title: Proposta de regulamento (CECA, CEE, Euratom) do Conselho que altera o regulamento (CECA, CE, Euratom) nº 122/66/CEE dos Conselhos que fixa o subsídio de transporte

eurovoc_concepts:
allowances and expenses
euro
regulations for civil servants

formats: html pdf print

text: C 192/10 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 19. 6. 98 Proposta de regulamento (CECA, CEE, Euratom) do Conselho que altera o Regulamento (CECA, CE, Euratom) no. 122/66/CEE dos conselhos que fixa o subs(cid:242)dio de transporte (98/C 192/08) COM(1998) 324 final - 98/0190(CNS) (Apresentada pela Comiss}o, em conformidade com o procedimento previsto no no. 3 do artigo 65o. do Estatuto, em 20 de Maio de 1998) O CONSELHO DA UNI]O EUROPEIA, Tendo em conta o Tratado que institui um Conselho œnico e uma Comiss}o œnica das Comunidades Euro(cid:220) peias, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia e, nomeadamente, o no. 4, terceira frase, do seu artigo 109o. L e o seu artigo 235o. , Tendo em conta o Regulamento (CE) no. 1103/97 do Conselho, de 17 de Junho de 1997, relativo a certas dis(cid:220) posi(cid:136)øes respeitantes { introdu(cid:136)}o do euro(cid:216)(˛), Tendo em conta o Regulamento (CE) no. (cid:216). (cid:216). /98(cid:216)(ˇ) rela(cid:220) tivo { introdu(cid:136)}o do euro, Tendo em conta a proposta da Comiss}o, Considerando que, tendo em conta o Regulamento (CE) no. (cid:216). (cid:216). /98 do Conselho, que altera o Regulamento (CEE, Euratom, CECA) no. 259/68(cid:216)(—) que fixa o Estatuto dos Funcion‘rios das Comunidades Europeias, o Regime aplic‘vel aos outros agentes destas Comunidades, assim como os outros regulamentos aplic‘veis a esses funcion‘(cid:220) rios e agentes, no que diz respeito { determina(cid:136)}o em euros dos vencimentos, pensøes eoutros direitos pecuni‘(cid:220) rios, h‘ que alterar o Regulamento (CEE, Euratom, CECA) no. 122/66 dos Conselhos(cid:216)((cid:209)), que fixa o subs(cid:242)dio de transporte, (˛)(cid:217)JO L 162 de 19. 6. 1997, p. 1. (ˇ)(cid:217)Resolu(cid:136)}o do Conselho de 7. 7. 1997 (JO C 236 de 2. 8. 1997, p. 7). (—)(cid:217)JO L 56 de 4. 3. 1968, p. 1. ((cid:209))(cid:217)JO 150 de 12. 8. 1966, p. 2751/66. Considerando que incumbe ao Conselho, deliberando se(cid:220) gundo o processo mencionado no no. 3 do artigo 65o. do Estatuto, estabelecer a lista dos lugares de afecta(cid:136)}o em que pode ser concedido um subs(cid:242)dio de transporte, o res(cid:220) pectivo montante m‘ximo e as modalidades de atribui(cid:136)}o do dito subs(cid:242)dio, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1o. No regulamento, os termos (cid:133)francos belgas(cid:176) s}o substi(cid:220) tu(cid:242)dos pelo termo (cid:133)euros(cid:176) e os montantes em francos belgas pelos montantes equivalentes em euros { taxa de convers}o. S}o aplic‘veis as regras relativas ao arredondamento dos (CE) no. montantes estabelecidas no Regulamento 1103/97. Artigo 2o. Em 1 de Janeiro de 1999, a Comiss}o proceder‘, a t(cid:242)tulo do presente regulamento, { convers}o em euros dos montantes que figuram nos Regulamentos no. 7/66/Eura(cid:220) tom, 122/66/CEE, devendo os respectivos valores assim estabelecidos ser objecto de publica(cid:136)}o no Jornal Oficial das Comunidades Europeias durante o m(cid:240)s de Janeiro de 1999. Artigo 3o. O presente regulamento entra em vigor em. (cid:216). (cid:216). ^ aplic‘vel a partir de 1 de Janeiro de 1999. O presente regulamento ~ obrigat(cid:246)rio em todos os seus elementos e directamente aplic‘vel em todos os Estados(cid:220) (cid:220)membros


title: Ehdotus neuvoston direktiiviksi säästöjen korkojen muodossa tuottamien tulojen tosiasiallisen vähimmäisverotuksen varmistamisesta yhteisössä

eurovoc_concepts:
direct tax
fiscal policy
restriction on competition
savings
tax on investment income

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO ft * Bryssel, 20. 05. 1998 KOM(1998)295 1opull. 98/0193 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI säästöjen korkojen muodossa tuottamien tulojen tosiasiallisen vähimmäisverotuksen varmistamisesta yhteisössä (komission esittämä) Perustelut I. YLEISTA Yleisiä huomioita 1. toimia vahingollisen tasoisia yhteensovitettuja Tiedonannossaan "Toimenpidepaketti vahingollisen verokilpailun poistamiseksi Euroopan unionissa"1 5 päivänä marraskuuta 1997 komissio esitti, että tarvitaan Euroopan verokilpailun poistamiseksi, jotta saavutettaisiin päämääriä kuten sisämarkkinoilla yhä olevien vääristymien väheneminen, verotulojen huomattavien menetysten välttäminen ja verotuksellisten rakenteiden suuntaaminen työllisyyttä suosivimmiksi. Joulukuun 1 päivänä 1997 kokoontunut Ecofin-neuvosto2 kävi tiedonannon pohjalta laajan keskustelun, antoi yritysverotukseen sovellettavia käytännesääntöjä koskevan päätöslauselman, antoi säästöjen verotusta koskevan asiakirjan asiaa koskevan totesi, että komission olisi annettava yritysten direktiivin pohjaksi rojaltien maksamista koskeva direktiiviehdotus. välisten korkojen seurauksena komissio on Joulukuun 1 päivänä hyväksytyn päätöslauselman 4 päivänä maaliskuuta 19983 antanut direktiiviehdotuksen, joka koskee eri jäsenvaltioissa sijaitsevien lähiyhtiöiden välisten korko- ja rojaltimaksujen yhteistä järjestelmää. Näissä perusteluissa käsitellään direktiiviehdotusta, jonka tarkoituksena on säästötulojen tosiasiallisen vähimmäisverotuksen varmistaminen yhteisössä. ja ja 2. Vaikeus varmistaa korkojen tosiasiallisen vähimmäisverotuksen toteutuminen yhteisössä on käynyt yhä selvemmin ilmi sitä mukaa kun pääomanliikkeiden vapauttamisen alalla on tapahtunut edistymistä. Pääomanliikkeiden täydellisen vapauttamisen mahdollistaman neuvoston 24 päivänä kesäkuuta 1988 antaman direktiivin 88/361/ETY4 mukaisesti komissio teki 10 päivänä helmikuuta 1989 ehdotuksen korkojen lähdeverojärjestelmää koskevaksi neuvoston direktiiviksi5. Tämä ehdotus, jonka tarkoituksena oli ottaa käyttöön yksi lähdeverojärjestelmä koko yhteisön alueella, ei kuitenkaan saanut jäsenvaltioiden yksimielistä tukea neuvostossa. Kyseinen ehdotus vedetään takaisin samalla kun tehdään tämä ehdotus. 1 KOM(97) 564 lopullinen, 5. 11. 1997. 2 EYVL C 2, 6. 1. 1998, s. 1. 3 KOM (1998) 67 lopullinen, 4. 3. 1998 ja EYVL C 123,22. 4. 1998, s. 9. 4 EYVL L 178, 8. 7. 1988, s. 5. 5 KOM (89) 60 lopullinen ja EYVL C 141, 7. 6. 1989, s. 5. 3. Mahdollisuus, että rajatylittävät korot jäävät yhteisössä verottamatta, on sellaisten taloudellisten vääristymien takana, jotka eivät ole sisämarkkinoiden oikean Pääomanliikkeiden vapauttamisen mahdollistama toiminnan mukaisia. eurooppalainen rahoitusalue ei voi aikaansaada kaikkia mahdollisia suotuisia tuloksia, jos säästäjien päätökset perustuvat mahdollisuuteen välttyä verotukselta, huomioonottavaan eivätkä toimen vertailuun. Kyseisiä kiireellisyyttä lisää talous- ja rahaliiton kolmannen vaiheen alkaminen, joka tulee vielä helpottamaan säästöjen rajatylittäviä sijoituksia. taloudellisia vääristymiä korjaavan yhteisen sijoitusvaihtoehtojen ominaisuudet oleelliset 4. ettei siitä, säästöjen rajatylittävien Jäsenvaltioilta vaadittu budjettikuri tarkoittaa, että verotulojen katoaminen, joka johtuu tosiasiallista vähimmäisverotusta voida varmistaa, on yhä vähemmän siedettävissä. Tässä yhteydessä säästöjen rajatylittävien sijoitusten tosiasiallisen vähimmäisverotuksen varmistamisen puuttuminen muodostaa myös esteen jäsenvaltioiden pyrkimyksille tasapainottaa verotaakka eri tuotantotekijöiden kesken ja siten vähentää pakollisia työtulomaksuja, millä olisi vain myönteisiä vaikutuksia uusien työpaikkojen syntymiselle ja työttömyyden vähentymiselle. sijoitusten Rinnakkaiselon malli 5. 6. 