title: Komission tiedonanto radioaktiivisten aineiden turvallista kuljetusta Euroopan unionissa käsittelevän pysyvän työryhmän kertomuksesta

eurovoc_concepts:
International Atomic Energy Agency
dangerous substance
radioactive materials
transport of dangerous goods
transport safety

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO •baft ft fr *r -Ce ii -h Bryssel, 08. 04. 1998 KOM(1998)1551opull. KOMISSION TIEDONANTO RADIOAKTIIVISTEN AINEIDEN TURVALLISTA KULJETUSTA EUROOPAN UNIONISSA KÄSITTELEVÄN PYSYVÄN TYÖRYHMÄN KERTOMUKSESTA KOMISSION TIEDONANTO RADIOAKTIIVISTEN AINEIDEN TURVALLISTA KULJETUSTA EUROOPAN UNIONISSA KÄSITTELEVÄN PYSYVÄN TYÖRYHMÄN KERTOMUKSESTA JOHDANTO Neuvostolle tiedonanto ja Euroopan parlamentille vuonna 1996 annettu radioaktiivisten aineiden turvallisesta kuljetuksesta Euroopan unionissa1 ja sen liitteenä ollut radioaktiivisten aineiden turvallista kuljetusta käsittelevän pysyvän työryhmän kolmas kertomus ovat edelleen päteviä. Niissä esitetään kattavat tiedot vallitsevasta tilanteesta, tulevaa kehitystä koskevia ennusteita sekä suosituksia tutkimusohjelmaa varten. Pysyvän työryhmän neljättä kertomusta koskevan tiedonannon päätarkoituksena on saattaa ajan tasalle ja täydentää edellisessä kertomuksessa puolitoista vuotta sitten esitettyjä tietoja, ja siinä painotetaan seuraavia seikkoja. kansainvälisen kuljetusmääräysten viimeaikaiset muutokset, niiden toteuttamista koskevat arviot sekä tulevat seurausvaikutukset atomienergiajärjestön (IAEA) uusimmat toimet, joita komissio on toteuttanut tai joita se on tukenut jäsenvaltioiden viimeaikaiset tapahtumat, jotka ovat vaikuttaneet yleiseen käsitykseen kuljetusten turvallisuudesta. Lisäksi liitteessä I esitetään ehdotuksia komission lisätoimista monivuotisen kehyksen yhteydessä. Näissä on otettu huomioon pysyvän työryhmän neljännessä kertomuksessaan esittämät suositukset. Tämä ohjelma kuuluu osana energia-alan toimien puiteohjelmaan*, jota komissio ehdotti marraskuussa 1997 ja joka on parhaillaan neuvoston ja Euroopan parlamentin käsiteltävänä. 1 * KOM(96) 11 lopullinen, 3. 4. 1996. KOM(97) 550 lopullinen, 18. 11. 1997 A n KANSAINVÄLISTEN KULJETUSMÄÄRÄYSTEN MUUTOKSET Radioaktiivisten aineiden käyttö erityisesti ydinvoimateollisuudessa edellyttää väistämättä näiden aineiden kuljetusta. Vuosien kuluessa onkin kehitetty kansallisia, Euroopan yhteisön ja kansainvälisiä määräyksiä, joilla pyritään varmistamaan, että kuljetukset hoidetaan turvallisesti. Radioaktiivisten aineiden turvallisen kuljetuksen perusedellytyksenä on, että kaikissa kuljetuskäytännöissä noudatetaan turvallisuuden perusnormeja. Näin ollen esimerkiksi pakkausten on täytettävä samat vaatimukset kaikissa olosuhteissa, vakavat onnettomuustilanteet mukaan lukien. Kansainvälisiin määräyksiin on tehty tämän periaatteen noudattamiseksi sekä tietämyksen lisääntymisen, teknologian kehittymisen ja saatujen kokemusten perusteella muutoksia, jotka vaikuttavat kuljetuskäytäntöihin tulevaisuudessa. tarkistetut Euroopan unionin tasolla neuvosto vahvisti perusnormit2 työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta. Direktiivin säännökset on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä 13. toukokuuta 2000 mennessä. toukokuussa 1996 tasolla kansainvälisen Kansainvälisellä (IAEA) hallintoneuvosto hyväksyi ja julkaisi joulukuussa 1996 uudet ohjeelliset määräykset radioaktiivisten aineiden turvallisesta kuljetuksesta (ST-1). Eri liikennemuotoja edustavien organisaatioiden ja IAEA:n jäsenvaltioiden olisi pantava ohjeelliset määräykset täytäntöön 1 päivään tammikuuta 2001 mennessä. atomienergiajärjestön Kuljetuksia koskevat ST-1-määräykset ovat säteilysuojelun osalta yhdenmukaiset tarkistettujen perusnormien vaatimusten kanssa, ja näin ollen niiden avulla pitäisi saada aikaan säännökset Euroopan yhteisön jäsenvaltioissa johdonmukaiset kansalliset IAEA:n joulukuussa 1996 julkaisemat tarkistetut ST-1-määräykset ovat tulosta nykyisin voimassa olevien IAEA:n kuljetusmääräysten3 tarkistusprosessista. Niiden rakenne on hyvin samanlainen kuin aikaisempien määräysten, mutta lisäksi ne sisältävät: muutoksia kuljetuskohtaisiin radioaktiivisuuden rajoihin (mukaan lukien vapauttamisrajat) radionuklidikohtaisen lähestymistavan vuoksi uudenlaisen pakkauksen (C-tyyppi) käyttöönoton; tämä pakkaustyyppi täyttää olemassa olevia B-tyypin pakkauksia tiukemmat vaatimukset ja sitä aineiden tiettyjen voidaan ilmakuljetuksissa korkea-aktiivisten erityisesti käyttää Neuvoston direktiivi 96/29/Euratom, 13. 5. 1996, EYVL L 159/1, 29. 6. 1996. 3 KANSAINVÄLINEN ATOMIENERGIAJÄRJESTÖ (IAEA) - Regulations for the Safe Transport of Radioactive Materials - Safety Series No. 6 -(Radioaktiivisten aineiden turvallista kuljetusta koskevat määräykset), 1985 laitos (sellaisena kuin se on muutettuna vuonna 1990). ^ B-pakkaustyyppiä koskevien määräysten laajentamisen siten, että sallitaan niin kutsuttujen "heikosti leviävien aineiden" (low dispersible material, LDM) ilmakuljetukset uraaniheksafluoridia sisältäviä pakkauksia koskevat erityismääräykset, joissa otetaan erityisesti huomioon aineen kemiallinen vaarallisuus kriittisyysturvallisuuden kattavan tarkistuksen pakkauksissa numerojärjestelmän, joka on vaarallisten aineiden luokituksen mukainen. kuljetusvälineissä käytettävän uuden ja YK- Muutoksia- kuvataan kertomuksessa. laajemmin liitteenä olevassa pysyvän työryhmän Äskettäin ehdotetut C-tyyppisten pakkausten ja LDM-aineita sisältävien B- tyyppisten pakkausten uudet testivaatimukset ovat viime aikoina aiheuttaneet huolta yleisön keskuudessa, koska - Yhdysvalloissa näytetään soveltavan tiukempia testivaatimuksia plutoniumin ilmakuljetuksiin käytettävien pakkausten osalta - on katsottu, että näiden pakkausten ominaisuuksien olisi vastattava lentotietotallentimilta (FDR) edellytettäviä ominaisuuksia. Komissio on kuullut asiasta pysyvää työryhmää. Työryhmän näkemyksen mukaan IAEAm hyväksymät tarkistetut määräykset parantavat olennaisesti radioaktiivisten aineiden kuljetusten turvallisuutta Euroopan unionin jäsenvaltioissa. Ei ole esitetty minkäänlaisia todisteita siitä, että uusien määräysten mukaiset vaatimukset olisivat riittämättömiä. Asiantuntijat arvioivat, että IAEA. n ehdottamat ohjeelliset ST-1-määräykset lujittavat nykyisiä sääntöjä lisäämällä niihin yksityiskohtaisempia ja tiukempia vaatimuksia, yhdenmukaisten kuljetusmääräysten soveltamisen Euroopan unionissa. että ne mahdollistavat tiukkojen ja ja Tästä huolimatta esitetyt huolenaiheet ja näkemykset otetaan jatkossakin tarkoin huomioon IAEA:n käynnissä olevissa koordinoiduissa tutkimusohjelmissa (CRP), joissa tarkastellaan ilma- ja merikuljetusten onnettomuuksien vakavuutta koskevia arviointeja. Lisäksi IAEA:n koordinoiduissa tutkimusohjelmissa sekä määräysten saadaan tulevissa radioaktiivisten komission koskevan tutkimuksista. Toisaalta IAEA:n toimintaohjelman yhteydessä määräysten saattaminen ajan tasalle nykyistä käytäntöä (kerran kymmenessä vuodessa) useammin on suositeltavaa, ja komissio onkin tukenut tätä ajatusta. hyödynnetään turvallista toteutetuista tutkimustuloksia, kuljetusta tarkistuksissa aineiden joita m TARKISTETTUJEN MÄÄRÄYSTEN TÄYTÄNTÖÖNPANO Vaikka ST-1-kuljetusmääräykset ovatkin luonteeltaan ohjeellisia (ja perustuvat suosituksiin), ne on aikaisemmin pantu eri liikennemuodoissa kokonaisuudessaan täytäntöön määräyksillä, jotka koskevat luokkaan 7 (vaaralliset aineet) kuuluvien aineiden kuljetusta. Kaikki radioaktiivisten aineiden kuljetusta koskevat vaatimukset on pantu täytäntöön ADR- (vaarallisten aineiden kansainvälisiä tiekuljetuksia koskeva eurooppalainen sopimus), RID- (vaarallisten aineiden kansainvälisiä rautatiekuljetuksia koskevat määräykset), ADN- (vaarallisten IMDG- aineiden sisävesikuljetuksia eurooppalainen sopimus), koskeva % (vaarallisten aineiden merikuljetuksia koskeva kansainvälinen säännöstö) ja ICAO- TI (kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön tekniset ohjeet) -määräysten kautta Eri liikennemuotoja edustavien organisaatioiden odotetaan ottavan ohjeelliset ST- 1-määräykset käyttöön lähivuosien aikana, siten, että edellä mainitut viiden eri liikennemuodon määräykset tulevat voimaan samanaikaisesti 1. tammikuuta 2001 Sovellettaessa neuvoston direktiivejä 94/55/EY4 (tiekuljetukset) ja 96/49/EY5 (rautatiekuljetukset) ST-1-vaatimukset otetaan muutettujen Eurooppaa koskevien ADR- ja RJD-sopimusten myötä käyttöön Euroopan unionia koskevina sitovina vaatimuksina. IV KOMISSION VIIMEAIKAINEN TOIMINTA parlamentti Euroopan budjettikohdan "radioaktiivisten aineiden kuljettaminen" ottamiseksi uudelleen käyttöön ja osoitti siihen 2 miljoonaa ecua. Sama budjettikohta säilytettiin vuonna 1997, mutta sitoumusten kohdalle merkittiin "p. m. ". valtuudet vuonna antoi 1996 Komissio antoi vuoden 1996 päätöksen perusteella julkisen ehdotuspyynnön6, budjettikohdan selvitysosassa kuvattujen toimien toteuttamiseksi. Ehdotuspyyntö julkaistiin toukokuussa 1996. Tämän tuloksena komissio arvioi 43 ehdotusta, teki valintansa ja pyysi pysyvältä työryhmältä lausuntoa valituista ehdotuksista. Mainituista 43 ehdotuksesta valittiin 24 (15 ensisijaista ja 9 toissijaista). Näistä 18:n osalta tehtiin vuonna 1996 sopimukset, joilla niille myönnettiin yhteisön rahoitusosuus/-tuki. Vuonna 1997 sisäinen määrärahasiirto mahdollisti sen, että kuudesta jäljelle jääneestä ehdotuksesta tehtiin äskettäin sopimukset. Tarkemmat tiedot hankkeista on esitetty pysyvän työryhmän neljännen kertomuksen liitteessä. tehty 0,7 miljoonan ecun Alkuperäisenä tavoitteena oli jakaa käytettävissä olevat varat budjettikohdan selitysosassa yksilöityjen aihealuiden kesken. Tähän tavoitteeseen ei kaikilta osin päästy. Rahoitettavaksi ei esimerkiksi saatu kelvollista ehdotusta radioaktiivisten aineiden kuljetuksen turvallisuuden parantamisesta Keski- ja Itä-Euroopan maissa ja uusissa itsenäisissä valtioissa. Samanlaisiin vaikeuksiin törmättiin sellaisten hankkeiden kohdalla, jotka koskivat yleistä mielipidettä radioaktiivisten aineiden kuljetuksesta. Useiden tutkimusten osalta ensimmäisten 12 kuukauden aikana vuosina 1996- 1997 voitiin tukea ainoastaan ensimmäistä vaihetta. Olisikin toteutettava toinen vaihe, jotta käynnistetyistä hankkeista saataisiin täysi hyöty. Tämä edellyttää 4 EYVLL 319, 12. 12. 1994, s. 7. 5 EYVLL 235, 17. 9. 1996, s. 25. 6 EYVLC 136, 8. 5. 