title: Opinion of the Economic and Social Committee on: - the 'Proposal for a Council Decision concerning the rules for the participation of undertakings, research centres and universities and for the dissemination of research results for the implementation of the Fifth Framework Programme of the European Community (1998-2002)', and - the 'Proposal for a Council Decision concerning the rules for the participation of undertakings, research centres and universities and for the implementation of the Fifth Framework Programme of the European Atomic Energy Community (Euratom) (1998-2002)'

eurovoc_concepts:
EAEC
EU programme
EU research policy
research and development
technological change

text: 10. 7. 98 EN Official Journal of the European Communities C 214/51 Opinion of the Economic and Social Committee on: — the ‘Proposal for a Council Decision concerning the rules for the participation of undertakings, research centres and universities and for the dissemination of research results for the implementation of the Fifth Framework Programme of the European Community (1998-2002)’, and — the ‘Proposal for a Council Decision concerning the rules for the participation of undertakings, research centres and universities and for the implementation of the Fifth Framework Programme of the European Atomic Energy Community (Euratom) (1998-2002)’ (1) (98/C 214/13) On 6 January 1998 the Council decided to consult the Economic and Social Committee, in accordance with Article 130 of the Treaty establishing the European Community and Article 170 of the Treaty establishing the European Atomic Energy Community, on the above-mentioned proposals. The Section for Energy, Nuclear Questions and Research, which was responsible for preparing the Committee’s work on the subject, adopted its opinion on 7 April 1998. The rapporteur was Mr Malosse. At its 354th plenary session (meeting of 29 April 1998), the Economic and Social Committee adopted the following opinion by 122 votes to one. 1. Introduction 1. 1. Rather than making a point-by-point analysis of a text which is generally satisfactory as to its form, the Committee intends to present a set of general comments in order to clarify certain imprecise points, and where appropriate to recommend additions to the content. These comments refer to four main requirements: The first of these concerns the need, 1. 1. 1. in a measure setting out rules for participation and dissemi- nation, for an approach which would impart momen- tum. Indeed, the aim of an administrative framework is to set limits and to open up the way, but not to be a succession of obstacles. Any administrative framework has important implications in terms of both method and content. It seems to us that several definitions must be clarified; some procedural points could also result in delays and obstruction. 1. 1. 2. The second requirement is for consistency between the new approach of the framework programme for RTD, particularly through key actions which require an integrated approach, and Community priorities, in the forefront of which are cohesion, employment and involvement of SMEs in development policies. 1. 1. 3. The third requirement concerns the competi- tiveness of European industry. The European research effort must primarily have the effect of restoring the position of European firms on international markets. Overall, their competitiveness has declined over the last two decades, particularly because of inadequate, fragmented research and innovation capacity. The fourth requirement is for a radical reform 1. 1. 4. of the procedures for allocating Community assistance to research projects. Despite praiseworthy efforts, the scientific world and enterprises, especially SMEs, are increasingly discouraged by the slowness and complexity of European procedures, with decreasing chances of success at the end. The spirit of the Commission proposal is summed 1. 2. up in its preamble in the phrase ‘innovation within continuity’. The initiatives listed under ‘innovation’ seem to us to correspond fully to Community concerns, and particularly: — the simplifications introduced by the option of paying general costs on a flat-rate basis; — varying the conditions for use (exclusiveness, prop- erty) according to the project’s proximity to the market, where indirect actions are concerned; — protection for pre-existing know-how; — the inclusion of ethical considerations among the selection criteria; — extension of the ‘SME’ definition to cover firms with (1) OJ C 3, 7. 1. 1998, p. 5-13; OJ C 40, 7. 2. 1998, p. 14. a staff of between 250 and 499; C 214/52 EN Official Journal of the European Communities 10. 7. 98 — the role of the technological implementation plan, which now constitutes a detailed and structured instrument for monitoring the use made of research results. 1. 3. These innovations reveal a desire to take into account both the criticisms made of earlier R&D framework programmes — that they were too slow, too bureaucratic, and too remote from the market — and the main recommendations of the Davignon Report which stated that the RTD framework programme must be regarded as a way of financing measures to encourage competitiveness. The Committee congratulates the Commission on these guidelines, which correspond to the wishes it had expressed. In order to ensure that these proposals are workable and consistent with the objectives pursued, the Committee would make several specific recommendations: 2. Comments on the form Given the innovative nature of the fifth frame- 2. 1. work programme by comparison with the fourth, it is desirable to ensure proper interpretation of the new concepts and the new implementing procedures. To this end, and to complement the efforts made to provide common definitions for the two proposals, the Com- mittee takes the view that: — a tool for comparison between the two framework programmes should be proposed; — users should be able to find a summary of all the new rules and the philosophy of the fifth RTD framework programme in the form of a ‘vade- mecum’. 2. 1. 1. These two elements, which should be made available to participants, would make it possible to find the implementing rules, would remove ambiguities and would constitute a practical expression of the declared intention to clarify and simplify. 2. 2. Given the innovative nature of the principle of key actions as multi-disciplinary tools, it is essential to lay down uniform rules for participation in all types of action (research, applications etc. ), even if the contracts themselves for indirect actions can vary according to the nature of the project. This aspect should be taken into account in the new provisions on participation instead of maintaining different rules, such as those maintained for specific actions in favour of SMEs. 2. 3. As for the definitions proposed, they would benefit from being expanded and clarified. Some con- cepts, which appear in the body of the text to be decisive for the content and scope of the proposal, are simply mentioned without being dealt with in detail. In particu- lar, the following terms were noted: — flat-rate payments of general costs: this idea should be clarified with practical details (payment scales, calculation methods etc. ); — proximity to the market: mentioned in the preamble but not taken up in practical terms in the text, although it is a decisive element in the new arrange- ments; — protection of know-how: insufficiently dealt with in the body of the proposal, particularly as regards arrangements for promoting intellectual and indus- trial property and the necessary reference to the problems of patents. 2. 4. On the same general theme, it should also be stressed that Article 5 on the ‘conditions for the participation of legal entities from the Member States and associated states’ does not clearly demonstrate that it is possible for an SME to have access to the RTD framework programme, particularly because of the imprecision of the criterion ‘about to carry out a research. activity’ which could give rise to diverging interpretations or disputes when the programme is implemented. 2. 5. Similarly, in Article 8, the requirement to ‘have the main resources needed for carrying it out’ contradicts the principles of cooperative research (Craft programme) under which SMEs entrust research work to third parties. 3. SMEs in Europe and their specific problems 3. 1. It is regrettable that the proposed rules for participation in and dissemination of RTD are based on an insufficiently precise definition which (a) does not lend itself to a practical, strategic approach, and (b) excludes large numbers of SMEs from the benefits of the RTD framework programme. 3. 1. 1. Given their numbers, their impact on employ- ment (66 % of Community employment) and their share of net assets (65 % in the European Union), they are likely to play an increasingly significant economic role. However, they do not form a homogeneous group, and it is essential in tackling this problem to draw up a typology of SMEs according to their RTD needs and capacities. Indeed, a single definition of an SME has no meaning in this context and would not enable any valid practical conclusions to be drawn. The Committee has already proposed, in a recent 3. 2. opinion on the impact on SMEs of the steady, widespread 10. 7. 98 EN Official Journal of the European Communities C 214/53 reduction in funds allocated to research and technologi- cal development in the EU (at Community and national levels) (1), that three categories of enterprise be dis- tinguished according to typological characteristics which are now generally accepted: 3. 2. 1. Those which have a well-established RTD capacity and supply or make use of technology. Such enterprises are in the minority and it is estimated that they account for less than 3 % of the total number of SMEs. A sizeable percentage of SMEs in this category are involved in research projects funded by the European Union. 3. 2. 1. 1. Their contribution to Community research is in fact, in most cases, complementary to that of large enterprises. That is why, by associating them with the majority of key actions, alongside research institutions and large enterprises, innovation and creativeness can be ensured and greater involvement of these enterprises in RTD programmes can be guaranteed. The Committee feels that this strategy of complementarity is more appropriate than the approach too often adopted in the past of reserving certain marginal actions for SMEs. 3. 2. 2. Those which can be described as ‘vanguard’ enterprises, which lack the characteristics of the first category but are able to develop new products with a technological input. These are generally the SMEs which are the most highly developed from a technological standpoint in their sectors; it is estimated that they account for less than 10 % of the total number of SMEs. These are able to identify, define and express 3. 2. 2. 1. RTD requirements, but they have to outsource research work as they lack adequate RTD capacity. 3. 2. 2. 2. Even if enterprises in this category frequently manage to find solutions (the provision of suitable aid at national and regional level), they are increasingly coming up against the need for technological solutions which only specialized research partners can provide. 3. 2. 3. Thirdly, there are those enterprises which merely make use of the products of technological research. These represent the vast majority of SMEs in the EU and are solely interested in the final products of RTD. 3. 2. 3. 1. By means of sufficient funds, awareness- promotion, information, preparation and back-up, these enterprises must have access to the technological oppor- tunities yielded by RTD programmes, particularly the Community programmes. 3. 3. It should also be pointed out that, in the proposal as a whole, the term SME is used only in paragraphs c) (1) OJ C 355, 21. 11. 1997. and d) of Article 5, relating respectively to ‘exploratory phase awards’ and ‘cooperative research projects’, and therefore to relatively marginal aspects of the RTD framework programme. There is no reference to SMEs in the proposal relating to the Euratom Treaty, despite the fact that there are many small enterprises working in this field. In this context, the Committee would stress that 3. 4. specific questions concerning SMEs do exist: 3. 4. 1. The difficulties which SMEs have in defining their real technology needs. Not only do the majority of SMEs lack the management capacity required of them by the framework programme, e. g. when compared with the management requirements for European RTD consortia, but there is also the ‘upstream’ problem of evaluation and strategic choices. In order to participate in the RTD framework 3. 4. 2. these enterprises need complementary programme, measures which should be contained in the proposals. These measures should: — set out rules giving access to the framework pro- gramme on RTD to intermediaries as ‘technological mediators’ alongside enterprises, in order to assist the identification and formulation of SMEs’ own needs as regards products, markets and technology; — allow bodies (associations, chambers, technical centres and others) whose activities are orientated towards SMEs and craft industries to propose and manage RTD projects designed specifically for such enterprises; — strengthen the advisory and flanking role of infor- mation networks in the field, particularly with a view to helping SMEs to identify their real interest in participation in Community RTD actions. Thus it would be advisable to insert a specific 3. 5. paragraph on this category of enterprises: — differentiating on the basis of technological level; — guaranteeing a priori access to research for non-high- tech SMEs. Indeed, no-one would nowadays dispute that technology is a decisive factor for acquiring a competitive advantage, but in the first place these technologies need to be developed, and it can prove difficult for SMEs to carry out RTD work alone to a meaningful level. Cooperation with research centres and large enterprises and the involvement of C 214/54 EN Official Journal of the European Communities 10. 7. 98 legitimate intermediaries — ‘technological media- tors’ — constitute one solution to this problem, since they make it possible to pool resources and since partners can often bring complementary skills to a project. 4. Integration of the main lines of Community policy At this level 4. 1. it is advisable to ensure that management arrangements and the proposed rules for participation and dissemination: — do not run counter to the basic policies of the European Union, particularly employment and cohesion policies aimed at reducing inter-regional disparities and discrepancies; — contribute to regulating and solving these problems. 4. 2. RTD programme and employment The term ‘employment’ appears only once, in 4. 2. 1. Article 2 as part of the presentation of the Community’s interests, whereas the Commission’s statement of intent in preparing the Fifth RTD Framework Programme refers explicitly to the need to put research in the service of the citizen by orienting it towards the economic and social needs of Europe. Employment is an important factor in the 4. 2. 2. debate on the Community’s future research prospects. The importance of this problem also justifies its being taken into account in any consideration of economic and technological development in Europe. In this respect an essential element is that of transforming research into innovation, new products and services. 4. 2. 3. It is regrettable that this aspect is not explicitly included in the proposal on criteria for selecting projects to be assisted by the European Union. Similarly, there should be an explicit mention 4. 2. 4. of the direct or indirect impact on employment in the plans for technological implementation. 4. 3. RTD programme and cohesion Closing economic and technological gaps is 4. 3. 1. one of the main priorities of all Community policies since the Maastricht Treaty. RTD policy can play a dominant role in this process, given that a scientific basis is essential for sustainable growth. 4. 3. 2. It is a fact, however, that the most disadvan- taged countries and regions are often tempted to concentrate their efforts on low-technology sectors requiring a large labour force. It is therefore necessary to assist these regions in participating in RTD activities so that they can increase their scientific and technological capacity. 4. 3. 3. SMEs play a fundamental role in this process; in these priority countries and regions they need specific assistance to give them access to research and technologi- cal innovation activities, and will be all the more receptive to any form of support which seeks to improve their technological component. 4. 3. 4. Again there is only a fleeting reference to this question in Article 2 of the proposal, presenting the Community’s interests. This point ought to be dealt with in greater depth under the heading of selection criteria. It should be noted that this initiative would accord with the Commission’s declared intention of giving more importance to innovation in the redefinition of the Structural Funds. 5. Coherence of RTD actions in Europe Given that Community RTD constitutes only 5. 1. about 4 % of research and development in the European Union, the question of complementarity between the Community actions themselves and national/regional or private actions is fundamental. To this end the Committee advocates practical arrangements such as: — coordination with other Community programmes, first and foremost those in the education and training field, actions linked with the Union’s ‘innovation plan’ and actions to encourage mobility of re- searchers; — integration of information and advice networks for research programme applicants, so that European programmes on offer — whether of Community, intergovernmental (Eureka), national or private ori- gin — are presented in an overall way for the sake of transparency and efficiency; — more active promotion of technology dissemination and its commercial use through cooperation and coordination links with other mechanisms, such as Eureka. 10. 7. 98 EN Official Journal of the European Communities C 214/55 6. RTD programme, competitiveness and definition of technological implementation 6. 1. The question of international competitiveness is referred to only in Article 2 (‘Interests of the Com- munity’). It is absent from the entire exposition of the two proposals. Any reflections and proposals on technological and economic development must take full account of this essential factor. suggests that a proportion of the Community aid be earmarked for this follow-up tool, particularly when it is entrusted to specialized bodies such as technical centres, development agencies or consultants on inno- vations for SMEs. The Committee takes the view that these plans must not be restrictive: they must be adaptable to changes during the development stage. Indeed, the Committee recommends that these plans be used as follow-up mechanisms to measure the impact of the work carried out and to facilitate the technological conditions for use and the search for financial resources for development. The practical details should therefore be stated 6. 2. more explicitly by: 7. RTD programme and simplification of procedures — setting out the principles whereby available resources are concentrated on the priorities of the European Union, selected for their economic, technological and social relevance and their European added value; 7. 1. Apart from expressing good and praiseworthy intentions, the proposals on the procedures do not involve any innovation as regards selecting and allo- cating funds. The Committee deeply regrets this. — tailoring all developments in the participation and dissemination rules to changes in the legal framework currently governing the framework programmes, with a view to increasing flexibility and concen- tration; — seeking systematically to give priority to this objec- tive of competitiveness in all recommendations for new approaches to implementing the RTD framework programme. 6. 3. The Committee asks the European Commission to lay down explicitly, e. g. in the form of a uniform presentation model, that technological implementation plans must specify the objectives of projects in terms of ‘Community interests’, particularly in terms of likely impact on employment in the short and long term, on European competitiveness, on the environment, etc. it is for important 6. 4. Emphasizing, as it does, through the technologi- cal implementation plans, the obligation for a research project to have industrial aims, the Fifth Framework Programme is indeed a step in the right direction. However, these technological implementation plans to be not just a monitoring instrument but also a management tool for operators, in order to guarantee full exploitation and application of research work. Thus these plans, with a validation procedure which could be conducted by the JRC, would make a contribution to the industrial development of the research projects, not least as support, of the risk capital or development capital type, vis-à-vis the financial institutions and mechanisms. The Committee 7. 2. The ESC would advocate trying out simplified procedures, particularly for SME projects. In particular, it recommends exploring the following approaches: — decentralization of the ‘preselection’ arrangements, without restoring the programme to national control, on the lines of the arrangements set up by the Leonardo programme (national information agen- cies, pre-examination of proposals, etc. ); — a permanent, generally available mechanism for calls for expression of interest, in order to identify precise research priorities, giving rise to well-targeted calls for tenders to optimize the chances of success for promoters applying at this second stage; — a system of expert assessment to be formalized in the participation rules, taking account of the main guidelines: and cohesion. competitiveness, employment 7. 3. The ESC stresses that the procedures set up should be coordinated with national arrangements or the Eureka programme, so that each project can be guided towards the most appropriate programmes. To ensure that the procedures are totally clear, 7. 4. operators must have access — particularly through new C 214/56 EN Official Journal of the European Communities 10. 7. 98 technology — to a broad information and exploitation network, which is consistent with all national and Community arrangements. The Committee is preparing a specific own-initiative opinion on this project. Brussels, 29 April 1998. The President of the Economic and Social Committee Tom JENKINS Opinion of the Economic and Social Committee on the ‘Communication from the Commission on Energy for the future: renewable sources of energy (White Paper for a Community Strategy)’ (98/C 214/14) On 19 December 1997 the Commission decided to consult the Economic and Social Committee, under Article 198 of the Treaty establishing the European Community, on the above-mentioned communication. The Section for Energy, Nuclear Questions and Research, which was responsible for preparing the Committee’s work on the subject, adopted its opinion on 7 April 1998. The rapporteur was Mr Morgan. At its 354th plenary session held on 29 and 30 April 1998 (meeting of 29 April), the Economic and Social Committee adopted the following opinion by 106 votes to 1, with 3 abstentions. 1. Introduction The Economic and Social Committee welcomes the white paper as a constructive and positive follow-on to the earlier green paper (1). The white paper is written in four chapters: — Setting the scene; — The action plan; — Campaign for take-off; — Follow-up and implementation. Our opinion follows this outline. 2. Setting the scene 2. 3. We are pleased to see that the strategy and action plan in the white paper are directed towards the goal of achieving 12 % penetration of renewables in the European Union by 2010. We have already given our support to this ambitious and radical objective. However, we have made no attempt to evaluate or substantiate the claims in the document for job creation, power generation, reduced CO2 emissions etc. We have simply accepted them as a basis of the programme. 2. 3. 1. With respect to Member States’ targets and strategies, we are pleased to support a conclusion in line with our response to the green paper. The relevant passages are as follows: 2. 1. The first two sections of this chapter re-state the green paper thesis and report on the submissions received in response to it. In this context we have nothing to add to our submission in response to the green paper. 2. 2. The third section of the first chapter re-states the strategic goals in a form with which the Committee positively agrees. (1) OJ C 206, 7. 7. 1997. ‘Achievement of the average 12 % overall indicative objective for the Union clearly depends on the success and growth of the various individual renewable technologies. Views expressed during the consul- tation process on the green paper confirm that it is important to analyse how the overall objective can be achieved by a contribution from each sector and hence to estimate the contribution each renewable source is likely to make. ’


