title: Kommissionens forordning (EF) nr. 1078/98 af 27. maj 1998 om åbning af en licitation over restitutionen eller afgiften ved udførsel af byg til alle tredjelande

eurovoc_concepts:
barley
export
export refund
export tax
third country

formats: pdf print

text: L 154/20 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 5. 98 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1078/98 af 27. maj 1998 om (cid:134)bning af en licitation over restitutionen eller afgiften ved udførsel af byg til alle tredjelande KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — minimumsmængde samt frist og form for fremsendelse af de til de kompetente organer indgivne bud; under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomit(cid:130)en for Korn — under henvisning til R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 1766/92 af 30. juni 1992 om den fælles markedsordning for korn (1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 923/96 (2), under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 1501/95 af 29. juni 1995 om visse gennemførelsesbestem- melser til R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 1766/92 for s(cid:134) vidt ang(cid:134)r ydelse af eksportrestitutioner for korn samt de foranstaltninger, der skal træffes inden for kornsektoren i tilfælde af markedsforstyrrelser (3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2052/97 (4), særlig artikel 4, og ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 1. Der afholdes en licitation over den i artikel 4 i forordning (EF) nr. 1501/95 nævnte eksportrestitution og/eller eksportafgift. Licitationen omfatter byg, der skal eksporteres til 2. alle tredjelande. Under hensyntagen til den nuværende situation p(cid:134) markedet for korn bør der for byg (cid:134)bnes en licitation over den i artikel 4 i forordning (EF) nr. 1501/95 omhandlede eksportrestitution eller eksportafgiften; Licitationen er (cid:134)ben indtil den 27. maj 1999. S(cid:134) 3. længe den varer, holdes der ugentlige licitationer, for hvilke mængder og fristerne for indgivelse af bud fast- sættes i licitationsbekendtgørelsen. gennemførelsesbestemmelserne for licitationsproceduren for fastsættelsen af eksportrestitutionen eller eksport- afgiften er blevet fastlagt ved forordning (EF) nr. 1501/95; tilslagsmodtagerens pligter hører pligten til at blandt indgive en anmodning om eksportlicens; en licitationssik- kerhed p(cid:134) 12 ECU/ton, som skal stilles ved afgivelsen af bud, kan sikre, at denne forpligtelse overholdes; det er nødvendigt at fastsætte en særlig gyldighedsperiode for de licenser, der udstedes i forbindelse med denne lici- tation; gyldighedsperioden bør svare til behovene p(cid:134) verdensmarkedet i høst(cid:134)ret 1998/1999; Artikel 2 Et bud er kun gyldigt, hvis det omfatter mindst 1 000 tons. Artikel 3 Den i artikel 5, stk. 3, 1501/95 nævnte sikkerhed er p(cid:134) 12 ECU/ton. litra a), i forordning (EF) nr. for at sikre ens behandling af alle de interesserede parter er det nødvendigt at fastsætte, at gyldighedsperioden for de udstedte licenser er den samme; Artikel 4 med henblik p(cid:134) en tilfredsstillende afvikling af licitations- proceduren vedrørende eksporten bør der fastsættes en (1) EFT L 181 af 1. 7. 1992, s. 21. (2) EFT L 126 af 24. 5. 1996, s. 37. (3) EFT L 147 af 30. 6. 1995, s. 7. (4) EFT L 287 af 21. 10. 1997, s. 14. Som undtagelse fra bestemmelserne i artikel 21, stk. 1. i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3719/88 (5) 1, anses de eksportlicenser, der er udstedt i overensstem- melse med artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1501/95, med henblik p(cid:134) fastlæggelsen af deres gyldighedsperiode som udstedt p(cid:134) dagen for indgivelse af buddet. (5) EFT L 331 af 2. 12. 1988, s. 1. 28. 5. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 154/21 2. De i forbindelse med licitationen udstedte eksportli- censer fra udstedelsesdagen, som anført i stk. 1, gælder til udgangen af fjerde efterfølgende m(cid:134)ned. 3. N(cid:134)r der er fastsat en minimumseksportafgift, antages det eller de licitationsbud, der er lig med eller højere end minimumseksportafgiften. Dog kan licenser, der er udstedt inden den 1. juli 1998, først anvendes fra denne dato. Artikel 6 Artikel 5 1. Kommissionen træffer artikel 23 i forordning (EØF) nr. 1766/92 afgørelse om: fremgangsm(cid:134)den i efter — at fastsætte en maksimumseksportrestitution under hensyntagen navnlig til de i artikel 1 i forordning (EF) nr. 1501/95 fastsatte kriterier, eller — at fastsætte en minimumseksportafgift under hensyn- tagen navnlig til de i artikel 1 i forordning (EF) nr. 1501/95 fastsatte kriterier, eller — at licitationen skal være uden virkning. Fastsættes der 2. en maksimumseksportrestitution, gives der tilslag til den eller de bydende, hvis bud er lig med eller lavere end maksimumseksportrestitutionen, og til de bydende, hvis bud omfatter en eksportafgift. De indgivne bud skal ved medlemsstaternes foranstalt- ninger være Kommissionen i hænde senest halvanden time efter udløbet af fristen for den ugentlige indgivelse af bud, s(cid:134)ledes som fastsat i licitationsbekendtgørelsen. Skemaet i bilag I anvendes, og ved opkald anvendes de numre, som er opført i bilag II. Hvis der ikke indgives bud, underretter medlemsstaterne Kommissionen herom inden for den i foreg(cid:134)ende stykke nævnte frist. Artikel 7 De for indgivelse af bud fastsatte frister svarer til belgisk tid. Artikel 8 Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggø- relsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 27. maj 1998. P(cid:134) Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen L 154/22 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 5. 98 BILAG I Ugentlig licitation over restitutionen eller afgiften ved udførsel af byg til alle tredjelande (Forordning (EF) nr. 1078/98) (Sidste frist for indgivelse af bud (dato/klokkeslæt)) 1 2 3 Nummerering af de bydende Mængde i tons A B Eksportafgifts- beløbet i ECU/ton Eksportrestitutions- beløbet i ECU/ton 1 2 3 osv. 28. 5. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 154/23 BILAG II De eneste gyldige numre, som skal benyttes ved opkald til Bruxelles (DG VI/C/1), er: — telex: — fax: 22037 AGREC B 22070 AGREC B (græsk alfabet) 295 25 15 296 49 56


title: Komission asetus (EY) N:o 1072/98, annettu 27 päivänä toukokuuta 1998, melassin edustavien hintojen ja sen tuonnissa sovellettavien lisätullien vahvistamisesta sokerialalla

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
molasses
representative price

text: 28. 5. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 154/3 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1072/98, annettu 27 päivänä toukokuuta 1998, melassin edustavien hintojen ja sen tuonnissa sovellettavien lisätullien vahvista- misesta sokerialalla EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopi- muksen, ottaa huomioon sokerialan yhteisestä markkinajärjeste- lystä 30 päivänä kesäkuuta 1981 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1785/81 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1599/96 (2), ottaa huomioon melassin tuontia koskevista yksityiskoh- taisista säännöistä sokerialalle ja asetuksen (ETY) N:o 785/ 68 muuttamisesta 23 päivänä kesäkuuta 1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1422/95 (3) ja erityisesti sen 1 artiklan 2 kohdan ja 3 artiklan 1 kohdan, sekä katsoo, että asetuksessa (EY) N:o 1422/95 säädetään, että melassin cif- tuontihinta, jäljempänä ”edustava hinta”, vahvistetaan komission asetuksen (ETY) N:o 785/68 (4) mukaisesti; kyseinen hinta on vahvistettu edellä mainitun asetuksen 1 artiklassa määritellylle vakiolaadulle, melassin edustava hinta lasketaan yhteisön rajanylityspai- kalla, joka on tässä tapauksessa Amsterdam; tämän hinnan laskennan on perustuttava maailmanmarkkinoiden edulli- simpiin ostomahdollisuuksiin, jotka määritellään vakio- laadun poikkeamiin mukautettujen pörssikurssien tai markkinahintojen perusteella; melassin vakiolaatu määri- tetään asetuksessa (ETY) N:o 785/68, tehtyjä maailmanmarkkinoiden edullisimpia ostomahdollisuuksia määritettäessä on otettava huomioon kaikki tiedot, jotka koskevat maailmanmarkkinoilla tarjouksia, tärkeiden kolmansien maiden markkinoiden hintoja ja kansainvälisessä kaupassa tehtyjä myyntitoimia, joista komissio on saanut tiedon joko jäsenvaltion tai omien kanaviensa kautta; asetuksen (ETY) N:o 785/68 7 artiklan mukaisesti tämä määritys voi perustua usean hinnan keskiarvoon siinä tapauksessa, että tämän keskiarvon katsotaan edustavan markkinoiden todellista suuntausta, tietoja ei oteta huomioon silloin, kun tavara ei ole virhee- töntä, kunnollista ja myyntikelpoista tai silloin, kun tarjo- uksessa ilmoitettu hinta koskee ainoastaan pientä määrää, joka ei anna edustavaa käsitystä markkinoista; hinnat, todellista suuntausta, on myös hylättävä, tarjous- joiden ei voida katsoa edustavan markkinoiden jotta melassin vakiolaatua koskevat tiedot olisivat verratta- vissa, tarjotun melassin laadun huomioon ottaen hintoja on laskettava tai nostettava asetuksen (ETY) N:o 785/68 6 artiklan soveltamisesta saatujen tulosten mukaisesti, edustava hinta voidaan jättää rajoitetuksi ajaksi poikkeuk- sellisesti muuttamatta, jos edellisessä edustavan hinnan laskennassa perustana käytetty tarjoushinta ei ole tullut komission tietoon ja jos saatavissa olevat tarjoushinnat, joiden ei voida katsoa edustavan markkinoiden todellista suuntausta, aiheuttaisivat edustaviin hintoihin äkillisiä ja huomattavia muutoksia, jos kyseessä olevan tuotteen käynnistyshinta ja edustava hinta eroavat toisistaan, tuonnille olisi vahvistettava lisä- tulli asetuksen (EY) N:o 1422/95 3 artiklassa tarkoitetuin edellytyksin; jos tuontitullien kantaminen keskeytetään asetuksen (EY) N:o 1422/95 5 artiklan mukaisesti, näille tulleille olisi vahvistettava tietyt määrät, näiden säännösten soveltamisesta seuraa, että kyseisten tuotteiden edustavat hinnat ja niiden tuonnissa sovellet- tavat lisätullit olisi vahvistettava tämän asetuksen liitteen mukaisesti, ja asetuksessa tässä hallintokomitean lausunnon mukaiset, säädetyt toimenpiteet ovat sokerin ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 1422/95 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden edustavat hinnat ja niiden tuon- nissa sovellettavat lisätullit liitteen mukaisesti. (1) EYVL L 177, 1. 7. 1981, s. 4 (2) EYVL L 206, 16. 8. 1996, s. 43 (3) EYVL L 141, 24. 6. 1995, s. 12 (4) EYVL L 145, 27. 6. 1968, s. 12 2 artikla Tämä asetus tulee voimaan 28 päivänä toukokuuta 1998. L 154/4 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 28. 5. 98 Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, jäsenvaltioissa. ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa Tehty Brysselissä 27 päivänä toukokuuta 1998. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission jäsen LIITE melassin edustavien hintojen ja sen tuonnissa sovellettavien lisätullien vahvistamisesta sokerialalla annettuun komission asetukseen CN-koodi Edustava hinta 100 nettokilogrammalta kyseistä tuotetta Lisätulli 100 nettokilogrammalta kyseistä tuotetta Tuontitulli 100 nettokilogrammalta kyseistä tuotetta sillä perusteella että tullien kantaminen keskeytetään asetuksen (EY) N:o 1422/95 5 artiklan mukaisesti (2) 1703 10 00 (1) 1703 90 00 (1) 6,98 8,24 0,04 (cid:190) (cid:190) 0,00 (1) Vahvistetaan asetuksen (ETY) N:o 785/68, sellaisena kuin se on muutettuna, 1 artiklassa määritellylle vakiolaadulle. (2) Tämä määrä korvaa, asetuksen (EY) N:o 1422/95 5 artiklan mukaisesti, näille tuotteille vahvistetun yhteisen tullitariffin tullin