7. ja kunnioittaen suhteellisuusperiaatteita 1 päivänä Toissijaisuus- joulukuuta 1997 kokoontuneen Ecofin-neuvoston hyväksynnän mukaisesti ehdotus perustuu ns. rinnakkaiselon periaatteeseen, jonka puitteissa kukin tiedot jäsenvaltio perii säästötuloista. Rinnakkaiselon mallin viehätys on siinä, että jäsenvaltiot, jotka ovat valmiit soveltamaan toista näistä kahdesta järjestelmästä, voivat kohdata vaikeuksia tekee erittäin vaikeaksi yhteisen toisen soveltamisessa, mikä järjestelmän käyttöönoton koko yhteisössä. toimittaa muille jäsenvaltioille lähdeveron tai ja Lisäksi on otettu huomioon lähdeverojärjestelmää soveltaville jäsenvaltioille annettu mahdollisuus soveltaa myös tietojen vaihtoon perustuvaa järjestelmää, josta säädettäisiin kansallisessa lainsäädännössä tai muiden jäsenvaltioiden kanssa tehtävin kahdenvälisin sopimuksin. Ehdotuksen soveltamisala on rajattu korkoihin, jotka on kussakin jäsenvaltiossa maksettu sellaisille luonnollisille henkilöille, jotka asuvat toisessa jäsenvaltiossa. Soveltamisalaan kuuluvat kaikki yhteisössä rajojen yli luonnollisille henkilöille maksetut korot velallisen sijoittautumispaikasta riippumatta. 8. Koska tavoitteena on mahdollistaa kunkin jäsenvaltion asukkaille rajan yli maksettujen korkojen tosiasiallinen vähimmäisverotus, on ollut tarpeen säätää, että tietojen vaihtoa soveltavien jäsenvaltioiden on toimitettava tiedot kaikille muille jäsenvaltioille; kukin viimeksi mainituista saa luonnollisesti vain sen omia asukkaita koskevat tiedot. 9. Sellaista lähdeveron vähimmäismäärää, joka vastaisi säästötulojen tosiasiallista vähimmäisverotusta kaikkien jäsenvaltioiden kannalta, on kuitenkin vaikea määritellä ottaen huomioon asukkaiden verotuksen ankaruuden erot eri jäsenvaltioissa. Liian alhainen lähdevero ei ole sovelias, koska verosta voisi tosiasiassa tulla vapauttava, vaikka sitä ei ole sellaiseksi tarkoitettu, jos saaja ei eurooppalaisten ilmoita rahoitusmarkkinoiden kilpailukykyä ja sitä, että lähdeveron asettaminen liian korkeaksi voi johtaa säästöjen sijoittamiseen yhteisön ulkopuolelle. asuinmaassaan. On myös ajateltava tuloa 10. Komissio on arvioinut, että tasapainoinen ratkaisu voisi olla vahvistaa lähdeverolle 20 prosentin vähimmäismäärä, sekä liittää siihen korjausmekanismi, joka tekisi edunsaajalle mahdolliseksi, omasta aloitteestaan ja pankkisalaisuutta rikkomatta, maksaa sääntöjen mukaan. antamaan asuinvaltion Korjausmekanismi todistukseen siitä, että edunsaaja on ilmoittanut kyseiselle viranomaiselle hänelle maksettavien korkojen määrän. asuinjäsenvaltionsa veroviranomaisen perustuu veroa 11. Lyhyesti sanottuna tämän ehdotuksen mukainen "rinnakkaiselon'* malli antaa kullekin jäsenvaltiolle mahdollisuuden valita kahden järjestelmän välillä: joko tiedotusjärjestelmä (jossa tiedot toimitetaan sille jäsenvaltiolle, jossa edunsaaja asuu) tai lähdeverojärjestelmä (jossa peritään 20 prosentin lähdevero). Kunkin jäsenvaltion on valittava toinen näistä kahdesta järjestelmästä ja sovellettava valitsemaansa järjestelmää kaikkiin sen alueella toisen jäsenvaltion asukkaille suoritettuihin korkojen maksuihin. Tosiasiallinen edunsaaja, joka saa maksuja lähdeverojärjestelmän valinneessa jäsenvaltiossa, voi lisäksi osaltaan muuttaa järjestelmää todistusmenettelyn avulla: edunsaaja voi saada aikaan, että häntä verotetaan vain siinä jäsenvaltiossa, jossa hänellä on verotuksellinen kotipaikka, samalla tavalla kuin edunsaajaa, jolle maksetaan korkoja jäsenvaltiossa, joka on valinnut tiedotusjärjestelmän. 12. Säästötulojen tosiasiallisen verotuksen varmistavien toimenpiteiden tehokkuus voidaan varmistaa vain markkinatoimijoiden yhteistyöllä. Tämä direktiivi perustuu lähdeverojärjestelmän ja tiedotusjärjestelmän rinnakkaiseloon sekä soveltamisalan rajaamiseen korkoihin, jotka on maksettu luonnollisille henkilöille, jotka eivät asu kyseisessä maassa. Direktiivin yhteydessä korkoja maksava välittäjä on markkinatoimija, joka on parhaimmassa asemassa tehokkaasti toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet. 13. Maksuasiamies ja voi taloudellisella yksinkertaisesti tarkistaa, maksetaanko korko luonnolliselle henkilölle, ja pyytää häneltä todistuksen verotuksellisesta kotipaikasta. Lukuun ottamatta pankkitilien ja pankkitalletusten tuottamia korkoja, velallinen on harvoin yhteydessä edunsaajiin ja velallisen olisi siten vaikea tehdä eroa eri tulonsaajien välillä. Lisäksi yhteyden puuttuminen edunsaajiin tekee huomattavasti monimutkaisemmaksi ja kalliimmaksi velallisen roolin tiedotusjärjestelmää soveltavissa jäsenvaltioissa. tavalla osa, olisi keskeinen liikkeellelaskijoiden kanssa, kuin oli 14. Sen seurauksena, että toimenpiteiden toteuttaminen annetaan maksuasiamiehelle, soveltamisalaan kuuluvat myös yhteisön ulkopuolelle sijoittautuneiden velallisten liikkeellelaskemien arvopaperien tuottamat korot, jos ne maksetaan yhdessä jäsenvaltiossa luonnolliselle henkilölle, joka asuu toisessa jäsenvaltiossa. Tällä on siis vähemmän vaikutuksia eurooppalaisten yritysten liikkeellelaskutoimintaan jos kilpailussa yhteisön ulkopuolisten komission velallisella 10 päivänä helmikuuta 1989 esittämässä direktiiviehdotuksessa. Maksuasiamiehen vastuulliseen osaan perustuva uusi lähestymistapa ja direktiivin soveltamisalan rajaaminen ainoastaan toisessa jäsenvaltiossa verotuksellisen kotipaikan omaaville luonnollisille henkilöille suoritettuihin maksuihin rajoittavat huomattavasti ehdotettujen toimenpiteiden vaikutusta euromääräisiin obligaatiomarkkinoihin. On huomattava, että kyseisiä markkinoita ylläpitävät lähinnä institutionaalisten sijoittajien tekemät sijoitukset ja osaksi yhteisön ulkopuolella asuvien yksityisten sijoittajien tekemät sijoitukset. Komissio arvioi, että direktiivissä omaksuttu uusi lähestymistapa ei enää oikeuta euromääräisten obligaatioiden pitämiseen sen soveltamisalan ulkopuolella, vaikka se oli yksi vaihtoehto vuoden 1989 ehdotuksessa. kuten laita jotka ovat 15. Neuvosto arvioi 1 päivänä joulukuuta 1997 antamissaan säästöjen verotusta koskevissa päätelmissä, että direktiivissä olisi otettava huomioon tarve säilyttää Euroopan rahoitusmarkkinoiden kilpailukyky ja että direktiivin perusperiaatteet olisi omaksuttava mahdollisimman laajalti. Siinä tarkoituksessa yhteisön olisi aloitettava kahden- tai monenkeskiset neuvottelut niiden kolmansien maiden tärkeimpiä kauppakumppaneita, kolmansiin maihin kanssa, sijoittautuneiden maksuasiamiesten jäsenvaltioissa verotuksellisen kotipaikan omaaville edunsaajille maksamien, tässä direktiivissä tarkoitettujen säästötulojen samassa tosiasiallisen tarkoituksessa myös tätä direktiiviä vastaavien säännösten täytäntöönpanoa alueilla, jotka eivät kuulu direktiivin soveltamisalaan. Erityisesti sellaisten jäsenvaltioiden, joilla on niistä riippuvaisia tai niihin assosioituneita alueita tai joilla on erityisiä velvollisuuksia tai verotuksellisia etuoikeuksia muilla alueilla, on perustuslakiensa puitteissa varmistettava vastaavien säännösten soveltaminen kyseisillä alueilla. Näiden sitoumusten olisi tämän direktiivin käsittelyn yhteydessä hyväksyttävällä konkretisoiduttava neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätöksellä, joka perustuu direktiiviehdotuksen yhteydessä ehdotettuun malliin (ks. jäljempänä oleva liite). varmistamiseksi. sitouduttava edistämään Jäsenvaltioiden verotuksen on II. DIREKTIIVIEHDOTUKSEN ARTIKLAOSAA KOSKEVAT HUOMAUTUKSET 1 artikla 1. Direktiivin tarkoituksena on tehdä mahdolliseksi säästötulojen vähimmäisverotus. Direktiiviä sovelletaan korkoihin, joita maksetaan luonnollisille henkilöille, joiden verotuksellinen kotipaikka on yhteisössä, mutta toisessa jäsenvaltiossa kuin siinä, missä korot on maksettu. 