title: WRITTEN QUESTION No. 1458/98 by Roberta ANGELILLI to the Commission. Urbanization of the Tormarancia area and the Appia Antica Park

eurovoc_concepts:
Italy
archaeology
cultural heritage
environmental impact
environmental protection
heritage protection
industrial project
town-planning scheme

text: C 402/136 Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti FI 22. 12. 98 (98/C 402/180) KIRJALLINEN KYSYMYS E-1458/98 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Roberta Angelilli (NI) komissiolle (13. toukokuuta 1998) Aihe: Tormarancian kaupunkihanke ja Appia Antican puisto Vuodelta 1965 per(cid:228)isin olevalla vanhalla kaavoitussuunnitelmalla m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ttiin 16 000›22 000 asukkaan j(cid:228)ttil(cid:228)hi(cid:246)n rakentamisesta Tormarancian alueelle Roomaan. Alueella sijaitsee Appia Antican puisto, jonka arkeologinen ja ekologinen arvo on hyvin suuri. Rooman nykyinen kunnanvaltuusto on antanut luvan rakentaa asuntoja yli 1 500 000 kuutiometrin alueelle aivan kyseisen arkeologisen puiston l(cid:228)heisyyteen. P(cid:228)(cid:228)t(cid:246)st(cid:228) ovat vastustaneet yksimielisesti alueen asukkaat (he muun muassa ker(cid:228)siv(cid:228)t tuhansia allekirjoituksia) ja ymp(cid:228)rist(cid:246)j(cid:228)rjest(cid:246)t. Toteutuessaan Tormarancian kaupunkihanke vahingoittaisi arkeologista ja luonnon perint(cid:246)(cid:228). Lis(cid:228)ksi se hanka- loittaisi huomattavasti ymp(cid:228)r(cid:246)ivien l(cid:228)hi(cid:246)iden asukkaiden jo muutenkin vaikeaa liikkumista ja saattaisi olla lopulta todellinen kaupungin laitamilla sijaitseva autio l(cid:228)hi(cid:246), jossa olisi valtavasti myym(cid:228)tt(cid:246)mi(cid:228) asuntoja. Hanketta vastustavat arkeologisesta omaisuudesta vastaava yli-intendentti, sakraalitaiteesta vastaava piispainko- mitea, La Sapienza-yliopiston maapalloa tutkivien tieteiden osasto, geofysiikan laitos, valtion tutkimuskeskus, kaikki Rooman ulkomaiset instituutit ja Lincein akatemia. Eik(cid:246) komissio katso, ett(cid:228) kaupunkisuunnitelma on ymp(cid:228)rist(cid:246)vaikutusten arvioinnista ja kansalaisten 1. kuulemisesta annetun direktiivin 85/337/ETY (1) vastainen? Eik(cid:246) komissio katso, ett(cid:228) hanke on ristiriidassa arkeologisen omaisuuden suojelemisesta annetusta 2. direktiivist(cid:228) 97/11/EY (2), erityisesti sen liitteest(cid:228) III, Euroopan unionin antamien lausuntojen kanssa? Eik(cid:246) se pid(cid:228) tarpeellisena puuttua Italian viranomaisten toimiin ja pyyt(cid:228)(cid:228) alueen kaupunkihankkeen 3. j(cid:228)(cid:228)dytt(cid:228)mist(cid:228) kunnes tilanne on selvitetty? 4. Mik(cid:228) on komission yleinen kanta asiaan? (1) (2) EYVL L 175, 5. 7. 1985, s. 40. EYVL L 73, 14. 3. 1997, s. 5. Komission j(cid:228)senen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (15. kes(cid:228)kuuta 1998) Arvoisan parlamentin j(cid:228)senen toimittamien tietojen perusteella komissio katsoo, ett(cid:228) kysymyksess(cid:228) mainittu hanke vaikuttaa kuuluvan neuvoston direktiivin 85/337/ETY (1) liitteess(cid:228) II lueteltuihin hankkeisiin. T(cid:228)llaisten hankkeiden ymp(cid:228)rist(cid:246)vaikutukset on arvioitava, jos j(cid:228)senvaltiot toteavat niiden laadun sit(cid:228) vaativan. Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ymp(cid:228)rist(cid:246)vaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY muuttamisesta on annettu 3 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) maaliskuuta 1997 neuvoston direktiivi 97/11/EY (2). T(cid:228)m(cid:228)n direktiivin nojalla hankkeiden vaikutusalueella olevan ymp(cid:228)rist(cid:246)n herkkyytt(cid:228) on tarkasteltava ottaen huomioon erityisesti historiallisesti, kulttuurisesti tai arkeologisesti merkitt(cid:228)v(cid:228)t alueet (liite III 2 h). T(cid:228)t(cid:228) on pidett(cid:228)v(cid:228) keskeisen(cid:228) tekij(cid:228)n(cid:228) j(cid:228)senvaltion p(cid:228)(cid:228)tt(cid:228)ess(cid:228) (sek(cid:228) tapauskohtaisesti ett(cid:228) asettamiensa raja-arvojen tai valintaperusteiden nojalla), mitk(cid:228) liitteess(cid:228) II luetellut hankkeet edellytt(cid:228)v(cid:228)t ymp(cid:228)rist(cid:246)vaikutusten arviointia. J(cid:228)senvaltioiden on alettava noudattaa direktiivi(cid:228) 97/11/EY viimeist(cid:228)(cid:228)n 14. maaliskuuta 1999. Koska komissio ei tunne mainittua hanketta, se ei voi ottaa kantaa kyseiseen tilanteeseen. Komissio aloittaa kuitenkin tarvittavat toimenpiteet saadakseen tarkempaa tietoa asiasta ja varmistaakseen, ett(cid:228) yhteis(cid:246)n oikeutta noudatetaan. (1) (2) EYVL L 175, 5. 7. 1985. EYVL L 73, 14. 3. 1997


title: Komission tiedonanto suuntaviivoista toiminnaksi: työllisyyttä koskevat kansalliset toimintasuunnitelmat

eurovoc_concepts:
action programme
economic policy
employment policy
social policy

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 13. 05. 1998 KOM(1998)3161opull. KOMISSION TIEDONANTO SUUNTAVIIVOISTA TOIMINNAKSI: TYÖLLISYYTTÄ KOSKEVAT KANSALLISET TOIMINTASUUNNITELMAT SUUNTAVIIVOISTA TOIMINNAKSI: TYÖLLISYYTTÄ KOSKEVAT KANSALLISET TOIMINTASUUNNITELMAT Komission tiedonanto I. Luxemburgin tehostaminen ja keskittäminen prosessi: eurooppalaisen työllisyysstrategian Amsterdamissa pidetyssä huippukokouksessa päästiin sopimukseen siitä, että uuden perustamissopimuksen tietyt, työllisyyttä koskevat määräykset saatetaan heti voimaan. Tämän Amsterdamin huippukokouksen ja Luxemburgissa marraskuussa 1997 pidetyn huippukokouksen seurauksena neuvosto antoi 15. joulukuuta 1997 ensimmäiset työllisyyden suuntaviivat vuodeksi 1998. Kansallisten toimintasuunnitelmien yhteisestä rakenteesta jättämään suunnitelmansa huhtikuun puolivälissä. Jäsenvaltioiden tueksi järjestettiin tämän vuoden tammikuun ja maaliskuun välisenä aikana komission ja kansallisten viranomaisten välisiä kokouksia kussakin viidestätoista jäsenvaltiosta. jäsenvaltiot tammikuun suostuivat lopussa, sovittiin ja Tämän tiedonannon tarkoituksena on selvittää, mitä jäsenvaltiot ovat sitoutuneet tekemään kansallisissa toimintasuunnitelmissaan ja ovatko nämä sitoumukset vuoden 1998 työllisyyden suuntaviivojen sisällön ja tavoitteiden mukaisia. Lisäksi tarjotaan lähtökohta Cardiffin huippukokouksessa käytävälle keskustelulle käynnissä olevasta kehityksestä. Cardiffin jälkeen yhteisön työllisyystilanteesta keskusteltaneen Wienissä joulukuussa 1998 pidettävässä Eurooppa-neuvoston kokouksessa, jossa pohdittaneen myös tämänhetkisen toiminnan tuloksia. Samalla on tilaisuus arvioida jäsenvaltioiden toimittamien tietojen perusteella sitä, ovatko ne noudattaneet sitoumuksiaan ja ryhtyneet sanoista tekoihin, vastaavatko kyseiset toimet riittävästi