title: 98/349/EC: Commission Decision of 27 May 1998 terminating the anti-dumping proceeding concerning imports of pure silk typewriter ribbon fabrics originating in the People's Republic of China

eurovoc_concepts:
China
anti-dumping legislation
import
natural fibre
office equipment
silk

formats: html pdf print

text: 29. 5. 98 EN Official Journal of the European Communities L 155/55 COMMISSION COMMISSION DECISION of 27 May 1998 terminating the anti-dumping proceeding concerning imports of pure silk type- writer ribbon fabrics originating in the People’s Republic of China (98/349/EC) THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, subsequently imposed by Council Regulation (EEC) No 3200/90 (5), still at a level of 24,6 %. Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EC) No 384/96 of 22 December 1995 on protection against dumped imports the European from countries Community (1), as last amended by Regulation (EC) No 905/98 (2), and in particular Article 23 thereof, not members of Having regard to Council Regulation (EEC) No 2423/88 of 11 July 1988 on protection against dumped or sub- sidized imports from countries not members of the Euro- pean Economic Community (3), and in particular Articles 14 and 15 thereof, After consulting the Advisory Committee, Whereas: B. REQUEST FOR REVIEW (2) In August 1991, the exporter lodged a request for a alleging changed review of circumstances since the entry into force of the measures. The main grounds were as follows: the undertaking, (a) There was no longer significant Community production of pure silk typewriter ribbon fabrics, since the only Community producer had switched to producing mixed fabrics of polyester/silk. (b) The Community producer had not increased its selling prices since the entry into force of the undertaking, and was aiming to secure a monopoly of the Community market. A. ANTI-DUMPING MEASURES IN FORCE (1) In July 1990, a provisional anti-dumping duty of 24,6 % was imposed on pure silk typewriter ribbon fabrics originating in the People’s Republic of China, by Commission Regulation (EEC) No 1937/ 90 (4). By the same Regulation, the Commission accepted a price undertaking from the China National Silk Import and Export Corporation (cid:190) Zhejiang Branch (the only known exporter in the People’s Republic of China, hereinafter referred to as ‘the exporter'). This exporter was thus exempted from the definitive anti-dumping duty which was (3) (4) (c) Since the exporter had not exported any pure silk the ribbon Community since 1989, it could no longer be causing injury to the Community industry. typewriter fabrics to The Commission was satisfied that there was suf- ficient evidence of changed circumstances to justify the initiation of a review of the measures in force. C. REVIEW INVESTIGATION In January 1992, the Commission published a notice of initiation (6) of a review of Regulation (EEC) No 1937/90 accepting an undertaking with regard to imports of pure silk typewriter ribbon (1) OJ L 56, 6. 3. 1996, p. 1. (2) OJ L 128, 30. 4. 1998, p. 18. (3) OJ L 209, 2. 8. 1988, p. 1. (4) OJ L 174, 7. 7. 1990, p. 27. (5) OJ L 306, 6. 11. 1990, p. 21. (6) OJ C 12, 18. 1. 1992, p. 5. L 155/56 EN Official Journal of the European Communities 29. 5. 98 fabrics originating in the People’s Republic of China, and of Regulation (EEC) No 3200/90 imposing a definitive anti-dumping duty on the above imports, and reopened the investigation in accordance with Article 14 of Regulation (EEC) No 2423/88. The Commission officially advised the Community producer, the exporter and importers known to be concerned, as well as the representatives of the exporting country. All parties directly concerned were given the opportunity to make their views known in writing and to request a hearing within the time-limit set in the Notice of initiation. (7) (8) (5) The following interested parties all completed the Commission’s questionnaire and made their views known in writing: (a) Complainant: International Association of users of Yarn of man-made Fabrics and of Natural Silk (Aiuffass), on behalf of the sole Community producer. (b) Community producer: Spinnh(cid:129)tte GmbH Co. KG, Celle, Germany, hereinafter referred to as ‘Spinnh(cid:129)tte' or ‘Community producer'. (c) Unrelated importer: Delacamp GmbH & Co. KG, Hamburg, Germany. (d) Exporter in the People’s Republic of China: and Export China National Silk Import Corporation, Zhejiang Branch. Verification visits were carried out at the premises of the Community producer and the importer. The Community producer requested and were granted hearings. and the exporter The investigation of dumping covered the period from 1 January 1991 to 31 December 1991 (herein- after referred to as ‘the investigation period'). Ori- ginally, the examination of injury had covered the period from 1989 up to the end of the investigation period. (6) In October 1993, in view of the length of the investigation and the different arguments put forward by the parties about the changed situation on the market for the product concerned, it was thought appropriate to update the data up to and including 1993. Spinnh(cid:129)tte did not provide some essential informa- tion, such as a breakdown of sales and audit/ management the granting of various extensions of the deadline. reports, despite the initial measures would normally have As expired on 6 November 1995, a Notice (1) was published in accordance with Article 15(4) of Regu- lation (EEC) No 2423/88, indicating that the anti- dumping measures would remain in force beyond the end of the five-year period, pending the outcome of the review. D. PRODUCT CONCERNED/LIKE PRODUCT Description of the product concerned The product concerned is the same as in the ori- ginal investigation, namely plain woven silk fabric made out of raw silk of a weight of 40 g/m2 or more, but not excededing 50 g/m2. This product (hereinafter referred to as ‘silk typewriter ribbon fabrics') is used by the office supplies industry, and for the further manufacture of typewriter ribbon spools. Spinnh(cid:129)tte requested that the definition of the like product be widened so as to extend the weight range of 40 to 50 grams per m2 (g/m2) to a weight between 30 g/m2 and 70 g/m2. It was further proposed to extend the product definition to include a mixed silk/polyester product produced by Spinnh(cid:129)tte, which had been introduced on the market after the initiation of the original invest- igation. In respect of the request for an extension of the definition of the product concerned, the following should be noted: First, no evidence has been submitted suggesting that an extension of the weight criteria is justified. The fact that the Community industry has know- ledge of offers or transactions marginally outside the relevant weight range only demonstrates the existence of a market for different products, and does not in itself justify extending the scope of measures to these; in any event, Spinnh(cid:129)tte did not produce any evidence of unfarily traded imports resulting from such offers. Secondly, although the mxied product in question is said to be interchangeable and to compete ribbon fabrics directly with the silk typewriter concerned in this proceeding, it has to be noted that the basic physical characteristics of both prod- ucts differ significantly. In any event, as will be shown in Parts E and F, the conclusion reached with respect injury would not have been different had the mixed product been considered part of the product concerned in this investigation, given the decline typewriter in demand in the Community for ribbon fabrics in general. to injury and recurrence of (1) OJ C 291, 4. 11. 1995, p. 20. 29. 5. 98 EN Official Journal of the European Communities L 155/57 E. INJURY 4. Profitability As there is only one producer in the Community, data is given in indexed form for reasons of confi- dentiality. 1. Community production, consumption, capacity utilization and employment (12) On the basis of the information available, and in the light of the fact that sales prices fell by less than volumes, together with a lowering of the price of raw silk, the Community producer has appar- ently been able, by the end of the period, to restore a satisfactory level of profitability on a per-unit level and to obtain a reasonable return on capital. On an indexed basis, with 1988/89 as 100, profit- ability had reached 112 in 1992/93. (9) Over the period from 1989/90 to 1992/93, Spinn- h(cid:129)tte’s total production of typewriter ribbon fabrics, namly silk typewriter ribbon fabrics and mxied silk/polyester fell by more than 60 %. As regards the ‘like product', the fall this period was much in production over higher, at around 85 %. ribbon fabrics, typewriter In this context, it has to be noted that Spinnh(cid:129)tte in 1989 introduced a new typewriter ribbon fabric manufactured from a mixture of silk and polyester. In 1989, Spinnh(cid:129)tte hoped that this patented new product would come to represent 50 % of its production, thus gradually replacing the pure silk version, which is now of minor importance, given a severe fall in demand. As to consumption, as there have been no imports of the product concerned and as there is only one supplier on the Community market, sales made by Spinnh(cid:129)tte represent total Community consump- tion of the like product. In 1989, according to Spinnh(cid:129)tte, 30 % of its weaving mill capacity was engaged in the produc- is es- tion of silk typewriter ribbons fabrics. It timated that only 10 % of capacity was used for the like product by the end of the period examined. 5. Conclusion on injury (13) While the investigation has shown that in terms of decreases the Community industry has experienced substantial in economic difficulties production, sales and prices, it is clear that these developments are, in the absence of imports, due solely to reduced demand, arising from the general diversification away from the use of cloth type- writer ribbon to plastic ribbon and from typewriters to word-processors. In the face of such a basic shift, Spinnh(cid:129)tte could do little, except restructure its range of production (see below). F. RECURRENCE OF INJURIOUS DUMPING (14) The absence of exports following the imposition of anti-dumping measures is not in itself a sufficient reason for their removal. It has to be examined whether removing the measures would lead to a foreseeable and imminent injury from the People’s caused by dumped imports Republic of China. recurrence of Over the period, total employment appeared to be stable at about 35 people. 1. Recurrence of dumping 2. Imports of the product concerned (10) According to the undertaking reports made by the Chinese producer, as confirmed by the relevant Eurostat figures, there have been no imports of the product concerned since 1989. 3. Spinnh(cid:129)tte’s sales of the product concerned on the Community market (11) Spinnh(cid:129)tte’s sales volumes, in m2, of silk typewriter ribbon fabrics on the Community market declined between 1 January 1989 and 30 June 1993 by 72 %, while prices fell by 66 % over the same period. (15) The Commission recalls that in this particular case, normal value had to be constructed on the basis of cost of production plus a reasonable profit calcu- lated by reference to those incurred and realised by the Community producer. In this respect, the investigation has shown that there has been a sharp decline in normal value as compared to the original investigation. The infor- mation available, and Spinnh(cid:129)tte’s submission of 5 December 1995, show that the price of raw silk, the major cost element for the product concerned, has declined by 50 % since 1989/90, and that there have been favourable developments in manufac- turing and other costs since that time. In addition, there are now increased opportunities for obtaining raw silk on the world market; the Community is no longer dependent on Chinese producer the provisional raw silk. Moreover, supplies of application of between the the Agreement Community and China, which was the subject L 155/58 EN Official Journal of the European Communities 29. 5. 98 should of Council Decision 95/155/EEC (1), prevent situations whereby finished goods are exported at prices of about, or below, the price of the raw silk content. A combination of these factors leads the Commis- sion to the view that the decline of constructed normal value would tend to remove, or at least greatly reduce, the margin of dumping, although, as discussed below, it is not at all clear that, given the fall in demand, exports would resume if the present measures were to expire. Moreover, the sole Chinese producer capable of offering silk type- writer ribbon fabrics produces more than 35 other products ribbon in addition to silk typewriter fabric, and is not, therefore, likely to be interested in the product concerned which has been subject to sharply decreasing demand. Further, according to information submitted by the Chinese producer, its total output is destined for the Chinese market, and any increased production is unlikely; to supply the Community market changing looms would not be profitable, given the better returns available from other silk products in the face of declining demand for the product concerned. (16) The Community producer recognized that there was no evidence on Chinese imports of the product concerned between November 1989 and 1 October 1995 (cid:190) that is, since before the imposition of the anti-dumping measure in 1990 (cid:190) although, it was maintained that the measures were being circum- vented in various ways, for example by tranship- ment via third countries with misdeclaration of origin, misdescription of product, and manipula- tion of the weight limits covered by the definition of the product concerned. Further, it was alleged that there were indications that the Chinese exporter was still interested in the Community market. First, offers had apparently been made by another Chinese exporter for sales on the Community market of silk typewriter ribbon fabrics of Chinese origin. In addition, the reportedly poor financial results of the Chinese silk industry suggested that a recurrence of injurious dumping was likely if meas- ures were to expire. Reference was also made to several other offers and transactions, at prices below the normal value of the Chinese product, entering the Community market via Switzerland. Secondly, the Community producer contested the view that the sole Chinese producer of the like product was destined solely for the Chinese market, since it claimed to have the total output of (1) OJ L 104, 6. 5. 1995, p. 2. evidence that sales of the Chinese product were being made in the United States of America. In addition, overcapacity in the Chinese silk industry and the recent bilateral EC-China agreement, which did not cover the product concerned, were put forward as reasons why exports of silk type- writer fabrics would be of interest to the Chinese producer. Resumption of such exports would cause a recurrence of injurious dumping, and anti- dumping measures are the only means of protec- tion against this. Finally, the request for a review proceeding made by the Chinese in August 1991, and the adjustment of the price undertaking in February 1994 at the Chinese exporter, were adduced as evidence of continuing interest in the Community market. the request of (17) The Commission examined these contentions, but cannot accept them. As to circumvention, no evidence was produced to corroborate the allegations. In particular, as to the imports transited through Switzerland, it was estab- lished that these did not concern typewriter ribbon fabrics, since they did not conform to the necessary length requirements of 220 yards per roll, as is recognized by the Community producer. As to the offers made by another Chinese exporter, it was found that these were not relevant; indeed, according to the complaint itself, the exporting company in question is not authorized to handle exports of the product concerned. With respect to possible sales on the US market and the potential effects of overcapacity in the Chinese silk industry, the Commission recalls that its information indicates that the total output of the sole producer in China is intended for domestic sales. Notwithstanding these conflicting indications on export sales to third-country markets, however, the Commission maintains the view expressed above, namely that any increase in Chinese produc- tion of to the Community, where the market has been in sharp decline, is unlikely, given the advanced stage of the product’s switching life-cycle and the cost of production to the product concerned, when better returns are available on other silk products. Further, given its product mix, the Chinese producer would not seem to be dependent on the production and sale of typewriter ribbon fabrics. the like product for export As to the Chinese request for a review and the adaptation of the price undertaking, these, in isola- tion, cannot be evidence of a threat of a recurrence of injury, particularly in the absence of imports into the Community since 1989 (cid:190) that is to say, before the introduction of measures. 29. 5. 98 EN Official Journal of the European Communities L 155/59 2. Recurrence of injury G. CONCLUSION (18) (19) It was claimed by the Community producer that anti-dumping measures were still necessary to prevent a recurrence of injury while the company, which is small, was completing an ongoing restruc- turing. Although production was being diversified away from silk typewriter ribbon fabrics, the trans- formation was said to be as yet incomplete, and the production of the like product remained essential for Spinnh(cid:129)tte’s survival. In this context, it should first be noted that the purpose of any anti-dumping measure is not to facilitate the Community industry’s restructuring process, but to eliminate the trade-distorting effects of injurious dumping and thus to enable the Community industry to compete on equal terms with the dumped imports. Further, it should be recalled that no imports have taken place since November 1989, and therefore that no injury could have been caused to the Community industry by dumped imports of the product concerned since then. Since the Community producer and the Chinese producer are the only two producers of silk type- writer ribbon fabrics in the world, the Community producer has been enjoying a monopoly position within the Community since 1989. It is clear, therefore, that a recommencement of imports would, by increasing competition on the market, affect the position of Spinnh(cid:129)tte. However, as outlined above, it is unlikely that exports of the product concerned at dumped prices would re-start if the measures were repealed. (20) Finally, as it believes that injurious dumping is likely to re-occur if the existing measures lapse, the Community producer requested that Regulation (EEC) No 3200/90 imposing a definitive duty be maintained, but that the measures be immediately suspended pursuant to Article 14(4) of Regulation (EC) No 384/96. The Commission cannot agree to this request. As they were intended to address entirely different situations, the provisions of Article 14(4) of Regulation (EC) No 384/96 is inap- propriate in the circumstances of this proceeding. the application of (21) (22) (23) In view of the above, the Commission concludes that there is no evidence pointing to a current risk that the removal of anti-dumping measures would lead to a foreseeable and imminent recurrence of injury due to dumped imports from China. Indeed, it seems likely that the Community industry will continue from Chinese imports, but from the substitute products and the growth in the demand for word processors and personal computers, which will inevitably continued to reduce sales of conventional type- writers using textile ribbons. to experience difficulties, not in the light, in It is considered, therefore, that, particular, of the decline in demand for the product concerned, the apparent restoration of profitability, and the fact that a recurrence of injurious dumping is unlikely, the measures in force should be allowed to expire. The Commission informed interested parties, including the Community industry, of its conclu- sions. After being informed by the Commission of the above facts and conclusions, representatives of the Community industry made further representa- tions, both in writing and orally, concerning the impact of the Chinese imports in question on the Community industry. However, no information or argument was provided which could, on exam- ination, reverse the above conclusions. (24) Member States did not raise any objections to the termination of the proceeding, HAS DECIDED AS FOLLOWS: Sole Article The anti-dumping proceeding concerning imports of pure silk typewriter ribbon fabrics falling within CN codes ex 5007 10 00, ex 5007 20 11, ex 5007 20 19 and ex 5007 20 21 originating in the People’s Republic of China is hereby terminated. Done at Brussels, 27 May 1998. For the Commission Leon BRITTAN Vice-President


