title: Komission tiedonanto - Energiatehokkuus Euroopan yhteisössä - strategia energian taloudellista käyttöä varten

eurovoc_concepts:
electrical energy
energy policy
energy saving
environmental protection
pollution control measures

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 29. 04. 1998 KOM(1998) 246 lopull. KOMISSION TIEDONANTO Energiatehokkuus Euroopan yhteisössä- strategia energian taloudellista käyttöä varten 1. Energiatehokkuuden edistämiseksi tarvitaan uusia ponnistuksia tasolla että jäsenvaltioissa on välttämätöntä Sekä yhteisön lujittaa sitoutumista energiatehokkuuden edistämiseen aktiivisemmin erityisesti, mutta ei yksinomaan, Kioton sopimuksen vuoksi, jossa sovittiin C02-päästöjen vähentämisestä. Energiatehokkuuden parantaminen johtaa kestävämpään energiapolitiikkaan ja varmempiin energiantoimituksiin sekä moniin muihin hyötyihin. On kuitenkin tärkeää korostaa, että energiatehokkuuden parantamisella on taloudellisessa mielessä avainasema, kun yhteisö pyrkii täyttämään Kiotossa sovitun kunnianhimoisen tavoitteensa. Tämä tiedonanto perustuu oletukseen, että energiatehokkuutta on pyrittävä olennaisesti parantamaan ja tämän on näyttävä energiaintensiteetin merkittävänä vähentymisenä, vaikka energiaintensiteetti onkin jo vähentynyt hitaasti mutta varmasti viime vuosina. Jäsenvaltioiden sekä alue- ja paikallisviranomaisten tehtävä on ratkaisevan tärkeä tässä tapahtuu yhteydessä, koska suuri osa energiatehokkuuteen kansallisella tasolla. liittyvästä toiminnasta Esittäessään tiedonannon tällä hetkellä komissio pyrkii lyhyesti sanottuna - korostamaan olemassa olevaa taloudellista potentiaalia energiatehokkuuteen, - esittämään tähän mennessä noudatetun politiikan sekä hyvät että huonot puolet ja tekemään niistä johtopäätökset, - korostamaan tarvetta toiminnan lisäämiseen jäsenvaltioiden ja aluetasolla samanaikaisesti yhteisötason toiminnan kanssa, - keskittämään huomioon uudelleen energiatehokkuuden edistämiseen ja kannustamaan keskustelua yksityiskohtaisemman toimintasuunnitelman laatimiseksi, - valmistelemaan edellytyksiä tällä erityisalueella yhteisiä ja yhteen sovitettuja politiikkoja ja toimia varten, jotka on toteutettava Kioton sopimuksen perusteella. Energiansäästö on ilmoitettu yhteisön ja sen jäsenvaltioiden poliittiseksi tavoitteeksi ensimmäisestä öljykriisistä tuli tärkeimpiä huolenaiheita ja energiansäästöllä oli tärkeä osuus öljyntuonnin vähentämiseen tähtäävässä strategiassa, erityisesti siksi, että energianhinta kohosi. Kun nämä paineet katosivat, myös energiatehokkuuden parantamiseen tähtäävät pyrkimykset hiipuivat. lähtien, kun energiansaannin varmuudesta (1973) aikavälin näkökanta ajoissa Pidemmän oivallukseen, että talouskasvu voidaan irrottaa energiankulutuksesta, jolloin BKT voi kasvaa ilman, että samalla energiankulutus kasvaa suhteettomasti. Markkinaesteet ja hintojen lasku ovat kuitenkin rajoittaneet talouskasvun ja energiankulutuksen erottamista energiankysynnän vähentämiseen johti toisistaan varsinkin energian loppukäytössä. Energiaintensiteetin kehitys unionissa vuosina 1974 -1995 esitetään kuviossa A1. tarkoitetuista yhteisön ja jäsenvaltioiden energian Markkinaesteiden poistamiseksi loppukäytön tehokkuutta koskevista ohjelmista huolimatta monet 1970-luvulta peräisin olevat energian järkevän käytön esteet ovat vieläkin olemassa. Tämänhetkisen tilanteen analyysi osoittaa, että lisää ponnistuksia tarvitaan, mukaan lukien parempaa yhteistä ja yhteensovitettua politiikkaa yhteisössä ja jäsenvaltioissa, energiatehokkuuden lisäämiseksi erityisesti sähkön käytössä, jonka tuotanto aiheuttaa noin 30 % yhteisön C02-päästöistä. 330 Energ iainte nsiteetti 230 II ( I I I —- \—I I I—h—f—I "f" I—H—I—H—I—I—^ 1974 1976 1978 1980 1982 1984 1986 1988 1990 1992 1994 Vuosi Kaavio A. Energiaintensiteetin kehittyminen 1974 - 1995 (toe/1990 milj. ecua) Tässä asiakirjassa komissio: i) hahmottelee mahdollisuudet energiatehokkuuden parantamiseksi tästä hetkestä vuoteen 2010, ii) analysoi näiden mahdollisuuksien hyödyntämisen esteitä, iii) tarkastelee ohjelmia ja toimenpiteitä ja sitä, miten niitä voidaan käyttää esteiden poistamiseksi ja mahdollisuuksien hyödyntämiseksi, iv) tarkastelee energiatehokkuuden esteiden poistamiseen taloudellisia perusteita, ja tarkoitettujen ohjelmien 1 Energy in Europe "1997 - Annual Energy Review" (Energia Euroopassa "1997 - Energia-alan (sähkön syyskuu 1997, s. 66. Myös Eurostat vuosikatsaus"), Euroopan komissio, kokonaiskulutus/BKT. ) v) ehdottaa strategiaa ja painopistealueita yhteisön ja jäsenvaltioiden käytettävissä olevan potentiaalin hyödyntämiseksi. Tämä tiedonanto on ainoastaan ensimmäinen askel kohti energian järkevää käyttöä. Se osoittaa sitoutumista energiatehokkuuspolitiikkaan lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä realistisesti ja taloudellisesti toteuttamiskelpoisiin kysymyksiin. Kun saadaan kommentteja muilta toimielimiltä, jäsenvaltioilta ja muilta tahoilta, joita nämä asiat koskevat, laaditaan spesifisempi energiatehokkuutta koskeva toimintaohjelma ja ehdotetaan konkreettisempia toimia ja tapoja sen toteuttamiseksi. ja siinä keskitytään energiatehokkuustoimilla toimenpiteillä Sitä, miten myötävaikutetaan Kioton kehitellään myöhemmin julkaistavassa komission tiedonannossa, joka koskee kattavaa strategiaa C02-päästöjen vähentämiseksi Kioton konferenssia seuraavana aikana. sektorikohtaisilla sitoutumusten täyttämiseen, ja muilla 2. Saatavilla olevan energiatehokkuuspotentiaalin hyödyntäminen ja jäsenvaltioiden toimintaa energiatehokkuuden Yhteisön ja energiaintensiteetin parantamiseksi voidaan yleensä perustella, jos merkittäviä yksilötason ja yhteiskunnallisia hyötymahdollisuuksia jää käyttämättä markkinavoimien toiminnan takia. Tällainen on tilanne nyt, sillä markkinat eivät toimi, mikä johtuu markkinaesteistä, ja monet kustannustehokkaat investoinnit energiatehokkaaseen tekniikkaan jäävät tekemättä. Jos mitään ei tehdä energiatehokkuuden edistämiseksi, voidaan odottaa, että ainoastaan markkinapotentiaali energian säästämiseksi voidaan hyödyntää käytännössä; vain sen voivat yksityiset ihmiset ja yritykset tehdä tiedon puutteen ja muiden markkinaesteiden vuoksi ja ilman markkinainterventioita. Se, mikä pitäisi voida hyödyntää erityisesti Kioton sitoumukset huomioon ottaen, on täysi taloudellinen potentiaali. Jos toteutetaan vielä muita toimia tässä tiedonannossa ehdotettujen lisäksi, voidaan ehkä hyödyntää myös yhteiskunnallinen potentiaali ja tekninen potentiaali. Tässä tiedonannossa keskitytään taloudellisen potentiaalin edistämiseksi erityisesti energiatehokkuuden parantamiseksi; se on ensimmäinen ja välttämätön askel, jota ei tarvitse katua, jatkuva energiansaanti ja saavutetaan C02-päästöjen vähentämistä koskevat yhteisön tavoitteet. taloudellisten hyötyjen korjaamiseksi siten, että toimintaan, joka on tarpeen taataan Arvioidaan, että saatavilla oleva taloudellinen potentiaali vuosina 1998 - 2010 on kaikki sektorit yhdistettynä noin 18 % vuosittaisesta energian loppukulutuksesta vuonna 1995, kuten taulukossa l2 esitetään. Taulukko 1. Olemassa oleva taloudellinen potentiaali Euroopan unionissa 1998 - 2010 Toimiala Teollisuus Liikenne Kotimarkkinateollisuus ja palveluala Yhteensa Lopullinen 1995 (Mtoe) energiankulutus, Vuoteen 2010 asti kdyiettdvissd oleva potentiaah prosentteina vuoden 1995 kulutuksesta 17% 14% 22% 18% 3. Syyt, miksi tätä potentiaalia e ole hyödynnetty: vikoja, esteitä ja puutteita Huolimatta energiatehokkuuden mahdollistamista ympäristö-, talous- ja energiapoliittisista hyödyistä emme riittävästi kustannustehokkuushyötyjä. Ei yhteisön eikä jäsenvaltioiden ponnistuksilla ole onnistuttu kaatamaan energiatehokkuusinvestointien jäljempänä nykyisiä esteitä. Todellisessa hahmoteltujen tärkeimpien esteiden kimppuun. strategiassa on käytävä tulevaisuuden toteuta tehokas Energiatehokkuus saa markkinasijaa vasta kun energiakustannukset heijastuvat tarkasti energian hinnassa. Ulkoisten kustannusten siirtäminen hintoihin verojen ja maksujen kautta on investointeja energiatehokkuuteen, kuten yhteisön toimintaohjelmassa "Kohti kestävää kehitystä" viidennessä ympäristöä koskevassa esitettiin. On tärkeä huomata, että samalla kun energiatehokkuutta pyritään parantamaan, energia-alalla tapahtuu merkittäviä muutoksia, jotka osittain aiheutuvat EUn aloitteista. Nämä muutokset vaikuttavat tapaan, jolla energiatehokkuus mielletään, samoin kuin sen lisätä tapa MURE -malliarvio, joka perustuu nykyisiin energian hintoihin. Euroopan komissio, maaliskuu 1998. Laskenta liikenteen osalta perustuu täysin polttoainetehokkuuden parannuksiin. Jos mukaan otetaan muita vaikutuksia, mukaan lukien kuljetusmuodon vaihdot, liikenteen alan potentiaalin arvioidaan olevan noin 25 prosenttia vuoteen 2010 mennessä. merkitykseen. Esimerkiksi energia-alan sisämarkkinoiden toteuttaminen - samalla kun sekä sähkö- ja kaasuala vapautuvat ja niiden rakenne muuttuu - vaikuttaa varmasti energiatehokkuuteen. Yhtäältä kilpailupaine parantaa energiantuotannon tehokkuutta. Markkinavoimat vapautuvat, suurtuotannon etuja havaitaan ja kehitetään, tariffirakenteet muuttuvat ja uusia toimijoita tulee alalle, missä he omaksuvat uusia rooleja. Toisaalta energiamarkkinoiden vapautuminen merkitsee ilman muuta alhaisempia energian hintoja. Kuitenkin samaan aikaan esiintyvä sisäisistä energiamarkkinoista johtuva kilpailun kiristyminen johtaa todennäköisesti sellaiseen energiateollisuuden tariffirakenteeseen, joka ilman piilossa olevia ristiin tuotantokustannuksia heijastaa paremmin myönnettyjä tukia. On selvä, että aikana, jolloin energianhinta yleensä ottaen laskee, erityistoimenpiteet energiatehokkuuden edistämiseksi ovat entistä tärkeämpiä. todellisia Hintasignaalin jälkeen tiedonpuute on tavallisesti ensimmäinen energiatehokkuuden este. Se on myös yleisin. Kun kuluttajilla, tuottajilla ja muilla asianosaisilla on puutteelliset tiedot mm. hintakehitystä koskevista ennusteista, haittaa tämä tehokkaiden toimenpiteiden toteuttamista. Kuluttajat saavat riittämättömiä tai puutteellisia tietoja palvelualan juoksevista kustannuksista. Hankinnat perustuvat siten usein alhaisimpiin alkuvaiheen kustannuksiin tai vastaaviin perusteisiin. Energiateknologian järjestelmäsovelluksista ei myöskään ole usein tietoa tai se on saavuttamattomissa. Siitä johtuu, että laitteet ovat usein ylimitoitettuja tai väärin asennettuja. Energiapalvelujen alalla on usein myös puutetta teknisistä taidoista ja koulutuksesta. Koska loppukäytön energian hintojen odotetaan olevan suhteellisen alhaisia tiedot ovat myös menettäneet merkitystään ja vakaita, henkilöautojen, koneiden ja laitteiden suunnittelussa ja hankinnassa. tehokkuutta koskevat jotka eivät havaitse mitään välitöntä Huono palaute energian käyttäjille vaikuttaa myös lannistavasti. Tämä koskee erityisesti tuntuvaa muutosta energian kuluttajia, Toisaalta myös kustannuksissa energiatehokkuusaloitteiden tulosten analysointiin tarvittavien yhdenmukaistettujen ja vertailukelpoisten arviointimenetelmien puute vöi olla este. tai vaihtoehtoja. energiatehokkaita valittuaan Energiatehokkuuden tiellä on lukuisia institutionaalisia ja oikeudellisia esteitä. Yhtenä esimerkkinä voidaan mainita energiantuotantoteollisuus, missä on osoittautunut vaikeaksi muuttaa vakiintunutta energiasuunnittelukäytäntöä. Siinä esiintyy taipumusta pitää voimakkaasti keskitettyä voimantuotantoa uskottavampana ratkaisuna kuin vähemmän keskitettyjä kysyntävetoisia toimenpiteitä kysynnän kasvun tyydyttämiseksi. Kuitenkin tehdyt vähimmäiskustannusanalyysit ovat osoittaneet, investoinnit ovat usein kustannustehokkaampia kuin tuotantoon tehdyt investoinnit. energiatehokkuuteen että Yksi vaikeimmista nykyisistä institutionaalisista esteistä on edelleen jatkuva käytäntö myydä energiaa kilowattitunteina energiapalvelujen kuten lämmityksen ja jäähdytyksen, valaistuksen ja energian tarjoamisen sijasta. Kuluttajahan tahtoo itse asiassa palveluja, ei energiaa energian vuoksi. Tämä on yksi niistä perusteista, jotka puhuvat energiapalveluja tarjoavien yritysten kehittämisen ja yhdennetyn voimavarasuunnittelun käytön puolesta. Muita institutionaalisia esteitä ovat muun muassa eräiden jäsenvaltioiden rakentajien harjoittama käytäntö valita ja asentaa koneita, joiden hankintakustannukset ovat alhaiset, mutta energian käyttökustannukset, eli kustannukset, jotka yleensä koituvat kodin ostajan maksettaviksi, ovat korkeat. Vuokranantaja-vuokralainen -ongelma, joka liittyy erilaisiin kannustimiin, on myös perinteinen esimerkki institutionaalisista esteistä. Poliittisen sitoutumisen puutteen voidaan myös katsoa muodostavan institutionaalisen esteen. Koska energiatehokkuus koostuu pienistä lisäyksistä, ei siinä yhteydessä koskaan pidetä suurimittaista seremoniaa, kuten silloin, kun uusi voimalaitos vihitään käyttöön tai uusi moottoritie avataan