. (2) ĠU C 234, tat-30. 8. 1993 u ĠU C 80, tas-16. 3. 1998


title: Rozhodnutie Komisie zo 7. apríla 1998 o odňatí povolení pre prípravky na ochranu rastlín obsahujúcich fenvalerát ako účinnú látkuText s významom pre EHP

eurovoc_concepts:
health risk
market approval
marketing standard
pharmaceutical product
plant health product
public health

text: 03/zv. 22 SK Úradný vestník Európskej únie 393 31998D0270 21. 4. 1998 ÚRADNÝ VESTNÍK EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV L 117/15 o odňatí povolení pre prípravky na ochranu rastlín obsahujúcich fenvalerát ako účinnú látku ROZHODNUTIE KOMISIE zo 7. apríla 1998 (Text s významom pre EHP) (98/270/ES) KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, (EHS) so zreteľom na nariadenie Komisie č. 3600/92 z 11. decembra 1992, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá vykonávania prvej etapy pracovného programu uvede- ného v článku 8 ods. 2 smernice Rady 91/414/EHS o uvá- dzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh (1), naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 1199/97 (2), a najmä na jeho článok 6 ods. 5, keďže toto rozhodnutie nevylučuje možnosť budúceho zhodno- tenia fenvalerátu v rámci ustanovení pre nové účinné látky stanovené v článku 6 smernice 91/414/EHS; keďže toto rozhodnutie sa nedotýka opatrení členských štátov, ktoré poskytnú odklad pre likvidáciu, skladovanie, uvádzanie na trh a používanie existujúcich zásob v súlade s ustanove- niami článku 4 ods. 6 smernice 91/414/EHS; keďže opatrenia stanovené v tomto rozhodnutí sú v súlade so stanoviskom Stáleho fytosanitárneho výboru, PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE: Článok 1 Členské štáty zabezpečia, aby: 1. povolenia pre prípravky na ochranu rastlín obsahujúce fenvalerát boli odňaté do 12 mesiacov od dátumu tohto rozhodnutia, 2. od dátumu tohto rozhodnutia neboli na základe výnimky stanovenej v článku 8 ods. 2 smernice 91/414/EHS udelené alebo obnovené žiadne povolenia pre prípravky na ochranu rastlín obsahujúce fenvalerát. Článok 2 Toto rozhodnutie je adresované členským štátom. V Bruseli 7. apríla 1998 Za Komisiu Franz Fischler člen Komisie (ES) č. 933/94 (3), naposledy keďže nariadenie Komisie zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 2230/95 (4), ustano- vilo účinné látky prípravkov na ochranu rastlín a určilo spra- vodajské (EHS) č. 3600/92; štáty na vykonávanie nariadenia členské keďže fenvalerát bol jednou z 90 účinných látok zahrnutých do prvej etapy pracovného programu stanoveného v článku 8 ods. 2 smernice Rady 91/414/EHS; (5) keďže v prípade tejto látky príslušní oznamovatelia formálne predložili určenému spravodajskému členskému štátu určité informácie požadované podľa článku 6 ods. 1 nariadenia (EHS) č. 3600/92 s cieľom podporiť zaradenie tejto účinnej látky do prílohy I k smernici 91/414/EHS; v súlade s článkom 6 ods. 4 nariadenia (EHS) keďže č. 3600/92 informoval určený spravodajský členský štát Komisiu, že žiaden súbor z predloženej dokumentácie nespĺňa požiadavky článku 6 ods. 2 a 3 nariadenia; keďže v súlade s článkom 6 ods. 5 nariadenia neinformoval žiaden členský štát Komisiu, že si praje zabezpečiť začlenenie tejto účinnej látky do prílohy I k smernici 91/414/EHS; keďže sa musí vziať do úvahy, že úplný súbor údajov požado- vaných na zhodnotenie tejto látky nebude v rámci pracovného programu predložený; keďže zhodnotenie tejto látky a jej zara- denie do prílohy I v tomto rámci nie je možné; keďže v dôsledku toho by sa malo prijať rozhodnutie s tým účinkom, že súčasné povolenia pre prípravky na ochranu rastlín obsahu- júcich túto účinnú látku budú odňaté; (1) Ú. v. ES L 366, 15. 12. 1992, s. 10. (2) Ú. v. ES L 170, 28. 6. 1997, s. 19. (3) Ú. v. ES L 107, 28. 4. 1994, s. 8. (4) Ú. v. ES L 225, 22. 9. 1995, s. 1. (5) Ú. v. ES L 230, 19. 8. 1991, s. 1