niiden ongelmiin ja tarpeisiin ja onko suuntaviivojen tavoitteiden saavuttamisessa todella edistytty. n. Vuoden 1998 kansalliset toimintasuunnitelmat: yleinen arviointi Tärkeänä poliittisena saavutuksena voidaan pitää sitä, että kaikki viisitoista jäsenvaltiota ovat tiukasta, ainoastaan neljän kuukauden aikataulusta huolimatta valmistelleet, loppuun hyväksyneet ja mennessä. toimintasuunnitelmansa huhtikuun toimittaneet kansalliset 4fr Rohkaisevan myönteinen vastaus. Kansallisissa toimintasuunnitelmissa esitetyt jäsenvaltioiden vastaukset osoittavat, että kaikki ovat nyt siloutunccl edistämään työllisyyttä. Luxemburgin prosessin antama kimmoke työllisyyspolitiikalle on toivotettu tervetulleeksi kaikissa jäsenvaltioissa, ja prosessin täytäntöönpano on käynnissä. Kaikki ovat siis sitoutuneet panemaan yhteisesti sovittuja työllisyyspoliittisia tavoitteita täytäntöön avoimemmin ja enemmän sidoksissa politiikkaan. Kehityskulkua voidaan kuvailla sekä prosessin että sisällön kannalta. Prosessin osalta seuraavat seikat ovat käyneet selviksi: itse arvioineet > Ohjelmien lähestymistapa on monipuolinen ja monivuotinen. Kaikki jäsenvaltiot ovat ja toimintalinjoja monipuolisesti, ja eräät maat, kuten Yhdistynyt kuningaskunta ja Alankomaat, jopa kriittisesti. Jäsenvaltiot ovat mukauttaneet suurin piirtein kaikki yhdeksäntoista suuntaviivaa omiin kansallisiin olosuhteisiinsa ja ottaneet ohjelmassaan" käyttöön monivuotisen lähestymistavan niihin. tämänhetkisiä ongelmia, työmarkkinoidensa tarpeita y toimintatapaa. liisein aitiot soveltavat kaikki osapuolet mukaan ottavaa Kansallisten toimintasuunnitelmien valmisteluun ovat osallistuneet kansallisen ja joissakin tapauksissa alueellisen tason keskeiset toimijat sekä työmarkkinaosapuolet ja kansallisten kansallisten olosuhteiden mukaisesti. Varsinkin komission viranomaisten kokouksissa on ollut mukana kaikkien asianomaisten ministeriöiden ja muiden elinten edustajia sekä joissakin tapauksissa työmarkkinaosapuolten edustajia. Yhdistyneessä Irlannissa työmarkkinaosapuolten kanssa käytyjen neuvottelujen seurauksena suunnitelmaan on otettu tekstiä, jonka asianomaiset työmarkkinaosapuolet ovat hyväksyneet. kuningaskunnassa, Portugalissa, Itävallassa ja > Kansalliset toimintasuunnitelmat ilmentävät avoimempaa ja poliittisesti suuntautunempaa lähestymistapaa, jota voidaan valvoa. Kunkin jäsenvaltion hallitus on antanut toimintasuunnitelman virallisesti, ja monissa tapauksissa siitä on keskusteltu kansallisessa parlamentissa, mikä on vahvistanut sen poliittista asemaa. Toimintasuunnitelmaa voidaan valvoa kyseisessä maassa, ja myös muut jäsenvaltiot voivat valvoa sitä, jolloin siinä annettujen sitoumusten poliittisen vastuunalaisuuden aste kasvaa. > Kansalliset perustuvat toimintasuunnitelmat vakiintuneeseen työllisyyspolitiikkaan. Vaikka suunnitelmat ovatkin monessa suhteessa innovatiivisia, ne pohjautuvat luonnollisesti sellaisiin työmarkkinatoimiin ja toimintalinjoihin, joita on jo sovellettu jonkin aikaa. Uudet poliittiset virikkeet tulevat esille kattavuudessa, sillä mukaan on otettu sellaisia ongelmia ja aloja, joita ei ole käsitelty aiemmin, keskittyneisyydessä laajentamalla tehokkaiksi osoittautuneita toimia ja järjestelmiä ja kumppanuudessa, jonka mukaisesti työmarkkinaosapuolet ja muut tahot osallistuvat toimintaan tiiviimmin ja aktiivisemmin. Komission mielestä tärkein peruste arvioitaessa aloitteen merkitystä ei ole sen hyväksymispäivä vaan se, saavuttaako se työllisyyden suuntaviivoissa asetetut toimintalinjojen tavoitteet. On taipeen löytää sopiva tasapaino hyvin toimivien jatkamisen ja innovatiivisten toimenpiteiden käyttöön ottamisen välillä osana jatkuvaa kehityskulkua. Kokemus on osoittanut, että onnistunut työttömyyden vähentäminen edellyttää johdonmukaista strategiaa useiden vuosien ajan. Tästä ovat esimerkkeinä Alankomaat, Irlanti ja Tanska sekä viime aikoina Espanja ja Suomi. Sisällön osalta voidaan havaita seuraavat myönteiset tekijät: > Kaikki työstä jäsenvaltiot tuovat esille poliittisen sitoutumisensa aktiiviseen työllisyyspolitiikkaan. Monet jäsenvaltiot kertovat aikomuksestaan aloittaa tai jatkaa työpaikoista mielekkäitä. uudistuksia, jotta tulisi houkuttelevampaa ja tason Toimenpiteet keskittyvät kannustimien parantamiseen, kehittämiseen ja työmahdollisuuksien tarjoamiseen. Monipuolista lähestymistapaa pidetään olennaisena tekijänä kaikissa toimintatavoissa, joilla puututaan työttömyyden syihin eikä pelkästään sen seurauksiin. Toiset jäsenvaltiot tutkivat perusteellisesti verotus- ja etuusjärjestelmiään varmistaakseen, että niiden vaikutukset kannustavat työhön ja edistävät yrittäjyyttä, työpaikkojen luomista ja aktiivista -osallistumista työelämään (Yhdistynyt kuningaskunta, Espanja, Tanska, Ranska ja Belgia). ammattitaidon toimintakehyksen rinnalla. Joissakin > Tunnustetaan tarve vahvistaa työllisyyspolitiikan paikallista ulottuvuutta. Hajauttamista ja paikallistason autonomian lisäämistä pidetään olennaisen tärkeänä yhteisen kansallisen poliittisen tapauksissa (Espanja, Italia) uudistuksilla annetaan enemmän vastuuta alueellisille ja paikallisille viranomaisille sekä työmarkkinaosapuolille, jotta ne voivat tarjota työttömien ja yritysten tarpeita paremmin vastaavia mittatilauspalveluja. Uudistukset ovat saaneet alkunsa positiivisista kokemuksista niissä maissa, joissa alueelliselle ja paikalliselle tasolle siirretyllä työmarkkinapolitiikalla on pitkä historia (Itävalta, Saksa, Belgia, Tanska, Suomi ja Ruotsi). Joissakin suunnitelmissa (Italia, Kreikka, Portugali) mainitaan alueelliset sopimukset keinoina saada kaikki toimijat mukaan paikallisella tasolla. > On kiinnitetty huomiota todetaan, tarpeeseen kehittää ja nykyaikaistaa julkista työvoimahallintoa niin, että sen kapasiteetti ja voimavarat vastaavat uusia haasteita. Kansallisissa julkinen toimintasuunnitelmissa työvoimahallinto on aktiivisen ja ennaltaehkäisevän strategian keskeinen toteuttaja. Vaikka julkinen työvoimahallinto mainitaan yleensä työllistyvyyttä koskevan pilarin yhteydessä, sillä voi olla tärkeä tehtävä myös kolmen muun pilarin mukaisten toimenpiteiden täytäntöönpanossa, usein yhteistyössä muiden toimijoiden kanssa. Toimintasuunnitelmissa ei kuitenkaan aina ilmoiteta selkeästi niitä konkreettisia toimenpiteitä, joilla julkista työvoimahallintoa on tarkoitus vahvistaa. Monissa työskentelymenetelmien, jäsenvaltioissa se edellyttää julkisen talousarvion, henkilöstön ja johdon kokonaisvaltaista arviointia (Saksa, Suomi, Ranska, Portugali ja Espanja). työvoimahallinnon että > Kaikki jäsenvaltiot tunnustavat tietämyksen ja ammattitaidon parantamisen merkityksen. Useissa suunnitelmissa tarkennetaan ne tietämyksen ja ammattitaidon