title: Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen: Europæiske kapitalmarkeder for små og mellemstore virksomheder: perspektiver og potentielle hindringer«

eurovoc_concepts:
capital market
financial market
investment
small and medium-sized enterprises
stock exchange

text: 27. 7. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 235/13 6. 2. 1. ØSU opfordrer Kommissionen til at gøre en samordnet, praktisk indsats for at afklare opbygningen af det indre marked; denne indsats skal føre til konkrete resultater, som bygger på en regelmæssig registrering af de faktiske resultater af EU’s foranstaltninger. 6. 2. 2. Og endelig retter ØSU en opfordring til virk- somheder og selvstændige erhvervsdrivende i medlems- staterne: for så vidt disse mener, at det vil være til gavn for dem at etablere sig og drive virksomhed på et andet marked, må de smøge ærmerne op og mobilisere hele den dynamik, som de bevisligt sidder inde med, og udnytte de muligheder, de har, for at selv at klare så mange hindringer som muligt. Bruxelles, den 27. maj 1998. Tom JENKINS Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen: Europæiske kapitalmarkeder for små og mellemstore virksomheder: perspektiver og potentielle hindrin- ger« (98/C 235/04) Europa-Kommissionen besluttede den 13. maj 1997 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne. Det forberedende arbejde henvistes til ØSU’s Sektion for Industri, Handel, Håndværk og Tjenesteydelser, som udpegede Antonello Pezzini til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 6. maj 1998. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 355. plenarforsamling af 27. og 28. maj 1998, mødet den 27. maj 1998, med 101 stemmer for, 1 imod og 1 hverken for eller imod, følgende udtalelse. 1. Generelle bemærkninger 1. 1. Man kan kun være tilfreds med Europa- Kommissionens positive og vedholdende bestræbelser på at sætte skub i etableringen af europæiske kapitalmar- keder, der egner sig for små og mellemstore virksomheder (SMV’er). Kommissionens indsats er beskrevet i en tidligere meddelelse »Rapport om gennemførligheden af oprettelsen af et europæisk kapitalmarked for mindre ekspansionsorienterede selskaber i vækst« (1), som ØSU ikke afgav udtalelse om. Med indsatsen imødekom Kommissionen en tidligere fremsat anmodning fra ØSU om at foretage en gennemførlighedsundersøgelse af oprettelsen af et anerkendt europæisk kapitalmarked, som giver europæiske virksomheder, herunder især mindre virksomheder, adgang til kapital. 1. 2. Kommissionens follow-up-meddelelse er et kon- struktivt dokument. Visse punkter, som f. eks. den måde, EU-værdipapirlovgivningen fungerer på i praksis, er dog (1) KOM(95) 498 endelig udg. af 25. 10. 1995. ikke behandlet så indgående, som de burde have været. For andre punkters vedkommende er også andre faktorer end dem, Kommissionen nævner, af betydning. Ud over passende fremskaffelse af finansiering 1. 3. findes der en hel række andre faktorer, som er afgørende for, om virksomheder vokser til en betydelig størrelse. De vigtigste af disse faktorer behandles i denne udtalelse, så der kan foretages en bedre vurdering af problematik- ken. En række af de fremsatte henstillinger stammer fra ØSU’s studierejse til USA i november 1997. Baggrunden for denne rejse var i høj grad omtalen af de amerikanske kapitalmarkeder i kommissionsmeddelelsens indledning og kommissionsformand Jacques Santers opfordring til Det Økonomiske og Sociale Udvalg den 28. oktober 1997 om at se nærmere på forholdene i USA. Det følger heraf, at denne udtalelses emne er langt bredere end det, der behandles i Kommissionens meddelelse, som udelukkende omhandler kapitalmarkederne for små og mellemstore virksomheder. C 235/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 7. 98 1. 4. En yderligere indvending mod meddelelsen går på, at den ikke gør det klart, at de nye europæiske kapitalmarkeder kun er af værdi for virksomheder, som teknisk set er SMV’er (under 250 ansatte, under 40 mio. ecu i omsætning og 27 mio. ecu i balance), men som enten er mellemstore og særligt innovative nyetableringer, eller virksomheder, der er specielt kapitalintensive. på nogle af disse felter. Med hensyn til institutionelle investorer og frie kapitalbevægelser fastholder Kommis- sionen, at hvis diskriminerende nationale restriktioner ikke fjernes, kan det blive nødvendigt at sætte overtræ- delsesprocedurer i gang. 1. 5. Også i USA udgør de virksomheder, der tiltræk- ker kapital fra »uformelle« private investorer (de såkald- te »Business Angels«) eller fra ventureselskaber, kun højst 2 % af totaltallet, selv om deres vækstudsigter ligger over gennemsnittet. Når man ser på virksomheder, som måske vil få deres aktier noteret på en fondsbørs på et eller andet tidspunkt, går det bedste skøn ifølge Kommissionen ud på, at der måske findes ca. 20 000 sådanne virksomheder i hele Den Europæiske Union. Disse virksomheder står imidlertid for de højeste væk- strater og skaber mange nye arbejdspladser, hvilket er Kommissionens gode begrundelse for at have lagt så megen vægt på deres finansieringsbehov, som historisk set ikke er blevet lige så godt varetaget i Europa som i USA. 2. Resumé af Kommissionens dokument 2. 1. Meddelelsens hovedformål er at forske i de potentielle hindringer for SMV-aktiers optagelse til handel på kapitalmarkeder; at tage hul på en EU- omspændende debat om passende vilkår for adgang til aktiefinansiering; at beskrive og henlede opmærk- somheden på fremskridtene inden for forskellige initiati- ver til etablering af nye finansielle markeder i Den Europæiske Union, såsom »EASDAQ« og »Euro-NM«; at opridse, hvilken indsats Kommissionen er i gang med og agter at igangsætte i fremtiden for at få fjernet hindringerne for udvikling af SMV-orienterede kapital- markeder og sikre disse en gnidningsløs funktion. 2. 2. Kommissionen sætter fingeren på to hovedområ- der, hvor der opstår potentielle hindringer for udvikling af disse kapitalmarkeder. Det første vedrører holdninger, formåen og bindinger, som kan henføres til de små og mellemstore virksomheder selv, i særdeleshed SMV’er- nes holdning til deres finansiering, deres sagkundskab eller mangel herpå i henseende til finansiel styring samt de byrder, som planlægning af en børsnotering ville påføre dem. Den anden gruppe af potentielle hindringer 2. 3. vedrører følgende: grænseoverskridende handel med aktier på paneuropæiske fondsbørser; valutaspecifikke problemer; forskelle i beskatning og national regnskabs- praksis; corporate governance; og institutionelle investo- rer. Kommissionen mener, at hurtig og fuld gennemfø- relse af den eksisterende EU-lovgivning vil være til gavn 3. Detaljerede bemærkninger til meddelelsen 3. 1. Indledning Når bortses fra bemærkningerne i denne udtalelses afsnit 1, godkendes kommentarerne i kommissionsdoku- mentets indledning. 3. 2. Yderligere fremskridt i udviklingen af kapitalmar- keder for SMV’er i Den Europæiske Union og perspektiverne herfor 3. 2. 1. I Europa findes der nu en række kapitalmarke- der, som svarer bedre til innovative og hurtigt voksende virksomheders behov, end de traditionelle fondsbørser har gjort det. To af disse, nemlig EASDAQ og Euro-NM, har paneuropæiske ambitioner. Alternative Investment Market (AIM) i London ser i øjeblikket ud til at være mere rettet mod Storbritannien. 3. 2. 2. Vækstraterne for virksomheder, der søger note- ring på disse markeder, vil formentlig ligge langt over de 10 %, der nævnes i andet afsnit på side 2 i meddelelsen. En sammenligning af salget i 1996 og 1997 viser, at tre fjerdedele af de virksomheder, hvis aktier handles på EASDAQ-markedet, oplevede en vækst på over 25 %. Næsten en tredjedel af samtlige selskaber på markedet udviste en omsætningsstigning på over 100 %. 3. 2. 3. Disse markeders langsigtede succes kommer til at afhænge af, om der optages tilstrækkeligt mange innovative virksomheder til notering, da disse ser ud til at være af særlig interesse for investorerne. Initiativer til at øge deres antal, særligt på områder som bioteknologi, vil være en kærkommen håndsrækning. Desværre kendes der ingen helt pålidelig metode til på et tidligt tidspunkt at fastslå, hvilke virksomheder der kan forventes at vokse hurtigt og opnå succes på langt sigt. Det er opfattelsen af virksomhedsledelsens kvalitet, der i vid udstrækning afgør, om de formår at tiltrække investerin- ger udfra. 3. 2. 4. Man bør derfor koncentrere indsatsen om at tilskynde til flere virksomhedsetableringer og påse, at virksomhederne får adgang til finansiering tillige med rettidig rådgivning, således at de kan forbedre ledelsens kvalitet og reducere den høje konkursrate, som ifølge oplysninger fra det europæiske observationscenter for mindre virksomheder ligger på omkring 50 % i virksom- hedens første fem år. Der forefindes allerede gode ordninger i EU, som kan være til gavn, når virksomhed- 27. 7. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 235/15 erne skal udforme deres politik. Eksempel herpå er »Artigiancassa«-finansieringsfaciliteten i Italien. bør overvejes at gøre det til en betingelse for at opnå en lånegaranti, at der gøres brug af sådan rådgivning. 3. 2. 4. 1. Det er et fællestræk for nye virksomheder, at de i finansieringsfasen ikke formår at stille sikkerhed for lån: Derfor bør der i samtlige medlemsstater indføres en lånegarantiordning for SMV’er med særregler for meget små »mikro«-lån. Hvorledes garantien skal stilles, om det skal ske gennem statslige eller andre ordninger, såsom gensidige garantisystemer, vil af- hænge af de nationale forhold. Da mange mindre virksomheder ikke opererer som selskaber med begrænset ansvar, bør der lægges særlig vægt på deres specifikke behov. Garantierne behøver ikke have så høj en øvre grænse som i den amerikanske Small Business Administration- ordning (1 million dollars, hvoraf 750 000 dollars garan- teres), men mindst 250 000 ecu må anses for passende. Hvis disse ordninger køres ordentligt, skulle de ikke medføre større udgifter for statskassen. Misligholdelsen af lån ligger i USA i dag på under 2,5 % af det samlede garantibeløb, og de gebyrer, som virksomhederne skal betale for at opnå lån, vil opveje en del af de misligholdte beløb. Ud fra erfaringerne med gensidige garantisystemer muliggør den såkaldte »Multiplier« en gearing af konsor- tiernes lånemuligheder med en faktor på 22. Det betyder, at det med en 50 % garanti og en hypotetisk risikokapital på 100 ecu vil være muligt at garantere et lån på 4 400 ecu. I dette tal er indregnet en insolvensrate på 4 % samt udgifterne til undersøgelse af kreditværdigheden. 3. 2. 4. 