title: Avis du Comité économique et social sur la «Proposition de décision du Conseil adoptant un plan d'action communautaire pluriannuel visant à promouvoir une utilisation sûre d'Internet»

eurovoc_concepts:
action programme
computer network
consumer protection
data protection
information network

formats: html pdf print

text: 10. 7. 98 FR Journal officiel des Communautés européennes C 214/29 4. 1. 8. propose l’établissement d’un cadre reconnu au niveau européen (voire international) de codes de conduite, directives et mesures sur le terrain telles que les lignes directes («hotlines») et les délégués à la protection de la jeunesse; 4. 1. 9. propose que toutes les mesures, politiques et initiatives mises en œuvre dans le cadre des nouveaux services visent à encourager l’utilisation de ces services, afin que le nombre d’utilisateurs augmente. Bruxelles, le 29 avril 1998. Le Président du Comité économique et social Tom JENKINS Avis du Comité économique et social sur la «Proposition de décision du Conseil adoptant un plan d’action communautaire pluriannuel visant à promouvoir une utilisation sûre d’Internet» (1) (98/C 214/08) Le Conseil, en date du 26 janvier 1998, a décidé, conformément aux dispositions de l’article 130, paragraphe 3, du Traité, de saisir le Comité économique et social d’une demande d’avis sur la proposition susmentionnée. La section de l’industrie, du commerce, de l’artisanat et des services, chargée de préparer les travaux du Comité en la matière, a élaboré son avis le 1er avril 1998 (rapporteur: Mme Drijfhout-Zweijtzer). Lors de sa 354e session plénière des 29 et 30 avril 1998 (séance du 29 avril), le Comité économique et social a adopté par 116 voix pour, une voix contre et 3 abstentions l’avis suivant. 1. Introduction La Commission reconnaît le grand potentiel 1. 1. d’Internet sur le plan économique, social, éducatif et culturel, mais estime que des organisations criminelles peuvent également en tirer profit et que certaines informations illégales ou préjudiciables y sont véhiculées, fût-ce en nombre limité. 1. 1. 1. On pense souvent que contenu illégal est synonyme de pornographie impliquant des enfants. Le contenu illégal comprend cependant davantage; il porte sur une large variété de problèmes: — sécurité nationale (instructions sur la confection de bombes, sur la production de drogues illégale; activités terroristes); — protection des mineurs (formes abusives de marke- ting, violence, pornographie); — protection de la dignité humaine (incitation à la haine raciale, discrimination raciale); (1) JO C 48 du 13. 2. 1998, p. 8. — sécurité économique (fraude, piratage des cartes de crédit); instructions sur le — protection de l’information (accès illégal et malveil- lant); — protection de la vie privée (communication non autorisée de données à caractère personnel, harcèle- ment électronique); — protection de la réputation (calomnie, publicité comparative illégale); — propriété intellectuelle (diffusion non autorisée d’œuvres protégées par droits d’auteur, par exemple logiciels ou musique). 1. 1. 2. Contenu préjudiciable signifie à la fois un contenu autorisé mais dont la distribution est restreinte (réservée aux adultes par exemple) et un contenu qui peut offenser certains utilisateurs. 1. 2. La Commission estime, à juste titre, qu’à côté d’une politique active visant à promouvoir une utilisation positive d’Internet, il est également nécessaire de prendre des mesures afin d’en enrayer les excès négatifs. C 214/30 FR Journal officiel des Communautés européennes 10. 7. 98 1. 3. Le plan d’action a pour objectif de restreindre la quantité d’information préjudiciable et illégale sur Internet. Étant donné qu’il est difficile d’arrêter Internet par des barrières ou des frontières virtuelles, et que chaque État membre a sa propre interprétation de ce qu’est une information préjudiciable ou illégale, il s’agit par excellence d’une question européenne. Par conséquent, il y a lieu de considérer le plan d’action comme un complément et, le cas échéant, un renforce- ment des mesures et initiatives prises par les différents États membres. 2. Résumé de la proposition de la Commission 2. 1. Le plan d’action repose sur trois lignes d’action: — promouvoir l’autoréglementation (notamment pour combattre l’information illégale); — encourager les systèmes de classification et de codifi- cation (afin de filtrer l’information préjudiciable); — informer et sensibiliser (en particulier les parents, les enseignants et les enfants). Le Conseil, le Parlement ainsi que les gouvernements européens ont exprimé leur soutien à cette politique lors de diverses réunions et rencontres. 3. Observations du Comité 3. 1. En règle générale, le Comité est très satisfait du Plan d’action élaboré par la Commission. Le Comité fait par ailleurs remarquer que l’on tente en effet, par les actions envisagées, de lutter contre le contenu importe encore davantage préjudiciable. En fait, d’essayer de parvenir à un changement des mentalités, grâce auquel on réduirait les excès. Le Comité reconnaît toutefois que cette idée n’est pas très réaliste. il 3. 1. 1. Le Comité se montre très satisfait de la distinc- tion opérée par la Commission dans son plan d’action entre information illégale et information préjudiciable. 3. 1. 1. 1. Le Comité constate cependant que, dans les mesures concrètes proposées, l’attention accordée au contenu illégal reste très limitée sur le plan de la protection de la propriété intellectuelle, de la dignité humaine et de la vie privée, ainsi qu’en ce qui concerne les délits portant sur la sécurité nationale et économique. Bien que, dans le plan d’action, tous ces aspects soient rassemblés explicitement sous l’expression contenu illé- gal, les moyens financiers les plus importants (20,1 millions d’écus!) sont réservés aux lignes d’action qui se concentrent sur la protection des mineurs (actions de sensibilisation et développement d’outils destinés aux utilisateurs). Le Comité estime qu’il s’agit d’une lacune importante et y revient dans ses conclusions. 2. 2. La réalisation de ce plan d’action nécessite l’appui financier de la Communauté (30 millions d’écus au total sur une période de quatre ans). 3. 1. 1. 2. Par ailleurs, le Comité approuve totalement la conclusion selon laquelle l’autoréglementation et le respect du droit doivent constituer des priorités dans la lutte contre le contenu illégal. 2. 2. 1. La ligne d’action 1 vise à créer un environne- ment sûr, en soutenant financièrement le développement d’un réseau européen de lignes directes («hotlines») ainsi que la création de codes de conduites et de lignes directrices auprès des organismes d’autoréglementation (total: 5,6 millions d’écus). 2. 2. 2. La ligne d’action 2 a pour but de développer des systèmes de filtrage et de classification en laissant les systèmes faire leurs preuves eux-mêmes et démontrer les avantages tirés de leur utilisation (total: 12,7 millions d’écus). 2. 2. 3. La ligne d’action 3 veut encourager les actions de sensibilisation au sein du grand public et des ensei- gnants, et ce en deux étapes: une première visant à préparer le matériel de base (spécifique à chaque État membre) et une seconde prévoyant la diffusion de ce matériel de sensibilisation au moyen d’ateliers, de présentations et via les médias existants (notamment Internet). Le budget total nécessaire pour cette ligne d’action est estimé à 9,4 millions d’écus. Le Comité se demande cependant si, dans cette 3. 2. lutte, la disponibilité et la connaissance des outils permettant d’empêcher l’accès à de telles informations ne constituent pas une approche trop limitée. Le Comité n’est pas convaincu a priori que la solution technologique avancée par la Commission soit suffisamment efficace pour pouvoir résoudre un problème social. 3. 2. 1. L’un des risques que comporte une approche d’ordre technologique est qu’après l’installation d’un système de filtrage, les parents et les enseignants considè- rent qu’il n’y a plus rien à craindre pour leurs enfants et que ceux-ci peuvent continuer à naviguer à leur guise, sans réaliser que toutes sortes de lacunes subsistent que les enfants ne tarderont pas à découvrir. La pratique démontre d’ailleurs souvent qu’en matière d’informati- que, les enfants peuvent en remontrer aux parents et aux enseignants. Le Comité s’interroge également quant à l’implication suffisante du groupe cible (parents- enseignants) dans le développement du système. 2. 2. 4. La ligne d’action 4 a trait aux actions de soutien (questions juridiques, réunions et évaluations). Deux millions d’écus sont prévus à cet effet. 3. 3. Bien que, dans l’absolu, la codification offre de gros avantages sur le plan de la classification et de l’indexation de l’information et, partant, permette 10. 7. 98 FR Journal officiel des Communautés européennes C 214/31 d’améliorer la clarté et l’accessibilité d’Internet, ces avantages valent aussi bien pour l’information désirée que pour l’information indésirable. A` cet égard, le Comité fait dès lors remarquer à la Commission qu’il est possible que dans la pratique, la codification ait un effet inverse. En effet, non seulement l’information inoffensive est classifiée, mais également celle qui est potentiellement préjudiciable, telle que la pornographie. Pour les personnes que cette information préjudiciable intéresse, cela devient un jeu d’enfant de la trouver sur Internet. 3. 3. 1. Le Comité constate à cet égard que, contraire- ment à certains engagements antérieurs, un seul fournis- seur important (Microsoft Explorer) soutient actuelle- ment le filtrage PICS (Platform for Internet Content Selection), sur lequel se basent les dispositions en matière de codification et de classification. D’autres fournisseurs tels que Netscape ou Opéra (européen) n’appuient pas le filtrage PICS. En l’absence d’une obligation légale et même si Netscape et Opéra y adhèrent, il subsistera toujours des programmes ne soutenant pas l’utilisation de la norme PICS, ce qui permet à un enfant de contourner relativement facilement les limitations. Bien que le Comité ne soit en aucune manière opposé au développement de la norme PICS en tant que telle, il met cependant en doute l’affirmation selon laquelle la norme PICS rendra Internet sûr et imperméable à tout contenu préjudiciable. Le Comité appuie la conception de la Commis- 3. 4. sion selon laquelle la diversité culturelle et sociale résultant de la liberté d’expression est une grande richesse et ne peut en aucun cas pâtir des efforts déployés pour garantir la sécurité sur Internet, de même que l’évaluation de ce qui est préjudiciable ou non doit revenir en premier lieu à la personne elle-même, le cas échéant en tant qu’éducateur. A` cet égard, le Comité attire l’attention de la Commission sur le fait que les personnes chargées de l’éducation ne sont pas les seules à pouvoir utiliser les outils (techniques) de filtrage pour protéger leurs enfants contre un contenu préjudiciable. Les fournisseurs d’accès à Internet sont également en mesure de le faire. Cela signifierait qu’un système présenté comme «user-empowering» (responsabilisation de l’utilisateur) pourrait devenir un instrument de contrôle ôtant précisément la liberté de choix aux citoyens. 3. 5. Le Comité attire également l’attention de la Commission sur le fait qu’Internet ne se résume pas au World Wide Web. Pour ce qu’on appelle les chats (discussions interactives en temps réel) mais également pour le courrier électronique et les newsgroups (forums de discussions), le PICS (Platform for Internet Content Selection), sur lequel se basent les systèmes de codifica- tion prévus, n’est d’aucune aide. Le Comité considère par conséquent que les systèmes de filtrage basés sur la codification ne constituent pas une option réaliste pour une communication en toute sécurité. Or, l’approche proposée n’offre pas de solution pour les applications pratiques d’Internet telles que les forums de discussion et le courrier électronique, que les enfants utilisent également. 3. 6. Le Comité fait remarquer avec insistance à la Commission qu’il existe une alternative à la codification, à savoir le blocage. Ce procédé est certes beaucoup plus brutal, mais n’en est pas moins efficace. Les programmes de blocage ne requièrent pas de codification de la part du propriétaire ou du fournisseur de l’information, mais se fient à des tiers qui peuvent fournir des listes d’expressions inopportunes spécifiques à des groupes cibles. Aux États-Unis, il existe déjà des dizaines de programmes (tels que Cybernanny, Surfpatrol, etc. ) qui, lorsqu’ils sont installés sur le PC, remplacent tous les mots et les images prescrits par des signaux sonores et des petits carrés, en se basant sur lesdites listes. 3. 6. 1. La distinction entre codification et blocage est importante, car dans le cas de la première, c’est l’ensemble de l’industrie qui est concernée (tous les fournisseurs d’informations doivent participer) tandis que dans le cas des programmes de blocage, un encoura- gement ciblé à l’innovation peut suffire. En ce qui concerne les programmes de blocage, il importe spéciale- ment de stimuler le côté de la demande (parents, éducateurs et enseignants), tandis que le succès de la codification dépend de l’adoption d’une approche axée sur la demande et englobant l’ensemble de l’industrie. Compte tenu de ce qui est indiqué dans les paragraphes précédents (3. 3-3. 5), le Comité s’attend à ce que les solutions axées sur le développement de la demande en programmes de blocage utilisables soient les plus profitables. D’après le Comité, l’argument avancé par les 3. 6. 2. organisations de défense des droits de l’homme, selon lequel le blocage freine la liberté d’expression, n’est pas réaliste, car avec de tels programmes la responsabilité de l’application correcte des dispositions de filtrage incombe à celui qui reçoit l’information, pas à celui qui la diffuse. La pratique (aux États-Unis) démontre que les éducateurs qui souhaitent un environnement sûr pour leurs enfants peuvent raisonnablement tirer parti des programmes de blocage. Le Comité suppose que l’intérêt encore limité pour de tels programmes de blocage en Europe s’explique notamment, d’une part, par l’ignorance de leurs possibilités et, d’autre part, par la méconnaissance du média. 3. 7. Le Comité estime qu’il manque, dans le plan d’action de la Commission, une référence à la distinction entre réseaux ouverts et réseaux fermés. Le besoin des citoyens de disposer d’une information facilement accessible et de qualité ouvre un nouveau marché pour des réseaux basés sur la technologie d’Internet qui, il est vrai, font partie d’Internet, mais ne renferment qu’une quantité très limitée de l’information qui y circule. Du point de vue de la diversité et de la quantité du contenu, ces «mini-internets» n’égalent donc en rien l’Internet mondial. Les fournisseurs de tels mini-internets ou intra- 3. 7. 1. nets (installés à grande échelle) en assurent eux-mêmes le contrôle, ce qui leur permet de garantir à leurs clients la qualité des services qu’ils fournissent. Non seulement en ce qui concerne la capacité et la sécurité, mais également sur le plan de la clarté et de la fiabilité de l’information. C 214/32 FR Journal officiel des Communautés européennes 10. 7. 98 3. 7. 2. Dans ces réseaux fermés, une distinction claire est également opérée entre les fournisseurs d’information (les entreprises) et les utilisateurs de cette information (les clients). Les pages d’accueil (home pages) d’utilisateurs individuels ne sont pas présentes dans cet espace. Dès lors, il va de soi que de tels intranets peuvent être beaucoup plus facilement préservés de contenus illégaux ou préjudiciables que l’Internet mondial, qui est ouvert à tous. Le Comité prévoit dès lors que ces réseaux fermés vont répondre de façon croissante aux besoins des citoyens de disposer d’un Internet sûr. Compte tenu notamment de la durée prévue du plan d’action, le Comité se demande dans quelle mesure les lignes d’action proposées répondent à ce développement. 4. Conclusion 4. 1. Étant donné les lignes d’action proposées, le Comité met en doute le niveau d’ambition du plan d’action. Il considère hautement improbable que les actions proposées conduisent, à terme, à un Internet «sûr». Si l’on souhaite disposer d’un environnement vraiment sûr, une sélection très sévère de l’information doit et devra être opérée à l’entrée. Pour le Comité, ce point de vue n’est toutefois pas réaliste à l’égard de l’Internet mondial. 4. 1. 1. De même, selon le Comité, la codification et, à partir de cela la classification de l’ensemble de l’information disponible sur Internet, est irréalisable dans la pratique. Si l’on ajoute à cela le fait qu’il est tout simplement impossible de classifier la communication («chats», courrier électronique, forums de discussion), le Comité ne voit guère d’intérêt à promouvoir active- ment des systèmes de filtres basés sur la codification (ligne d’action 2). 4. 2. Le Comité suggère dès lors de limiter le champ du plan d’action à la lutte contre l’information illégale (ligne d’action 1) via l’autoréglementation et le respect du droit, et d’accorder une moindre priorité au dévelop- pement de moyens visant à combattre l’information préjudiciable (ligne d’action 2). Sur ce dernier terrain (mise sur pied de systèmes 4. 2. 1. de filtrage et de classification), le Comité prévoit l’amorce d’un fonctionnement sain répondant aux lois du marché, ainsi que le développement et la commerciali- sation de programmes de blocage. Une demande de plus en plus importante semble exister parmi les parents et Bruxelles, le 29 avril 1998. le personnel enseignant envers des instruments de filtrage des informations considérées comme inopportunes pour les mineurs. D’autant plus s’ils peuvent facilement installer eux-mêmes ces instruments. Le Comité incite fortement la Commission à encourager spécialement, dans le cadre de la ligne d’action 2, les recherches et le développement sur ce terrain, dans lequel des systèmes existants peuvent être impliqués. 4. 2. 1. 1. En revanche, le Comité considère la ligne d’action 3 (préparation du matériel de base spécifique à chaque État membre et diffusion de celui-ci) comme la plus importante. On ne peut trop répéter aux parents et aux enseignants que leur mission de surveillance et surtout d’éducation recouvre également ce qui tourne autour de l’Internet. En outre, l’intérêt de cette ligne d’action ne 4. 2. 1. 2. se limite pas à la protection des mineurs. L’ensemble des (futurs) utilisateurs peut en tirer profit. 4. 2. 1. 3. Le Comité accorde beaucoup d’importance à l’échange d’expériences (positives) (notamment entre établissements d’enseignement, entre organisations de consommateurs, etc. ) compris dans cette ligne d’action. 4. 2. 2. Étant donné que le Comité soutient pleinement la mise sur pied d’un réseau européen de lignes directes («hotlines»), il conviendrait d’attribuer à la réalisation de celui-ci, dans le cadre du plan d’action, un peu plus de moyens que les 5,6 millions d’écus prévus actuellement au titre de la ligne d’action 1. La mise sur pied d’un réseau européen de lignes directes requiert la contribution active de nombreuses parties ainsi qu’une coordination étroite avec les pouvoirs publics qui, aux yeux du Comité, portent la responsabilité première quant à la protection des citoyens et le respect du droit. 4. 2. 2. 1. Le Comité propose dès lors de réserver une partie importante du budget octroyé à la ligne d’action 2 pour la création et le maintien de ces lignes directes ainsi que de surveiller de près la collaboration avec les autorités concernées. 4. 3. Le Comité estime enfin qu’il faudrait créer des points de contact traitant des intérêts des consommateurs afin de tenir compte de la multiplicité des services, des fournisseurs de services et des opérateurs de réseaux et de disposer d’instances de représentation uniformes et efficaces. La protection des consommateurs doit être renforcée par la désignation de juristes spécialisés en droit des consommateurs auprès des autorités réglemen- taires du secteur des télécommunications. Le Président du Comité économique et social Tom JENKINS


