title: Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston päätökseksi Internetin käyttöturvallisuuden parantamista koskevan monivuotisen yhteisön toimintasuunnitelman hyväksymisestä"

eurovoc_concepts:
action programme
computer network
consumer protection
data protection
information network

text: 10. 7. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 214/29 4. 1. 8. ehdottaa eurooppalaisia (tai jopa kansainväli- sesti hyväksyttyjä) käytännesääntöjä, suuntaviivoja ja ruohonjuuritason välineitä, esimerkiksi ns. vihjelinjoja ja nuorison suojelusta vastaavia virkamiehiä; 4. 1. 9. ehdottaa, että kaikilla uusien palvelujen joh- dosta käyttöön otettavilla välineillä, toimintalinjoilla ja aloitteilla varmistetaan, että uusien palvelujen käyttöön kannustetaan, jotta käyttäjämäärä kasvaa. Bryssel, 29. huhtikuuta 1998. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus neuvoston päätökseksi Internetin käyttöturvallisuuden parantamista koskevan monivuotisen yhteisön toimintasuunnitelman hyväksymisestä”(1) (98/C 214/08) Neuvosto päätti 26. tammikuuta 1998 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 130 artiklan 3 kohdan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut teollisuus-, kauppa-, käsiteollisuus- ja palvelujaosto antoi lausuntonsa 1. huhtikuuta 1998. Esittelijä oli Dédée Drijfhout-Zweijtzer. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 29. –30. huhtikuuta 1998 pitämässään 354. täysistunnossa (huhtikuun 29. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. A¨ änestyksessä annettiin 116 ääntä puolesta, 1 vastaan, ja 3 pidättyi äänestämästä. 1. Johdanto 1. 1. Komissio myöntää Internetin tarjoavan suuria mahdollisuuksia talouselämälle sekä sosiaali-, koulutus- ja kulttuurin aloille mutta toteaa, että myös rikollisjär- jestöt voivat hyötyä siitä ja että siitä löytyy myös (jonkin verran) laitonta ja haitallista tietoa. 1. 1. 1. Laittomasta sisällöstä puhuttaessa ajatellaan välittömästi lapsipornografiaa, mutta asiaan liittyy to- dellisuudessa monia eri kysymyksiä: – kansallinen turvallisuus (pomminvalmistusohjeet, lai- ton huumetuotanto, terrorismi); – alaikäisten suojelu (alaikäisten väärinkäyttö mainon- nassa, väkivalta, pornografia); – ihmisarvon suojelu (rotuvihaan tai rotusyrjintään yllyttäminen); (1) EYVL C 48, 13. 2. 1998, s. 8. – taloudellinen turvallisuus (petokset, luottokorttien väärennysohjeet); – tietosuoja (haitallinen murtautuminen tietojärjestel- miin); – yksityisyyden suoja (henkilötietojen luvaton levittä- minen, elektroninen häirintä); – kunnian suoja (kunnianloukkaus, laiton vertaileva mainonta); – teollis- ja tekijänoikeudet (tekijänoikeussuojattujen teosten, esimerkiksi ohjelmistojen tai musiikin, luva- ton levittäminen). 1. 1. 2. Haitallisella sisällöllä tarkoitetaan sisältöä, joka on sallittua mutta jonka jakelua rajoitetaan (esimer- kiksi ainoastaan aikuisille tarkoitettu sisältö), sekä sisältöä, joka saattaa loukata tiettyjä käyttäjiä. 1. 2. Komissio on oikeutetusti sitä mieltä, että aktiivi- sen Internetin käytön edistämispolitiikan rinnalla tarvi- taan säännöksiä myös sopivaisuuden rajat ylittävän toiminnan lopettamiseksi. C 214/30 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 10. 7. 98 1. 3. Käsiteltävänä olevan toimintasuunnitelman ta- voitteena on vähentää haitallisen ja laittoman tiedon määrää Internetissä. Koska Internetiä ei juurikaan voida pysäyttää virtuaalisin puomein ja rajapyykein ja koska jäsenvaltioiden tulkinnat haitallisesta tai laittomasta sisällöstä vaihtelevat, kyseessä on erityisesti yhteisön tasolle kuuluva asia. Toimintasuunnitelmaa on siten tarkasteltava myös jäsenvaltioiden nykysäännösten ja aloitteiden täydennyksenä ja mahdollisuuksien mukaan myös niiden vahvistuksena. 2. Komission ehdotuksen pääsisältö Toimintasuunnitelma on jaettu kolmeen lähesty- 2. 1. mistapaan: – itsesäätelyn edistäminen (erityisesti laittoman tiedon torjunta); – luokitus- ja koodausjärjestelmien edistäminen (haital- lisen aineiston suodattamiseksi); – valistaminen ja tiedottaminen (suunnattuna vanhem- mille, opettajille ja lapsille). Neuvosto, Euroopan parlamentti sekä jäsenvaltioiden hallitukset ovat useissa kokouksissa ilmaisseet tukensa näille lähestymistavoille. 2. 2. Toimintasuunnitelman toteuttamiseen tarvitaan yhteisön tukea (yhteensä 30 miljoonaa ecua neljän vuoden aikana). 2. 2. 1. Toimintalinjalla 1 pyritään saamaan aikaan turvallinen ympäristö taloudellisen tuen avulla, luomaan Euroopan vihjelinjaverkosto (hotlines) sekä laatimaan toimin- itsesäätelystä tasäännöt ja ohjeistot (yhteensä 5,6 miljoonaa ecua). organisaatioille vastaaville 2. 2. 2. Toimintalinjan 2 tavoitteena on kehittää suo- datus- ja luokittelujärjestelmiä arvottaen niitä todelli- sessa toimintaympäristössä ja osoittaa niiden käytöstä koituvat hyödyt (yhteensä 12,7 miljoonaa ecua). Toimintalinjan 3 avulla halutaan edistää tie- 2. 2. 3. dottamista suurelle yleisölle ja opettajille valmistelemal- la ensin (jäsenvaltiokohtaista) perusmateriaalia, jota sitten levitetään työryhmien, esittelytilaisuuksien ja ny- kyisten viestimien (myös Internetin) kautta. Toiminta- linjan tarvitseman rahoituksen määrä on yhteensä 9,4 miljoonaa ecua. 2. 2. 4. kysymykset, kokoukset määräraha on 2 miljoonaa ecua. Toimintalinja 4 sisältää tukitoimia (juridiset arviointi). Tarvittava ja 3. Komitean huomautuksia 3. 1. Komitea on yleisesti ottaen erittäin tyytyväinen komission ehdottamaan toimintasuunnitelmaan. Se to- teaa muutenkin, että suunnitelluilla toimilla pyritään toden teolla torjumaan haitallista sisältöä. Itse asiassa vielä tärkeämpää on pyrkiä muuttamaan asenteita, jolloin sopivaisuuden rajan ylityksiä tapahtuu harvem- min. Komitea myöntää kuitenkin, ettei tämä ole realis- tista. 3. 1. 1. Komitea on erittäin tyytyväinen siihen, että komissio tekee toimintasuunnitelmassaan eron laitto- man ja haitallisen sisällön välillä. 3. 1. 1. 1. Puhuttaessa suunnitelman muuttamisesta konkreettisiksi toimiksi komitea toteaa kuitenkin, että ehdotuksessa kiinnitetään erittäin vähän huomiota lait- tomaan sisältöön esimerkiksi sellaisilla aloilla kuin henkinen omaisuus, ihmisarvon ja yksityisyyden suoja sekä valtion ja talouselämän turvallisuuteen kohdistuvat rikokset. Vaikka kaikkia näitä näkökohtia tarkastellaan toimintasuunnitelmassa nimenomaisesti ”laiton sisältö” -nimikkeen alla, alaikäisten suojeluun suunnatuille toi- mintalinjoille (tiedottaminen ja käyttäjien apuvälineiden kehittäminen) osoitetaan eniten varoja: 20,1 miljoonaa ecua! Komitean mielestä tämä on vakava puute, ja se palaa asiaan lausunnon päätelmissä. 3. 1. 1. 2. Muuten komitea kannattaa täysin komission päätelmää, että itsesäätelyä ja lainsäädäntöä on paino- tettava laittoman sisällön torjunnassa. Komitea epäilee kuitenkin, riittääkö haitallisen 3. 2. sisällön torjuntakeinoiksi, että käytössä on apuvälineitä, joilla estetään pääsy käsiksi kyseiseen tietosisältöön, ja että nämä välineet tunnetaan. Komitea ei ole etukäteen kovin vakuuttunut siitä, että komission ehdottama teknologinen ratkaisu on riittävän tarkoituksenmukai- nen ratkaisemaan yhteiskunnallista ongelmaa. Teknologisessa lähestymistavassa on vaarana, 3. 2. 1. että suodatusjärjestelmän asentamisen jälkeen vanhem- mat ja opettajat ajattelevat lastensa olevan turvassa eivätkä enää valvo näiden tekemisiä. He eivät ymmärrä järjestelmissä olevan aukkoja, jotka ovat helposti juuri lasten löydettävissä. Käytännössähän on usein niin, että lapset osaavat käyttää tietokonetta paremmin kuin heidän vanhempansa ja opettajansa. Komitea epäilee myös, onko kohderyhmä (vanhemmat ja opettajat) tarpeeksi hyvin mukana järjestelmän kehittämisessä. 3. 3. Vaikka koodaus tarjoaa yleisesti ottaen paljon etuja tiedon otsikoinnissa ja luetteloinnissa ja siten selkeyttää Internetin käyttöä ja lisää tiedon saatavuutta, 10. 7. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 214/31 tämä koskee yhtä lailla toivottua kuin myös epätoivottua tietoa. Komitea huomauttaa komissiolle tässä yhtey- dessä myös, että koodauksella voi käytännössä olla päinvastainen vaikutus. Luokitelluksi tulisi ei-haitallisen tiedon lisäksi myös mahdollisesti haitallinen tieto, esi- merkiksi pornografia. Juuri haitallista tietoa etsivä pystyisi täten entistä helpommin löytämään etsimänsä tiedon Internetistä. 3. 6. Komitea esittää komissiolle, että estäminen on yksi merkittävä vaihtoehto koodaukselle. Estäminen ei tosin ole yhtä hienostunut mutta vähintään yhtä tehokas tapa. Esto-ohjelmat eivät vaadi omistajalta tai toimitta- jalta tiedon koodausta vaan luotetaan kolmansiin osa- puoliin, jotka voivat toimittaa kohderyhmäkohtaisia listoja epätoivottavista ilmaisuista. Yhdysvalloissa on jo käytössä kymmeniä ohjelmia (kuten Cybernanny, Surfpatrol jne. ), jotka mikrotietokoneeseen asennettuna korvaavat kyseisten listojen perusteella epätoivottavat sanat ja kuvat merkkiäänellä tai palkilla. 