title: Kommissionens forordning (EF) nr. 1084/98 af 28. maj 1998 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af stænger af rustfrit stål med oprindelse i Indien

eurovoc_concepts:
India
anti-dumping duty
anti-dumping legislation
bar
import
steel

text: 29. 5. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 155/3 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1084/98 af 28. maj 1998 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold p(cid:134) importen af stænger af rust- frit st(cid:134)l med oprindelse i Indien KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det (5) under henvisning til R(cid:134)dets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 905/98 (2), særlig artikel 7, efter høring af det r(cid:134)dgivende udvalg, og ud fra følgende betragtninger: A. PROCEDURE (1) (2) (3) Kommissionen offentliggjorde i august 1997 en meddelelse (i det følgende benævnt »indlednings- i De Europæiske Fællesskabers meddelelse«) Tidende (3) om indledning af en antidumpingproce- dure af stænger af rustfrit st(cid:134)l (i det følgende benævnt »st(cid:134)l- stænger«) med oprindelse i Indien, og iværksatte en undersøgelse. importen til Fællesskabet vedrørende Proceduren indledtes p(cid:134) grundlag af en klage indgivet af EUROFER (foreningen af europæiske st(cid:134)lproducenter) p(cid:134) vegne af EF-producenter, der tegner sig for en betydelig del af produktionen af st(cid:134)lstænger i Fællesskabet. Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted og forvoldtes væsentlig skade som følge heraf, hvilket ans(cid:134)s for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure. Kommissionen underrettede officielt de EF-produ- center, eksporterende producenter og importører, som den vidste var berørt af sagen, samt repræsen- tanterne for eksportlandet og klageren om indled- ningen af proceduren; de berørte parter fik lejlighed til at synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt. tilkendegive deres En række eksporterende producenter i Indien s(cid:134)vel som flere producenter, importører og leverandører i Fællesskabet tilkendegav deres synspunkter skrift- ligt. Alle parter, der anmodede om at blive hørt inden for den fastsatte frist i indledningsmeddelel- sen, blev hørt. (4) Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle parter, som den vidste var berørt af sagen, og modtog (1) EFT L 56 af 6. 3. 1996, s. 1. (2) EFT L 128 af 30. 4. 1998, s. 18. (3) EFT C 264 af 30. 8. 1997, s. 2. besvarelser fra mange selskaber i Fællesskabet og Indien. Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den ans(cid:134) for nødvendige med henblik p(cid:134) at træffe en foreløbig afgørelse, og aflagde kontrolbesøg hos følgende selskaber: a) EF-producenter — Cogne Acciai Speciali Srl, Aosta, Italien — Krupp Edelstahlprofil GmbH, Siegen, Tyskland — Rodacciai SpA, Bosisio Parrini, Italien — Sprint Metal Edelstahlziehereien GmbH, Hemer, Tyskland — Trafilerie Bedini Srl, Peschiera Borromeo, Italien — Ugine-Savoie SA, Ugine, Frankrig. Under kontrolbesøget hos Rodacciai SpA trak selskabet sit tilsagn om samarbejde tilbage, og der blev derfor ikke taget hensyn til oplysnin- gerne fra dette selskab i forbindelse med under- søgelsen. b) Eksporterende producenter i Indien — Bhansali Pvt Ferromet Pvt Ltd, Mumbai Brightbars Ltd/Bhansali — Facor (Ferro Alloys Corp. Ltd), Nagpur — Grand Foundry Ltd, Mumbai — Isibars Ltd, Mumbai — Mukand Ltd, Mumbai — Panchmahal Steel Ltd, Baroda — Raajratna Metal Industries Ltd, Ahmedabad — Venus Wire Industries Ltd, Mumbai — Viraj Alloys Ltd, Mumbai. c) Importører i Fællesskabet, der er forbundet med indiske eksporterende producenter — Isibars GmbH, D(cid:129)sseldorf, Tyskland — Mukand International Ltd, London, Det Forenede Kongerige. d) Importører i Fællesskabet, er forbundet med eksporterende indiske produ- center ikke der — Thyssen Tyskland Schulte GmbH, Dortmund, — Ibero Edelstahlhandel & Co KG, M(cid:129)lheim, Tyskland — Metaalcompagnie »Brabant«, Valkenswaard, Nederlandene. L 155/4 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 5. 