title: Verordnung (EG) Nr. 914/98 der Kommission vom 29. April 1998 zur Festsetzung der Ausfuhrerstattungen für Sirupe und einige andere Erzeugnisse des Zuckersektors in unverändertem Zustand

eurovoc_concepts:
export refund
food substitute
isoglucose
molasses
syrup

formats: pdf print

text: L 128/40 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften 30. 4. 98 VERORDNUNG (EG) Nr. 914/98 DER KOMMISSION vom 29. April 1998 zur Festsetzung der Ausfuhrerstattungen f(cid:129)r Sirupe und einige andere Erzeug- nisse des Zuckersektors in unver(cid:132)ndertem Zustand DIE KOMMISSION DER EUROP(cid:142)ISCHEN GEMEIN- SCHAFTEN (cid:190) gest(cid:129)tzt auf den Vertrag zur Gr(cid:129)ndung der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaft, gest(cid:129)tzt auf die Verordnung (EWG) Nr. 1785/81 des Rates vom 30. Juni 1981 (cid:129)ber die gemeinsame Marktorgani- sation f(cid:129)r Zucker (1), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verord- nung (EG) Nr. 1599/96 (2), insbesondere auf Artikel 17 Absatz 5, in Erw(cid:132)gung nachstehender Gr(cid:129)nde: Nach Artikel 17 der Verordnung (EWG) Nr. 1785/81 kann der Unterschied zwischen den Notierungen oder Preisen auf dem Weltmarkt f(cid:129)r die in Artikel 1 Absatz 1 Buchstabe d) der angef(cid:129)hrten Verordnung genannten Erzeugnisse und den Preisen dieser Erzeugnisse in der Gemeinschaft durch eine Erstattung bei der Ausfuhr ausgeglichen werden. Gem(cid:132)ß Artikel 3 der Verordnung (EG) Nr. 2135/95 der Kommission vom 7. September 1995 mit Durchf(cid:129)hrungs- vorschriften f(cid:129)r die Gew(cid:132)hrung von Ausfuhrerstattungen im Zuckersektor (3), ist die Erstattung f(cid:129)r 100 kg der in Artikel 1 Absatz 1 Buchstabe d) der Verordnung (EWG) Nr. 1785/81 genannten ausgef(cid:129)hrten Erzeugnisse gleich dem Grundbetrag, multipliziert mit dem Saccharosege- halt, an anderem als Saccharose berechnetem Zucker. Dieser f(cid:129)r das betreffende Erzeugnis festgestellte Saccharosegehalt wird gem(cid:132)ß den Vorschriften des Artikels 3 der Verord- nung (EG) Nr. 2135/95 bestimmt. einschließlich des Gehalts gegebenenfalls Gem(cid:132)ß Artikel 17c der Verordnung (EWG) Nr. 1785/81 ist der Grundbetrag der Erstattung f(cid:129)r die in unver(cid:132)n- dertem Zustand ausgef(cid:129)hrte Sorbose gleich dem Grund- betrag der Erstattung, vermindert um ein Hundertstel der Erstattung bei der Erzeugung gem(cid:132)ß der Verordnung (EWG) Nr. 1010/86 des Rates vom 25. M(cid:132)rz 1986 zur Festlegung von Grundregeln f(cid:129)r die Erstattung bei der Erzeugung f(cid:129)r in der chemischen Industrie verwendeten Zucker (4), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verordnung (EG) Nr. 1126/96 der Kommission (5), f(cid:129)r die im Anhang dieser letzten Verordnung genannten Erzeugnisse. F(cid:129)r die anderen in Artikel 1 Absatz 1 Buchstabe d) der Verordnung (EWG) Nr. 1785/81 genannten und in unver- (cid:132)ndertem Zustand ausgef(cid:129)hrten Erzeugnisse ist der (1) ABl. L 177 vom 1. 7. 1981, S. 4. (2) ABl. L 206 vom 16. 8. 1996, S. 43. (3) ABl. L 214 vom 8. 9. 1995, S. 16. (4) ABl. L 94 vom 9. 4. 1986, S. 9. (5) ABl. L 150 vom 25. 6. 1996, S. 3. f(cid:129)r den der Grundbetrag festgesetzt wird, Grundbetrag der Erstattung gleich einem Hundertstel eines Betrages, der bestimmt wird unter Ber(cid:129)cksichtigung einerseits des Unterschieds zwischen dem in den Gebieten der Gemeinschaft ohne Defizit w(cid:132)hrend des Monats, f(cid:129)r Weißzucker geltenden Interventionspreis und den f(cid:129)r festgestellten Notie- Weißzucker auf dem Weltmarkt rungen oder Preisen, und andererseits der Notwendigkeit der Herstellung eines Gleichgewichts zwischen der Verwendung des Grunderzeugnisses aus der Gemein- schaft im Hinblick auf die Ausfuhr von Verarbeitungser- zeugnissen nach dritten L(cid:132)ndern und der Verwendung der zum Veredelungsverkehr zugelassenen Erzeugnisse dieser L(cid:132)nder. Die G(cid:129)ltigkeit des Grundbetrags kann auf bestimmte, in Artikel 1 Absatz 1 Buchstabe d) der Verordnung (EWG) Nr. 1785/81 genannte Erzeugnisse beschr(cid:132)nkt werden. Gem(cid:132)ß Artikel 17 der Verordnung (EWG) Nr. 1785/81 kann bei der Ausfuhr der in Artikel 1 Absatz 1 Buch- staben f), g) und h) dieser Verordnung genannten Erzeug- nisse in unver(cid:132)ndertem Zustand eine Erstattung vorge- sehen werden. Die H(cid:148)he der Erstattung muß f(cid:129)r 100 kg Trockenstoff, insbesondere unter Ber(cid:129)cksichtigung der auf die Ausfuhr der Erzeugnisse des KN-Codes 1702 30 91 anwendbaren Erstattung, der auf die Ausfuhr der in Artikel 1 Absatz 1 Buchstabe d) der Verordnung (EWG) Nr. 1785/81 genannten Erzeugnisse anwendbaren Erstattung der wirtschaftlichen Gesichtspunkte der geplanten Ausfuhren bestimmt werden. Im Fall der im genannten Absatz 1 Buchstaben f) und g) genannten Erzeugnisse wird die Erstattung nur gew(cid:132)hrt, wenn sie den Bedingungen des Artikels 5 der Verordnung (EG) Nr. 2135/95 entsprechen. F(cid:129)r die unter Buchstabe h) der Verordnung (EWG) Nr. 1785/81 genannten Erzeugnisse werden die Erstattungen nur gew(cid:132)hrt, wenn sie den Bedingungen von Artikel 6 der Verordnung (EG) Nr. 2135/95 gen(cid:129)gen. und Die obengenannten Erstattungen werden monatlich fest- gesetzt. Sie k(cid:148)nnen zwischenzeitlich ge(cid:132)ndert werden. Die Anwendung dieser Einzelheiten f(cid:129)hrt dazu, f(cid:129)r die betreffenden Erzeugnisse die Erstattungen in H(cid:148)he der im Anhang dieser Verordnung genannten Betr(cid:132)ge festzu- setzen. Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Verwaltungsaus- schusses f(cid:129)r Zucker (cid:190) 30. 4. 98 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften L 128/41 HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Die Erstattungen bei der Ausfuhr in unver(cid:132)ndertem Zustand der in Artikel 1 Absatz 1 Buchstaben d), f), g) und h) der Verordnung (EWG) Nr. 1785/81 genannten Erzeugnisse werden wie im Anhang angegeben festge- setzt. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am 1. Mai 1998 in Kraft. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Br(cid:129)ssel, den 29. April 1998 F(cid:129)r die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission L 128/42 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften 30. 4. 98 ANHANG zur Verordnung der Kommission vom 29. April 1998 zur Festsetzung der Ausfuhrerstat- tungen f(cid:129)r Sirupe und einige andere Erzeugnisse des Zuckersektors in unver(cid:132)ndertem Zustand Erzeugniscode Betrag der Erstattung (cid:190) ECU/100 kg Trockenstoff (cid:190) 1702 40 10 9100 1702 60 10 9000 1702 60 80 9100 44,63 44,63 84,80 (2) (2) (4) (cid:190) ECU/1 % Saccharose (cid:253) 100 kg (cid:190) 1702 60 95 9000 0,4463 (1) (cid:190) ECU/100 kg Trockenstoff (cid:190) 1702 90 30 9000 44,63 (2) (cid:190) ECU/1 % Saccharose (cid:253) 100 kg (cid:190) 1702 90 60 9000 1702 90 71 9000 1702 90 99 9900 0,4463 (1) 0,4463 (1) 0,4463 (1) (3) (cid:190) ECU/100 kg Trockenstoff (cid:190) 2106 90 30 9000 44,63 (2) (cid:190) ECU/1 % Saccharose (cid:253) 100 kg (cid:190) 2106 90 59 9000 0,4463 (1) (1) Der Grundbetrag gilt nicht f(cid:129)r Sirupe mit einer Reinheit von weniger als 85 v. H. (Verordnung (EG) Nr. 2135/95). Der Saccharosegehalt wird gem(cid:132)ß Artikel 3 der Verordnung (EG) Nr. 2135/95 bestimmt. (2) Nur auf die in Artikel 5 der Verordnung (EG) Nr. 2135/95 genannten Erzeugnisse anwendbar. (3) Der Grundbetrag gilt nicht f(cid:129)r das im Anhang unter Punkt 2 der Verordnung (EWG) Nr. 3513/92 beschriebene Erzeugnis (ABl. L 355 vom 5. 12. 1992, S. 12). (4) Anwendbar nur auf die in Artikel 6 der Verordnung (EG) Nr. 2135/95 genannten Erzeugnisse. NB: Die die Erzeugnisse betreffenden Codes sowie die Verweisungen und Fußnoten sind durch die ge(cid:132)nderte Verordnung (EWG) Nr. 3846/87 der Kommission (ABl. L 366 vom 24. 12. 1987, S. 1) bestimmt


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1187/98 af Richard CORBETT til Kommissionen. Konsekvenserne af "bank holidays" i USA for bankoverførsler inden for EU

eurovoc_concepts:
European Union
United States
application of EU law
credit transfer
financial transaction
national implementing measure
public holiday

text: 5. 2. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 31/21 (1999/C 31/024) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1187/98 af Richard Corbett (PSE) til Kommissionen (29. april 1998) Om: Konsekvenserne af »bank holidays« i USA for bankoverfłrsler inden for EU Er Kommissionen bekendt med, at visse forretningsbanker i Det Forenede Kongerige ikke, som det ellers er normal praksis, krediterer belłb, der overfłres fra en anden medlemsstat til deres kunders konti, dagen efter de har modtaget overfłrslen, hvis denne dag falder sammen med »bank holidays« i USA? I s(cid:229)danne tilf(cid:230)lde krediteres belłbene, som banken allerede har modtaget, fłrst kundernes konti den fłrste hverdag efter den amerikanske »bank holiday« (og hvis der er tale om weekender og britiske fridage, kan det v(cid:230)re indtil flere dage senere). Er Kommissionen enig i, at overfłrsler af belłb fra en medlemsstat til en anden ikke błr berłres af »bank holidays« i et tredjeland? I modsat fald bedes den głre rede for, hvordan en s(cid:229)dan situation kan berettiges? Vil den (cid:230)ndre sig med indfłrslen af euroen? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Mario Monti (13. juli 1998) Den 27. januar 1997 vedtog Parlamentet og R(cid:229)det direktiv 97/5/EF om gr(cid:230)nseoverskridende pengeover- fłrsler (1). Direktivet vil finde anvendelse p(cid:229) gr(cid:230)nseoverskridende pengeoverfłrsler p(cid:229) op til 50 000 ECU (og s(cid:229)ledes 50 000 euro med virkning fra 1. januar 1999) og det (cid:230)kvivalente belłb i medlemsstaternes nationale valutaer. Direktivet vil tr(cid:230)de i kraft den 14. august 1999, men medlemsstaterne har lovet s(cid:229) vidt muligt at fremskynde dette til 1. januar 1999. I henhold til direktivets artikel 6 skal et institut effektuere en pengeoverfłrsel inden for den tidsfrist, der er aftalt med ordregiveren. Er der ikke indg(cid:229)et en s(cid:229)dan aftale, er der fastsat nogen andre tidsfrister, idet det bl. a. stipuleres, at midlerne skal v(cid:230)re til r(cid:229)dighed for modtageren senest den bankdag, der fłlger efter den dag, hvor midlerne blev krediteret i modtagerens institut (artikel 6, stk. 1, andet punktum i direktivet). Dette betyder i det af det (cid:230)rede medlem n(cid:230)vnte tilf(cid:230)lde, at britiske banker › medmindre de aftaler andet med deres kunder › skal stille midlerne til r(cid:229)dighed for modtageren dagen efter midlernes modtagelse, n(cid:229)r der er tale om en overfłrsel. Termen »bankdag« er imidlertid ikke defineret i direktivet, men Kommissionen er af den opfattelse, at det skal fastl(cid:230)gges under henvisning til regler eller praksis vedrłrende »bank holiday« i det land, hvor den modtagende bank er beliggende. Under de af det (cid:230)rede medlem beskrevne omst(cid:230)ndigheder betyder dette, at de britiske regler for bank holidays finder anvendelse, og at amerikanske bank holidays ikke spiller ind. Dette vil imidlertid ikke umiddelbart lłse det af det (cid:230)rede medlem rejste spłrgsm(cid:229)l, da den overgangsperiode, der er fastsat i direktiv 97/ 5/EF (14. august 1999), endnu ikke er udlłbet. Medlemsstaterne har imidlertid lovet at bestr(cid:230)be sig p(cid:229) at gennemfłre direktivet pr. 1. januar 1999, og Kommissionen vil bestr(cid:230)be sig p(cid:229), at gennemfłrelsen finder sted hurtigst muligt. (1) EFT L 43 af 14. 2. 1997. (1999/C 31/025) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1190/98 af John Cushnahan (PPE) til Kommissionen (29. april 1998) Om: Hasardspil p(cid:229) Internettet Har Kommissionen planer om at regulere hasardspil p(cid:229) Internettet? Hvad omfatter s(cid:229)danne bestemmelser, og hvilke resultater vil de fłre til?