3. 3. 1. Komitea toteaa tässä yhteydessä, että aiempien lupausten vastaisesti ns. PICS-suodatinta (Platform for Internet Content Selection) – johon koodaus- ja luokitus- palvelut perustuvat – tukee tällä hetkellä vain yksi merkittävä selailuohjelmien toimittaja (Microsoft Ex- plorer). Muut toimittajat kuten Netscape ja (eurooppa- lainen) Opera eivät Ilman lainsäädännön velvoitusta on aina ohjelmia, jotka eivät tue PICS:n käyttöä (vaikka Netscape ja Opera siihen siirtyisivätkin), jolloin lapsi voi suhteellisen helposti kiertää rajoitukset. Vaikka komitea ei suhtaudu PICS:n kehittämiseen täysin kielteisesti, se asettaa kuitenkin kyseenalaiseksi väitteen, jonka mukaan PICS:n avulla Internetistä voidaan kehittää ympäristö, jossa haitallisel- la sisällöllä ei ole mitään mahdollisuuksia. tue PICS-suodattimia. 3. 6. 1. Koodauksen ja estämisen välinen ero on tärkeä, koska koodaukseen vaaditaan koko teollisuudenalan panos (kaikkien tiedontoimittajien täytyy olla siinä mukana), kun taas esto-ohjelmia voidaan synnyttää rohkaisemalla innovaatioihin. Esto-ohjelmien kohdalla erityisesti kuluttajien (vanhempien, kasvattajien ja opet- tajien) kiinnostuksen herättäminen on erityisen tärkeää, kun taas koodaus onnistuu vain koko toimialan kattavan ja tarjontaan suuntautuvan panostuksen avulla. Edeltä- vissä kohdissa (3. 3–3. 5) tehtyjen ehdotusten perusteella komitea odottaa eniten hyötyä saatavan ratkaisuista, joilla pyritään lisäämään käyttökelpoisten esto- ohjelmien kysyntää. 3. 4. Komitea kannattaa komission käsitystä, että ilmaisuvapaudesta johtuva kulttuurinen ja yhteiskunnal- linen monimuotoisuus on tärkeä asia, joka ei saa kärsiä pyrkimyksestä luoda Internetistä turvallinen ympäristö, ja että yksityishenkilön on vaikkapa kasvattajan ominai- suudessa ensisijaisesti itse voitava päättää, onko tieto haitallista vaiko ei. Tässä yhteydessä komitea huomaut- taa komissiolle, että (tekniseltä kannalta) suodattamisen apuvälineitä voivat käyttää niin kasvattajat suojellak- seen lapsiaan haitalliselta tiedolta kuin myös Internet- palvelujen toimittajat. Tämä tarkoittaa, että käyttäjän valtaa lisäävänä (user empowering) esitettävästä järjes- telmästä voi tulla myös valvontaväline, jolla itse asiassa riistetään kansalaisilta valinnan mahdollisuus. 3. 5. Komitea kiinnittää komission huomion myös siihen, että Internet on muutakin kuin maailmanlaajui- nen kotisivujen verkosto (world wide web). PICS (johon ehdotetut koodausjärjestelmät perustuvat) ei lohduta nk. keskusteluryhmiä (sähköisiä ”pulinabokseja”) eikä myöskään sähköpostin käyttäjiä tai uutisryhmiä (kes- kustelufoorumeja). Komitea ei myöskään pidä vies- tinnän turvaamiseksi kehitettyjä koodaukseen perustu- via suodatusjärjestelmiä realistisena vaihtoehtona. Eh- dotettu lähestymistapa ei tarjoa ratkaisua merkittäville ja Internet-sovelluksille sähköpostille, joita myös lapset käyttävät. keskusteluryhmille kuten Komitea ei pidä realistisena ihmisoikeusjärjes- 3. 6. 2. töjen esittämää perustelua, että esto-ohjelmilla sanan vapaus kytketään talutushihnaan, sillä kyseisiä ohjelmia käytettäessä ei viestin levittäjä vaan sen vastaanottaja on vastuussa suodatustoimintojen oikeasta käyttötavasta. Käytäntö on osoittanut (Yhdysvalloissa), että lapsilleen turvallisen ympäristön haluavat kasvattajat voivat halli- ta tilanteen kohtuullisen hyvin käyttämällä esto- ohjelmia. Komitea otaksuu merkittävänä syynä esto- ohjelmien toistaiseksi vähäiseen merkitykseen Euroo- passa olevan, ettei ratkaisumallia eikä po. viestintä tunneta. 3. 7. Komitea kaipaa komission toimintasuunnitel- masta eron tekemistä avoimen ja sisäisen verkon välillä. Kansalaisten tarve saada laadullisesti korkeatasoista ja helposti saatavilla olevaa tietoa avaa markkinat Internet-teknologiaan perustuville verkoille, jotka tosin ovat osa Internetiä mutta jotka mahdollistavat pääsyn käsiksi vain hyvin rajoitettuun määrään Internetissä olevaa tietoa. Sisältönsä moninaisuuden ja määrän puolesta tällaisia ”mini-internetejä” ei siis voida verrata maailmanlaajuiseen Internetiin. 3. 7. 1. (Laajojen) mini-internetien tai intranetien toi- mittajat valvovat kaikkea itse ja voivat siten taata asiakkailleen tarjoamiensa palvelujen laadun. Kyseessä ei ole pelkästään palvelujen kapasiteetti ja turvallisuus vaan myös tiedon selkeys ja luotettavuus. C 214/32 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 10. 7. 98 3. 7. 2. Tällaisistä sisäisistä (suljetuista) verkoista pu- huttaessa on tehtävä myös selvä ero tiedon tarjoajien (yritysten) ja sen käyttäjien (asiakkaiden) välillä. Kyse ei ole myöskään yksittäisten käyttäjien kotisivuista. On itsestään selvää, että laiton ja haitallinen sisältö voidaan täten paremmin torjua intraneteissä kuin avoimessa, maailmanlaajuisessa Internetissä. Komitea ennakoi myös, että sisäisiä verkkoja käytetään tulevaisuudessa yhä enemmän ratkaisuna tarpeeseen luoda kansalaisille turvallinen Internet. Toimintasuunnitelman voimassa- oloaika huomioon ottaen komiteaa askarruttaa, miten hyvin tämä kehityskulku otetaan ehdotetuissa toiminta- linjoissa huomioon. 4. Päätelmät 4. 1. Ehdotettujen toimintalinjojen osalta komitea pitää toimintasuunnitelmassa asetettuja tavoitteita liian kunnianhimoisina. Sen mielestä on erittäin epätodennä- köistä, että ehdotetut toimenpiteet johtaisivat annetussa ajassa ”turvalliseen” Internetiin. Turvallisen ympäristön saavuttamiseksi tieto on valikoitava erittäin tarkasti jo heti alussa. Komitean mielestä tämä ei kuitenkaan ole realistinen lähtökohta maailmanlaajuisen Internetin kohdalla. 4. 1. 1. Myös kaiken Internetissä käytettävissä olevan tiedon koodaus- ja sen pohjalta luokittelumahdollisuus vaikuttaa komitean mielestä ylivoimaiselta tehtävältä. Koska viestintää (keskustelua, sähköpostia, keskustelu- foorumeita) on yksinkertaisesti mahdotonta luokitella, komitean mielestä koodaukseen perustuvien suodatus- järjestelmien aktiivinen edistäminen (toimintalinja 2) ei juurikaan auta asiaa. kehitettäessä Tämän vuoksi komitea ehdottaa, että toiminta- 4. 2. laittoman suunnitelmaa sisällön torjuntaan (toimintalinja 1) itsesäätelyn ja lainsäädännöllisten toimien avulla ja että haitallisen sisällön torjuntaan tarvittavien apuvälineiden kehittä- mistä (toimintalinja 2) ei korosteta nykyisessä määrin. rajoitutaan 4. 2. 1. Viimeksi mainitulla alalla (suodatus- ja luoki- tusjärjestelmien kehittäminen) komitea odottaa tervettä markkinoiden toimintaa sekä esto-ohjelmien kehittä- mistä ja tarjoamista kaupallisin perustein. Vanhemmat Bryssel, 29. huhtikuuta 1998. ja opetushenkilöstö näyttävät kysyvän alaikäisille sopi- mattoman aineiston suodatusmenetelmiä entistä useam- min – varsinkin mikäli he voivat itse helposti asentaa kyseiset ohjelmat. Komitea kehottaa komissiota toimin- talinjan 2 puitteissa rohkaisemaan tutkimusta ja kehi- tystä erityisesti tällä alalla, nykyisiä järjestelmiä sovel- taen. 4. 2. 1. 1. Toimintalinja 3 (jäsenvaltiokohtaisen perus- aineiston valmisteleminen ja levittäminen) on komitean mielestä sen sijaan erittäin merkittävä. Vanhempia ja opettajia ei voida kylliksi valistaa siitä, että Internetin käytössä myös heillä on valvonta- ja ennen kaikkea kasvatustehtävä. 4. 2. 1. 2. Toimintalinjan merkitys ei kuitenkaan rajoi- tu pelkästään alaikäisten suojelemiseen. Kaikki (tulevat) käyttäjät voivat hyötyä siitä. 4. 2. 1. 3. Komitean mielestä on erittäin hyödyllistä vaihtaa tietoa kyseisen toimintalinjan puitteissa saaduis- ta (hyvistä) kokemuksista (esimerkiksi opetuslaitosten, kuluttajajärjestöjen jne. välillä). 4. 2. 2. Koska komitea tukee eurooppalaisen vihjelin- javerkoston (hotlines) luomista, toimintasuunnitelman puitteissa sen toteuttamiseen tulisi osoittaa enemmän varoja kuin toimintalinjan 1 nyt ehdotettu 5,6 miljoonan ecun summa. Eurooppalaisen vihjelinjaverkoston luomi- nen vaatii useiden osapuolten vahvaa panostusta ja erityisesti läheistä yhteistoimintaa oikeusviranomaisten kanssa, jotka myös komitean mielestä ovat ensisijaisesti vastuussa kansalaisten suojelemisesta ja lainmukaisuu- den valvonnasta. 4. 2. 2. 1. Komitea ehdottaa myös, että huomattava osa toimintalinjalle 2 varattavasta määrärahasta osoitetaan vihjelinjaverkoston luomiseen ja ylläpitoon ja samalla kiinnitetään huomiota yhteistyöhön asianomaisten vi- ranomaisten kanssa. 4. 3. Lopuksi komitean mielestä on välttämätöntä perustaa kuluttajia varten yhteyspisteitä, jotta kuluttajil- la olisi yhtenäinen ja toimiva edunvalvonta vastapainona todennäköisesti hyvin monille palveluille, palvelujen tarjoajille ja verkkojen ylläpitäjille. Tämä edellyttää kuluttajansuojan vahvistamista luomalla ”kuluttaja- asiamiesjärjestelmä” televiestinnän sääntelyviranomais- ten yhteyteen. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS


title: PERGUNTA ESCRITA n. 1175/98 do Deputado Ulf HOLM à Comissão. Transporte de animais vivos

eurovoc_concepts:
air conditioning
animal welfare
length of journey
protection of animals
road transport
technical standard
transport of animals

formats: html pdf print

text: C 31/20 Jornal Oficial das Comunidades Europeias PT 5. 2. 1999 Resposta dada por Emma Bonino em nome da Comissªo (4 de Junho de 1998) A Comissªo convida o Senhor Deputado a tomar conhecimento das respostas dadas desde hÆ mais de quatro anos pela Comissªo sobre os motivos que tŒm impedido o andamento da sua proposta apresentada em 1994 (1). No que diz respeito (cid:224) evolu(cid:231)ªo recente deste dossier no Conselho, a Comissªo jÆ se lhe referiu na sua resposta (cid:224)s perguntas E-503/98, E-505/98, E-507/98, E-509/98 e E-511/98 do deputado Souchet (2). Quanto (cid:224)s medidas de acompanhamento, a Comissªo, em estreita liga(cid:231)ªo com as administra(cid:231)ıes interessadas, estuda actualmente o modo de facilitar as necessÆrias reconversıes para outras tØcnicas mais seguras e economicamente atraentes, evitando a transferŒncia de actividades para recursos jÆ sobreexplorados. Assim, a adapta(cid:231)ªo a outros mØtodos de pesca do atum constitui, no Atl(cid:226)ntico, uma op(cid:231)ªo privilegiada. A Comissªo continua a utilizar todos os meios ao seu dispor para que seja alcan(cid:231)ada uma decisªo rÆpida e equitativa. (1) COM(94) 131 final. (2) JO C 386 de 11. 12. 1998. (1999/C 31/023) PERGUNTA ESCRITA E-1175/98 apresentada por Ulf Holm (V) (cid:224) Comissªo (29 de Abril de 1998) Objecto: Transporte de animais vivos Na reuniªo dos ministros da Agricultura, em Dezembro de 1997, terÆ sido alcan(cid:231)ado um acordo de compromisso no tocante (cid:224) regulamenta(cid:231)ªo do transporte de longo curso de animais vivos. A imprensa tem noticiado que as normas sªo pouco rigorosas e nªo implicarªo qualquer melhoria das condi(cid:231)ıes dos animais, nomeadamente no que respeita (cid:224) ventila(cid:231)ªo. Considera a Comissªo que as novas normas tornarªo as condi(cid:231)ıes de transporte de animais vivos menos cruØis e bÆrbaras do que tŒm sido atØ agora? Em caso afirmativo, de que modo constituem as novas normas uma melhoria? Resposta dada pelo ComissÆrio Fischler em nome da Comissªo (12 de Junho de 1998) Com a adop(cid:231)ªo pelo Conselho da Directiva 95/29/CE, de 29 de Junho de 1995, que altera a Directiva 91/628/CEE relativa (cid:224) protec(cid:231)ªo dos animais durante o transporte (1), a Comissªo ficou incumbida de propor ao Conselho regras de aplica(cid:231)ªo adicionais em dois dom(cid:237)nios principais. As matØrias em questªo eram a defini(cid:231)ªo das exigŒncias aplicÆveis aos pontos de paragem e o estabelecimento das normas aplicÆveis aos camiıes. Relativamente aos pontos de paragem, a proposta da Comissªo foi adoptada como Regulamento (CE) 1255/97 do Conselho, de 25 de Junho de 1997, relativo aos critØrios comunitÆrios exigidos nos pontos de paragem e que adapta a guia de marcha prevista no anexo da Directiva 91/628/CEE (2). Uma vez transcorrido o tempo de viagem especificado na directiva para a espØcie em causa, os animais devem ser descarregados, alimentados e dessedentados e permanecer em repouso durante pelo menos 24 horas num ponto de paragem. Estas regras sªo aplicÆveis a partir de 1 de Janeiro de 1999. No que respeita (cid:224)s normas aplicÆveis aos camiıes adaptados, o Conselho adoptou a proposta da Comissªo como Regulamento (CE) 411/98 do Conselho, de 16 de Fevereiro de 1998, relativo a normas complementares em matØria de protec(cid:231)ªo dos animais, aplicÆveis aos ve(cid:237)culos rodoviÆrios utilizados no transporte de animais vivos em viagens de dura(cid:231)ªo superior a oito horas (3). Este regulamento contempla elementos importantes, como a exigŒncia de camas (revestimento adequado do piso), a alimenta(cid:231)ªo dos animais a bordo do ve(cid:237)culo, o acesso dos animais, o equipamento de ventila(cid:231)ªo, painØis m(cid:243)veis para a cria(cid:231)ªo de compartimentos separados e o fornecimento de Ægua aos animais. Estas regras sªo aplicÆveis a partir de 1 de Julho de 1999. A Comissªo Ø de opiniªo que a adop(cid:231)ªo destes dois regulamentos constitui mais um passo decisivo na protec(cid:231)ªo do bem-estar dos animais durante o transporte de longo curso. Para o efeito Ø, no entanto, necessÆrio que todos os Estados-membros zelem pela aplica(cid:231)ªo adequada, nos respectivos territ(cid:243)rios, das regras adoptadas. (1) JO L 148 de 30. 6. 1995. (2) JO L 174 de 2. 7. 1997. (3) JO L 52 de 21. 2. 1998


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 1266/98 von Ernesto CACCAVALE an die Kommission. Verwirrung unter den Vorschriften betreffend den Anbau von Faserhanf

eurovoc_concepts:
EU aid
Italy
aid system
hemp
narcotic
production aid

text: C 31/30 Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften DE 5. 2. 1999 (1999/C 31/036) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-1266/98 von Ernesto Caccavale (UPE) an die Kommission (29. April 1998) Betrifft: Verwirrung unter den Vorschriften betreffend den Anbau von Faserhanf Die italienischen Rechtsvorschriften zur Drogenbek(cid:228)mpfung verbieten den Anbau von Cannabis Indica (ABl. 309/1990). Nach Ansicht prominenter Toxikologen variiert der Gehalt an Tetrahydrokannabinol (THC) von indischem Hanf zwischen 3,4 % und 4. 8 %. Bekanntlich ist der THC-Gehalt starken Schwankungen unterworfen, da von unterschiedlichen meteorologischen und klimatischen Bedingungen auch im Bereich ein und derselben Sorte zu rechnen ist. Da es unm(cid:246)glich ist, die Vielfalt der morphologischen und botanischen Aspekte zu unterscheiden, hat das italienische Kassationsgericht in Ermangelung einer spezifischen Rechtsvorschrift angeordnet, da(cid:223) strafrechtlich Cannabis Indica derjenige Hanf ist, bei dem der THC-Gehalt (cid:252)ber 0,3 % betr(cid:228)gt, und verweist auf die Verordnung der EWG, die die Gew(cid:228)hrung des Gemeinschaftsbeitrags f(cid:252)r den Anbau von Faserhanf unter die Bedingung stellt, da(cid:223) das Saatgut als einer Faserart zugeh(cid:246)rig zertifiziert ist, wie sie im Anhang zur Verordnung EWG 1164/89 (1) enthalten ist und einen Durchschnittsgehalt von 0,3 % nicht (cid:252)bersteigt. Diese Anordnung des italienischen Kassationsgerichts (die nicht ber(cid:252)cksichtigt, da(cid:223) die italienischen Fasersorten unter besonderen Wetterverh(cid:228)ltnissen bis zu 1 % THC-Gehalt erlangen k(cid:246)nnen), und durchgef(cid:252)hrt von den Sicherheitskr(cid:228)ften, hat tats(cid:228)chlich zur Aufgabe des Anbaus, zum Verlust des gr(cid:246)(cid:223)ten Teils der italienischen Sorten, der Vernichtung der Hanfbranche und der entsprechenden Methoden gef(cid:252)hrt, was der Wirtschaft und der Umwelt schwere Sch(cid:228)den zugef(cid:252)gt hat. Die Wiedereinf(cid:252)hrung des Faserhanfs in Italien und insbesondere des Faserhanfs, der den traditionellen italienischen Sorten angeh(cid:246)rt, wird einstimmig als besonders wichtig f(cid:252)r den Schutz der Umwelt und f(cid:252)r die Volkswirtschaft weiter Gebiete unseres Landes erachtet. Kann die Kommission mitteilen, welche Ma(cid:223)nahmen sie zu treffen gedenkt, damit der unangemessene Verweis auf die Gemeinschaftsvorschriften bei der strafrechtlichen Beurteilung des Anbaus unterbleibt, der von Saatgut abstammt, das als den traditionellen italienischen Fasersorten zugeh(cid:246)rig ausgewiesen ist? (1) ABl. L 121 vom 29. 4. 1989, S. 4. Antwort von Herrn Fischler im Namen der Kommission (5. Juni 1998) Die gemeinschaftlichen Rechtsvorschriften (cid:252)ber die Bedingungen der Beihilfegew(cid:228)hrung f(cid:252)r Hanf umfassen in mehrerer Hinsicht strenge Anforderungen. So wird die Beihilfe nur f(cid:252)r aus zertifiziertem Saatgut erzeugten Hanf gew(cid:228)hrt, dessen Gehalt an berauschenden Wirkstoffen h(cid:246)chstens 0,3 % Tetrahydrocannabinol (THC) betr(cid:228)gt. Zu diesem Zweck wurde ein EG-Verzeichnis der Sorten aufgestellt, die diesem Kriterium entsprechen, wobei ein Gemeinschaftsverfahren f(cid:252)r die mengen- m(cid:228)(cid:223)ige Betimmung von TCH die Einhaltung dieser Vorschrift sicherstellt. Gegenw(cid:228)rtig umfa(cid:223)t das Verzeichnis 18 Sorten, u. a. die italienischen Sorten (cid:132)Carmagnola(cid:147), (cid:132)CS(cid:147) und (cid:132)Fibranova(cid:147). Au(cid:223)erdem ist vorgeschrieben, da(cid:223) dem Beihilfeantrag eine Kopie des amtlichen Etiketts des verwendeten Saatgutes beizuf(cid:252)gen ist und die Pflanzen erst nach der Samenbildung geerntet werden d(cid:252)rfen. In der Vergangenheit hat die Kommission den Standpunkt vertreten, da(cid:223) ein Verbot des Hanfanbaus in den Mitgliedstaaten mit dem Bestehen der gemeinsamen Marktorganisation nicht vereinbar ist. Es steht aber jedem Mitgliedstaat frei, die strafrechtlichen Ma(cid:223)nahmen zu ergreifen, die f(cid:252)r erforderlich h(cid:228)lt, sofern sie den Hanfanbau nicht unterbinden. Nach den der Kommission vorliegenden Informationen wird Hanf in Italien nur in sehr geringem Umfang angebaut: so belief sich die Hanfanbaufl(cid:228)che im Jahr 1994 auf 3 ha, im Jahr 1995 auf 20 ha und im Jahr 1996 auf 10 ha


title: WRITTEN QUESTION No. 1237/98 by Allan MACARTNEY to the Commission. Insurance Premium Tax in the United Kingdom

eurovoc_concepts:
United Kingdom
VAT
electrical energy
insurance
insurance premium
motor vehicle
retail trade
tax system
tourism

text: C 386/98 Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti FI 11. 12. 98 (98/C 386/136) KIRJALLINEN KYSYMYS E-1237/98 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Allan Macartney (ARE) komissiolle (29. huhtikuuta 1998) Aihe: Yhdistyneen kuningaskunnan vakuutusmaksuvero Onko komissio harkinnut mit(cid:228) seurauksia vakuutusmaksuveron korotuksella on Yhdistyneen kuningaskunnan elektroniselle vuokraus- ja v(cid:228)hitt(cid:228)ismyyntisektorille, matkailualalle sek(cid:228) moottoriajoneuvoalalle? Vakuutusmaksuvero otettiin k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)n, jotta nk. arvon siirtoa voitaisiin v(cid:228)ltt(cid:228)(cid:228). Onko komissio arvioinut korkeamman vakuutusmaksuveron k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)notosta aiheutuvat seuraukset matkavakuutusmarkkinoille, joilla arvon siirto on mahdotonta? Onko komissio tietoinen siit(cid:228), ett(cid:228) vakuutusmaksuveron korotuksen j(cid:228)lkeen sellaisten henkil(cid:246)iden lukum(cid:228)(cid:228)r(cid:228) on lis(cid:228)(cid:228)ntynyt, jotka ovat p(cid:228)(cid:228)tt(cid:228)neet matkavakuutuksensa? Onko komissio lis(cid:228)ksi tietoinen siit(cid:228), ett(cid:228) vakuutusmaksuveron korotus on lis(cid:228)nnyt muihin kuin vakuutuksiin perustuvien moottoriajoneuvotakuiden m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228) ja laskenut ajoneuvojen omistajien nauttimaa suojaa Yhdisty- neess(cid:228) kuningaskunnassa? Onko n(cid:228)it(cid:228) aloja koskeva vakuutusmaksuveron korotus sopusoinnussa palvelujen tarjoamisen vapauden sek(cid:228) EY:n kilpailulain kanssa? Onko komissio vastannut edell(cid:228) mainittujen alojen esitt(cid:228)miin valituksiin, jotka koskevat vakuutusmaksuveron korotusta, ja jos on, mit(cid:228) komissio on vastannut? Komission j(cid:228)senen Karel Van Miertin komission puolesta antama vastaus (15. kes(cid:228)kuuta 1998) Komission k(cid:228)sitelt(cid:228)v(cid:228)ksi tuotiin vuonna 1997 useita valituksia matkailualan ja s(cid:228)hk(cid:246)laitteiden v(cid:228)hitt(cid:228)iskaupan vakuutusmaksuveron korottamisesta. Komissio tutkii n(cid:228)it(cid:228) valituksia parhaillaan erityisesti EY:n perustamisso- pimuksen 92 artiklan kannalta. Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset korottivat veroa 1. huhtikuuta 1997 osana alv-petosten torjumiseksi toteutettuja toimenpiteit(cid:228). Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten ja komission neuvoteltua asiasta vuoden 1997 lopulla viranomaiset ilmoittivat komissiolle 6. toukokuuta 1998 p(cid:228)iv(cid:228)tyll(cid:228) kirjeell(cid:228) korotetun vakuutusmaksuveron soveltamisalan laajentamisesta kaikkiin vakuutuksia myyviin ammattiryhmiin. T(cid:228)m(cid:228) p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)s tulee voimaan 1. elokuuta 1998. Komission mukaan kyseinen p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)s poistaa vuonna 1997 toteutettuun matkavakuutusveron korotukseen liittyv(cid:228)t syrjiv(cid:228)t ominaisuudet ja tukivaikutukset, joita korotuksesta mahdollisesti aiheutui sen ulkopuolelle j(cid:228)(cid:228)neille ammattiryhmille. Komissio jatkaa s(cid:228)hk(cid:246)laitteiden vakuutusveron korotustoimenpiteiden tutkimista. Komissio toimittaa kantelijoille vastauksensa selvitetty(cid:228)(cid:228)n kyseisten toimenpiteiden vaikutukset. (98/C 386/137) KIRJALLINEN KYSYMYS E-1247/98 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Nikitas Kaklamanis (UPE) komissiolle (29. huhtikuuta 1998) Aihe: Passien kielt(cid:228)minen kroaattipakolaisilta Entisess(cid:228) Jugoslaviassa k(cid:228)ydyn sodan aikana kaikista sen osavaltioista tuli pakolaisia Kreikkaan. Monet n(cid:228)ist(cid:228) ovat yh(cid:228) Kreikassa. Kreikan uuden lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n perusteella heid(cid:228)n on, l(cid:246)yt(cid:228)(cid:228)kseen ty(cid:246)paikan ja j(cid:228)(cid:228)d(cid:228)kseen maahan, hankittava (cid:148)vihre(cid:228) ty(cid:246)lupakortti(cid:148). T(cid:228)rke(cid:228) edellytys t(cid:228)m(cid:228)n kortin my(cid:246)nt(cid:228)miselle on, ett(cid:228) heid(cid:228)n henkil(cid:246)llisyytens(cid:228) voidaan todeta heid(cid:228)n passistaan