title: Kommissionens förordning (EG) nr 768/98 av den 7 april 1998 om utfärdande av importlicenser för vitlök med ursprung i Kina

eurovoc_concepts:
China
bulb vegetable
import licence
originating product

text: 8. 4. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 109/11 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 768/98 av den 7 april 1998 om utf(cid:132)rdande av importlicenser f(cid:148)r vitl(cid:148)k med ursprung i Kina EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EG) nr 2200/96 av den 28 oktober 1996 om den gemensamma organisa- tionen av marknaden f(cid:148)r frukt och gr(cid:148)nsaker (1), (cid:132)ndrad genom kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 2520/97 (2), med beaktande av kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 903/97 av den 21 maj 1997 om en skydds(cid:134)tg(cid:132)rd som (cid:132)r till(cid:132)mplig vid import av vitl(cid:148)k med ursprung i Kina (3), s(cid:132)rskilt artikel 1. 3 i denna, och med beaktande av f(cid:148)ljande: Enligt kommissionens f(cid:148)rordning (EEG) nr 1859/93 (4), (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 1662/94 (5), skall (cid:148)ver- g(cid:134)ngen till fri oms(cid:132)ttning i gemenskapen av vitl(cid:148)k som importeras fr(cid:134)n tredje l(cid:132)nder omfattas av uppvisandet av en importlicens. Enligt artikel 1. 1 i f(cid:148)rordning (EG) nr 903/97 begr(cid:132)nsas utf(cid:132)rdandet av importlicenser f(cid:148)r vitl(cid:148)k med ursprung i Kina, och f(cid:148)r ans(cid:148)kningar som inkommer fr(cid:134)n och med den 1 juni 1997 till och med den 31 maj 1998, till en m(cid:134)natlig maximikvantitet. Med h(cid:132)nsyn till de kriterier som fastst(cid:132)lls i artikel 1. 2 i n(cid:132)mnda f(cid:148)rordning och till redan utf(cid:132)rdade importli- censer (cid:148)verstiger de ans(cid:148)kta kvantiteterna den 3 april 1998 den angivna m(cid:134)natliga maximikvantiteten i n(cid:132)mnda f(cid:148)rordning f(cid:148)r april m(cid:134)nad 1998. Det b(cid:148)r d(cid:132)rf(cid:148)r fastst(cid:132)llas i vilken omfattning importlicenser kan utf(cid:132)rdas f(cid:148)r dessa ans(cid:148)kningar. Det finns d(cid:132)rf(cid:148)r anledning att avsl(cid:134) licen- sans(cid:148)kningar som inl(cid:132)mnas efter den 3 april 1998 och f(cid:148)re den 5 maj 1998. H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 vitl(cid:148)k som klassificeras De importlicenser som varit f(cid:148)rem(cid:134)l f(cid:148)r ans(cid:148)kan enligt artikel 1 i f(cid:148)rordning (EEG) nr 1859/93 den 3 april 1998 enligt KN-nummer f(cid:148)r 0703 20 00 med ursprung i Kina, utf(cid:132)rdas f(cid:148)r en kvantitet motsvarande 0,04934 % av den ans(cid:148)kta kvantiteten, med h(cid:132)nsyn tagen till de uppgifter till kommissionen den 7 april 1998. som inkommit F(cid:148)r ovann(cid:132)mnda produkter skall ans(cid:148)kningar om import- licenser som inl(cid:132)mnas efter den 3 april 1998 och f(cid:148)re den 5 maj 1998 avsl(cid:134)s. Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft den 8 april 1998. Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 7 april 1998. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 297, 21. 11. 1996, s. 1. (2) EGT L 346, 17. 12. 1997, s. 41. (3) EGT L 130, 22. 5. 1997, s. 6. (4) EGT L 170, 13. 7. 1993, s. 10. (5) EGT L 176, 9. 7. 1994, s. 1


title: Regolamento (CE) n. 767/98 della Commissione del 7 aprile 1998 che modifica il regolamento (CE) n. 939/97 recante modalità di applicazione del regolamento (CE) n. 338/97 del Consiglio relativo alla protezione di specie della flora e della fauna selvatiche mediante il controllo del loro commercio

eurovoc_concepts:
breeding animal
marketing
protected species
protection of animal life
protection of plant life
trade restriction