1996, s. 16. H- kuitenkin asianmukaisen ohjelman käynnistämistä ja tarvittavan rahoituksen saamista. V VIIMEAIKAINEN KULJETUKSISSA KEHITYS RADIOAKTIIVISTEN AINEIDEN Joillakin Euroopan unionin alueilla ydinenergian käytön vastustajat vastustavat lisäksi erityisesti radioaktiivisten aineiden kuljetuksia. Esimerkiksi Saksassa vahingoitettiin äskettäin rautatiekiskoja ja -kalustoa ja pyrittiin näin häiritsemään käytetyn polttoaineen ja lasitetun jätteen kuljetusta Gorlebenin väliaikaisvarastoon. Toinen esimerkki on Pohjois-Englannissa käynnissä oleva laaja kampanja, jonka taustalla on huoli ilmakuljetuksista. Kuljetuksista huolestuneet ovat lähettäneet asiaa koskevia kirjeitä myös Euroopan parlamentin jäsenille. sekaoksidipolttoaineen lisääntyneistä Tällaiset mielenilmaisut ja julkiset kannanotot ovat saaneet paljon huomiota julkisuudessa ja tiedotusvälineissä ja lisänneet ihmisten kuljetuksia kohtaan tuntemia pelkoja. Todellisuudessa radioaktiivisten aineiden kuljetukseen liittyvät vaarat ovat kuitenkin tällä hetkellä pieniä ja vaaratilanteet ja onnettomuudet harvinaisia ja seurauksiltaan lieviä. Onkin tärkeää, että radioaktiivisia aineita käsitellään ja säännellään niihin todellisuudessa liittyvien vaarojen mukaisesti. Tästä syystä on panostettava enemmän jolla yleisölle ja pelastushenkilöstölle annetaan tietoa kuljetusten turvallisuudesta. Viestinä olisi tiukkoja ja oltava, että radioaktiivisten aineiden kuljetuksessa noudatetaan kansainvälisesti ja ajantasaistetaan jatkuvasti tutkimuksen tarjoaman tiedon sekä eri puolilla maailmaa saatujen kokemusten perusteella. turvallisuusmääräyksiä, tiedottamiseen, hyväksyttyjä arvioidaan joita VI KOMISSION TULEVAT TOIMET kaltaista Komissiolla ja yhteisöllä on oltava pitkän aikavälin kattava näkemys, jotta ne voivat vaikuttaa kansainvälisen sääntelyn strategiseen pikemminkin kuin taktiseen kehitykseen. Yhteisön olisi tuettava pysyvän työryhmän neljännessä kertomuksessa Euroopan suositellun suojelu) atomienergiayhteisön perustamissopimuksen mukaisesti täytäntöön kuljetuskäytäntöjä koskevat perusnormit, jotka perustuvat neuvoston direktiiviin 80/83 6/Euratom, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 84/467/Euratom ja äskettäin korvattuna neuvoston direktiivillä 96/29/Euratom. tutkimusohjelmaa III ja pantava erityisesti monivuotista (terveyden luvun Tällainen ohjelma ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 4 ja 7 artiklaan perustuvat Euratomin ja koulutusohjelmat eivät ole tutkimus- päällekkäisiä, koska radioaktiivisten aineiden kuljetusta ei mainita Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen liitteessä 1. Sisämarkkinoiden toiminnan kannalta pyrkimyksenä on nykyisin yhdenmukaistaa Euroopan unionin toimia voimassa olevien kansainvälisten sopimusten, normien ja standardien mukaisesti sekä välttää uusien säännösten laatimista, mikäli ne voisivat johtaa tarpeettomaan päällekkäisyyteen voimassa olevien kansainvälisten määräysten kanssa. jäsenvaltioiden IAEA:n perusmääräyksiä tätä periaatetta ja eri toteutetaan suurelta osin Ydinaineiden kuljetusten alalla liikennemuotoja koskevia noudattamalla määräyksiä (ADR/RID, ADN, IMDG-säännöstö ja ICAO-TI) edellä kohdassa III kuvatulla tavalla. Tästä huolimatta on edelleen syytä yhdenmukaistaa suunnittelua, rakennetta, pakkauksia ja hallinnollisia menettelyjä, jotta voidaan helpottaa kuljetuksia Euroopan unionissa. Ydinaineiden kuljetusten turvallisuutta on parannettava myös Keski- ja Itä- Euroopan maissa sekä uusissa itsenäisissä valtioissa erityisillä hankkeilla, joilla edistetään läheistä yhteistyötä näiden maiden turvallisuusasiantuntijoiden ja yhteisön asiantuntijoiden välillä. Lisäksi on kiinnitettävä erityistä huomioita yleisölle tiedottamiseen hankkeisiin, myönteisemmäksi yhteisön ja jäsenvaltioiden erityistarpeita vastaavalla tavalla. liittyviin turvallisuudesta muuttuisi kuva kuljetusten yleisön jotta VII PÄÄTELMÄT Jotta voitaisiin toteuttaa pysyvän työryhmän neljännen kertomuksen suositukset ja ottaa huomioon yksilöidyt osa-alueet, joilla komission on tulevaisuudessa toimia, yhteisön olisi hyväksyttävä radioaktiivisten aineiden toteutettava kuljettamista koskeva monivuotinen toimintasuunnitelma. Tällaisessa toimintasuunnitelmassa olisi otettava huomioon seuraavat seikat: aineiden radioaktiivisten ja tulevaisuudennäkymien kartoittaminen ja analysointi siten, että kiinnitetään erityistä huomiota vaaratilanteiden ja onnettomuuksien analysointiin ja pakkausten ominaisuuksiin kuljetuskäytäntöjen nykyisen tilan - ohjeellisten ST-1-määräysten IAEA: n kansainvälisten täytäntöönpano organisaatioiden ja tämän jälkeen Euroopan unionin jäsenvaltioiden toimesta kuljetuksia liikennemuotoja edustavien koskevien eri kansainvälisten määräysten jatkuva tarkistaminen ja parantaminen (tarpeen vaatiessa) yhteistyössä IAEA:n ja eri liikennemuotojen organisaatioiden kanssa erityisen osallistuvien hätätilanteiden varalta sekä pelastushenkilöstön koulutus tärkeinä osa-alueina henkilöiden tiedottaminen yleisölle, kuljetukseen suunnittelu toimenpiteiden koulutus, yhteistyö Keski- ja Itä-Euroopan maiden sekä uusien itsenäisten valtioiden kanssa edellä mainituilla aloilla. Toimintasuunnitelman toteuttaminen antaisi komissiolle mahdollisuuden selvittää erityisesti, millä jotta yhtenäismarkkinat saadaan toimimaan kitkattomasti myös luokkaan 7 kuuluvien vaarallisten aineiden kuljetuksissa. Tässä yhteydessä on tarkasteltava seuraavia kysymyksiä: yhdenmukaistamista, osa-alueilla tarvitaan lisää - toimivaltaisten viranomaisten pakkauksille antamat hyväksymistodistukset 6 - pakkausten vaatimustenmukaisuutta koskevat asiakirjat (muut kuin B- ja C-tyypin pakkaukset) - laadunvarmistusmenettelyt ja laadunvalvonta - kuljettajien ja kuljetusten hyväksyminen ja näihin liittyvien lupien myöntäminen. Kun tilanne jäsenvaltioissa on selvitetty, toimintasuunnitelman avulla on mahdollista laatia käytännön ehdotukset siitä, kuinka Euroopan unionissa voidaan toteuttaa tarvittavat yhdenmukaistamistoimenpiteet. Liitteessä 1 on esitetty tällaisen monivuotisen työohjelman mahdollinen sisältö. Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen III luku voi muodostaa oikeusperustan tällaiselle ohjelmalle, jonka komissio toteuttaisi radioaktiivisten aineiden turvallista kuljetusta käsittelevän pysyvän asiantuntijatyöryhmän tuella. T LIITE I EHDOTUS: RADIOAKTIIVISTEN AINEIDEN KULJETTAMISTA KOSKEVA TOIMINTASUUNNITELMA Toimintasuunnitelma käsittää viiden vuoden ajanjakson. Se käynnistetään vuonna 1998 ja sitä tarkistetaan vuosittain, jotta se pysyy budjettikohdan kuvauksen mukaisena. Kaikki olennaiset muutokset sisällytetään aihetta koskevaan komission tiedonantoon neuvostolle ja Euroopan parlamentille. Seuraavassa kuvattava ohjelma on melko kattava, ja sen painopistealueet on valittava kunakin vuonna käytettävissä olevan rahoituksen mukaisesti. 1. Yhtenäismarkkinoiden toiminta ja yhdenmukaistaminen 1. 1 tyyppisiä pakkauksia koskevien A (F)-, B- ja C- toimivaltaisten viranomaisten hyväksymistodistusten yhdenmukaistaminen; tähän sisältyvät pakkausten rakenteen, testauksen, valmistuksen, käytön, tarkastamisen ja kuljetuksen laadunvarmistusohjelmat. 1. 2 Merkintäpakosta vapautettujen ja IP-1-, IP-2, IP-3 ja A-tyyppisten (ST-1, kohta 801) rakennetta koskevien vaatimusten pakkausten noudattamiseen liittyvien asiakirjojen yhdenmukaistaminen. 1. 3 Laadunvarmistusmenettelyjen yhdenmukaistaminen ja näitä menettelyjä koskevat ohjeet pakkausten suunnittelijoille, valmistajille, käyttäjille ja kuljettajille. 1. 4 Kevytvesivoimaloissa ja säteilytetyn ydinpolttoaineen uudelleenkäsittelyssä koskevan käsittelyä laadunvalvonnan yhdenmukaistaminen ja niitä karakterisointia jätteen ja syntyneen laadunvarmistuksen ja koskevat ohjeet. 1. 5 Kuljettajien ja kuljetusten hyväksymistä ja näihin liittyviä lupia koskevien toimivaltaisten viranomaisten asettamien vaatimusten ja viranomaisten soveltamien menettelyjen yhdenmukaistaminen. 2. Määräysten täytäntöönpano 2. 1 Selvitetään Euroopan unionin jäsenvaltioiden kyky testata pakkauksia. 2. 2 Selvitetään tietokonetekniikkaa pakkausten turvallisuuden analysoinnissa. jäsenvaltioiden Euroopan unionin kyky käyttää 'S Määräysten tarkistaminen Kuljetusta koskevien perusmääräysten (IAEA - ST-1) tarkistamista koskevien ehdotusten perinpohjainen tarkastelu, jonka avulla voidaan ottaa huomioon: 3. 1 viimeaikainen kehitys 3. 2 tutkimuksesta saatu tieto ja alan kokemukset 3. 3 kuljetuksissa sattuneiden vaaratilanteiden ja onnettomuuksien tutkimukset. Kuljetustapahtumien tutkimukset 4. 1 4. 2 Radioaktiivisiin aineisiin liittyvien onnettomuuksien ja vaaratilanteiden radiologisten laadittavat kertomukset: tarkastelu, analysointi seurausten tästä ja olemassa olevan tietokannan päivittäminen tapahtumien perusteellinen analysointi ja luokitus koulutusmateriaalin laatiminen. Yhdenmukaista koskevien ohjeiden ja vaatimusten jatkokehittely. vaaratilanteista ja onnettomuuksista ilmoittamista Järjestelyt ja koulutus hätätilanteiden varalta 5. 1 5. 2 Kuljetuksiin liittyvien hätätilanteiden varalta järjestettävät harjoitukset, joihin osallistuu useita Euroopan unionin jäsenvaltioita. Riittävän koulutusmateriaalin mukana hätätilanteissa. laatiminen organisaatioille, jotka ovat 5. 3 Kurssien j ärj estäminen. Keski- ja Itä-Euroopan maille ja uusille itsenäisille valtioille annettava tuki 6. 1 6. 2 6. 3 Pysyvän työryhmän laajentaminen siten, että mahdollistetaan Keski- ja Itä- Euroopan maiden vapaaehtoinen osallistuminen. Radioaktiivisten tähtäävän toimintaohjelman laatiminen. aineiden kuljetusten turvallisuuden parantamiseen Kurssien järjestäminen Keski- ja Itä-Euroopan maiden ja uusien itsenäisten toimivaltaisille viranomaisille ja kuljetuksiin osallistuvalle valtioiden henkilöstölle (kustannusten jakoperiaatteella toteutettava toimi IAEA. n ja/tai PHARE-/TACIS-ohjelmien kanssa). <\ Kuljetusten turvallisuutta koskevat tiedot ja tiedottaminen 7. 1 7. 2 7. 3 7. 4 Nykyisten (ydinenergian käyttöä jäsenvaltioissa edistävien) julkisten tietokeskusten kehittäminen toimittamalla niille asianmukaista tietoa eri liikennemuotojen kuljetuskäytännöistä. Yleisölle ja tiedotusvälineille suunnattu tiedottaminen, jossa selvitetään kansainvälisiin kuljetuksiin liittyviä turvallisuusnäkökohtia ja pyritään parantamaan yleisön kuvaa näistä kuljetuksista. Radioaktiivisten aineiden kuljettamiseen ja siedettävien riskien määrittäminen ja todellisten riskien arviointi suhteessa näihin määrityksiin. liittyvien hyväksyttävien „ Sen osoittaminen, että kuljetuspakkausten turvallisuusmarginaalit ylittävät onnettomuusolosuhteiden (vaaraton vaurioituminen). asettamat kestävyysvaatimukset A V XVTI/C3/IVG/sdp/98-l LIITE H' Ministeriöt ja/tai laitokset, jotka nimittävät radioaktiivisten aineiden turvallista kuljetusta Euroopan unionissa käsittelevän pysyvän työryhmän jäsenet Bundesministerium fur Öffentliche Wirtschaft und Verkehr Ministère des Affaires Sociales, de la Santé Publique et de l'Environnement Organisme National des Déchets Radioactifs et des Matières Fissiles Enrichies (ONDRAF / NIRAS) National Institute of Radiation Hygiene Säteilyturvakeskus Institut de Protection et de Sûreté Nucléaire (IPSN) Bundesministerium fur Umwelt, Naturschutz und Reaktorsicherheit Bundesministerium fur Verkehr Bundesamt fur Strahlenschutz Bundesanstalt fur Materialpriifung (BAM) Gesellschaft fur Anlagen- und Reaktorsicherheit (GRS) Greek Atomic Energy Commission* Ministry of Housing, Physical Planning & Environment Energieonderzoek Centrum Nederland (ECN) Radiological Protection Institute of Ireland Agenzia Nationale per la Protezione dell'Ambiente (ANPA) Ente per la Nuove Technologie, PEnergia e l'Ambiente (ENEA) Direction de la Santé (Div. de la Radioprotection) Représentation Permanente du Portugal* Empresa Nacional de Residuos Statens Stralskyddsinstitut (Swedish Radiation Protection Institute) Statens Kärnkraftinspektion (Swedish Nuclear Power Inspectorate) Department Environment Transport Regions (Radioactive Materials Transport Division) National Radiological Protection Board Itävalta Belgia Belgia Tanska Suomi Ranska Saksa Saksa Saksa Saksa Saksa Kreikka Alankomaat Alankomaat Irlanti Italia Italia Luxemburg Portugali Espanja Ruotsi Ruotsi Yhd. kuningaskunta Yhd. kuningaskunta International Atomic Energy Agency (Division of Nuclear Safety) (tarkkailija) Kirjeitse /11 RADIOAKTIIVISTEN AINEIDEN TURVALLISTA KULJETUSTA EUROOPAN UNIONISSA KÄSITTELEVÄN PYSYVÄN TYÖRYHMÄN NELJÄS KERTOMUS KOMISSIOLLE MARRASKUU 1997 AV SISÄLLYSLUETTELO TIIVISTELMÄ PÄÄTELMÄT JA PYSYVÄN TYÖRYHMÄN SUOSITUKSET 1. 2. 3. JOHDANTO KEHITYS KOLMANNEN KERTOMUKSEN JÄLKEEN 2. 1 IAEA: n tarkistetut kuljet us määräykset 2. 1. 1 Säteilysuojelu 2. 1. 2 C-tyypin pakkaukset 2. 1. 3 Uraaniheksafluoridin pakkauksia koskevat vaatimukset 2. 1. 4 Ydinkriittisyysturvallisuus 2. 1. 5 Hallinnolliset järjestelyt IAEA:n koordinoidut tutkimusohjelmat 2. 2. 1 Uraaniheksafluoridi (UF6) 2. 2. 2 Matala-aktiiviset aineet ja pintasaastuneet kohteet 2. 2. 3 Merionnettomuuksien vakavuus 2. 2. 4 Ilmakuljetukset 2. 2 2. 3 Kehitys Euroopan yhteisössä 2. 3. 1 Perusnormit 2. 3. 2 Yhteisön kehysdirektiivit 2. 3. 3 Tarkastusdirektiivi 2. 3. 4 Kuljettajien koulutus 2. 4 Kehitys Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä (IMO) KESKEISIÄ KYSYMYKSIÄ 3. 1 IAEA:n turvallisuusmääräysten vuoden 1996 laitokseen liittyvät sääntelykysymykset 3. 1. 1 Säteilysuojeluohjelmat 3. 1. 2 Vapauttamisrajat 3. 1. 3 3. 1. 4 Matala-aktiiviset aineet ja pintasaastuneet kohteet Ilmakuljetukset 3. 2 Muut kysymykset 3. 2. 1 Vaaroista vallitsevat käsitykset ja todelliset vaarat 3. 2. 