2. Direktiiviä sovelletaan jäsenvaltioiden alueella maksettuihin korkoihin pääoman riippumatta. Kunkin lainaksi ottaneen velallisen jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että sen alueelle sijoittautuneet korkojen maksuasiamiehet suorittavat niille kuuluvat tehtävät direktiivin toimeenpanemiseksi. sijoittautumispaikasta 2 artikla ja Direktiivi perustuu kahteen rinnakkaiseen järjestelmään, lähdeverojärjestelmään. Kunkin jäsenvaltion, jossa maksetaan korkoja, on valittava toinen näistä järjestelmistä, ja valittua järjestelmää sovelletaan kaikkiin sen alueella toisen jäsenvaltion asukkaille maksettuihin korkoihin. tiedotusjärjestelmään a) Tosiasiallisen edunsaajan määritelmä 3 artikla Tosiasiallisella edunsaajalla tarkoitetaan kaikkia luonnollisia henkilöitä, jotka saavat korkotuloja omaan lukuunsa. Tämä jättää soveltamisalan ulkopuolelle luonnollisten tai yhtiöiden saamat korkomaksut oikeushenkilöiden henkilöiden toisen henkilön lukuun edustajan tai valtuutetun ammatillisessa ominaisuudessa saamat korkomaksut. sekä b) Maksuasiamiehen määritelmä Määritelmän tunnistaminen seuraavissa tilanteissa: tarkoituksena on varmistaa vain yhden maksuasiamiehen - kun tosiasiallisen edunsaajan hyväksi tapahtuva korkojen maksu tapahtuu suoraan velallisen toimesta, velallista pidetään maksuasiamiehenä - jos velallinen antaa jonkin toisen taloudellisen toimijan tehtäväksi maksaa tosiasialliselle edunsaajalle, kyseistä toimijaa pidetään maksuasiamiehenä - maksuasiamiehenä pidetään myös sitä, joka yritys- tai ammatillisen toiminnan puitteissa maksaa asiakkailleen näiden omaisuuden hoidosta syntyviä korkoja. Jos korkojen maksu tapahtuu usean välittäjän kautta, jotka mahdollisesti ovat sijoittautuneet useaan valtioon tai useille alueille, "korkojen maksulla" tarkoitetaan vain tosiasiallisen edunsaajan välittömäksi hyödyksi tapahtuvaa korkojen maksua ja "maksuasiamiehellä" tarkoitetaan vain viimeistä Euroopan yhteisön alueelle sijoittautunutta toimijaa, joka suorittaa maksun. c) Verotuksellista kotipaikkaa koskeva määritelmä säädetään Artiklassa tätä direktiiviä varten verotuksellisen kotipaikan tunnistamisen perättäisistä kriteereistä, joilla voidaan ratkaista mahdolliset tai useamman verotuksellista kotipaikkaa koskevat riitatilanteet kahden jäsenvaltion välillä. d) Toimivaltaisen viranomaisen määritelmä Toimivaltaisia viranomaisia ovat jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten keskinäisestä avusta välittömien ja välillisten verojen alalla 19 päivänä joulukuuta 1977 annetun neuvoston direktiivin 77/799/ETY6 1 artiklan 5 kohdassa määritellyt viranomaiset. 4 artikla Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti todellisten edunsaajien tunnistamiseen ja heidän verotuksellisen kotipaikkansa määrittämiseen liittyvien menettelytapojen määrittely kuuluu jäsenvaltioille. Kunkin jäsenvaltion määrittelemät tunnistustavat on tarkoitettu markkinatoimijoiden sovellettaviksi. Sen vuoksi on toivottavaa, että ainakin yleisimpien ja sellaisten toimintojen osalta, joiden väärinkäytön mahdollisuus on pienin, kyseiset tunnistustavat eivät olisi liian rajoittavia, mutta olisivat kuitenkin riittävän tehokkaita direktiivin tavoitteiden saavuttamiseksi. 5 artikla a) luonnollisesti rahatalletukset ja Ilmaisuun "kaikenlaiset saatavat" kuuluvat käteistakuut. Obligaatioita, joihin liittyy oikeus päästä osalliseksi velallisen voitosta, on pidettävä korkoja eikä osinkoja tuottavina, ellei lainalla tosiasiallisesti jaeta velallisen riskejä. Julkaistu EYVLissä L 336, 27. 12. 1977, s. 15, minkä jälkeen muutettu neuvoston direktiiveillä 79/1070/ETY, annettu 6. 12. 1979 (EYVL L 331, 27. 12. 1979, s. 8) ja 92/12/ETY, annettu 25. 2. 1992 (EYVL L 76, 23. 3. 1992, s. 1), ja viimeksi Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla (päätös 95/1/EY, EYVL LI, 1. 1. 1995, s. 1 ). b) Vaikka a kohdassa omaksuttu erittäin ja vastaavista saatavista johtuvien laaja määritelmä poistaa epäilyt kupongittomista obligaatioista tulojen kuulumisesta direktiivin soveltamisalaan, on kuitenkin hyvä tarkentaa, että kyseisten saatavien arvonlisäys muodostaa tässä direktiivissä tarkoitetun tulon. Kyseessä oleva arvonlisäys tulee direktiivin soveltamisalan piiriin, kun sen maksaa maksuasiamies saatavan tai sitä vastaavan arvopaperin takaisinmaksun yhteydessä. c) Tässä artiklassa ja tämän direktiivin tarkoituksiin pidetään korkoja vastaavina myös säästötuloja, jotka on saatu välillisesti yhteissijoitusyritysten kautta saatavia edustavista arvopapereista. Asianomaisten yhteissijoitusyritysten määrittämiseksi on sellaisten yhteissijoitusyritysten, joiden tuloja pidetään korkoina, kun ne maksetaan osallistujille, yhtenäiset tunnistuskriteerit määritelty tarkasti sijoitetun omaisuuden koostumuksen suhteen. d) Keskenään verrattavissa olevien rahoitusmarkkinavälineiden välisen kilpailun vääristymisen estämiseksi sellaisten yhteissijoitusyritysten pääomaan liitettyjä tuloja, jotka ovat sijoittaneet yli 50 prosenttia omaisuudestaan obligaatioihin ja vastaaviin arvopapereihin, on vuorostaan pidetty osallistujien saamina korkoina, joista osallistujat voivat saada voittoa osuutensa takaisinmaksun yhteydessä. 6 artikla Direktiivin EY:n perustamissopimuksen määräyksiä ottaen huomioon perustamissopimuksen 227 artikla. soveltamisala muodostuu sovelletaan alueesta, jolla 1. 2. 3. 4. 7 artikla Tiedotusjärjestelmää soveltavan jäsenvaltion on toimitettava säädetyt tiedot ilman vastavuoroisuusehtoa mille tahansa toiselle jäsenvaltiolle, jossa tosiasiallisella edunsaajalla on verotuksellinen kotipaikka. Tässä kohdassa säädetään tiedoista, jotka tiedotusjärjestelmää soveltavien jäsenvaltioiden on kaikissa tapauksissa toimitettava. Kyseiset jäsenvaltiot voivat toimittaa myös muita tietoja. Tietojen toimittaminen ainoastaan niitä pyydettäessä ei olisi tämän direktiivin tavoitteiden mukaista, koska se ei varmistaisi, että korkoja voidaan verottaa. tietoihin. Tiedotusjärjestelmää Direktiivin 77/799/ETY 8 artiklalla ei ole vaikutusta tämän direktiivin puitteissa toimitettaviin jäsenvaltioiden mahdollinen vetoaminen asianomaisen artiklan säännöksiin voisi ainoastaan toimittaminen haitata tämän direktiivin tavoitteiden toteutumista. Tietojen ainoastaan vastavuoroisuusperiaatteella (kyseisen artiklan kolmannessa kohdassa myönnetty mahdollisuus) tekisi esimerkiksi eräiden jäsenvaltioiden (jotka eivät voi toimittaa tietoja) asukkaille mahdolliseksi välttyä kaikelta rajatylittävien korkojen verotukselta. soveltavien 8 artikla 1. 2. 3. Vähimmäisverotuksen vahvistaminen 20 prosenttiin ei estä jäsenvaltioita soveltamasta suurempaa veroprosenttia, jos ne sitä haluavat. Kielto periä muita lähdeveroja tämän direktiivin kattamista korkotuloista koskee kaikkia jäsenvaltioita (myös tämän direktiivin mukaisen tiedotusjärjestelmän valinneita jäsenvaltioita). lopullinen eikä Tämän direktiivin mukaisessa tarkoituksessa jäsenvaltion maksusta perimä se vapauta edunsaajaa lähdevero ei periaatteessa ole tarkoitettu verovelvollisuuksista asuinmaassaan. Lähdeveron periminen on käytännölliseksi ratkaisuksi, joka mahdollistaa vähimmäisverotuksen yhteisössä maksetuista rajatylittävistä koroista. Tämä tavoite saavutetaan myös, jos edunsaaja voi todistuksen avulla osoittaa ilmoittaneensa omalle veroviranomaiselleen toisesta jäsenvaltiosta saamansa tulot. Tässä tapauksessa katsotaan, että tulon verottaminen ei ole tarpeen, koska verotus voidaan suorittaa edunsaajan asuinjäsenvaltiossa. Lähdeverojärjestelmän valinneille jäsenvaltioille on annettu mahdollisuus säätää, että tiedot verotetuista korkomaksuista annetaan myös sen jäsenvaltion käyttöön, jossa edunsaajalla on verotuksellinen kotipaikka. Tästä tietojen toimittamisesta, joka voi perustua kansalliseen lainsäädäntöön tai kahdenvälisiin sopimuksiin, ei säädetä tässä direktiivissä, vaikka sen yhteensopivuus direktiivin kanssa myönnetään nimenomaisesti. 