98 (6) (7) (8) (9) (10) I løbet af undersøgelsen konstateredes det, at Ibero Edelstahlhandel og Thyssen Schulte faktisk er forbundet med EF-producenter. Efter indledningen af proceduren anmodede den indiske producent Sindia Steels Ltd om at blive behandlet som ny eksportør p(cid:134) markedet som omhandlet i artikel 11, stk. 4, i R(cid:134)dets forordning (EF) nr. 384/96 (i det følgende benævnt »grund- forordningen«). Kommissionen indhentede og efterprøvede derefter alle de oplysninger, som den ans(cid:134) for nødvendige med henblik p(cid:134) en foreløbig afgørelse, og aflagde kontrolbesøg hos det p(cid:134)gæl- dende selskab. Dumpingundersøgelsen omfattede perioden fra 1. oktober 1996 til 30. følgende benævnt »undersøgelsesperioden«). Skadesundersø- gelsen omfattede perioden fra 1994 til udløbet af undersøgelsesperioden. juni 1997 (i det Det bemærkes, at Kommissionen indledte en anti- subsidieundersøgelse vedrørende samme vare med oprindelse i Indien (1) den 30. oktober 1997. Denne undersøgelse er stadig i gang. B. DEN P(cid:143)GÆLDENDE VARE OG SAMME VARE 1. Den p(cid:134)gældende vare derfor som (cid:130)n varekategori med henblik p(cid:134) denne undersøgelse. 2. Samme vare (12) Kommissionen konstaterede, at st(cid:134)lstænger, som produceredes og solgtes i Indien, og st(cid:134)lstænger, som produceredes og solgtes i Fællesskabet, var samme vare som omhandlet i artikel 1, stk. 4, i grundforordningen som st(cid:134)lstænger, der eksporte- redes fra Indien til Fællesskabet, fordi de havde samme fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og anvendelser. C. DUMPING 1. Normal værdi (13) Med henblik p(cid:134) fastsættelse af den normale værdi blev det for hver enkelt eksporterende producent undersøgt, om den p(cid:134)gældendes salg af varen p(cid:134) hjemmemarkedet var repræsentativt i overensstem- melse med artikel 2, stk. 2, i grundforordningen, dvs. om det udgjorde over 5 % af det samlede salg af den p(cid:134)gældende vare ved eksport til Fællesska- bet. (14) Det blev s(cid:134) undersøgt, om den p(cid:134)gældendes samlede salg p(cid:134) hjemmemarkedet af hver type vare udgjorde over 5 % af hele salget af samme varetype ved eksport til Fællesskabet. Den p(cid:134)gældende vare er stænger af rustfrit st(cid:134)l, kun koldtbehandlede, med indhold af nikkel p(cid:134) 2,5 tværsnit vægtprocent og derover, med cirkulært samt med andre tværsnit, som i øjeblikket tariferes under 7222 20 21, 7222 20 31, og 7222 20 81. 7222 20 11, KN-kode Rustfrit st(cid:134)l er karakteristisk ved, at det har et højt indhold af nikkel, chrom og i nogle tilfælde molybdæn. Disse legeringer beskytter rustfrit st(cid:134)l mod rust. St(cid:134)lstænger anvendes af en lang række f. eks. automobil-, bygge-, industrielle brugere i maskin- og kemiindustrien. (11) Der findes et bredt udvalg af forskellige typer st(cid:134)l- stænger, som adskilles fra hinanden efter legerings- indhold, form, tolerance og diameter. Selv om der findes alle disse typer st(cid:134)lstænger, hører de ind under samme vidtspændende definition, fordi de har samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og samme anvendelser og distribueres via de samme kanaler. De betragtes (1) EFT C 328 af 30. 10. 