liikenteelle. Poliittisperusteiset kannustinrakenteet - verot ja tuet - perustuvat myös usein lyhyen aikavälin päämääriin. Energiatehokkuudelle on myös olemassa monen tyyppisiä teknisiä esteitä. Lukemattomia energiatehokkaita tekniikoita on täytynyt pitää pois markkinoilta, koska niille ei ole riittävää tukea esim. teknikoiden, konsulttien tai koulutettujen korjausmiesten muodossa; laitteiden huoltoa koskevaan tämä on johtanut joko tuotteiden luottamuspulaan kuluttajien keskuudessa. luotettavuutta tai Esteitä syntyy myös sen vuoksi, että monet laitteiden ja koneiden valmistajat eivät varsinaisesti pyri tehokkaisiin ratkaisuihin, jolloin valmistajilla on erilaiset painopistealueet jääkaappiensa, pumppujensa ja muiden vastaavien laitteiden suunnittelussa ja myynnissä. Alhaiset energian hinnat ovat myötävaikuttaneet tähän tilanteeseen. Riittävän tuotantovolyymin saavuttaminen suurtuotantoa varten, jotta uusi tuote saataisiin kustannuksiltaan kilpailukykyiseksi, on myös yksi yleinen este. Energiatehokkaissa ratkaisuissa tarvittavien standardoitujen osien, varaosien ja laitteiden puute on valaistus- ja rakennusalalla sekä muilla teollisuudenaloilla esiintyvä este. tämän ongelman Yhteisön standardointitoimenpiteet ja -ohjelmat myötävaikuttavat lievittämiseen yhtenäismarkkinoilla. Rahoitukselliset esteet kuten esteitä ovat energiatehokkuusinvestoinneille. Omarahoituskyky perinteisesti olleet paljon paremmat energian tuottajilla kuin energian kuluttajilla. Esimerkiksi pankit eivät sisällytä energiatehokkuuteen lisäinvestoinneista johtuvia alhaisempia energiakustannuksia laskelmiinsa, joiden perusteella ne päättävät myöntämiensä lainojen suuruudesta. alkupääoman puute ovat huomattavia lainamahdollisuudet ja tehdyistä Edellä esitetty luettelo energiatehokkuuden esteistä ei ole kaikenkattava. Sen tarkoitus on lähinnä kuvata energiatehokkuuden tärkeimpiä esteitä, jotta voidaan ryhtyä pohtimaan keinoja niiden poistamiseksi. 4. Nykyiset keinot energiatehokkuuden edistämiseksi Tulevaisuudessa toteutettavien toimien on perustuttava aiempiin aloitteisiin, joiden heikkoudet on selvitettävä. Onnistuneita kokeiluja on myös jatkettava. On tärkeä huomata, että yhteisötasolla on toteutettu energia-alan aloitteita vaihtelevalla menestyksellä 1970-luvun loppupuolelta. Komissio totesi kuitenkin 1980-luvun lopulla, etteivät 1970-luvulla ja 1980-luvun alkupuolella hyväksytyt neuvoston säännökset täyttäneet niihin asetettuja odotuksia. Jäsenvaltioilta vaadittiin sitten enemmän ponnisteluja. Neuvosto hyväksyi vuonna 1986 uusia yhteisön energiatavoitteita koskevan päätöslauselman, loppukysynnän jossa esitettiin mm. 20 prosentin parannusta energiaintensiteettiin vuoteen 1995 mennessä3. Vuoden 1987 tiedonannossa nimeltä "Kohti jatkuvaa energiatehokkuuspolitiikkaa Euroopan yhteisössä" (COM(87)233 lopullinen) jäsenvaltioille ehdotettiin neljäätoista energiatehokkuustoimenpidettä vuoden 1995 ehdotuksessa tunnustettiin, ettei kyseisellä tiedonannolla ollut ollut paljonkaan vaikutusta, ja että oli tarpeen, että komissio toteuttaa toimenpiteitä yhteisön tasolla. saavuttamiseksi. Vuoden 1990 SAVE-ohjelman tavoitteen Marraskuun 13. päivänä 1990 esitetyssä energia-alaa koskevassa komission ehdotuksessa (KOM(90)365 lopullinen) neuvoston päätökseksi energiatehokkuuden edistämisestä yhteisössä todettiin, että yhteisön toiminta tällä alalla on vironnut energia-alaa koskevien taloussuuntausten muutosten ja entistä paremman ympäristönsuojelun tarpeen vuoksi ja että useimpien jäsenvaltioiden harjoittamassa energiapolitiikassa energiatehokkuudesta on yleisesti ottaen tullut vähämerkityksellisempi. Vuoden 1990 ehdotuksessa todettiin edelleen, että useimmat jäsenvaltiot ovat vähentäneet tai jopa kokonaan lakkauttaneet ohjelmansa, joilla tuetaan energiatehokkuuteen suoraan liittyviä investointeja. Tämä päätelmä johti muun muassa energiatehokkuutta edistävän monivuotisen SAVE-ohjelman hyväksymiseen vuonna 1991. 3 Uusia yhteisön energiapoliittisia tavoitteita vuoteen 1995 ja jäsenvaltioiden politiikkojen lähentämistä koskeva 16. syyskuuta 1986 tehty neuvoston päätöslauselma, EYVL C 241, 25. 10. 1986. energiaintensiteetin paranemisen kokonaisvauhti SAVE-ohjelmasta huolimatta ei kohentunut merkittävästi koko yhteisön osalta. Vuoteen 1995 mennessä parannus oli vain 12 %, mikä jäi paljon jälkeen 20 prosentin tavoitteesta. Vielä hälyttävämpää oli, että parannusvauhti oli hiljentynyt vain -0,6 prosenttiin vuosina 1990 - 1995, verrattuna -2,0 prosenttiin vuodessa vuosina 1985 - 19904. Eräs tärkeä tekijä, joka on syynä energiatehokkuustoimenpiteiden hitaaseen leviämiseen, on edelleen se, että jäsenvaltiot eivät pidä energiansäästöä kovin tärkeänä huolimatta yhteisön yrityksistä tähän suuntaan, kuten jäljempänä selostetaan. tasolla tunnustetaan kuitenkin, että teknologisilla ohjelmilla voi olla Yhteisön huomattava merkitys siten, että ne voivat tarjota perustan energiatehokkaille tekniikoille. JOULE-THERMIE-ohjelmassa, joka käynnistettiin vuonna 1995 TTK. n neljännen puiteohjelman erityisohjelmana, myönnettiin energiatehokkuuteen 280 milj. ecua, joka oli erityisesti jonka avulla 27 % kokonaistalousarviosta energiaintensiteetin pienentämiseksi rakennuksissa, liikenteessä ja prosessiteollisuudessa. THERMIE-ohjelman äskettäisessä arvioinnissa todettiin, että tämä yhteisön ohjelma on erittäin hyvin tunnettu yhteisön energiamarkkinoiden vaikuttajien keskuudessa ja että se on vaikuttanut energiatehokkaiden tekniikoiden markkinaosuuksiin. 5 saatiin paljon aikaan ja Tärkein yhteisön toimista on kuitenkin ollut SAVE-ohjelma. Kun SAVE I -ohjelman tulokset oli arvioitu, SAVE II -ohjelma hyväksyttiin joulukuussa 1996. Sen ohjeellinen talousarvio oli 45 milj. ecua viidelle vuodelle. SAVE II -ohjelman tavoite on parantaa loppukulutuksen energiaintensiteettiä vielä yhdellä prosenttiyksiköllä vuodessa sen lisäksi, mikä olisi muuten saavutettu. Verrattuna ensimmäiseen SAVE -ohjelmaan, SAVE II -ohjelmaa laajennettiin lisäämällä siihen alueiden ja kaupunkien energiatehokkuutta koskeva ohjelma sekä sähkön loppukäyttöä koskeva ohjelma6, ja maaliskuussa 1998 komissio hyväksyi päätöksen, jolla SAVE-ohjelma avattiin Bulgarialle, Liettualle, Puolalle, Romanialle, Slovakialle ja Tsekin tasavallalle. 4 Eurostat 1997. Lopullisen energiankulutuksen energiaintensiteetti antaa ainoastaan suuntaa energiatehokkuudesta, sillä energiaintensiivisyyteen sisältyy myös talouden rakennemuutos, muutokset polttoaineseoksissa jne. 5 PO XVII:n energiaohjclmien yleisarviointi, kertomus komissiolle, joulukuu 1996. 6 Yhteisön energiatehokkuutta edistävästä monivuotisesta SAVE II -ohjelmasta 16 päivänä joulukuuta 1996 tehty neuvoston päätös 96/737/EY. 8 Yksi komission muiden kuin teknologisten pyrkimysten pääpiirre liittyy yhteisönlaajuisesti sovellettavien direktiivien kehittämiseen ja antamiseen. Lainsäädäntöohjelma liittyy paljolti kauppatavaroihin ja on siten välttämätön osa sisämarkkinoiden päätökseen saattamisessa. Yhteisön merkintöjä koskevan ohjelman vaikutusten arviointi jäsenvaltioissa osoittaa, että ohjelman on vaikuttanut myönteisesti sekä energiatehokkaiden mallien osuuteen EU:n valmistajien tuotevalikoimissa että tehokkaiden mallien osuuteen myynnistä. Jos nykyinen suuntaus kylmälaitteiden energiaintensiivisyyden paranemisessa merkintöjen ansiosta jatkuu, niin esimerkiksi koko EU:n kylmälaitemarkkinoiden energiaintensiteetti vähenee keskimäärin 15 % vuoteen 2010. Sitä, että tämä parannus johtuu suureksi osaksi merkinnöistä, tapahtunut ennen merkintöjen käyttöönottoa. se, että muutosta ei tukee juuri Tärkeä piirre SAVE-ohjelmassa on se, että siinä on keskitytty osaltaan rakentamaan tarvittavaa kapasiteettia ja perusrakenteita energiatehokkuustoimille sekä parantamaan energiapolitiikan analysointia. SAVE-ohjelmalla tuetaan koehankkeita ja tiedonlevitystä koneiden, rakennusten, yhdistetyn sähkön ja' lämmön tuotannon, energian kysynnän ohjauksen, opetuksen ja koulutuksen, teollisuuden ja liikenteen alalla. Yli 350 koetoimea ja tutkimusta on tehty tätä varten, ja niiden tehokkuuden arvioinnissa on osoitettu toimintalinjoja, joissa voidaan tuottaa yhteisön lisäarvoa. Ohjelmien arvioinneista näkyy selvästi, että SAVE-ohjelmalla on ollut tärkeä merkitys energiasektorin kapasiteetin rakentamisessa, mutta emme ole vielä saavuttaneet tasoa, jossa tästä olisi ollut riittävästi käytännön tuloksia. Toinen osa SAVE-ohjelmaa, jolla tuetaan energiatoimistojen perustamista alue- ja paikallistasolla ja saarilla, on osoittautunut merkittäväksi. Tähän mennessä koko yhteisössä on perustettu 140 tällaista SAVE-toimistoa, ja niiden vaikutus alkaa tuntua paikallistasolla. Yksi niiden tehtävistä, jota täytyy lujittaa, on auttaa kokemusten ja parhaiden käytäntöjen vaihdossa. Vielä eräs tärkeä yhteisön toiminnan osa on ollut investointituet vähemmän kehittyneillä alueilla. Euroopan aluekehitysrahasto (EAKR) ja koheesiorahasto voivat myötävaikuttaa energiatehokkuuden lisäämiseen. Se on mahdollista sekä tavoitteeseen 1 että tavoitteeseen 2 kuuluvilla alueilla, missä kansallisiin ja alueellisiin energiaohjelmiin kuuluu yleensä erityistoimenpiteitä energiatehokkuuden parantamiseksi. Jäsenvaltioiden on kuitenkin osoitettava suurempaa kiinnostusta näihin mahdollisuuksiin. aikaan tarpeeksi Ohjelmien arviointi osoittaa, että energiatehokkuutta koskevilla ohjelmilla on ollut vaikutusta energiaintensiteetin vähentämiseen, mutta ne eivät ole yksinään olleet riittäviä arvioidaan saamaan myötävaikuttaneen merkittävästi yhteisön lisäämiseen, erityisesti pk-yritysten osalta. SAVE-ohjelmalla on ollut mitattava vaikutus kapasiteetin rakentamiseen energiatehokkuustoimia varten sekä sähkön ja lämmön yhteistuotannossa kohdennettujen koehankkeiden lisäämisen kautta. SAVE-ohjelman on arvioitu myötävaikuttaneen merkittävästi energiatehokkuuden parantamiseen sen lainsäädäntöä koskevan ohjelman kautta. SAVE- ja THERMIE-ohjelmiin kuuluvien eri toimien C02:n suuria muutoksia. THERMIE-ohjelman teollisuuden kilpailukyvyn vähentämisvaikutusten arviot tukevat väitettä, että ohjelmat tuottavat konkreettisia tuloksia. 7 Tärkeimmät johtopäätökset viittaavat siihen, että yhteisön ja jäsenvaltioiden toimenpiteet on suunnattava ja sovitettava yhteen paremmin, nykyisiä toimenpiteitä on parannettava ja tehostettava, kokemusten ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa on helpotettava ja tärkeimmät toimintalinjat on valittava, jotta voidaan saavuttaa sellainen energiaintensiteetin parantamisen taso, jota yksittäisten kuluttajien ja yhteiskunnan saamat hyödyt ja kustannukset edellyttävät. Huomattakoon myös, että pyrkimykset energiatehokkuuden parantamiseen unionin ulkopuolella ovat tärkeitä kansainvälisessä yhteistyössä erityisesti kun otetaan huomioon C02-päästöjen yleinen vähentäminen. PHARE- ja TACIS-ohjelmat, joiden tarkoitus on tukea uudistuksia ja. rakennemuutosta KIE-maissa ja uusissa itsenäisissä valtioissa, ovat edistäneet energiatehokkuutta. INCO-Kopernikus-ohjelmasta, joka on kolmansille maille tarkoitettu neljännen puiteohjelman osa, edistetään yhteisillä tutkimus- ja esittelyhankkeilla energian tehokasta käyttöä rakennuksissa, teollisuudessa ja liikenteessä samoin kuin puhdasta ja tehokasta energian tuotantoa fossiilisista polttoaineista. INCO-DC-ohjelmasta on kehitysmaissa. Toimenpiteillä pyritään edistämään puhtaan ja tehokkaan energian käyttöä näissä maissa. Myös SYNERGIA-ohjelmalla tuetaan energiatehokkuushankkeita kolmansissa maissa. Kuitenkin myös unionin ulkopuolisten maiden taloudellinen energiatehokkuuspotentiaali on kaukana hyödyntämistavoitteesta, ja tätä hyödyntämistä on edistettävä. JOULE-THERMIE-ohjelman liitännäistoimenpiteitä tuettu 5. Energian järkevän käytön strategiaa kohti ei että täysin unionissa hyödynnetä Se, energiatehokkuusparannusten kustannustehokkuuspotentiaalia, herättää kysymyksen, miksei niin tehdä. On pohdittava kahta tärkeää seikkaa. Ensinnäkin on selvää, että markkinat eivät vieläkään toimi moitteettomasti, koska markkinoilla tapahtuu epäonnistumisia, jotka johtuvat odotettuja investointeja ja toimia edelleenkin haittaavista esteistä. Toiseksi yhteisön ja jäsenvaltioiden toteuttamat politiikat ja ohjelmat ovat epäonnistuneet, koska ne eivät olleet riittävän kattavia eikä niitä ei pantu tehokkaasti täytäntöön ja/tai sovitettu riittävästi yhteen. Jos haluamme hyödyntää vähintään energiatehokkuuden taloudellisen potentiaalin, on laajuinen yhteisön, kansallisella, alue- ja paikallistasolla tehty uudistettu yhteisön sitoutuminen olennaista asianmukaisten politiikkojen ja toimenpiteiden toteuttamiseksi osana laajempaa strategiaa. 7 PO XVII:n cncrgiaohjclmien yleisarvioina, kertomus komissiolle, joulukuu 1996. 