2 Tekninen tuki ja teollisuusyhteistyö Keski- ja Itä-Euroopan maiden ja uusien itsenäisten valtioiden kanssa 3. 2. 3 Laadunvarmistus 3. 2. 4 Ydinaineiden ja radioaktiivisten lähteiden laittomat siirrot rajojen yli 4. EUROOPAN KOMISSION PYSYVÄN TYÖRYHMÄN TOIMINTA 4. 1 4. 2 4. 3 Aikaisempi toiminta Nykyinen ohjelma Tuleva työ Liite 1 - Yhteenveto lestivaatimuksista C-tyypin pakkaukset Uraaniheksafluoridi Heikosti leviävät aineet (LDM) A% TIIVISTELMÄ 1. Radioaktiivisten aineiden turvallista kuljetusta käsittelevä pysyvä työryhmä perustettiin vuonna 1982 Euroopan parlamentin pyynnöstä. 2. Tämä pysyvän työryhmän neljäs kertomus saattaa ajan tasalle neuvostolle ja Euroopan parlamentille 3. huhtikuuta 1996 esitetyn kertomuksen. Kolmannen kertomuksen yksityiskohtia ei toisteta tässä kertomuksessa. 3. Kolmannen kertomuksen jälkeen on saavutettu merkittävä edistysaskel, kun Kansainvälinen atomienergiajärjestö (IAEA) on julkaissut radioaktiivisten aineiden turvallista kuljetusta koskevien määräysten vuoden 1996 laitoksen. Nämä määräykset pannaan aikanaan täytäntöön maailmanlaajuisesti kaikissa liikennemuodoissa, ja ne korvaavat tällä hetkellä voimassa olevan vuoden 1985 laitoksen (sellaisena kuin se muutettiin vuonna 1990) määräykset. 4. Tässä kertomuksessa kuvataan määräysten tärkeimpiä muutoksia, IAEA:n nykyistä toimintaa sekä Euroopan unionin toimia ja osuutta näissä prosesseissa. Jos aikaisemman tai tulevan toiminnan taustalla on keskeisiä sääntelyyn liittyviä kysymyksiä tai suuren yleisön ilmaisemia huolenaiheita, näistä esitetään yhteenveto. 5. Pysyvän työryhmän toimintaa kuvataan suhteessa edellä mainittuihin toimintoihin. Ab Päätelmät ja pysyvän työryhmän suositukset Radioaktiivisten aineiden kuljetus on turvallista ja tarkasti säänneltyä toimintaa, ja Euroopan yhteisössä ja sen ulkopuolella tehdään työtä, jolla pyritään varmistamaan, että se säilyy sellaisena myös jatkossa. On kuitenkin lähdettävä siitä, että onnettomuuksia tapahtuu ja että inhimillisten erehdysten mahdollisuutta ei voida poistaa kokonaan: liialliseen turvallisuuden tunteeseen ei ole varaa tuudittautua. Samalla kun jäsenvaltiot jatkavat IAEA:n työn tukemista, Euroopan unioni kokonaisuutena voi vaikuttaa asioihin virkamieskokouksiin osallistumisen ja pysyvän työryhmän tutkimusohjelman kautta. Komissio koordinoi toimintansa jäsenvaltioiden kanssa, jotta voidaan varmistaa yhteisön sisällä ja kansainvälisesti tehtävän työn yhdenmukaisuus ja ottaa huomioon vaarallisten aineiden kuljettamista koskeva yhteisön uusi lainsäädäntö. Pysyvän työryhmän tutkimusohjelmalla on ollut olennainen osuus kansainvälisten kuljetusmääräysten kehittämisessä. Jotta kuitenkin voitaisiin vaikuttaa pikemminkin sääntelyn strategiseen kuin taktiseen kehitykseen, tarvitaan pitkän aikavälin kattavia näkemyksiä. Pysyvän työryhmän viisivuotista tutkimusohjelmaa olisikin tuettava myöntämällä jatkorahoitusta. 1 JOHDANTO Tämän kertomuksen on laatinut radioaktiivisten aineiden turvallista kuljetusta käsittelevä pysyvä työryhmä, jonka komissio perusti vuonna 1982 Euroopan parlamentin pyynnöstä. 7 Tällä pysyvän työryhmän neljännellä kertomuksella saatetaan ajan tasalle neuvostolle ja Euroopan parlamentille 3. huhtikuuta 1996 esitetty kertomus. Kolmannessa kertomuksessa esitetyt tiedot ovat edelleen päteviä, eikä mitä toisteta tässä kertomuksessa. Kolmannen kertomuksen jälkeen on saavutettu merkittävä edistysaskel, kun kansainvälinen atomienergiajärjestö (IAEA) on julkaisi radioaktiivisten aineiden turvallista kuljetusta koskevien määräysten vuoden 1996 laitoksen8. Muut kansainvälisiä kuljetuksia sääntelevät elimet, kuten Kansainvälinen merenkulkujärjestö (IMO), Kansainvälinen siviili-ilmailujärjestö (ICAO), Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomissio (UNECE) (tiekuljetukset) ja hallitusten välinen kansainvälisten rautatiekuljetusten alan järjestö, sekä Euroopan unionin jäsenvaltiot (kansallisessa lainsäädännössään) panevat aikanaan nämä määräykset täytäntöön. Tässä kertomuksessa tarkastellaan IAEA:n uusien määräysten aiheuttamia muutoksia säteilysuojeluun, pakkauksiin, kriittisyysturvallisuuteen ja hallinnollisiin järjestelyihin. Lisäksi kuvataan rinnakkaista kehitystä Euroopan unionissa, erityisesti perusnormeja ja kehysdirektiivejä. Niin ikään otetaan esille tärkeitä sääntelyprosessissa esille tulleita ja esitettyihin huolenaiheisiin liittyviä kysymyksiä. Kertomuksessa annetaan myös tietoja lisätutkimusta vaativista alueista, jotka kuuluvat IAEA:n käynnistämien koordinoitujen tutkimusohjelmien ja/tai Euroopan unionin yleisen talousarvion kohdan energiapolitiikka (budjettikohta B4-1 0 2 0) perusteella tehtyjen sopimusten piiriin. Kertomuksessa korostetaan Euroopan unionin sääntelyn kehittämiseen liittyvän työn ja vakaalla tutkimusohjelmalla mahdollistettavan pitkän aikavälin panoksen tärkeyttä. 2 KEHITYS KOLMANNEN KERTOMUKSEN JÄLKEEN 2. 1 IAEA:n tarkistetut kuljet us määräykset IAEA julkaisi joulukuussa 1996 radioaktiivisten aineiden turvallista kuljetusta koskevien määräysten vuoden 1996 laitoksen asiakirjassa ST-1. Euroopan unionin jäsenvaltiot ja komission edustajat edistivät osaltaan merkittävästi tätä prosessia. Seuraavissa jaksoissa selostetaan tärkeimpiä teknisiä ja hallinnollisia muutoksia, jotka sisältyvät määräysten vuoden 1996 laitokseen. 2. 1. 1 Säteilysuojelu Yleiset määräykset Tarkistetuissa IAEA:n ST-1-määräyksissä on muotoiltu uudelleen säteilysuojelua koskevat yleiset määräykset. Määräyksiin on tehty joitakin tärkeitä muutoksia, kuten tarve perustaa säteilysuojeluohjelmia (Radiation Protection Programme, RPP) radioaktiivisten aineiden kuljetusta varten. Säteilysuojeluohjelmat korostavat yleisten määräysten merkitystä, koska näillä perustellaan pakkausten ja kuljetusten säteilytasoja koskevien nykyisten sääntelyrajojen säilyttäminen. On tärkeää muistaa, että näiden rajojen ansiosta kuljetuksista aiheutuvat työntekijöiden ja väestön yksilökohtaiset ja kollektiiviset säteilyannokset ovat nykyään yleisesti ottaen pieniä. Säteilysuojeluohjelmilla EYVLC 40/44, 15. 2. 1982. 8 Regulations for the Safe Transport of Radioactive Material (Radioaktiivisten aineiden turvallista kuljetusta koskevat määräykset) 1996 laitos. Wien 1996. ,4G voitaneen osaltaan varmistaa, että tilanne säilyy samanlaisena ja että yksilökohtaiset annokset pysyvät asianmukaisissa rajoissa ja ovat niin pieniä kuin kohtuudella on mahdollista saavuttaa. Määräykset ovat yhdenmukaisia sekä IAEA:n että Euroopan atomienenergiayhteisön perusnormien (BSS) kanssa (katso kohta 2. 3. 1). Vapautus valvontavelvollisuudesta IAEA:n määräykset ovat aina sisältäneet perusteet niiden aineiden määrittelemiseksi, joita määräysten vaatimukset koskevat. Esimerkiksi vuoden 1985 määräyksissä radioaktiivinen aine määriteltiin aineeksi, jonka ominaisaktiivisuus on suurempi kuin 70 Bq/g. Perusnormeissa kuitenkin käytetään radionuklidikohtaista lähestymistapaa, jonka myötä ilmoitusvelvollisuudesta vapauttamisen rajat voivat olla suurempia tai pienempiä kuin 70 Bq/g ja kuulua yhteensä seitsemään eri suuruusluokkaan. Perusnormeissa esitetään vapauttamisrajat myös kokonaisaktiivisuuden (Bq) osalta. Tätä lähestymistapaa on sovellettu myös IAEA:n vuoden 1996 kuljetusmääräyksissä, jotka sisältävät sekä aktiivisuuspitoisuuksien että kokonaisaktiivisuuden perusteella määritetyt vapauttamisrajat. Pakkausten sisältö rajat Perusnormien perusteella asetetaan uudet rajat pakkausten sisällön radioaktiivisuudelle. Uusissa rajoissa otetaan huomioon säteilysuojelun tarkistetut periaatteet sekä säteilyannosten mittaamisessa tapahtunut kehitys ja uudet tiedot. 2. 1. 2 C-tyypin pakkaukset Korkea-aktiivisten aineiden ilmakuljetusten osalta on päästy sopimukseen vankkarakenteisempien, nk. C-tyypin pakkausten käytön edellyttämisestä. C-tyypin pakkausten on saatava toimivaltaisen viranomaisen yksipuolinen hyväksyntä, elleivät ne sisällä fissioituvaa ainetta, joka vaatii kaikkien niiden maiden hyväksynnän, joiden kautta tai joihin kuljetus kulkee. 2. 1. 3 Uraaniheksafluoridin pakkauksia koskevat vaatimukset Uraaniheksafluoridin (UF6) kuljetuksesta on annettu erityisiä säännöksiä. Päätös laatia tiettyä ainetta koskevia määräyksiä johtuu uraaniheksafluoridin tärkeydestä ydinpolttoainekierrossa, suurista kuljetusmääristä ja aineen erityisistä fysikaalisista ja kemiallisista ominaisuuksista. Pakkausten testi- vaatimukset esitetään liitteessä I. Rikastamattoman uraaniheksafluoridin kuljetusten aikana aiheutuvat vaarat ovat pikemminkin kemiallisia kuin säteilyyn liittyviä. Tällaisissa kuljetuksissa käytetään yleisesti tiettyä pakkausta eli paljasta 48Y-säiliötä, jossa kuljetetaan noin 12 tonnia uraaniheksafluoridia. lAEAn uusissa määräyksissä asetetaan tällaisille pakkauksille tiukempia vaatimuksia, jotka koskevat erityisesti pakkauksen lämpökäyttäytymistä, jotta voidaan estää vaarallisten paineiden muodostuminen vakavissa tulipaloissa. 2. 1. 4 Ydinkriittisyysturvallisuus Muutoksia on tehty fîssioituviksi aineiksi luokiteltavien radioaktiivisten aineiden tyyppeihin sekä tapaan, jolla fissioituvaa ainetta sisältäviä pakkauksia testataan, arvioidaan ja merkitään. Lisäksi on otettu käyttöön fissioituvien aineiden ilmakuljetuksia sekä fissioituvaa uraaniheksafluoridia sisältäviä pakkauksia koskevia erityisvaatimuksia. 2. 1. 5 Hallinnolliset järjestelyt Kahden pakkausindeksin laatiminen Kuljetusindeksiä (transport index, TI), jota käytettiin aikaisemmin sekä säteilysuojeluun että kriittisyyden valvontaan, on yksinkertaistettuja sitä käytetään nyt ainoastaan säteilysuojelutarkoituksiin. Se perustuu edelleen säteilytasoon 1 metrin päässä pakkauksen pinnasta. Uudella kriittisyysturvallisuusindeksillä (criticality safety index, CSI) valvotaan fissioituvaa ainetta sisältävien pakkausten kokoamista yhteen, ja siinä on otettu huomioon yhdessä kuljetettavien pakkausten suurin sallittu määrä. Jako kahteen indeksiin mahdollistaa kuljetusten valvonnan A\ nimenomaan kulloinkin olennaisen arvon perusteella. Muutoksilla lisätään selkeyttä, minkä puolestaan pitäisi tehostaa määräysten noudattamista. Uudet YK-numerot Pakkauksissa ja tarvittaessa myös kuljetuksissa näkyvillä olevat YK-numerot ovat keskeinen keino, kun halutaan varmistaa, että hätätilanteessa toteutettavat toimet eivät ole sidoksissa tiettyyn kieleen. Lisäämällä YK-numeroita on pyritty siihen, että pelastushenkilöstö voi saada hätätilanteissa entistä tarkemmat toimintaohjeet. Uudessa järjestelmässä kullakin määräysten liitteenä olevalla 14 luettelolla on oma YK-numeronsa, minkä lisäksi fissioituvia aineita sisältäville pakkauksille on omat numerot. Uraanihcksafluoridin YK- numerot säilytetään, koska se on kaupallisesti tärkeä aine ja siihen liittyy ohcisvaaroja (syöpyminen). Uusien YK-numeroiden avulla hätätilanteessa voidaan toimia entistä täsmällisemmin, ja lisäksi ne helpottavat määräysten noudattamisen tarkastamista ja valvontaa muodostamalla numeerisen yhteyden luetteloiden ja määräysten välille. IAEA:n määräysten täytäntöönpano Radioaktiivisten aineiden turvallisia kuljetuksia koskevien määräyksien vuoden 1996 laitos sisällytetään eri liikennemuotojen sopimuksiin ja yleissopimuksiin, joilla säännellään radioaktiivisten aineiden kansainvälisiä kuljetuksia, sekä yksittäisten valtioiden kansalliseen lainsäädäntöön. Kansain välisellä tasolla pyritään yhdenmukaiseen täytäntöönpanoon 1. tammikuuta 2001. Koska fissioituvia aineita koskeviin määräyksiin on tehty useita muutoksia, erityisesti ottamalla käyttöön kriittisyys- turvallisuusindeksi, on tärkeää, että IAEA: n määräysten voimantulopäivä on yhdenmukaistettu kansainvälisten kuljetusten osalta. Lisäksi on suositeltu painokkaasti, että määräykset tulisivat eri liikennemuodoissa voimaan samana päivänä, koska on vaikea nähdä, kuinka multimodaalisia kansainvälisiä kuljetuksia suorittavat liikenteenharjoittajat pystyisivät selviytymään, jos eri liikennemuodoissa ei siirrytä samanaikaisesti vuoden 1985 määräyksistä vuoden 1996 määräyksiin. Pakkausten hyväksyntää varten oietaan käyttöön siirtymäjärjestelyjä. Erityisesti IAEA:n vuoden 1973 tai vuoden 1985 määräysten perusteella hyväksyttyjen mallien mukaan valmistettuja pakkauksia voidaan käyttää jatkossakin tietyillä ehdoilla ja toimivaltaisten viranomaisten suostumuksella. Kaikki muut vaatimukset, kuten C-tyyppistcn tai fissioituvia aineita sisältävien pakkausten ilmakuljetukseen liittyvät vaatimukset, astuvat voimaan välittömästi täytäntöönpanon yhteydessä. 