alat, joita pidetään työllistyvyyden ja sopeutumiskyvyn vahvistamisen kannalta olennaisen tärkeinä. Tällaisia ovat esimerkiksi luku- ja kirjoitustaito, laskutaito, tasolla tietotekniikan tuntemus ja vieraiden kielten osaaminen. Yleisemmällä useimmissa suunnitelmissa korostetaan tarvetta lujittaa yleissivistävän ja ammatillisen ja koulutuksen harjoittelulla on siinä keskeinen tehtävä. työelämän välistä yhteyttä. Oppisopimuskoulutuksella sekä Kansalliset > Yksi tärkeimmistä saavutuksista on ollut työmarkkinaosapuolten osallistumisen lisääntyminen. antaneet työmarkkinaosapuolille tilaisuuden tuoda oman panoksensa työllisyyspolitiikkaan. Ne selvästi olevansa halukkaita noudattamaan ovat yleisesti ottaen suuntaviivojen yleistä henkeä, ja joissakin maissa ne ovat sitoutuneet aloittamaan neuvottelut määrätyistä aiheista. Ei myöskään pitäisi aliarvioida sitä, että toimintasuunnitelmiin liittyvän prosessin avulla työmarkkinaosapuolet ovat voineet kehittää vuoropuhelua niissä maissa ja niillä aloilla, joissa se on ollut vähäistä. toimintasuunnitelmat ilmaisseet ovat. mutta puutteitakin löytyy Kansallisia toimintasuunnitelmia tutkittaessa löytyy myös puutteita. Se on täysin odotettavaa, sillä menettely on vielä alkuvaiheessa. Puutteisiin on silti puututtava, jotta Luxemburgin prosessi saa lisää pontta. Puutteisiin voidaan laskea muun muassa seuraavat: V Suunnitelmat painottuvat pääasiassa kahteen pilariin, työllistyvyyteen ja yrittäjyyteen. Tämä voi heijastaa erityisiä kansallisia painopisteitä, mutta myös sitä, että työllistyvyyttä koskevaan pilariin sisältyvät kolme EU:n laajuista toiminnallista tavoitetta, jotka edellyttävät yksityiskohtaisempaa arviointia. Lisäksi se heijastaa sitä, että sopeutumiskyvyn ja yhtäläisten mahdollisuuksien pilarit edellyttävät joko työmarkkinaosapuolten ja muiden tahojen laajaa osallistumista tai sellaisia täydentäviä toimintalinjoja, joiden kehittäminen vie enemmän aikaa. Työllisyyden suuntaviivat perustuvat kuitenkin kokonaisvaltaiseen lähestymistapaan: työllisyyskysymyksiin ei saada kestäviä ratkaisuja, ellei kaikkia pilareita oteta huomioon yhtä aikaa ja yhtä painokkaasti. > Joillakin aloilla suunnitelmat ovat epämääräisiä tai sisältävät vain luettelon aloitteista. Yksityiskohtien puuttumisen vuoksi on vaikeata arvioida, ovatko toimenpiteet yhtenäisen strategian mukaisia. Ei ole myöskään aina helppoa selvittää, mikä on toimenpiteiden tärkeysjärjestys tai mitkä toteutetuista toimista antavat välittömiä tuloksia ja mitkä vaikuttavat vasta keskipitkällä aikavälillä. On myös olemassa todellinen vaara, että yletön määrä toimenpiteitä estää vaaditun kriittisen massan saavuttamisen ja hajauttaa voimavaroja liikaa. > Ei ole tarpeeksi tietoa kokonaisvaikutuksista voimavaroihin ja talousarvioon eikä tietoja ole esitetty riittävän selvästi. Tällaisten tietojen avulla olisi mahdollista arvioida talousarviokustannukset ja mahdolliset työllistävät vaikutukset sekä se, arvoiseksi. osoittautuuko Toimintasuunnitelmien avulla ei ole mahdollista selvittää, käytetäänkö unionissa tällä hetkellä vallitsevaa suotuisaa taloudellista ilmapiiriä hyväksi toteutettaessa todellista ja kestävää siirtymistä julkisten työllisyysvarojen käyttämiseen aktivoiviin toimenpiteisiin, mikä on jatkuvan julkisen talouden vahvistamisen mukaista. Tämä on ymmärrettävää, tehokkaaksi toimenpide jatkamisen kukin ja sillä nykyiset suunnitelmat on laadittu sen jälkeen, kun vuotta 1998 koskevat kansalliset talousarviot oli hyväksytty. V On osoittautunut vaikeaksi löytää tasapaino syrjäytyneiden työllistämisen ja pitkäaikaistyöttömyyden osa ennaltaehkäisemisen toimintasuunnitelmien toimenpiteistä kohdistuu pitkäaikaistyöttömiin eikä niihin, jotka ovat vasta joutumassa pitkäaikaistyöttömiksi. Koska joillakin mailla on paljon enemmän pitkäaikaistyöttömiä kuin toisilla, korkean työttömyysasteen alentamisessa käytetään työttömien määrän nopeaan vähentämiseen tähtäävät toimenpiteet ovat tarpeellisia ja tervetulleita, ongelma säilyy ennallaan, jos ei sovelleta myös muunlaisia toimia. lähestymistapoja. Vaikka erilaisia välillä. Suurin > Useimmissa toimintasuunnitelmissa ESR:n sekä yksittäisten toimintalinjojen ja ohjelmien välistä yhteyttä ei ole kehitelty tarpeeksi. ESR. n myötävaikutus jäsenvaltiot eivät kuitenkaan esitä tunnustetaan yleisesti, mutta useimmat järjestelmällistä (määrällistä ja laadullista) eritelmää ESR. sta tuetuista toimista kunkin pilarin kohdalla, vaikka esimerkiksi Ranska, Italia, Kreikka, Irlanti ja Suomi antavat joitakin tietoja niistä. Yhteyden selventäminen auttaisi tehostamaan ESR:n tukea. V Kansallisten toimintasuunnitelmien vähiten tyydyttäviin seikkoihin kuuluu kansallisia työllisyyspolitiikkoja koskevien asianmukaisten indikaattorien puute. Useimmissa suunnitelmissa ei määritellä määrällisiä tai tarkkoja politiikan tavoitteita eikä tilastollisia indikaattoreita, joihin kehityksen ja tulosten arviointi perustuu. Työllisyysindikaattorit määritellään usein epämääräisesti, ne mainitaan lyhyesti tai niitä ei ilmoiteta lainkaan. Tämä koskee esimerkiksi kunkin toimenpiteen kohderyhmien indikaattoreita resurssien mittaamisessa määrittelyä, (rahoituksen, henkilöstön tulosten ja vertailemisessa käytettyjä kriteereitä. Puutteet ovat erityisen haitallisia kolmen EU:n laajuisen toiminnallisen tavoitteen kohdalla. tuen osalta) sekä politiikan käytettyjen käytettyjä teknisen III. Kansalliset toimintasuunnitelmat vuodeksi 1998: aiheittainen katsaus toimintasuunnitelmissa Euroopan unioni on palaamassa terveen ja kestävän talouskasvun kauteen. Jäsenvaltiot talouspolitiikan ovat kansallisissa yleislinjoissa esitettyä makrotaloudellista strategiaa ja lisäksi toteuttamaan tehokkaita lisätoimia tavaroiden, palveluiden, pääoman ja työvoiman markkinoiden toiminnan parantamiseksi. Jäsenvaltiot myös vakuuttavat, että niiden toimintasuunnitelmassa esitetyt taloudellisen toimintatavoitteet ja rakenteelliset kokonaissuunnitelman kannalta työllisyyden suuntaviivat ovat keskenään sopusoinnussa ja tukevat toisiaan. talouspolitiikan yleislinjat seuraamaan uudistukset sitoutuneet ja että tarpeen ovat ja Vaikka eri mailla onkin yhteisiä huolenaiheita, kansallisista toimintasuunnitelmista löytyy toisistaan poikkeavia ratkaisuja, jotka heijastavat eri maiden taloudellisen tilanteen ja työmarkkinoiden työmarkkinoiden taloudellinen nousukausi on tuonut suunnitelmiin ominaispiirteitä. Tämänhetkinen optimistisen sävyn ja lisännyt työpaikkojen kasvuun liittyviä odotuksia. Siksi työvoiman tarjontaan kohdistetuille toimenpiteille on annettu etusija. Toimintalinjan toteuttamisen rakenteen eroavaisuuksia sekä kunkin maan lähtökohta vaihtelee maittain - toisten maiden mielestä on syytä aloittaa perusteelliset uudistukset tehokkuuden lisäämiseksi. tyytyvät hienosäätöön tietyillä aloilla, kun toiset taas Kansallisten toimintasuunnitelmien alustavasta tarkastelusta käy ilmi, että Ranskan ja Espanjan suunnitelmat pääsevät lähimmäksi sitä avoimuutta ja selkeyttä, jota vaaditaan ongelman tunnistamisessa, ponnistelujen mittaamisessa, voimavarojen selvittämisessä ja tärkeysjärjestyksen määrittämisessä. Tämä koskee erityisesti EU:n laajuisia toiminnallisia tavoitteita. Luxemburgin, Irlannin, Suomen, Belgian ja Yhdistyneen kuningaskunnan suunnitelmat ovat yleisluontoisempia, mutta myös niistä näkyy selkeä pyrkimys tarkkuuteen. Toimintasuunnitelmien tarkastelun tärkeimmät tulokset ovat seuraavanlaiset: II 1. 