10 tai vähemmän onnistuneita. Jäsenvaltioissa on Toimia on kehitettävä jo käynnissä olevan kattavan yhteisön energiatehokkuusstrategian pohjalta. Useita yhteisön aloitteita on jo käynnissä; näistä yksi on S AVE-ohjelma ja siihen perustuvat toimet. Jäsenvaltiot toteuttavat myös ohjelmiaan, kuten esitetään liitteessä 2. Ne ovat enemmän tehty useita energiatehokkaiden energiatehokkuusohjelmien arviointeja. Niistä käy valaisimien, koneiden, laitteiden markkinaosuudet ovat kohonneet, ja tämä on tapahtunut vain muutamia vuosia ohjelman käynnistämisen jälkeen. Jos suuntaus säilyy samana ohjelman puitteissa tehtyjen loppukäyttösektorien investointien kestoaikana, nämä toimet vaikuttavat yksittäisten energiaintensiteettiin jopa 65 %. Tässä tiedonannossa esitetyt ehdotukset perustuvat dokumentoituihin onnistuneisiin tuloksiin, ja ehdotusten tarkoituksena on varmistaa, että näitä tuloksia saadaan lisää. lämpöpumppujen ja muiden energiaa kuluttavien ilmi, että Lukuisia yhteensovitettuja toimenpiteitä on toteutettava, ja edistymistä on seurattava tarkkaan. Yksi nykyisten energiatehokkuusohjelmien puutteista on riittämätön seuranta ja tulosten arviointi. Seuranta tulee vieläkin tärkeämmäksi tulevaisuudessa, koska on tarpeen seurata edistymistä Kioton sitoumusten toteuttamisessa. Komissio tehostaa toimiaan tällä alalla. ilman monien eri Energiatehokkuusstrategiaa ei voida menestyksekkäästi toteuttaa toimijoiden yhteistyötä ja tukea koko yhteisössä. On pyrittävä yhteistyön lisäämiseen jäsenvaltioiden samoin kuin energiapalvelualan, valmistajien, jakelijoiden, asentajien, teollisuuden energialaitosten, kuluttajajärjestöjen ja valtiosta riippumattomien järjestöjen välillä. toimialakohtaisten yhdistysten, järjestöjen, on Jäsenvaltioita on kannustettava edistämään energiatehokkuusvalistusta. Erityisesti kuluttajia kustannustehokkaaseen energiansäästöön ja uusista tekniikoista. Energiatekniikoita edistäviä järjestöjä, SAVE- toimistoja, kuluttajaverkostoja ja muita yhteisön tukemia levitysverkostoja voidaan käyttää lisäämään yhteistyötä yhteisten tavoitteiden saavuttamiseksi. lukuisista mahdollisuuksista valistettava Toimien yhteensovittamisen parantaminen on hyvin tärkeää, ja sitä helpottaa erityinen keskustelufoorumi energiatehokkuuspolitiikkaa varten. Jos neuvosto perustaa komission ehdotuksen mukaisesti kansallisten energiapolitiikkojen lähentämisryhmän, suunnitellaan perustettavaksi myös energiatehokkuutta käsittelevää alaryhmää, joka keskittyy erityisesti kansallisen tason ja yhteisötason toimenpiteiden yhteensovittamisen parantamiseen. Vaihtoehtoisesti voi olla tarpeen perustaa sopiva foorumi, jolla edistettäisiin uudistettua sitoutumista energiatehokkuuteen, kokemuksien vaihtoa ja tilanteen seurantaa ja tarkistusta EU:n ja jäsenvaltioiden tasolla. 11 että jäsenvaltioiden sekä yhteisön Energiatehokkuuden parantamisessa on selvästi tarvetta myönteiseen profiilinnostoon ja tasolla. Energiatehokkuuden terästämiseen parantaminen on asetettava samalle lähtöviivalle energiahankintavaihtoehtojen kanssa. Energia- yksinomaan kysynnänohjaukseen liittyvillä vaihtoehdoilla eikä niitä voidaan myöskään saavuttaa pelkästään energiantuotantoon liittyvillä vaihtoehdoilla. Energiatehokkuusohjelmat on pantava täytäntöön tasolla. Seuraavassa hahmotellaan kustannustehokkaita mahdollisuuksia: tehokkaasti, mutta sekä yhteisön että jäsenvaltioiden ympäristöpoliittisia ei voida tavoitteita saavuttaa ja 5. 1 Energiatehokkuuden edistäminen muiden politiikkojen yhteydessä Enemmän huomiota on kiinnitettävä energiatehokkuuden edistämiseen muiden politiikkojen kautta. Energiatehokkuutta on kehitettävä aluetasolla ja kaupungeissa. ja kaupunkien yhdennettyjä Osana SAVE-ohjelmaa on kannustettava alueiden toimijoita. Euroopan kumppanuussuhteita, aluekehitysrahaston energiatehokkuuden parantamistyön edistämistä ottamalla ohjelmiinsa erityisiä politiikkoja ja toimenpiteitä, mutta jäsenvaltioiden on myös varmistettava, että ne jättävät asianmukaisia ehdotuksia. liittyy monenlaisia eri alojen jatkettava koheesiorahaston joihin ja on Liikenne on myös yksi ensisijainen energiatehokkuustoimien kohde. Ilman asianmukaista toimintapoliittista ohjelmaa liikenteen päästöt kasvavat noin 40 prosenttia vuosina 1990 - 2010. Euroopan unioni on vahvistanut CXV. a ja autoja koskevan strategian, jonka tavoitteena on vähentää uusien autojen C02-päästöjä 30 prosentilla siten, että ne ovat 120 g/km vuonna 2005/2010 verrattuna vuoden 1990 tasoon. Äskettäin julkaistussa liikennettä ja C02:a koskevassa tiedonannossa8 komissio tarkasteli kysymystä, miten liikenteen energiankäyttöä ja siten C02-päästöjä vähennettäisiin. Ehdotetut toimenpiteet kohdistuvat lähinnä neljään osa-alueeseen, jotka ovat henkilöautojen polttoainetalous, alalla, oikeudenmukaisen rautatieliikenteen eri kuljetusmuotojen yhdistämiseksi. Näiden toimenpiteiden voidaan olettaa edustavan kustannustehokasta lähestymistapaa, jolla pystytään puolittamaan C02-päästöjen kasvu vuoteen 2010 mennessä. Tämän jälkeen uusien tekniikoiden (esim. hybridiautot, polttoainekennot ja vaihtoehtoiset polttoaineet) laajan käyttöönoton ansiosta voidaan vähentää fossiilisten polttoaineiden käyttöä ja siten vähentää päästöjä merkittävästi. Energiatehokkuudesta on tultava liikennepolitiikan olennainen osa. hinnoittelun loppuunsaattaminen tehokkaan ja sisämarkkinoiden liikenteen toimenpiteet edistäminen sekä Ulkoisten kustannusten sisällyttämistä hintoihin verotuksen ja maksujen avulla soveltuvin osin olisi edelleen pidettävä keinona, jolla energian hinnat saadaan vastaamaan todellisia kustannuksia. Markkinoiden vapautumisesta aiheutuneiden hyötyjen eli alhaisempien hintojen olisi osaltaan edistettävä ympäristön parantamista tarpeen mukaan. Komissio esitti vuonna 1997 neuvostolle verotusta koskevan ehdotuksen, jolla laajennettaisiin KOM (98)204 lopullinen, 31. 3. 98. 12 vähimmäisverokantaa. Neuvosto tutkii parhaillaan ehdotusta, johon sisältyy säännöksiä mahdollisista verovapautuksista energiatehokkuusinvestointeja varten. On tärkeää, että tämän ehdotuksen osalta tapahtuisi edistystä. Samanaikaisesti jäsenvaltioita pitäisi kannustaa esittää energiansäästösyistä. tutkimaan, mitä verohelpotuksia voisivat erityisiä ne ja on myös teknologiapolitiikalla tehtävänsä Tutkimus- energiatehokkuusstrategiassa. Viidennessä TTK-puiteohjelmassa esitetään kahta erityistä avaintoimintakokonaisuutta, jotka koskevat puhtaampia energiajärjestelmiä, mukaan lukien uusiutuvat energialähteet, sekä taloudellista ja tehokasta energiaa Euroopan kilpailukyvyn edistämiseksi. Myös yhteiselle tutkimuskeskukselle esitetään toimia, esim. uusien materiaalien tutkimista suurtehosähköntuotantoon ja tulevaisuuden teknologioiden tutkimista. Yhteisön ja jäsenvaltioiden on tehostettava energiatehokkuutta koskevaa tutkimus- ja kehittämistoimintaa. oma siihen ratkaisevan ja täytäntöönpanoon. Yhteistyötä on Energiatehokkuutta koskevat kansainväliset sitoumukset ja kansainvälinen yhteistyö tärkeitä. Euroopan unioni on sitoutunut osallistumaan ovat myös liittyviä ympäristönäkökohtia koskevan Euroopan energiatehokkuutta energiaperuskirjan lisätä muiden, Kansainvälisen energiajärjestön kaltaisten kansainvälisten järjestöjen kanssa. Entistä tiiviimmällä yhteistyöllä kansainvälisten pankkien kanssa yhteisön ohjelmille ja hankkeille saadaan enemmän liikkumavaraa. Sen varmistaminen, että Keski- ja Itä-Euroopan maat sekä Kypros ovat asianmukaisesti valmistautuneet energiatehokkuuspolitiikassa ennen liittymistään unioniin, kuten kunkin valtion kanssa tehdyssä liittymiskumppanuudessa edellytetään, on myöskin ensi sijalla. tarkoitus 5. 2 Erityiset toiminnan painopisteet Suuremman energiatehokkuuden taloudellinen potentiaali sekä jo toteutettujen toimien tehokkuus on arvioitu, ja niiden perusteella esitetään seuraavia aihepiirejä tärkeimmiksi toiminta-alueiksi lyhyellä ja keskipitkällä välillä. Luetteloa ei ole tarkoitettu lopulliseksi, vaan siinä osoitetaan pikemminkin päälinjat, joilla yhteisön ja jäsenvaltioiden toiminta sovitetaan yhteen. i) Energiatehokkaat rakennukset Rakennuksissa kulutetaan 40% EU:n energiakulutuksesta. Rakennusala on yksi suurimman yksittäisen energiatehokkuuspotentiaalin tarjoavista aloista, joten sen olisi oltava yksi strategian painopistealoista. Asennettujen osien ja laitteiden lisäksi energiaa säästävä rakennussuunnittelu ja käyttö sekä uudet käsitteet rakennusten korjaamisessa, kunnostamisessa, käyttöikäanalyyseissä ja kustannuksissa ovat tärkeitä. 13 Aloitteisiin, joita voidaan toteuttaa SAVE-ohjelmassa, kuuluvat mm. yksinkertaisten välineiden kehittäminen, jotta asentajat voivat suunnitella sopivia järjestelmiä, sekä koulutus ja sertifiointi niiden käytössä. Tämä yhdistetään tietojärjestelmiin, joiden avulla kuluttaja saa selkeitä ja luotettavia tietoja niiden järjestelmien toiminnasta, joiden käyttöä he harkitsevat. Muita toimenpiteitä, joita tällä alalla on toteutettava, ovat esim. neuvoston direktiivin 93/76/EEC (ks. jäljempänä) tarkistaminen; sitä on lujitettava rakennusten energiatehokkuuden parantamiseksi. 9 Myös on tärkeää, että jäsenvaltiot tarkistavat kansalliset rakennusten energiatehokkuutta koskevat standardinsa sen selvittämiseksi, mitä parannuksia voitaisiin tehdä. ii) Neuvoston direktiivin rajoittamiseksi 93/76/ETY tarkistaminen hiilidioksidipäästöjen Neuvoston direktiivillä 93/76/ETY on mahdollisuuksia parantaa energiatehokkuutta huomattavasti ja vähentää hiilidioksidipäästöjä auttamalla lukuisten esteiden poistamisessa. Tämänhetkiset tulokset osoittavat kuitenkin, että monetkaan jäsenvaltiot eivät ole antaneet direktiiville sille kuuluvaa merkitystä. Tämä johtuu osittain direktiivin toissijaisuusluonteesta. Direktiivissä edellytetään, että jäsenvaltiot kehittävät toimia kuudella ohjelma-alueella (kuten energiankäytön kuluttajakohtainen mittaaminen ja laskutus ja teollisuuden energia-auditoinnit), mutta se on joustava sen suhteen, mitä keinoja valitaan ja miten. Jäsenvaltioilta edellytetään myös toimenpiteiden vaikutusten seurantaa ja niitä koskevien kertomusten laadintaa. Direktiivin tiettyjen artiklojen lujittaminen tehostaa direktiivin vaikutusta. Direktiivin suuntaaminen tarkemmin ja sen täsmentäminen on myös tarpeen. Sen vuoksi komissio aikoo ehdottaa direktiiviä neuvoston direktiivin 93/76ETY muuttamiseksi. Tärkeimmät alueet, joilla nykyistä direktiiviä on vahvistettava, ovat mm. se, että rakennusten energiasertifiointi ulotetaan koskemaan myös vanhoja eikä ainoastaan uusia rakennuksia, että kehitetään lisää standardeja eristysasennuksiin ja tehdään tarkastuksia ja energia- auditointeja koskevia ehdotuksia. iii) Energiatehokkaat kodinkoneet ja muut loppukäyttölaitteet Energiatehokkuuden tiellä olevat tekniset esteet on poistettava. Kotitalouskoneiden osalta merkintöjä on tehty jo usean vuoden ajan, ja ne kattavat pian kaikki tärkeimmät koneet. pitkän Vähimmäistehokkuusvaatimusten hitaampaa edistys osalta ollut on Yhdenmukaistettujen eurooppalaisten standardien kehittäminen rakennusalan tuotteista annetun direktiivin mukaisesti sellaisten tuotteiden osalta kuin lämpöeristys, ikkunat ja lämmönsäteilijät voi johtaa standardien käyttöönottoon ja antaa mahdollisuuden saada tietoja muun muassa tuotteiden energiataloudesta ja lämmönvaraamisominaisuuksista. 