2. 2 IAEA:n koordinoidut tutkimusohjelmat IAEA on käynnistänyt useita koordinoituja tutkimusohjelmia, joilla pyritään helpottamaan tietojen vaihtoa ja lisäämään kansainvälistä yhteistyötä tutkimusta vaativilla alueilla. Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat osallistuneet tähän toimintaan aktiivisesti, monissa tapauksissa yhteisön talousarvion tuella. 2. 2. 1 Uraaniheksafluoridi (UF6) Yhdessä koordinoiduista tutkimusohjelmista pyritään kehittämään tarkat ja validoidut analyysimenettelyt uraani heksafluoridia sisältävien vakiokuljetussäiliöiden lämpökäyttäytymisen laskemiseksi. Koordinoidun tutkimusohjelman tulosten odotetaan auttavan määrittämään, voivatko paljaat säiliöt, erityisesti 48Y-säiliöt, läpäistä säännösten mukaisen lämpötestin. Tämä koordinoitu tutkimusohjelma saadaan päätökseen todennäköisesti vuonna 1998. Tärkeitä tuloksia on jo saatu uraaniheksafluoridi n lämpökäyttäytymisen mallintamisesta ja tähän liittyvästä sisäisestä paineenmuodostuksesta ja pakkauksen käyttäytymisestä. Erityisen tärkeitä ovat tulokset ranskalais-japanilaisesta "TenerifeN-ohjelmasta, jota toteutetaan Ranskassa Euroopan unionin osittaisella tuella ja jossa yhdistetään suuren mittakaavan kokeilut ja analyyttinen mallintaminen. Af 2. 2. 2 Matala-aktiiviset aineet ja pintasaastuneet kohteet Matala-aktiivisten aineiden (low specific activity (LSA) materials) ja pintasaastuneiden kohteiden (surface contaminated objects, SCO) pakkaus-ja kuljetusvaatimukset olivat vuoden 1996 tarkistusjakson aikana useiden jäsenvaltioiden mielenkiinnon kohteina. IAEA on käynnistämässä koordinoitua tutkimusohjelmaa nimeltä "matala-aktiivisten aineiden ja pintasaastuneiden kohteiden kuljetusta koskevien turvallisuusvaatimusten radiologisen perustan kehittäminen". Tavoitteena on kehittää säteilyannoksiin perustuvaa lähestymistapaa turvallisuusvaatimuksiin. Ohjelmaan osallistuu useita Euroopan unionin jäsenvaltioita, ja niiden osuus perustuu suurelta osin yhteisön rahoittamaan työhön. 2. 2. 3 Merionnettomuuksien vakavuus IAEA:n vaatimusten ja todellisten onnettomuusolosuhteiden vastaavuuden tarkastelemiseksi on käynnistetty koordinoitu tutkimusohjelma "radioaktiivisten aineiden kuljetuksen aikana tapahtuvien merionnettomuuksien vakavuus". Ohjelma käynnistettiin, koska IMO. ssa haluttiin tietää, ovatko IAEA:n määräysten mukaiset testit yhtä vaativia kuin todelliset merionnettomuudet ja olisiko mahdollista, että radioaktiivista ainetta voisi vapautua pakkauksen vaurioitumisen vuoksi. Ohjelmassa on mukana useita useita Euroopan unionin jäsenvaltioita, ja yhteisiä tutkimuksia tuetaan yhteisön talousarviosta. Tutkimusohjelman ensimmäisessä koordinointikokouksessa, joka pidettiin marraskuussa 1995 Wienissä, osallistujat esittelivät käynnissä tai suunnitteilla olevia aihetta koskevia tutkimuksiaan. Tutkimusten aiheita olivat muun muassa: merionnettomuuksia (pääasiassa tulipaloja ja törmäyksiä) koskevat todennäköisyysarviot, tiettyjen alusten tulipaloskenaariot, tulipalojen mallintaminen, laivalla tehtävät tulipalotestit, joissa käytetään simuloituja kuljetuspakkauksia, sekä radioaktiivisten aineiden vapautumisen radiologiset seuraukset. Kölnissä pidettiin toukokuussa 1996 asiantuntijakokous, joska tarkasteltiin yksityiskohtaisesti useita onnettomuusryhmiä ja määritettiin tapahtumien todennäköisyyksiä. Tutkimusohjelman toinen koordinointikokous pidettiin syyskuussa 1997 Sandia National Laboratories -laitoksessa, Albuquerquessa. Kokouksessa esiteltiin eri jäsenvaltioissa tehtyjä uusia tutkimuksia, jotka kuuluivat osana koordinoituun tutkimusohjelmaan, sekä käytiin niistä keskustelua. Koordinoitu tutkimusohjelma saataneen päätökseen vuoden 1998 tietämillä, jolloin loppukertomuksen olisi oltava valmis. 2. 2. 4 llmakuljetukset Umakuljetusten osalta on kehitetty C-tyyppisten pakkausten testejä käyttäen apuna eri lähteistä peräisin olevia tietoja lento-onnettomuuksien vakavuudesta ja esiintymistiheydestä. Näiden tutkimusten tukemiseksi ja ajantasaistamiseksi IAEA on käynnistämässä koordinoitua tutkimusohjelmaa "radioaktiivisten aineiden ilmakuljetuksissa tapahtuvien onnettomuuksien vakavuus". Tutkimukseen pyritään saamaan mukaan myös Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestö (ICAO). Lisäksi Euroopan unionin jäsenvaltioiden odotetaan osallistuvan tutkimukseen merkittävällä panoksella. 2. 3 Kehitys Euroopan yhteisössä Radioaktiivisten aineiden turvallista kuljetusta koskevat tekniset vaatimukset pannaan Euroopan unionin tasolla täytäntöön kahdella oikeudellisella välineellä: • • neuvoston direktiivillä, jossa säädetään perusnormeista väestön ja työntekijöiden terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta (perusnormit); direktiivi perustuu Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimukseen (Euratom-sopimus). neuvoston kehysdirektiiveillä jäsenvaltioiden vaarallisten aineiden tie-ja rautatiekuljetuksia koskevan lainsäädännön lähentämisestä; nämä perustuvat Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 75 artiklaan. A<h 2. 3. 1 Perusnormit Säteilysuojelulla pyritään ensisijaisesti suojelemaan väestöä sekä työntekijöitä ionisoivan säteilyn haitallisilta vaikutuksilta. Säteilysuojelun keskeiset säännöt ja periaatteet määrittelee vuonna 1928 perustettu Kansainvälinen säteilysuojelutoimikunta (1CRP). ICRP:n suositukset tarkistetaan säännöllisesti alalla tapahtuvan teknisen kehityksen mukaisesti. ICRP:n nykyiset yleissuositukset laadittiin vuonna 1990 (ICRP-60). Euroopan komissio käynnisti näiden suositusten perusteella perusnormidirektiivin tarkistamisen. Euroopan yhteisö (EY) antoi 13. toukokuuta 1996 direktiivin 96/29/Euratom9. Direktiivi on määrä saattaa neljässä vuodessa (13. toukokuuta 2000 mennessä) Euroopan unionin kaikkien jäsenvaltioiden kansallisen lainsäädännön osaksi. Euroopan yhteisöllä on yleinen ja yksinomainen toimivalta antaa perusnormeja säteilysuojelun alalla. Jäsenvaltioilla on toimeenpanovalta ottaa käyttöön ja toteuttaa tarvittavat toimenpiteet tällä alalla yhteisön tasolla määriteltyjen normien mukaisesti. Perusnormit määrittävän neuvoston direktiivin 96/29/Euratom II osaston 2 artiklan a kohdassa säädetään, että kaikesta toiminnasta, joihin sisältyy radioaktiivisten aineiden tuotannosta, prosessoinnista, käsittelystä, käytöstä, hallussapidosta, varastoinnista, kuljetuksesta, yhteisöön tuonnista ja yhteisöstä viennistä sekä loppusijoituksesta johtuva ionisoivan säteilyn vaara, on ilmoitettava ja sille on saatava ennakkolupa. Vaikka IAEA. n kuljetusmääräykset (ST-1) perustuvat IAEA:n omiin perusnormeihin10, ne ovat kuljetusten osalta kaikilta osin sopusoinnussa perusnormeista annetun neuvoston direktiivin kanssa. Käyttöön on otettu kaksi suoraan perusnormeista johdettua kuljetusten valvontamenettelyä, joilla valvotaan jäsenvaltioiden välisiä siirtoja sekä tuontia yhteisöön ja vientiä yhteisöstä. Näissä menettelyissä edellytetään, että siirroista ja kuljetuksista ilmoitetaan jäsenvaltioille, kauttakulkumaat mukaan lukien, että nämä maat ovat tietoisia siirroista ja kuljetuksista ja että ne antavat kirjallisen ennakkoluvan ennen siirtojen tai kuljetusten toteuttamista. Menettelyistä säädetään seuraavissa säädöksissä: • Neuvoston direktiivi 92/3/Euratom", annettu 3 päivänä helmikuuta 1992, Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden välillä sekä yhteisöön ja yhteisöstä pois tapahtuvien radioaktiivisen jätteen siirtojen valvonnasta ja tarkkailusta, jota täydentää radioaktiivisen jätteen siirtojen valvonta-asiakirjasta 1 päivänä lokakuuta 1993 tehty komission päätös12. Tämä menettely perustuu perusnormien vuoden 1980 versioon ja sen tarkistamista harkitaan paraikaa. • Neuvoston asetus 1493/93/Euratom13, annettu 8 päivänä kesäkuuta 1993, radioaktiivisten aineiden siirroista jäsenvaltioiden välillä. Perusnormit ja kuljetusmenettelyt edellyttävät jäsenvaltioilta tiukkoja valvontasäädöksiä. Euroopan unionin kuljetuskäytäntöjen yhdenmukaisuuden kannalta on olennaista, että jäsenvaltioissa sovelletaan yhtenäistä valvontamenettelyä. 9 EYVLL159, 29. 6. 1996, s. 1. 10 IAEA - International Basic Safety Standards for the Protection Against Ionising Radiation and for the Safety of Radiation Sources. Safety Series No. 115-1 (Ionisoivalta säteilyltä suojelemista ja säteilylähteiden turvallisuutta koskevat kansainväliset perusnormit), 1996 laitos. 11 EYVLL 35, 12. 2. 1992, s. 24. 12 EYVLL 268, 29. 10. 1993, s. 83. 13 EYVLL 148, 19. 6. 1993, s. 1. Q. O 2. 3. 2 Yhteisön kehysdirektiivit Jotta kyettäisiin yhdenmukaistamaan erilaiset vaarallisten aineiden kuljetusta koskevat säännöt ja takaamaan korkea turvallisuuden taso yhteisössä sekä yhtenäismarkkinoiden kitkaton toiminta, on annettu kehysdirektiivejä, joilla pannaan täytäntöön samat tekniset turvallisuusnormit kansainvälisellä ja kansallisella tasolla. Oikeusperustana on Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 75 artikla. Neuvoston direktiiveillä on saatettu osaksi Euroopan yhteisön lainsäädäntöä vaarallisten aineiden kansainvälisiä tiekuljetuksia koskevan eurooppalaisen ADR-sopimuksen (direktiivi 94/55/EY14, annettu 21 päivänä marraskuuta 1994) sekä vaarallisten aineiden kansainvälisiä rautatiekuljetuksia koskevien RJD-määräysten (direktiivi 96/49/EY15, annettu 23 päivänä heinäkuuta 1996) tekniset liitteet. Nämä tekniset liitteet vastaavat vaarallisten aineiden luokituksen luokkaan 7 kuuluvien radioaktiivisten aineiden kuljetusta koskevia IAEA:n määräyksiä. Lisäksi komissio on yhdenmukaistamisen edistämiseksi antanut ehdotuksen neuvoston direktiiviksi aluksilla suoritettavia vaarallisten aineiden sisävesikuljetuksia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (KOM(97) 367 lopullinen). 2. 3. 3 Tarkastusdirektiivi Euroopan unionin sisärajoilla ei enää tehdä tarkastuksia, koska niiden poistaminen on osa sisämarkkinoiden luomista; korvaavia menettelyjä kuitenkin tarvitaan. Yksi tällainen on yhtenäisestä menettelystä vaarallisten aineiden tiekuljetusten tarkastuksissa 6 päivänä lokakuuta 1995 annettu direktiivi 95/50/EY. Tarkastukset on tehtävä määrätyn tarkastusluettelon mukaisesti kohtuullisessa ajassa. Tarkastuksissa voidaan ottaa näytteitä. Eräät rikkomukset, jotka on lueteltu direktiivin liitteessä, johtavat kuljetuksen keskeyttämiseen tai siihen, että ajoneuvon pääsy Euroopan yhteisöön kielletään. Jäsenvaltioiden viranomaisten on avustettava toisiaan. Tarkastustietoja vaihdetaan, ja jäsenvaltiot lähettävät komissiolle vuosittain kertomuksen, jonka malli on esitetty direktiivin liitteessä. 2. 3. 4 Kuljettajien koulutus Vaarallisia aineita, mukaan lukien radioaktiiviset aineet, kuljettavien ajoneuvojen kuljettajien koulutusta parannettiin ja yhdenmukaistettiin 1. tammikuuta 1997. Rekisteröintiä edellyttävien ajoneuvojen kuljettajien on nyt osallistuttava 18 tunnin peruskoulutukseen. Kuljettajien, jotka aikovat kuljettaa luokkaan 7 kuuluvia radioaktiivisia aineita, jotka eivät ole merkintäpakosta vapautetuissa pakkauksissa, on lisäksi osallistuttava kahdeksan tunnin lisäkoulutukseen. (Jälkimmäinen vaatimus ei koske kuljettajia, jotka kuljettavat radioaktiivisia aineita ainoastaan A-tyypin pakkauksissa, jos ajoneuvossa kuljetettavien radioaktiivisia aineita sisältävien pakkausten kokonaismäärä on enintään 10 ja jos kuljetusindeksien summa on enintään kolme. Tässä tapauksessa asianmukaisen koulutuksen järjestämisestä vastaa työnantaja) Tutkinnon suorittamisen jälkeen kuljettajille annetaan nk. ADR-todistus; kaikki ADR-sopimusvaltiot tunnustavat tämän todistuksen rajat ylittävien kuljetusten yhteydessä, ja Euroopan unionin jäsenvaltiot tunnustavat sen kansallisissa kuljetuksissa. 