1 Työllisty vyys Tässä toimintapilarissa kehotetaan jäsenvaltioita tote^|i|art| lllllllllllJIIIIIJ^ Vaikka kaikki jäsenvaltiot ovat omaksuneet tämän pilarin keskeiset tavoitteet ja tarjoavat jokseenkin johdonmukaisia toimia niiden toteuttamiseksi, ne ovat kuitenkin sitoutuneet eri tavoin muuttamaan sisäpolitiikkaansa varsinkin kolmen EU:n laajuisen toiminnallisen tavoitteen saavuttamiseksi. Yleisesti ottaen vaikuttaa siltä, että suurin osa toimintasuunnitelmista on laadittu siten, että niissä muotoillaan yleisiä toimintalinjoja, eikä siten, että ne olisivat toiminnan välineitä. Tietoja ei ole riittävästi sellaisilta keskeisiltä aloilta kuin aikaväli, resurssit, valvonnan välineet sekä toteutettujen ja suunniteltujen toimenpiteiden välinen suhde. Tämän vuoksi jää hyvin epäselväksi, missä määrin tavoitteet voidaan saavuttaa sovitun viiden vuoden jakson aikana. Vaikka edistys on merkittävää Essenin prosessin yhteydessä annettuihin monivuotisiin kansallisista. toimintasuunnitelmista toiminnan välineitä, jotta koko prosessin uskottavuus ja tehokkuus kasvaisivat. verrattuna, ohjelmiin tehdä syytä silti on => Pitkäaikaistyöttömyyden ehkäisemisessä on vielä edistyttävä, jotta päästään suuntaviivojen edellyttämiin tuloksiin. Useimmat jäsenvaltiot sitoutuivat varsinkin eurooppalaiseen kahden lähestymistapaan. Se edellyttää, että pitkäaikaistyöttömäksi ennaltaehkäisevään ensimmäisen suuntaviivan yhteiseen kohdalla 6 vähentää keskipitkällä lähestymistapa ennaltaehkäisevä joutumiseen puututaan viiden vuoden aikana siten, että työnhakijoiden ei tarvitse odottaa, kunnes he ovat syrjäytyneitä ja kunnes heidän ammattitaitonsa on ruostunut. Tällainen aikavälillä työttömyyslukuja kestävämmin ja edullisemmin kuin jo syrjäytyneiden saattaminen uudelleen työelämän piiriin. Neljä jäsenvaltiota (Ranska, Espanja, Luxemburg ja Yhdistynyt kuningaskunta) ovat ilmoittaneet toimintalinjojensa selkeästä muutoksesta tähän suuntaan, luetelleet tavoitteet ja kuvanneet toimenpiteitä. Sen sijaan viisi muuta maata (Irlanti, Suomi, Belgia, Saksa ja Alankomaat) ovat kyllä menossa samaan suuntaan, mutta eivät ole määritelleet sitä yhtä tarkasti. Maat, jotka perinteisesti ovat korostaneet ennaltaehkäisevää (Tanska ja Ruotsi) korostavat tukevansa yleistä päämäärää mutta eivät mainitse miten tavoitteet saavutetaan. Ruotsin tavoitteet ovat jopa tiukempia kuin EU. n laajuiset toiminnalliset tavoitteet. Toiset maat lupaavat työnhakijoille erityistoimia heti tai lähes heti kun kuusi kuukautta (nuoret) tai kaksitoista kuukautta (aikuiset) työttömänä on tullut täyteen, mutta nämä toimenpiteet eivät vielä ole työllisyyden suuntaviivoissa asetettujen kriteerien mukaisia. lähestymistapaa, on ollut laatia askeleena työmarkkinastrategian yksilöllinen strategian pohjaksi. Tarkoituksena on => Useissa jäsenvaltioissa on yksilöllisen toimintasuunnitelman laatiminen otettu lähtökohdaksi. Monien maiden ennaltaehkäisevän toimintasuunnitelma ensimmäisenä ennaltaehkäisevän tapausten käsittely yksilöllisesti mittatilaustyönä, minkä avulla voidaan tunnistaa riskiryhmään kuuluvat ja saadaan töihinpääsystä pysyvämpää, sillä tällainen lähestymistapa voi perustua sekä yksilön että työmarkkinoiden tarpeisiin. Samoin voidaan säästää vähäisiä resursseja, sillä niitä ei tarvitse käyttää niiden työnhakijoiden hyväksi, jotka löytävät itsekin työpaikan. Yksilölliset toimintasuunnitelmat ovat tarpeellisia, mutta eivät riittäviä. Ne edellyttävät julkisten työvoimapalvelujen lujittamista sekä konkreettisia toimia, joilla on mitattavissa oleva vaikutus työttömien työnhakijoiden pääsyyn työmarkkinoille. Tätä näkökohtaa ei aina käsitellä riittävästi. laajuisen tavoitteen => Jäsenvaltiot ovat yhtä mieltä tarpeesta vahvistaa aktiivisia toimintatapoja, mutta eivät määrittele EU:n saavuttamisessa vaadittavia ponnistuksia riittävän tarkasti. Kaikki jäsenvaltiot hyväksyvät tavoitteen, jonka mukaan on lisättävä työttömien koulutusta ja muita aktiivisia toimenpiteitä, jotta he saavat riittävät taidot ja kannustimen töihin palaamiseen. Monet maat eivät kuitenkaan ole määritelleet lähtökohtaansa suhteessa Euroopan tasolla annettuun 20 prosentin tarvittavien ponnistusten määrästä. Kuuden tavoitteeseen eivätkä anna arviota jäsenvaltion (Itävalta, Ranska, Suomi, Luxemburg, Espanja ja Portugali) esittämät tavoitteet ovat linjassa suuntaviivoissa annetun tavoitteen kanssa, eli ainakin 20 prosenttia työttömistä pyritään saamaan koulutukseen ja aktiivisten toimenpiteiden piiriin. Viisi maata (Tanska, Suomi, Saksa, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta) ilmoittavat, että ne ovat jo saavuttaneet tämän tavoitteen. Toiset maat kertovat aikomuksestaan lukumäärää. Joissakin tapauksissa olisi kuitenkin selvennettävä sekä toimenpiteiden tyyppiä että kohderyhmää, jotta jäsenvaltioiden lähestymistapa olisi yhdenmukainen. lisätä huomattavasti aktiivisiin toimiin osallistuvien => Siirryttäessä passiivisesta aktiiviseen lähestymistapaan on myös tarkasteltava perusteellisesti verotus- ja etuusjärjestelmiä. Jäsenvaltiot tunnustavat kansallisissa toimintasuunnitelmissaan, että pelkkä toimeentulotuki ei riitä ratkaisuksi työttömyyteen ja yhteiskunnasta syrjäytymiseen, vaan työttömille on annettava kannustimia ja ja lisätoimia tilaisuuksia työllistyvyyden kohentamiseksi. Useimmat toimintasuunnitelmat myös osoittavat, miten vaikeata on poliittisista ja taloudellisista syistä saada julkiset menot kohdistettua passiivisista aktiivisiin toimintatapoihin. Tällä alalla on edistytty hyvin hitaasti, suunnitelmissa ollaan huolissaan sosiaaliturvasta riippuvaisten henkilöiden määrästä ja kerrotaan pyrkimyksistä saada sosiaalituen saajat toimettomuudesta töihin, jotka vastaavat heidän kykyjään. Samoin pyritään varmistamaan, että iäkkäämmät työntekijät pysyvät kiinni työelämässä lakisääteiseen eläkeikään asti. On myös syytä parantaa aktiivisten toimenpiteiden toteuttajien ja sosiaaliturvajärjestelmien välistä yhteistoimintaa, jotta suurempi joukko