14 ja valmistajien päätöksentekoprosessin vuoksi. "Jääkaappidirektiivi" (96/57/EY) oli ensimmäinen esimerkki, ja sitä seurasivat pesukoneita ja televisioita koskevat neuvottelusopimukset, kuten edellä on mainittu. Lähitulevaisuudessa neuvotellaan ilmastointilaitteiden energiatehokkuusstandardeista. vedenlämmittimien sähkökäyttöisten vastustuksen voimakkaan ja tarpeen. Kaupan ja teollisuuden alalla ei ole merkintäjärjestelyä, minkä vuoksi neuvotellut pitäisi vähimmäistehokkuus vaatimukset kehittää loistevalaisimille, vähimmäistehokkuusvaatimusten sähkömoottoreille, kaupallisille ja pumpuille, käyttöön jäähdytyslaitteille. Konttorilaitteita vapaaehtoinen laatumerkki tehokkaimpien laitteiden osoittamiseksi suurille hankkijoille (jollaisia ovat viranomaiset ja suuret kaupalliset yritykset kuten pankit ja vakuutusyhtiöt). Merkki perustuu maailmanlaajuisesti yhdenmukaistettuihin teknisiin vaatimuksiin ja logoon Energy Star. ovat käyttöönottamisesta kompressoreille, Ehdotuksia esim. otetaan piakkoin varten unionissa tuulettimille Lopuksi tehokkaimpia koneita koskevia kannustinjärjestelmiä ja tehottomia laitteita koskevia jarrutusmenettelyjä voidaan edistää energiatehokkaiden laitteiden nopean käyttöönoton yleistymisen varmistamiskeinona. iv) Neuvottelusopimusten ja pitkäaikaisten sopimusten laajempi käyttö voidaan esteiden neuvottelusopimuksilla, poistamisella tapahtuisi teollisuudessa vähimmäistehokkuusvaatimuksien suuri Teknisten tai säästöpotentiaali. Tämä teollisuustuotteiden vastaavilla vähimmäisenergiatehokkuusvaatimuksista. Näitä välineitä pitäisikin lujittaa ja ulottaa ne koskemaan muita koneita ja laitteita, erityisesti kauppa-ja teollisuussektoreilla. Riittävä rahoitus yksityiskohtaisten laatimiseen ja standardointielinten valtuuksien turvaamiseen (CEN/CENELEC) on tarpeen tämän strategian täytäntöönpanemiseksi. taloudellisten analyysien hyödyntää teknisten sovitaan avulla joissa tai Monet jäsenvaltiot ovat korostaneet sellaisten aiempia joustavampien välineiden käyttöä kuin valmistajan tekemät neuvottelusopimukset samaan tavoitteeseen pääsemiseksi kuin mihin vähimmäistehokkuusvaatimuksilla päästään. Neuvottelusopimuksia pidetään varteenotettavana vaihtoehtona lainsäädännön laatimiselle, jos sopimuksiin sisältyy useiden (vähintään 80 prosenttia) tietyn alan valmistajien sitoumuksia, jos niissä määrätään näiden valmistamien laitteiden parantamista koskevista määrällisistä sitoumuksista ja jos niihin kuuluu tehokas seuranta- ja itsesäätelyjärjestelmä sekä menettelyt vaatimusten rikkomistapauksia varten. Komissio on äskettäin neuvotellut kaksi sopimusta laitevalmistajien kanssa, nimittäin televisioiden ja videolaitteiden valmiustilan energiakulutuksen vähentämisestä ja pesukoneista. Neuvottelusopimuksiin pitäisi turvautua useammin, ja niissä pitäisi pyrkii samanlaisiin tai korkeampiin 15 kuin energiaintensiteetin tavoitteisiin koskevat kauppatavaroita kuten koneita ja laitteita, mutta myös energiapalveluiden ottamista mukaan pitäisi harkita. Jos neuvotelluilla sopimuksilla ei saavuteta haluttuja tuloksia, olisi annettava pakottavia standardeja. suhteen. Nämä sopimukset Komissio on hyväksynyt ympäristösopimuksia koskevan tiedonannon (KOM (96) 561), jonka yleisenä tarkoituksena on edistää ja helpottaa tehokkaiden ja hyväksyttävien ympäristösopimusten käyttöä osana pyrkimystä laajentaa teollisuuden kanssa tehtävää yhteistyötä. Eri teollisuudenalojen kanssa tehtävät pitkän aikavälin sopimukset ovat ympäristösopimusten erityislaji, se, että kyseinen teollisuusliitto ja sen jäsenet sitoutuvat määrälliseen energiatehokkuuspäämäärään valmistusprosesseissaan. Tätä välinettä olisi käytettävä laajemmin. jonka ominaispiirteenä on v) Tiedonlevityksen parantaminen Tiedonlevityksen on pysyttävä SAVE-ohjelmassa ja jäsenvaltioiden ohjelmissa erittäin tärkeänä osana, jonka avulla edellä mainittuja tiedonsaantiin liittyviä esteitä on poistettava. Yhteisö suunnittelee uudistettua jolla pyritään kiinnittämään kuluttajien ja muiden toimijoiden huomio siihen, että energiatehokkuus on olennaisempi seikka kuin koskaan ennen. Myös energiatehokkuudella saavutettavia hyötyjä korostetaan. Kampanja edellyttää kaikkien energia-alan intressipiirien, myös kuluttajajärjestöjen, aktiivista osallistumista. tiedotuskampanjaa, kotitalouskoneiden Nykyistä menestyksekästä merkintöjä energiatehokkuusohjelmaa on laajennettava siten, että se kattaa muutkin energiaa käyttävät laitteet, mukaan lukien rakennusosat. Tätä koskevaa tietoa on oltava paremmin saatavilla. Kuluttajajärjestöjen tiedotuksen levittämiseen on lisättävä. osallistumista kuluttajille suunnatun koskevaa Tietotekniikan ja muiden innovatiivisten menetelmien käyttöä on lisättävä uusien kohderyhmien saavuttamiseksi merkintöjä ja energiatehokkuutta ja energiatehokasta teknologiaa koskevien muiden tietojen avulla. Komission hankkeissa korostetaan entistä enemmän tulosten levittämistä esimerkiksi uusissa ja olemassa olevissa yhteisön laajuisissa verkostoissa. Suositellaan myös, että energiatehokkaan teknologian käyttöä ja huoltoa koskevaa koulutusta ja sertifiointia laajennetaan. Uusi energiatehokkuudesta myönnettävien palkintojen järjestelmä on harkittavana. Sitä kehitettäisiin yhteistyössä asianomaisten järjestöjen kanssa SAVE-ohjelman puitteissa, ja se olisi tarjolla vuosittain jäsenvaltioiden instituutioille, järjestöille, viranomaisille tai jotka ovat eniten myötävaikuttaneet energiatehokkuuteen. yksityisille henkilöille, 16 Tarkoituksena on, että komissio vastaa järjestelmästä ja jäsenvaltiot osallistuvat siihen aktiivisesti. On myös tärkeää tehostaa tiedonlevitystä energiatehokkuustoimien parhaista käytännöistä. SAVE-ohjelmassa toteutettavaa kanssa eurooppalaista energiatehokkuustoimien parhaiden käytäntöjen ohjelmaa. jäsenvaltioiden yhteistyössä esitetään vi) Kolmansien osapuolten rahoitus, tulostakuu ja muut luovat rahoitusjärjestelyt Rahoitusesteet vaativat erityistä huomiota. Komissio on edistänyt jo monen vuoden ajan sekä SAVE- että THERMIE-ohjelmassa kolmansien osapuolten rahoitusta yhtenä keinona poistaa tällaiset esteet. Mallisopimuksia on laadittu kaikkia jäsenvaltioita varten ja useita hankkeita on toteutettu. Neuvoston SAVE-direktiivissä 93/76 vaaditaan, että jäsenvaltiot kehittävät kolmannen osapuolen rahoitukseen liittyviä toimia julkisella sektorilla. Vaikka tämä on ollut suhteellisen onnistunutta toimintaa, kolmansien osapuolten rahoituksen tarjoamia mahdollisuuksia ei ole vielä täysin hyödynnetty. Tämän rahoitusmuodon käyttöä on edistettävä käyttämällä sitä entistä suuremmissa julkisen sektorin yrityksissä, ja sitä on myös laajennettava kattamaan yksityisen sektorin tarpeet. Tämän vuoksi etsitään uusia tapoja edistää kyseisen rahoitusmuodon käyttöä ja lisätä liikepankkien mielenkiintoa toimia energiapalveluyritysten tehtävissä sopimuksissa. Liikepankkien osallistumisen lisäämisen lisäksi pyritään löytämään uusia sopimusmuotoja, kuten tulostakuumenettely, jota on käytetty onnistuneesti ALTENER- käsitteleviä ohjelmassa. liittyviä ehdotettujen selvittelytoimistoja kokeillaan myös keinona investointien ja koehankkeita toteutetaan näillä erityisaloilla. toteutettavuutta koskevia objektiivisia arviointeja. Tutkimuksia investointihankkeita liikepankeille takaajina kolmannen osapuolen kanssa Energiatehokkuuteen tarjota vii) Energiatehokkuus sähkö- ja kaasusektorilla sekä sähkön ja yhteistuotannossa lämmön että yhdennetty On tärkeää poistaa tunnistetut institutionaaliset ja oikeudelliset esteet. Yhdennetty varojen suunnittelu tai järkevät suunnittelutekniikat ovat tärkeä työväline erityisesti sähkö- ja kaasumarkkinoiden vapauttamisen yhteydessä. Kilpailun lisääntyminen saattaa poistaa näiden alojen institutionaalisia esteitä tai olla poistamatta niitä. Komissio on edelleen sitä osa EU:n suunnittelu mieltä, jotta kiinnitettäisiin entistä energiatehokkuusstrategiaa, varsinkin Kiotoa ajatellen, enemmän tarjoajana. Ehdotukselle direktiiviksi järkevistä suunnittelutekniikoista on vielä saatava neuvostolta riittävä tuki sen voimaansaattamiseksi, vaikka Euroopan parlamentti onkin jo antanut sille voimakkaan kannatuksensa. Komissio pitää tätä direktiiviä edelleenkin tärkeänä, erityisesti markkinoiden vapautumisesta aiheutuvan energiapalvelujen kehittymisen vuoksi. Komissio harkitsee, mikä olisi paras tapa edetä. sähköteollisuuden energiapalvelujen voimavarojen huomiota asemaan tärkeä on Yhdistetyn sähkön ja lämmöntuotannon käyttäminen teollisuudessa, kotitalouksissa, palvelualoilla ja sähköntuotannossa on erittäin tärkeää energiatehokkuuden kannalta, ja 17 sitä on edistettävä edelleen yhteisössä ja jäsenvaltioissa. Äskettäin julkaistussa yhdistettyä tuotantoa koskevassa tiedonannossa (KOM(97) 514 lopullinen) esitetään tämän alan esteet ja strategia Euroopan unionissa. Jäsenvaltiot vahvistivat tiedonannon joulukuussa 1997 neuvoston päätöslauselman muodossa. On huomattava, että tekeillä olevassa pääsevien ehdotuksessa epäpuhtauspäästöjen 88/609/ETY tarkistamiseksi edellytetään, että uudet laitokset tuottavat sekä sähköä että lämpöä aina kun se on mahdollista, varautuvat biomassan käyttöön ja edistävät tehokasta tuotantoa fossiilisilla polttoaineilla. ilmaan annetun neuvoston direktiivin polttolaitoksista rajoittamisesta tiettyjen suurista Sekä sähkö- että kaasulaitosten harjoittamaa energiatehokkuuden edistämistoimintaa on vielä laajennettava. Kehitteillä on sellainen vapaaehtoinen kumppanuus, jonka puitteissa sellaisia EU:n aloitteita kuin energialaitokset voivat jatkaa merkintäohjelmat kysynnänhallinnan edistämistä koehankkeilla ja levitystoimilla SAVE-ohjelman puitteissa. Energialaitoksia pyritään saamaan sitoutumaan energiapalvelujen ja energiatehokkuuden markkinoimiseen osana niiden liiketoiminnan päämääristä. tehokkuutta koskevat ohjelmat. Komissio tukea neuvottelusopimuksin laitteiden ja viii) Energianhallinta ja teknologian hankkiminen aikoo laitteita, komissio julkisella sektorilla energiatehokkuutta Edistääkseen esittää energianhallintaa koskevan direktiiviehdotuksen, jossa jäsenvaltiot ja EU:n toimielimet sopivat annettujen ohjeiden noudattamisesta ja ostavat kustannus- ja energiatehokasta teknologiaa aina, kun ne rakentavat, korjaavat tai kalustavat omistamiaan tai liisaamiaan rakennuksia. Tämä koskee kaikkia EU:n ja jäsenvaltioiden kansallisesti omistamia joihin kuuluvat myös autot. Tarkoituksena on, että energiakäyttöisiä edistämisessä. Yritysten julkisyhteisöt näyttävät sitoutuminen parhaiden käytäntöjen ohjelmiin on luonnollinen seuraus tästä esimerkistä. Työ koordinoidaan yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmän (EMÄS) kanssa. Siihen kuuluu myös käyttöiän kustannusanalyysi. Ohjelmaa täytäntöönpantaessa varmistetaan myös yhdenmukaisuus komission julkisia hankintoja koskevien sääntöjen kanssa. Rakennusalan potentiaali arvioidaan suureksi, ja tämän potentiaalin hyödyntämistä haittaavat institutionaaliset esteet ovat hyvin tunnettuja. Tämän tyyppisten julkisten rakennusten ja omaisuuden energianhallintaohjelmaa pidetään tehokkaana keinona näiden esteiden poistamiseksi. Komissio jatkaa myös omien energianhallintakäytäntöjensä tutkimista ja parantamista. energiatehokkuuden esimerkkiä Teknologian yhteishankinta on väline teknologian energiatehokkuuden kysynnän määrittelemiseksi ja yhdistämiseksi. Sen on todettu toimivan hyvin monien erilaisten infrastruktuuriin liittyvien esteiden poistamisessa. Teknologian hankinnalla pyritään edistämään uusien (tässä tapauksessa energiatehokkuusvaatimuksen) tyydyttämiseksi, jota markkinoilla olevat tuotteet eivät voi tyydyttää. Sillä pyritään sovittamaan yhteen valmistajien ja kuluttajien näkökohdat, jotta markkinat toimisivat tehokkaammin energiatehokkuuden osalta. Asiantuntevien ja vaikutusvaltaisten hankkijoiden ryhmä, joka määritellään "ostajien 18 tuotteiden markkinoille sellaisen kysynnän tuomista laatii tuotespesifikaatiot teknisten asiantuntijoiden avustuksella ja ryhmäksi", käynnistää valmistajien välisen kilpailun vaatimusten täyttämiseksi. Monet jäsenvaltiot ovat toteuttaneet teknologiahankintoja menestyksekkäästi. SAVE-ohjelman yhteydessä on tutkittu Euroopan unionin tasolla tehtävien hankintojen toteutettavuutta, ja siitä saatuja kokemuksia on sovellettu THERMIE-hankkeessa. Uutta koehanketta harkitaan parhaillaan, ja uusia tapoja etsitään tämän välineen soveltamisalojen laajentamiseksi ja lisäämiseksi. 6. Jatkotoimet Kaikilta päätöksentekijöiltä ja intressipiireiltä tulevaa voimakasta sitoutumista ja selviä signaaleja energiatehokkuuden merkityksestä ja tärkeydestä tarvitaan, jos aiotaan säästää energiaa mitenkään merkittävästi, erityisesti ajatellen unionin Kiotossa tekemää sitoumusta C02-päästöjen vähentämiseksi. Yhteisön strategian lisäksi myös jäsenvaltioiden on kehitettävä omat kansalliset strategiansa. Tässä on kiinnitettävä huomiota energiaintensiteetin vähentämistä koskevan tavoitteen asettamiseen yhteisön ja kansallisella tasolla samoin kuin eri toimialoilla. On arvioitu, että jos edellä kuvatunlainen perustoimenpidepaketti pannaan täytäntöön tehokkaasti ja yhteensovitetusti, sillä olisi mitattava vaikutus energiaintensiteetin vähentämiseen yhteisössä, enemmän kuin mikä on ollut viime vuosien suuntaus (-0,6% vuodessa). Jos tämän lisäksi voitaisiin ehdotetuilla hyödyntämiskeinoilla vielä toteuttaa 1 prosentin vähennys vuosittain (mikä on realistista), on sitä pidettävä saavutuksena, kun otetaan huomioon alhainen energian hinta, minkä oletetaan jatkuvan. Strategiamme tavoitteena lähivuosina on oltava energiatehokkuuden parantamiseen sisältyvän merkittävän taloudellisen potentiaalin täysimääräinen hyödyntäminen EU:ssa. Sen arvioidaan olevan vuoteen 2010 mennessä jopa 18 prosenttia vuoden 1995 energiakulutuksesta. Tämä tiedonanto on ensimmäinen vaihe tässä strategiassa. Komissio aikoo laatia energiatehokkuutta koskevan tiedonannossa esitettyjen ajatusten perusteella käytävän lisäkeskustelun ja siitä saatavien ideoiden perusteella. toimintasuunnitelman tässä 19 Liite 1. Energiaintensiteetin muutokset (kokonaisloppukulutus/BKT) (toe/milj. ecua 1990) Vuotui- nen %- muutos 90/85 Vuotui- nen %- muutos 95/90 181. 2 161. 5 159. 6 -2. 3 -0. 2 223. 5 202. 1 210. 1 -2. 0 152. 8 143. 0 133. 8 -1. 3 205. 8 196. 8 216. 9 -0. 9 160. 0 143. 5 142. 7 -2. 2 204. 3 177. 4 154. 8 -2. 8 Itavalta Belgia Tanska Suomi Ranska Saksa Kreikka 253. 4 230. 6 231. 4 -1. 9 Irlanti Italia 216. 7 201. 1 161. 9 -1. 5 129. 7 128. 4 128. 4 -0. 2 Luxemburg 443. 3 409. 9 318. 2 -1. 6 Alankomaat 222. 1 192. 8 196. 5 -2. 8 Portugali 229. 3 217. 1 234. 3 -1. 1 0. 