1997, s. 16. enhedsomkostningerne, For de typer varer, som opfyldte 5 %-prøven, blev det vurderet, om varen var blevet solgt i tilstrække- lige mængder i normal handel i overensstemmelse med artikel 2, stk. 4, i grundforordningen. I de tilfælde, hvor salget af hver varetype til priser, der l(cid:134) over udgjorde mindst 80 % af det samlede salg p(cid:134) hjemmemarkedet, blev den normale værdi fastsat p(cid:134) grundlag af de vejede gennemsnitlige priser, der faktisk betaltes ved salg p(cid:134) hjemmemarkedet. tilfælde, hvor det fortjenstgivende salg af hver varetype udgjorde under 80 %, men mindst 10 % af det samlede salg p(cid:134) hjemmemarkedet, blev den normale værdi fastsat p(cid:134) grundlag af de vejede gennemsnitlige priser, der faktisk betaltes ved fortjenstgivende salg p(cid:134) hjemmemarkedet. I de I de tilfælde, hvor salget p(cid:134) hjemmemarkedet af hver varetype udgjorde under 5 % af salget til eksport til Fællesskabet, eller hvor det fortjenstgi- vende salg p(cid:134) hjemmemarkedet var under 10 %, blev det anset, at hjemmemarkedssalget af den p(cid:134)gældende varetype ikke var tilstrækkeligt som omhandlet i artikel 2, stk. 2 og stk. 4, i grund- forordningen, og der blev derfor ikke taget hensyn 29. 5. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 155/5 hertil. I disse tilfælde blev den normale værdi fastsat p(cid:134) grundlag af det vejede gennemsnit af de priser, som andre eksporterende producenter i det p(cid:134)gældende land anvendte i repræsentativt salg p(cid:134) hjemmemarkedet af den tilsvarende varetype i normal handel. producents I de tilfælde, hvor andre eksporterende producenter i det p(cid:134)gældende land ikke solgte hver varetype i repræsentative mængder, blev den normale værdi beregnet i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3 og 6, i grundforordningen, dvs. p(cid:134) grundlag af den fremstillingsomkost- eksporterende ninger i forbindelse med den eksporterede varetype plus et rimeligt beløb for salgs-, general- og admi- nistrationsomkostninger (i det følgende benævnt »SG&A«) samt fortjeneste. SG&A og fortjeneste blev almindeligvis fastsat p(cid:134) grundlag af salget p(cid:134) hjem- memarkedet af de typer af samme vare, som den p(cid:134)gældende producent repræsentative mængder og i normal handel. Men i de tilfælde, hvor den eksporterende producent ikke solgte samme vare p(cid:134) hjemmemarkedet i repræsentative mængder og i normal handel, blev SG&A og fortje- neste fastsat i overensstemmelse med artikel 2, stk. 6, litra a), i grundforordningen, dvs. p(cid:134) grundlag af det vejede gennemsnit af de beløb, der faktisk fast- sattes for andre eksporterende producenter, som var omfattet af undersøgelsen, for s(cid:134) vidt angik repræ- sentativt salg p(cid:134) hjemmemarkedet af den p(cid:134)gæl- dende vare i normal handel. solgte i (15) Det konstateredes, at der ikke kunne fæstnes lid til fremstillingsomkostningerne for et selskab, som ikke solgte den p(cid:134)gældende vare p(cid:134) hjemmemarke- det. For disse varetyper, for hvilke det var nødven- digt at beregne en normal værdi, blev fremstillings- omkostningerne fastsat p(cid:134) grundlag af det vejede gennemsnit af andre eksporterende producenters fremstillingsomkostninger for samme varetype plus et rimeligt beløb for SG&A og fortjeneste. SG&A og fortjeneste blev fastsat i overensstemmelse med artikel 2, stk. 6, litra a), i grundforordningen som anført ovenfor. 2. Eksportpris (16) I de tilfælde, hvor varerne eksporteredes direkte til ikke-forbundne importører i Fællesskabet, blev eksportpriserne i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, i grundforordningen fastsat p(cid:134) grundlag af de priser, som disse uafhængige kunder faktisk betalte eller skulle betale. (17) I de tilfælde, hvor varerne solgtes til importører i Fællesskabet, som var forbundet med en eksporte- rende producent, blev eksportpriserne i overens- stemmelse med artikel 2, stk. 9, i grundforord- ningen beregnet p(cid:134) grundlag af de priser, til hvilke de importerede varer første gang