title: WRITTEN QUESTION No. 1307/98 by Amedeo AMADEO , Salvatore TATARELLA to the Commission. Anti-prohibitionist demonstrations

eurovoc_concepts: European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction

text: C 354/90 FI Euroopan yhteiso¤jen virallinen lehti 19. 11. 98 Tutkintojen tunnustamisen kansallisten tiedotuskeskusten (NARIC) liitta¤minen verkkoon Erasmus-ohjelmassa on toinen konkreettinen toimenpide, jolla on edistetty pa¤tevyyksien akateemista tunnustamista koskevien kysymysten ymma¤rta¤mysta¤. Lisa¤ksi syyskuussa 1997 ka¤ynnistettiin aloite, jonka tarkoituksena on edista¤a¤ tutkintotodistusten avoimuutta ja helpottaa siten niiden tunnustamista. Kyseessa¤ on Euroopan neuvoston ja YK:n kasvatus-, tiede- ja kulttuuri- ja¤rjesto¤n UNESCOn yhteinen kokeiluhanke, jossa tutkitaan, olisiko tutkintotodistuksiin mahdollista lisa¤ta¤ hallinnollinen liite Euroopan laajuisesti. Tutkimuksen tulokset ovat saatavilla muutaman kuukauden kuluttua. Ammatillisesta koulutuksesta annettujen todistusten tunnustamisesta on annettu useita yhteiso¤n direktiiveja¤. Kyseiset direktiivit koskevat jossain ja¤senvaltiossa saatujen pa¤tevyyksien tunnustamista, jotta on mahdollista harjoittaa sa¤a¤nneltya¤ ammattia jossain toisessa ja¤senvaltiossa. On syyta¤ ta¤smenta¤a¤, etta¤ kyseisia¤ direktiiveja¤ sovelletaan ammatissa toimiviin henkilo¤ihin (ei opiskelijoihin) eli henkilo¤ihin, joilla on kaikki vaadittavat pa¤tevyydet tietyn ammatin harjoittamiseksi ja¤senvaltiossa. Va¤hinta¤a¤n kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnusta- mista koskevasta yleisesta¤ ja¤rjestelma¤sta¤ annettu direktiivi 89/48/ETY on saatettu osaksi Italian kansallista lainsa¤a¤da¤nto¤a¤ 21 pa¤iva¤na¤ tammikuuta 1992 (decreto legislative N:o 115 (1)). Kyseisissa¤ sa¤a¤do¤ksissa¤ on ma¤a¤ritelty edellytykset, jotka tutkinnon suorittaneen on ta¤ytetta¤va¤, jotta ha¤nen tutkintotodistuksensa tunnustet- taisiin. (1) EYVL 40, 18. 2. 1992. (98/C 354/144) KIRJALLINEN KYSYMYS E-1307/98 komissiolle esitta¤ja¤(t): Amedeo Amadeo (NI) ja Salvatore Tatarella (NI) (29. huhtikuuta 1998) Aihe: Toiminta huumeiden laillistamisen puolesta EU:n ja¤senvaltioissa Euroopan parlamentille esitetty huumeiden vastaista toimintaa koskeva Stewart Clarkin lopullinen mietinto¤, Europolin huumeyksiko¤n (EDU) perustaminen Haagiin seka¤ huumausaineita ja huumeriippuvaisia tarkkailevan yksiko¤n perustaminen osoittavat selkea¤sti unionin ponnistelut huumeongelman ratkaisemiseksi ja huumausai- neiden vastustamiseksi. Lontoossa huumeiden laillistamisen puolesta ja¤rjestetyn mielenosoituksen tapahtumiin liittyen pyyda¤mme komissiota toimimaan ja¤senvaltioissa, jotta kansalaiset saavat oikeaa tietoa, muun muassa siita¤, etta¤ huumeiden laillistamista ajavien tahojen va¤rikka¤a¤t ja na¤enna¤isesti vaarattomat mielenosoitukset ka¤tkeva¤t todellisuudessa leikillisen ulkona¤ko¤nsa¤ taakse uhkan huumeidenka¤yto¤n mainostamisesta ja etta¤ ne voidaan sallia vain jos ne ovat unionin ajamien periaatteiden mukaisia. Pyyda¤mme komissiota ka¤a¤ntyma¤a¤n myo¤s Britannian viranomaisten puoleen, jotta varmistetaan nykyisten huumausaineiden kaupan ja ka¤yto¤n kielta¤vien lakien ta¤yta¤nto¤o¤npano seka¤ toiminta, jolla va¤henneta¤a¤n huumeiden kysynta¤a¤ nuorten terveyden, koulutuksen ja kuntoutuksen turvaamiseksi. Komission ja¤senen Anita Gradinin komission puolesta antama vastaus (16. kesa¤kuuta 1998) Tarve toimittaa kansalaisille luotettavaa ja vertailukelpoista tietoa Euroopan huumetilanteesta on tunnustettu perustamalla Lissaboniin Euroopan huumausaineiden ja niiden va¤a¤rinka¤yto¤n seurantakeskus. Komission tehta¤va¤ on esitta¤a¤ aloitteita, jotka edesauttavat ja¤senvaltioiden va¤lista¤ yhteistyo¤ta¤, tukevat na¤iden toimia ja edista¤va¤t ja¤senvaltioiden politiikkojen ja ohjelmien yhteensovittamista ennaltaehka¤isyn alalla. Ta¤ha¤n liittyen komissio on pannut vuosina 1996 › 2000 ta¤yta¤nto¤o¤n yhteiso¤n toimintaohjelman huumeriippuvuuden ehka¤isemiseksi la¤heisessa¤ yhteistyo¤ssa¤ ja¤senvaltioiden kanssa. Komissio haluaa huomauttaa, etta¤ ja¤senvaltiot ovat itse vastuussa kaikista ta¤ha¤n liittyviin mielenosoituksiin annettavista luvista


title: QUESTION ECRITE no 1238/98 de Allan MACARTNEY à la Commission. Proposition de règlement sur le développement rural

eurovoc_concepts:
EU aid
Structural Funds
agricultural holding
aid to agriculture
investment aid
less-favoured region
rural development
rural region

formats: html print


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 1182/98 dell'on. Anna KARAMANOU alla Commissione. I catastrofici effetti dei videogiochi sulla salute fisica e psichica dei bambini

eurovoc_concepts:
automatic game
consumer information
consumer protection
early childhood
health risk
product safety
public health
toy industry
young person

text: 18. 1. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee C 13/25 (1999/C 13/034) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1182/98 di Anna Karamanou (PSE) alla Commissione (29 aprile 1998) Oggetto: I catastrofici effetti dei videogiochi sulla salute fisica e psichica dei bambini Come hanno dimostrato ricerche e studi scientifici recentemente intrapresi, i videogiochi hanno effetti disastrosi sulla salute fisica (crisi di epilessia, alterazioni del nervo ottico, forti mal di testa), che possono portare anche alla morte. Oltretutto, essi danneggiano la salute psichica e l(cid:146)equilibrio dei bambini, abituandoli a situazioni di violenza e di conflitto. Considerato che ultimamente sono aumentati i casi di criminalit(cid:224) minorile e che assistiamo sempre piø spesso ad atti di un(cid:146)efferatezza inaudita commessi da bambini (come la strage recentemente perpetrata in una scuola dell(cid:146)Arkansas), pu(cid:242) dire la Commissione in che modo intende intervenire e quali misure prevede di prendere sia per proteggere la salute psichica e fisica dei bambini contro gli effetti nocivi dei videogiochi che per prevenire la criminalit(cid:224) minorile nell(cid:146)Unione europea? Risposta data dal sig. Bangemann in nome della Commissione (18 giugno 1998) Per quanto concerne gli effetti dei videogiochi sulla salute psichica, l(cid:146)Onorevole Parlamentare Ł invitata a riferirsi alla risposta data dalla Commissione alla sua interrogazione orale H-412/98 nell(cid:146)ora delle interrogazioni della sessione plenaria del parlamento del maggio 1998 (1). I rischi per la salute fisica dei bambini sono contemplati invece dalla direttiva 88/378/CEE, del 3 maggio 1988, relativa alla sicurezza dei giocattoli (2) trattandosi di videogiochi che possono essere considerati «giocattoli» ai sensi della direttiva (cfr. allegato I 1. 18). La direttiva stabilisce requisiti essenziali specifici quanto alle propriet(cid:224) elettriche (cfr. allegato II, II. 4); prevede d(cid:146)altra parte un(cid:146)esigenza generica secondo la quale gli utilizzatori di giocattoli devono essere tutelati contro i rischi per la salute e l(cid:146)incolumit(cid:224) fisica quando i giocattoli siano utilizzati conformemente alla loro destinazione o ne sia fatta un(cid:146)utilizzazione prevedibile, tenuto conto dell(cid:146)abituale comportamento dei bambini (cfr. allegato II,I. 1). Per quanto concerne in particolare il rischio di epilessia correlato all(cid:146)uso dei videogiochi, risulta alla Commissione che due Stati membri, e cioŁ il Regno unito e la Francia, hanno condotto studi scientifici in materia e che la Francia avrebbe adottato disposizioni che disciplinano l(cid:146)etichetta, il software e la tastiera dei videogiochi, per informare il consumatore del rischio di epilessia che l(cid:146)uso di tali giochi pu(cid:242) comportare per determinate persone e per indicare quali precauzioni debbano essere rispettate nell(cid:146)uso di essi. La Commissione esaminer(cid:224) la fondatezza delle disposizioni francesi e consulter(cid:224) gli altri Stati membri. la Commissione ha inoltre approvato il 15 aprile 1998 una proposta modificata di decisione del Parlamento europeo e del Consiglio che adotta un programma di azione comunitaria sulla prevenzione delle lesioni personali, nel contesto del quadro d(cid:146)azione nel settore della sanit(cid:224) pubblica (3). Ai sensi di tale programma il concetto di lesione integra gli incidenti domestici, scolastici o del tempo libero di cui sono vittima i bambini nonchØ alcuni aspetti dei danni occasionati a se stessi. Il programma svilupper(cid:224) la raccolta di informazioni, l(cid:146)analisi dei fattori di rischio e le possibilit(cid:224) di prevenzione, al fine di ridurre l(cid:146)incidenza di tali lesioni, promuovendo in particolare la diffusione e l(cid:146)applicazione piø efficace delle buone pratiche e delle tecniche di prevenzione. La sicurezza dei giochi e i loro effetti sulla salute dei bambini fanno parte dei temi che saranno trattati dalle reti comunitarie di esperti che il programma propone di istituire, o di consolidare. (1) Discussioni del Parlamento (maggio 1998). (2) GU L 187 del 16/7/1988. (3) COM/98/229 def. (1999/C 13/035) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1194/98 di Angela Sierra GonzÆlez (GUE/NGL) alla Commissione Oggetto: Professione di perito tecnico immobiliare (24 aprile 1998) L(cid:146)associazione professionale dei periti tecnici immobiliari, istituita in conformit(cid:224) della legislazione spagnola in materia di associazioni professionali e debitamente registrata presso il ministero competente, svolge legittima- mente funzioni di gestione e intermediazione nel settore immobiliare dal 1993