text: 8. 4. 98 ‹ IT ‹ Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 109/7 REGOLAMENTO (CE) N. 767/98 DELLA COMMISSIONE del 7 aprile 1998 che modifica il regolamento (CE) n. 939/97 recante modalit(cid:133) di applicazione del regolamento (CE) n. 338/97 del Consiglio relativo alla protezione di specie della flora e della fauna selvatiche mediante il controllo del loro commercio LA COMMISSIONE DELLE COMUNIT(cid:211) EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunit(cid:133) europea, visto il regolamento (CE) n. 338/97 del Consiglio, del 9 dicembre 1996, relativo alla protezione di talune specie della flora e della fauna selvatiche mediante il controllo del loro commercio (1), modificato dal regolamento (CE) n. 938/97 della Commissione (2), in particolare l’articolo 19, punto 4, considerando che nella decima riunione della conferenza delle parti della convenzione sul commercio internazio- nale delle specie della fauna e della flora selvatiche minacciate di estinzione, tenutasi ad Harare, Zimbabwe, dal 9 al 20 giugno 1997, sono state adottate, con il sostegno degli Stati membri che sono parti della conven- zione, diverse risoluzioni e decisioni aventi un’incidenza diretta sull’applicazione del regolamento (CE) n. 338/97; che (cid:138) pertanto opportuno modificare alcune disposizioni del regolamento (CE) n. 939/97 della Commissione (3); considerando che la raccomandazione V. c) della risolu- zione Conf. 10. 2, relativa alle licenze e ai certificati, rende necessario modificare l’articolo 8, paragrafo 2, del regola- mento (CE) n. 939/97 per estendere da sei a dodici mesi il periodo di validit(cid:133) dei certificati di origine per l’introdu- zione nella Comunit(cid:133) delle specie elencate nell’appendice III della convenzione; considerando che la risoluzione Conf. 10. 16, che precisa alcune definizioni e condizioni applicabili agli esemplari in cattivit(cid:133), richiede l’inseri- di specie animali allevati mento di talune definizioni nell’articolo 1 e la sostitu- zione dell’articolo 24 nel citato regolamento; considerando che la raccomandazione g) della risoluzione Conf. 10. 13, sull’applicazione della convenzione relativa- mente alle specie di piante da legname, amplia il campo di applicazione dei termini «riprodotti artificialmente» e richiede la modificazione dell’articolo 26 di detto regola- mento; considerando che la raccomandazione e) della risoluzione Conf. 10. 12, sulla conservazione degli storioni, richiede la (1) GU L 61 del 3. 3. 1997, pag. 1. (2) GU L 140 del 30. 5. 1997, pag. 1. (3) GU L 140 del 30. 5. 1997, pag. 9. modificazione degli articoli 27 e 28 in modo da applicare la deroga raccomandata ad una quantit(cid:133) massima di 250 g di caviale esportato o riesportato o introdotto nella Comu- nit(cid:133) come oggetto personale; considerando che una decisione della conferenza relativa all’uso di unit(cid:133) di misura per gli esemplari di specie da legname richiede la modificazione dell’allegato V del regolamento (CE) n. 939/97; considerando che la risoluzione Conf. 10. 22 aggiorna l’elenco approvato delle opere di riferimento relative alla nomenclatura, per cui si rende necessario sostituire l’alle- gato VI di detto regolamento; considerando che le misure previste dal presente regola- mento sono conformi comitato sul commercio delle specie della flora e della fauna selvati- che, al parere del HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 Il regolamento (CE) n. 939/97 (cid:138) cos(cid:141) modificato: 1) L’articolo 1 (cid:138) sostituito dal seguente: «Articolo 1 Ai fini del presente regolamento, oltre alle definizioni di cui all’articolo 2 del regolamento (CE) n. 338/97, valgono le seguenti: a) “data di acquisizione”, la data in cui un esemplare (cid:138) stato prelevato dall’ambiente naturale, (cid:138) nato in cattivit(cid:133) o (cid:138) stato riprodotto artificialmente; b) “discendente della prima generazione (F1)”, esem- plari prodotti in ambiente controllato, di cui almeno uno dei genitori (cid:138) stato concepito o prele- vato dall’ambiente naturale; c) “discendente della seconda generazione (F2)” e “discendente della generazione successiva (F3, F4, ecc. )”, esemplari prodotti in ambiente controllato i in cui genitori sono stati a loro volta prodotti ambiente controllato; d) “riserva riproduttiva”, tutti gli animali utilizzati nelle operazioni di allevamento a fini di riproduzione; L 109/8 ‹ IT ‹ Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 8. 