9 artikla Artiklan tavoitteena on täsmentää tiedot, jotka on oltava todistuksessa, jonka jäsenvaltioiden veroviranomaiset myöntävät korkojen tosiasialliselle edunsaajalle tämän pyynnöstä. Edunsaaja voi luonnollisesti pyytää useita todistuksia viranomaiselta, jos hän sovelletaan lähdeverojärjestelmäa, tai jos hän saa korkotuloja useilta eri tahoilta samassa jäsenvaltiossa. jäsenvaltioihin, sijoituksia useisiin tehnyt joissa on 10 artikla 1. 2. Tässä muistutetaan velvollisuudesta estää korkotulojen kaksinkertainen verotus tämän direktiivin yhteydessä. Tässä esitetään perusperiaate, jonka mukaan kunkin jäsenvaltion on asukkaidensa tuloveroa määrätessä otettava huomioon toisessa jäsenvaltiossa tätä direktiiviä täytäntöönpantaessa peritty lähdevero. on "tavanomainen hyvitysjärjestelmä", Lähtökohtana tarkoitetaan verovähennyksen myöntämistä, joka ei ole suurempi kuin seuraavista kahdesta määrästä pienempi: jolla - lähdeveron määrä, jonka edunsaaja voi todistettavasti osoittaa maksaneensa siinä jäsenvaltiossa, jossa korot on maksettu; - edunsaajan tuloveron määrä, joka edunsaajan asuinvaltion kansallisen lainsäädännön mukaan vastaisi korkotuloja, joista lähdevero on peritty. Ainoastaan maksuasiamiehen jäsenvaltion on palautettava liian suurena peritty lähdevero ottaen huomioon, että tosiasiallinen edunsaaja ei ole voinut käyttää hyödykseen tätä määrää jäsenvaltiossa, jossa hän asuu. 3. Tässä kohdassa annetaan erityissäännöt, joita on noudatettava niin jäsenvaltiossa, jossa korkotulot maksetaan, kuin edunsaajan asuinjäsenvaltiossa, jotta otettaisiin huomioon sekä lähdeverot että yhteissijoitusyritysten samoista korkotuloista jo maksamat muut välittömät verot. Näillä erityissäännöillä pyritään varmistamaan, että sekä säästöjen suoria sijoituksia että yhteissijoitusyritysten kautta tehtäviä sijoituksia kohdellaan samalla tavalla. Jäsenvaltioiden on määriteltävä perusteet, jotka eivät saa olla liian rajoittavia, jotta tosiasialliset edunsaajat ja jäsenvaltion alueelle että ne ovat yhteissijoitusyritysten kautta tosiasiallisesti maksaneet veroa tuloista, jotka vastaavat niille maksettuja korkoja. sijoittautuneet maksuasiamiehet voivat todistaa, a) Tämä alakohta koskee sellaisten korkotulojen maksamista, jotka tulevat tiedotusjärjestelmän valinneista jäsenvaltioista. b) Lähdeverojärjestelmän valinneissa jäsenvaltioissa suoritettaville maksuille on annettu erityissäännöt. Koska jo maksetut verot otetaan huomioon asuinjäsenvaltiossa "tavanomaisen hyvitysjärjestelmän" periaatteen mukaisesti (katso 2 kohdan kuvaus edellä), tavanomaisen lähdeveron soveltaminen yhteissijoitusyritysten maksamien verojen lisäksi olisi lisännyt myös sellaisten tapausten määrää, joissa maksettuja veroja ei olisi voitu vähentää kokonaan asuinjäsenvaltiossa. 4. Kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdyissä kahdenvälisissä sopimuksissa annetaan lähdeveron muodossa oleva verotusoikeus usein valtiolle, johon velallinen on sijoittautunut ja joka ei välttämättä ole se jäsenvaltio, jossa korot maksetaan. Vaikka jäsenvaltioiden välisissä suhteissa voidaan 8 artiklan perusteella luopua lähdeveron perimisestä kyseisin perustein, samaa ei voida sanoa EU:n ulkopuolisista valtioista, kun on kyse niiden alueella liikkeelle lasketuista arvopapereista. Kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi on laadittu laskettaessa menetelmä, jossa otetaan huomioon jo suoritetut määrää. tämän lähdeverot lähdeveron pidätettävän perusteella direktiivin 10 lähdeverojärjestelmää Jokaisen jäsenvaltion on määriteltävä, soveltavan minkälaisten asiakirjojen perusteella edunsaaja voi saada maksuasiamiehen ottamaan huomioon jo suoritetut verot, kun on kyse sen alueella suoritetuista korkomaksuista. 11 artikla jotka ovat Yhteisö aloittaa kahden- tai monenkeskiset neuvottelut sellaisten kolmansien maiden kanssa, tärkeimpiä kauppakumppaneita, kolmansiin maihin sijoittautuneiden maksuasiamiesten jäsenvaltioissa verotuksellisen kotipaikan omaaville edunsaajille maksamien, tässä direktiivissä tarkoitettujen säästötulojen tosiasiallisen verotuksen varmistamiseksi. sen 12 artikla Artiklan 1 kohdassa vahvistetaan aikataulu, jonka mukaan direktiivi saatetaan osaksi jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä. Ottaen huomioon, että maksuasiamiehille on jätettävä aikaa mukauttaa menettelytapansa direktiivissä säädettyjä järjestelmiä vastaaviksi, pidetään suotavana säätää määräaika kansallisten säännösten antamiselle ja voimaantulolle. Kansallisten säännösten ilmoittamisella komissiolle ennen niiden voimaantuloa pyritään varmistamaan direktiivin asianmukainen täytäntöönpano. Artiklan 2 kohdassa vahvistetaan tavanomaiset yksityiskohtaiset säännöt siitä, kuinka jäsenvaltiot ilmoittavat niistä kansallisista säännöksistä, joilla direktiivi saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä. 13 artikla Komissio arvioi, samoin kuin Ecofin-neuvoston 1 päivänä joulukuuta 1997 antamista päätelmistä ilmenee, että rinnakkaiselon malli muodostaa ensimmäisen askeleen kohti säästötulojen tosiasiallista verotusta koko yhteisössä ja että tilannetta on myöhemmin tarkasteltava uudelleen sen määrittelemiseksi, missä määrin kehitystä voidaan jatkaa. 11 Ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI säästöjen korkojen muodossa tuottamien tulojen tosiasiallisen vähimmäisverotuksen varmistamisesta yhteisössä EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen7, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon8, ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon9, sekä katsoo, että 1) 2) 3) perustamissopimuksen 67 artiklan täytäntöönpanosta 24 päivänä kesäkuuta 1988 annetussa neuvoston direktiivissä 88/361/ETY10 säädetään yhteisössä tapahtuvien jäsenvaltioissa asuvien henkilöiden välisten pääomanliikkeiden, mukaan lukien välittömät sijoitukset, täydellisestä vapauttamisesta 1 päivästä heinäkuuta 1990 ja että kuuluu perustamissopimuksen 73 b - 73 g artiklan piiriin, 1 päivästä tammikuuta 1994 liikkuvuus pääomien vapaa säästöjen välittömistä sijoituksista saatavat tulot korkojen muodossa ovat kaikkien jäsenvaltioiden asukkaiden osalta verotettavaa tuloa, perustamissopimuksen 73 d artiklan 1 kohdan nojalla jäsenvaltioilla on oikeus soveltaa niitä verolainsäädäntönsä säännöksiä, joiden mukaan verovelvollisia kohdellaan eri tavoin heidän asuinpaikkansa tai heidän pääomansa sijoituspaikan perusteella; sekä toteuttaa kaikki toimenpiteet, jotka ovat välttämättömiä, jotta estetään verotusta koskevien jäsenvaltioiden lakien ja asetusten rikkominen, 7 EYVL C 8 EYVL C 9 EYVL C 10 E Y VL L 178, 8. 7. 1988, s. 5. 