title: QUESTION ECRITE no 1249/98 de Glenys KINNOCK à la Commission. Coût de l'inspection de la viande

eurovoc_concepts:
financing method
health control
meat
veterinary inspection

text: C 402/100 Journal officiel des CommunautØs europØennes FR 22. 12. 98 (98/C 402/128) QUESTION (cid:201)CRITE P-1243/98 posØe par BÆrbara D(cid:252)hrkop D(cid:252)hrkop (PSE) (cid:224) la Commission (9 avril 1998) Objet: Subvention du mØcanisme financier de l(cid:146)Espace Øconomique europØen au profit de la municipalitØ de Burgos En dØcembre 1996, la Banque europØenne d(cid:146)investissement a accordØ une subvention de 350 millions de pesetas au titre d(cid:146)un projet de remise en Øtat de la zone du ch(cid:226)teau de Burgos. Depuis la destruction de ce dernier par les troupes napolØoniennes, il ne reste dans la zone en question que quelques ruines protØgØes par le statut de patrimoine culturel. L(cid:146)adjoint au maire de Burgos en charge de la culture et responsable du projet a fait part de son intention de modifier l(cid:146)objet de la subvention et de consacrer celle-ci (cid:224) l(cid:146)Ødification d(cid:146)un nouveau ch(cid:226)teau sur les vestiges de l(cid:146)ancien, ce qui dØfigurerait le paysage et porterait atteinte (cid:224) l(cid:146)image de la cathØdrale de la ville, monument classØ par l(cid:146)Unesco dans le Patrimoine de l(cid:146)humanitØ. La Commission peut-elle prØciser si une entitØ bØnØficiaire d(cid:146)une subvention du mØcanisme financier de l(cid:146)Espace Øconomique europØen et signataire d(cid:146)un contrat avec la BEI est autorisØe (cid:224) modifier unilatØralement l(cid:146)objet de la subvention? Que pense la Commission du fait qu(cid:146)il est possible d(cid:146)employer les ressources financiŁres communautaires destinØes (cid:224) la protection du patrimoine (cid:224) des fins qui, prØcisØment, nuisent audit patrimoine? RØponse donnØe par Mme Wulf-Mathies au nom de la Commission (25 mai 1998) Dans le cadre d(cid:146)une subvention globale de 5 200 millions de pesetas accordØe en octobre 1996 au titre du mØcanisme financier de l(cid:146)espace Øconomique europØen pour l(cid:146)amØnagement urbain en Castille et Leın, le ComitØ du mØcanisme financier a allouØ une subvention de 310 millions de pesetas (cid:224) la municipalitØ de Burgos pour effectuer des fouilles et des travaux de consolidation sur les ruines du ch(cid:226)teau de Burgos. La Commisssion confirme que la municipalitØ de Burgos ne peut pas modifier unilatØralement l(cid:146)objet de la subvention, le projet ni sa rØalisation. La Commission assure Øgalement l(cid:146)Honorable Parlementaire que le ComitØ du mØcanisme financier a pris les dispositions nØcessaires pour que la Banque europØenne d(cid:146)investissement assure un contr(cid:244)le Øtroit de la progression du projet. (98/C 402/129) QUESTION (cid:201)CRITE E-1249/98 posØe par Glenys Kinnock (PSE) (cid:224) la Commission (29 avril 1998) Objet: Coßt de l(cid:146)inspection de la viande La Commission peut-elle indiquer s(cid:146)il est envisagØ d(cid:146)harmoniser le rØgime relatif au coßt de l(cid:146)inspection de la viande, les gouvernements des (cid:201)tats membres prenant celui-ci en charge, ou si le dispositif continuera de prØsenter des disparitØs d(cid:146)un (cid:201)tat membre (cid:224) l(cid:146)autre? RØponse donnØe par M. Fischler au nom de la Commission (27 mai 1998) La CommunautØ dispose de rŁgles en ce qui concerne le financement des coßts occasionnØs par les inspections et contr(cid:244)les des viandes. (cid:192) cet Øgard, il importe de se rØfØrer (cid:224) la directive 85/73/CEE du Conseil relative au financement des inspections et contr(cid:244)les vØtØrinaires visØs par les directives 89/662/CEE, 90/425/CEE, 90/675/CEE et 91/496/CEE (1), et notamment (cid:224) son annexe A, chapitre premier concernant les redevances applicables aux viandes relevant des directives 64/433/CEE, 71/118/CEE, 91/495/CEE et 92/45/CEE


title: PREGUNTA ESCRITA n. 1187/98 del Richard CORBETT a la Comisión. Repercusiones de los dias de cierre de los bancos en los Estados Unidos en las transferencias bancarias intracomunitarias

text: 5. 2. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 31/21 (1999/C 31/024) PREGUNTA ESCRITA E-1187/98 de Richard Corbett (PSE) a la Comisi(cid:243)n (29 de abril de 1998) Asunto: Repercusiones de los dias de cierre de los bancos en los Estados Unidos en las transferencias bancarias intracomunitarias ¿Sabe la Comisi(cid:243)n que algunos bancos comerciales del Reino Unido no acreditan en las cuentas de sus clientes las sumas transferidas desde otros Estados miembros el d(cid:237)a siguiente a la recepci(cid:243)n de los fondos, como es habitual, cuando dichos d(cid:237)as coinciden con los d(cid:237)as de cierre de los bancos en los Estados Unidos de AmØrica? En estos casos, el dinero, que ya estÆ en posesi(cid:243)n del banco, se acredita en la cuenta del cliente el primer d(cid:237)a laborable posterior a los d(cid:237)as de cierre de los bancos estadounidenses (lo que, en caso de fin de semana o vacaciones en el Reino Unido, puede retrasar el ingreso varios d(cid:237)as) ¿No estÆ de acuerdo la Comisi(cid:243)n en que las trasferencias de dinero de un Estado miembro a otro no deber(cid:237)an verse afectadas por los d(cid:237)as de cierre de los bancos en un tercer pa(cid:237)s? ¿C(cid:243)mo se justifica esta situaci(cid:243)n? ¿Va a cambiar con la introducci(cid:243)n del euro? Respuesta del Sr. Monti en nombre de la Comisi(cid:243)n (13 de julio de 1998) El 27 de enero de 1997, el Parlamento y el Consejo adoptaron la Directiva 97/5/CE relativa a las transferencias transfronterizas (1). La Directiva se aplicarÆ a las transferencias transfronterizas de hasta 50. 000 ecus (hasta 50. 000 euros a partir de 1 de enero de 1999) y por importe equivalente en las divisas nacionales de los Estados miembros. EntrarÆ en vigor 14 de agosto de 1999, pero los Estados miembros han prometido hacer todo lo posible por adelantar esta fecha al 1 de enero de 1999. En el art(cid:237)culo 6 de la Directiva se establece que toda entidad ejecutarÆ las transferencias dentro del plazo convenido con su cliente. Cuando no se haya convenido plazo alguno, se establece un plazo por defecto y se estipula, entre otras cosas, que los fondos deberÆn ponerse a disposici(cid:243)n del beneficiario a mÆs tardar el d(cid:237)a laborable siguiente a la fecha de acreditaci(cid:243)n de los fondos en la cuenta de la entidad del beneficiario (segunda frase del apartado 1 del art(cid:237)culo 6 de la Directiva). Esto significa que, en el caso mencionado por Su Seæor(cid:237)a, los bancos britÆnicos, a menos que acuerden otra cosa con sus clientes, deben poner los fondos a disposici(cid:243)n del beneficiario un d(cid:237)a despuØs de haber recibido los fondos mediante una transferencia. Si bien el tØrmino «d(cid:237)a laborable bancario» no se define en la Directiva, la Comisi(cid:243)n considera que debe determinarse en relaci(cid:243)n con las normativas y prÆcticas que rijan los d(cid:237)as de cierre de los bancos en el pa(cid:237)s en que estØ establecido el banco receptor. En las circunstancias descritas por Su Seæor(cid:237)a, esto significa que deben aplicarse las normas britÆnicas sobre d(cid:237)as de cierre y que los d(cid:237)as de cierre de los bancos estadounidenses no deben tenerse en cuenta. Sin embargo, esto no resolverÆ inmediatamente la cuesti(cid:243)n planteada por Su Seæor(cid:237)a, toda vez que aœn no ha expirado el per(cid:237)odo de transposici(cid:243)n de la Directiva 97/5/CE (el 14 de agosto de 1999). Sin embargo, los Estados miembros han prometido hacer todo lo posible por transponer la Directiva antes del 1 de enero de 1999, y la Comisi(cid:243)n intentarÆ que esta transposici(cid:243)n se lleve a cabo cuanto antes. (1) DO L 43 de 14. 2. 1997. (1999/C 31/025) PREGUNTA ESCRITA E-1190/98 de John Cushnahan (PPE) a la Comisi(cid:243)n (29 de abril de 1998) Asunto: Juego a travØs de Internet ¿Ha previsto la Comisi(cid:243)n medidas para reglamentar el juego a travØs de Internet? ¿QuØ alcance tendr(cid:237)an y cuÆles ser(cid:237)an los posibles efectos de estos reglamentos?