8 -1. 3 2. 0 -0. 1 -2. 7 0. 1 -4. 2 0. 0 -4. 9 0. 4 1. 5 1. 2 1. 7 Espanja Ruotsi Yhdistynyt kuningaskunta 152. 7 145. 8 154. 5 -0. 9 192. 9 166. 9 181. 4 -2. 9 194. 7 177. 2 173. 1 -1. 9 -0. 5 Euroopan unioni 180. 0 163. 0 158. 2 -2. 0 -0. 6 Lähde: 1997 - Annual Energy Review (Energia-alan vuosikatsaus), Euroopan komissio, syyskuu 1997. 20 Liite 2. Jäsenvaltioiden energiatehokkuusohjelmien ja -toimenpiteiden pääpiirteet Itävalta Liittovaltion ja liittovaltion provinssien välinen sopimus (energiansäästöä koskevan liittovaltion perustuslain 15 a artikla) tuli voimaan 15 päivänä kesäkuuta 1995. Artiklassa määrätään koko maan kattavan yhteisen energiapolitiikan mahdollisuudesta. Sopimukseen kuuluu lämmönsäästäminen rakennuksissa, energiaa säästävä kuumanveden lämmitys, laskutus, kotitalouskoneiden merkinnät, tuet, asukaskohtainen kuumavesikattiloiden sertifiointi Itävallan energiankuluttajien liiton kanssa tehdyn sopimuksen mukaisesti liitto antaa energia-alan neuvontaa yrityksille, joiden energiankäyttö on vähintään 20 TJ vuodessa. Itävalta on vahvistanut tavoitteet vuodelle 2000 (suhteessa vuoteen 1991): lämmitykseen ja veteen käytetyn energian vähentäminen 20 %, teollisuuden erityissähkönkäytön vähentäminen 20 % ja liikenteen energiankäytön vähentäminen 10 %. ja energian säästäminen lämmönkulutuksen teollisuudessa. Belgia Energiatehokkuudesta vastaavat alueelliset hallitukset. Vallonian hallintopiiri antoi vuonna 1993 asetuksen energiatehokkuuden edistämiseksi kaikilla aloilla ja loi toimille yhtenäisen oikeudellisen kehyksen. Alueella otettiin käyttöön flaamilaisella alueella käytössä oleva lämpötehokkuutta koskeva standardi vuonna 1997. Flaamilainen alue on vuodesta 1992 lähtien toteuttanut eräitä energiatehokkuuteen liittyviä toimia. Näitä toimia ovat lämpötehokkuusstandardit, energiasopimukset ja neuvontapalvelut. Alueella on käytössä erilaisia tukia ja tieto-ohjelmia. Tanska Energia 21, uusin energia-alan toimintasuunnitelma, julkaistiin vuonna 1996. Sen päätarkoituksena on myötävaikuttaa kestävään kehitykseen. Energia 21 :n keskeinen painopistealue on energian entistä tehokkaampi käyttö. Suunnitelman tavoitteena on saavuttaa 20 prosentin parannus energiaintensiteetissä vuosina 1994 - 2005. Pitkän aikavälin tavoitteena on vielä parantaa energiaintensiteettiä 55 prosentilla vuosina 1994 - 2030. Hiilidioksidipäästöjen verotukseen yhdessä erilaisten toimintapoliittisten toimien kanssa luotetaan vahvasti. Tanska on rakennusten energiamerkintöjen käytön edelläkävijä, ja se tarkisti äskettäin ohjelmaa tehokkuuden parantamiseksi. Se pitää yhdistettyä energiantuotantoa hyvin tärkeänä, ja vuonna 1996 se perusti sähkönsäästötrustin sähkönsäästöaloitteiden tukemiseksi. 21 Suomi Uusin energiapoliittinen toimintasuunnitelma annettiin eduskunnalle kesäkuussa 1997. Siinä edellytetään, että energiatehokkuutta parannetaan entisestään. Tavoitteena on pysäyttää kokonaisenergiankulutuksen kasvu seuraavan 1 0 - 15 vuoden kuluessa, mikä merkitsee erityisesti energiatehokkuuden parantamista 10 - 20 prosentilla vuoteen 2010 mennessä. Joulukuussa 1995 tehdyssä energiansäästämisen toteuttamista koskevassa hallituksen päätöksessä todetaan, että energiansäästäminen on ollut yksi Suomen energiapolitiikan tärkeimmistä alueista kahden viimeisten vuosikymmenen ajan ja on sitä vastaisuudessakin. tehtäviä teollisuuden ja vapaaehtoissopimuksia tärkeinä. Suomessa uskotaan myös, että hiilidioksidiverolla voidaan edistää energiatehokkuutta, ja sillä on laaja tiedotusohjelma ja merkittäviä teknologisia kehitysohjelmia. kuntien kanssa Suomi pitää Ranska Energiatehokkuus on ollut Ranskan energiapolitiikan tärkeä osa jo 1970-luvulta lähtien, ja Ranskan lähestymistapa on perinteisesti ollut yksi kaikkein laaja-alaisimmista Euroopan lähestymistavoista. Viime vuosina on toteutettu hallituksen unionissa sovelletuista määräämiä määrärahojen ohjelman kokonaissuuntaukseen. Nyt on kuitenkin näkyvissä viitteitä siitä, että talousarviota suurennetaan merkittävästi vuodesta 1999 alkaen. ADEMElla, energiatehokkuuden toimeenpanosta vastaavalla virastolla, ja kansallisella energialaitoksella, EDF:llä, on ollut yhteisiä kysynnänohjausohjelmia vuodesta 1993 alkaen. ADEMElla on myös yksi tehokkaimmista alueellisista verkostoista Euroopan unionissa, ja sillä on ollut kaikille energian loppukäytön aloille suunnattu tehokas kuluttajavalistusohjelma. pienennyksiä, mikä vaikuttanut on Saksa on velvollisuudet. Energiatehokkuutta koskevat toimintaohjelmat on suurelta osin tarkoitettu tukemaan ilmastonmuutosta koskevia ja siihen liittyviä ympäristöstrategioita sekä täyttämään EU. n voimaperäisesti Saksa säätämät energiatehokkuuspyrkimyksiä sekä liittovaltion että osavaltioiden tasolla. Ohjelmiin kuuluu määräyksiä ja vapaaehtoissopimuksia, ja niille on ominaista voimakas luottamus markkinamekanismeihin. Saksa oli niiden ensimmäisten EU-maiden joukossa, jotka edellyttivät kulutukseen perustuvaa keskuslämmityksen ja kuuman veden kustannusten laskutusta. Kuluttajayhdistys AgV tarjoaa myös tärkeää energia-alan neuvontapalvelua 330 eri kaupungissa. Hallituksella on voimassa olevat vapaaehtoissopimukset 19 teollisuusliiton kanssa. Monet osavaltiot edistävät kysynnän ohjausta. perinteisesti toteuttanut Kreikka Kreikka on viime vuosina parantanut energiatehokkuusohjelmaansa ja yhdistänyt sen kiinteästi ympäristötavoitteisiin. Energiatehokkuutta edistetään kansalliseen ympäristö- ja ja energiaohjelmaan toimintasuunnitelmalla kokonaisvaltaisella kuuluvalla 22 energiansäästämistä koskevalla aliohjelmalla. Kokonaisvaltainen toimintasuunnitelma nimeltä Energia 2001 on kansallinen energiansäästämistä koskeva rakennetun ympäristön (Kreikan toimintaohjelma. Käynnissä on myös muutamia tukiohjelmia, ja CRES uusiutuvien auditointeja. Energiaintensiivisten teollisuudenalojen kanssa on myös tehty vapaaehtoissopimuksia. Energiapalveluja tarjoavien yritysten kehittämistä tuetaan myös. energialähteiden energia-alan keskus) tekee Irlanti Energiatehokkuus on yksi Irlannin energiapolitiikan kolmesta pilarista. Se on tärkeä osa hallituksen ilmastonmuutosta koskevaa strategiaa ja kestävään kehitykseen tähtäävää strategiaa. Irlanti on kehittänyt rakennusten energiatehokkuutta mittaavan järjestelmän ja perustanut kansallisen varten. Teollisuutta varten on olemassa kaksi tärkeää auditointiohjelmaa sekä ohjelma auditoinnin tuloksena suositeltavien toimenpiteiden rahoittamiseen. Irlannin kansallinen energialaitos ESB toteuttaa merkittävää kysynnänohjausohjelmaa. energiamittauskeskuksen toteuttamista ohjelman Italia Vuoden 1988 kansallisessa energiaohjelmassa (PEN) korostetaan energiatehokkuutta. Useimmat käytetyistä toimintapoliittisista välineistä perustuvat lakiin 10/91 "Määräykset kansallisen energiasuunnitelman täytäntöönpanoa varten energian järkevän käytön, energiasäästöjen ja uusiutuvien energialähteiden kehittämisen osalta". Se on puitelaki, jolla otetaan käyttöön määräyksiä energiatehokkuuden parantamiseksi kaikilla energian loppukäytön aloilla. Monia määräyksiä ei ole vielä täytäntöön. Täysimääräisesti voimaansaatettu on kuitenkin määräys, joka velvoittaa energia-asioista vastaavan johtajan palkkaamista sellaisiin yrityksiin, joiden energiankulutus on yli 10 000 toe (teollisuus) tai 1 000 toe (muut alat). Muutamia tukiohjelmia jouduttiin rahoituksen puutteessa lopettamaan vuonna 1995. täysin pantu Luxemburg Parlamentti antoi energiatehokkuutta koskevan yleislain 5. elokuuta 1993. Laissa annetaan voimaansaattamislupa useille energiatehokkuutta edistäville toimille, joihin kuuluvat myös uudet vuonna 1996 voimaan tulleet lämpötehokkuusstandardit. Suuriruhtinaskunnan asetuksessa edellytetään energiatehokkuuden edistämistä kunnissa. Teollisuutta varten on olemassa erilaisia tukia, ja pakollisia energia-auditointeja vaaditaan teollisuuden yrityksiltä, jotka kuluttavat yli 3 GWh energiaa vuodessa. Alankomaat Alankomaiden energiapolitiikassa annetaan etusija sekä energiatehokkuuden parannuksille että kestävän energiatalouden kehittämiselle. Vuonna 1996 julkaistussa energiapolitiikkaa koskevassa kolmannessa valkoisessa kirjassa asetettiin energiatehokkuuden parannukselle 23 energian tavoite, joka vastaa yhtä kolmasosaa energiakulutuksesta seuraavien 25 vuoden aikana (33 prosentin parannus vuosina 1995 - 2020, mikä vastaa 1,7 prosenttia vuodessa). Energiatehokkuuspolitiikat keskittyvät kolmeen ryhmään: tehdasteollisuuteen, koteihin ja rakennuksiin sekä ja kuljetusalaan. Alankomaat on ollut edelläkävijä vapaaehtoissopimusten käytössä kaikilla aloilla, ja se täytäntöönpanemiseksi. Energiatehokkuuden myöntää edistämiseen 1995 ympäristöveroja. Vuoden useita toimintasuunnitelmassa, joka koskee kestävää kehitystä tukevaa teollisuuden rakentamista, vaaditaan lämpötehokkuusstandardien tarkistuksia vuosina 1998 - 2000. Hallitus on tukenut toteuttavat ympäristöalan toimintasuunnitelmaa (MAP), joka kattaa erilaisia energiatehokkuuteen liittyviä tukia ja tieto-ohjelmia. sopimusten tukia olemassa myös aktiivisesti. Energialaitokset energiantuotantoa erilaisia on liikenteeseen loppukäytön yhdistettyä Portugali liittyvää energiatehokkuuteen rahoituskannustinjärjestelmää Vuonna 1994 laadittu energiaohjelma, joka on osittain EU:n rahoittama, on pääasiassa suunniteltu varten. Tavoitteena on lisätä kotimaisten energialähteiden käyttöä ja parantaa energiatehokkuutta. Rakennuksia koskeva energiaohjelma käynnistettiin vuonna 1995. Yrityksiltä, joiden energiankulutus on yli 1 000 toe vuodessa, vaaditaan energianhallintajärjestelmien perustamista, ja niiden energiankäyttöä on tarkasteltava viiden vuoden välein. Hallituksen on hyväksyttävä nämä viisivuotissuunnitelmat. Portugalin teollisuuden laajentamista ja uudenaikaistamista ja strategiaohjelmassa vapaaehtoisista toimista teollisuudelle, joka voi hyödyntää niitä uudenaikaistamisessa ja ympäristötavoitteiden saavuttamisessa. SIURE, energian järkevää käyttöä koskeva investointeja alueellinen kannustusjärjestelmä, edistää energiatehokkuuteen auditointien, investointitukien, esittelyjen sekä tiedotuksen avulla. kannustimista koskevassa säädetään tehtäviä Espanja Uusin energia-alan toimintapolitiikka on esitetty kansallisessa energiasuunnitelmassa 1991 - 2000 (PEN), jonka parlamentti hyväksyi huhtikuussa 1992. PEN-suunnitelmassa korostetaan energiatehokkuutta. Energiatehokkuussuunnitelman tavoitteena on pienentää oletettua energian loppukysyntää 7,6 prosentilla vuonna 2000 verrattuna vuoteen 1991 siten, että teollisuudessa vähennetään 7 %, liikenteessä 9,6 % ja asunnoissa 5 %. Käynnissä on myös erilaisia tukiohjelmia. IDAE, energialähteiden monipuolistamiseen ja energiansäästöihin erikoistunut instituutti, antaa rahoitusta sairaaloille ja teollisuudelle. Hallitus käynnisti kysynnänohjausohjelman vuonna 1995. DAE neuvotteli ensimmäiset vapaaehtoissopimukset teollisuuden kanssa vuonna 1996. Ruotsi Ruotsilla on perinteisesti ollut kunnianhimoinen energiatehokkuusstrategia. Kestävää energiahuoltoa koskevassa vuoden 1997 lakialoitteessa korostetaan teknologiahankinnan käyttämistä energiatehokkuutta tavoiteltaessa. Ruotsin vuoden 1997 energiapolitiikan 24 tavoitteina on varmistaa pitkän ja lyhyen aikavälin sähkön ja muun energian saanti kansainvälisesti kilpailukykyisin ehdoin. Vuoden 1997 kestävää energiahuoltoa koskevaan lakialoitteeseen asti virallinen Ruotsin energiapolitiikka oli peräisin vuodelta 1991. Ruotsi luottaa myös erilaisiin ympäristöveroihin, joihin kuuluu hiilidioksidipäästöistä maksettava vero. Ruotsi tukee kuntien energianhallintaa ja edellyttää kuntien laativan energiasuunnitelmia. Yhdistynyt kuningaskunta että siihen, energiapolitiikan energiapolitiikka perustuu Yhdistyneen kuningaskunnan turvataan kilpailukykyisin hinnoin varma, monipuolinen ja kestävä energiansaanti siinä muodossa kuin kuluttajat ja yritykset haluavat. Hallituksen mielestä tämä voidaan saavuttaa kilpailukykyisillä energiamarkkinoilla, jotka toimivat vakaassa oikeudellisessa kehyksessä. lähtien. Energiatehokkuus on ollut investointien Energiansäästötrusti kannustamiseksi. Vuoden 1995 kotitalouksien energiansäästämistä koskevassa laissa edellytetään, että kaikkia asumisasioita käsittelevät paikallisviranomaiset yksilöivät joilla voidaan parantaa energiatehokkuutta julkisissa ja yksityisissä toimenpiteet, rakennuksissa. Yhdistynyt kuningaskunta on yksi niistä tienraivaajista, jotka kehittävät parhaan käytännön alojen ammattilaisille. Hallituksella on myös kunnianhimoinen ohjelma, jolla se pyrkii parantamaan omiin toimiinsa liittyvää energian käyttöä. tarjoamiseksi kaikkien energiatehokkuuteen 1970-luvulta tärkeä osa perustettiin tehtävien ohjelmaa teknisten tietojen 25 ISSN 1024-4492 KOM(98) 246 lopullinen ASIAKIRJAT FI 12 06 01 10 Luettelonumero : CB-CO-98-286-FI-C ISBN 92-78-35500-3 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg


title: QUESTION ECRITE no 1344/98 de José SALAFRANCA SÁNCHEZ-NEYRA à la Commission. Loi Helms-Burton et relations avec les États-Unis

eurovoc_concepts:
Cuba
EU relations
United States
extra-territoriality
humanitarian aid
international law
liberalisation of trade
ministerial meeting

formats: html pdf print

text: 11. 12. 98 FR Journal officiel des CommunautØs europØennes C 386/115 (98/C 386/156) QUESTION (cid:201)CRITE E-1334/98 posØe par Glyn Ford (PSE) (cid:224) la Commission (29 avril 1998) Objet: Rapport final concernant l(cid:146)Øvaluation internationale du combustible M. OX (cid:192) la lumiŁre des conclusions du rapport final de l(cid:146)Øvaluation internationale relative au combustible M. OX («Comprehensive social impact assessment of M. OX in light water reactors»), la Commission pourrait-elle prØciser les mesures qui devront Œtre prises pour tenir compte de ces conclusions? RØponse donnØe par M. Papoutsis au nom de la Commission (24 juin 1998) La Commission a pris note du rapport publiØ en novembre 1997 par une organisation non gouvernementale (ONG) auquel l(cid:146)Honorable Parlementaire semble se rØfØrer. Les Øvaluations prØsentØes dans ce rapport diffŁrent de celles des experts du G8. Quelles que soient les considØrations que la Commission pourrait faire (cid:224) leur propos, il convient de rappeler que la dØcision du recours › ou non › au combustible (cid:224) oxydes mixtes (MOX) relŁve de chacun des (cid:201)tats membres ayant recours (cid:224) la production Ølectro-nuclØaire. Il appartient donc (cid:224) ces (cid:201)tats membres d(cid:146)apprØcier les consØquences Øventuelles d(cid:146)un tel choix. (98/C 386/157) QUESTION (cid:201)CRITE E-1343/98 posØe par JosØ Salafranca SÆnchez-Neyra (PPE) (cid:224) la Commission (29 avril 1998) Objet: Loi Helms-Burton En liaison avec la rØponse re(cid:231)ue le 13 mars dernier de la part de M. Brittan, au nom de la Commission europØenne (E-0236/98 (1)), sur les nØgociations engagØes entre la CommunautØ et les (cid:201)tats-Unis relativement (cid:224) la loi Helms- Burton, entre autres thŁmes, la Commission pourrait-elle Œtre un peu plus explicite et indiquer la date et le niveau des rØunions prØparatoires (cid:224) la rØunion ministØrielle du 15 janvier dernier? La Commission pourrait-elle prØciser le calendrier prØvu pour les prochaines nØgociations et rØunions relatives (cid:224) cette question concernant la CommunautØ et les (cid:201)tats-Unis? Compte tenu de certaines dØclarations rØcentes de M. Brittan, selon lesquelles ces nØgociations se trouveraient (cid:224) mi-parcours et qu(cid:146)il n(cid:146)existerait aucun dØlai-butoir pour rØsoudre cette question, la Commission pourrait-elle fournir le dØtail des points ayant fait l(cid:146)objet d(cid:146)un accord ainsi que de ceux encore marquØs par des divergences? Bien qu(cid:146)aucune date limite n(cid:146)ait ØtØ fixØe pour la cl(cid:244)ture de ces nØgociations, jusqu(cid:146)(cid:224) quand la Commission estime-t-elle que la situation actuelle peut perdurer? (1) JO C 323 du 21. 10. 1998, p. 29. (98/C 386/158) QUESTION (cid:201)CRITE E-1344/98 posØe par JosØ Salafranca SÆnchez-Neyra (PPE) (cid:224) la Commission Objet: Loi Helms-Burton et relations avec les (cid:201)tats-Unis (29 avril 1998) Compte tenu de la dØcision adoptØe rØcemment par l(cid:146)administration des (cid:201)tats-Unis tendant (cid:224) limiter partiellement les restrictions concernant les visites et l(cid:146)envoi d(cid:146)aide humanitaire et de fonds (cid:224) Cuba, la Commission estime-t- elle que cette dØcision a pu Œtre influencØe par les positions adoptØes par l(cid:146)Union europØenne au cours des nØgociations sur la loi Helms-Burton? Ce thŁme a-t-il ØtØ ØvoquØ lors de la rØunion ministØrielle du 15 janvier dernier?


title: Règlement (CE) n° 922/98 de la Commission du 29 avril 1998 modifiant les restitutions à l'exportation du sucre blanc et du sucre brut en l'état

eurovoc_concepts:
export refund
raw sugar
white sugar

formats: pdf print

text: 30. 4. 98 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes L 128/59 R(cid:221)GLEMENT (CE) No 922/98 DE LA COMMISSION du 29 avril 1998 modifiant les restitutions (cid:133) l’exportation du sucre blanc et du sucre brut en l’(cid:130)tat LA COMMISSION DES COMMUNAUT(cid:144)S EUROP(cid:144)ENNES, vu le trait(cid:130) instituant la Communaut(cid:130) europ(cid:130)enne, vu le r(cid:138)glement (CEE) no 1785/81 du Conseil, du 30 juin 1981, portant organisation commune des march(cid:130)s dans le secteur du sucre (1), modifi(cid:130) en dernier lieu par le r(cid:138)gle- ment (CE) no 1599/96 (2), et notamment son article 19 paragraphe 4 deuxi(cid:138)me alin(cid:130)a, consid(cid:130)rant que les restitutions applicables (cid:133) l’exportation pour le sucre blanc et le sucre brut ont (cid:130)t(cid:130) fix(cid:130)es par le r(cid:138)glement (CE) no 909/98 de la Commission (3); consid(cid:130)rant que l’application des modalit(cid:130)s rappel(cid:130)es dans le r(cid:138)glement (CE) no 909/98 aux donn(cid:130)es dont la Commission a connaissance conduit (cid:133) modifier les resti- tutions (cid:133) l’exportation actuellement en vigueur, conform(cid:130)- ment (cid:133) l’annexe du pr(cid:130)sent r(cid:138)glement, A ARR(cid:219)T(cid:144) LE PR(cid:144)SENT R(cid:221)GLEMENT: Article premier Les restitutions (cid:133) l’exportation des produits vis(cid:130)s (cid:133) l’article 1er paragraphe 1 point a) du r(cid:138)glement (CEE) no 1785/81, en l’(cid:130)tat et non d(cid:130)natur(cid:130)s, fix(cid:130)es (cid:133) l’annexe du r(cid:138)glement (CE) no 909/98 modifi(cid:130), sont modifi(cid:130)es conform(cid:130)ment aux montants repris en annexe. Article 2 Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement entre en vigueur le 1er mai 1998. Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement est obligatoire dans tous ses (cid:130)l(cid:130)ments et directement applicable dans tout (cid:144)tat membre. Fait (cid:133) Bruxelles, le 29 avril 1998. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission (1) JO L 177 du 1. 7. 1981, p. 4. (2) JO L 206 du 16. 8. 1996, p. 43. (3) Voir page 25 du pr(cid:130)sent Journal officiel. L 128/60 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes 30. 4. 98 du r(cid:138)glement de la Commission, du 29 avril 1998, modifiant les restitutions (cid:133) l’exportation du sucre blanc et du sucre brut en l’(cid:130)tat ANNEXE Code produit Montant de la restitution 1701 11 90 9100 1701 11 90 9910 1701 11 90 9950 1701 12 90 9100 1701 12 90 9910 1701 12 90 9950 (cid:190) (cid:130)cus/100 kg (cid:190) 41,05 38,96 41,05 38,96 (1) (1) (2) (1) (1) (2) (cid:190) (cid:130)cus/1 % de saccharose (cid:253) 100 kg (cid:190) 1701 91 00 9000 0,4463 1701 99 10 9100 1701 99 10 9910 1701 99 10 9950 (cid:190) (cid:130)cus/100 kg (cid:190) 44,63 44,63 44,63 (cid:190) (cid:130)cus/1 % de saccharose (cid:253) 100 kg (cid:190) 1701 99 90 9100 0,4463 (1) Le pr(cid:130)sent montant est applicable au sucre brut d’un rendement de 92 %. Si le rendement du sucre brut export(cid:130) s’(cid:130)carte de 92 %, le montant de la restitution applicable est calcul(cid:130) conform(cid:130)ment aux dispositions de l’article 17 bis paragraphe 4 du r(cid:138)glement (CEE) no 1785/81. (2) Fixation suspendue par le r(cid:138)glement (CEE) no 2689/85 de la Commission (JO L 255 du 26. 9. 1985, p. 12), modifi(cid:130) par le r(cid:138)glement (CEE) no 3251/85 (JO L 309 du 21. 11. 1985, p. 14)