12 4) 5) 6) 7) 8) 9) tai petoksia väärinkäytöksiä jäsenvaltioiden verolainsäädännön säännökset eivät perustamissopimuksen 73 d artiklan 3 kohdan mukaan saa olla keino mielivaltaiseen syrjintään taikka 73 b artiklassa tarkoitetun pääomien tai maksujen vapaan liikkuvuuden peiteltyä rajoittamista, tarkoitetut estämään säästöjen verotusta ja erityisesti kussakin jäsenvaltiossa muille kuin asukkaille järjestelmien maksettujen yhteensovittamisen puuttuessa jäsenvaltioiden asukkaiden on nykyään mahdollista välttyä muussa kuin asuinjäsenvaltiossa saatujen korkojen kaikelta verotukselta, kansallisten koskevien korkojen kohtelua tämä mahdollisuus veronkiertoon johtaa jäsenvaltioiden välisissä pääoman liikkeissä talouden vääristymiin, jotka eivät ole yhteensopivia sisämarkkinoiden kanssa, veropolitiikkaa käsitelleessään 1 päivänä joulukuuta 1997 kokoontunut Ecofin- neuvosto päätelmissään säästöjen verotuksesta11 hyväksyi tavoitteet taatakseen säästöjen tuottamien tulojen tosiasiallinen vähimmäisverotus yhteisössä ja estää epätoivottavat kilpailun vääristymät sekä sopi eräistä tämän direktiivin perustan muodostavista kohdista, esitetyn 3 b artiklassa toissijaisuusperiaatteen ja perustamissopimuksen suhteellisuusperiaatteen mukaisesti jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa tämän direktiivin tavoitetta eli säästöjen tuottamien tulojen tosiasiallista verotusta koko yhteisössä, ja sen vuoksi se voidaan paremmin toteuttaa yhteisön tasolla; tämä direktiivi, joka on ensimmäinen askel kohti kyseistä tavoitetta, rajoittuu vähimpään näiden tavoitteiden toteuttamiseksi tarpeelliseen eikä siten ylitä sitä, mikä tarvitaan tavoitteen saavuttamiseksi; siten direktiiviä sovelletaan ainoastaan jäsenvaltioon sijoittautuneen maksuasiamiehen toisessa jäsenvaltiossa asuville luonnollisille henkilöille maksamiin korkoihin, vastaavalla tavalla tämän direktiivin soveltamisala on rajattava korkoihin pääoman sijoittamisesta, ja sen vuoksi eläkkeiden ja vakuutustulojen verotukseen liittyvät ongelmat erillinen ja niistä lainsäädäntöaloite, tarvittaessa tutkitaan erikseen tehdään 10) direktiivin tavoite voidaan saavuttaa rinnakkaiselon mallin avulla, jossa jäsenvaltiot voivat valita joko soveltavansa muille kuin asukkaille alueellaan maksettujen antaa jäsenvaltioille, jossa korkojen tosiasiallisella edunsaajalla on verotuksellinen kotipaikka, mahdollisuus jäsenvaltion suorittaa verotus maksuasiamiehen toimittamien tarpeellisten tietojen perusteella (tiedotusjärjestelmä), (lähdeverojärjestelmä) lähdeverotusta korkojen tai EYVLC2,6. I. 1998, s. I. 13 11) oikeusturvan ja avoimuuden vuoksi jäsenvaltioiden olisi sovellettava yhtä ja samaa järjestelmää kaikkiin korkoihin, jotka on maksettu niiden alueella sellaisille henkilöille, joiden verotuksellinen kotipaikka on muussa valtiossa, 12) valittuaan toisen tässä direktiivissä säädetyistä järjestelmistä jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta niiden alueelle sijoittautunut korkojen maksuasiamies voi toteuttaa tässä direktiivissä edellytetyt tehtävät, 13) on tarkennettava, että jos velallinen ei suoraan maksa korkoja tosiasialliselle edunsaajalle korkoja tuottavasta pääomasta, se jäsenvaltion maksuasiamies, jolle edellä tarkoitettujen tehtävien toteuttaminen kuuluu, on tosiasiallisen edunsaajan välittömäksi hyödyksi tulevasta korkojen maksusta vastuussa oleva taloudellinen toimija, 14) 15) jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten keskinäisestä avusta välittömien ja välillisten verojen alalla 19 päivänä joulukuuta 1977 annetussa neuvoston direktiivissä 77/799/ETY12, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itävallan, Suomen tietyssä laajuudessa mahdollisuus varmistaa oikea verotus tietojenvaihtojärjestelmän avulla, liittymisasiakirjalla, annetaan jäsenvaltioille ja Ruotsin tässä direktiivissä tarkoitettuja korkoja koskevien tarkoituksenmukaisten tietojen automaattinen toimittaminen jäsenvaltioiden välillä on tiedotusjärjestelmän toteuttamisen ehdoton edellytys ja on tärkeätä säätää, että kyseistä järjestelmää soveltavat jäsenvaltiot eivät voi enää vedota direktiivin 77/799/ETY 8 artiklassa tarkoitettuun mahdollisuuteen rajoittaa tietojenvaihtoa, 16) on tärkeätä huolehtia, että lähdeverojärjestelmän valinneet jäsenvaltiot soveltavat vaikutukseltaan tehokasta vähimmäisveroprosenttia, ja varmistaa, että verotus tapahtuu vain kerran yhteisössä, 17) korot maksettaessa sellaiselle maksuasiamiehelle, sijoittautunut lähdeverojärjestelmän valinneeseen jäsenvaltioon, olisi säädettävä, että kyseisten korkojen tosiasiallisella edunsaajalla, jonka verotuksellinen kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa, on mahdollisuus esittää todistus maksuasiamiehelle, jotta se ei perisi lähdeveroa, joka on 18) sen vuoksi olisi jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten annettava kyseinen todistus kohtuullisen ajan kuluessa, 12 EYVLL 336,27. 12. 1977, s. 15. 14 19) 20) tämän direktiivin tavoite tehdä mahdolliseksi kahden tai useamman jäsenvaltion välillä maksettujen korkojen verotus, antaa vastaavasti velvollisuuden varmistaa kyseisten korkojen kaksinkertaisen verotuksen estäminen, jäsenvaltioille silloin kun lähdeveroa on peritty koroista, tämä olisi otettava huomioon jäsenvaltiossa, jossa tosiasiallisella edunsaajalla on verotuksellinen kotipaikka, sen alueella kyseisistä koroista perittävän veron määrään asti ja tarvittaessa jäsenvaltion, johon maksuasiamies on sijoittautunut, olisi palautettava erotus, 21) samaa periaatetta sovelletaan tietyiltä yhteissijoitusyrityksiltä tuleviin korkoihin, ja olisi säädettävä yksityiskohtaisista säännöistä kyseisten korkojen kaksin kertaisen verotuksen poistamiseksi, 22) neuvosto tarvetta päätelmissä antamissaan säilyttää Euroopan 1 päivänä joulukuuta 1997 säästöjen verotuksesta korosti rahoitusmarkkinoiden kilpailukyky ja että alan direktiivin perusperiaatteet olisi omaksuttava laajalti; tätä varten yhteisön olisi aloitettava kahden- tai mahdollisimman monenkeskiset neuvottelut kolmansista maista tärkeimpien maiden kanssa, kyseisiin kolmansiin maihin sijoittautuneiden maksuasiamiesten jäsenvaltioissa, joilla on verotuksellinen kotipaikka edunsaajille maksamien, tässä direktiivissä tarkoitettujen säästöjen tuottamien tulojen tosiasiallisen verotuksen varmista miseksi, ja 23) on tärkeätä säätää, että neuvosto tarkastelee tilannetta uudelleen komission kertomuksen perusteella kolmen vuoden kuluttua kansallisen lainsäädännön osaksi saattamisen määräpäivästä, ja että tavoitteena olisi määritellä, minkälainen edistyminen olisi paremmin mahdollista saavuttaa säästöjen tuottamien tulojen tosiasialliseksi verottamiseksi, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Tavoite 1. 2. on toteutettava tehdään joilla tarvittavat Jäsenvaltioiden mahdolliseksi joiden verotuksellinen luonnollisille henkilöille, kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa kuin missä maksuasiamies suorittaa maksun, maksettujen korkojen tosiasiallinen vähimmäisverotus. toimenpiteet, sellaisille Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että niiden alueelle tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimet siitä riippumatta, mikä on kyseisiä korkoja tuottavan pääoman suhteen velallisen sijoittautumispaikka. sijoittautunut maksuasiamies toteuttaa 15 2 artikla Rinnakkaiselon malli Jäsenvaltioiden on valittava joko tietojen toimittamisen menettelytapa, joka on mukautettu sen jäsenvaltion mukaan, jossa maksun tosiasiallisella edunsaajalla on verotuksellinen kotipaikka, jäljempänä lähdeveron perimisen menettelytapa, jäljempänä 'lähdeverojärjestelmä', 7 ja 9 artiklan mukaisesti. 'tiedotusjärjestelmä' tai Jokaisen jäsenvaltion on sovellettava yhtä ja samaa järjestelmää kaikkiin sijoittautuneet maksuasiamiehet maksavat korkoihin, luonnollisille henkilöille, toisessa jäsenvaltiossa. joiden verotuksellinen kotipaikka on sen alueelle joita 1. 2. 