2. En af hovedårsagerne til virksomhedskonkur- ser er mangel på kommerciel viden og manglende kendskab til økonomisk og finansiel styring. Der er intet forunderligt herved, og sådan viden kan i de fleste tilfælde erhverves, forudsat den person, der står for rådgivningen, besidder den fornødne erhvervsmæssige erfaring og viden som rådgiver. Desværre er det sådan, at mange af dem, der har mest brug for råd og dåd, kun sjældent beder om det. Hver medlemsstat bør i samarbejde med relevante private organisationer sørge for, at der er adgang til individuel virksomhedsrådgivning til en rimelig pris, i første omgang for alle selvstændige erhvervsdriven- de eller SMV-ejere eller -ledere. Rådgiverne bør have erhvervsmæssig erfaring og være medlemmer af et fagligt organ (f. eks. nationale SMVog håndværksor- ganisationer), som kan sikre, at de modtager en ordentlig indledende eller løbende uddannelse. Det Selv om tilvejebringelsen af en sådan ordning ikke bliver lige så billig som Small Business Administrations SCORE-program, hvor rådgiverne kun får godtgjort de udgifter, de selv har afholdt, behøver den ikke blive særlig kostbar. I den britiske Small Firms Service’s sidste hele leveår (1990) kostede det kun omkring 14 millioner ecu at holde 300 rådgivere i sving ude i virksomhederne. Det deraf følgende fald i både konkurser og iværksættel- ser med dårlig rådgivning gør etableringen af sådanne ordninger til en førsteklasses national investering. En udvidelse af ordningen vil måske kunne sænke konkur- stallet med op til 80 %. 3. 2. 4. 3. Det er ikke alle virksomheder, der indstiller driften på grund af manglende finansiering eller dårlig ledelse. Et uvist antal gør det, fordi de ikke kan klare de pålagte administrative byrder. Der er sikkert også mange, der undlader at starte en virksomhed på grund af for meget bureaukrati. Europa-Kommissionen og medlemsstaterne erkender dette, men der bør sættes hurtigere ind på at få løst problemet. I USA skal nye virksomheder kun sørge for at betale socialsikringsbidrag og blive registreret hos skattevæsenet. Medlemsstaterne bør følge dette ek- sempel og reducere opstartformaliteterne til det strengt nødvendige under hensyntagen til de forskel- lige økonomiske og sociale strukturer. De bør også hæve niveauet for fritagelse for momsregistrering, således som det allerede er tilladt i momsdirektiverne, for derigennem at understøtte de meget små virksom- heder. Administrationen af virksomheder, som betaler meget små momsbeløb, koster mere end den indbringer, så en sådan reform vil ikke få udgifter for budgettet, men vil give nye virksomheder et pusterum, inden de er nødt til at finde sig til rette med, hvad der for mange er et komplekst system, der tvinger dem til at betale for ekstern rådgivning for at kunne overholde reglerne. 3. 2. 4. 4. Det er let at grundlægge en virksomhed i USA og drive den fra hjemmet, medmindre foretagendet er meget støjende eller udsender skadelige udslip. Man kan fundere over, om virksomheder som Microsoft og Dell Computers, der begge blev startet i en garage, nogensinde ville have set dagens lys i visse europæiske lande. De offentlige myndigheder bør lægge mere vægt på det grundlæggende indhold end på formen, når de giver tilladelse til iværksættelser, og de bør afvikle procedurerne hurtigere. Restriktionerne i opstart af C 235/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 7. 98 en virksomhed og i dennes drift fra et privat hjem i et begrænset tidsrum bør lempes, hvis der ikke er tale om gener eller ulemper for befolkningen eller de ansatte eller skade på miljøet. tilsyneladende er lettere og billigere at udtage patent på opdagelser i USA. 3. 2. 4. 5. Hvis det skal være et hovedmål at tilskynde til etablering af innovative virksomheder, bør man mærke sig de amerikanske erfaringer med, at virksom- heder omkring universitetscentre eller forskningscentre har lettere ved at vokse. Der findes allerede eksempler på sådanne centre i Europa, men der er ikke nok af dem, og de er heller ikke tilstrækkeligt store endnu. Man bør prioritere tilskyndelse til etablering af flere højteknologiske erhvervsparker omkring universi- tets- og forskningscentre samt forbedring af de eksisterende parkers kvalitet for derved at øge mulighederne for kommerciel udnyttelse af videnska- belige opdagelser. Det er afgørende vigtigt at sikre, at der kan opnås støtte fra risikokapitalfonde i begge tilfælde. Kommissionen bør se på den nuværende bedste praksis i medlemsstaterne og videreformidle resultaterne for at tilskynde til en videreudvikling. Amerikanske universitetsfolk er nok langt 3. 2. 4. 6. mere indstillet på at grundlægge eller deltage i virksom- heder end deres kollegaer i Europa. En af årsagerne kan være, at det er nemmere at fremskaffe startkapital (denne lakune er nu ved at blive afhjulpet i kølvandet på stats- og regeringschefernes ekstraordinære beskæfti- gelsestopmøde i Luxembourg) og at trække på sagkyndig erhvervsrådgivning. En anden årsag er måske af kulturel art, idet faglig succes i Europa skønnes at være langt vigtigere end succes i erhvervslivet. Man bør se nærmere på, hvorledes universitetsfolk kan bibringes forståelse for muligheden for at udnytte især via en deres teoretiske viden kommercielt, virksomhed, som de har en andel i. Det er måske nødvendigt at overveje incitamenter, såsom at stille flere midler til grundforskning til rådighed for de fakulteter, som de universitetsfolk, der reagerer positivt, arbejder på. Medlemsstaterne bør tillige fjerne de traditionelle hindringer for universitetsfolks erhvervsmæssige aktivitet. Der vil være nogle praktiske problemer at løse, ikke mindst i forbindelse med anerkendelse af intellektuel ejendomsret, især hvor de involverede videncentre er hundrede procent statsfinansierede. Det forhold, at der optræder vanskeligheder, må dog ikke være et påskud for ikke at gøre noget. En anden grund til, at forskning udnyttes 3. 2. 4. 7. kommercielt i mindre grad i Europa kan være, at det Der udtrykkes stor tilfredshed med, at Kommissio- nen er til sinds snarest at udforme udkast til lovgivning med sigte på indførelse af et reelt euro- pæisk patent. Rådet og Europa-Parlamentet opfor- dres til at hastebehandle og godkende denne lovgiv- ning sideløbende med det lige så vigtige udkast til brugsmodeldirektiv. 3. 2. 4. 8. I de områder i USA, som er kendetegnet ved større iværksætterlyst, straffer man ikke så meget iværksættere, der går fallit. De amerikanske delstaters lovgivning gør det nemlig muligt for iværksættere at drage ved lære af deres fejl og at bringe deres virksomhed på fode igen eller starte en ny. Medlemsstaterne bør tage deres nationale konkurslov- givning op til vurdering og gennemføre ændringer med det sigte at begrænse antallet af virksomhedskonkurser, som ikke er strengt nødvendige, og at give bedre muligheder for at give en ny start for dem, der ikke fik succes i første runde, men som handlede i god tro. 3. 2. 5. En anden faktor, som bliver afgørende for, om disse markeder udviser positive resultater er, om der er interesse nok fra investorernes side. Hidtil har de institutionelle investorers interesse været opmuntrende, hvorimod der melder sig flere spørgsmål, når det gælder de private investorer. En grund til europæiske enkeltinvestorers manglende interesse for aktier, som omtales i syvende afsnit i kapitel II, er givetvis af kulturel art. Der findes ikke en virksomhedskultur i Europa på samme måde som i USA. Når det drejer sig om investeringer, har den sikkerhed, som investeringer med fast afkast (obligationer) indebærer, traditionelt været vigtigere end mulighederne for at opnå et højere afkast ved at investere i aktier. Det kan forventes, at indførelsen af en fælleseuropæisk valuta vil være tilbøjelig til at ændre investorernes indstilling. Afkastet af statspapirer vil nok falde, ligesom emissionsbeløbene vil gøre det. Dette indebærer, at investorerne bliver nødt til at overveje alternativer. 3. 2. 6. Investorernes indstilling ser allerede ud til at være ved at ændre sig, og en anden baggrund for den tilsyneladende mangel på interesse for aktier kan have været manglen på investeringsmuligheder. Blandt andet de seneste privatiseringers succes beviser, at efterspørg- slen nok er større, end man har skønnet hidtil. Under alle omstændigheder må flertallet af de mindre private investorer forventes at foretage deres aktieinvesteringer indirekte, dvs. gennem kollektive investeringer og gen- nem forsikringsselskaber og pensionsfonde. Det er vig- tigt, at disse institutionelle investorer ikke rammes af begrænsninger i deres investeringspolitik som følge af forældede nationale regler, der vil blive stadig mere irrelevante i et område med én enkelt valuta (se tillige punkt 4. 1. 4). 27. 7. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 235/17 3. 2. 7. Virksomheder i vækst har et stort behov for kapital, og mangel på midler hæmmer tit og ofte deres vækst i Europa. Dette er ikke lige så meget tilfældet i USA, hvor der foreligger flere forskellige muligheder for at hente kapital. I USA er uformelle private investorer, såkaldte »Business Angels«, som ofte er succesrige forretningsmænd, rede til at investere relativt store beløb (i størrelsesordenen 50 000-100 000 dollars) i virksomheder med gode vækstmuligheder. Desuden skønnes det, at den rådgivning og de kontakter, som de kan tilføre selskabet, er lige så værdifulde som de penge, de investerer. Et incitament til sådanne investeringer består i, at de pågældende personer har lov til at modregne tabene i den skat, som skal betales af andre aktiviteter under nærmere definerede betingelser. Der findes formentlig tilsvarende investorer også i Europa, men billedet er uensartet, og de potentielle investorer klager over, at det er vanskeligt at finde frem til egnede virksomheder. Den amerikanske Small Business Administration har for nylig gjort forsøg på at forbedre forholdene i USA ved at oprette en national database med henblik på fremme af kontakter. Medlemsstaterne bør undersøge, hvorledes man kan sætte skub i uformelle private investeringer både igennem skattemæssige incitamenter og oprettelse af kontaktnetværker, hvor sådanne ikke allerede findes. 3. 2. 7. 1. I de tilfælde, hvor uformel deltagelse fra private investorers side ikke længere er tilstrækkelig, bør venturekapitalformidlere teoretisk set træde til og støtte vækstvirksomheder og indskyde kapital, indtil virksomheden har nået det punkt, hvor fondsbørsnote- ring er mulig. I praksis hænder dette, selv i USA, kun i et meget ringe antal tilfælde, idet de gennemsnitlige investeringsbeløb bliver stadig større. Den amerikanske Small Business Administration har søgt at dække en del af kapitalbehovet ved at stille garantier for mindre venturekapitalinvesteringer. Rådet har erkendt, at der består et problem (punkt 48 i Luxembourg-konklusionerne), og Kommissionen har reageret ved at fremlægge et udkast til afgørelse, som skal gøre det muligt at afgive sådanne garantier. Dette forslag vil blive behandlet i en særskilt udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg. Et bemærkelsesværdigt særtræk i USA er det 3. 2. 