videresolgtes til uafhængige købere. Der blev foretaget justeringer for alle omkostninger, som p(cid:134)løb mellem import og videresalg, herunder en rimelig margen for SG&A og fortjeneste. Fortjenesten blev fastsat p(cid:134) grundlag af oplysninger om fortjeneste indgivet af samarbejdsvillige, af den p(cid:134)gældende vare i Fællesskabet, n(cid:134)r s(cid:134)danne oplysninger blev anset for at være p(cid:134)lidelige. ikke-forbundne importører 3. Sammenligning (18) sammenlignelighed. For at sikre en rimelig sammenligning blev der justeret for de forskelle, der blev krævet, og som det p(cid:134)vistes berørte prisernes I overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, i grund- forordningen blev der justeret for importafgifter og indirekte skatter, transport-, forsikrings- og h(cid:134)ndte- ringsomkostninger forbundne omkostninger, emballeringsomkostninger, kredit- til omkostninger, provisioner og omkostninger valutaomregning. dermed samt (19) Flere selskaber krævede justering for valutaomreg- ning i henhold til artikel 2, stk. 10, litra j), i grund- forordningen, fordi den udenlandske valuta, de anvendte ved faktureringen af deres eksportsalg, var blevet stærkt devalueret i forhold til den indiske rupee i undersøgelsesperioden. Selskaberne hævdede, at salgsdatoen burde være datoen p(cid:134) indkøbsordren, og at den valutakurs, der var fremherskende 60 dage før datoen p(cid:134) ind- købsordren, burde anvendes ved dumpingberegnin- gen. Men da de berørte selskaber ikke fremlagde beviser for, at der var truffet beskyttelsesforanstaltninger p(cid:134) datoen for indkøbsordren for at give dem dækning for kursrisikoen, blev det antaget, at de indirekte havde accepteret denne risiko. Kravet blev derfor foreløbig afvist, men sagen vil blive undersøgt yder- ligere. (20) Nogle selskaber krævede justering for importtold p(cid:134) importerede r(cid:134)materialer. De baserede deres krav p(cid:134) den s(cid:134)kaldte »Pass Book Scheme«. I henhold til denne ordning kompenseres der for den betalte importtold, n(cid:134)r de færdigvarer, som indeholder r(cid:134)varerne, ved at der indrømmes fritagelse for importtold p(cid:134) fremtidig import. eksporteret, er blevet L 155/6 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 5. 98 I henhold til artikel 2, stk. 10, litra b), i grund- forordningen kan der kun foretages en s(cid:134)dan juste- ring, n(cid:134)r det p(cid:134)vises, at materialer, for hvilke der er betalt importtold, fysisk indg(cid:134)r i den p(cid:134)gældende vare, som sælges p(cid:134) hjemmemarkedet, og at denne importtold hverken opkræves eller refunderes for den vare, der eksporteres til Fællesskabet. (21) Et selskab anmodede om justering for forskelle i handelsled, fordi selskabet kun solgte til forhand- lere ved eksport, medens det solgte til b(cid:134)de forhandlere og endelige brugere p(cid:134) hjemmemarke- det. Det hævdede, at priserne for de endelige brugere p(cid:134) hjemmemarkedet var betydeligt højere end priserne for forhandlerne p(cid:134) hjemmemarkedet. blev imødekommet, Anmodningen da ikke selskabet ikke var i stand til at p(cid:134)vise, at der var konsekvente og tydelige forskelle i priserne i de p(cid:134)st(cid:134)ede forskellige handelsled p(cid:134) hjemmemarke- det. Det konstateredes navnlig for nogle varetyper, at den gennemsnitlige pris for de endelige brugere p(cid:134) hjemmemarkedet var lavere end den gennem- snitlige pris for forhandlerne p(cid:134) hjemmemarkedet. 