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 1344/98 dell'on. José SALAFRANCA SÁNCHEZ-NEYRA alla Commissione. Legge Helms-Burton e relazioni con gli Stati Uniti

eurovoc_concepts:
Cuba
EU relations
United States
extra-territoriality
humanitarian aid
international law
liberalisation of trade
ministerial meeting

text: 11. 12. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee C 386/115 (98/C 386/156) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1334/98 di Glyn Ford (PSE) alla Commissione (29 aprile 1998) Oggetto: Relazione finale concernente la valutazione internazionale del combustibile MOX In riferimento alle conclusioni cui si giunge nella relazione finale concernente la valutazione internazionale del combustibile MOX «Comprehensive social impact assessment of MOX in light water reactors», pu(cid:242) dire la Commissione quali iniziative devono essere prese per tener conto di tali conclusioni? Risposta data dal sig. Papoutsis in nome della Commissione (24 giugno 1998) La Commissione ha preso nota della relazione pubblicata nel novembre 1997 da un(cid:146)organizzazione non governativa (ONG) alla quale l(cid:146)onorevole parlamentare sembra fare riferimento. Le valutazioni presentate in questa relazione differiscono da quelle degli esperti del G8. Indipendentemente dalle considerazioni che la Commissione potrebbe fare in merito, occorre ricordare che la decisione di ricorrere › o meno › al combustibile a ossidi misti (MOX) spetta a ogni singolo Stato membro che ricorre alla produzione elettronucleare. Spetta quindi a questi Stati valutare le eventuali conseguenze di una tale scelta. (98/C 386/157) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1343/98 di JosØ Salafranca SÆnchez-Neyra (PPE) alla Commissione (29 aprile 1998) Oggetto: Legge Helms-Burton In relazione alla risposta ricevuta, il 13 marzo scorso, da parte del signor Brittan, a nome della Commissione europea (E-0236/98 (1)), sui negoziati in corso tra la Comunit(cid:224) e gli Stati Uniti in merito alla legge Helms-Burton, e ad temi, potrebbe la Commissione essere un po(cid:146) piø precisa e indicare in quali date e a che livello si sono svolte le riunioni preparatorie della riunione ministeriale del 15 gennaio? Potrebbe la Commissione precisare qual Ł il calendario previsto tra la Comunit(cid:224) e gli Stati Uniti per i prossimi negoziati e le riunioni per trattare tale tematica? Tenendo presenti alcune recenti dichiarazioni del signor Brittan, secondo cui tali negoziati si trovano a met(cid:224) strada e secondo cui non esiste alcuna scadenza temporale obbligatoria per risolvere tale questione, potrebbe spiegare la Commissione quali sono i punti su cui si Ł giunti ad un accordo e quelli su cui esistono ancora divergenze? BenchØ non sia stata fissata alcuna scadenza obbligatoriaper la conclusione dei negoziati, sino a quando ritiene la Commissione che potr(cid:224) perdurare la situazione attuale? (1) GU C 323 del 21. 10. 1998, pag. 29. (98/C 386/158) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1344/98 di JosØ Salafranca SÆnchez-Neyra (PPE) alla Commissione (29 aprile 1998) Oggetto: Legge Helms-Burton e relazioni con gli Stati Uniti Tenuta presente la recente decisione adottata dall(cid:146)Amministrazione degli Stati Uniti, di limitare parzialmente le restrizioni concernenti viaggi e invio di aiuti umanitari e di danaro a Cuba, ritiene la Commissione che su questa decisione abbia potuto influire la posizione adottata dall(cid:146)Unione europea nel corso dei negoziati sulla legge Helms-Burton? ¨ stata trattata tale questione nella riunione ministeriale del passato 15 gennaio?


title: PREGUNTA ESCRITA n. 1306/98 de los diputados Cristiana MUSCARDINI , Amedeo AMADEO , Roberta ANGELILLI , Spalato BELLERE' , Marco CELLAI , Gastone PARIGI , Sebastiano MUSUMECI , Salvatore TATARELLA , Antonio TRIZZA a la Comisión. El sistema de Echelon y el espionaje contra los países de la UE

eurovoc_concepts:
confidentiality
control of communications
fundamental rights
protection of communications
protection of privacy
secret service

text: 22. 12. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europead C 402/109 Considerando que la Directiva 82/76/CEE (1) por la que se establece la concesi(cid:243)n de becas de estudio para los mØdicos por toda la duraci(cid:243)n de la escuela de especializaci(cid:243)n y habida cuenta de que el Decreto Legislativo no 502/92 hace obligatoria tambiØn para los bi(cid:243)logos la posesi(cid:243)n de un diploma de especializaci(cid:243)n de postgrado para acceder a las oposiciones del servicio sanitario nacional: 1. 2. ¿No considera la Comisi(cid:243)n que persiste una disparidad de trato y una discriminaci(cid:243)n con respecto a los bi(cid:243)logos? ¿No considera oportuno que para obviar esta situaci(cid:243)n debe reconocerse a nivel europeo la figura del bi(cid:243)logo en especializaci(cid:243)n? (1) DO L 43 de 15. 2. 1982, p. 21. Respuesta del Sr. Monti en nombre de la Comisi(cid:243)n (24 de junio de 1998) La Comisi(cid:243)n se complace en seæalar a Su Seæor(cid:237)a que estas cuestiones han sido objeto de preguntas prejudiciales que estÆn pendientes ante el Tribunal de Justicia. Por consiguiente, conviene esperar la decisi(cid:243)n del Tribunal. (98/C 402/141) PREGUNTA ESCRITA E-1306/98 de Cristiana Muscardini (NI), Amedeo Amadeo (NI), Roberta Angelilli (NI), Spalato BellerØ (NI), Marco Cellai (NI), Gastone Parigi (NI), Sebastiano Musumeci (NI), Salvatore Tatarella (NI) y Antonio Trizza (NI) a la Comisi(cid:243)n Asunto: El sistema de Echelon y el espionaje contra los pa(cid:237)ses de la UE (29 de abril de 1998) Tras las noticias publicadas por el informe de la DG IV del Parlamento Europeo y de las numerosas investigaciones de medios informativos: 1. 2. 3. 4. ¿QuØ tiene intenci(cid:243)n de proponer la Comisi(cid:243)n para evitar que se someta a los Estados miembros de la UE a una acci(cid:243)n sistemÆtica de espionaje, lesiva de sus intereses pol(cid:237)ticos y econ(cid:243)micos y del derecho a la privacidad de sus ciudadanos? ¿C(cid:243)mo valora la posici(cid:243)n del Gobierno que ostenta en la actualidad la Presidencia del Consejo y que al mismo tiempo es parte activa del sistema de espionaje? ¿No considera que existe un conflicto de intereses entre las dos funciones desarrolladas por el Estado de que se trata? ¿No considera conveniente adoptar iniciativas espec(cid:237)ficas para defender los derechos humanos de los ciudadanos de la UE, sometidos de manera indiscriminada a la acci(cid:243)n de espionaje de sus llamadas telef(cid:243)nicas, sus telecopias y sus mensajes electr(cid:243)nicos? Respuesta del Sr. Santer en nombre de la Comisi(cid:243)n (15 de junio de 1998) En virtud del Tratado de la Uni(cid:243)n Europea, la Comisi(cid:243)n no puede manifestarse sobre asuntos de esta (cid:237)ndole, en tanto que no le competen. Sobre el tema de la criptograf(cid:237)a, en cambio, la Comisi(cid:243)n querr(cid:237)a llamar la atenci(cid:243)n de Su Seæor(cid:237)a sobre el hecho de que en su comunicaci(cid:243)n «El fomento de la seguridad y la confianza en la comunicaci(cid:243)n electr(cid:243)nica › Hacia un marco europeo para la firma digital y el cifrado» (1), enviada al Parlamento, al Consejo, al ComitØ Econ(cid:243)mico y Social y al ComitØ de las Regiones, la Comisi(cid:243)n destac(cid:243) la importancia de las tecnolog(cid:237)as criptogrÆficas como herramienta esencial para la seguridad y la confianza en la comunicaci(cid:243)n electr(cid:243)nica. La libre disponibilidad de estas tecnolog(cid:237)as contribuir(cid:237)a a proteger a los Estados miembros y los ciudadanos contra el espionaje. (1) COM(97)503


title: WRITTEN QUESTION No. 1248/98 by Glenys KINNOCK to the Commission. Animal passports

eurovoc_concepts:
animal production
cattle
database
free movement of goods
identity document
labelling
passport
veterinary inspection


title: PERGUNTA ESCRITA n. 1287/98 do Deputado Gerardo FERNÁNDEZ- ALBOR à Comissão. Promoção de medidas destinadas a favorecer o emprego por conta própria dos jovens

eurovoc_concepts:
action programme
employment aid
financial institution
labour market
self-employed person
youth employment

text: 11. 12. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 386/107 (98/C 386/146) PERGUNTA ESCRITA E-1287/98 apresentada por Gerardo FernÆndez-Albor (PPE) (cid:224) Comissªo (29 de Abril de 1998) Objecto: Promo(cid:231)ªo de medidas destinadas a favorecer o emprego por conta pr(cid:243)pria dos jovens Algumas entidades financeiras decidiram criar diversas estruturas de apoio ao emprego por conta pr(cid:243)pria dos jovens a fim de permitir que o elevado nœmero de jovens desempregados possa ter uma liga(cid:231)ªo ao mundo do trabalho. Os resultados sªo, certamente, encorajadores, pelo que as entidades financeiras continuaram a atribuir parte dos seus benef(cid:237)cios extraordinÆrios (cid:224) promo(cid:231)ªo do funcionamento e do desenvolvimento das referidas estruturas de apoio como forma inovadora no (cid:226)mbito da cria(cid:231)ªo de novos canais de promo(cid:231)ªo do emprego juvenil, designadamente no contexto empresarial proveniente do mundo dos jovens. Tenciona a Comissªo utilizar as experiŒncias positivas jÆ realizadas a fim de instituir f(cid:243)rmulas atravØs das quais as entidades financeiras possam atribuir parte dos seus benef(cid:237)cios extraordinÆrios (cid:224) promo(cid:231)ªo do emprego por conta pr(cid:243)pria dos jovens, contribuindo, assim, para devolver (cid:224) sociedade, sob a forma de dividendo social, parte dos lucros? Resposta do Sr. Flynn em nome da Comissªo (25 de Maio de 1998) A nova estratØgia europeia de emprego iniciada pelo Conselho extraordinÆrio do Luxemburgo em Novembro de 1997 e a aprova(cid:231)ªo das directrizes para o emprego dele resultantes, manifestam claramente a prioridade concedida ao problema do desemprego juvenil. A estratØgia europeia, em particular no que respeita (cid:224) melhoria da capacidade de inser(cid:231)ªo dos jovens, insiste, entre outras questıes, no desenvolvimento de novas parcerias, especialmente com os parceiros sociais e o mundo empresarial. O exemplo citado pelo Senhor Deputado Ø, sem dœvida, uma ilustra(cid:231)ªo interessante da contribui(cid:231)ªo que podem dar os agentes econ(cid:243)micos para a inser(cid:231)ªo laboral dos jovens atravØs da cria(cid:231)ªo do seu pr(cid:243)prio posto de trabalho. O interc(cid:226)mbio de informa(cid:231)ªo, experiŒncias e boas prÆticas foi sempre um elemento central da actividade comunitÆria. A dita actividade conhecerÆ um novo impulso no seguimento da Decisªo 98/171/CE do Conselho, de 23 de Fevereiro de 1998, relativa (cid:224)s actividades comunitÆrias em matØria de anÆlise, de investiga(cid:231)ªo e de coopera(cid:231)ªo entre os Estados-membros no (cid:226)mbito do emprego e do mercado de trabalho (1). Assim, a futura aplica(cid:231)ªo do artigo 129o do Tratado de Amsterdªo deverÆ tambØm estimular projectos inovadores que possam apoiar a estratØgia europeia de emprego. O tema do fomento das empresas e do autoemprego juvenil era um dos exemplos de boas prÆticas inclu(cid:237)dos no relat(cid:243)rio conjunto sobre o emprego de 1997 (2). Este poderia ser um dos dom(cid:237)nios nos quais se poderiam fomentar os interc(cid:226)mbios, de maneira que o conjunto dos Estados-membros beneficiaria da experiŒncia dos que jÆ tŒm uma prÆtica considerÆvel na matØria. AlØm disso do interc(cid:226)mbio de experiŒncias mencionado anteriormente, o programa de ac(cid:231)ªo comunitÆria «Servi(cid:231)o voluntÆrio europeu para os jovens», que deverÆ ser aprovado (3) a breve prazo, apoia directamente as iniciativas dos jovens que, ap(cid:243)s um per(cid:237)odo de servi(cid:231)o voluntÆrio europeu, desejam empreender uma actividade e, em particular, criar o seu pr(cid:243)prio posto de trabalho. Com base na experiŒncia positiva obtida no programa «Juventude para a Europa», cuja avalia(cid:231)ªo intermØdia mostrou que um ter(cid:231)o das iniciativas de jovens apoiadas pela Comunidade tinham dado lugar (cid:224) cria(cid:231)ªo de postos de trabalho, a ajuda comunitÆria concedida no (cid:226)mbito do seguimento da actividade dos jovens voluntÆrios europeus poderia constituir um importante apoio aos esfor(cid:231)os das entidades financeiras em prol do emprego juvenil, bem como um complemento adequado (cid:224) ajuda financeira que estas proporcionam. JO L 63 de 4. 3. 1998. (1) (2) SEC(97) 1769 final. (3) COM(98) 201 final