14 EYVLL 319, 12. 12. 1994, s. 7. 15 EY VL L 235, 17. 9. 19%, s. 25. %r\ 2. 4 Kehitys Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä (EMO) Säteilytetyn ydinpolttoaineen, plutoniumin ja korkea-aktiivisten jätteiden turvallista kuljettamista laivoissa olevissa säiliöissä koskeva säännöstö (INF-säännöstö)16 hyväksyttiin Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) 18. kokouksessa marraskuussa 1993 vapaaehtoisena menettelysäännöstönä, jota sovelletaan IMO:n jäsenvaltioissa. INF-säännöstöä sovelletaan IAEA:n kuljetusmääräysten ja vaarallisten aineiden merikuljetuksia koskevan kansainvälisen säännöstön (IMDG) luokan 7 vaatimusten lisäksi. Se sisältää pääasiassa laivan suunnittelua, rakennetta ja laitteistoa koskevat seikat. Kokous pyysi myös Kansainvälisen merenkulkujärjestön mcriturvallisuuskomiteaa ja meriympäristön suojelukomiteaa tarkistamaan säännöstön säännöllisesti ja muuttamaan sitä tarpeen vaatiessa kuullen IAEAta Näissä komiteoissa keskustellaan tällä hetkellä onnettomuustapauksessa toteutettavista toimista, rannikkovaltioille annettavasta ilmoituksesta, INF-aineita kuljettavien alusten reitityksestä ja korvausvelvollisuuskysymyksistä. IMOssa harkitaan sekä INF-säännöstön että IMDG-säännöstön muuttamista sitoviksi. 3 3. 1 KESKEISIÄ KYSYMYKSIÄ IAEA:n turvallisuusmääräysten vuoden 1996 laitokseen liittyvät sääntelykysymykset 3. 1. 1 Säteilysuojeluohjelmat Säteilysuojeluohjelmilla tuetaan säteilysuojelun optimoimista. Niiden avulla saadaan aikaan jäsennelty ja järjestelmällinen lähestymistapa, jolla pidetään yksilöiden saamat säteilyannokset, altistuneiden henkilöiden määrä ja altistumisen riski niin pienenä kuin on kohtuullisin toimin mahdollista ottaen huomioon taloudelliset ja sosiaaliset tekijät. Kuljetukseen sisältyvät kaikki toiminnot ja tekijät, jotka liittyvät radioaktiivisten aineiden siirtoihin. Säteilysuojelutoimenpiteitä tarkasteltaessa on otettava huomioon kaikki kuljetusvaiheet suunnittelusta aina radioaktiivisten aineiden lopulliseen vastaanottoon asti. Kaikki kuljetukseen liittyvät toiminnot voivat vaikuttaa työntekijöiden ja väestön mahdolliseen säteilylle altistumiseen. Kaikkien osapuolten yhteistyö parantaa radioaktiivisten aineiden kuljettamisen turvallisuutta. Säteilysuojeluohjelmat kattavat useita kuljetusten osa-alueita, mutta erityistä huomiota on kiinnitettävä pakkaamiseen ja siirtovaiheen järjestelyihin, koska väestö voi kuljetusten aikana joutua lähelle radioaktiivisia aineita. Siirtovaiheeseen osallistuvat lähettäjät, kuljettajat ja vastaanottajat: radioaktiivisten aineiden turvallinen kuljetus edellyttää näiden kaikkien yhteistyötä. Se, minkä tyyppisiä toimenpiteitä säteilysuojeluohjelmassa käytetään, riippuu mahdollisten altistumisten voimakkuudesta ja todennäköisyydestä. Useat ohjelmat ovat suppeita, mutta toiminnoissa, joihin liittyy huomattava altistumisen mahdollisuus, voidaan edellyttää laajempia ohjelmia. Dokumentoitu säteilysuojeluohjelma kattaa seuraavat osa-alueet: • • • • esimiesten ja työntekijöiden tehtävät ja vastuualueet, säteilyannoksen arviointi ja vertaaminen hyvään käytäntöön, hätätilanteen sattuessa toteutettavat toimenpiteet, koulutus ja 16 Päätöslauselma A748(18): Laivoilla säiliöissä tapahtuvaa säteilytetyn ydinpolttoaineen, plutoniumin ja korkea-aktiivisten jätteiden turvallista kuljettamista koskeva säännöstö. n • tiedottaminen. Säteilysuojeluohjelmilla on tärkeä asema, kun pyritään pitämään työntekijöiden ja väestön säteilylle altistuminen niin vähäisenä kuin on kohtuullisin toimin mahdollista. 3. 1. 2 Vapauttamisrajat Euroopan komissio on julkaissut ilmoitusvelvollisuudesta vapauttamisen rajojen määräämisessä käytettävät periaatteet ja menetelmät17, ja niitä on noudatettu IAEA:n perusnormeissa ja Euroopan neuvoston direktiivissä 96/29/Euratom. Nämä asiakirjat sisältävät kaikissa menettelyissä sovellettavat radionuklidikohtaiset aktiivisuusarvot ja aktiivisuuspitoisuudet, joiden alittuessa ilmoittaminen ei ole tarpeen. Perusnormien lähestymistapa, joka johtaa siihen, että vapauttamisrajat ovat radionuklidikohtaisia, poikkeaa kuitenkin nykyisissä kuljetusmääräyksissä sovellettavasta yhden aktiivisuusarvon (70 kBq/kg) käytännöstä. Tämän vuoksi tehtiin alustava tutkimus, jossa selvitettiin perusnormien mukaisten vapauttamisrajojen merkitystä kuljetusmääräysten kannalta. Koska perusnormeissa käytettävissä menetelmissä ei ole tarkasteltu erityisiä kuljetusskenaarioita, tutkimuksessa otettiin huomioon olennaiset kuljetusskenaariot tiettyjen radionuklidien osalta, jotta vapauttamisrajat voitaisiin määrittää käyttäen samoja säteilyannoksia koskevia peruskriteerejä. Tulokset olivat suurimmaksi osaksi lähellä perusnormien arvoja, ja kaikki sijoittuivat kahden suuruusluokan sisälle. Tällaisen vaihteluvälin katsottiin olevan niin pieni, ettei pcrusnormeista poikkeavien kuljetuskohtaisten vapauttamisrajojen määrittämiseen ole perusteita. Koska kuljetuskohtaiset vapauttamisrajat ja perusnormien vapauttamisrajat olivat yleisesti tarkastellen yhtäpitäviä, katsottiin perustelluksi käyttää kuljetusmääräysten vuoden 1996 laitoksessa perusnormien mukaisia vapauttamisrajoja arvoina, joiden alittuessa kuljetusmääräyksiä ei sovelleta. Aktiivisuus- pitoisuuden arvoja sovelletaan pakkaukseen tai, jos ainetta ei ole pakattu, kuljetusvälineeseen. Käytännön toiminnan yksinkertaistamiseksi kokonaisaktiivisuutta koskevat rajoitukset koskevat puolestaan kuljetettavaa lähetystä. Uusien vapauttamisrajojen täytäntöönpanoon liittyviä mahdollisia ongelmia tarkastellaan yhteisön rahoittamassa tutkimuksessa. 3. 1. 3 Ilmakuljetukset Yksi IAEA:n kuljetusmääräysten vuoden 1996 laitoksen keskeisistä muutoksista on suurina määrinä kuljetettavien radioaktiivisten aineiden ilmakuljetusten turvallisuusvaatimusten huomattava tiukentaminen. Käyttöön on otettu C-tyypin pakkaus ja B-tyypin pakkauksissa kuljetettavia aineita koskeva uusi ainestandardi, heikosti leviävät aineet (low dispersible material, LDM). C-tyypin pakkaus C-tyypin pakkauksen testivaatimuksct esitetään liitteessä I. Eräs vaativimmista C-tyypin pakkauksen testitilanteista on 90 m/s:n nopeudella tapahtuva törmäys joustamattomaan pintaan. Törmäysnopeudesta on keskusteltu IAEA:n määräysten tarkistusprosessin aikana vuodesta 1988 lähtien. Nopeus 90 m/s perustuu Ranskassa (1989), Yhdistyneessä kuningaskunnassa (1980) ja Yhdysvalloissa (1990) tehtyihin tutkimuksiin, joissa tarkasteltiin onnettomuuksissa esiintyvien törmäysten todennäköisyyksiä luotettavimpien tuohon aikaan käytettävissä olleiden onnettomuustietojen perusteella. Näistä tutkimuksista käydyssä keskustelussa kävi ilmi, että 85-100 m/s:n nopeus kohtisuorassa törmäyksessä joustamattomaan kohteeseen vastaa törmäysvaikutusta 90-95 prosentissa kaikista vakavista lento-onnettomuuksista. Koetörmäysnopeuden huomattavakin kasvattaminen tästä parantaa turvallisuutta vain suhteellisen vähän. Havaittiin, että käytännössä edellä mainitut törmäysnopeudet joustamattomaan kohteeseen runsaasti 17 Principles and Methods for Establishing Concentrations and Quantities (Exemption values) Below which Reporting is not Required in the European Directive. Radiation Protection 65. M Harvey, S Mobbs, J Cooper, A M Chapuis, A Sugier, T Scneider, J Lochard and A Janssens. Euroopan yhteisöjen komissio, 1993. P> kattavat myös huomattavasti suuremmat törmäyksissä esiintyvät lentonopeudet, mikä johtuu erilaisista lieventävistä tekijöistä, kuten kohteen kovuus, törmäyskulma, kuljetusvälineen absorboima energia ja IAEA:n normien mukaan valmistettujen todellisten pakkausten suunnitteluvara ja tästä johtuva Vaaraton vaurioituminen'. Tämän prosessin aikana otettiin huomioon myös Yhdysvalloissa annettu kansallinen NUREG - 0360 - määräys ja lentokoneiden lentotietotallentimille asetetut vaatimukset. Havaittiin, että NUREG-0360 asettaa pakkauksien kestokyvylle tiukemmat vaatimukset kuin IAEA:n määräykset. Kuitenkin NUREG-0360:n avulla pienennetään vain vähän riskiä IAEA:n normeihin verrattuna. On myös huomattava, että NUREG-0360:ta sovelletaan vain plutoniumiin, kun taas IAEA:n normeja sovelletaan kaikkiin radionuklideihin. Lentotietotallentimelle ja C-tyypin pakkaukselle asetettuja törmäysnopeusvaatimuksia ei voi verrata suoraan keskenään. Vaikka molempien testimenettelyt ovat äärimmäisen ankaria, ne on suunniteltu eri tarkoituksiin ja niissä on erilaiset hyväksymis-/hylkäämisperusteet. Lisäksi C-tyypin testeillä luodaan normi, joka koskee kaikenkokoisia ja -painoisia pakkauksia, kun sen sijaan lentotietotallentimien testien tapauksessa näin ei tapahdu. Heikosti leviävät aineet (LDM) Koska C-tyypin pakkauksia koskevien vaatimusten kannalta ensisijaisia huomioon otettavia vaaroja ovat leviäminen ja säteilytasot, määräyksissä on otettu erikseen huomioon aineet, joiden leviäminen ja liukenevuus ovat vähäisiä ja säteilytasot matalia. Nämä muodostavat aineryhmän, jota kutsutaan "heikosti leviäviksi aineiksi" (low dispersible material, LDM). Jotta radioaktiivinen aine voitaisiin luokitella heikosti leviäväksi aineeksi, pakkaamattoman aineen säteilytason on oltava tietyn arvon alapuolella, ja aineesta saa vapautua ilmaan ainoastaan tietty riittävän pieni määrä kaasumaisia tai hiukkasmuotoisia radioaktiivisia aineita, kun sitä testataan samoissa ankarissa testiolosuhteissa (törmäys-ja iämpötesti) kuin C-tyypin pakkauksia. Lisäksi liuotustestissä, jossa otetaan huomioon isku-ja lämpötestin aiheuttamat vauriot radioaktiivisessa aineessa, on saatava tulokseksi riittävän pieni aktiivisuus vesiliuoksessa. Tiukat LDM-vaatimukset täyttävät aineet eivät tarvitse C-tyypin pakkausta, minkä vuoksi niitä voidaan kuljettaa B-tyypin pakkauksessa. Heikosti leviävien aineiden testivaatimukset sisältyvät IAEA:n määräyksiin, ja niistä esitetään yhteenveto liitteessä I. LDM- aineita koskevat määritykset edellyttävät eri osapuolten toimivaltaisten viranomaisten hyväksyntää. 3. 1. 4 Matala-aktiiviset aineet ja pintasaastuneet kohteet IAEA:n määräyksiä tarkistettaessa todettiin, että matala-aktiivisten aineiden (LSA) ja pintasaastuneiden kohteiden (SCO) kuljettamista koskevat lainsäädännölliset vaatimukset ja niitä vastaavat perustelut olisi tarkistettava ja että niitä olisi mahdollisesti muutettava. Tällaisia aineita ovat lähinnä radioaktiiviset jätteet ja ydinvoimalaitosten käytöstä poistamisen yhteydessä jäljelle jäävät radioaktiiviset aineet. Nykyiset vaatimukset laadittiin 1970-luvulla, minkä jälkeen radioaktiivisten jätteiden ominaisuudet ovat muuttuneet huomattavasti. Sen vuoksi katsottiin, että nykyisten vaatimusten radiologiset perusteet on tarkistettava kriittisesti. Eurooppalaiset asiantuntijat kehittivät vuonna 1994 yhteisön rahoittamassa alustavassa toteutettavuustutkimuksessà kokeiluluontoisesti uuden LSA/SCO-aineisiin liittyvän järjestelmän, joka käsitti näitä aineita koskevat vaatimukset. Kattavan radiologisia seurauksia kuvaavan mallin perusteella määriteltiin uusia aineryhmiä. Tavoitteena oli helpottaa lainsäädännöllisten vaatimusten noudattamista. Jotta kehittämistä voitaisiin jatkaa ja jotta Euroopan unioni kykenisi osallistumaan yhdenmukaisesti IAEA:n koordinoituun tutkimusohjelmaan, eräässä yhteisön rahoittamassa hankkeessa arvioidaan äskettäin ehdotetun uuden järjestelmän käytännöllisyyttä, hyötyjä ja mahdollisia haittoja. Meneillään olevassa IAEA:n koordinoituihin tutkimusohjelmiin liittyvässä työssä käytetään kolmen toimintaan osallistuvan EU-maan radioaktiivista jätettä koskevia tietokantoja. #f 3. 2 Muut kysymykset 3. 2. 