edunsaajia saa parempia yllykkeitä palata työhön tai osallistua koulutukseen. tarvitaan. Monissa jotka tarjota taitoja, vastaavat ilmi yleinen huoli yleissivistävän => Kaikkein tehokkain tapa ehkäistä työttömyyttä on parantaa koulutusjärjestelmiä tarpeisiin. ja Toimintasuunnitelmista käy ja ammatillisen koulutuksen laadusta, joka on ratkaiseva tekijä varmistettaessa nuorille turvattu pääsy työelämään. Useimmat jäsenvaltiot kuvailevat meneillään olevia uudistuksia, joilla parannetaan kansallisten koulutusjärjestelmien laatua tai lisätään niiden kapasiteettia. Tämä yleinen huolenaihe heijastuu myös siinä, miten tärkeänä koulutustason nostamista pidetään koulunsa keskeyttäneiden työllistämisessä. Tämä kohderyhmä määritellään eri maissa eri tavoin kansallisten olosuhteiden mukaan. työmarkkinoiden III. 2 Yrittäjyys ^H^HB^^B^B^Bf^BHBSi^BSBP8**? &/i^M*8 IlllllB^ Éllljfj^ iloitta 0wj$mÈgf y, Tavoitteita, joilla pyritään kehittämään yrityksille suotuisia olosuhteita, pidetään myönteisei , askeleena kohti tiiviimpää työllisyys- ja työmarkkinapolitiikan toimintasuunnitelmissa esitetään hyvin välistä vuorovaikutusta. Kansallisissa monentyyppisiä suunniteltuja joista osa vastaa toteutettuja yrittäjyyden edistämistä koskevassa komission uudessa tiedonannossa1 annettuja ehdotuksia. Kokemusten vaihto joistakin innovatiivisimmista toimenpiteistä vaikuttaisi kiinnostavalta. Ehdotuksia on tehty yhden rekisteröintilomakkeen laatimisesta (Suomi), uusien yritysten rekisteröinnistä yhdessä päivässä (Ranska), yrittäjäkurssien ottamisesta toimenpiteitä, tai KOM (98) 222. sisältyy Joissakin jäsenvaltioissa suotuisa (Tanska), verotuksellisista kannustimista ensimmäisen mukaan koulutusohjelmaan työntekijän palkkaamiseksi (Espanja, Belgia) ja "Business Angelseista" (Itävalta, työpaikkojen kasvulle otollisten olosuhteiden Saksa). kehittämiseen riskipääoman ilmapiiri hyödyntäminen, rakenteelliset muutokset sekä tavaroiden ja palveluiden markkinoiden vapauttaminen, loiset maat korostavat, miten tärkeää on tukea huipputeknologiaan liittyviä, tai ympäristöystävällisiä elinkeinoaloja, joissa työpaikkojen luomisen mahdollisuuksia ei hyödynnetä tarpeeksi. tehokkaalle kilpailulle, tietotekniikkaa tulevaisuuteen suuntautuvia kuten aloja, :. Jäsenvaltiot tunnustavat yhä useammin työpaikkojen luomisen mahdollisuudet osuus- ja yhteisötaloudessa ja paikallistasolla sekä tyydyttämättömiä sosiaalisia tarpeita täyttävien uusien toimien merkityksen. Useat jäsenvaltiot ovat sitoutuneet kehittämään toimintaa näillä aloilla, mutta vain harva tarjoaa konkreettisia ja olennaisia esimerkkejä toimenpiteistä ja pilottihankkeista. Esimerkkinä voidaan antaa Ranskan ohjelma työpaikkojen luomiseksi nuorille. Suurimmassa osassa toimintasuunnitelmia osuus- ja yhteisötalouden osuus keskittyy epäsuotuisassa asemassa olevien ryhmien saamiseen mukaan yhteiskunnan toimintaan, kun taas sen tehtävä työpaikkojen luojana ja uudenmuotoisten palvelujen tukijana ei saa ansaitsemaansa huomiota. Belgian, Espanja, Italian, Suomen, Ruotsin ja Saksan suunnitelmissa tunnustetaan osuuskuntien ja keskinäisten yhtiöiden erityisasema. Joissakin tapauksissa julkiselle sektorille annetaan tehtäväksi aktiivinen suora toiminta. Toisissa tapauksissa tarjotaan välillistä ja hallinnollisten kannustimien välityksellä. On pyrittävä tukea verotuksellisten osoittamaan kestävän ja työllisyyden mahdollisuudet osuus- ja yhteisötaloudessa rohkaisemaan uusia tarpeita tyydyttävien työpaikkojen luomista. talouden joissakin maissa - > Useimmat jäsenvaltiot eivät halunneet asettaa verotuksellisia tavoitteita, mutta samaan aikaan toteutetaan merkittäviä verouudistuksia. Muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta (Alankomaat, Tanska, Irlanti) jäsenvaltiot eivät asettaneet konkreettisia tavoitteita yleisen verotaakan keventämiseksi eikä työvoimaan kohdistuvan verotaakan vähentämiseksi. Koska vuoden 1998 talousarviota koskevat päätökset oli jo tehty ennen toimintasuunnitelmien laatimista, edelleen jatkuva löytää vaihtoehtoisia, vakaita julkisen rahoituslähteitä sosiaaliturvajärjestelmille selittävät sitä, miksi tältä alalta selvästi puuttuu kunnianhimoa. Viime vuosina useat jäsenvaltiot ovat kuitenkin ryhtyneet vähentämään matalapalkkaisten työntekijöiden osalta. Välillisten työvoimakustannusten alentaminen palkkahaarukan alapäässä voi edistää merkittävästi alhaisen tuottavuuden aloilla. Lisäksi eräät jäsenvaltiot ovat uudistaneet verotusjärjestelmiään vähentämällä marginaaliveroastetta ja ottamalla käyttöön verohyvityksiä. Tämän pitäisi kannustaa ottamaan vastaan matalapalkkaisia töitä ja välttämään köyhyysloukku. työvoimakustannuksia luomista varsinkin tervehdyttäminen ja vaikeudet työpaikkojen varsinkin välillisiä II 1. 3 Sopeutumiskyky Tässä toimintapilarissa kehotetaan jäsenvaltioita toteuttamaan_^; ' tonlurec^^l^C-i^iiriaÄ^^; sÉlf työjärjestelyjä. Sopimuksissa olisi w^ WÊÊÊÊÊÊÊÊÊÊÊ&. 10 työllisyyden Työmarkkinaosapuolten on otettava vastuu suuntaviivojen tukemisesta. On noudatettava monipuolista lähestymistapaa, jossa otetaan huomioon lainsäädännön nykyaikaistaminen, kaikki sopeutumiskyvyn keskeiset osatekijät: työehtosopimusten ja -neuvottelujen päivittäminen, uudet työn organisoinnin muodot ja työaikajärjestelyt. Useimmissa suunnitelmissa tätä pilaria ei ole kehitelty paljoakaan käytettävissä olleen ajan rajallisuuden ja sopeutumiskyvyn laajakantoisen luonteen vuoksi. Muodollisia (kansallisen tason) sopimuksia sopeutumiskyvystä ei juurikaan ole. Vaikka suunnitelmien laatimiseen oli vain vähän aikaa, joitakin aloitteita on tehty. kansallisen Luxemburgissa toimintasuunnitelman ja Portugalissa, saatiin uutta pontta myöhempiä neuvotteluja varten. osallistuivat laatimiseen. Muissa maissa, esimerkiksi Belgiassa työmarkkinaosapuolet suoraan yhteistä ja monipuolista Kansallisten toimintasuunnitelmien laatimisen ansiosta on tiedostettu tarve lähestymistapaa mukautettaessa noudattaa uudelleenjärjestelyt rakenteelliseen muutokseen. Toimintasuunnitelmissa ei kuitenkaan ole esitetty selkeästi konkreettisia toimenpiteitä, joilla tuetaan uusia työn organisoinnin muotoja. Joitakin aloitteita on tehty - Portugalin, Irlannin, Itävallan ja Yhdistyneen kuningaskunnan työmarkkinaosapuolet ovat allekirjoittaneet yhteiset julistukset, joiden aiheena on työn organisoinnin uudenaikaistaminen. Varsinkin osa- aikatyötä koskevien sopimusten nykyaikaistaminen on käynnissä, mutta täysin uusien työskentelymuotojen kuten etätyön vaikutuksia vielä selvitellään. valtion sovelletut lähestymistavat heijastavat ja sosiaaliturvajärjestelmään. Näissä maissa on sovellettu yhteistä Työaikajärjestelyissä ja työmarkkinaosapuolten erilaisia tehtäviä. Joissakin jäsenvaltioissa (Ranska, Italia, Belgia, Luxemburg) työn organisoinnin nykyaikaistaminen liittyy laajempaan, työajan vähentämistä tai uudelleen jakamista koskevaan työmarkkinapolitiikkaan, elinikäiseen lainsäädännöllisiin oppimiseen työmarkkinaosapuolten lähestymistapaa, muutoksiin tehtäväksi on jäänyt täytäntöönpanon eri näkökohdista neuvotteleminen. Toiset maat (Irlanti, Yhdistynyt kuningaskunta) uskovat, että valtion tehtävänä on antaa oikeudenmukaiset vähimmäisehdot, jolloin työmarkkinaosapuolet voivat itse sopia joustavista työjärjestelyistä. Kolmikantajärjestelmää perinteisesti soveltaneissa maissa (Tanska, Suomi, Itävalta, Alankomaat, Ruotsi) sopeutumiskyvyn eri näkökohdista keskustellaan jo vakiintuneissa elimissä. jossa Koulutusta pidetään yleisesti vahvana voimavarana muutoksiin sopeutumisessa. Useimmissa suunnitelmissa yhdistetään yleissivistävä ja ammatillinen koulutus, verotus ja lainsäädännön uudistaminen pyrittäessä parantamaan työvoiman ammattitaitoa. Kaikissa jäsenvaltioissa käytetään koulutukseen liittyviä verohelpotuksia joko yksilön tai yrityksen tasolla. Joissakin maissa (Yhdistynyt kuningaskunta, Irlanti, Tanska, Ranska) ilmoitetaan uusista ja kohdennetuista erityistoimista koulutusinvestointien tukemiseksi. ESR:n tehtävää (tavoite 4 ja Adapt) sopeutumiskyvyn tukemisessa ei ole yleisesti tunnustettu. 11 III. 4 Yhtäläiset mahdollisuudet 'tÈ^m:/MipteÛm jäsenvaltioita/ i^iävhMB fiiuta työelämään (suuntaviiva 1$K • •;. ^•/^fjp&^^vdmmaiste^ pääsyä työeläm^Xsuunt^yji^ jM*J^ ':. 'L L,'„ -, ',,l;,û'iïdâtâf, ' ;,,',,;, ''là :. lfâzJ&/::,. ',. ,. :S \ => Kansallisia toimintasuunnitelmia laadittaessa on havaittu entistä paremmin yhtäläisten mahdollisuuksien merkitys - olipa kyse sitten sukupuoleen tai vammaisuuteen perustuvan syrjinnän torjumisesta. Kaikki jäsenvaltiot ovat käsitelleet kysymystä omissa toimintasuunnitelmissaan ja joko aikovat ryhtyä uusiin toimiin tai ovat jo ehdottaneet uusia poliittisia toimenpiteitä. Konkreettisia toimia on jo toteutettu, erityisesti lastenhoitoon liittyvästi, ja koska toimet lisäävät työvoiman tarjontaa, ne auttavat lähestymään yleistä tavoitetta eli työllisyysasteen kohottamista. ja => Naisten ja miesten tasa-arvoa käsittelevät toimintasuunnitelmien osuudet liian ylimalkaisilta. Yhtäläisten vaikuttavat varsin vaatimattomilta mahdollisuuksien tukeminen on eurooppalaisessa työllisyysstrategiassa edelleen sangen uusi asia, mikä lieneekin vaikuttanut siihen, että monien maiden toimintasuunnitelmissa käsitellään tasa-arvoon perustuvaa politiikkaa muita politiikan aloja yksipuolisemmin. Uusia toimenpiteitä ehdotetaan suhteellisen vähän, määrärahat ovat niukkoja (jos mainittu ollenkaan), eikä määrällisiä tavoitteitakaan ole asetettu kovin monta. Jollei suunnitelmaan liittyvillä poliittisilla aloitteilla ole konkreettisia määrällisiä tavoitteita, aloitteinen arviointi on vaikeaa. Myös toimintasuunnitelmien sisäinen yhtenäisyys paranisi, jos yhtäläiset mahdollisuudet otettaisiin myös muiden pilarien osaksi (mainstreaming). Yhä useampi jäsenvaltio (Kreikka, Ranska, Italia, Espanja, Itävalta, Yhdistynyt kuningaskunta ja Ruotsi) toki mainitsee suunnitelmassaan mainstreaming- käsitteen, mutta sen konkreettisesta soveltamisesta ei juuri ole näyttöä. => Vammaisten mahdollisuuksien lisääminen on nyt täysipainoinen osa työllisyysstrategiaa. Jäsenvaltioilla on vakaa pyrkimys saada yhä useampia vammaisia mukaan työelämään, ja käytännön politiikassa näkyy halu ottaa asia osaksi politiikan muitakin osa-alueita. Näin on erityisesti työllisyyspolitiikassa. Jotkin jäsenvaltiot kiinnittävät huomiota myös muihin heikompiosaisiin ryhmiin, kuten etnisiin vähemmistöihin, ja niihin erityisiin ongelmiin, joita näiden ryhmien edustajat kohtaavat työelämään pääsyssä. IV Cardiffista Wieniin: tulevien toimien tarkastelua Kansallisten toimintasuunnitelmien ensitarkastelu toi esiin paljon hyvää ja jätti hiukan toivomisen varaa. Samalla selkeytyi toimintakenttä tuleville toimille, joilla voidaan lujittaa Luxemburgista alkanutta prosessia. 12 Tämän tiedonannon tarkoituksena on tarjota Cardiffin huippukokouksessa käytävälle keskustelulle perusta. Kokouksen päätelmät taas antavat lisäpontta työlle, jota jäsenvaltiot yhdessä kansallisissa työllisyystoimintasuunnitelmissa esitettyjen toimenpiteitten toteuttamiseksi. työmarkkinaosapuolten tekevät kanssa jo Komission ja neuvoston yhteinen työllisyyskertomus on unionin tasolla tehtävien seurantatoimien kannalta avainasemassa. Komissio on jo aloittanut kertomuksen valmistelun, ja kertomus esitetään lokakuussa. Heinä-syyskuussa komissio käy kunkin jäsenvaltion kanssa kahdenvälisen keskustelun, perinpohjaisesti tarkastelemaan suunnitelmien täytäntöönpanoa sekä keräämään tarkkoja tietoja politiikan uusista kehitysaskelista, indikaattoreista ja aikatauluista päättämisestä sekä tarkoitukseen varatuista taloudellisista ja teknisistä resursseista. jolla pyritään Nämä keskustelut tarjoavat taustan tarkasteltaessa toimia, joihin jäsenvaltiot ovat toimintasuunnitelmansa toimeenpanemiseksi ryhtyneet Samalla ne ovat tilaisuus täydentää tietoja kaavaillusta toiminnasta ja kartoittaa kunkin pilarin osalta ne innovatiiviset toimet ja parhaat menettelytavat, jotka lupaavimmin veisivät Euroopan työllisyysstrategiaa eteenpäin. Jäsenvaltioiden kanssa käytäviin keskusteluihin todettakoon vielä, että tähänastisista kokemuksista on varmasti hyötyä korjattaessa niitä puitteita, joita nykyisissä työllisyyspoliittisissa suuntaviivoissa on huomattu. liittyvästi työllisyysstrategia Valittu neljän pilarin rakenne on osoittautunut hyväksi ja kattavaksi kehykseksi, jossa Euroopan kehittää. Toimintasuunnitelmiaan laatiessaan useat jäsenvaltiot havaitsivat eräitä kysymyksiä, joihin niiden mielestä on työllisyysstrategian tavoitteitten nimissä puututtava mutta joita ei tähän mennessä ole riittävällä tavalla otettu huomioon. Näitä seikkoja ovat mm. seuraavat: sitä voidaan voi kehittyä jossa ja - Painotuksen siirtymistä sosiaaliturvasta työelämään on vahvistettava. Jäsenvaltiot ovat sitoutuneet uudistamaan vero- ja etuusjärjestelmiä siten, että uudistuksilla tuetaan yrittäjyyttä, uusien työpaikkojen luomista ja aktiivista osallistumista työelämään ja torjutaan samalla sosiaalista syrjäytymistä. Siirtymistä on tuettava parantamalla koulutusjärjestelmiä ja työnvälityspalveluja. - Yhtäläiset mahdollisuudet koko otettava työllisyysstrategiassa, kun sitä tulevaisuudessa tarkistetaan. Esimerkkinä mainittakoon lasten ja muitten huollettavien hoito. Yhtäläisten mahdollisuuksien yhteydessä ei tällä hetkellä mainita tiettyjä työmarkkinoilla tapahtuvan syrjinnän osa-alueita; erityisesti on syytä huomata syrjintä rodun tai etnisen alkuperän perusteella. kauttaaltaan huomioon on - Vammaisten mahdollisuuksia osana pitkäaikaistyöttömyyden vastaisia toimia - vaikka jäsenvaltiot jo toimivatkin tällä alalla merkittävällä tavalla. parannettava keskeisenä työhön on - Työllisyysstrategian paikallisia näkökohtia on voimistettava. Jäsenvaltioiden on tarjoamat uudet toimijoiden saatettava paikalliset aloitteet sekä osuus- ja yhteisötalouden työmahdollisuudet osaksi yleistä kehittämisstrategiaa ja paikallisten paikallistasolla laatimia integroituja ja kestäviä kehittämisstrategioita. 