4. Dumpingmargen (22) Dumpingmargenerne blev fastsat p(cid:134) grundlag af en sammenligning gennemsnitlige af den vejede normale værdi og den vejede gennemsnitlige eksportpris ab fabrik i samme handelsled i henhold til artikel 2, stk. 11, i grundforordningen. (23) Dumpingmargenerne var følgende af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse: — Bhansali Brightbars Pvt Ltd/Bhansali Ferromet Pvt Ltd, Mumbai 16,7 % — Facor (Ferro Alloys Corp. Ltd), Nagpur 10,9 % — Grand Foundry Ltd, Mumbai — Isibars Ltd, Mumbai — Mukand Ltd, Mumbai — Panchmahal Steel Ltd, Baroda 12,2 % 17,7 % 17,3 % 11,4 % — Parekh Bright Bars Pvt. Ltd, Thane 15,5 % — Raajratna Metal Industries Ltd, Ahmedabad 14,4 % — Venus Wire Industries Ltd, Mumbai 15,4 % — Viraj Alloys Ltd, Mumbai 10,9 %. skulle fastsættes (cid:130)n dumpingmargen for de to selskaber, baseret p(cid:134) det vejede gennemsnit af de dumpingmargener, der konstateredes for begge. (25) For eksporterende producenter, som hverken besva- rede Kommissionens spørgeskema eller gav sig til kende p(cid:134) anden m(cid:134)de, blev dumpingmargenen fastsat p(cid:134) grundlag af de foreliggende oplysninger i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i grund- forordningen. Der blev foretaget en sammenligning af Eurostat- tallene og data vedrørende de samarbejdsvillige eksporterende producenters eksport til Fællesskabet med henblik p(cid:134) at fastsætte niveauet for samarbejde i denne undersøgelse. Da samarbejdsniveauet var højt, fandt Kommissio- nens tjenestegrene, at det var hensigtsmæssigt at basere dumpingmargenen for ikke-samarbejdsvilli- ge selskaber p(cid:134) den højeste dumpingmargen, der konstateredes for samarbejdsvillige eksporterende producenter i det p(cid:134)gældende land, idet der ikke var nogen grund til at antage, at en ikke-samar- bejdsvillig eksporterende producent havde en lavere dumpingmargen end den højeste konstaterede. Denne fremgangsm(cid:134)de ans(cid:134)s for at være nødvendig for at undg(cid:134) at belønne manglende samarbejdsvilje og mulighed for omg(cid:134)else. Dumpingmargenen fastsattes foreløbigt til 17,7 % for eksporterende produ- center i Indien af prisen frit Fællesskabets grænse. ikke-samarbejdsvillige at dumpingmargenen (26) Med hensyn til den eksporterende producent, der er nævnt i betragtning 6, blev det fastsl(cid:134)et, at alle betingelser i artikel 11, stk. 4, i grundforordningen for indledning af en fornyet undersøgelse vedrø- rende en ny eksportør var opfyldt. Kommissionen dette konkluderede, bestemte tilfælde for denne producent og andre selskaber, som opfyldte samme betingelser, burde fastsættes p(cid:134) et andet niveau end niveauet for ikke- samarbejdsvillige eksporterende producenter, som var det højeste niveau p(cid:134) grund af deres manglende samarbejdsvilje og for at forhindre omg(cid:134)else. Under disse omstændigheder blev det anset for passende, at den vejede gennemsnitlige dumpingmargen for de samarbejdsvillige indiske selskaber, dvs. 15,5 %, skulle gælde for dette selskab. i D. SKADE (24) I løbet af undersøgelsen blev det fastsl(cid:134)et, at Bhan- sali Brightbars og Bhansali Ferromet var forbundne selskaber. Da der var risiko for, at antidumping- foranstaltningerne kunne omg(cid:134)s ved at eksportere varerne til Fællesskabet via selskabet med den laveste dumpingmargen, hvis der to forskellige margener, konkluderedes det, at der kun fastsattes 1. Erhvervsgrenen i Fællesskabet (27) De fem EF-producenter af st(cid:134)lstænger, som havde støttet klagen og fuldt ud samarbejdede med sig Kommissionen (se betragtning 5), tegner 29. 5. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 155/7 tilsammen for 45 % af den samlede produktion i Fællesskabet. Disse selskaber udgør »erhvervsgre- nen i Fællesskabet« som defineret i artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4, i grundforordningen. (34) 2. Almindelige bemærkninger (28) Undersøgelsesperioden omfatter kun ni m(cid:134)neder. Med henblik p(cid:134) sammenligningen blev resultaterne vedrørende undersøgelsesperioden derfor ekstrapo- leret til 12 m(cid:134)neder for at give mulighed for en sammenligning p(cid:134) (cid:134)rsbasis (i det følgende benævnt »undersøgelsesperioden p(cid:134) 12 m(cid:134)neder«). 