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1237/98 af Allan MACARTNEY til Kommissionen. Afgift på forsikringspræmier i Det Forenede Kongerige

text: C 386/98 De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende DA 11. 12. 98 (98/C 386/136) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1237/98 af Allan Macartney (ARE) til Kommissionen (29. april 1998) Om: Afgift p(cid:229) forsikringspr(cid:230)mier i Det Forenede Kongerige Har Kommissionen behandlet virkningerne af den hłjere afgiftssats p(cid:229) forsikringspr(cid:230)mier inden for udlejnings- og detailsektoren for elektriske artikler, rejsebranchen og motorkłretłjssektoren i Det Forenede Kongerige? Afgiften p(cid:229) forsikringspr(cid:230)mier blev indfłrt for at undg(cid:229) den s(cid:229)kaldte »value shifting«. Har Kommissionen foretaget en vurdering af virkningen af indfłrelsen af en hłjere afgiftssats p(cid:229) forsikringspr(cid:230)mier inden for rejseforsikringsmarkedet, hvor der ikke synes at v(cid:230)re mulighed for »value shifting«? Er Kommissionen klar over, at der har v(cid:230)ret et fald i antallet af tegnede rejseforsikringer siden indfłrelsen af den hłjere afgiftssats? Har Kommissionen endvidere kendskab til, at den hłjere afgiftssats p(cid:229) forsikringspr(cid:230)mier har medfłrt en stigning i antallet af ikke-forsikringsbaserede garantier p(cid:229) motorkłretłjer og dermed en lavere beskyttelse af de britiske bilejere? Er den hłjere afgiftssats p(cid:229) forsikringspr(cid:230)mier for disse sektorer i overensstemmelse med princippet om fri bev(cid:230)gelighed for tjenesteydelser og F(cid:230)llesskabets konkurrenceregler? Har Kommissionen reageret p(cid:229) klager om afgiften p(cid:229) forsikringspr(cid:230)mier fra de berłrte sektorer, og hvilket svar har den i bekr(cid:230)ftende fald givet? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Karel Van Miert (15. juni 1998) Kommissionen modtog i 1997 flere klager over forhłjelsen af afgiften p(cid:229) forsikringspr(cid:230)mier i rejsesektoren og sektoren for detailhandel med elektriske artikler, og disse behandles nu s(cid:230)rlig i lyset af EF-traktatens artikel 92. De p(cid:229)g(cid:230)ldende satser var af de britiske myndigheder blevet forhłjet den 1. april 1997 som led i foranstaltninger til bek(cid:230)mpelse af momsunddragelser. I forl(cid:230)ngelse af drłftelser i slutningen af 1997 mellem de britiske myndigheder og Kommissionen meddelte fłrstn(cid:230)vnte i en skrivelse af 6. maj 1998 Kommissionen, at den forhłjede sats for forsikringspr(cid:230)mier var blevet udvidet til at omfatte alle erhverv, der tegner rejseforsikringer. Foranstaltningen vil tr(cid:230)de i kraft den 1. august 1998. Foranstaltningen oph(cid:230)ver ifłlge Kommissionen den forskelsbehandling, der var fremkaldt af den forhłjede sats for rejseforsikringer, der var blevet indfłrt i 1997, og dennes mulige stłttevirkning for de erhverv, der ikke var omfattet heraf. Kommissionen undersłger i łvrigt fortsat foranstaltningerne til forhłjelse af forsikringsafgiften vedrłrende elektriske artikler. Klagerne vil modtage svar, s(cid:229) snart Kommissionen er n(cid:229)et frem til en konklusion vedrłrende de p(cid:229)g(cid:230)ldende foranstaltningers virkninger. (98/C 386/137) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1247/98 af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen (29. april 1998) Om: Ingen udstedelse af pas til kroatiske flygtninge Under krigen i det tidligere Jugoslavien er flygtninge fra samtlige republikker strłmmet til Gr(cid:230)kenland. Mange af dem er blevet. P(cid:229) grundlag af den nye gr(cid:230)ske lovgivning skal de have et »grłnt arbejdskort« (arbejdstilladelse) for at kunne f(cid:229) besk(cid:230)ftigelse og fortsat opholde sig i landet. En grundl(cid:230)ggende foruds(cid:230)tning for at kunne f(cid:229) udstedt dette kort er, at deres identitet bekr(cid:230)ftes ved forevisning af pas


title: Kommissionens förordning (EG) nr 909/98 av den 29 april 1998 om fastställande av exportbidrag för vitsocker och råsocker som exporteras i obearbetat skick

eurovoc_concepts:
export refund
raw sugar
white sugar

formats: pdf print

text: 30. 4. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 128/25 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 909/98 av den 29 april 1998 om fastställande av exportbidrag för vitsocker och råsocker som exporteras i obearbetat skick EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1785/81 av den 1 juni 1981 om den gemensamma organisationen av marknaden för socker (1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1599/96 (2), särskilt artikel 19. 4 första stycket a, och med beaktande av följande: I artikel 19 i förordning (EEG) nr 1785/81 föreskrivs att skillnaden mellan prisnoteringarna eller priserna på världsmarknaden för de produkter som räknas upp i artikel 1. 1 a i samma förordning och priserna för dessa produkter inom gemenskapen får täckas av ett export- bidrag. I förordning (EEG) nr 1785/81 föreskrivs att när export- bidrag för vitsocker och råsocker som exporteras i odena- turerat och obearbetat skick fastställs måste hänsyn tas till sockersituationen i gemenskapen och på världsmark- naden, och särskilt till de pris- och kostnadsfaktorer som anges i artikel 17a i den förordningen. I samma artikel föreskrivs att hänsyn även skall tas till den ekonomiska aspekten av den föreslagna exporten. Exportbidraget för råsocker måste fastställas i förhållande till standardkvaliteten. Denna definieras i artikel 1 i rådets förordning (EEG) nr 431/68 av den 9 april 1968 om fastställande av en standardkvalitet för råsocker samt av gemenskapens gränsövergångsställe för beräkning av cif- pris för socker (3), ändrad genom förordning (EG) nr 3290/ 94 (4). Dessutom bör detta exportbidrag fastställas i enlighet med artikel 17a. 4 i förordning (EEG) nr 1785/81. Kandisocker definieras i kommissionens förordning (EG) nr 2135/95 av den 7 september 1995 om tillämpningsfö- reskrifter för beviljande av exportbidrag vid sockerex- port (5). Det exportbidrag som beräknas på detta sätt för socker som innehåller arom- eller färgtillsatser måste till- lämpas på sackarosinnehållet och följaktligen fastställas per 1 % av innehållet. Situationen på världsmarknaden eller vissa marknaders särskilda krav kan göra det nödvändigt att variera export- bidraget för socker efter destinationen. I särskilda fall får exportbidraget fastställas genom andra rättsakter. De representativa marknadskurser som definieras i artikel 1 i rådets förordning (EEG) nr 3813/92 (6), senast ändrad genom förordning (EG) nr 150/95 (7), används för att räkna om belopp uttryckta i tredje länders valutor och som grundval för fastställande av jordbruksomräknings- kurserna i medlemsstaternas valutor. Närmare bestäm- melser för tillämpningen och fastställande av dessa omrä- förordning kningskurser (EEG) nr 1068/93 (8), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1482/96 (9). i kommissionens föreskrivs Exportbidraget måste fastställas varannan vecka. Det får ändras under mellantiden. Tillämpningen av de bestämmelser som föreskrivs ovan på den nuvarande situationen på sockermarknaden, särskilt på prisnoteringar eller priser på socker inom att gemenskapen och på exportbidraget bör vara det som anges i bilagan till denna förordning. världsmarknaden innebär De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga från Förvaltningskommittén för socker. med yttrandet HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Exportbidragen för de produkter som räknas upp i artikel 1. 1 a i förordning (EEG) nr 1785/81 och som exporteras i odenaturerat och obearbetat skick skall vara de belopp som anges i bilagan till den här förordningen. Artikel 2 Denna förordning träder i kraft den 30 april 1998. (1) EGT L 177, 1. 7. 1981, s. 4. (2) EGT L 206, 16. 8. 1996, s. 43. (3) EGT L 89, 10. 4. 1968, s. 3. (4) EGT L 349, 31. 12. 1994, s. 105. (5) EGT L 214, 8. 9. 1995, s. 16. (6) EGT L 387, 31. 12. 1992, s. 1. (7) EGT L 22, 31. 1. 1995, s. 1. (8) EGT L 108, 1. 5. 1993, s. 106. (9) EGT L 188, 27. 7. 1996, s. 22. L 128/26 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 30. 4. 98 Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 29 april 1998. På kommissionens vägnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen till kommissionens förordning av den 29 april 1998 om fastställande av exportbidragen för vitsocker och råsocker som exporteras i obearbetat skick BILAGA Produktnummer 1701 11 90 9100 1701 11 90 9910 1701 11 90 9950 1701 12 90 9100 1701 12 90 9910 1701 12 90 9950 1701 91 00 9000 1701 99 10 9100 1701 99 10 9910 1701 99 10 9950 Bidragsbelopp (cid:190) ecu/100 kg (cid:190) 38,91 38,96 38,91 38,96 (1) (1) (2) (1) (1) (2) (cid:190) ecu/1 % sackaros × 100 kg (cid:190) 0,4230 (cid:190) ecu/100 kg (cid:190) 42,30 44,63 44,63 (cid:190) ecu/1 % sackaros × 100 kg (cid:190) 1701 99 90 9100 0,4230 (1) Tillämpligt på råsocker med utbyte på 92 %. Om utbytet är ett annat än 92 % skall det tillämpliga exportbidraget beräknas i enlighet med bestämmelserna i artikel 17a. 4 i förordning (EEG) nr 1785/81. (2) Fastställande upphävt genom kommissionens förordning (EEG) nr 2689/85 (EGT L 255, 26. 9. 1985, s. 12), ändrad genom förordning (EEG) nr 3251/85 (EGT L 309, 21. 11. 1985, s. 14)