13 - Työvoiman ikääntymisen työmarkkinoille asettamaan haasteeseen on vastattava. On tarjonnan ja ratkaistava, miten toimia varhaisen eläkkeellesiirtymisen ja työvoiman pullonkaulojen terveydenhuoltojärjestelmien ylläpidettävyys. aiheuttamassa varmistettava paineessa, eläke- ja Niinpä komissio ryhtyy yhdessä jäsenvaltioitten kanssa ja käytössä olevan nelipilarisen rakenteen puitteissa valmistelemaan politiikan muokkaamista edelleen siihen suuntaan, että työllisyyspoliittisissa suuntaviivoissa voitaisiin paremmin ottaa huomioon jäsenvaltioitten kohtaamien haasteitten koko kirjo. Luxemburgin prosessin jatkaminen vaatii onnistuakseen myös viipymättä toteutettavia päättäväisiä toimia seuraavassa luetelluilla aloilla. Tämä edellyttää, että sekä jäsenvaltiot, työmarkkinaosapuolet että kaikki muut osapuolet sitoutuvat yhdessä komissio, toteuttamaan toimet. lisäävään, työllisyyspolitiikan tehokkaammin Keskeinen haaste on muuttaa aktiivisuutta taloudellinen Poliittinen sitoutuminen on osoitettava budjettiin sisältyvin maksusitoumuksin. Kansallisten työllisyystoimintasuunnitelmien toteuttamiseen on osoitettava määrärahoja ja henkilöstöä Lisäksi on uudistettava instituutioita ja palveluja sekä järjestettävä koulutus julkisen entistä suuntaan. rakennetta rahoituksen ennaltaehkäisevään Tämänhetkinen suotuisa tilanne on sekä haaste että mahdollisuus. Jäsenvaltioiden olisikin selvitettävä, sallivatko nykyiset suotuisat talousnäkymät, että resursseja suunnataan päättäväisesti kohti työllisyyspoliittisten suuntaviivojen tavoitteita Eurooppa-neuvoston vuonna 1996 Firenzessä pitämän kokouksen päätelmien mukaisesti. Samoin on selvitettävä, millä keinoin tämä voidaan vakaan budjettikehityksen rajoissa tehdä. Koska useimmat jäsenvaltiot laativat toimintasuunnitelmansa vasta sen jälkeen kun olivat vahvistaneet vuoden 1998 budjettinsa, niiden voidaan odottaa sisällyttävän toimintasuunnitelmissa annetut sitoumukset paremmin vuoden 1999 budjettiehdotuksiin. Jollei suunnitelmassa ole esitetty toiminnalle selkeää suuntaa, tavoitteita tai aikatauluja, hallitusten olisi käytettävä ja muokattava suunnitelmansa tilaisuutta hyväkseen operationaalisemmaksi ja konkreettisemmaksi seuraavan budjettikierroksen yhteydessä. Työmarkkinaosapuolia on rohkaistava tehostamaan osallistumistaan sekä toimiensa toteuttamiseen ia niiden vaikutusten arviointiin. Työmarkkinaosapuolet ovat kyllä halukkaasti reagoineet suuntaviivoihin ja osallistuneet myönteisellä tavalla monien toimintasuunnitelmien laatimiseen, mutta niiden panosta on vahvistettava sekä jäsenvaltioissa että Euroopan tasolla samoin kuin arvioitava toimien työllisyysvaikutuksia. Vaikka joitakin sopimuksia on jo tehty mm. nuorten ja muiden kohderyhmien työmahdollisuuksien osalta, eräistä muista kysymyksistä käytäviä neuvotteluja on kehitettävä edelleen. Tällaisia aiheita ovat esimerkiksi työelämään, työn organisointiin ja työaikaan liitty* ät joustot. Työmarkkinaosapuolilla on sekä jäsenvaltioiden että koko Euroopan tasolla suuri vastuu, kuten myös suuntaviivoissa mainitaan. Niiden olisikin osallistuttava ja sopimusympäristön luomiseen, jossa joustavuus ja työpaikkaturva ovat tasapainossa, jossa voidaan pystyttää elinikäisen oppimisen mahdollistavia järjestelmiä ja jossa edistetään vuorottelun kaltaisten uusien työnorganisointi- ja työskentelymallien kehittämistä. Kun lähestymistapa on näin laaja, työmarkkinaosapuolten on osallistuttava työllisyysstrategian kehittämiseen itsenäisellä ja ennakoivalla panoksella. entistä voimallisemmin sellaisen modernin institutionaalisen 14 on sosiaalirahasto kiinteämmin mukaan yleiseen saatava Euroopan työmarkkinapolitiikkaan. Euroopan sosiaalirahastolla on tärkeä tehtävä jäsenvaltioiden työmarkkinapolitiikan tukijana. Rahaston osuus työllisyyspolitiikan rahoituksesta vaihtelee prosentista tai kahdesta yli 50 prosenttiin. ESR:n rooli voi korostua maissa, joissa on annettu alueille erityisiä valtuuksia politiikan toteuttamisessa (Saksa ja Italia), samoin kuin ns. koheesiomaissa (Espanja, Portugali, Irlanti ja Kreikka). Vain muutaman maan (Ranskan, Kreikan, Irlannin, Italian ja Suomen) työllisyystoimintasuunnitelmassa annetaan tietoja ESR:n tukemien toimien jakautumisesta eri suuntaviivojen yhteydessä, näiden toimien vaikutuksista nuoriso- ja pitkäaikaistyöttömyyden torjunnassa sekä siitä, miten ne tukevat työmarkkinapolitiikkaa. Määrällisten vaikutustensa lisäksi ESR:llä on monien jäsenvaltioiden kokemuksen mukaan ollut olennainen osuus tiettyjen politiikanlohkojen ja lähestymistapojen synnyssä. Näitä ovat "työelämään johtaviin polkuihin" perustuva toimintamalli, uusien neuvontapalvelujen perustaminen, hoitopalvelujen järjestämisen sekä pyrittävä paikallisen roolia systemaattisemmin työllisyystoimintasuunnitelmien tukea kunkin pilarin yhteydessä sekä innovointia että poliittisten toimien täytäntöönpanoa. Keskeinen kysymys on, kuinka ESR:n ohjelmissa voidaan vahvistaa pitkäaikaistyöttömyyden vastaista strategiaa. jäsenvaltioiden kuvaamaan täsmällisemmin tukijana. Sosiaalirahasto voi edistäminen. Niinpä olisikin ESR:n kehityksen ja liittyvät euroopanlaajuisen ja poliittisia vaikutusmahdollisuuksiaan. Onkin sovittava On kiireesti laadittava vertailukelpoisia työllisvvsindikaattoreita. Ilman täsmällisiä ja indikaattoreita on vaikea arvioida, ovatko jäsenvaltiot edistyneet vertailukelpoisia toimissaan, ja monenväliset vertailututkimukset ovat silloin vaarassa menettää suuren osan painoarvoaan joukosta työllisyystoimien tehokkuutta kuvaavia indikaattoreita ja erityisesti sellaisista poliittisista tavoitteeseen. indikaattoreista, jotka Indikaattorien olisi tarjottava alustava perusta, jonka pohjalta seurataan, toteuttavatko jäsenvaltiot suuntaviivojen mukaisesti. Poliittiset indikaattorit puolestaan mittaavat toimia, joita tarvitaan odotettujen työllisyystulosten saavuttamiseen. Jäsenvaltioiden käyttämien indikaattorien on oltava selkeitä ja yhteisesti sovittuja, jotta lähtökohdat ja kehityssuunnat saadaan selkeästi määritettyä. Vaativampi tehtävä on kehittää kattava vertailukelpoisten indikaattorien sarja, ja se kuuluukin ryhdytty keskipitkän aikavälin käsittelemään alustavissa keskusteluissa, ja