3. Forbruget i Fællesskabet (29) Det synlige forbrug af st(cid:134)lstænger i Fællesskabet i perioden januar 1994 til juni 1997 var baseret p(cid:134) den samlede produktion i Fællesskabet plus den samlede eksport. import minus den samlede Kommissionen støttede sig i den forbindelse til data fra EF-erhvervsgrenen, de andre producenter i Fællesskabet og EUROFER samt Eurostat-statistik- ker. (30) I perioden 1994 til juni 1997 var det samlede forbrug i Fællesskabet, udtrykt i tons, 117 039 i 1994, 146 025 i 1995, 113 448 i 1996 og 148 457 i undersøgelsesperioden p(cid:134) 12 m(cid:134)neder. 4. Importmængde og dumpingimportens markedsandel (31) Importen fra Indien (i tons) udviklede sig s(cid:134)ledes: 7 597 i 1994, 11 170 i 1995, 10 329 i 1996 og 8 311 i undersøgelsesperioden p(cid:134) 12 m(cid:134)neder, hvilket svarer til en global stigning p(cid:134) 2 732 tons eller 36 % mellem 1994 og 1996. (32) Den indiske markedsandel (baseret p(cid:134) Eurostat- data) voksede støt fra 6,5 % i 1994 til 7,6 % i 1995 og 9,1 % i 1996. Dette svarer til en stigning p(cid:134) 40 % for 1996 i forhold til 1994. I undersøgel- sesperioden formindskedes markedsandelen, men l(cid:134) fortsat p(cid:134) et betydeligt niveau p(cid:134) 5,6 %. 5. Priserne p(cid:134) dumpingimporten fra Indien og prisunderbud (33) Det blev for perioden fra 1994 til undersøgelsespe- rioden fastsl(cid:134)et, at importen fra Indien, baseret p(cid:134) Eurostat-tal, hele tiden solgtes til priser, som l(cid:134) under EF-erhvervsgrenens bekræftet i detaljer for undersøgelsesperioden. priser. Dette blev fastsl(cid:134) om de samarbejdsvillige indiske For at eksportørers priser l(cid:134) under EF-erhvervsgrenens salgspriser, blev der foretaget en detaljeret undersø- gelse af hver af disses salg i undersøgelsesperioden. Det skete ved en sammenligning, for hver varetype, af deres vejede gennemsnitlige eksportpriser og EF-erhvervsgrenens vejede gennemsnitlige salgs- varerne priser blev eksporteredes eksportpriserne for p(cid:134)løbne omkostninger mellem import og videresalg til første uafhængige kunde. Til sammenligningen blev varerne grupperet i varetype efter st(cid:134)lkvalitet, form, diameter og tolerance. ikke-forbundne parter. N(cid:134)r forbundne selskaber, behørigt justeret via til (35) Den indiske eksportpris blev i p(cid:134)kommende tilfælde justeret for transport- og h(cid:134)ndteringsom- kostninger for at opn(cid:134) prisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet. (36) EF-producenternes priser blev justeret for forskelle i handelsled, da det konstateredes, at de indiske producenter kun solgte til forhandlere, hvorimod EF-erhvervsgrenen solgte til b(cid:134)de forhandlere og brugere og gav store rabatter til forhandlerne. Juste- ringerne blev ved at nedsætte EF- erhvervsgrenens salgspriser til de endelige brugere i forhold til de tildelte rabatter. Desuden blev EF- erhvervsgrenens salgspriser i p(cid:134)kommende tilfælde justeret for transportomkostninger. foretaget (37) De indiske eksporterende producenter anmodede om justering for p(cid:134)st(cid:134)ede kvalitetsforskelle, hvilket ikke kunne indrømmes, da den p(cid:134)gældende vares kemiske sammensætning er fastsat efter internatio- nale normer. Producenterne fremsatte blot en generel anmodning, dvs. de forelagde ikke speci- fikke oplysninger vedrørende et bestemt selskab, og det var s(cid:134)ledes ikke muligt at efterprøve oplysnin- gerne p(cid:134) en rimelig m(cid:134)de. (38) P(cid:134) samme m(cid:134)de var det ikke muligt at imøde- komme de indiske anmodninger om justering for 1) forskelle i tidsrum mellem ordre og levering og 2) forskelle i mekanismerne for prisfastsættelse (de indiske priser, hvorimod EF-producenterne anvender et grund- prissystem og tilføjer et s(cid:134)kaldt »legeringstillæg« for nikkel, chrom og molybdæn), da det ikke blev p(cid:134)vist, at de p(cid:134)virkede prisernes sammenlignelig- hed. producenter sælger faste til L 155/8 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 5. 