title: WRITTEN QUESTION No. 1306/98 by Cristiana MUSCARDINI , Amedeo AMADEO , Roberta ANGELILLI , Spalato BELLERE' , Marco CELLAI , Gastone PARIGI , Sebastiano MUSUMECI , Salvatore TATARELLA , Antonio TRIZZA to the Commission. The Echelon system and spying activities directed against EU countries

text: 22. 12. 98 EN Official Journal of the European Communities C 402/109 Directive 82/76/EEC (1) establishes that grants should be provided for trainee specialists for the whole course of specialization and Legislative Decree No 502/92 makes the possession of a post-graduate diploma of specialization compulsory for admission to competitions for jobs in the national health service for biologists too. In view of the above, can the Commission say: 1. whether it does not consider that biology graduates are being treated differently and are the victims of discrimination; 2. whether it does not consider that in order to remedy this situation biology graduates training to be specialists should be recognized at European level? (1) OJ L 43, 15. 2. 1982, p. 21. Answer given by Mr Monti on behalf of the Commission (24 June 1998) The Commission would inform the Honourable Member that the matters raised by her have been referred to the Court of Justice for a preliminary ruling. Accordingly, it cannot comment until the Court(cid:146)s ruling has been delivered. (98/C 402/141) WRITTEN QUESTION E-1306/98 by Cristiana Muscardini (NI), Amedeo Amadeo (NI), Roberta Angelilli (NI), Spalato BellerØ (NI), Marco Cellai (NI), Gastone Parigi (NI), Sebastiano Musumeci (NI), Salvatore Tatarella (NI) and Antonio Trizza (NI) to the Commission (29 April 1998) Subject: The Echelon system and spying activities directed against EU countries Following reports published by the European Parliament(cid:146)s DG IV and a number of inquiries carried out by the media, can the Commission say: 1. what proposals it intends to make to prevent EU Member States from being subjected to systematic espionage, which harms their political and economic interests and the general public(cid:146)s right to privacy; 2. how it views the position of the government which currently holds the presidency of the Council but is at the same time an active member of the espionage system; 3. whether it does not consider that there is a blatant conflict of interests between the two functions carried out by the State in question; 4. whether it does not consider it appropriate to take specific steps to safeguard the human rights of EU citizens, whose telephone conversations, faxes and electronic messages are the subject of indiscriminate spying activities? Answer given by Mr Santer on behalf of the Commission (15 June 1998) The Commission is unable to comment on such matters as they fall outside its competence as defined by the Treaty on European Union. On cryptography, however, the Commission would like to draw the Honourable Member(cid:146)s attention to the fact that in its communication to the Parliament, the Council, the Economic and social committee and the Committee of the regions (cid:145)ensuring security and trust in electronic communication › towards a European framework for digital signatures and encryption(cid:146) (1), the Commission stressed the importance of cryptographic technologies as the essential tool for more security and trust in electronic communication. The free availability of these technologies would help to protect Member States as well as citizens against espionage. (1) COM(97) 503


title: Parere del Comitato economico in merito alla «Proposta di direttiva del Consiglio concernente i valori limite di qualità dell'aria ambiente per biossido di zolfo, ossidi di azoto, particelle e piombo»

eurovoc_concepts:
EU environmental policy
air quality
environmental protection
pollutant
quality of the environment