8. antal mindre virksomheder, der vokser sig mellemstore. En årsag hertil kan være beskatningen af kapital, som blev sat ned i USA i 1980’erne. Ejerne af en virksomhed er mere villige til at løbe den risiko, som hurtig vækst indebærer, såfremt de får lov til at beholde en betydelig del af gevinsten, hvis de senere beslutter sig for at lade virksomheden børsnotere eller at afhænde den. Hvis de ikke nærer ønske om hverken det ene eller det andet, kan de være interesserede i at lade den gå videre til yngre familiemedlemmer uden at skulle betale arveafgifter, som tapper virksomheden for de finansielle midler, som den har behov for for at kunne fungere og ekspandere yderligere. Medlemsstaterne bør se nærmere på den virkning, som kapitalbeskatning og arveafgifter lægger på SMV’ernes vækst, og indføre reformer, hvor dette er nødvendigt. Dette er noget, som ØSU har slået til lyd for ved en række lejligheder. Når det kommer til stykket, er det det samlede provenu snarere end disse beskatningsformers procentssatser, som regeringerne bør lægge vægt på. Et andet krav er levering af kvalitetsoplysning- 3. 2. 9. er, særlig om nye aktieemissioner, til investorerne. For større aktieemissioners vedkommende er dette et komplekst, men gennemførligt forehavende, men for mindre emissioner vanskeliggøres dette i dag, når der er tale om tværnationale emissioner, af to hovedfaktorer. Den første er manglen på en fælles definition på et offentligt udbud inden for Den Europæiske Union. Den anden er den restriktive måde, hvorpå medlemsstaterne fortolker prospektdirektivets (1) bestemmelser om gensi- dig anerkendelse. De kræver hyppigt oversættelser af de omfangsrige dokumenter samt en lang række yderligere oplysninger, tillige med indrykning af dyre annoncer i landsdækkende dagblade. Dette er helt igennem lovligt, men tvinger udbyderne af »SMV-aktier« til at begrænse en offentlig førstegangsemission af aktier til én medlems- stat, og i andre lande at ty til private aktieplaceringer hos professionelle investorer. Desuden udelukker de stærkt forskellige nationale regler om annoncering i praksis mange private investorer, enten fordi de ikke har kendskab til emissionen, eller fordi der kun gennem- føres en privat aktieplacering i deres bopælsland. Disse to faktorer har den uheldige følgevirkning, at de begrænser likviditeten på eftermarkedet og dæmper aktiekurserne. Medmindre disse vanskeligheder overvindes, bliver det i praksis umuligt at trække på de midler og den interesse for aktier i innovative SMV’er, som der potentielt er tale om i Europa. Det bliver ej heller muligt for SMV-kapitalmarkederne at fremskaffe finansiering til Europas fremtidige kommercielle og industrielle »svær- vægtere« på den måde, som de ellers kunne have gjort. 3. 3. Potentielle hindringer for optagelse af SMV’er til notering på fondsbørserne I dette kapitel i meddelelsen stiller Kommissionen fem spørgsmål, som i det følgende behandles i samme rækkefølge. (1) 89/298/EØF. Rådets direktiv om samordning af kravene ved udarbejdelse af, kontrol med og udstedelse af det prospekt, der skal offentliggøres, når værdipapirer udbydes til offentligheden. C 235/18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 7. 98 3. 3. 1. F i n d e s d e r i E u r o p a e t t i l s t r æ k k e - l i g t a n t a l S M V ’ e r , s o m e r e g n e d e o g m o d n e t i l a t b l i v e i n t r o d u c e r e t p å b ø r s e n , o g i b e k r æ f t e n d e f a l d , h v o r d a n k a n d e i d e n t i f i c e r e s ? 3. 3. 1. 1. Det synes at fremgå af de hidtil gennemførte delundersøgelser, som nævnes i Kommissionens medde- lelse, at der findes virksomheder nok med viljen og potentialet, men det er knap så sikkert, om mange er klar allerede, eller om de har kendskab til de muligheder, som en børsnotering rummer. Da virksomhederne er tilbageholdende med at indvie udenforstående i deres forhold, og da det offentlige har adgang til langt færre oplysninger end i USA, er det vanskeligt at forestille sig, hvorledes de skulle kunne identificeres. Måske kunne man opfordre professionelle rådgivere (pengeinstitutter, advokater, revisorer) og organisationer, (handelskamre osv. ) til at være med til at finde frem til virksomheder, som er mulige kandidater til børsnotering. 3. 3. 2. E r a f t i l e j e r e S M V ’ e r e , p å s o m e r e g n e d e b ø r s e n , n o t e r i n g v i l l i g e t i l a t a c c e p t e r e e n e v e n t u e l s o m e n s v æ k k e l s e a f k o n t r o l l e n , o f f e n t l i g a k t i e e m i s s i o n o f t e s y n e s a t i n d e b æ r e ? 3. 3. 2. 1. Hvis ejerne af SMV’ere ikke er rede til at acceptere, at de vil miste noget af kontrollen, og vil skulle stå til ansvar over for et bredere publikum end hidtil, bør de ikke overveje en børsnotering. I mange tilfælde er modviljen mod at acceptere dette et genera- tionsproblem. Efterhånden som mange af dem, der grundlagde virksomheder efter den anden verdenskrig, trækker sig tilbage, ser deres efterfølgere ud til at være langt mere villige til at opgive noget af kontrollen med virksomheden til gengæld for at modtage finansiering udefra og derved opnå de bedre muligheder for vækst, som dette indebærer. Endvidere har de virksomheder, der har modtaget risikovillig kapital, eller har været genstand for uformelle private investeringer, allerede vænnet sig til, at deres beslutningstagning granskes nærmere af udenforstående. Kommissionens tanke om, at flere virksomheder måske ville melde sig, hvis der blev lanceret offentligt støttede kampagner for at gøre egnede SMV’ere opmærksomme på fordelene ved børs- notering, fortjener nærmere overvejelse, skønt rådgiv- ning om, hvilket marked der er mest velegnet for selskabet og lignende spørgsmål, tydeligvis må gives af professionelle konsulenter. d e t n ø d v e n d i g e 3. 3. 3. E r S M V ’ e r e i n d s t i l l e t p å , o g h a r d e f i n a n s i e l l e k e n d s k a b t i l a t o p f y l d e d e s t o r e b ø r s e n k r a v , s t i l l e r t i l f i n a n s i e l l e o p l y s n i n g e r o g g e n n e m s i g t i g h e d ? s o m n o t e r i n g p å kan udgøre en hindring. Der kræves en betydelig indsats, hvortil skal lægges den høje pris i tid, som ledelsen må bruge herpå i stedet for at bruge den på virksomhedens udvikling. Disse krav er imidlertid uløseligt forbundet med både investorers og tilsynsmyndigheders krav om gennemsigtighed. Det er vanskeligt at forestille sig, hvorledes Kommissionens forslag om at få private virksomheder til at benytte tilsvarende normer for finansiel gennemsigtighed ville kunne løse problemet. Det ville blot lægge en yderligere byrde på virksomheder, som ikke ønsker og aldrig har haft til hensigt at ønske at skaffe aktiekapital udefra. 3. 3. 3. 2. Med hensyn til det andet forslag om »en udvidelse af det finansielle kendskab. for virksomhed- er, som skal udarbejde en tegningsindbydelse« må det påpeges, at det er dem, der står bag emissionen, og ikke virksomhederne, der udarbejder prospektet, og det er revisorerne, der kontrollerer tallenes nøjagtighed og fremstilling. Forhåbentlig har de virksomheder, der har nået dette stadium, også nået et fornuftigt niveau med hensyn til finansiel viden. I modsat fald kan de se frem til problemer med opfyldelse af de løbende forpligtelser, som pålægges et børsnoteret selskab. 3. 3. 4. H a r t i l a d g a n g S M V ’ e r e d e n n ø d v e n d i g e r å d g i v n i n g o g s t ø t t e s o m e r e n f o r u d s æ t - f r a f a g f o l k , n i n g f o r a t k u n n e e n o f f e n t l i g f ø r s t e g a n g s e m i s s i o n p å b ø r s e n ? f o r b e r e d e 3. 3. 4. 1. Offentlige førstegangsemissioner med en værdi på under 100 mio. ecu kan meget vel støde på det problem, at de næppe vil være af interesse for større investeringsbanker. I nogle af de største finansieringscen- tre findes der mindre investeringsservicefirmaer, som er rede til at stå for mindre emissioner, men dette gælder ikke overalt, og der kan opstå vanskeligheder med at få ordentlig opbakning og bistand. Dette giver anledning til bekymring, fordi en vigtig faktor for investorernes interesse, eller mangel på samme, for en emission er formidlerens navn. I sidste instans er det denne, der filtrerer, udvælger, oplærer, forbereder og bistår de SMV’ere, der går på børsen. Forhåbentlig vil Den Økonomiske og Monetære Union ikke blot resultere i skærpet konkurrence på de finansielle markeder, men også føre til, at der dukker flere investeringsvirksomhed- er op, som er rede til at påtage sig mindre aktieemissioner, måske sågar uden for deres hjemland. 3. 3. 5. E r S M V ’ e r e v i l l i g e o g i s t a n d t i l a t p å t a g e s i g d e s t o r e o m k o s t n i n g e r , b l i v e f o r b u n d e t m e d d e r e r e n n o t e r e t b å d e p å s e l v e o p t a g e l s e n o g h v a d a n g å r d e l ø b e n d e o m k o s t n i n g e r ? a t f o n d s b ø r s , Til forberedelse af en børsnotering skal der 3. 3. 3. 1. fremlægges en lang række finansielle oplysninger, hvilket Emissionsudgifterne er store, selv om det tal 3. 3. 5. 1. på 20 % af den rejste kapital, som nævnes i meddelelsen, 27. 7. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 235/19 må referere til en meget lille emission. Ifølge NASDAQ ligger udgifterne hyppigst på 7-9 % af emissionsbeløbet. Tilbud om særlig bistand til dækning af udgifterne ved en offentlig førstegangsemission til SMV’ere, som foretager meget små emissioner, vil ikke være til større gavn, idet gebyrerne ikke udbetales, før den nye kapital er blevet rejst. I alle tilfælde er aktiemarkederne ikke videre begejstrede for sådanne emissioner, som er tilbøjelige til at være illikvide efter børsnoteringen, og desuden er de løbende gebyrer, der skal betales, sværere at retfærdiggøre. 3. 3. 5. 2. Der udfoldes en del bestræbelser på at opfylde mindre SMV’ers behov, selv om kun et fåtal af disse udvikler sig til højteknologivirksomheder med interna- tionale ambitioner; følgende to tiltag er værd at nævne: — sammenslutningen af handelskamre i Lombardiet i Italien har netop oprettet et kapitalmarked nr. 2 for virksomheder med en kapital på mindst 500 000 ecu; — den irske fondsbørs søsatte sit »Developing Compa- nies Market« i januar 1997. Der er her tale om et kapitalmarked med knap så skrappe betingelser som dem, der gælder for aktier på den officielle kursliste; bl. a. kræves der kun regnskaber for ét år i stedet for tre. Desuden behøver kun 10 % af aktierne at udbydes i offentlig tegning. Der er nok behov for flere initiativer af denne art, hvor der etableres kapitalmarkeder for virksomheder i startfasen, og hvor disse markeder er relativt billige at få adgang til. 3. 3. 5. 3. Ud over de to eksempler, der nævnes i det foregående afsnit, har der i Tyskland i lang tid eksisteret et »Freiverkehr«-marked, hvor omkring 500 virksomhe- ders aktier handles. 3. 3. 5. 4. Specielt for mindre SMV-aktier kunne etable- ring af et Internet-marked være en nyttig løsning. I juni 1997 bebudede den australske fondsbørs, at den var til sinds at lancere et »Alternative Capital Market« i februar 1998, hvor unoterede virksomheder uanset størrelse skulle kunne søge at tiltrække investeringer via Internet. Den australske fondsbørs har beregnet, at der findes omkring 1 mio. SMV’ere i Australien, hvoraf 10 % måske rummer et reelt vækstpotentiale, og måske 2 % er interesserede i aktiefinansiering udefra. De virksomheder, der søger kapital ad denne vej, skal benytte sig af »mæglere«, som skal godkendes og overvåges af den australske fondsbørs, der tillige skal gennemgå de oplysninger, som mæglernes kunder sender på Internettet. Der vil blive stillet krav om visse oplysninger, men der vil ikke blive tale om noget så komplekst som et prospekt. 