1 Vaaroista vallitsevat käsitykset ja todelliset vaarat Jäsenvaltioissa kuljetetaan joka vuosi turvallisesti useita miljoonia radioaktiivisia aineita sisältäviä pakkauksia. Suurin osa näistä kuljetuksista liittyy lääketieteellisiin ja yleisiin teollisuuden tarpeisiin ja vain pieni osa ydinpolttoainekiertoon. Kuljetusmääräyksissä edellytetään, että pakkauksissa on sisäänrakennettuja turvaominaisuuksia, jotka rajoittavat seurauksia onnettomuustilanteissa. Lisäksi kuljetusvälineen on täytettävä tietyt vaatimukset, ja tieajoneuvon kuljettajalla on oltava riittävä koulutus, johon sisältyvät valmiudet toimia oikein hätätilanteen sattuessa. Kuljetusten aikana sattuu onnettomuuksia ja vaaratilanteita, ja niihin kiinnetään tarkoin huomiota, mikäli tapahtumaan liittyy radioaktiivisia aineita ja erityisesti ydinpolttoainekiertoon liittyviä aineita. Jäsenvaltioissa tehdyt tapahtumien tutkimukset18 ovat kuitenkin osoittaneet, että radioaktiivisten aineiden vapautuminen on harvinaista ja että radiologiset seuraukset ovat suhteellisen merkityksettömiä. Jotkut teollisuuden palveluksessa toimivat röntgenkuvaajat ovat kuitenkin altistuneet voimakkaalle säteilylle, koska he eivät ole pakanneet säteilylähdettä kunnolla ennen seuraavaan paikkaan ajamista. Parantamalla koulutusta on pystytty vähentämään huomattavasti tällaisia tapauksia. Kuljetusten reititys riippuu toiminnallisista ja tarpeen vaatiessa fyysisistä suojelutekijöistä. Joissakin tapauksissa on välttämätöntä ilmoittaa maan kautta tai maahan tapahtuvista kuljetuksista kyseisen maan viranomaisille ja/tai pyytää heiltä lupa kuljetukseen. Määräyksillä on katettu kaikki liikennemuodot, ja turvallisuustilastot ovat erinomaiset. Onnettomuuksia toki tapahtuu, mutta niiden seurauksia voidaan lieventää suunnittelun ja toiminnallisten menettelyjen avulla. Kuljetusten vaaratilanteista ja niiden aikana tapahtuvista onnettomuuksista on kuitenkin otettava opiksi, jotta voidaan estää niiden toistuminen tai vieläkin vakavammat tilanteet. Pienilläkin vaaratilanteilla on merkitystä ja ne voivat olla ennakkovaroitus vakavammista vaaratilanteista tai onnettomuuksista. Pysyvä työryhmä, jolla on kokouksia toimivaltaisten viranomaisten, IAEA:n sekä (pyynnöstä) alan teollisuuden kanssa, vaihtaa säännöllisesti tietoja kuljetuksissa esiintyneistä tapahtumista. Toimivaltaisten viranomaisten olisi arvioitava säännöllisesti kuljetusonnettomuuksien seuraukset, ja niiden sekä muiden, muun muassa yleisestä terveydestä ja turvallisuudesta vastaavien viranomaisten, olisi otettava huomioon tällaiset arviot, kun ne laativat suunnitelmia hätätilanteiden varalle. Tämän työn edistämiseksi IAEA on julkaissut suositukset radioaktiivisten aineiden kuljetusten aikana tapahtuvia onnettomuuksia koskevien hätäsuunnitelmien laatimista varten19. Näitä suosituksia tarkistetaan parhaillaan. Hätätilanteita sattuu väistämättä, ja on tärkeää, että tapahtumien seurauksista on saatavilla tarkkoja tietoja. Jotta voitaisiin luokitella vaaratilanteiden ja onnettomuuksien vakavuus, komissio on käynnistänyt tilaustyön, jonka tavoitteena on kehittää kuljetuksiin liittyvien tapahtumien 18 Review, Analysis and Report on the Radiological Consequences Resulting from Accidents and Incidents involving Radioactive Materials during Transport in the Period 1975-1986 by and within Member States of the European Communities. J. Lombard, C Ringot, E. Tomachevsky, J. S. Hughes and K. B Shaw. EUR 12768 EN. Euroopan yhteisöjen komissio, 1990. 19 Emergency Response Planning and Preparedness for Transport Accidents Involving Radioactive Material. Safety Series No. 87 ja valmistautuminen radioaktiivisten aineiden kuljetusten yhteydessä tapahtuvien onnettomuuksien varalta), IAEA, Wien, 1988. (Hätätoimia koskevien suunnitelmien laatiminen K vakavuusasteikko20 olemassa olevan kansainvälisen ydinlaitostapahtumien vakavuusasteikon (INES) mukaisesti; INES on hyväksytty laajalti ja sitä sovelletaan laajalti kiinteisiin laitoksiin21. 3. 2. 2 tukija teollisuusyhteistyö Keski-ja Itä-Euroopan maiden ja Tekninen uusien itsenäisten valtioiden kanssa Uusille itsenäisille valtioille tarjottavaa teknistä tukea koskevassa ohjelmassa on tehty sopimukset kahdesta radioaktiivisten aineiden turvalliseen kuljetukseen liittyvästä hankkeesta, jotka aloitettiin vuonna 1995. Toinen näistä koskee käytetyn VVER-rcaktoreiden polttoaineen kuljetuksessa käytettävän säiliön parannusehdotuksen teknistä arviointia, toinen taas uusissa itsenäisissä valtioissa tapahtuvien säteilytetyn ydinpolttoaineen kuljetusten yleisarviointia. Tavoitteena ei ole ainoastaan tehdä toimivia ehdotuksia turvallisuuden parantamiseksi vaan myös luoda ilmapiiri, jossa pitkälle erikoistuneet tekniset tukiorganisaatiot voivat tehdä teknisiin kysymyksiin liittyvää yhteistyötä. Komissio jatkaa PHARE-ohjelman (Keski-ja Itä-Euroopan maiden taloudellisen rakenneuudistuksen tuki) ja TACIS-ohjelman (tekninen tuki uusille itsenäisille valtioille) puitteissa teknisen tuen antamista Keski-ja Itä-Euroopan maille sekä uusille itsenäisille valtioille ydinturvallisuuden parantamiseksi. Lisäksi komission tavoitteena on saada aikaan kehys näiden maiden kanssa tehtävää teollisuusyhteistyötä varten. Teollisuusyhteistyö on hyvin laaja-alaista ja se kattaa Itä-Euroopassa ydinpoittoainekierron parissa työskentelevän kuljetusalan tarpeet. Radioaktiivisten aineiden alalla tehtävä teollisuusyhteistyö voisi johtaa kokeiluhankkeisiin, jotka olisivat laajemman yhteistyön perusta. Toukokuussa 1996 julkaistiin julkinen tarjouspyyntö22, jossa kuljetusalaa pyydettiin aloittamaan edellä mainittuihin tavoitteisiin liittyviä hankkeita. Sopivia ehdotuksia ei kuitenkaan saatu, ja pyyntö olisikin uusittava tulevissa tarjouspyynnöissä. 3. 2. 3 Laadu n varmistus Toimivaltaisen viranomaisen hyväksyntää ja sertifiointia edellyttävien pakkausten tapauksessa hyväksyntää ei myönnetä ilman pakkausten rakenteeseen, testaukseen, valmistukseen, käyttöön, huoltoon ja kuljetukseen liittyviä riittäviä laadunvarmistusohjelmia. Tämä on vakiintunut menettely kaikissa jäsenvaltioissa, ja sen ansiosta tällä hetkellä käytössä olevien pakkausten laatu on erittäin korkea. Laadunvarmistusohjelmat ovat tarpeen myös sellaisten pakkausten tapauksessa, jotka eivät vaadi toimivaltaisen viranomaisen hyväksyntää, ja toimivaltainen viranomainen voi vahvistaa niiden riittävyyden ajoittaisilla tarkastuksilla tai muilla asianmukaisilla tarkastusmenetelmillä. Laadunvarmistusohjelman olisi periaatteessa katettava kaikki radioaktiivisten aineiden turvalliseen kuljetukseen liittyvät näkökohdat. IAEA on julkaissut kaksi kirjasta23,24, joissa annetaan ohjeita laadunvarmistusohjelmia ja määräysten noudattamisen varmistamista varten. Vaaratilanteen esiintymisen jälkeen on tarpeen arvioida sitä koskevat analyysipäätelmät yhdessä kaikkien kuljetusta 20 Kansallisen säteilysuojalautakunnan yhteisön tuella vuonna 1997 aloittama tilaustyö. 21 INES: The International Nuclear Event Scale, IAEA, Wien 1992. 22 EYVLC 136, 8. 5. 1996, s. 16. 23 Turvallisuuskäytäntö N:o 113, Quality Assurances for the Safe Transport of Radioactive Material (Radioaktiivisten aineiden turvallisen kuljetuksen laadunvarmistus), IAEA, Wien 1994. 24 Turvallisuuskäytäntö N:o 112, Compliance Assurance for the Safe Transport of Radioactive Material (Radioaktiivisten aineiden turvallista kuljetusta koskevien määräysten noudattamisen varmistaminen), IAEA, Wien 1994. säätelevien asiakirjojen ja muiden tekijöiden, kuten standardien, sääntöjen, määräysten, laadun varmistusohjelmien ja erilaisten toiminnallisten menettelyjen, kanssa. Yhteen kuljetukseen voi kuitenkin osallistua useita eri organisaatioita, ja on epätodennäköistä, että yksi laadunvarmistusohjelma kattaisi koko kuljetuksen. Olennaisia ovat seuraavat toimijat: • • • • pakkauksen suunnittelija, pakkauksen valmistaja ja testilaboratorio, pakkauksen käyttäjä sen eri käyttötarkoituksissa, kuljettaja, joka käyttää erilaisia kuljetusorganisaatioita ja infrastruktuureja. Laadunvarmistusohjelmat on räätälöitävä vastaamaan erilaisia organisaatiorakenteita, ja vaaratilanteen tai onnettomuuden analysointi eri laadunvarmistusohjelmien suhteen voi olla erittäin monimutkaista. Komission pysyvä työryhmä kiinnittää tähän seikkaan erityistä huomiota, jotta tietoa voitaisiin jakaa jäsenvaltioiden kesken ja saavuttaa näin yhteistä hyötyä. 3. 2. 4 Ydinaineiden ja radioaktiivisten lähteiden laittomat siirrot rajojen yli Kun komissio päätti ensimmäistä kertaa toteuttaa laittomia rajanylisiä siirtoja koskevia toimenpiteitä, tarvittiin kaksiosaista lähestymistapaa: yhtäältä kohteena oli ydinaineiden laiton kauppa ja toisaalta radioaktiivisten lähteiden tahattomat siirrot. turvallisesta kuljetuksesta vastaavilla jäsenvaltioiden Radioaktiivisten aineiden toimivaltaisilla viranomaisilla ei välttämättä ole päävastuuta tässä asiassa, koska ensimmäinen edellä mainituista aloista kuuluu fyysisestä turvasta ja varotoimista vastaaville viranomaisille ja toinen valtuutusten myöntämisestä vastaaville viranomaisille. Kuljetusviranomaiset ovat kuitenkin hyvin usein ensimmäisiä, jotka joutuvat puuttumaan tilanteeseen, kun laiton tai tahaton siirto havaitaan. Tämän vuoksi - ja koska tällainen toiminta vaikuttaa usein moniin maihin - tätä kysymystä käsitellään usein pysyvän työryhmän kokouksissa. Ydinaineiden laittoman kaupan osalta komissio osallistuu IAEA:n järjestämiin eri organisaatioiden ja elinten välisiin koordinointikokouksiin, laittoman kaupan ehkäisemistä, havaitsemista ja siihen puuttumista läheisessä yhteistyössä kuljetusjärjestöjen (ICAO, IMO, Euroopan talouskomission vaarallisten aineiden kuljetuksia (rauta- ja maantiekuljetukset) käsittelevä osasto), Maailman tullijärjestön (WCO), Interpolin ja Europolin kanssa. Kokousten ensisijaisena tavoitteena on vaihtaa tietoja ja määrittää tarvittavat jatkotoimet. joissa käsitellään rahoittaa laittoman kaupan Komissio koskevaa totcutettavuustutkimusta, jonka avulla pyritään ehkäisemään laitonta kauppaa Euroopan unionin jäsenvaltioiden merisatamissa. Tutkimuksen tulokset esitetään laiva-maayhteyksiä käsittelevälle IMO:n alakomitealle, joka on osoittanut erityistä kiinnostusta asiaa kohtaan. havaitsemista, valvontaa ehkäisyä ja Toimenpiteet, joilla pyritään ehkäisemään radioaktiivisten aineiden laittomia rajojen yli tapahtuvia siirtoja, ovat edelleen myös pysyvän työryhmän asialistalla. Työtä tehdään erityisesti laittomien siirtojen tunnistamiseen, havaitsemiseen ja laittomuuksien ilmetessä toteutettaviin toimenpiteisiin liittyen. Mikäli työryhmä saa tulevina vuosina käyttöönsä lisää voimavaroja, se jatkaa edelleen uusien toimien tukemista silloin, kun se on perusteltua. 4. EUROOPAN KOMISSION PYSYVÄN TYÖRYHMÄN TOIMINTA 4. 1 Aikaisempi toiminta Komission toimeksiannosta on viime vuosina toteutettu useita hankkeita, jotka ovat liittyneet radioaktiivisten aineiden turvalliseen kuljettamiseen. Joissakin tapauksissa hankkeet ovat olleet toteutettavuustutkimuksia tai laajempien hankkeiden ensimmäisiä vaiheita. oty Työ on kattanut kuljetusten eri osa-alueita suunnittelusta aina aineiden lopulliseen vastaanottamiseen asti. Hankkeissa ei ole läheskään aina kyetty porautumaan kovin syvälle rahoitettavan toiminnan laajuuden vuoksi. Tutkimuksista on kuitenkin saatu hyödyllisiä tietoja jäsenvaltioille, IAEA:He ja komissiolle. Esimerkkinä voidaan mainita hanke, jossa tarkasteltiin ja analysoitiin kymmenen vuoden aikana kuljetusten yhteydessä sattuneita poikkeavia tapahtumia. Tutkimuksesta esitetyssä kertomuksessa todettiin, että tapahtumista raportoiminen oli kattavinta ydinalalla ja ettei merkittäviä terveydellisiä seuraamuksia ollut esiintynyt. Kaikissa tutkimuksessa tarkastelluissa onnettomuuksissa tai vaaratilanteissa havaittiin, että säännöksiin perustuvien normien mukaiset pakkaukset antoivat riittävän suojan. Eräässä toisessa hankkeessa laadittiin käsikirja25 jäsenvaltioiden hätätilanteiden varalta toteuttamia järjestelyjä varten. Käsikirja sisältää yksityiskohtaiset tiedot järjestelmistä, yhteyksistä ja käytettävissä olevista pelastuslaitteista. 4. 