3 artikla Yleiset määritelmät Tässä direktiivissä: a) b) 'tosiasiallisella edunsaajalla1 tarkoitetaan kaikkia luonnollisia henkilöitä, joille maksetaan korkoja heidän omaan lukuunsa; 'malcsuasiamiehella' tarkoitetaan kaikkia taloudellisia toimijoita, jotka ovat vastuussa korkojen maksusta tosiasiallisen edunsaajan välittömäksi hyödyksi siitä riippumatta, onko kyseessä korkoja tuottavan pääoman suhteen velallinen vai toimija, jonka tehtäväksi velallinen tai tosiasiallinen edunsaaja on antanut korkojen maksun, sikäli kuin taloudellinen toimija on sijoittautunut yhteisössä sen jäsenvaltion ulkopuolelle, jossa tosiasiallisella edunsaajalla on verotuksellinen kotipaikka; c) jos vähintään kahden jäsenvaltion kesken on vaikea määrittää tosiasiallisen edunsaajan 'verotuksellinen kotipaikka', sovelletaan seuraavia periaatteita: i) tosiasiallista edunsaajaa pidetään sen jäsenvaltion asukkaana, jossa hänellä on vakinainen asuinpaikka; jos hänellä on vakinainen asuinpaikka useassa jäsenvaltiossa, häntä pidetään sen jäsenvaltion asukkaana, johon hänellä on läheisimmät henkilökohtaiset ja taloudelliset suhteet (keskeiset intressit); ii) jos jäsenvaltiota, jossa tosiasiallisella edunsaajalla on keskeiset intressit, ei voida määrittää, tai jos edunsaajalla ei ole pysyvää asuinpaikkaa missään jäsenvaltiossa, häntä pidetään sen jäsenvaltion asukkaana, jossa hän tavanomaisesti oleskelee; 16 iii) jos tosiasiallinen edunsaaja tavanomaisesti oleskelee useassa jäsenvaltiossa tai jos edunsaaja ei tavanomaisesti oleskele missään jäsenvaltiossa, häntä pidetään sen jäsenvaltion asukkaana, jonka kansalainen hän on; iv) jos tosiasiallisen edunsaajan verotuksellista kotipaikkaa on vaikea määrittää kahden tai useamman jäsenvaltion välillä i, ii ja iii alakohdassa säädettyjen periaatteiden perusteella, asianomaisten jäsenvaltioiden on kohtuullisen ajan kuluessa sovittava yhden asuinpaikan vahvistamisesta; d) 'toimivaltaisella viranomaisella' tarkoitetaan jäsenvaltion direktiivin 77/799/ETY 1 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuja viranomaisia. 4 artikla Tosiasiallisten edunsaajien tunnistaminen Jokaisen jäsenvaltion on vahvistettava menettelytavat, joiden avulla maksuasiamies voi tunnistaa tosiasialliset edunsaajat ja heidän verotuksellisen kotipaikkansa 1 artiklan tarkoituksessa, ja varmistettava niiden täytäntöönpano alueellaan. 5 artikla Korkojen määritelmä Tässä direktiivissä tarkoitetaan 'koroilla': a) kaikenlaisista saatavista johtuvia tuloja siitä riippumatta, onko niiden vakuutena kiinnitys vai ei ja liittyypä niihin oikeus päästä osalliseksi velallisen voitosta vai ei, ja erityisesti tuloja valtion arvopapereista ja obligaatiolainoista, mukaan lukien niihin ja voitot. Viivästyneestä maksusta maksettavia liittyvät preemiot rangaistusmaksuja ei pidetä korkoina; b) c) tai kokonaan sellaisten saatavien arvonlisäystä, joista saatava tulo muodostuu sopimuksen mukaisesti kyseisen osittain kyseisestä arvonlisäyksen luonteesta riippumatta. Huomioon otettavat korot muodostuvat tässä tapauksessa arvopaperien emissiohinnan erotuksesta, jonka maksuasiamies maksaa saatavien takaisinmaksun yhteydessä; takaisinmaksetun pääoman arvonlisäyksestä, sitä vastaavien ja joita jakavat neuvoston direktiivissä 85/61 l/ETY13 tarkoitettujen tuloja, arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavat yritykset (yhteissijoitusyritykset), jotka välittömästi tai välillisesti sijoittavat yli 50 prosenttia varoistaan saataviin tai saatavia vastaaviin arvopapereihin; 13 EYVLL 375, 31. 12. 1985, s. 3. 17 d) erotusta c alakohdassa tarkoitettujen yritysten osuuksien takaisinmaksusta saadun hinnan ja samojen osuuksien emissiohinnan tai, jos kyseiset osuudet on hankittu emission jälkeen, tosiasiallisen edunsaajan suorittaman ostohinnan välistä. 6 artikla Alueellinen soveltamisala Tätä direktiiviä sovelletaan maksuasiamiehen, joka on sijoittautunut alueelle, jossa sovelletaan perustamissopimusta sen 227 artiklan nojalla, maksamiin korkoihin. 7 artikla Tiedotus j är j estelmä 1. Maksuasiamiehen jäsenvaltion, joka on valinnut toimitettava jäsenvaltiolle, jossa korkojen verotuksellinen kotipaikka, 2 kohdassa määrättäessä oikea jäsenvaltiolle. tiedotusjärjestelmän, on tosiasiallisella edunsaajalla on tarvitaan tulovero, joka edunsaajan on maksettava kyseiselle säädetyt tiedot, jotka 2. Maksuasiamiehen jäsenvaltion edunsaajan jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille toimittamien tietojen on sisällettävä vähintään tieto maksettujen korkojen määrästä, maksupäivästä sekä kyseisen maksun tosiasiallisen edunsaajan henkilöllisyydestä ja hänen ilmoittamastaan asuinpaikasta. toimivaltaisten viranomaisten 3. 4. Nämä tiedot kalenterivuoden aikana maksetuista koroista toimitetaan ilman eri toimenpidettä ja vähintään kerran vuodessa kuuden kuukauden kuluessa kalenterivuoden päättymisestä. Tämän direktiivin mukaisesti toimitettaviin tietoihin ei sovelleta direktiivin 77/799/ETY 8 artiklaa. 8 artikla Lähdeverojärjestelmä 1. Maksuasiamiehen jäsenvaltion, joka on valinnut lähdeverojärjestelmän, on perittävä vähintään 20 prosentin lähdevero maksuasiamiehen tosiasialliselle edunsaajalle maksamista koroista. Tosiasialliselle edunsaajalle maksetuista koroista ei peritä yhteisössä muuta lähdeveroa. 2. Lähdeveroa ei peritä, jos tosiasiallinen edunsaaja antaa maksuasiamiehelle verotuksellisen kotijäsenvaltionsa toimivaltaisen viranomaisen edunsaajan nimelle laatiman todistuksen siitä, että kyseinen 9 artiklan säännösten mukaisesti 18 tosiasiallinen edunsaaja on ilmoittanut hänelle maksettavat korot kyseiselle viranomaiselle. Jos maksettujen korkojen määrä ylittää todistuksessa mainitun määrän, niiden välisestä erotuksesta peritään lähdevero. 3. Tämä direktiivi ei estä jäsenvaltioita, jotka ovat valinneet lähdeverojärjestelmän, toimittamasta myös kansallisen lainsäädäntönsä tai muiden jäsenvaltioiden kanssa tehtyjen kahdenvälisten sopimusten mukaisia tietoja. 9 artikla Todistuksen antaminen jäsenvaltion viranomaisen toimivaltaisen Jokaisen todistus verovelvollisten asukkaidensa, jotka ovat maksuasiamiesten maksamien korkojen tosiasiallisia edunsaajia, sille toimittamien tietojen perusteella. Todistuksesta on ilmettävä tosiasiallisen edunsaajan ja maksuasiamiehen henkilöllisyys, saatavien korkojen määrä ja maksupäivä. Todistus annetaan tosiasialliselle edunsaajalle tämän hakemuksesta kahden kuukauden kuluessa. annettava on 10 artikla Kaksinkertaisen verotuksen estäminen 1. Jäsenvaltioiden on mukaisten korkojen kaksinkertaisen verotuksen estämiseksi. toteutettava tarvittavat toimenpiteet tämän direktiivin 2. Kun edunsaajan tosiasiallisen saamista koroista on peritty lähdevero maksuasiamiehen jäsenvaltiossa, edunsaajalle myönnetään siinä jäsenvaltiossa, jossa tällä on verotuksellinen kotipaikka, verohyvitystä lähdeverona maksetun määrän verran sen alueella kyseisistä koroista perittävän veron määrään asti. Silloin kun maksuasiamiehen jäsenvaltiossa tosiasiallisesti perityn lähdeveron määrä on suurempi kuin sen jäsenvaltion, jossa tosiasiallisella edunsaajalla on verohyvitys, verotuksellinen maksuasiamiehen tosiasialliselle edunsaajalle. kotipaikka, jäsenvaltio palauttaa erotuksen myöntämä suoraan edunsaajalle 3. Tämän direktiivin 5 artiklan c ja d alakohdan mukaisten korkojen maksaminen: a) jäsenvaltiossa maksuasiamiehen noudattaa jos tiedotusjärjestelmää, se jäsenvaltio, jossa tosiasiallisella edunsaajalla on verotuksellinen kotipaikka, myöntää tälle alueellaan kyseisistä koroista perittävän veron määrään asti verohyvitystä, joka on samansuuruinen kuin yhteissijoitusyrityslen tosiasiallisesti maksaman veron määrä tuloista, jotka vastaavat tosiasialliselle edunsaajalle maksettavia korkoja; päätetty on 19 b) jos maksuasiamiehen jäsenvaltiossa on päätetty noudattaa lähdevero- lähdeveroa järjestelmää, maksuasiamies vähentää 8 artiklan mukaista yhteissijoitusyritysten tosiasiallisesti maksaman veron määrän verran tuloista, jotka vastaavat tosiasialliselle edunsaajalle maksettavia korkoja. Tällöin jäsenvaltio, jossa tosiasiallisella edunsaajalla on verotuksellinen kotipaikka, myöntää tälle verohyvitystä, joka kattaa kokonaan koroista tosiasiallisesti maksetut verot sen alueella kyseisistä koroista perittävän veron määrään asti. 4. jäsenvaltioon sijoittautuneen maksuasiamiehen tosiasialliselle Jos yhteen edunsaajalle, jonka verotuksellinen kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa, maksamista koroista on peritty lähdeveroa kolmannessa valtiossa siten, ettei palautukseen ole mahdollisuutta, maksuasiamiehen jäsenvaltion, jossa on päätetty noudattaa lähdeverojärjestelmää, on vähennettävä kyseisten korkojen lähdeveron määräajo perityn veron verran. 