3. 3. 5. 5. I USA er nogle virksomheder begyndt at udbyde aktier på Internettet. Der skal udarbejdes et prospekt, som skal forelægges Securities and Exchange Commission (Børstilsynet), men virksomhederne fast- sætter selv aktiekurserne, hvilket fører til manglende gennemsigtighed på markedet i næste etape. Det ser ud til, at hovedparten af de aktier, som er blevet udstedt på denne måde, hidtil er blevet solgt til investorer hjemmehørende i geografisk nærhed af selskabet. En noget mere sofistikeret ny form for »Public 3. 3. 5. 6. Venture Offerings«, som henvender sig til de mellemstore virksomheder, er nu blevet lanceret i USA, også via Internettet. Som regel rejses der beløb på mellem 5 og 10 mio. dollars. Der skal forelægges et prospekt for Securities and Exchange Commission og for tilsynsmyn- digheden i alle de stater, hvor aktierne udbydes. Derefter kan der gøres reklame for udbuddet uden begrænsninger; de udbudte aktier kan tegnes af indtil fem institutionelle og et ubegrænset antal private investorer. Aktierne må ikke handles i et tidsrum på halvandet år fra emissionsdatoen. Denne form for finansiering er vanske- lig at opnå, måske fordi der er tale om en ny metode. Ud af 2 000 virksomheder, som viste interesse, acceptere- de kun et enkelt investeringsfirma at udbyde aktier for fire virksomheder. Der ser ud til at være tale om et finansieringsinstrument med gode fremtidsmuligheder. 3. 3. 5. 7. Et problem, som man vil støde på, hvis der skal tilskyndes til en lignende udvikling i Europa, vedrører en passende regulering og forebyggelse af svindel. Selv det amerikanske børstilsyn har endnu ikke været i stand til at udstede regler, hvilket indebærer, at det meget vel kan blive Europa-Kommissionen, der som den første må tackle dette spørgsmål i fuldt omfang og forhåbentligt udforme et regelsæt, som kan give stødet til udvikling af et fornuftigt, gennemsigtigt og ærligt marked for SMV-aktier. Europa-Kommissionens positive indsats med hensyn til elektronisk handel fortjener anerkendelse og kan støttes. Som en videreudvikling heraf opfordres Europa-Kommissionen og medlemsstaterne til at indlede samråd, helst under opretholdelse af et samarbejde med det amerikanske børstilsyn, med det sigte at udforme et passende regelsæt for værdipa- pirer, som udbydes til investorerne på Internettet. C 235/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 7. 98 3. 4. Potentielle hindringer for grænseoverskridende SMV- europæiske aktier på handel med kapitalmarkeder 3. 4. 1. S p ø r g s m å l , s o m K o m m i s s i o n e n t a g e r o p 3. 4. 1. 1. Valutaspecifikke problemer Kommissionens opfattelse, som går ud på, at disse problemer kun kan løses ved hjælp af indførelse af euroen og den deraf følgende forøgelse af grænseoverskridende værdipapirhandel, kan godkendes. Dette vil naturligvis afhænge af, hvor mange medlemsstater der deltager fra starten, og kan ikke anskues, uden at man samtidig ser på, hvilke resultater EU-økonomien opnår. 3. 4. 1. 2. Regulering af handelen med værdipapirer på EU-niveau I Den Europæiske Union findes der ca. 18 3. 4. 1. 2. 1. værdipapirmarkeder og 18 tilsynsorganisationer. I USA findes der 3 hoved- eller »nationale« aktiemarkeder, som alle er overmåde effektive, og som fungerer fortrinligt til gavn for både investorer og selskaber. I 1996 vedtog kongressen en lovgivning, som havde forrang frem for delstaternes lovgivning i tilfælde, hvor der var tale om aktier, der blev handlet på disse markeder. Siden da har der kun været én tilsynsmyndighed, nemlig Securities and Exchange Commission. I dag kan den opsplittede struktur i Europa, tillige med de investeringsselskaber, som er aktive på det europæiske marked, ikke konkurrere effektivt med den amerikanske model. 3. 4. 1. 2. 2. I dag tillader EU-lovgivningen om finansiel- le tjenesteydelser frie kapitalbevægelser og rummer ret til fri etablering. Det, som det skorter på, er en konsekvent fortolkning af reglerne fra de nationale tilsynsmyndigheders side. Dette er sammen med med- lemsstaternes inkonsekvente gennemførelse af de valg- muligheder, der er indeholdt i lovgivningen om finansiel- le tjenesteydelser, nok de mest afgørende problemer, som fortsat består med hensyn til de europæiske værdipa- pirmarkeders organisering og funktion. Løsningen be- står ikke i den fælles valuta, selv om denne er et første skridt på vejen. Sektoren for finansielle tjenesteydelser vil ikke opnå de fulde fordele, som denne kan indebære, så længe de nuværende love og tilsynsregler fortsat består. 3. 4. 1. 2. 3. Bestemmelserne i direktivet om prospekter volder særlige problemer, når selskaber søger optagelse på et marked uden for deres hjemland. Direktivet giver ikke hjemmel for automatisk gensidig anerkendelse af et prospekt, som er udarbejdet i henhold til artikel 12, med henblik på optagelse på regulerede markeder, selv om prospektet er godkendt af en kompetent myndighed. Nogle myndigheder er rede til at attestere, at de har godkendt et prospekt; andre er ikke rede hertil. De mange forskellige nationale tilsynsordninger, som afspejler de forskellige måder, hvorpå valgmulighederne i direktivets artikler er blevet gennemført fuldt lovligt i de enkelte medlemsstaters lovgivning, gør det sværere at opnå gensidig anerkendelse i henhold til prospektdirektivets artikel 21, stk. 1. 3. 4. 1. 2. 4. Som påpeget i punkt 3. 2. 9 består der også større vanskeligheder som følge af nogle kompetente myndigheders krav om, at prospektet skal oversættes, og at der skal leveres supplerende oplysninger, som er specifikke for den pågældende medlemsstat, med hensyn til lokal indkomstbeskatning, de pengeinstitutter, der skal fungere som betalingsformidlere for emittenten i den pågældende medlemsstat, samt den måde, hvorpå meddelelser til investorerne skal offentliggøres. I praksis medfører dette en næsten uoverstigelig byrde for mindre emittenter. 3. 4. 1. 2. 5. Hvis sådanne unormale forhold fortsat får lov til at bestå, underminerer man nogle af fordelene ved en fælleseuropæisk valuta samt placerer de europæiske kapitalmarkeder i en ugunstig stilling sammenlignet med de amerikanske. Kapitalmarkederne i USA er ikke blot effektive; de giver også virksomhederne og investorerne flere valgmuligheder. Den afgørende årsag ser ud til at være tilsynsspørgsmålet, som sikrer gennemsigtighed og skærper konkurrencen. Dette øger igen markedets størrelse og nedbringer omkostningerne både for inve- storerne og de virksomheder, som rejser kapital. Selv om der i Den Europæiske Union nu findes en overordnet regelramme for de finansielle markeder og tjenesteydel- ser, er disse stadig overmåde komplekse, ligesom de suppleres af specifikke nationale bestemmelser og over- våges af nationale tilsynsmyndigheder. Europa-Kommissionen og medlemsstaterne må se på, om den nuværende lovgivning og de nuværende tilsynsordninger tilskynder til en forbedring af kapi- talmarkederne, hvilket er af stor betydning i dag, samt tage passende skridt til at afhjælpe mangler, især i forbindelse med direktivet om prospekter. Der er ikke behov for større ændringer for at gøre dette til et effektivt instrument, men det kræver, at nogle medlemsstater giver afkald på nogle af de lovgivningsmæssige alternativer, som de nyder godt af i dag, og som blev til på et tidspunkt, hvor de finansielle markeder var langt mere nationale i karakter, end tilfældet er i dag. En europæisk tilsynsmyndighed i stil med den amerikanske Securi- ties and Exchange Commission kan næppe forventes at blive oprettet i en overskuelig fremtid; derfor er 27. 7. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 235/21 der behov for en større indsats for at sikre, at håndhævelsen på nationalt plan sker mere konse- kvent, end tilfældet er i dag. unødvendigt, hvilket vil være et yderligere handicap for Europa i dets forsøg på at konkurrence med resten af verden. 3. 4. 1. 3. Forskelle i nationale lovgivninger og praksis 3. 4. 1. 3. 1. Beskatning Det er rigtigt, som Kommissionen anfører, at der findes dobbeltbeskatningsaftaler i de fleste tilfælde, men det gælder dog ikke for samtlige medlemsstater, idet der findes to, som udviser særlige mangler på dette felt. Ikke desto mindre er det tilsyneladende manglen på oplysninger om særlige nationale forhold, snarere end forskellene i sig selv, der volder problemer. Denne mangel bør Kommissionen måske rette op på ved at udarbejde en omfattende vejledning eller tilskynde til udarbejdelse af en sådan. 3. 4. 1. 3. 2. Regnskabsstandarder ØSU er enig med Kommissionen i, at regnskabsstandar- der ikke skaber større problemer, selv om det ville være nyttigt for analytikere, som er kilden til de fleste af de oplysninger om virksomheder, der udsendes til publikum, at flere regnskaber blev opstillet i overens- stemmelse med internationale regnskabsstandarder. Dette er imidlertid noget, som fondsbørserne må tage op i form af interne regler; det er ikke et anliggende for Europa-Kommissionen. Hvis dette skal fungere effektivt, kræver det imidlertid, at nogle medlemsstater, således som det er aftalt i princippet, ændrer deres nationale lovgivning, således at virksomhederne får lov til at benytte internationale standarder. Det ser ud til, at der her er tale om noget, som medlemsstaterne har påtaget sig at gennemføre, og de opfordres derfor til at sætte dette i værk snarest muligt. 3. 4. 1. 3. 3. Corporate governance En EU-omspændende debat om, hvor det 3. 4. 1. 3. 3. 1. nødvendige niveau af corporate governance-normer skal ligge, må anses for værdifuld, men der må herske tvivl om en løsning baseret på lovbestemmelser, ikke mindst på baggrund af vanskelighederne ved at opstille enten et direktiv, som kan opnå tilslutning i Rådet, eller nationale regelsæt, der kan gøres indbyrdes konsekvente. 3. 4. 1. 3. 3. 2. Den første vanskelighed ligger i at få defineret corporate governance på passende vis. I en rapport, som Ernst & Young har udarbejdet for Kommis- sionen, benyttes følgende særdeles brede definition: alle regler om virkemåde og kontrol, som gælder for en virksomheds eksistens inden for en given historisk og geografisk ramme. Et forsøg på at omsætte dette i lovgivning, særligt på europæisk plan, vil nok være et særdeles komplekst forehavende, da selv de mest grundlæggende begreber inden for corporate governance er dårligt formuleret i nogle medlemsstater. Der består en fare for, at den fleksibilitet, som ledelsen har behov for i et stærkt omskifteligt erhvervsmiljø, begrænses 3. 4. 1. 3. 3. 