4. 98 e) “ambiente controllato”, un ambiente manipolato allo scopo di produrre animali di una particolare specie, i cui confini sono progettati per impedire che animali, uova o gameti di detta specie vi entrino o ne escano e le cui caratteristiche generali possono comprendere alloggi artificiali, elimina- zione dei rifuiti, cure sanitarie, protezione contro i predatori e alimentazione artificiale. » 2) All’articolo 8, paragrafo 2, (cid:138) aggiunto il seguente comma: «Tuttavia, i certificati di origine di esemplari e specie regolamento (CE) n. elencate nell’allegato C del 338/97 possono essere utilizzati per l’introduzione nella Comunit(cid:133) fino a dodici mesi dalla data di rila- scio. » 3) L’articolo 24 (cid:138) sostituito dal seguente: «Articolo 24 Salvo il disposto dell’articolo 25, l’esemplare di una specie animale viene considerato nato e allevato in cattivit(cid:133) soltanto quando un’autorit(cid:133) scientifica compe- tente dello Stato membro interessato abbia accertato quanto segue: a) (cid:138) il discendente o deriva da un discendente nato o altrimenti prodotto in ambiente controllato da geni- tori che si sono accoppiati o hanno in altra guisa trasferito gameti se la riproduzione (cid:138) sessuata, oppure da genitori che si trovavano in ambiente controllato quando (cid:138) comin- ciato lo sviluppo del discendente, se la riproduzione (cid:138) asessuata; in ambiente controllato, b) la riserva riproduttiva originaria (cid:138) stata costituita nell’osservanza della normativa ad essa pertinente alla data della sua acquisizione ed in modo non nocivo per la sopravvivenza delle specie interesste in ambiente naturale; c) la riserva riproduttiva originaria (cid:138) mantenuta senza immissioni dall’ambiente naturale, fatti salvi apporti occasionali di animali, uova o gameti, in osservanza della normativa pertinente ed in modo non nocivo la sopravvivenza delle specie interessate in per ambiente naturale, ai seguenti fini: i) impedire o limitare fermo restando che l’entit(cid:133) di tale apporto deve essere determinata dalla necessit(cid:133) di creare nuovo materiale genetico; incroci nocivi, d) la riserva riproduttiva ha prodotto discendenti della seconda o di successive generazioni in ambiente controllato o (cid:138) gestita con modalit(cid:133) che si sono dimostrate idonee a produrre in modo affidabile discendenti della seconda generazione in ambiente controllato. » 4) All’articolo 26 (cid:138) aggiunto il seguente comma: «Il legname prelevato da alberi cresciuti in piantagioni monocolturali si considera riprodotto artificialmente in conformit(cid:133) del primo comma». 5) All’articolo 27 (cid:138) aggiunto il seguente paragrafo: «4. In deroga al disposto dei paragrafi 2 e 3 del presente articolo, per l’introduzione o la reintrodu- zione nella Comunit(cid:133) di una quantit(cid:133) massima per persona di 250 g di caviale delle specie di storione (Acipenseriformes spp. ) elencate nell’allegato B del regolamento (CE) n. 338/97 non (cid:138) necessario presen- tare una licenza di importazione o un certificato di riesportazione. » 6) All’articolo 28 (cid:138) aggiunto il seguente paragrafo: «3. In deroga al disposto dei paragrafi 1 e 2 del presente articolo, per l’esportazione o la riesportazione di una quantit(cid:133) massima per persona di 250 g di caviale delle specie di storione (Acipenseriformes spp. ) regolamento (CE) n. elencate nell’allegato B del 338/97 non (cid:138) necessario presentare una licenza di importazione o un certificato di riesportazione. » 7) L’allegato V (cid:138) cos(cid:141) modificato: a) Nella colonna «Unit(cid:133) raccomandate», alle voci «Tronco» e «Legno segato», l’unit(cid:133) di misura (cid:138) sosti- tuita come segue: «m3/kg (usare kg solo in caso di legname per scopi specifici, commercializzato in peso anzich(cid:130) in volume, ad esempio Guaiacum spp. )»; b) Nella colonna «Unit(cid:133) raccomandate», alla voce l’unit(cid:133) di misura (cid:138) sostituita come «Piallaccio», segue: «m3 per gli sfogliati, m2 per il tranciato». 8) L’allegato VI (cid:138) sostituito dal testo di cui all’allegato del presente regolamento: ii) disporre di animali confiscati in conformit(cid:133) dell’articolo 16, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 338/97; iii) essere utilizzati, a riserva riproduttiva; titolo eccezionale, come Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il terzo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee. 8. 