11 artikla Neuvottelut kolmansien maiden kanssa Yhteisö aloittaa kahden- tai monenkeskiset neuvottelut sellaisten kolmansien maiden kanssa, jotka ovat sen tärkeimpiä kauppakumppaneita, kyseisiin kolmansiin maihin sijoittautuneiden maksuasiamiesten, joilla on jäsenvaltioissa verotuksellinen kotipaikka edunsaajille maksamien, tässä direktiivissä tarkoitettujen säästöjen tuottamien tulojen tosiasiallisen verotuksen varmistamiseksi. 12 artikla Kansallisen lainsäädännön osaksi saattaminen 1. Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1999. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä tammikuuta 2001. Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuissa kansallisissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. keskeiset kansalliset Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa komissiolle. Jäsenvaltioiden tiedonannoissa on oltava vastaavuustaulukko, jossa esitetään tämän direktiivin jokaista artiklaa vastaavat voimassa tai valmisteilla olevat kansalliset toimenpiteet. Jäsenvaltioiden on lisäksi toimitettava toimivaltaisten viranomaisten yhteystiedot. säännökset kirjallisina 20 13 artikla Uudelleentarkastelu Komissio esittää 1 päivään tammikuuta 2004 mennessä neuvostolle kertomuksen tämän direktiivin toiminnasta. Kertomuksen perusteella komissio tekee neuvostolle tarvittaessa ehdotuksia direktiivin muuttamiseksi, jotta varmistetaan säästöjen tuottamien tulojen parempi tosiasiallinen verotus ja kilpailun vääristymien estäminen. 14 artikla Voimaantulo Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 15 artikla Osoitus Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta puheenjohtaja 21 Liite NEUVOSTOSSA KOKOONTUNEIDEN JÄSENVALTIOIDEN HALLITUSTEN EDUSTAJIEN PÄÄTÖS, tehty. , säästöjen verotuksesta NEUVOSTOSSA KOKOONTUNEIDEN JÄSENVALTIOIDEN HALLITUSTEN EDUSTAJAT, jotka että kilpailukyvyn VAHVISTAVAT, säilyttämisen tarpeellisuuden vuoksi Ecofm-neuvoston 1 päivänä joulukuuta 1997 antamien päätelmien yhteydessä säästöjen verotuksesta annetussa asiakirjassa sovitut kohdat olisi toteutettava mahdollisimman laajalti, rahoitusmarkkinoiden maailmanlaajuisen TUNNUSTAVAT, että komission 20 päivänä toukokuuta 1998 esittämä ehdotus direktiiviksi tosiasiallisen vähimmäisverotuksen varmistamisesta yhteisössä perustuu kyseisiin kohtiin, ja säästöjen korkojen muodossa tuottamien tulojen että Ecofm-neuvoston 1 päivänä joulukuuta 1997 saavuttaman VAHVISTAVAT samanaikaisesti yhteisymmärryksen, direktiiviehdotuksen käsittelyn kanssa toimenpiteiden toteuttamista kolmansissa maissa sekä alueilla, jotka ovat niistä riippuvaisia tai niihin assosioituneita tai joissa jäsenvaltioilla on erityisiä velvollisuuksia taikka verotuksellisia etuoikeuksia ja jotka eivät kuulu direktiivin soveltamisalaan, sitouduttava vastaavien olisi edistämään jäsenvaltioiden OVAT TEHNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Jäsenvaltiot sitoutuvat omaa ja yhteisön toimivaltaa kunnioittaen edistämään direktiiviä vastaavien, korkojen maksamiseen yhteisön asukkaille toimenpiteiden toteuttamista kolmansissa maissa samanaikaisesti, kun käsitellään komission korkojen 20 päivänä toukokuuta 1998 esittämää ehdotusta direktiiviksi säästöjen muodossa tuottamien tulojen tosiasiallisen vähimmäisverotuksen varmistamisesta yhteisössä. liittyvien 22 2 artikla Jäsenvaltioiden, joilla on niistä riippuvaisia tai niihin assosioituneita alueita taikka joilla on erityisiä velvollisuuksia tai verotuksellisia etuoikeuksia muilla alueilla, on sitouduttava tarvittaessa perustuslakiensa puitteissa sen varmistamiseksi, että annettua direktiiviä vastaavia korkojen maksamista yhteisön asukkaille koskevia säännöksiä sovelletaan kyseisillä alueilla. toteuttamaan toimenpiteet tarvittavat 23 Rahoitusselvitys Tällä ehdotuksella neuvoston direktiiviksi ei ole rahoituksellisia vaikutuksia yhteisön talousarvioon. 24 Vaikutusten arviointilomake Ehdotuksen vaikutus liikeyrityksiin ja erityisesti pieniin ja keskisuuriin yrityksiin (pk-yritykset) Ehdotuksen nimi: Ehdotus neuvoston direktiiviksi säästöjen korkojen muodossa tuottamien vähimmäisverotuksen tosiasiallisen varmistamisesta yhteisössä. tulojen Asiakirjan viitenumero: 98006. Ehdotus: 1. Miksi yhteisön lainsäädäntö on tarpeen tällä alalla ja mitkä ovat sen päätavoitteet, kun otetaan huomioon toissijaisuusperiaate? Ehdotuksen luonnollisille tavoitteena on mahdollistaa jokaisessa jäsenvaltiossa henkilöille, joiden verotuksellinen kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa, maksettujen korkojen tosiasiallinen vähimmäisverotus. Koska kansallisia järjestelmiä ei ole koordinoitu, jäsenvaltioissa asuvat luonnolliset henkilöt voivat nykyisin välttää kaikenlaisen korkotulojen verotuksen, kun korot syystä kuin missä maksetaan yhtenäismarkkinoiden toiminnassa on vääristymiä ja jäsenvaltiot menettävät verotuloja. asuu. Tästä jäsenvaltiossa henkilö eri Pääoman liikkuvuuden vapauttamisesta syntynyt eurooppalainen rahoitusalue ei pysty aikaansaamaan kaikkia mahdollisia myönteisiä tuloksia, jotka liittyvät palvelujen tarjoajien väliseen tiukempaan kilpailuun, jos säästäjät tekevät päätöksensä sillä perusteella, miten he voivat välttyä verotuksesta, eivätkä investointivaihtoehtojen luontaisia ominaisuuksia vertailemalla. Vaikutus yritystoimintaan 2. Mitä yrityksiä ehdotus koskee? - Yritystoiminnan alat - Yritysten koko (pienten ja keskisuurten yritysten osuus) - Ovatko yritykset keskittyneet yhteisön tietylle maantieteelliselle alueelle? Tämän direktiivin käyttöönoton ei odoteta lisäävän millään lailla minkään alan yritysten tulojen verotusta. Itse asiassa pankkien väliset ja yleensä kaikkien muiden kuin tämän direktiivin soveltamisalan luonnollisten henkilöiden väliset korot jäävät ulkopuolelle, jottei luotaisi esteitä rajatylittävälle taloudelliselle toiminnalle. Direktiivin soveltamisalaan kuuluvat yksittäisten yritysten saamat rajatylittävät korot, mutta lähdeveron periminen asuinvaltion korjausmekanismi, viranomaisille ilmoitetuista tuloista, suojaa yrityksiä kaksinkertaiselta verotukselta. jonka avulla vältetään 25 Ehdotuksen vaikutus keskittyy siis korkojen maksuasiamiehille, jotka ovat yleensä rahoituslaitoksia, koituviin ylimääräisiin hallinnollisiin kustannuksiin. Toimenpiteiden toteuttaminen on itse asiassa uskottu maksuasiamiehille, jotka ovat sijoittautuneet yhteisön jäsenvaltioiden alueelle. Tähän luokkaan voivat kuulua periaatteessa kaikki ne tahot, jotka maksavat omaan tai kolmansien velkaan liittyviä korkoja ja jotka eivät toimi omaan lukuunsa luonnollisena henkilönä. Käytännössä korkojen maksuasiamiehet ovat hyvin harvoin pieniä tai keskisuuria yrityksiä. Tässä direktiivissä maksuasiamiehenä pidetään tai ammatinharjoittajia, jotka maksavat korkoja luonnollisille henkilöille: suurimmalle osalle arvopaperien liikkeellelaskijoista ja markkinatoimijoista ei siis koidu mitään ylimääräisiä kustannuksia. yrityksiä lisäksi vain 3. Mitä yritysten on tehtävä noudattaakseen ehdotusta? Maksuasiamiehinä pidetyillä tahoilla on jo yleensä velvollisuus tunnistaa edunsaajat, joille ne suorittavat maksuja, ja usein myös veronkanto- tai veroilmoitusvelvoitteita omille kansallisille veroviranomaisilleen. Tällä direktiivillä käyttöön otettujen toimenpiteiden toteuttamiseksi niille on asetettu ylimääräisiä velvoitteita, jotka johtavat todennäköisesti hallinnollisten menettelyjen ja tietokoneohjelmien mukauttamiseen, mutta ja ylimääräinen hallinnollinen taakka jäävät periaatteessa varsin vähäisiksi. Jäsenvaltioissa tämä