title: WRITTEN QUESTION No. 1306/98 by Cristiana MUSCARDINI , Amedeo AMADEO , Roberta ANGELILLI , Spalato BELLERE' , Marco CELLAI , Gastone PARIGI , Sebastiano MUSUMECI , Salvatore TATARELLA , Antonio TRIZZA to the Commission. The Echelon system and spying activities directed against EU countries

eurovoc_concepts:
confidentiality
control of communications
fundamental rights
protection of communications
protection of privacy
secret service

text: 22. 12. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 402/109 I direktiv 82/76/EEG (1) fastst(cid:228)lls det att studiest(cid:246)d skall tilldelas personer som specialiserar sig under hela deras specialiseringsutbildning, och i lagdekret nr 502/92 f(cid:246)reskrivs det att (cid:228)ven biologer skall ha ett diplom (cid:246)ver specialisering efter avslutad akademisk examen f(cid:246)r att de skall kunna s(cid:246)ka jobb inom den nationella h(cid:228)lso- v(cid:229)rdssektorn genom att delta i uttagningsprov. 1. Anser kommissionen inte att behandlingen av biologer (cid:228)r oj(cid:228)mlik och diskriminerande? 2. Anser kommissionen inte att biologer som deltar i specialiseringsutbildning b(cid:246)r erk(cid:228)nnas p(cid:229) europeisk niv(cid:229) i syfte att l(cid:246)sa detta problem? (1) EGT L 43, 15. 2. 1982, s. 21. Svar fr(cid:229)n Mario Monti p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (24 juni 1998) Kommissionen underr(cid:228)ttar parlamentsledamoten om att hennes fr(cid:229)gor (cid:228)r f(cid:246)rem(cid:229)l f(cid:246)r p(cid:229)g(cid:229)ende m(cid:229)l om f(cid:246)rhandsavg(cid:246)rande vid EG-domstolen. Det (cid:228)r f(cid:246)ljaktligen l(cid:228)mpligt att avvakta domstolens dom. (98/C 402/141) SKRIFTLIG FR¯GA E-1306/98 fr(cid:229)n Cristiana Muscardini (NI), Amedeo Amadeo (NI), Roberta Angelilli (NI), Spalato BellerØ (NI), Marco Cellai (NI), Gastone Parigi (NI), Sebastiano Musumeci (NI), Salvatore Tatarella (NI) och Antonio Trizza (NI) till kommissionen ˜mne: Systemet Echelon och spionage mot EU-l(cid:228)nderna (29 april 1998) Kan kommissionen mot bakgrund av de uppgifter som publicerats i rapporten fr(cid:229)n Europaparlamentets GD IV och de talrika f(cid:246)rfr(cid:229)gningarna fr(cid:229)n medierna uppge 1. 2. 3. 4. vad den (cid:228)mnar f(cid:246)resl(cid:229) f(cid:246)r att f(cid:246)rhindra att EU:s medlemsstater blir f(cid:246)rem(cid:229)l f(cid:246)r systematiskt spionage som skadar deras politiska och ekonomiska intressen och medborgarnas r(cid:228)tt till privatliv, hur den bed(cid:246)mer den regerings position, som f. n. innehar ordf(cid:246)randeskapet f(cid:246)r r(cid:229)det och samtidigt deltar aktivt i spionagesystemet, om den inte anser att detta utg(cid:246)r en klar intressekonflikt mellan de tv(cid:229) funktioner som den ifr(cid:229)gavarande staten ut(cid:246)var, om den inte anser att s(cid:228)rskilda (cid:229)tg(cid:228)rder b(cid:246)r vidtas f(cid:246)r att skydda EU-medborgarnas m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttigheter, eftersom de uts(cid:228)tts godtyckligt f(cid:246)r spionage med avseende p(cid:229) sina telefonsamtal, faxmeddelanden och elektroniska meddelanden? Svar fr(cid:229)n Jacques Santer p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (15 juni 1998) Kommissionen kan inte kommentera dessa fr(cid:229)gor eftersom de inte ing(cid:229)r i dess beh(cid:246)righet enligt F(cid:246)rdraget om Europeiska unionen. Vad g(cid:228)ller kryptering (cid:246)nskar emellertid kommissionen g(cid:246)ra parlamentsledam(cid:246)terna uppm(cid:228)rksamma p(cid:229) att kommissionen i sitt meddelande till r(cid:229)det, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittØn och RegionkommittØn › (cid:148)om s(cid:228)kerhet och p(cid:229)litlighet vid elektronisk kommunikation › mot en europeisk ram f(cid:246)r digitala signaturer och kryptering (1)(cid:148) understryker betydelsen av krypteringsteknik som det fr(cid:228)msta verktyget f(cid:246)r (cid:246)kad s(cid:228)kerhet och p(cid:229)litlighet vid elektronisk kommunikation. Fri tillg(cid:229)ng till dessa tekniker skulle hj(cid:228)lpa s(cid:229)v(cid:228)l medlemsstaterna som medborgarna mot spionage. (1) KOM(97) 503


title: WRITTEN QUESTION No. 1303/98 by Cristiana MUSCARDINI to the Commission. Controversy between the EU and the UN

eurovoc_concepts: EU body for police and judicial cooperation

eurovoc_concepts: European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction

formats: html print


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 1280/98 dell'on. Daniela RASCHHOFER alla Commissione. Conseguenze di Agenda 2000 per l'attuale Comunità a Quindici

eurovoc_concepts:
Austria
Central and Eastern Europe
accession to the European Union
economic consequence
enlargement of the Union
frontier region
impact study
labour market
migratory movement

text: C 386/106 Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee IT 11. 12. 98 (98/C 386/145) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1280/98 di Daniela Raschhofer (NI) alla Commissione (29 aprile 1998) Oggetto: Conseguenze di Agenda 2000 per l(cid:146)attuale Comunit(cid:224) a Quindici L(cid:146)interrogante ringrazia la Commissione per la risposta alla sua interrogazione E-0395/98 (1) del 19 marzo 1998, ritiene tuttavia che essa non sia sufficiente e si vede quindi costretta a ripresentarle le seguenti domande: Sono state analizzate le ripercussioni dell(cid:146)ampliamento ad Est sulla situazione del mercato del lavoro nella Comunit(cid:224) a Quindici e in Austria, in primo luogo nelle zone in prossimit(cid:224) della frontiera? In caso affermativo, dove Ł possibile consultare tali documenti? Sono state analizzate le ripercussioni dell(cid:146)ampliamento ad Est sull(cid:146)evoluzione delle retribuzioni della Comunit(cid:224) a Quindici e in Austria, in primo luogo nelle zone in prossimit(cid:224) della frontiera? In caso affermativo, dove Ł possibile consultare tali documenti? Sono state analizzate le ripercussioni dell(cid:146)ampliamento ad Est sui flussi migratori nella Comunit(cid:224) a Quindici? In caso affermativo, dove Ł possibile consultare tali documenti? Sono state effettuate ricerche in merito al numero di cittadini dei paesi candidati all(cid:146)adesione che cercheranno lavoro o intenderanno stabilirsi nei paesi dell(cid:146)attuale Comunit(cid:224) a Quindici, in particolare nelle regioni in prossimit(cid:224) dei confini per quanto riguarda l(cid:146)Austria? In caso affermativo, dove Ł possibile consultare tali documenti? E(cid:146) stato analizzato l(cid:146)impatto dell(cid:146)ampliamento ad Est sui vari settori dell(cid:146)economia nella Comunit(cid:224) a Quindici, in particolare nelle regioni in prossimit(cid:224) dei confini per quanto riguarda l(cid:146)Austria? In caso affermativo, dove Ł possibile consultare tali documenti? Sono state analizzate le ripercussioni dell(cid:146)ampliamento ad Est sulla sicurezza interna nella Comunit(cid:224) e in Austria? In caso affermativo, dove Ł possibile consultare tali documenti? Qualora non siano stati realizzati studi in merito ai singoli punti indicati, per quale motivo ci(cid:242) non Ł avvenuto? (1) GU C 304 del 2. 10. 1998, pag. 91. Risposta data dal sig. Van den Broek a nome della Commissione (9 giugno 1998) Nella risposta all(cid:146)interrogazione scritta E-395/98 dell(cid:146)onorevole parlamentare, la Commissione ha citato gli effetti dell(cid:146)ampliamento sullo sviluppo economico generale della Comunit(cid:224), ampiamente documentato quale «studio di impatto» nel documento «Agenda 2000» (1) messo a disposizione del Parlamento subito dopo l(cid:146)adozione da parte della Commissione. Per quanto riguarda gli effetti dell(cid:146)ampliamento sulle regioni vicine all(cid:146)attuale confine orientale della Comunit(cid:224) › ossia la regione di confine da Stettino a Trieste, nonchØ in futuro la Grecia Nord-orientale in seguito all(cid:146)adesione della Bulgaria ›, la Commissione non ha effettuato l(cid:146)analisi dettagliata menzionata nell(cid:146)interroga- zione. Sarebbe estremamente difficile fare previsioni attendibili sull(cid:146)evoluzione delle retribuzioni nei nuovi Stati membri (anche perchØ la data dell(cid:146)adesione non Ł ancora sicura), o sui flussi migratori nelle aree di confine (Ł difficile fare previsioni in materia di occupazione in questo periodo incerto e i trattati d(cid:146)adesione potrebbero prevedere lunghi periodi di transizione che limitino la libera circolazione dei lavoratori). ¨ infine impossibile prevedere con precisione l(cid:146)evoluzione delle attivit(cid:224) criminali. (1) COM(97) 2000 def


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1299/98 af Esko SEPPÄNEN til Kommissionen. Fonden til opførelse af beskyttelseskappen omkring Tjernobyl-værkets 4. reaktor

eurovoc_concepts:
EBRD
Ukraine
environmental protection
nuclear accident
nuclear power station
nuclear safety
radioactive pollution

text: C 354/88 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 19. 11. 98 Gruppen traf en r(cid:230)kke beslutninger med henblik p(cid:229) at skabe bedre forhold vedrłrende indsamling og udveksling af oplysninger om problemet med ulovlig handel. Gruppen enedes om, at Kommissionen burde lade foretage en undersłgelse af de disponible leverancer af CFC og haloner samt kilderne hertil i F(cid:230)llesskabet. Gruppen var ligeledes enig om at udarbejde retningslinjer til brug for toldembedsm(cid:230)nd med henblik p(cid:229) at łge disses bevidsthed om og kendskab til handelen med ozonnedbrydende stoffer samt de nuv(cid:230)rende kontrolforanstalt- ninger. Gruppen anmodede Kommissionen om at lade undersłge det praktisk gennemfłrlige i at afholde et europ(cid:230)isk seminar vedrłrende bistand til uddannelse af toldembedsm(cid:230)ndene. Gruppen enedes om at opstille en liste over kontaktpersoner i hver enkelt medlemsstat med henblik p(cid:229) at lette udvekslingen af oplysninger, herunder ogs(cid:229) fortrolige informationer, og en r(cid:230)kke gruppemedlemmer p(cid:229)tog sig at holde Kommissionen lłbende informeret om aktioner med henblik p(cid:229) at h(cid:229)ndh(cid:230)ve disse i hver enkelt medlemsstat. Gruppen vedtog at młdes igen i lłbet af den anden halvdel af (cid:229)ret 1998. (98/C 354/141) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1295/98 af James Nicholson (I-EDN) til Kommissionen (29. april 1998) Om: Publikation › Hvad er Europa egentlig? Er Kommissionen ansvarlig for publikationen »Hvad er Europa egentlig?« til brug i skoler for błrn i aldersgruppen 11 til 14 (cid:229)r, og i bekr(cid:230)ftende fald, hvilke kriterier anvendtes for at fastl(cid:230)gge den religiłse opdeling i EU(cid:146)s medlemsstater? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Marcelino Oreja (15. juni 1998) Publikationen »What exactly is Europe?« blev udf(cid:230)rdiget af Kommissionens repr(cid:230)sentation i Det forenede Kongerige. Den er t(cid:230)nkt som undervisningsmateriale om EU. Den har vist sig at v(cid:230)re en s(cid:230)rdeles popul(cid:230)r publikation, som l(cid:230)rere efterspłrger meget. Der er allerede lavet e·t genoptryk, og der er planer om endnu et. Materialet om den religiłse opdeling i EU(cid:146)s medlemsstater er taget fra opslagsv(cid:230)rket »The Guinness European data book«. Det var en af mange tabeller, som blev valgt til at illustrere teksten i Kommissionens publikation. For at undg(cid:229) enhver uklarhed p(cid:229) omr(cid:229)det vil hele tabellen fra opslagsv(cid:230)rket imidlertid blive indsat i det kommende genoptryk. (98/C 354/142) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1299/98 af Esko Seppa¤nen (GUE/NGL) til Kommissionen (29. april 1998) Om: Fonden til opfłrelse af beskyttelseskappen omkring Tjernobyl-v(cid:230)rkets 4. reaktor G7-landenes og EU(cid:146)s finansielle bistand til opfłrelsen af en beskyttelseskappe omkring Tjernobyl-v(cid:230)rkets 4. reaktor er utilstr(cid:230)kkelig, for at projektet kan gennemfłres. Der er indsamlet midler, der svarer til halvdelen af de nłdvendige 750 mio USD. Hvordan vurderer Kommissionen, at resten af finansieringen skal fremskaffes, og hvordan vil Kommissionen i praksis oms(cid:230)tte den erkl(cid:230)ring, der blev vedtaget af Parlamentet i forbindelse med behandlingen af Adam-bet(cid:230)nkningen, hvori det fastsloges, at projektets finansiering skal v(cid:230)re i orden, og at de łvrige parter skal indbetale deres andel, inden EU-midler stilles til r(cid:229)dighed for projektet?