komissio on kannustanut jäsenvaltioiden viranomaisia toimien toteuttamisessa. työllisyystoimintasuunnitelmiaan toimien arviointia on toimintaan. Poliittisten tarvittavien yhteisten toiminnan kolmeen tehostamaan panostaan teknisten jo on koskevat kaikkiaan todettava, työllisyyttä Kaiken kansalliset että toimintasuunnitelmat ovat merkittävä edistysaskel Luxemburgin prosessissa ja että jäsenvaltioiden on siirryttävä nyt suunnitelmien toteuttamisvaiheeseen. Jo saavutettu edistys on saatava vakiinnutettua, ja tärkeää on myös pitää yllä olemassa olevaa poliittista tahtoa ja viedä työllisyysstrategiaa ja jäsenvaltioiden toimintasuunnitelmissa asetettujen päämäärien tavoittelua eteenpäin - luonnollisesti läheisyysperiaatetta noudattaen. Helppoa tämä ei tule olemaan, eikä kaikilla osa-alueilla saada tuloksia heti. Komissio kannustaa jäsenvaltioita edelleen toteuttamaan ja toimintasuunnitelmien ilmoittamansa poliittiset painotusmuutokset mahdolliset aukkokohdat. Komissio pyrkii voimakkaasti jatkamaan omia toimiaan tämän prosessin tukemiseksi ja helpottamiseksi. selkeyttämään aikeitaan, täyttämään täsmentämään ja 15 ISSN 1024-4492 KOM(98) 316 lopullinen ASIAKIRJAT FI 04 01 05 10 Luettelonumero : CB-C0-98-325-FI-C ISBN 92-78-36324-3 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg


title: Commission Regulation (EC) No 997/98 of 13 May 1998 fixing the export refunds on white sugar and raw sugar exported in its unaltered state

eurovoc_concepts:
export refund
raw sugar
white sugar

formats: pdf print

text: 14. 5. 98 EN Official Journal of the European Communities L 142/9 COMMISSION REGULATION (EC) No 997/98 of 13 May 1998 fixing the export refunds on white sugar and raw sugar exported in its unaltered state THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, sucrose content and, accordingly, be fixed per 1 % of the said content; Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EEC) No 1785/81 of 1 June 1981 on the common organization of the markets in the sugar sector (1), as last amended by Regula- tion (EC) No 1599/96 (2), and in particular point (a) of the first subparagraph of Article 19 (4) thereof, Whereas Article 19 of Regulation (EEC) No 1785/81 provides that the difference between quotations or prices on the world market for the products listed in Article 1 (1) (a) of that Regulation and prices for those products within the Community may be covered by an export refund; Whereas Regulation (EEC) No 1785/81 provides that when refunds on white and raw sugar, undenatured and exported in its unaltered state, are being fixed account must be taken of the situation on the Community and world markets in sugar and in particular of the price and cost factors set out in Article 17a of that Regulation; whereas the same Article provides that the economic aspect of the proposed exports should also be taken into account; the world market Whereas the specific requirements of certain markets may make it necessary to vary the refund for sugar according to destination; situation or Whereas, in special cases, the amount of the refund may be fixed by other legal instruments; Whereas the representative market rates defined in Article 1 of Council Regulation (EEC) No 3813/92 (6), as last amended by Regulation (EC) No 150/95 (7), are used to convert amounts expressed in third country currencies and are used as the basis for determining the agricultural conversion rates of the Member States’ currencies; whereas detailed rules on the application and determina- tion of these conversions were set by Commission Regu- lation (EEC) No 1068/93 (8), as last amended by Regula- tion (EC) No 1482/96 (9); Whereas the refund must be fixed every two weeks; whereas it may be altered in the intervening period; Whereas it follows from applying the rules set out above to the present situation on the market in sugar and in particular to quotations or prices for sugar within the Community and on the world market that the refund should be as set out in the Annex hereto; Whereas the measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Management Committee for Sugar, Whereas the refund on raw sugar must be fixed in respect of the standard quality; whereas the latter is defined in Article 1 of Council Regulation (EEC) No 431/68 of 9 April 1968 determining the standard quality for raw sugar and fixing the Community frontier crossing point for calculating cif prices for sugar (3), as amended by Regula- this tion (EC) No 3290/94 (4); whereas, refund should be fixed in accordance with Article 17a (4) of Regulation (EEC) No 1785/81; whereas candy sugar is defined in Commission Regulation (EC) No 2135/95 of 7 September 1995 laying down detailed rules of application for the grant of export refunds in the sugar sector (5); whereas the refund thus calculated for sugar containing added flavouring or colouring matter must apply to their furthermore, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 The export refunds on the products listed in Article 1 (1) (a) of Regulation (EEC) No 1785/81, undenatured and exported in the natural state, are hereby fixed to the amounts shown in the Annex hereto. Article 2 This Regulation shall enter into force on 14 May 1998. (1) OJ L 177, 1. 7. 1981, p. 4. (2) OJ L 206, 16. 8. 1996, p. 43. (3) OJ L 89, 10. 4. 1968, p. 3. (4) OJ L 349, 31. 12. 1994, p. 105. (5) OJ L 214, 8. 9. 1995, p. 16. (6) OJ L 387, 31. 12. 1992, p. 1. (7) OJ L 22, 31. 1. 1995, p. 1. (8) OJ L 108, 1. 5. 1993, p. 106. (9) OJ L 188, 27. 7. 1996, p. 22. L 142/10 EN Official Journal of the European Communities 14. 5. 98 This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 13 May 1998. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission to the Commission Regulation of 13 May 1998 fixing the export refunds on white sugar and raw sugar exported in its unaltered state ANNEX Product code 1701 11 90 9100 1701 11 90 9910 1701 11 90 9950 1701 12 90 9100 1701 12 90 9910 1701 12 90 9950 1701 91 00 9000 1701 99 10 9100 1701 99 10 9910 1701 99 10 9950 Amount of refund (cid:190) ECU/100 kg (cid:190) 41,05 38,11 41,05 38,11 (1) (1) (2) (1) (1) (2) (cid:190) ECU/1 % of sucrose × 100 kg (cid:190) 0,4463 (cid:190) ECU/100 kg (cid:190) 44,63 43,07 43,07 (cid:190) ECU/1 % of sucrose × 100 kg (cid:190) 1701 99 90 9100 0,4463 (1) Applicable to raw sugar with a yield of 92 %; if the yield is other than 92 %, the refund applicable is calculated in accordance with the provisions of Article 17a (4) of Regulation (EEC) No 1785/81. (2) Fixing suspended by Commission Regulation (EEC) No 2689/85 (OJ L 255, 26. 9. 1985, p. 12), as amended by Regulation (EEC) No 3251/85 (OJ L 309, 21. 11. 1985, p. 14)