4. 98 ‹ IT ‹ Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 109/9 Il presente regolamento (cid:138) obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 7 aprile 1998. Per la Commissione Ritt BJERREGAARD Membro della Commissione L 109/10 ‹ IT ‹ Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 8. 4. 98 ALLEGATO «ALLEGATO VI Opere di riferimento per l’indicazione dei nomi scientifici delle specie nelle licenze e nei certifi- cati in applicazione dell’articolo 4, paragrafo 3, lettera c) a) Mammal Species of the World: A Taxonomic and Geographic Reference, seconda edizione, (pubblicato da D. E. Wilson and D. M. Reeder, 1993, Smithsonian Institution Press) per la nomenclatura dei mammi- feri; b) A reference List of the Birds of the World (J. J. Morony, W. J. Bock and J. Farrand Jr, 1975, American Museum of Natural History) per i nomi degli ordini e delle famiglie di uccelli; c) Distribution and Taxonomy of Birds of the World (C. G. Sibley and B. L. Monroe Jr, 1990, Yale Univer- sity Press) e A supplement to Distribution and Taxonomy of Birds of the World (Sibley and Monroe, 1993, Yale University Press) per i nomi dei generi e delle specie di uccelli; d) Reptiles del noroeste, nordeste y este de la Argentina — Herpetofauna de las selvas subtropicales, puna y pampa, 1993 (Cei, Jos(cid:130) M. In Monografie XIV, Museo Regionale di Scienze Naturali), per i nomi delle specie del genere Tupinambis presenti in Argentina e Paraguay; e) Snake Species of the World: A Taxonomic and Geographic Reference: Volume 1 (Campbell, McDiamid and Tour(cid:130), 1997), pubblicato con il patrocinio della Lega degli erpetologi, per la nomenclatura dei serpenti; f) Amphibian Species of the World: A Taxonomic and Geographic Reference (D. R. Frost, 1985, Allen Press and The Association of Systematics Collections) e Amphibian Species of the World: Additions and Corrections (W. E. Duellman, 1993, University of Kansas) per la nomenclatura degli anfibi, fino a quando non sia stata pubblicata la seconda edizione del primo testo; g) The Plant-Book, ristampa (D. J. Mabberley, 1990, Cambridge University Press), per i nomi generici di tutte le piante CITES, a meno che non siano stati sostituiti da elenchi standard approvati dalla conferenza della parti, come indicato alle lettere da i) a m); h) A Dictionary of Flowering Plants and Ferns, 8a edizione, (J. C. Willis, revised by H. K. Airy Shaw, 1973, Cambridge University Press) per i sinonimi generici non citati in The Plant-Book, a meno che non siano stati sostituiti da elenchi standard approvati dalla Conferenza delle parti, come indicato alle lettere da i) a m); i) A World List of Cycads (D. W. Stevenson, R. Osborne and K. D. Hill, 1995; In: P. Vorster (Ed. ), Procee- dings of the Third International Conference on Cycad Biology, pp. 55-64, Cycad Society of South Africa, Stellenbosch) e relativi aggiornamenti approvati dal comitato per la nomenclatura, come guida di riferi- mento per i nomi delle specie di Cycadaceae, Stangeriaceae e Zamiaceae; j) The Bulb Checklist (1997, compilata dalla Royal Botanic Gardens, Kew, U. K. ) e relativi aggiornamenti approvati dal comitato per la nomenclatura, come guida di riferimento per i nomi delle specie di Cyclamen (Primulaceae) Galanthus e Sternbergia (Liliaceae); k) The CITES Checklist of Succulent Euphorbia taxa (Euphorbiaceae) (1997, pubblicata dall’Agenzia federale tedesca per la conservazione della natura) e relativi aggiornamenti approvati dal comitato per la nomen- clatura, come guida di riferimento per i nomi delle specie di euphorbie succulente; l) CITES Cactaceae Checklist, seconda edizione, (1997, compilata da D. Hunt, Royal Botanic Gardens, Kew, U. K. ) e relativi aggiornamenti approvati dal comitato per la nomenclatura, come guida di riferimento per i nomi delle specie delle Cactaceae; m) CITES Orchid Checklist, (compilata dalla Royal Botanic Gardens, Kew, U. K. ) e relativi aggiornamenti approvati dal Comitato per la nomenclatura, come guida di riferimento per i nomi delle specie di Cattleya, Cypripedium, Laelia, Paphiopedilum, Phalaenopsis, Phragmipedium, Pleione e Sophronitis (Volume I, 1995) e Cymbidium, Dendrobium, Disa, Dracula e Encyclia (Volume 2, 1997). »