title: PREGUNTA ESCRITA n. 1301/98 del Corrado AUGIAS a la Comisión. Aplicación del artículo 93 del Tratado

eurovoc_concepts:
State aid
administrative transparency
aid to undertakings
application of EU law
control of State aid
redemption
restriction on competition
single market
terms for aid
use of aid

formats: html print


eurovoc_concepts:
action programme
energy recovery
energy saving
renewable energy
soft energy

text: C 214/56 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 10. 7. 98 netværk — bl. a. baseret på ny teknologi — med alle EU’s og medlemsstaternes foranstaltninger, der skal sprede informationer og fremme udnyttelsen. ØSU er ved at forberede en initiativudtalelse om dette projekt. Bruxelles, den 29. april 1998. Tom JENKINS Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen om Energi for fremtiden: vedvarende energikilder (hvidbog vedrørende en strategi- og handlingsplan på fælleskabsplan)« (98/C 214/14) Kommissionen besluttede den 19. december 1997 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne. Det forberedende arbejde henvistes til ØSU’s Sektion for Energi, Kernekraft og Forskning, som udpegede Peter Morgan til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 7. april 1998. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 354. plenarforsamling af 29. og 30. april 1998, mødet den 29. april 1998, med 106 stemmer for, 1 imod og 3 hverken for eller imod, følgende udtalelse. 1. Indledning ØSU hilser hvidbogen velkommen som en konstruktiv og positiv opfølgning på den forudgående grønbog (1). Hvidbogen er inddelt i fire kapitler: — Baggrunden; — Handlingsplanen; — Kampagnen for et gennembrud for vedvarende energi; — Opfølgning og iværksættelse. Nærværende udtalelse følger den samme inddeling. 2. Baggrunden 2. 1. I de første to dele af dette kapitel sammenfattes grønbogens teser og reaktionerne herpå. ØSU har ikke noget at føje til sine bemærkninger om grønbogen. I tredje del af det første kapitel redegøres igen 2. 2. for de strategiske mål, som ØSU kan gå helt ind for. (1) EFT C 206 af 7. 7. 1997. 2. 3. ØSU udtrykker tilfredshed med, at strategien og handlingsplanen i hvidbogen er rettet mod at nå en markedsandel på 12 % for vedvarende energikilder i EU i 2010. ØSU har allerede godkendt dette ambitiøse og banebrydende mål. ØSU forsøger dog ikke at vurdere eller underbygge dokumentets udsagn om jobskabelse, kraftproduktion, reducerede CO2-emissioner osv. Det godkender dem blot som et grundlag for programmet. 2. 3. 1. ØSU støtter konklusionen mht. medlemsstater- nes mål og strategier, som stemmer overens med dets bemærkninger til grønbogen. De relevante passager i hvidbogen lyder som følger: »Muligheden for at nå det overordnede, gennemsnit- lige vejledende mål på 12 % for EU afhænger naturligvis af de enkelte vedvarende teknologiers succes og vækst. Det blev under høringerne om grønbogen bekræftet, at det er vigtigt at analysere, hvordan det overordnede mål kan nås gennem bidrag fra hver sektor og derefter vurdere, hvor stort et bidrag hver vedvarende energikilde sandsynligvis vil yde. « 10. 7. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 214/57 »Det er derfor vigtigt, at hver medlemsstat definerer sin egen strategi og inden for denne foreslår sit eget bidrag til det overordnede mål for 2010, anfører hvordan de forskellige teknologier forventes at bidra- ge og skitserer de foranstaltninger, den agter at indføre for at opnå øget anvendelse. « 2. 3. 2. I bilag III til hvidbogen resumeres medlemssta- ternes nuværende planer og aktiviteter til udvikling af vedvarende energi. ØSU mener ikke, at de er tilstrækkeli- ge til at udnytte potentialet og dække behovet for øget anvendelse af vedvarende energi. Programmets omfang, som målet på 12 % understreger, vil nødvendiggøre en gennemgribende og revolutionær strategi, som endnu ikke er på plads i medlemsstaterne. 2. 3. 3. I bilag II til hvidbogen opstilles målene for de forskellige teknologier. Dermed efterleves ØSU’s henstillinger, og den nødvendige ramme for handlings- planen afstikkes. Der kan konstateres et betydeligt fremskridt i forhold til den tidligere anvendelse af TERES II-prognoserne. 2. 4. Fjerde del af første kapitel indeholder en foreløbig vurdering af omkostninger og fordele. Ifølge denne vurdering vil der være behov for en yderligere netto- investering på 74 mia. ecu. Det er et stort beløb, som er ude af proportion med andre energiinvesteringer. Det vil kræve et betydeligt engagement. 2. 5. Det er ikke muligt inden for hvidbogens rammer at vurdere denne investerings økonomiske afkast. Ej heller kan man generelt forudse, hvor stor en prisstøtte det vil blive nødvendigt at yde på medlemsstatsniveau. I hvidbogen opregnes en række væsentlige fordele for en nedbringelse af CO2- almenheden, herunder emissionerne, men gevinsten for erhvervslivet og forbru- gerne kan ikke beregnes. Det er vigtigt at inddrage disse aspekter i programmets iværksættelses- og opfølgnings- fase (kapitel 4). Endvidere må den hypotetiske karakter af hvid- 2. 6. bogens forslag ikke glemmes. Det drejer sig her om nye teknologier. De tilstræbte ydeevneforbedringer bygger på antagelser. Markedsandelen bygger på antagelser. Erfaringsmæssigt har teknologiprojekter under disse forudsætninger vist sig at blive langt dyrere end oprinde- ligt anslået og først at give et afkast senere end ventet i første omgang. 2. 6. 1. Omkostningsfordelingen i tabel 5 kan betragtes ud fra to synsvinkler. De absolute tal er nok meget høje, men inden for rammerne af de samlede investeringer på energiområdet anses de af Kommissionen for at være absolut acceptable. I betragtning af den teknologiske usikkerhedsfaktor, der knytter sig til hele dette program, må der under alle omstændigheder sættes spørgsmåls- tegn ved, om det overhovedet er muligt at nå målet om en 12 %’s andel for vedvarende energikilder af EU’s energimiks. 2. 6. 2. Handlingsplanen må forvaltes og overvåges omhyggeligt, da der ellers ikke er store chancher for at gennemføre de radikale ændringer, målene indebærer. Kommissionen må i den forbindelse handle i enighed, og de berørte GD’er må leve op til dette projekts omfang. Det er sandsynligt, at det generaldirektørnetværk, der omtales i det flerårige rammeprogram for aktioner inden for energisektoren (1998-2002) (1), vil blive et nyttigt forum for koncentration af de involverede opgaver. 2. 6. 3. Medlemsstaterne må koordinere de statslige tiltag og initiativer, der iværksættes i mange ministerier. Som det blev påpeget i grønbogen, er der et koordine- rings- og samarbejdsbehov medlemsstaterne imellem. På den ene side er de anslåede omkostninger i 2. 6. 4. tabel 5 enorme, på den anden side afsættes der ikke særskilte budgetmidler hertil. Finansieringen af foran- staltningerne afhænger af andre EU-programmer eller af programmer, som endnu ikke er vedtaget. Kommissio- nen og Rådet bør under behandlingen af hvidbogen alvorligt overveje, hvor midlerne skal komme fra, og hvad de skal gå til. 3. Handlingsplanen 3. 1. I kapitel 2 beskrives handlingsplanen i hoved- træk. De foranstaltninger, der nævnes i grønbogen, bliver nærmere præciseret, og ØSU kan generelt godken- de dem. ØSU er enig i, at planen i høj grad afhænger af medlemsstaternes engagement, og støtter forslaget om at indføre et system med fortløbende overvågning. Handlingsplanen omhandler: — foranstaltninger i det indre marked; — styrkelse af Fællesskabets politikker. Som det allerede fremgår af grønbogen og ØSU’s udtalelse herom, er foranstaltningerne i det indre marked de vigtigste. 3. 2. Foranstaltninger i det indre marked 3. 2. 1. R i m e l i g e a d g a n g s b e t i n g e l s e r f o r v e d v a r e n d e e n e r g i k i l d e r t i l e l e k - t r i c i t e t s m a r k e d e t 3. 2. 1. 1. ØSU er enig i, at rimelige adgangsbetingelser for vedvarende energikilder til elektricitetsmarkedet er (1) KOM(97) 550 endelig udg. ØSU-udtalelse under udarbej- delse. C 214/58 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 10. 7. 98 af central og grundlæggende betydning for hele projektet til fremme af vedvarende energi. 3. 2. 1. 2. I forbindelse med forslaget til direktiv om rimelige adgangsbetingelser for vedvarende energikilder til elektricitetsmarkedet (jf. kapitel 2. 2. 1 i hvidbogen Rimelige adgangsbetingelser for vedvarende energikilder til elektricitetsmarkedet og bilag I om foreløbige vejle- dende handlingsplaner for VEK) gør hvidbogen gælden- de, at medlemsstaterne ved omsættelsen i national lovgivning af direktivet om det indre marked for elektricitet kan pålægge netoperatørerne forpligtelser mht. vedvarende energikilders adgang. Kommissionen bør gøre medlemsstaterne opmærksom på dette særlige krav. Hvis medlemsstaterne ikke indarbejder det i den nationale lovgivning, henstiller ØSU, at der udarbejdes et yderligere direktiv. ØSU henviser her til et forslag til rapport, udarbejdet af Europarlamentarikeren, Linkohr, om »udarbejdelse af et direktiv om netadgang for elektricitet fra vedvarende energikilder i EU«. Det er et positivt initiativ. 3. 2. 1. 3. Hvidbogen anfører i forbindelse med denne forpligtelse en række spørgsmål, der skal belyses. Hertil kunne yderligere føjes de potentielle kontraktmæssige problemer. I kontrakter om investeringer i vedvarende energikilder må der tages højde for den længere tid, der går, før investeringerne giver et passende afkast. 3. 2. 2. S k a t t e m æ s s i g e o g f i n a n s i e l l e f o r - a n s t a l t n i n g e r 3. 2. 2. 1. Det er klart, at vedvarende energi fortsat vil have vanskeligt ved prismæssigt at konkurrere med fossile brændsler i måske hele perioden frem til 2010. Medlemsstaterne må derfor indføre mellemlange og langsigtede prisgarantiprogrammer. Med prisgaranti- kontrakter i ryggen vil iværksættere af projekter inden for vedvarende energi så kunne rejse penge i den private sektor. Sådanne prisstøtteprogrammer er offentlige, skattefinansierede subsidier, men de er nødvendige for at få rejst privat kapital og sat skub i produktionen af vedvarende energi. 3. 2. 2. 2. Ud over prisstøtteprogrammer er der andre foranstaltninger, medlemsstaterne kan iværksætte for at tilskynde den private sektor til at finansiere investerin- ger i vedvarende energi, f. eks. : — smidige regler for afskrivning af investeringer i vedvarende energi; — favorabel beskatning af tredjeparts finansiering af vedvarende energi; — subsidier til etablering af nye produktionsanlæg. 3. 2. 2. 3. Ikke alle projekter inden for vedvarende energi vil være net-tilkoblede. Forbrugerne må derfor gives økonomiske incitamenter til at købe VE-udstyr og -serviceydelser. Offentlige værker har helt klart en rolle at spille her. 3. 2. 2. 4. Hvad skattemæssige og finansielle foranstalt- ninger angår vil ØSU gerne gentage sin holdning til forholdet mellem en CO2-afgift og fremme af vedvarende energikilder. Medlemsstaterne kan af mange forskellige grunde ønske at indføre en CO2-afgift; fremme af vedvarende energi er dog næppe én af dem. At beskatte 94 % af energikilderne for kun at fritage 6 % for beskatning ville virkelig være absurd. Vedvarende ener- giteknologier bør fremmes gennem positive skattemæssi- ge incitamenter. 3. 2. 3. N y e i n i t i a t i v e r v e d r ø r e n d e b i o - o g v a r m e t r a n s p o r t , e n e r g i e l e k t r i c i t e t t i l I perioden frem til 2010 forventes der at ske store ændringer i brænselseffektivitet og -anvendelse. Der ventes også betydelige fremskridt inden for elektrisk traktion og brænstofceller til vejtransport. Biobrænd- selsprogrammet bør tage højde for, hvor hurtigt denne udvikling går. 3. 2. 4. F o r b e d r i n g a f b y g n i n g s r e g l e m e n - o g p å v i r k n i n g e n b y - a f t e r : e g n s p l a n l æ g n i n g 3. 2. 4. 1. ØSU er helt enig i, at »det er vigtigt at anvende en overordnet fremgangsmåde og integrere foranstaltninger til rationel udnyttelse af energien (såvel til isolering af bygninger som til opvarmning, belysning, ventilation og køling) under anvendelse af vedvarende energiteknologier«. 3. 2. 4. 2. De specifikke foranstaltninger, der foreslås, vil i nogle lande betyde større ændringer i bygningsregle- menter, byggeteknologier og på ejendomsmarkedet. Disse ændringer må følgelig gennemføres resolut efter konsultation af fagfolk, og resultaterne må overvåges. 3. 2. 4. 3. Mange af EU-medlemsstaterne har kun be- grænsede muligheder for at anvende solcelleanlæg. ØSU støtter dog, at solceller medtages i kampagnen for et gennembrud for vedvarende energi. Ifølge hvidbogen er der et betydeligt potentiale for anvendelse af solceller på bygningsområdet, og der er ligeledes mulighed for at skabe et grundlag for teknologieksport. Byggeteknologi er af enorm betydning for 3. 2. 4. 4. energiudnyttelse i EU. ØSU er i færd med at udarbejde en initiativudtalelse om hele dette område. Der er naturligvis mange muligheder for energibesparelse, som ikke er omfattet af hvidbogen. Bygningsreglementer kan ændres, så de ikke blot dækker isolering, men også termisk energi (passiv solenergi). 10. 7. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 214/59 3. 2. 4. 5. Offentlige indkøb 3. 5. Støtteforanstaltninger I denne forbindelse er der et klart behov for en koordineret og velunderbygget indsats. Alle offentlige regerings- og forvaltningsbygninger bør indgå i undersø- gelser om energieffektivitet og om muligt også solcellean- læg. Private virksomheder og personer bør opmuntres til at følge dette eksempel. Arkitekter, entreprenører og andre berørte erhvervsgrupper bør inddrages. Den brede offentlighed og især husejere må underrettes om nye normer. 3. 2. 4. 6. Planlægningsregulativer og de lokale plan- lægningsmyndigheder må indtage en positiv holdning til vedvarende energikilder, installationer og design. 3. 3. Styrkelse af Fællesskabets politikker 3. 3. 1. De foranstaltninger, der foreslås i forbindelse med andre fællesskabspolitikker, ligger på linje med såvel grønbogen som ØSU’s udtalelse herom. De detalje- rede planer er mere omfattende og udgør et godt handlingsgrundlag for Kommissionen og medlemssta- terne. 3. 3. 2. ØSU lægger særlig vægt på, at den fælles landbrugspolitik fremmer energiafgrøder fra landbruget og fødevareafgrøder i lige høj grad. Dette betyder ikke nødvendigvis nye subsidier. Hvad ØSU foreslår er lige behandling. Det er absurd at forpligte en landmand til at dyrke energiplanter med en længere vækstperiode, når efterspørgslen i høståret er usikker, og han kunne udnytte den samme eller tilsvarende jord til dyrkning af hurtigt voksende fødevareafgrøder med et garanteret afkast. Det er ligeledes vigtigt at se på foranstaltningernes miljøvirkning. 3. 3. 3. ØSU lagde i sin udtalelse om grønbogen vægt på eksportmuligheder og bifalder derfor den opmærk- somhed, dette spørgsmål får i hvidbogen. I særdeleshed godkender ØSU, at solcelleteknologi er blevet valgt til at indgå i kampagnen for et gennembrud for vedvarende energi. 3. 4. Styrkelse af samarbejdet blandt medlemsstaterne ØSU bekræfter nødvendigheden af at styrke samarbejdet mellem medlemsstaterne. Det er enig i, at »der i dag er et stort misforhold med hensyn til, hvor langt man er nået, både hvad angår implementering af vedvarende energi i de forskellige medlemsstater, og hvad angår selve teknologierne«. Skal målet på 12 % nås, må alle medlemsstaterne fuldt ud udnytte deres muligheder for at anvende disponibel vedvarende energi. 3. 5. 1. M å l r e t t e d e s t a l t n i n g e r f r e m m e n d e f o r a n - 3. 5. 1. 1. ØSU er enig i, at handlingsprogrammer, der tager sigte på at nå målene for de vedvarende teknologiers indtrængen på markedet, vil udgøre en mere målrettet ramme for foranstaltninger under ALTENER II. 3. 5. 1. 2. ØSU støtter idéen om at gøre en betydelig indsats for at udnytte potentialet, indflydelsen og erfarin- gerne fra alle former for sammenslutninger og organer såsom borgergrupper, ikke-statslige organisationer og andre interessegrupper. 3. 5. 1. 3. ØSU udtrykker tilfredshed med hvidbogens erkendelse af, at de enkelte borgere, lokale myndigheder og andre organisationer på alle samfundsniveauer bør inddrages og have et ord at skulle have sagt. Dette var et væsentligt punkt i ØSU’s udtalelse om grønbogen. Af samme grund godkender ØSU forslaget om markedets accept og forbrugerbeskyttelse. 3. 5. 1. 4. Under henvisning til koordineringsbehovet, som omtales i punkt 2. 6. 3, må de projekter, der fremmes i forbindelse med ALTENER II og det femte rammepro- gram, kædes målrettet sammen med hvidbogens strategi. 3. 6. Bilag I til hvidbogen ØSU har gennemgået den foreløbige vejledende handlingsplan for vedvarende energikilder 1998-2010. Det har ovenfor kommenteret mange specifikke punkter uden dog at forsøge at foregribe eventuelle direktivfor- slag eller forslag til ændring af direktiver. Man må afvente offentliggørelsen af de pågældende forslag. ØSU har dog afgivet udtalelser om ALTENER II og det femte rammeprogram, og arbejder fortsat med sidstnævnte. 4. Kampagne for et gennembrud for vedvarende energi 4. 1. Denne kampagne har en række positive aspekter. ØSU bifalder, at der lægges vægt på projekter i stor målestok inden for forskellige vedvarende energisekto- rer. Det glæder sig også over, at det erkendes, at kvaliteten af medlemsstaternes handlingsplaner er ud- slaggivende for kampagnens succes, og at mange parter må inddrages aktivt i disse planer. Et vigtigt punkt i medlemsstaternes handlingsplaner vil være ansøgning om strukturfondsstøtte til projekter inden for vedvaren- de energi. 4. 2. Listen over interesserede parter er ikke udtøm- mende. Den må udvides og f. eks. medtage ikke-statslige organisationer, byggeindustrien og dens leverandører C 214/60 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 10. 7. 98 samt endelig lufthavne og rejsebranchen. Andre interes- serede parter er naturligvis kunderne i alle disse brancher. 4. 3. Hvidbogen foreslår at inddrage alle interesser parter og organer. Derudover må der sandsynligvis også satses på uddannelsesforanstaltninger. ØSU frygter, at mange interesserede ikke har den nødvendige viden til at spille deres rolle fuldt ud. Medlemsstaterne må iværksætte kommunikations-, informations og -uddan- nelsesforanstaltninger. Kommissionen foreslår med rette et begrænset antal opsigtsvækkende og effektive kam- pagner, som skulle vinde kraftig genklang i offentlighe- den og i politiske kredse. 4. 4. ØSU godkender udvælgelsen af tre teknologier til gennembrudskampagnen, men har dog stærke forbehold over for biomasse-projektet. Dette skyldes: 4. 6. En afsluttende kommentar vedrørende kampag- nen går ud på, at programmet ikke erkender stordrifts- problemerne omkring vedvarende energi. Når mængder- ne stiger, vokser problemerne eksponentielt. Som ek- sempel kan nævnes virkningen af variable el-mængder på nettet, virkningen af intensiv dyrkning af energiafgrø- der på enorme arealer samt vindmølleparkers miljø- effekt. 4. 7. Der er nu mindre end 13 år til år 2010. I løbet af denne periode skal den vedvarende energis (med undtagelse af vandkraft) andel af energimikset femdo- bles. En heldig gennemførelse af gennembrudskampag- nen er derfor udslagsgivende. De mængdemæssige og tidsmæssige mål må overholdes. Så snart kampagnes er blevet formelt godkendt af Ministerrådet, må medlems- staternes handlingsplaner hurtigst muligt udarbejdes. a) selve projektets omfang: vækstraten er betydelig, og andelen af de samlede vedvarende energikilder vil være meget stor i 2010; 5. Opfølgning og iværksættelse b) biomasseprojekters komplekse karakter: kontrakt- processen foregår på to planer. I sin udtalelse om grønbogen har ØSU allerede 5. 1. godkendt forslaget om at forbedre dataindsamlingen. Anlægsoperatøren har brug for garanterede priser i sine elsalgskontrakter til støtte for investeringer i produktion af vedvarende energi. Han har også brug for kontrakter, som garanterer leverancer af biomassebrændstoffer. 4. 4. 1. Hvad angår affaldsbaseret brændstof må der indføres nye bestemmelser om, at affald fra f. eks. forædlingsindustrien skal anvendes til energifremstil- ling. 4. 4. 2. Hvad angår afgrødebaseret brændstof er ØSU bekymret over, at der ikke gives landmændene et ordentligt incitament. Det lader faktisk til, at Agenda 2000 vil gøre leverance af biomasse fra landbruget endnu mere problematisk. Overgangen til dyrkning af energiafgrøder i stor målestok forudsætter detaljeret planlægning og gennemførelse fra producentens side. Desuden vil det blive nødvendigt at fastlægge de langsig- tede kontraktmæssige rammer, som producenterne får brug for. Eftersom der ved den planlagte anvendelse af vedvarende energi satses kraftigt på en massiv vækst inden for biomassesektoren, må der på det rent tekniske plan udarbejdes projekter for forskning, udvikling og bygning af biokraftværker. På dette område efterlyses generelt nærmere oplysninger. 5. 2. Implementeringen i medlemsstaterne må under alle omstændigheder koordineres på EU-plan. Flere ting taler herfor: for det første er det vigtigt at vide, at summen af medlemsstaternes handlingsplaner og mål ret faktisk opfylder EU’s mål om en 12 %’s markedsandel i 2010; for det andet må der sørges for, at medlemsstater- ne ansøger om de disponible strukturfondsmidler; for det tredje må fremskridt inden for nøgleteknologier i især mht. gennemførelsen af vigtige EU overvåges, kampagner; og for det fjerde må Kommissionen og medlemsstaterne sammen sikre, at alle harmoniserings- og standardiseringstiltag, som er nødvendige for det indre markeds funktionsevne, iværksættes rettidigt. 5. 3. I den forbindelse glæder ØSU sig over, at Kommissionen agter regelmæssigt at udarbejde en med- delelse for at evaluere strategiens succes og udstikke nye retningslinjer og/eller anbefale nye aktiviteter, hvis der ikke ser ud til at blive gjort tilstrækkkelige fremskridt med indførelsen af vedvarende energi. Det vil imidlertid være vigtigt, at Kommissionen anvender et solidt stati- stisk grundlag. 4. 5. ØSU anerkender baggrunden for valget af tekno- logier til gennembrudskampagnen, men understreger samtidig behovet for fortsat støtte til andre lovende teknologier såsom termisk solenergi. 6. 1. ØSU godkender den EU-strategi- og handlings- plan, der er beskrevet i hvidbogen, og godkender 6. Konklusion 10. 7. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 214/61 forslagene til dens gennemførelsen i perioden frem til 2010. Programmets omfang og gennemgribende karakter betyder imidlertid, at det kun kan blive en succes, hvis der sker en fundamental holdningsændring på en række områder. Biomasseprogrammet kan kun blive en succes, 6. 2. hvis der sker en betydelig ændring af den fælles land- brugspolitik, med indførelse af nye finansielle ordninger, som kan tilskynde landmænd til at dyrke energiafgrøder. 6. 3. I tilknytning til solcelle-programmet må der ske revolutionære ændringer i byggeindustrien — i teknologi, arkitektur og planlægning. 6. 4. For at det overordnede program kan blive en succes, er det vigtigt, at alle berørte ministerier i de enkelte medlemsstater og alle berørte GD’er i Kommis- sionen forstår, hvor gennemgribende og ambitiøst et foretagende dette program er, og at de handler derefter for at implementere det. Bruxelles, den 29. april 1998. Tom JENKINS Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens forslag til Rådets afgørelse om ændring af vedtægterne for fællesforetagendet Joint European Torus (JET)« (98/C 214/15) Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 27. marts 1998 under henvisning til Euratom-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne. Det forberedende arbejde henvistes til ØSU’s Sektion for Energi, Kernekraft og Forskning, som udpegede Neville Beale til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 7. april 1998. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 354. plenarforsamling af 29. og 30. april 1998, mødet den 29. april 1998, med 122 stemmer for, ingen imod og 3 hverken for eller imod, følgende udtalelse. 1. De foreslåede ændringer er følgende: (i) Forschungszentrum Jülich Gmbh (KFA, Forbunds- republikken Tyskland) erstattes som medlem af fællesforetagendet JET Forschungszentrum Karls- ruhe (FZK, Forbundsrepublikken Tyskland). (ii) Dublin City University skal repræsentere Irland som medlem af fællesforetagendet JET. (iii) O¨ sterreichische Akademie der Wissenschaften (O¨ AW) repræsenterer Østrig som medlem af fælles- foretagendet JET. (v) JET-Rådet har godkendt en anden ændring af vedtægterne, der er påkrævet som følge af vedtagel- sen af nye selskabslove (Companies Act) i Storbri- tannien i 1985 og 1989. (vi) Godkendelse af en række andre ændringer i JET- vedtægternes funktionsmåde som følge af den dom, som retten i første instans har afsagt i de forenede sager T-177/94 og T-377/94. 2. Ændringerne under punkt (i), (ii), (iii), (iv) og (v) er administrative og kan godkendes. (iv) Junta Nacional de Investigaça˜o Cientifica e Tecno- lo´gica (JNICT) erstattes som medlem af fællesfore- tagendet af Instituto de Cooperaça˜o Cientifica e Tecnolo´gica. 3. Med hensyn til ændringen under punkt (vi) har Kommissionen udarbejdet et forslag til Rådets afgørelse, hvor der tages hensyn til førsteinstansrettens dom af 12. december 1996