2 Nykyinen ohjelma Komissio on laatinut kuljetustutkimusten jatkokehitystä varten toimintasuunnitelman. Ohjelma on jaettu seitsemään alueeseen: • yhtenäismarkkinoiden toiminta ja yhdenmukaistamisen tarve • määräysten täytäntöönpanon arviointi • • • • • kuljctusrnääräystcn tarkistaminen kuljetustapahtumien tutkinta järjestelyt kuljetusten hätätilanteita varten tuki Keski-ja Itä-Euroopan maille ja uusille itsenäisille valtioille sekä tiedotustoiminta ja yhteydenpito yleisön kanssa. Työ on tällä hetkellä käynnissä neljällä ensimmäisellä edellä mainituista alueista. On pidettävä huolta siitä, ettei tulevissa ohjelmissa laiminlyödä kolmea muuta aluetta. Komissio on mukana rahoittamassa 24:ää jäsenvaltioiden eri organisaatioiden toteuttamaa hanketta. Jäsenvaltiot tekevät keskenään laajaa yhteistyötä. Hankkeet on lueteltu taulukossa I. Kun budjettikohta "radioaktiivisten aineiden kuljettaminen Euroopan unionissa" otettiin uudelleen käyttöön vuonna 1996, komissio järjesti julkisen tarjouskilpailun Euroopan parlamentin esittämän budjettikohdan kuvauksen mukaisesti. Komissio sai tarjouspyynnön perusteella 43 ehdotusta. Kun se oli arvioinut ehdotukset, pysyvää työryhmää pyydettiin antamaan lausunto ehdotusten tärkeysjärjestyksestä (ensisijaiset ja toissijaiset hankkeet). Käytettävissä olleen rahoituksen perusteella tehtiin vuonna 1996 sopimukset kaikista ensisijaisiksi määritellyistä hankkeista (15 kpl) ja kolmesta toissijaisesta hankkeesta (katso taulukko 1). Vuoden 1997 talousarviosta saadulla lisärahoituksella voitiin toteuttaa loput toissijaisista ehdotuksista sekä kuusi lisähanketta. Monet ehdotuksista voivat edistää Euroopan unionissa sovellettavien määräysten yhdenmukaistamista IAEA:n kuljetusmääräysten vuoden 1996 laitoksen perusteella. Maaliskuussa 1997 pidetyssä kuljetusten turvallisuusnormeja käsittelevän IAEA:n neuvoa-antavan komitean (TRANSSAC) kokouksessa suhtauduttiin myönteisesti aloitteeseen radioaktiivisten aineiden turvalliseen kuljetukseen liittyvän komission toiminnan rahoittamisesta, ja todettiin tämän toiminnan arvokas panos IAEA:n määräysten jatkuvassa tarkistusprosessissa. Useat Euroopan unionin jäsenvaltiot kuitenkin huomauttivat, että nämä ponnistelut edellyttävät tulevina vuosina jatkuvaa ja 25 Handbook for the CEC Database on Transport Emergencies Involving Radioactive Materials. J S Hughes, J Lombard, F Mathieu and K B Shaw. Euroopan yhteisöjen komissio. Lokakuu 1992. â? säännöllistä rahoitusta, jonka turvin voidaan kattaa ohjelman kaikki alueet ja jatkaa toimintaa pitkän aikavälin hankkeiden ensimmäisten vaiheiden pohjalta. 4. 3 Tuleva työ Kuljetusjärjestelyt heijastavat monien eri osa-alueiden, kuten aineiden, prosessien, kuljetusvälineiden ja suojeluperiaatteiden, kehitystä. Jotta voitaisiin ottaa riittävästi huomioon kehityksen mukanaan tuomat muutokset, yhteisöllä on oltava jatkuva kuljetusohjclma, jota tarkistetaan säännöllisesti. Useat nykyisistä hankkeista ovat vasta ensimmäisiä vaiheita pitkän aikavälin tutkimuksissa, joilla pyritään kehittämään merkittävästi kuljetusvaatimuksia ja -järjestelmiä. IAEA:n kuljetusmääräykset pannaan täytäntöön maailmanlaajuisesti kaikkein liikennemuotojen osalta: niitä on tarkistettu säännöllisesti ensimmäisestä, vuoden 1961 laitoksesta lähtien. Määräysten nykyinen laitos julkaistiin vuonna 1996; seuraava laitos sisältää uuden tarkistusjakson aikana kehitettyjä parannuksia. Tarkistuksia koskevat ehdotukset edellyttävät riittäviä perusteita, mukaan lukien asiaankuuluvat tekniset tutkimukset. Esimerkiksi siitä, että matala-aktiivisia ja pintasaastuneita kohteita koskevia vaatimuksia voidaan kehittää, ollaan laajalti yhtä mieltä. Jotta kuitenkin Euroopan unioni voisi esittää kuljetusvaatimusten parantamista koskevia valmiita ehdotuksia, tarvitaan useita vuosia kestävä riittävä tutkimusohjelma. Toinen esimerkki liittyy heikosti leviävien aineiden (LDM) hyväksymismenetelmiin. Määräysten mukaan LDM-aineet on hyväksyttävä kahden- tai monenvälisesti. Näin ollen osapuolten välinen yhteistoiminta on erittäin tärkeää, jotta kehitystyö olisi taloudellista ja tehokasta ja jotta voitaisiin edistää aikaisessa vaiheessa yhteistyötä Euroopan unionin jäsenvaltioiden eri laitosten ja toimijoiden välillä, mukaan lukien toimivaltaiset viranomaiset ja testilaitokset. Komissio on jo käynnistänyt tällaisen toiminnan kokeiluhankkeella, jossa kehitetään tcstimcncttclyjä, joiden perusteella radioaktiivisia aineita voidaan hyväksyä LDM-aineiksi. Koska testien kehittämiseen ja suorittamiseen tarvitaan voimakasta panostusta, näyttää todennäköiseltä, että Euroopan unionissa on kehitettävä yhteinen lähestymistapa ja mahdollisesti yhteinen testilaitos. Myös tämä on ala, jolla komissio voisi tukea ja edistää jäsenvaltioiden välistä yhteistoimintaa. Kuljetuksia koskevat tutkimukset ovat tärkeitä myös muista syistä: niillä saadaan esimerkiksi tietoa aikaisemmista kokemuksista. Kuljetusten aikana sattuu onnettomuuksia ja vaaratilanteitapa niitä koskevat tiedot voivat auttaa välttämään jatkossa vastaavat tilanteet muualla. Kuljetusten turvallisuutta koskevat tiedot ja tiedottaminen ovat tärkeitä, ja kuljetusten seurausvaikutuksia koskevia tietoja antamalla voidaan saada yleisö suhtautumaan niihin myönteisemmin. Olisi pyrittävä Euroopan unionissa suoritettujen radioaktiivisten aineiden kuljetusten aiheuttamien säteilyannosten säännölliseen arviointiin (ST-1, kohta 304). Sen avulla saataisiin kattava kuva Euroopan unionin tilanteesta ja perusteltaisiin olemassa olevat määräykset tai vaihtoehtoisesti osoitettaisiin lisäsääntelyn tarve. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä hankkeisiin, joiden tavoitteena on parantaa kuljetusten turvallisuutta panemalla IAEA. n radioaktiivisten aineiden turvallista kuljetusta koskevien määräysten vuoden 1996 laitos täytäntöön Itä-ja Keski-Euroopan maissa ja uusissa itsenäisissä valtioissa. n LIITEI: YHTEENVETO TESTIVAATIMUKSISTA C-tyypin pakkaukset Asianmukaisia testejä ovat: • • • 6(U)-tyypin pakkauksiin ja tarvittaessa fissioituvien aineiden pakkauksiin sovellettavat testit (yksityiskohtainen selvitys työryhmän kolmannessa kertomuksessa) puhkaisu~/rcpcytymistesti, jossa käytetään katkaistua kartionmuoloista esinettä, joka testattavan pakkauksen painosta riippuen joko pudotetaan 3 metrin korkeudesta pakkauksen päälle tai jonka päälle pakkaus pudotetaan tiukennettu iämpötesti, joka on teknisesti samanlainen kuin B-tyypin pakkauksen lämpötesti mutta joka kestää 60 minuuttia • upotustesti veteen 200 metrin syvyyteen sekä törmäystesti, jossa testattava pakkaus törmää joustamattomaan kohteeseen 90 m/s:n nopeudella törmäyskulman ollessa sellainen, että pakkaukselle aiheutuvat suurimmat mahdolliset vauriot. Uraaniheksafluoridi Pakkaukset: • • • • pakkausten on kestettävä vähintään 1,4 Mpa:n sisäinen testipaine; alle 2,8 Mpa. n testipaineella testatuille säiliöille vaaditaan kuitenkin kaikkien osapuolten hyväksyntä pakkausten on läpäistävä A-tyypin pudotustcsti, jossa pudotuskorkeus on 0,3 -1,2 metriä pakkauksen massasta riippuen pakkausten, jotka on suunniteltu siten, että niissä voi olla 0,1 - 9 000 kg uraaniheksafluoridia, on läpäistävä B-tyypin lämpötesti (800°C, 30 minuuttia) yli 9 000 kg:tä sisältävien pakkausten on joko täytettävä lämpötcstin mukaiset vaatimukset tai niille on saatava kaikkien osapuolten hyväksyntä. Lisäksi jos pakkaus sisältää fissioituvaa uraaniheksafluoridia, sen on läpäistävä fissioituvien aineiden pakkauksille asetetut testivaatimukset (B-tyypin törmäys-ja lämpötestit) siten, etteivät venttiili ja pakkauksen muut, normaalisti erillään olevat osat eivät joudu kosketuksiin keskenään. Venttiili ei saa vuotaa lainkaan, ja sen on täytettävä kaikki muut toiminnalliset vaatimukset ennen kuin suunnittelija voi olettaa, että se on turvallisuusanalyyseissä edellytettävällä tavalla vesitiivis. Heikosti leviävät aineet (LDM) • Heikosti leviävän aineen kokonaismäärää on rajoitettu siten, että suojaamattoman radioaktiivisen aineen säteilytaso ei saa ylittää 3 metrin päässä arvoa 10 mSv/h. C-tyypin törmäystestin ja tiukennetun lämpötcstin jälkeen ilmaan vapautuneiden kaasumaisten ja hiukkasmuodossa olevien (aerodynaaminen ekvivalenttihalkaisija enintään 100 mikrometriä) aineiden määrä saa ylittää enintään 100-kertaiscsti radionuklidikohtaiset A2-arvot. Liuotustestissä, jossa aine upotetaan veteen seitsemäksi päiväksi, veden aktiivisuus saa ylittää enintään 100-kertaisesti A2-arvot. Tässä testissä on otettava huomioon myös edellä toisena selostetusta testistä aiheutuneet vauriot. • Heikosti leviävää radioaktiivista ainetta sisältävä pakkaus on lisäksi suunniteltava siten, että mitkään heikosti leviävään aineeseen lisätyt, siihen varsinaisesti kuulumattomat ominaisuudet tai mitkään pakkauksen sisäiset osat eivät vaikuta haitallisesti heikosti leviävän radioaktiivisen aineen käyttäytymiseen. °x> PÄÄOSASTO XVn - ENERGIA RADIOAKTIIVISTEN AINEIDEN KULJETUKSEEN LIITTYVÄT TUTKIMUKSET - 1996 /1997 Taulukko 1: NYKYISET HANKKEET, joille on myönnetty yhteisön rahoitusosuus toi -tuki Sopimus B4-1020/D/96-. HANKTT H A N KE 001 002 003 004 005 006 007 008 Evaluation of the safety of vitrified high level waste shipments from the UK to continental Europe by sea Assessment of the radiological risks from transport accidents involving Type A Packages Development of evaluation methods for the qualification of Low Dispersible Material (LDM) Safety assessment of Leaktightness Criteria for Radioactive Material Transport Packages: studies of seal stability and performance under thermal aging processes and resulting potential for material leakage Examination of the existing transport emergency arrangements in the Member States and the discussion of the benefits which result Further development of radiological criteria and requirements for the transport of LSA and SCO material Feasibility study on detection and monitoring systems and procedures to prevent illicit trafficking of radioactive and fissile material at sea ports in the EU Member States Practical implication of the adoption of exemption values in transport * Seuraavia englanninkielisiä hankkeita koskevia sopimuksia ei ole tarkoitus kääntää. (/J PÄÄOSASTO XVn - ENERGIA RADIOAKTIIVISTEN AINEIDEN KULJETUKSEEN LIITTYVÄT TUTKIMUKSET - 1996 Sopimus B4-1020/D/96- HANKE Surveys on the events during transport Development of an event severity scale for incidents/accidents Harmonisation of methods for the nuclear criticality safety evaluation of transport packages Qualification experiments on the release behaviour of LSA material in accident conditions with mechanical impact Evaluation of external radiation levels from transport packages to the quantities and units specified by ICRP and ICRU, and in relation to the Basic Safety Standards of the EU Evaluation of the radiation protection options related to the Low Weight Packages - category III yellow Segregation of packages during transport Evaluation of codes for Analysing the Drop Test Performance of Radioactive Material Transport Containers Evaluation of safety of casks impacting different kinds of targets - Real Target Impact Studies Harmonisation of the Qualification of Procedures and Personnel (Guide of practice evaluation of events) 012 013 014 015 016 017 018 PÄÄOSASTO XVn - ENERGIA RADIOAKTIIVISTEN AINEIDEN KULJETUKSEEN LIITTYVÄT TUTKIMUKSET - 1997 HANKE Harmonisierung der Methoden zur Bewertung der Verpackungssicherheit in Ûbereinstimmung mit den Vorschriften Risk Assessment for the transport of irradiated nuclear fuel in the NIS Evaluation of the Situation in the EC as regards Safety in the Transport of Radioactive Material and the Prospects for » the Development of such type of transport Emergency arrangements in the area of transport Harmonisation of the Performance of the Packages and "Analysis of Rail Accident Frequencies and Severity for the Assessment of Radioactive Material Transport Risk" intrinsic Safety of the Level of the Material Accident analysis of spent fuel shipping casks transported by rail Sopimus B4-1020/D/97- ~ — — • — -— — 001 002 003 004 005 006 LP LP ISSN 1024-4492 KOM(98) 155 lopullinen ASIAKIRJAT FI 12 07 15 17 Luettelonumero : CB-CO-98-237-FI-C ISBN 92-78-32958-4 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg /n *\