3. Selv adfærdsregler må have indbygget en vis grad af fleksibilitet, hvis de ikke skal blive urimeligt byrdefulde for mindre private virksomheder. Et euro- pæisk aktiemarked har allerede fastlagt en række grund- læggende principper for corporate governance, som virksomheder, hvis aktier optages til handel, skal opfylde og fortsætte med at opfylde: — bestyrelsen skal omfatte mindst to uafhængige med- lemmer (hvilket udelukker alle ledende medarbejdere og ansatte i virksomheden eller dens datterselskaber, aktionærer med andele på over 20 % og privatperso- ner, som har et sådant forhold til virksomheden, at det kan forventes at øve indflydelse på deres uafhængighed eller dømmekraft); — der skal oprettes et vederlagsudvalg bestående ude- lukkende af uvildige bestyrelsesmedlemmer, og som skal fungere på linje med bedste internationale praksis, når der skal træffes afgørelse om vederlags- og bonusordninger for bestyrelsesmedlemmer og ledende medarbejdere; — der skal desuden oprettes og opretholdes et revisions- udvalg; flertallet af dets medlemmer skal være uvildige bestyrelsesmedlemmer; — der skal være løbende tilsyn med alle involveredes transaktioner ved hjælp af et organ med et uafhæn- gigt flertal såsom revisionsudvalget, som tillige bør se på situationer, hvor der kan opstå eventuelle interessekonflikter. 3. 4. 1. 3. 3. 4. Hvis andre europæiske fondsbørser ved- tog tilsvarende bindende regler, ville man komme et langt skridt henimod en løsning af problemerne vedrørende corporate governance inden for offentlige aktieselskaber, i det mindste med hensyn til de ledende bestyrelsesmedlemmers generelle adfærd. Der kan opstå andre problemer i fremtiden. Da spørgsmålet er relativt nyt, vil det nok være bedst at anlægge en etapevis indfaldsvinkel og kun forsøge at tage tilfælde af misbrug op, når de opstår, og helst tackle disse problemer på anden vis end gennem lovgivning. 3. 4. 1. 3. 4. Institutionelle investorer Der er to afgørende årsager til, at der er færre midler til rådighed til risikokapitalinvesteringer i Europa, der findes færre fuldt fondsbaserede pensionsordninger, og, hvor sådanne findes, har nogle medlemsstater pålagt deres investeringspolitik betydelige begrænsninger. Det skønnes, at oprettelse af flere sådanne ordninger vil få væsentlig betydning på baggrund af de demografiske C 235/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 7. 98 problemer, som Europa kommer til at stå over for i næste århundrede; for at opnå et så godt resultat som muligt bliver disse fonde nødt til at hente de højere afkast ved at foretage større risikokapitalinvesteringer. Kommissionens holdning, som går ud på, at institutionel- le investeringer har stor betydning for disse markeders succes, samt behovet for at rydde forældede og unødven- dige restriktioner på pensionsfondes investeringer af vejen, kan godkendes. kan have tillid til et sådant marked. Når hertil kommer de strikse regler, som pålægges virksomheder, hvis aktier handles på dette marked, er det ingenlunde på sin plads, at de regler, der gælder, eller som tilsynsmyndighederne mener gælder, er strengere end dem, der finder anvendel- se på »officielle fondsbørser«. Kommissionen anmodes om at se på, hvorledes denne unormale situation kan løses. Pensionsfondene bør, med forbehold af ordentlig kontrol, som bør overvåges strikst, have frihed til at udtænke investeringsstrategier, der er til bedst gavn for fondenes medlemmer. 4. 2. Hvad kan man lære af USA? 4. Andre vigtige punkter, som bør overvejes 4. 1. Begrebet »reguleret marked« er restriktivt 4. 1. 1. Det lovbestemte begreb »reguleret marked« gælder kun for direktiverne om investeringsservice og krav til kapitalgrundlag, men ikke for andre EU- direktiver om finansielle tjenesteydelser. Dette har en række potentielle konsekvenser: i) Det ser ud til, at aktier, som optages til handel, kan klassificeres som unoterede værdipapirer under visse omstændigheder, selv om de har skullet opfylde normer for regulering og gennemsigtighed, der er mindst lige så strenge som dem, der gælder for en »officiel« fondsbørs. ii) Hvis klassificeringen af »unoterede værdipapirer« benyttes, bliver de virksomheder, som leverer finan- sielle tjenesteydelser, måske nødt til at benytte en vægtning på 0, når de udregner solvensnøgletal, hvilket vil begrænse institutionelle investeringer. iii) Investeringsvirksomheder, som er aktive inden for kollektive investeringsforeninger, bliver i henhold til national lovgivning i kølvandet på direktiv 85/611/EØF måske nødt til at gennemføre en forsigtighedsundersøgelse af det pågældende regu- lerede marked, inden de investerer i aktier, som handles på dette marked. iv) Direktiv 88/627/EØF om de oplysninger, som skal offentliggøres, når en større post i et noteret selskab erhverves eller afhændes, finder ikke anvendelse. Dette kan føre til en situation, hvor der kan opbygges en betydelig post i et selskab, som handles på disse markeder, uden at køberen er forpligtet til at orientere hverken selskabet eller det berørte marked. Det formodes, at Kommissionen opfatter beteg- 4. 1. 2. nelsen »reguleret marked« som en garanti for, at man Trods de store økonomiske og sociale forskelle 4. 2. 1. mellem USA og Den Europæiske Union kan man nok drage en vis lære af USA, når det gælder om at forbedre de små og mellemstore virksomheders situation, ikke mindst finansielt set, samt i henseende til virksomheds- rådgivning, hvilket vil medvirke til, at der oprettes flere nye virksomheder og dermed skabes flere arbejdspladser. Vedtagelse af nye initiativer eller tilpasning af 4. 2. 2. eksisterende strukturer i lyset af denne lære er ikke ensbetydende med, at hele Europa vil komme til at summe af iværksætteriver. Det er nemlig ikke tilfældet i hele USA. Væksten i innovative industrier og serviceom- råder (det bliver stadig vanskeligere at holde disse to adskilt) synes at være koncentreret i videncentre, som er beliggende i nærheden af akademiske institutioner eller i områder såsom dem, der ligger vest for Washington DC. 4. 2. 3. En del af baggrunden for de mange nye virksom- hedsetableringer i USA er kulturelt betonet, idet iværk- sætterånd, selvstændighed og fleksibilitet er mere almin- deligt udbredt i alle dele af befolkningen. Forsøg på at indpode mere iværksætterånd i Europa igennem undervisningssystemet, hvilket er noget, som Kommis- sionen tilsyneladende er til sinds at sætte skub i, vil tage tid, mindst én generation. 4. 2. 4. De offentlige myndigheders politik i Europa bør derfor tage sigte på at lette etableringen af nye virksomheder og forhindre, at konkursraten for virk- somheder i deres første fem leveår bliver højere end i USA; endvidere bør man give virksomhederne bedre muligheder for at vokse til mellemstor størrelse. 4. 2. 5. Målet må være at give især de nye SMV’er adgang til rådgivning. Hvorledes denne skal ydes, om det skal være gennem statslige organer, formidlere eller på anden vis, er op til medlemsstaterne, helst efter samråd med arbejdsmarkedets parter. Dog bør de sørge for, at »udstødningseffekten« bliver så ringe som muligt. Det vil sige, at rådgivning ikke må ydes på en sådan måde, at den indebærer urimelige, kortsigtede konkur- rencemæssige fordele. 27. 7. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 235/23 5. Kommissionens konklusioner Det er umuligt at anfægte Kommissionens kon- 5. 1. klusioner, således som de fremstår i meddelelsen, bortset fra at processen henimod opfyldelse af målet om en egentlig SMV-aktiekultur i Europa kan blive lang og vanskelig. Dette vil i mindre grad blive tilfældet på baggrund af de lovgivende myndigheders og de nationale tilsynsmyndigheders nye og positive tilsagn om at rydde unødvendige hindringer af vejen. I særdeleshed er det vigtigt, at innovationen på værdipapirmarkederne ikke udsættes for forsinkelser eller kvæles helt som følge af tilsynsproblemer. Man bør altid have in mente, at værdipapirlovgivningens tilsynsmyndighedernes og hovedsigte er: — at regulere forholdet mellem aktiehandler og kunde, således at sidstnævnte ikke behandles urimeligt eller udsættes for risiko for svindel; — at beskytte investorerne mere generelt imod svindel og markedsmanipulering. 5. 2. Målet er ikke at prøve at værne dem imod markedsrisiko eller at beskytte specifikke nationale markedsinteresser, hvilket vil blive stadig vanskeligere på vore dages globale finansielle markeder. 5. 3. Aktiemarkedernes primære økonomiske rolle er at kanalisere den passive opsparing i retning af produktive investeringer. Investeringsvirksomhederne formår i øjeblikket ikke at sikre optimal likviditet på markedet på grund af de nationale tilsynsmyndigheder og de lovgivende myndigheders restriktive indstilling til godkendelse af prospekter, definitionen på et offentligt tilbud og hvad der skal opfattes som et »euroværdipapir« [jf. artikel 3, litra f, i direktivet om prospekter (89/298/ EØF)]. Kommissionen bør påse, at denne artikel i direktivet gennemføres korrekt på nationalt plan. 5. 4. Det, Europa har brug for for at få oprettet så mange virksomheder og arbejdspladser som muligt, med støtte fra effektive finansielle markeder som i USA, men under fastholdelse af Europas særlige samfundsmæssige identitet, er følgende: — et større antal sunde virksomheder, der søger fonds- børsnotering. Dette indebærer, at man bør øge det samlede antal virksomheder; man bør sørge for, at de ikke komme til at lide under finansieringsmangler; Bruxelles, den 27. maj 1998. at de får adgang til kompetent virksomhedsrådgiv- ning; at deres fremskridt ikke hæmmes af unødvendi- ge tilsynsbyrder; og at lovgivningen giver dem bedre muligheder for at beskytte deres innovationer; — tilskyndelse til en større strøm af investeringer i retning af aktiekapital på alle stadier af en virksom- heds udvikling; — adgang til aktiemarkeder for nyoprettede virksom- heder, f. eks. på regionalt plan, hvorfra virksomhed- erne så kan søge over til større nationale og fælles- europæiske markeder, når de har nået et passende udviklingsniveau, samt brug af de muligheder, som Internet indebærer, og — reform af de europæiske værdipapirregler for at skabe større gennemsigtighed og konkurrence og for at få en reel fælleseuropæisk finansiel servicesektor til at fungere effektivt. 5. 5. Det erkendes, at nogle medlemsstater måske allerede råder over fuldt egnede mekanismer til at tackle det rejste problem, og at flere mekanismer må forventes at blive indført i kølvandet på det ekstraordinære europæiske beskæftigelsestopmøde i november 1997. Målet med disse henstillinger er at tilskynde til udvikling af en overordnet ramme, som gør det lettere for SMV’er at udvikle sig og at skabe nye arbejdspladser i alle dele af Den Europæiske Union ved at man udfylder de huller i støtterammen, som fortsat består. Dette vil på sin side få positive følger for den samlede økonomiske velstand i Den Europæiske Union, idet hovedparten af virksom- hederne er SMV’er. Foranstaltningerne vil blive udfor- met under hensyntagen til de enkelte medlemsstaters traditioner og strukturer. 6. Yderligere kommentarer 6. 1. ØSU udtrykker tilfredshed med den positive politikudvikling, som opridses i Kommissionens medde- lelse »Risk Capital: A Key to Job Creation in the European Union« (1). Det tilføjer, at der for langt de fleste af de foreslåede initiativer benyttes samme tilgang som i denne udtalelse. Med godkendelsen af de i meddelelsen indeholdte synspunkter anmoder ØSU om at blive konsulteret om den fortsatte politikudvikling på dette felt. (1) KOM(98) 522 endelig udg. Tom JENKINS Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 1629/98 van Amedeo AMADEO aan de Commissie. XXVI-Verslag over het mededingingsbeleid