huomioon, kun ne saattavat direktiivin osaksi kansallista on otettava lainsäädäntöään. toimenpiteet on suunniteltu siten, että mukauttamisen kustannukset 4. Mitkä ovat ehdotuksen todennäköiset talousvaikutukset työllisyyteen? investointeihin ja uusien yritysten perustamiseen? - - - yritysten kilpailukykyyn? Yhteisöön sijoittautuneiden yritysten asema varoja lainatessa ei ole huonompi kuin niiden kilpailijoiden asema kolmansissa maissa, koska kaikki yhteisössä maksetut korot otetaan huomioon velallisen sijoittautumispaikasta riippumatta. Näin ollen myös vaara, yhteisön että ulkopuolelle ainoana tavoitteenaan verojen välttäminen, on varsin pieni. liikkeellelaskemistoimintansa eurooppalaiset yritykset siirtävät Direktiivin soveltamisala rajoittuu korkoihin, joita maksetaan yhdessä jäsenvaltiossa asuville luonnollisille henkilöille toisesta jäsenvaltiosta. Korkotulojen lähdeveron ei näin ollen tulisi juurikaan tuntua yritysten rahoituskustannuksissa. Osinkojen osalta jäsenvaltioiden lainsäädäntö pystyy jo varmistamaan tosiasiallisen vähimmäisverotuksen osingon maksupaikasta riippumatta. Rajatyliitävien korkotulojen tosiasiallinen vähimmäisverotus myötävaikuttaa kilpailun vääristymisen estämiseen yritysten käyttämien eri rahoitusvälineiden välillä, kuten riskipääomarahoitus tai velkarahoitus. Yritysten riskipääomarahoitus saatetaan lisäksi saman tasoiseksi kuin julkisen sektorin velkarahoitus. 26 joissakin Rajatylittävien korkojen verottamatta jättäminen aiheuttaa verotulojen menetyksiä ja lisäksi jäsenvaltioissa pidetään kotimaisten korkojen veroprosenttia alhaisempana kuin niissä muutoin tehtäisiin, jotta huomattavaa osaa säästöistä ei siirrettäisi pois maasta. Ulkomaille sijoitettujen säästöjen vähimmäisverotus saattaa myös tukea jäsenvaltioiden pyrkimyksiä tasapainottaa verotaakka eri tuotantotekijöiden kesken ja näin vähentää pakollisia työtulomaksuja, mikä puolestaan vähentää yritysten tuotantokustannuksia ja lisää uusien työpaikkojen syntymistä ja vähentää työttömyyttä. 5. Sisältyykö ehdotukseen toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on ottaa huomioon pienten ja keskisuurten yritysten erityistarpeet (muihin ryhmiin verrattuna lievemmät tai erilaiset vaatimukset tms. )? Ehdotus koskee lähinnä maksuasiamiehiä, jotka ovat erittäin harvoin pieniä tai keskisuuria yrityksiä. Kuuleminen 6. Luettelo ehdotuksen valmistelussa kuulluista tahoista ja niiden esittämien kantojen pääpiirteet Ecofin-neuvosto hyväksyi ehdotuksen perusperiaatteet 1 päivänä joulukuuta 1997 pidetyssä kokouksessaan, ja ne julkaistiin 6 päivänä tammikuuta 1998 Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä C 2. Yksikään organisaatio ei kommentoinut julkaisua. Toukokuussa 1997 Confédération Fiscale Européenne (CFE) julkaisi tutkimuksen. jossa määritellään tärkeimmät erot korkojen ja osinkojen verotuksessa, ja tuli siihen tulokseen, että erot on poistettava yhtenäisten eurooppalaisten pääomamarkkinoiden luomiseksi. Vastauksena komission kertomukseen "Verotus Euroopan unionissa"14 European Mortgage Federation (Euroopan kiinnitysliitto) ilmoitti pelkäävänsä, että pääomatulojen verotuksen yhdenmukaistaminen Euroopassa aiheuttaa ongelmia ja että pääoma suuntautuu yhteisön ulkopuolisiin maihin, joissa verotus on lievempää. Toukokuussa 1997 Banking Federation (Pankkiliitto) vastasi samaan kertomukseen ja ilmoitti pelkäävänsä, että yhteisen lähdeveron käyttöönotto johtaa talletusten ja investointien siirtymiseen Euroopan unionin ulkopuolelle. European Savings Banks Group totesi kesäkuussa 1997, että säästötulojen verotusta on yhdenmukaistettava ja ilmoitti kannattavansa pehmeää siirtymistä kohtuullisen suuruisen lopullisen lähdeveron perimiseen. 14 KOM (96) 546 lopullinen, 22. 10. 1996. 27 ISSN 1024-4492 KOM(98) 295 lopullinen ASIAKIRJAT FI 10 09 08 Luettelonumero : CB-C0-98-354-FI-C ISBN 92-78-36855-5 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg n


title: Kommissionens förordning (EG) nr 1056/98 av den 20 maj 1998 om minskning av gemenskapskompensationen för återtagande av blomkål för regleringsåret 1998/99 till följd av att interventionströskeln för regleringsåret 1997/98 överskridits

eurovoc_concepts:
financial equalisation
fruit vegetable
guarantee threshold
market intervention
withdrawal from the market

text: L 151/24 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 21. 5. 98 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 1056/98 av den 20 maj 1998 om minskning av gemenskapskompensationen f(cid:148)r (cid:134)tertagande av blomk(cid:134)l f(cid:148)r reglerings(cid:134)ret 1998/99 till f(cid:148)ljd av att interventionstr(cid:148)skeln f(cid:148)r reglerings(cid:134)ret 1997/98 (cid:148)verskridits EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EG) nr 2200/96 av den 28 oktober 1996 om den gemensamma organisa- tionen av marknaden f(cid:148)r frukt och gr(cid:148)nsaker (1), (cid:132)ndrad genom kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 2520/97 (2) s(cid:132)rskilt artikel 27. 2 i denna, och med beaktande av f(cid:148)ljande: I kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 1109/97 av den 18 juni 1997 fastst(cid:132)lls interventionstr(cid:148)skeln f(cid:148)r blomk(cid:134)l f(cid:148)r reglerings(cid:134)ret 1997/98 (3) till 111 300 ton. Om den kvantitet blomk(cid:134)l som (cid:134)tertas under perioden 1 mars 1997 – 28 februari 1998 (cid:148)verskrider den fastst(cid:132)llda tr(cid:148)s- keln skall, enligt artikel 3 i samma kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 1109/97, den gemenskapskompensa- tion f(cid:148)r (cid:134)tertagande som anges i bilaga V till f(cid:148)rordning (EG) nr 2200/96 f(cid:148)r reglerings(cid:134)ret 1998/99 minskas proportionellt till storleken p(cid:134) (cid:148)verskridandet i f(cid:148)rh(cid:134)l- lande till den produktion som anv(cid:132)nts som ber(cid:132)knings- grund f(cid:148)r tr(cid:148)skeln i fr(cid:134)ga. Enligt de uppgifter som medlemsstaterna har l(cid:132)mnat in reglerings(cid:134)ret 1997/98 totalt omfattade (cid:134)tertagen f(cid:148)r 118 909 ton blomk(cid:134)l. Gemenskapskompensationen f(cid:148)r (cid:134)tertagande som fast- st(cid:132)lls i f(cid:148)rordning (EG) nr 2200/96 f(cid:148)r reglerings(cid:134)ret 1998/99 b(cid:148)r allts(cid:134) minskas med 0,34 % f(cid:148)r blomk(cid:134)l. Enligt artikel 3 i f(cid:148)rordning (EG) nr 1109/97 skall f(cid:148)lj- derna av att interventionstr(cid:148)skeln (cid:148)verskrids b(cid:148)rja g(cid:132)lla p(cid:134)f(cid:148)ljande reglerings(cid:134)r. Det (cid:132)r d(cid:132)rf(cid:148)r n(cid:148)dv(cid:132)ndigt att fr(cid:134)n och med den 1 maj 1998, den dag d(cid:134) reglerings(cid:134)ret f(cid:148)r blomk(cid:134)l inleds, till(cid:132)mpa en minskad gemenskapskom- pensation f(cid:148)r (cid:134)tertagande. De (cid:134)tg(cid:132)rder som f(cid:148)reskrivs i denna f(cid:148)rordning (cid:132)r f(cid:148)renliga med yttrandet fr(cid:134)n F(cid:148)rvaltningskommitt(cid:130)n f(cid:148)r frukt och gr(cid:148)nsaker. H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 Gemenskapskompensationen f(cid:148)r (cid:134)tertagande f(cid:148)r regle- rings(cid:134)ret 1998/99 skall f(cid:148)r blomk(cid:134)l vara 8,85 ecu/100 kg netto. Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft samma dag som den offentligg(cid:148)rs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Denna f(cid:148)rordning skall till(cid:132)mpas fr(cid:134)n och med den 1 maj 1998. Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 20 maj 1998. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 297, 21. 11. 1996, s. 1. (2) EGT L 346, 17. 12. 1997, s. 41. (3) EGT L 162, 18. 6. 1997, s. 12