text: 10. 7. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 214/1 II (Atti preparatori) COMITATO ECONOMICO E SOCIALE Parere del Comitato economico in merito alla «Proposta di direttiva del Consiglio concernente i valori limite di qualità dell’aria ambiente per biossido di zolfo, ossidi di azoto, particelle e piombo» (1) (98/C 214/01) Il Consiglio, in data 12 dicembre 1997, ha deciso, conformemente al disposto dell’articolo 130 S del Trattato che istituisce la Comunità europea, di consultare il Comitato economico e sociale in merito alla proposta di cui sopra. La Sezione «Ambiente, salute pubblica e consumo», incaricata di preparare i lavori del Comitato in materia, ha formulato il parere sulla base del rapporto introduttivo del relatore Boisserée, in data 31 marzo 1998. Il Comitato economico e sociale ha adottato il 29 aprile 1998, nel corso della 354a sessione plenaria, con 104 voti favorevoli, 2 contrari e 3 astensioni, il seguente parere. 1. Osservazioni preliminari 1. 1. Il quinto programma d’azione sull’ambiente, adottato dal Consiglio il 1o febbraio 1993, prevede l’adozione, da parte della Comunità, di misure legislative contro l’inquinamento dell’aria, tra le quali la fissazione ed il controllo di valori limite di qualità dell’aria. In applicazione di detto programma, il 27 settembre 1996 il Consiglio ha adottato la Direttiva 96/62/CE in materia di valutazione e di gestione della qualità dell’aria ambiente (direttiva quadro) (2). L’articolo 4 della diretti- va stabilisce l’obbligo della Commissione di proporre al Consiglio «valori limite e soglie di allarme» per determinate sostanze inquinanti. 1. 2. La Commissione svolge il compito che le è stato assegnato presentando una proposta di direttiva concernente i valori limite delle seguenti sostanze: — biossido di zolfo (SO2); — ossidi di azoto (NOx); — particelle; — piombo. (1) GU C 9 del 14. 1. 1998, pag. 6. (2) GU L 296 del 21. 11. 1996. 1. 3. Le proposte relative alle altre sostanze inquinanti trattate nella Direttiva quadro 96/62/CE saranno presen- tate in un prossimo futuro. 2. Sintesi della proposta della Commissione 2. 1. La proposta modifica le disposizioni comunitarie in vigore relative ai valori limite di qualità dell’aria e alle soglie d’allarme per l’SO2, i NOx, le particelle e il piombo. Le misure proposte si basano su dati tecnici e 2. 2. scientifici relativi a: — gli effetti di tutte le sostanze citate sulla salute umana; — gli effetti dell’SO2 e dei NOx sulla vegetazione. I valori limite proposti dalla Commissione si basano sui valori internazionali di riferimento dell’Organizzazione Mondiale della Sanità (OMS), stabiliti nel 1996; questi valori di riferimento si basano a loro volta sulla valutazione degli effetti delle sostanze inquinanti sulla salute umana. Per quanto concerne le particelle, l’OMS non ha stabilito valori di riferimento, limitandosi ad illustrare la relazione tra dose ed effetto, relazione di cui la Commissione tiene conto nella sua proposta. C 214/2 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 10. 7. 98 La Commissione cerca in linea di massima di raggiungere un «livello elevato di tutela». 2. 3. I valori limite previsti dovrebbero essere conse- guiti in un periodo di tempo che varia tra il 2005 e il 2010. Si fa inoltre riferimento alla tabella riportata al punto 2. 6 del presente parere, che illustra i singoli valori limite e li mette a confronto con la normativa esistente. La Commissione ha elaborato le proposte di 2. 4. valori limite delle singole sostanze con la consulenza e le perizie di quattro diversi gruppi di lavoro, composti tra l’altro da rappresentanti degli Stati membri, dell’in- dustria e delle organizzazioni ambientali. Un gruppo indipendente di consulenti ha effettuato un’analisi costi/benefici per stabilire le eventuali ulteriori misure necessarie per il rispetto dei livelli proposti e per valutarne il costo sulla base di soluzioni economicamente efficaci, mettendolo a confronto con i benefici che ci si potrebbe aspettare dal mantenimento di detti valori limite. 2. 5. La proposta prevede infine delle disposizioni sui metodi di misurazione e sulla creazione di reti di sorveglianza. 2. 6. Tabella relativa ai valori limite di SO2, NOx, particelle e piombo nell’aria Tipo di valore limite Periodo di riferimento Valore limite attuale Nuova proposta e calendario Osservazioni SO2 — Salute umana 1 ora — 24 ore 250-350 (cid:237)g/m3 (è con- sentito superarlo 7 volte all’anno) SO2 — Vegetazione (Ecosistema) Media annuale — NO2 — Salute umana 1 ora 200 (cid:237)g/m3 (è consentito superarlo 175 ore all’an- no) Media annuale — NOx (NO + NO2 = NOx) Media annuale — Vegetazione 350 (cid:237)g/m3 (è consentito superarlo 24 ore all’an- no) 125 (cid:237)g/m3 (è consentito superarlo 3 giorni all’an- no) entrambi a partire dal 1. 1. 2005 20 (cid:237)g/m3 2 anni dopo l’entrata in vigore della direttiva 200 (cid:237)g/m3 (è consentito superarlo 8 ore all’anno) 40 (cid:237)g/m3 entrambi a partire dal 1. 1. 2010 30 (cid:237)g/m3, NOx (NO + NO2) 2 anni dopo l’entrata in vigore della direttiva Se il nuovo valore limite potesse essere superato, come prima, 175 ore l’an- no, corrisponderebbe a circa 100 (cid:237)g/m3. Particelle (PM10) Salute umana Fase 1 a partire dal 2005 24 ore Non paragonabile in quanto cambia il metodo di misurazione 50 (cid:237)g/m3 (è consentito superarlo giorni all’anno) 25 Si tratta di valori limite comuni a tutte le particelle di dimensioni inferiori ai 10 (cid:237)m. Media annuale — 30 (cid:237)g/m3 entrambi a partire dal 1. 1. 2005 Particelle (PM10) Salute umana Fase 2 a partire dal 2010 24 ore Non paragonabile in quanto cambia il metodo di misurazione 50 (cid:237)g/m3 (è consentito superarlo 7 giorni all’an- no) Si tratta di valori limite comuni a tutte le particelle di dimensioni inferiori ai 10 (cid:237)m. Media annuale — Piombo — Salute umana Media annuale 2 (cid:237)g/m3 20 (cid:237)g/m3 entrambi a partire dal 1. 1. 2010 0,5(cid:237)g/m3 a partire dal 1. 1. 2005 10. 7. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 214/3 3. Osservazioni generali Il Comitato approva in linea di massima la 3. 1. proposta di direttiva all’esame, fatte salve le osservazioni che seguono. 3. 1. 1. La proposta della Commissione dev’essere considerata nel contesto della strategia generale di politica ambientale (in particolare la lotta all’inquina- mento atmosferico), secondo cui i valori limite di qualità dell’ambiente (qualità dell’aria) e la limitazione delle emissioni sono complementari. Il Comitato ha espresso più volte parere positivo su questa «duplice strategia» (cfr. parere sulla direttiva IPPC — Prevenzione e riduzione integrata dell’inquinamento) (1). 3. 1. 2. La proposta della Commissione deve inoltre essere collegata ad altre misure per il miglioramento della qualità dell’ambiente, ad esempio la «strategia globale contro l’acidificazione» (2). Si puo` valutare positivamente il metodo di 3. 2. elaborazione delle basi tecnico-scientifiche della propos- ta della Commissione. La partecipazione di gruppi di lavoro composti da esperti di tutte le parti interessate ha dato buoni risultati. Tale metodo potrebbe servire di modello anche per l’elaborazione di analoghe misure comunitarie, modificando il gruppo di esperti e di organizzazioni non governative, a seconda dell’oggetto della disposizione. L’analisi costi/benefici presentata nella relazione 3. 3. della Commissione non puo` ancora essere considerata soddisfacente: in particolare risultano incomplete la registrazione e la valutazione dei benefici (la prevenzione o la diminuzione dei danni che ci si puo` attendere dal rispetto dei valori limite): — i danni alla salute imputabili all’inquinamento at- mosferico sono presi in considerazione solo in parte; è inoltre difficile quantificare tali danni in termini monetari; — i danni materiali (corrosione) non sempre sono quantificati, nonostante la disponibilità di dati relati- vamente affidabili; — nel settore dell’ecosistema sono stati considerati esclusivamente i danni alla vegetazione, nonostante a volte si parli di «ecosistemi» a proposito dei valori limite. Mancano dati e criteri di valutazione relativi alla definizione di perturbazioni dell’ecosistema in generale; — infine, l’analisi non tiene conto del peggioramento della «qualità della vita» (causato anche da disturbi). In questo caso è tuttavia difficile presentare dati quantificabili. Nell’analisi, la Commissione sostiene che i benefici dell’applicazione delle misure proposte superano i costi. (1) Direttiva sulla prevenzione e la riduzione integrate dell’in- quinamento — parere del CES: GU C 195 del 18. 7. 1994. (2) Comunicazione della Commissione del 12 marzo 1997 — COM(97) 88 def. Cfr. anche il parere del CES del 1o ottobre 1997: GU C 355 del 21. 11. 1997. L’affermazione è esatta se si considera che i costi che comporta l’attuazione delle misure proposte possono essere calcolati solo parzialmente; questo vale ancora di più per quanto concerne la determinazione e la valutazione dei benefici che possono essere conseguiti con le misure all’esame. In tale contesto, il Comitato ricorda di aver già sostenuto in precedenti occasioni (pareri sul quarto e sul quinto programma d’azione in materia ambientale) (3) che ancora non esistono strumenti in grado di elaborare analisi costi/benefici che siano razionali e permettano di ottenere un consenso. Il Comitato ha più volte chiesto l’elaborazione di corrispondenti metodi di valutazione (per ultimo in sede di revisione del quinto programma d’azione) (4). 3. 4. Il Comitato ritiene che le motivazioni tecniche delle decisioni di politica ambientale non possano fornire une certezza assoluta. Nel dubbio, bisogna fare riferimento ai principi di politica ambientale del Trattato CEE, in particolare all’elevato livello previsto all’arti- colo 130 r, secondo paragrafo, del Trattato ed al principio di azione preventiva (parere del CES sul proseguimento del quinto programma d’azione) (4). 3. 5. Le disposizioni del Trattato sopra citate si riferiscono a regolamenti a livello comunitario. L’auto- rizzazione concessa agli Stati membri, in base all’arti- colo 130 t del Trattato, di prendere provvedimenti per una protezione ancora maggiore non puo` sostituire le norme di prevenzione e di tutela a livello comunitario, tanto più che l’inquinamento atmosferico non conosce frontiere nazionali. Pertanto, la direttiva deve fissare valori limite su scala comunitaria che corrispondano, conformemente al disposto dell’articolo 130 r, secondo paragrafo, del Trattato CEE, ad un elevato livello di protezione. 3. 6. Il Comitato approva che l’articolo 1 della propos- ta di direttiva preveda l’obiettivo non solo di migliorare ma anche di mantenere della qualità dell’aria dove essa è buona. Questo significa che bisogna evitare di peggiorare le condizioni, anche mantenendosi entro i valori limite. Il Comitato è d’accordo sul fatto di considerare 3. 7. la protezione della salute umana la più importante finalità dei valori limite; approva inoltre che alcuni valori limite si riferiscano anche alla vegetazione. Quando in alcuni punti parla di «protezione degli ecosistemi», la Commissione fa ovviamente riferimento alla vegeta- zione. I valori limite non tengono conto dei danni materiali causati dall’inquinamento atmosferico, nonostante in alcuni Stati membri essi siano già stati ben identificati e abbiano una notevole importanza economica. (3) GU C 180 dell’8. 7. 1987 e C 287 del 4. 11. 1992. (4) GU C 212 del 22. 7. 1996. C 214/4 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 10. 7. 98 3. 8. La fissazione di valori limite sulla base dei lavori preparatori dell’OMS è conforme al quinto programma d’azione e, in particolare al parere del Comitato (1). I valori dell’OMS rappresentano accordi internazionali; sono raccomandazioni i cui limiti non devono essere superati onde evitare effetti nocivi sulla salute umana. Il Comitato approva la proposta della Commis- 3. 8. 1. sione d’introdurre nel diritto comunitario le raccoman- dazioni dell’OMS, in conformità con la «direttiva quadro», per i seguenti motivi: — la trasposizione nel diritto comunitario corrisponde al concetto generale di politica ambientale dell’Unio- ne europea, che il Comitato ha più volte approvato (vedere il punto 3. 1. 1 del presente parere); — solo adottando come norma giuridica le raccoman- dazioni dell’OMS è possibile obbligare gli Stati membri ad agire in maniera uniforme in circostanze analoghe; in tal modo il livello di protezione previsto per le misure che tutelano la salute e l’ambiente sarà armonizzato, secondo i principi del Trattato CEE; — solo le norme giuridiche possono essere il presuppos- to di decisioni amministrative secondo l’articolo 10 della direttiva «Prevenzione e riduzione integrata dell’inquinamento» (2). 3. 8. 2. Le misure relative ai valori limite delle sostanze inquinanti nell’aria dovrebbero servire di base agli Stati membri per i programmi di miglioramento previsti all’articolo 8 della direttiva quadro. Tale articolo prevede che gli Stati membri compilino un elenco di regioni e agglomerati urbani in cui i valori di una o più sostanze inquinanti superano il valore limite o il margine di tolleranza e che elaborino per tali zone programmi di miglioramento per assicurare il rispetto dei valori limite entro scadenze ben definite. Il Comitato è convinto che tali programmi di miglioramento possano venir attuati anche attraverso un accordo ambientale (3). 3. 9. La definizione di valori limite per la tutela della vegetazione tiene giustamente conto della differenza tra gli agglomerati urbani e le altre zone. La proposta della Commissione non opera tuttavia una separazione netta. In base al principio di sussidiarietà, spetta agli Stati membri mettere in pratica questa misura ed è poco probabile che questo basti. Il Comitato propone di elaborare raccomandazioni destinate agli Stati membri. 3. 10. Lo scaglionamento dell’entrata in vigore dei nuovi valori limite dev’essere considerato un compro- messo. Occorre verificare l’adeguatezza delle scadenze previste per i singoli settori. (1) Cfr. punto 5. 3 del parere CES sul quinto programma d’azione — GU C 287 del 4. 11. 1992. (2) Direttiva 96/61/CE del 24 settembre 1996 — GU L 257, pag. 26. (3) Comunicazione della Commissione del 27 novembre 1996: COM(96) 561. 4. Osservazioni particolari 4. 1. I singoli valori limite 4. 1. 1. V a l o r i l i m i t e p e r l ’ S O 2 Il Comitato invita a verificare l’eventuale necessità di fissare valori limite più rigorosi: — I valori relativi alla protezione delle persone non sono sufficienti per ridurre in modo significativo i rischi per la salute, specie nei grandi agglomerati. — Valori limite per la protezione dei danni materiali (ad esempio corrosione, deterioramento delle pitture esterne, ecc. ), come quelli proposti dal Comitato, che riguardano l’SO2 e le particelle sarebbero talvolta più severi di quelli previsti per la protezione della salute umana; si renderebbe pertanto particolarmen- te necessaria una valutazione basata su un’analisi costi/benefici. 4. 1. 2. V a l o r i l i m i t e p e r i N O x Il Comitato chiede di verificare, dal punto di vista sanitario ed economico, se tali valori limite, destinati alla protezione della salute umana, non possano già entrare in vigore nel 2005, come previsto per altre sostanze nocive, e non solo nel 2010, come stabilito dalla proposta di direttiva. 4. 1. 3. V a l o r i l i m i t e p e r l e p a r t i c e l l e — Per il Comitato è giusto che vengano stabiliti valori limite esclusivamente per le particelle di diametro fino a 10 (cid:237)m indicando solo livelli d’azione per le particelle di più piccole dimensioni (2,5 (cid:237)m), dato che per queste ultime non sono ancora disponibili misurazioni a livello europeo. Tali dimensioni di riferimento dovranno essere riviste dopo l’elabora- zione di tecniche di misurazione più sofisticate e la presentazione dei risultati delle misurazioni, riguardanti sia le zone urbane, sia quelle industriali e rurali. La Commissione dovrà presentare una relazione in merito entro al massimo due anni dall’entrata in vigore della direttiva. L’importanza del problema è comprovata da studi condotti all’in- terno dell’OMS e degli Stati Uniti che mostrano i grossi rischi per la salute umana causati dalle particelle di più piccole dimensioni. — Da verificare sono anche le scadenze per l’entrata in vigore dei valori limite e per la distribuzione di frequenza. In alcuni Stati membri i valori previsti per il 2010 possono essere applicati già nel 2005. — L’assenza di valori limite per i danni materiali causati dalle particelle (eventualmente differenziando tra gli agglomerati e le zone rurali) è particolarmente rilevante, tanto più che esistono effetti combinati tra SO2 e particelle e che i valori limite previsti per la tutela della salute umana non coprono del tutto i danni materiali. — Per proteggere i centri storici o i siti considerati monumenti, che fanno parte del patrimonio culturale europeo, nazionale o regionale, è necessario elabora- re valori di riferimento oppure raccomandare misure adeguate di protezione che devono essere basate sulle esperienze e sulle conoscenze scientifiche e che gli Stati membri devono recepire. 10. 7. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 214/5 4. 1. 4. V a l o r i l i m i t e p e r i l p i o m b o Le proposte della Commissione devono essere considera- te solo un primo passo verso la protezione della salute umana; l’articolo 10 prevede giustamente che la relazione sui risultati (prevista per il 2003) contenga una valutazio- ne dell’effetto delle deposizioni di piombo sulle superfici, che possono nuocere alla salute umana attraverso la catena alimentare. 4. 2. Altre disposizioni della proposta di direttiva 4. 2. 1. In base all’articolo 7, sesto paragrafo, della proposta di direttiva e in collegamento con l’articolo 12 della direttiva quadro, la Commissione dovrà adeguare i particolari tecnici relativi alle misurazioni e ai campio- namenti, alle esperienze e ai progressi scientifici nell’am- bito della procedura cosiddetta di comitatologia. Secon- do l’articolo 12, primo paragrafo, seconda frase, della direttiva quadro, tuttavia, un adeguamento avente come conseguenza la modifica diretta o indiretta dei valori limite o delle soglie di allarme deve essere trattato nell’ambito della normale procedura legislativa. Questo vale per le modifiche agli allegati VI e VII della proposta, nella misura in cui esiste un rapporto diretto con i valori limite. 4. 2. 2. L’articolo 8 della proposta all’esame obbliga gli Stati membri a fornire informazioni al pubblico; il Comitato approva espressamente che in tale processo d’informazione siano coinvolte anche le organizzazioni ambientali, quelle dei consumatori e altri organismi rilevanti. Le informazioni devono essere redatte in uno stile comprensibile a tutti. Naturalmente, restano valide le possibilità di accesso all’informazione per ciascun Bruxelles, 29 aprile 1998. cittadino previste dalla Direttiva 90/313/CEE sulla libertà di accesso all’informazione in materia di ambiente (1). 5. Conclusioni 5. 1. La proposta della Commissione si limita a fissare valori limite per alcune sostanze inquinanti; il Comitato propone di portare a termine rapidamente i lavori preparatori concernenti i valori limite delle altre sostanze che rientrano nel programma della direttiva quadro e di presentare le relative proposte di direttiva. In caso di ampliamento della direttiva sui valori limite delle sostanze inquinanti, occorrerà anche ampliare le disposi- zioni sulle soglie di allarme, dato che attualmente queste ultime si riferiscono esclusivamente all’SO2. 5. 2. L’adeguamento ai valori di qualità dell’aria dell’Unione europea significherà una sfida per i paesi candidati all’adesione. L’adozione, eventualmente sca- glionata, dei valori limite di qualità dell’aria dovrà essere inclusa in tempo utile nei negoziati di adesione. 5. 3. Le relazioni sui risultati che la Commissione è tenuta ad elaborare (articolo 10 della proposta) con la partecipazione dell’Agenzia europea dell’ambiente (articolo 11, terzo paragrafo, della direttiva quadro) dovranno essere messe a disposizione anche del Comitato economico e sociale. La relazione sui risultati potrebbe eventualmente essere accompagnata da proposte di revisione o di ampliamento della direttiva. È una procedura che si applica nel quadro di altre norme di politica ambientale. (1) GU L 158 del 23. 6. 1990. Il Presidente del Comitato economico e sociale Tom JENKINS