title: WRITTEN QUESTION No. 1224/98 by Roberta ANGELILLI to the Commission. Further information on the subway and high- speed tramway and application of Directive 85/337/EEC in Italy

eurovoc_concepts:
European Investment Bank
Latium
application of EU law
competence of the Member States
environmental impact
infringement procedure (EU)
underground railway
urban construction

text: 5. 2. 1999 EN Official Journal of the European Communities C 31/23 (1999/C 31/028) WRITTEN QUESTION E-1198/98 by Concepci(cid:243) Ferrer (PPE) to the Commission (24 April 1998) Subject: Forestry aid programmes In recent years the forestry sector has been the subject of a range of EU programmes including the Fair Programme, the programme to protect Community forests against fire and Leader II. In view of the commercial and environmental importance of forests, the diversity of forests within the EU and the need to combat desertification, what is the Commission(cid:146)s view to date of the European Union(cid:146)s forestry policy? What are the Commission(cid:146)s plans for the existing forestry programmes for the 2000-2006 period? Joint answer to Written Questions E-1196/98 and E-1198/98 given by Mr Fischler on behalf of the Commission (16 June 1998) The Commission is aware of the important role of forests in the context of rural development, employment, the safeguarding of ecological balance, the fight against erosion and desertification in rural areas. The Commission intends to respect the deadline of 31 January 1999 in Parliament(cid:146)s resolution and to submit a communication on the Community(cid:146)s forestry strategy before the end of 1998. The Commission, moreover, has already responded to the request by Parliament to integrate forestry measures in a more coherent way in Community policies by devoting special attention to sylviculture within rural development policy in Agenda 2000 (1). (1) COM(97) 2000. (1999/C 31/029) WRITTEN QUESTION E-1224/98 by Roberta Angelilli (NI) to the Commission (29 April 1998) Subject: Further information on the subway and high-speed tramway and application of Directive 85/337/EEC in Italy With reference to my previous Written Questions: P-0141/97 (1) on the construction of the Casaletto/ Largo Argentina high-speed tramway by Rome City Council, E-1273/97 (2) seeking further information, E-1270/97 (3) on Rome City Council(cid:146)s project to build a subway under the Castel Sant(cid:146) Angelo and Directive 97/11/EC (4), E- 2632/97 (5), E-3001/97 (6), P-3740/97 (7) and E-3409/97 (8) on the same subject, E-1971/97 (9) and, in particular, E-3410/97 (10) seeking clarification on the application of Directive 85/337/EEC (11) on the Environmental Impact Assessment of the works in question, will the Commission say: 1. Whether it is aware that construction of the subway has been cancelled in favour of a different and far inferior scheme for an (cid:145)underpass(cid:146)? 2. Whether it intends to use the same EIB funding for this scheme which is different from the first one? 3. Whether the Environmental Impact Assessment has been completed for this project?