eurovoc_concepts:
competition policy
dominant position
international market
single market

text: 22. 12. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 402/147 (98/C 402/195) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1614/98 van Gary Titley (PSE) aan de Commissie (25 mei 1998) Betreft: Posttarieven voor niet-commerciºle organisaties en het REIMS II-systeem Aangezien het nieuwe REIMS II-systeem voor de betaling tussen posterijen om de kosten van het bezorgen van post over de grenzen in de EU te bestrijken, er in sommige landen toe zal leiden dat de posttarieven voor internationale post zullen worden verhoogd, luidt de vraag of de Commissie denkt aan een speciale behandeling voor organisaties zonder winstoogmerk, bijvoorbeeld lagere tarieven, teneinde de banden tussen maatschappe- lijke organisaties in de gehele EU te helpen bevorderen? Antwoord van de heer Bangemann namens de Commissie (18 juni 1998) De REIMS-II-regeling (Remuneration of exchanges of international mail) heeft ten doel de door de exploitanten van postdiensten onderling betaalde eindkosten overeenkomstig het door de Gemeenschap gepropageerde beginsel van kostenoriºntatie meer in overstemming te brengen met de daadwerkelijke kosten voor de bestelling van internationale post in de EU. Deze nieuwe eindkosten zullen niet noodzakelijk leiden tot een algemene verhoging van de nationale posttarieven. Veeleer zullen in een aantal gevallen de internationale tarieven op het betrokken product worden afgestemd. Binnen de Gemeenschap dienen de lidstaten te beslissen of zij al dan niet een tegemoetkoming verlenen aan organisaties zonder winstoogmerk, wanneer hun hogere posttarieven worden aangerekend. (98/C 402/196) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1622/98 van Glyn Ford (PSE) aan de Commissie (27 mei 1998) Betreft: Vermindering BTW op bouwwerkzaamheden aan kerkgebouwen Is de Commissie bereid steun te geven aan een verzoek om de BTW-heffing op reparatiewerkzaamheden aan gebouwen die voor godsdienstige doeleinden worden gebruikt, te verlagen van 17,5 % tot 5 %? Antwoord van de heer Monti namens de Commissie (3 juli 1998) Krachtens de momenteel geldende wetgeving inzake belasting op de toegevoegde waarde (BTW) mogen de lidstaten geen verminderde BTW-heffing toepassen op de reparatie, de renovatie en het onderhoud van kerken en andere gebouwen die voor religieuze doeleinden worden gebruikt. Momenteel is er een voorstel van de Commissie in voorbereiding inzake de harmonisatie van de BTW-tarieven, waarin de door het geachte parlementslid aangevoerde kwestie mogelijkerwijs zal worden aangepakt. In dat verband zal ook het denkbeeld om de BTW-heffing op de reparatie, de renovatie en het onderhoud van historische gebouwen en kerken te verlagen, in overweging worden genomen. (98/C 402/197) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1629/98 van Amedeo Amadeo (NI) aan de Commissie (27 mei 1998) Betreft: XXVI-Verslag over het mededingingsbeleid In verband met het (cid:132)XXVI-Verslag over het mededingingsbeleid (1996)(cid:148) (SEC(97) 0628 def. ), (CES 1381/97). De vraag luidt of de dominante positie in het kader van de EU niet slechts wordt geºvalueerd in verband met de interne markt, wanneer men zich richt op een internationale markt