title: PREGUNTA ESCRITA n. 1319/98 del José GARCÍA-MARGALLO Y MARFIL a la Comisión. Euro 1999

eurovoc_concepts:
Economic and Monetary Union
Netherlands
budget deficit
budget policy
budgetary discipline (EU)
economic convergence
euro
third stage of EMU

text: C 354/92 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 19. 11. 98 Respuesta del Sr. de Silguy en nombre de la Comisio·n (2 de junio de 1998) El Pacto de estabilidad y crecimiento esta· constituido por una resolucio·n del Consejo Europeo de 7 de junio de 1997 (1), el Reglamento (CE) no 1466/97 del Consejo, de 7 de julio de 1997, relativo al reforzamiento de la supervisio·n de las situaciones presupuestarias y a la supervisio·n y coordinacio·n de las pol(cid:14)·ticas econo·micas (2) y el Reglamento (CE) no 1467/97 del Consejo, de 7 de julio de 1997, relativo a la aceleracio·n y clarificacio·n del procedimiento de de·ficit excesivo (2). El Pacto pretende lograr la disciplina presupuestaria en la Unio·n Econo·mica y Monetaria (UEM) y crear as(cid:14)· las condiciones apropiadas de estabilidad para generar un crecimiento sostenido. Al mismo tiempo, establece un poderoso sistema de incentivos para que los Estados miembros no incurran en un de·ficit excesivo y para que rectifiquen ra·pidamente, de darse el caso. Desde comienzos de la de·cada, la contabilidad pu·blica de Luxemburgo siempre arrojo· supera·vit, debido especialmente al fuerte crecimiento econo·mico. El Consejo nunca considero· que Luxemburgo tuviese un de·ficit excesivo. (1) DO C 236 de 2. 8. 1997. (2) DO L 209 de 2. 8. 1997. (98/C 354/147) PREGUNTA ESCRITA E-1319/98 de Jose· Garc(cid:14)·a-Margallo y Marfil (PPE) a la Comisio·n (29 de abril de 1998) Asunto: Euro 1999 Gracias al Pacto de estabilidad y crecimiento ›adoptado por el Consejo Europeo de Amsterdam, en junio de 1997› los Estados miembros fijara·n como objetivo presupuestario a medio plazo la obtencio·n de «situaciones que este·n cerca del equilibrio o excedentarias». Si continu·an sus ajustes presupuestarios en los an(cid:152)os siguientes, los Estados miembros contara·n con unas finanzas pu·blicas cuya situacio·n les permitira· hacer frente ma·s fa·cilmente a las consecuencias presupuestarias de posibles evoluciones desfavorables de la econom(cid:14)·a. ¿Cua·l cree la Comisio·n que ser(cid:14)·a la situacio·n actual en los Pa(cid:14)·ses Bajos si el Pacto de estabilidad hubiese sido aplicado durante el per(cid:14)·odo 1992-97? Respuesta del Sr. de Silguy en nombre de la Comisio·n (2 de junio de 1998) El Pacto de estabilidad y crecimiento esta· constituido por una Resolucio·n del Consejo Europeo de 7 de junio de 1997 (1), el Reglamento (CE) no 1466/97 del Consejo, de 7 de julio de 1997, relativo al reforzamiento de la supervisio·n de las situaciones presupuestarias y a la supervisio·n y coordinacio·n de las pol(cid:14)·ticas econo·micas (2) y el Reglamento (CE) no 1467/97 del Consejo, de 7 de julio de 1997, relativo a la aceleracio·n y clarificacio·n del procedimiento de de·ficit excesivo. El Pacto pretende lograr la disciplina presupuestaria en la Unio·n Econo·mica y Monetaria (UEM) y crear as(cid:14)· las condiciones apropiadas de estabilidad para generar un crecimiento sostenido. Al mismo tiempo, establece un poderoso sistema de incentivos para que los Estados miembros no incurran en un de·ficit excesivo y para que rectifiquen ra·pidamente, de darse el caso. En 1992, los Pa(cid:14)·ses Bajos ten(cid:14)·an un de·ficit de las administraciones pu·blicas del 3,9 % del producto interior bruto (PIB), que en 1993 fue del 3,2 %. Esta situacio·n desemboco· en una Decisio·n del Consejo, de 26 de septiembre de 1994, relativa a la existencia de un de·ficit excesivo en los Pa(cid:14)·ses Bajos (Art(cid:14)·culo 104c (6) del Tratado CE). En el periodo al que se refiere la pregunta formulada por Su Sen(cid:152)or(cid:14)·a, es decir, entre 1992 y 1997, el objetivo principal de la pol(cid:14)·tica presupuestaria neerlandesa era la convergencia, es decir, corregir esta situacio·n de de·ficit excesivo para poder cumplir los criterios de convergencia desde un punto de vista presupuestario. Adema·s, los apartados 9 y 11 del art(cid:14)·culo 104c del Tratado CE, que hacen referencia a las sanciones, no eran de aplicacio·n en la segunda fase de la UEM. (1) DO C 236 de 2. 8. 1997. (2) DO L 209 de 2. 8. 1997


title: Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston direktiiviksi vaarallisten jätteiden polttamisesta annetun direktiivin 94/67/EY muuttamisesta"

eurovoc_concepts:
combustion gases
dangerous substance
waste incineration
wastewater
water pollution