title: 98/283/CE: Decisión de la Comisión de 8 de abril de 1998 por la que se modifica la Decisión 92/469/CEE relativa a la autorización de métodos de clasificación de canales de cerdo en Dinamarca (El texto en lengua danesa es el único auténtico)

eurovoc_concepts:
Denmark
carcase
classification
meat processing industry
swine

formats: html pdf print

text: L 128/68 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 30. 4. 98 II (Actos cuya publicaci(cid:155)n no es una condici(cid:155)n para su aplicabilidad) COMISI(cid:222)N DECISI(cid:222)N DE LA COMISI(cid:222)N de 8 de abril de 1998 por la que se modifica la Decisi(cid:155)n 92/469/CEE relativa a la autorizaci(cid:155)n de m(cid:130)todos de clasificaci(cid:155)n de canales de cerdo en Dinamarca (El texto en lengua danesa es el (cid:156)nico aut(cid:130)ntico) (98/283/CE) LA COMISI(cid:222)N DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) no 3220/84 del Consejo, de 13 de noviembre de 1984, por el que se determina el modelo comunitario de clasificaci(cid:155)n de las canales de cerdo (1), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 3513/93 (2), y en, particular, el apartado 2 de su art(cid:146)culo 5, Considerando que, mediante la Decisi(cid:155)n 92/469/CEE (3), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye la Decisi(cid:155)n 96/ 551/CE (4), la Comisi(cid:155)n autoriz(cid:155) distintos m(cid:130)todos para clasificar las canales de cerdo en Dinamarca; Considerando que el empleo de la nueva f(cid:155)rmula para calcular el contenido en carne magra de las canales intro- ducida por la (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n de la Decisi(cid:155)n 92/ 469/CEE en lo que respecta al m(cid:130)todo «Unifom» ha puesto de manifiesto determinadas deficiencias relativas a la exactitud de los c(cid:145)lculos; que, en consecuencia, debe autorizarse en empleo de una f(cid:155)rmula corregida; Considerando que las medidas previstas en la presente Decisi(cid:155)n se ajustan al dictamen del Comit(cid:130) de gesti(cid:155)n de la carne de porcino, HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISI(cid:222)N: Art(cid:146)culo 1 La f(cid:155)rmula del punto 3 del la parte 3 del anexo de la Decisi(cid:155)n 92/469/CEE se sustituir(cid:145) por la siguiente: «yˆ = 68,386166 – 0,1240656 x1 – 0,8717984 x2 + ». 0,1088299 x3 Art(cid:146)culo 2 El destinatario de la presente Decisi(cid:155)n ser(cid:145) el Reino de Dinamarca. Hecho en Bruselas, el 8 de abril de 1998. Por la Comisi(cid:155)n Franz FISCHLER Miembro de la Comisi(cid:155)n (1) DO L 301 de 20. 11. 1984, p. 1. (2) DO L 320 de 22. 12. 1993, p. 5. (3) DO L 265 de 11. 9. 1992, p. 39. (4) DO L 236 de 18. 9. 1996, p. 49


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1101/98 af Daniela RASCHHOFER til Kommissionen. Støtte til dagblade

eurovoc_concepts:
Austria
EU aid
dissemination of EU information
enlargement of the Union
financial aid
means of communication
newspaper
political press
press
press undertaking

formats: html print


title: PERGUNTA ESCRITA n. 1106/98 do Deputado Panayotis LAMBRIAS à Comissão. Transparência na aplicação do artigo 169º do Tratado CE por infracção do Direito Comunitário

eurovoc_concepts:
advertising
confidentiality
infringement of EU law
transparency in decision-making


title: Voorstel voor een richtlijn van de Raad tot wijziging van Richtlijn 70/524/EEG betreffende toevoegingsmiddelen in de diervoeding en van Richtlijn 95/69/EG houdende vaststelling van de voorwaarden en bepalingen voor de erkenning en de registratie van bedrijven en tussenpersonen in de sector diervoeding en tot wijziging van de Richtlijnen 70/524/EEG, 74/63/EEG, 79/373/EEG en 82/471/EEG

eurovoc_concepts:
animal nutrition
food additive
food industry
marketing
quasi-fiscal charge

text: COMMISSE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN Brussel, 08. 04. 1998 COM(1998)216def. 98/0131 (CNS) Voorstel voor een RICHTLIJN VAN DE RAAD tot wijziging van Richtlijn 70/524/EEG betreffende toevoegingsmiddelen in de diervoeding en van Richtlijn 95/69/EG houdende vaststelling van de voorwaarden en bepalingen voor de erkenning en de registratie van bedrijven en tussenpersonen in de sector diervoeding en tot wijziging van de Richtlijnen 70/524/EEG, 74/63/EEG, 79/373/EEG en 82/471/EEG (door de Commissie ingediend) Toelichting Overeenkomstig het bepaalde in Richtlijn 70/524/lTXi betreffende toevoegingsmiddelen in de diervoeding (artikel 6, lid 2)' en in Richtlijn 95/69/EG houdende vaststelling van de voorwaarden en bepalingen voor de erkenning en de registratie van bedrijven en tussenpersonen in de sector diervoeding en tot wijziging van de Richtlijnen 70/524/EEG, 74/63/EEG, 79/373/EEG en 82/471/EEG (artikel 14)2, stelt de Raad op voorstel van de Commissie het niveau vast van de voor het verlenen van een vergunning voor toevoegingsmiddelen, respectievelijk voor de erkenning van de bedrijven te innen retributies. Bij de besprekingen met de lidstaten is gebleken dat er grote meningsverschillen bestaan omtrent de te volgen aanpak bij de vaststelling van de wijze van berekening van de retributies. Deze situatie houdt zowel verband met de tussen de lidstaten bestaande verschillen inzake het beleid betreffende de financiering van de controlediensten, als met de bijzondere betekenis die door sommigen gegeven wordt aan het begrip "overheidsdienst"; sommige lidstaten zijn namelijk van oordeel dat de controlediensten overheidsorganen zijn die bijgevolg voor hun dienstverlening niets mogen aanrekenen. De bijzondere structuren van de controlediensten en de noodzaak om de onafhankelijkheid van deze diensten in stand te houden, worden door bepaalde lidstaten eveneens ingeroepen als reden om zich te onderscheiden van de lidstaten die voorstander zijn van de vaststelling van vaste retributiebedragen. Aangezien bovendien de duur en de aard van de te leveren prestaties aanzienlijk kunnen verschillen, zouden, indien met vaste bedragen wordt gewerkt, deze bedragen moeten worden vastgesteld naargelang van het inrichtingen wordt verleend en van de groep type van erkenning dat aan de toevoegingsmiddelen waarvoor een onderzoek vereist is. Ter vereenvoudiging en om de evenredigheidsregel in acht te nemen stelt de Commissie bijgevolg voor de bepalingen van Richtlijn 70/524/EEG en Richtlijn 95/69/EG zodanig te wijzigen dat de Raad nog alleen de regels vaststelt voor de berekening van de retributies maar niet de bedragen daarvan. Dit voorstel heeft geen financiële gevolgen von de begroting van de Gemeenschap. Het is gebaseerd op een exckusive bevoegdheid van de Gemeeschap. 1 2 PB L 270 van 14. 12. 1970, blz. 1. Richtlij, laatstelijk gewijzigd bij PB L 332 van 30. 12. 1995, blz. 15. 1 Voorstel voor een RICHTLIJN VAN DE RAAD. /. /EG tot wijziging van Richtlijn 70/524/ËEG betreffende toevoegingsmiddelen in de diervoeding en van Richtlijn 95/69/EG houdende vaststelling van de voorwaarden en bepalingen voor de erkenning en de registratie van bedrijven en tussenpersonen in de sector diervoeding en tot wijziging van de Richtlijnen 70/524/EEG, 74/63/EEG, 79/373/EEG en 82/471/EEG DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE:, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, inzonderheid op artikel 43, Gezien het voorstel van de Commissie1, Gezien het advies van het Europees Parlement2, Gezien het advies van het Economisch en Sociaal Comité3, Overwegende dat in artikel 14 van Richtlijn 95/69/EG van de Raad van 22 december 1995 houdende vaststelling van de voorwaarden en bepalingen voor de erkenning en de registratie van bedrijven en tussenpersonen in de sector diervoeding en tot wijziging van de Richtlijnen 70/524/EEG, 74/63/EEG, 79/373/EEG en 82/471/EEG4 is bepaald dat de Raad het niveau dient vast te stellen van de voor de erkenning van de bedrijven en hun tussenpersonen te innen retributies; 1 PB. 2 3 4 PB. PB. PB L 332 van 30. 12. 1995, blz. 15. Overwegende dat 23 november 1970 betreffende in artikel 6 van Richtlijn 70/524/EEG van de Raad van toevoegingsmiddelen in de diervoeding5, laatstelijk gewijzigd bij Richtlijn 97/72/EG, is bepaald dat de rapporterende lidstaat een retributie kan heffen voor het onderzoek van de dossiers betreffende de communautaire vergunningen voor toevoegingsmiddelen in diervoeders; dat de Raad het bedrag van de retributie dient vast te stellen; Overwegende dat bij onderzoek van de wijze waarop de betrokken diensten in de diverse lidstaten worden gefinancierd, is gebleken dat de vaststelling op communautair niveau van het bedrag van de retributie een overdreven ingreep zou zijn in de in de lidstaten toegepaste regelingen voor het heffen van de retributies; dat bovendien de door de lidstaten gemaakte kosten in verband met deze diensten sterk verschillen, vooral wegens het aanzienlijke verschil inzake arbeidskosten; Overwegende dat, om concurrentievervalsing te voorkomen, toch moet worden bepaald dat de Raad geharmoniseerde voorschriften vaststelt voor de berekening van het niveau van de retributies; Overwegende dat de desbetreffende bepalingen in de Richtlijnen 70/524/EEG en 96/69/EEG dienovereenkomstig moeten worden aangepast, HEEFT DE VOLGENDE RICHTLIJN VASTGESTELD: Artikel 1 1. Artikel 6, lid 2, van Richtlijn 70/524/EEG wordt als volgt gelezen: "De Raad stelt, op voorstel van de Commissie en met gekwalificeerde meerderheid van stemmen, vóór 1 oktober 1999 regels vast voor de berekening van het bedrag van de in lid 1 bedoelde retributie. " 5 PB L 270 van 14. 12. 1970, blz. I. 2. Artikel 14 van Richtlijn 95/69/EG wordt als volgt gewijzigd: "De Raad stelt, op voorstel van de Commissie en met gekwalificeerde meerderheid van stemmen, vóór 1 april 1998 regels vast voor de berekening van het bedrag van de voor de erkenning van de bedrijven en hun tussenpersonen te innen retributie. " Artikel 2 1. De lidstaten doen de nodige wettelijke en bestuursrechtelrjke bepalingen in werking treden om uiterlijk op [31 maart 1998] aan deze richtlijn te voldoen. Zij stellen de Commissie daarvan onverwijld in kennis. Wanneer de lidstaten deze bepalingen aannemen, wordt in die bepalingen naar de onderhavige richtlijn verwezen of wordt hiernaar verwezen bij de officiële bekendmaking van die bepalingen. De regels voor deze verwijzing worden vastgesteld door de lidstaten. 2. De lidstaten delen de Commissie de tekst van de bepalingen van intern recht mee die zij op het onder deze richtlijn vallende gebied vaststellen. Artikel 3 Deze richtlijn treedt in werking op de twintigste dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen. Artikel 4 Deze richtlijn is gericht tot de lidstaten. Gedaan te Voor de Raad ISSN 0254-1513 COM(98)216def. DOCUMENTEN NL 03 09 15 05 Catalogusnummer : CB-CO-98-233-NL-C ISBN 92-78-33111-2 Bureau voor officiële publikaties der Europese Gemeenschappen L-2985 Luxemburg 5


title: QUESTION ECRITE no 1105/98 de Panayotis LAMBRIAS à la Commission. Commerce électronique et systèmes fiscaux des États membres

eurovoc_concepts:
VAT
electronic money
harmonisation of standards
indirect tax
information technology applications
international standard
international trade
tax system