text: C 214/6 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 10. 7. 98 Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus neuvoston direktiiviksi vaarallisten jätteiden polttamisesta annetun direktiivin 94/67/EY muuttamisesta” (1) (98/C 214/02) Neuvosto päätti 2. helmikuuta 1998 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut ympäristönsuojelu-, kansanterveys- ja kuluttajajaosto antoi lausuntonsa 31. maaliskuuta 1998. Esittelijänä toimi Kenneth Gardner ja apulaisesittelijöinä Francisco Ceballo Herrero ja Sergio Colombo. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 29. –30. huhtikuuta 1998 pitämässään 354. täysistunnossa (huhtikuun 29. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. A¨ änestyksessä annettiin 110 ääntä puolesta, yhden pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto 1. 1. Ehdotuksella lisätään vaarallisten jätteiden polt- tamisesta annettuun direktiiviin 94/67/EY (2) käsite ym- päristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämisestä (IPPC), josta annetun direktiivin 96/61/EY (3) neuvosto on äskettäin hyväksynyt. Ehdote- tun direktiivin tavoitteena on estää pilaantumista aiheut- tavien aineiden kulkeutuminen ilmasta veteen valvomal- la vaarallisia jätteitä käsittelevien polttolaitosten tuotta- miin jätevesiin sisältyviä epäpuhtauksien päästöjä ja erityisesti palamiskaasujen puhdistamisesta syntyviä jätevesipäästöjä. Tämä toteutetaan ehdotuksessa muut- tamalla täysin nykyisen direktiivin 94/67/EY artiklan 8 sisältö ja lisäämällä direktiiviin uusi liite. asiaa ei ole tutkittu riittävästi ja että käytännön tilanteis- ta ei ole koottu riittävästi tietoa, jotta voitaisiin varmis- taa ehdotettujen arvojen olevan parhaat mahdolliset EU:n laajuiseen käyttöön. 2. 3. 1. Lisäksi komitea katsoo, että joidenkin liite 1:ssä (yhtenäiset päästöarvot) mainittujen pilaantumista aiheuttavien aineiden kohdalla arvot ovat vähimmäisar- voja, jotta kukin jäsenvaltio voi tarvittaessa asettaa tiukemmat rajat ottaen huomioon päästöjen määrän, vastaanottavan ympäristön herkkyyden ja paikallisen ympäristön (esimerkiksi luonnollisen vaihtelun veden koostumuksessa). 2. Yleistä 2. 1. Talous- ja sosiaalikomitea suhtautuu myöntei- sesti komission aikeisiin valvoa vaarallisten jätteiden päästöjä ja puoltaa ehdotusta alla mainituin huomau- tuksin. 2. 3. 2. Tässä yhteydessä komitea huomauttaa, että komissio on juuri aloittanut oikeustoimet peräti kuutta jäsenvaltiota vastaan tämän asian perustana olevan direktiivin 94/67/EY saattamisesta osaksi kyseisten jäsenvaltioiden lainsäädäntöä. Tämä osoittaa, että to- dellisia toteutusongelmia saattaa esiintyä, ja sen vuoksi on sitäkin tärkeämpää, että tällä direktiivimuutoksella on vankka perusta, jota voidaan soveltaa koko EU:ssa. toimenpiteiden 2. 2. Komitea on yhtä mieltä siitä, että on tarpeellista estää pilaantumista aiheuttavien aineiden kulkeutumi- nen ympäristön osien välillä, ja pitää näin ollen asiaan- kuuluvien direktiiviin 94/67/EY välttämättömänä ympäristönvalvonnan kan- nalta. Useissa jäsenvaltioissa on jo säädetty vaarallisia jätteitä käsittelevien polttolaitosten jätevesipäästöjä koskevista rajoituksista. Päästöjen raja-arvot vaihtelevat tällä hetkellä huomattavasti. Joissakin maissa päästöjä ei ole rajoitettu lainkaan, toista ääripäätä taas edustavat tiukat päästöluvat ainakin yhdessä jäsenvaltiossa. liittämistä Ehdotuksessa tähdätään vesistöjen saastumisen 2. 3. rajoittamiseen asettamalla yhtenäiset rajat kaikille päästöille koko Euroopan unionissa. Komiteasta näyttää siltä, että jotkin ehdotetuista raja-arvoista on poimittu jostakin kansallisesta lainsäädännöstä, ja epäilee, että (1) EYVL C 13, 17. 1. 1998, s. 6. (2) EYVL L 365, 31. 12. 1994. (3) EYVL L 257, 10. 10. 1996. 2. 3. 3. Komitean mielestä ehdotus on ristiriidassa joista sovittiin ym- joidenkin periaatteiden kanssa, päristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämisestä äskettäin annetussa IPPC-direktiivis- sä (integrated pollution prevention and control) ja erityisesti sen 9 artiklan 4 kohdassa. Tämän artiklakoh- dan mukaan päästöjen raja-arvoissa tulee ottaa huo- mioon laitoksen sijaintipaikan ympäristöolosuhteet ja ne tulee sisällyttää kyseisen laitoksen lupaan. Tällöin paikallinen ympäristö tulee otetuksi huomioon, mikä on myös toissijaisuusperiaatteen mukaista. 2. 3. 4. Komissio näyttäisi kuitenkin esittävän direktii- viehdotuksen vain IPPC-direktiivin 18 artiklan 1 kohdan (päästöjen raja-arvot yhteisössä) mukaisena. Tarvitaan siis selvennyksiä ristiriitaan näiden IPPC-direktiivin artiklojen välillä. On myös tärkeää täsmentää, mikä on käsiteltävän direktiiviehdotuksen kannalta vallitseva jotta jäsenvaltioissa ei synny minkäänlaista artikla, epäselvyyttä. 10. 7. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 214/7 2. 4. Komiteaa huolestuttaa, että ehdotuksen koko- naiskustannuksia ja -vaikutuksia ei ole selvitetty, koska ei-kaupallisten sisäisten vaarallisten jätteiden polttolai- tosten määrästä (esimerkiksi tutkimuslaitoksissa sijait- sevista pienistä vaarallisten jätteiden polttolaitoksista) ei ole tietoa ja koska jäsenvaltioissa ja yksittäisten laitostoimijoiden keskuudessa on epäselvyyttä siitä, mikä katsotaan vaaralliseksi jätteeksi. A¨ skettäin tehdyissä ehdotuksissa lisäyksiksi 2. 4. 1. EU:n vaarallisten jätteiden luetteloon (94/904/EY) (1) ja Euroopan jäteluetteloon (94/3/EY) (2) mm. jätevesiliete ja jätevedenpuhdistamoissa syntyvät jätteet katsotaan mahdollisesti vaarallisiksi jätteiksi. Ehdotetut lisäykset ja tarkistukset näihin asiakirjoihin saattavat lisätä huo- mattavasti niiden laitosten määrää, joita päätökset koskevat. jätteet 2. 4. 2. On myös havaittavissa epäselvyyttä siitä, missä luokitellaan vaarallisiksi suhteessa kliiniset jätteiksi niiden sisältämistä solumyrkyistä ja jätevirran muista mahdollisesti vaarallisista jätteistä johtuen. Tämä saattaisi lisätä huomattavasti kyseeseen tulevien laitosten määrää. Siksi rajat tulee määritellä selvästi. 3. Erityishuomiot 3. 1. Perustelut – Toimien toteuttamisesta tai toteutta- matta jättämisestä johtuvat edut ja kustannukset 3. 2. 2. Direktiiviehdotuksen ei tulisi koskea hulevettä. Jätteenpolttolaitoksen huleveden viemäröinti estää sen kulun laitokseen ja näin ollen myös sen saastumisen, koska se ei joudu kosketuksiin laitteiston kanssa. Veden esikäsittelystä, käsittelystä ja puhdistus- 3. 2. 3. järjestelmistä riippumatta olisi tarpeen ylläpitää rekiste- reitä näytteistä, jotka on otettu ennen tällaisia käsittelyjä ja niiden jälkeen, sekä automaattisesti ennen kuin ne päästetään lopullisesti jokiin tai viemäristöihin. Kyseisten artiklakohtien nykyisen sanamuo- 3. 2. 4. don perusteella voi päätellä, että hulevettä ja/tai jäähdy- tysvettä, joita myös voidaan laskea ”tehdaslaitoksesta”, pidettäisiin saastuneena ja että myös niitä varten tarvit- taisiin lupa. On kuitenkin selvää, että liitteessä IV annettuja päästörajoja sovelletaan ainoastaan itse pesu- laitteesta tulevaan jäteveteen. Asia on ilmaistu hyvin epäselvästi 8 artiklan tekstissä ja sitä tulisi tarkentaa. 3. 2. 5. Artiklassa 8 on myös tarpeen selventää, miten kyseistä kohtaa sovelletaan tapauksissa, joissa märkä- puhdistusta ei käytetä kuivatekniikoiden käytöstä joh- tuen (eli kun märkäpuhdistusta ei käytetä, lupa vaadi- taan kuitenkin jätevesipäästöille, mutta liite IV:n raja- arvoja ei tulisi soveltaa). Vaikka olevasta perustana 3. 1. 1. direktiivistä (94/67/EY) on saatettu tehdä kustannus–hyöty -analyy- si, direktiivin kattamien laitosten määrä ja laajuus ovat kuitenkin saattaneet muuttua oleellisesti vuodesta 1994. Lisäksi ehdotettu vaatimus erillisestä jäteveden käsitte- lystä saattaa aiheuttaa huomattavia lisäkustannuksia erityisesti silloin, kun kyseistä käsittelyä ei pystytä helposti sisällyttämään jo olemassa olevaan järjes- telmään. Komitea ilmaisee sen vuoksi varautuneisuu- tensa sen suhteen, että direktiiviehdotukseen ei sisälly lisäysten kustannus–hyöty-analyysiä. 3. 3. (1 artikla = uusi) 8 artikla, 4 kohta 3. 3. 1. Epäselvyyksien vähentämiseksi on tarpeen sel- ventää, mikä katsotaan polttolaitoksen päästöpisteeksi. Olisi myös syytä tehdä selväksi, että artiklaa sovelletaan riippumatta siitä, päästetäänkö jätteet vesistöön ja/tai viemäristöön. 3. 2. (1 artikla = uusi) 8 artikla, 1 ja 3 kohdat Artiklan 1 kohta tulisi muuttaa kuulumaan 3. 2. 1. seuraavasti: ”Saastumista mahdollisesti aiheuttavan jäteveden päästämiseen jätteenpolttolaitoksesta on olta- va toimivaltaisen viranomaisen lupa. ” (1) Neuvoston päätös, tehty 22. 12. 1994, EYVL L 356, 31. 12. 1994. (2) Komission päätös, tehty 20. 12. 1993, EYVL N:o L 5, 7. 1. 1994. 3. 3. 2. On myös mahdollista, että jätteenpolttouunista tuleva jätevesi johdetaan suureen ja monivaiheiseen jäteveden käsittelylaitokseen. Sen jälkeen suoritetaan jatkokäsittely ja lupa myönnetään alueelle kokonaisuu- dessaan. Tällaisella alueella saattaa olla yksi tai useam- pia jätteenpolttouuneja, joista johdetaan jätevettä yhdis- tettyyn käsittelylaitokseen. Mukana saattaa olla muita jätteitä, joita tulee hulevedestä, roskasäiliöiden pesusta jne. Siksi tarvitaan selvennyksiä siihen, miten päästörajo- ja toimeenpannaan. Ainetaselaskelmia olisi vaikea tehdä ja toimeenpanna, koska pilaantumista aiheuttavia ai- neita on luonnostaan vedessä ja laimennusvaikutukset ovat monimutkaisia. C 214/8 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 10. 7. 98 Koostumuksen vaihteluista 3. 3. 3. virtauksen määrästä johtuen ei monimutkaisissa järjestelmissä (1) olisi mahdollista suorittaa ainetaselaskelmia. Tarkkailu- pisteet olisivat myös liiallisia ja tarpeettomia. Vaihtoeh- toisten menetelmien joustava käyttäminen tulisi sallia. ja Artiklassa ei myöskään oteta huomioon vas- 3. 3. 4. taanottavan vesialueen herkkyyttä tai sitä, onko kyseessä viemäriverkko, jolloin viemäröintiyritys suorittaa jat- kokäsittelyn, sisävesi vai vuorovesi. IPPC-direktiivin 9 artiklan 4 kohdan ja 18 artiklan 1 kohdan väliseen ristiriitaan kaivataan tämän direktiiviehdotuksen va- lossa selvennyksiä. ole saastunutta, varastoimisen ei pitäisi olla tarpeellista (katso 8 artiklan 1 kohtaa koskevat huomiot). 3. 7. 2. maan seuraavasti: Kohdan kyseinen virke tulisi muuttaa kuulu- ”Lisäksi on oltava varastoja jätteenpolttolaitos- alueen mahdollisesti saastuneille hulevesille ja muille epäpuhtaille vesille, joita syntyy ylivuotamisesta tai palonsammutustöistä, mahdollistaen kaiken tällai- sen tapahtuman yhteydessä syntyvän epäpuhtaan huleveden varastoinnin. ” 3. 4. (1 artikla = uusi) 8 artikla, 6 kohta 3. 8. (1 artikla = uusi) Liite IV toiminnan valvontaparametrejä Tarvitaan selvennyksiä siihen, missä niin sanot- 3. 4. 1. tuja sovelletaan. Lämpötila voi vaikuttaa ratkaisevasti lisäreaktioiden todennäköisyyteen. Välipäästöjen kohdalla ei tarvita sameusparametriä, sillä sameus muuttuu myöhemmissä käsittelyissä. Virtaus on tärkeää syöttöjärjestelmän ja lopullisen päästön kannalta sekä näytteenottopisteessä korjausten kannalta. Jäteveden päästön yhteydessä pH on ratkaiseva parametri. 3. 5. (1 artikla = uusi) 8 artikla, 7 kohta 3. 5. 1. Vaatimukset näytteiden otosta ja analysoinnis- ta tulisi sopeuttaa jäteveden sisältämiin todennäköisiin päästöihin. Alla lisähuomioita. 3. 6. (1 artikla = uusi) 8 artikla, 8 kohta 3. 6. 1. Komitea pitää liitteen IV aineille 1–4 esitettyjä näytteenottotaajuuksia sopivina, mutta on sitä mieltä, että kuukausittaiset mittaukset olisivat riittäviä pilaan- tumista aiheuttaville aineille, joiden numerot liitteessä ovat 5–14. Tällä kohdin jäsenvaltioille ja/tai muulle säädöksiä antavalle hallinnon tasolle olisi jälleen jätettävä valtuudet asettaa tarvittaessa tiukempia val- vontamääräyksiä. 3. 7. (1 artikla = uusi) 8 artikla, 10 kohta 3. 7. 1. Artiklassa käytetyn sanamuodon perusteella artiklassa vaaditaan varastointikapasiteettia kaikelle hulevedelle, vaikka se ei olisi saastunutta. Huleveden, jonka pääsy laitokseen on estetty ja joka näin ollen ei (1) Jäteveden kierrätys, monivaihepuhdistus tai monipoltto- laitos. IPPC-direktiivin 9 artiklan 4 kohdassa sano- 3. 8. 1. taan, että luvan myöntämisessä ”– – otetaan huomioon – – maantieteellinen sijainti sekä paikalliset ympäristö- olosuhteet – –”. Kuten edellä jo todettiin ja direktiivieh- dotus huomioon ottaen, kyseinen artikla on ristiriidassa 18 artiklan 1 kohdan kanssa, jossa säädetään yhteisön- laajuisten päästöjen raja-arvojen asettamisesta vaarallis- ten jätteiden polttolaitoksille. 3. 8. 2. Kiintoaineiden, erittäin myrkyllisten metallien (liitteessä IV numeroin 2–4 luetellut pilaantumista ai- heuttavat aineet) ja dioksiinien ja furaanien (pilaantu- mista aiheuttava aine numero 15 liitteessä IV) osalta komitea kannattaa EU:n laajuisten päästö-raja-arvojen asettamista. Muiden metallien osalta (liitteessä IV nume- roin 5–14 luetellut pilaantumista aiheuttavat aineet) luonnolliset pohjatasot saattavat kuitenkin vaihdella suuresti. Esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa pelkästään yhden alueen arvot vaihtelivat joidenkin metallien kohdalla seuraavasti ((cid:237)g/l): kupari: joki <1–12,6 joensuu <1–297 sinkki: joki <4–103 joensuu <4–105 nikkeli: joki <5–30 joensuu <3–72. 3. 8. 3. Metallien 5–14 osalta joidenkin pienten laitos- ten jätevesillä on vain vähäpätöinen merkitys ym- päristölle, ottaen huomioon arvojen pohjavaihtelut, suhteellinen virtaus ja laimentumisvaikutukset. 3. 8. 4. Metallien 5–14 osalta kyseisessä liitteessä määrätään EU:n laajuisia raja-arvoja, joissa ei oteta huomioon paikallisen ympäristön tarpeita. Komitea katsoo, että näiden pilaantumista aiheuttavien aineiden valvonta toteutettaisiin parhaiten vaihtamalla nykyiset raja-arvot ympäristön laatua koskeviksi tavoitearvoiksi. 10. 7. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 214/9 3. 9. 2 artikla 3. 9. 1. Tähän direktiiviehdotukseen sovelletaan yh- teistoimintamenettelyä, joka on aina aikaavievä menet- tely ja jossa aikataulut ovat ennalta arvaamattomia. Kohta ”[tammikuussa 1998]” tulee sen vuoksi korvata ilmaisulla: ”– – x kuukauden kuluttua direktiivin hyväksymi- sestä. ” Bryssel, 29. huhtikuuta 1998. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus neuvoston direktiiviksi siviilikäytössä olevien ääntä hitaammin lentävien suihkukoneiden typen oksidien päästöjen rajoittamisesta” (98/C 214/03) Neuvosto päätti 13. helmikuuta 1998 Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 84 artiklan 2 kohdan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut ympäristönsuojelu-, kansanterveys- ja kuluttajajaosto antoi lausuntonsa 31. maaliskuuta 1998. Esittelijä oli José Ignacio Gafo Ferna´ndez sekä apulaisesitte- lijät Turid Ström ja Georgios Tsirimokos. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 29. –30. huhtikuuta 1998 pitämässään 354. täysistunnossa (huhtikuun 29. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 119 puolesta, 2 vastaan kahden pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto 1. 1. Direktiiviehdotuksen tavoitteena on hillitä ääntä hitaammin lentävien suihkukoneiden typpioksidipää- stöjen (NOx) vaikutuksia ja pyrkiä kompensoimaan lähivuosiksi ennustettua lentoliikenteen voimakasta kas- vua parantamalla Euroopan unionissa liikennöiviin lentokoneisiin asennettavien uusien moottoreiden päästö–hyötysuhdetta. 1. 2. Tätä tarkoitusta varten moottoreille asetetaan uudet typpioksidien päästörajat, joissa otetaan huo- mioon kaksi erilaista tehotasoa. Samalla lentokoneet, joiden moottorit eivät täytä direktiivin määräyksiä, asetetaan jäsenvaltioissa rekisteröintikieltoon. 1. 3. Jotta moottorien valmistajilla ja lentoyhtiöillä olisi riittävästi aikaa panna määräykset täytäntöön, asetetaan kaksi viitepäivämäärää. Viimeistään joulu- kuun 31. päivänä 1999 uudenmallisten moottoreiden on täytettävä uudet rajoitukset, ja joulukuun 31. päivän 2007 jälkeen lentokoneisiin ei voida asentaa moottoreita, joiden perusmalli on valmistettu ennen direktiivin voi- maantuloa. Kieltoa sovelletaan ainoastaan Euroopan unio- 1. 4. nin jäsenvaltioissa rekisteröityihin lentokoneisiin, eikä se koske unionin ilmatilassa lentäviä tai unioniin välilaskun tekeviä unionin ulkopuolisista maista tulevia tai niissä rekisteröityjä lentokoneita. 1. 5. Ehdotus on vastaus Kansainvälisen siviili- ilmailujärjestön (ICAO) ilmailun ympäristönsuojeluko- mitean (CAEP) kolmannessa kokouksessa antamaan päätöslauselmaan ja tukee sitä. 2. Yleistä 2. 1. jonka Komitea kannattaa direktiiviehdotusta, tarkoituksena on kohentaa ympäristön tilaa niin otsonin muodostumisen osalta troposfäärin yläosassa kuin edistämällä kasvihuoneilmiötä aiheuttavien (dityppiok- sidiperäisten) kaasupäästöjen supistamista. 2. 2. Juuri dityppioksidien kasvihuonevaikutuksen vuoksi komitea katsoo olevan välttämätöntä mainita toimenpiteen edistävän Kioton konferenssissa saavutet- tujen kompromissien täytäntöönpanoa