98 (39) Det var heller ikke muligt at imødekomme en anmodning om justering for forskelle i betalings- vilk(cid:134)r fra to indiske eksporterende producenter. De indiske producenter havde erklæret, at de — i modsætning til EF-erhvervsgrenen — anvendte betalingsbetingelser med krav om betaling ca. 30 dage før varernes levering. Denne p(cid:134)stand var i modstrid med Kommissionens resultater, som viste, at de p(cid:134)gældende indiske producenter anvender betalingsbetingelser med krav om betaling 60 dage efter forsendelsesdato. Da transporten fra Indien til Fællesskabet i gennemsnit ikke overstiger 30 dage, modtog de indiske producenter ikke betaling før, men efter levering, s(cid:134)dan som det konstateredes for EF-erhvervsgrenens vedkommende. (40) Endelig anmodede de indiske producenter om, at der ved beregningen af prisunderbud og skadesud- ligning (se betragtning 75) ogs(cid:134) blev taget hensyn til, at Indien var fritaget for tolden p(cid:134) 4,2 % p(cid:134) den p(cid:134)gældende vare i henhold til den generelle præfe- renceordning. Ifølge disse producenter burde de indiske eksportpriser forhøjes med 4,2 %, »som om« importen fra Indien ikke var undergivet præfe- renceordningen. Dette argument blev ikke godta- get, fordi beregningen af prisunderbud er baseret p(cid:134) de priser, der faktisk betales p(cid:134) markedet. Der kan derfor ikke tages hensyn til en hypotetisk told. Ifølge de relevante forskrifter, navnlig artikel 13 i forordning (EF) nr. 3281/94, er præferencebehand- ling ikke til hinder for modforanstaltninger mod skadelig dumping. (41) Det fremgik af sammenligningen af de behørigt justerede vejede gennemsnitlige eksportpriser og EF-erhvervsgrenens vejede gennemsnitlige salgspri- ser, eksporterende producenter anvendte priser, som underbød EF-producenternes priser med følgende procenter: indiske at de — Bhansali Brightbars Pvt Ltd/Bhansali Ferromet Pvt Ltd, Mumbai 14,5 % — Facor (Ferro Alloys Corp. Ltd), Nagpur 16,5 % — Grand Foundry Ltd, Mumbai — Isibars Ltd, Mumbai — Mukand Ltd, Mumbai — Panchmahal Steel Ltd, Baroda 13,3 % 19,5 % 17,9 % 13,9 % — Parekh Bright Bars Pvt. Ltd, Thane 15,5 % — Raajratna Metal Industries Ltd, Ahmedabad 16,8 % — Venus Wire Industries Ltd, Mumbai 13,2 % — Viraj Alloys Ltd, Mumbai 19,8 %. selskaber, baseret p(cid:134) det vejede gennemsnit af de underbudsmargener, der konstateredes for begge. (43) ikke havde noget I løbet af undersøgelsen hævdede visse indiske producenter, at det form(cid:134)l at beregne underbudsmargener i denne undersøgelse p(cid:134) baggrund af resultaterne i Kommissionens nylige beslutning om konkurrenceforhold (sag IV/35. 814 — Legeringstillæg) (1). Ifølge beslutningen har EF-producenterne af flade produkter af rustfrit st(cid:134)l ændret og »p(cid:134) samordnet vis anvendt de referenceværdier, de lægger til grund ved beregningen af legeringstillægget, hvilket har haft b(cid:134)de til form(cid:134)l og til følge at begrænse og fordreje den normale konkurrence p(cid:134) det fælles marked. « Det m(cid:134) imidlertid bemærkes, at beslutningen ikke vedrører den vare, der er omfattet af antidum- pingundersøgelsen. St(cid:134)lstænger hører til i katego- rien lange produkter af rustfrit st(cid:134)l, i modsætning til flade produkter af rustfrit st(cid:134)l, som er de produk- ter, der er omfattet af ovennævnte kommissionsbe- slutning. De indiske selskaber bekræftede, at der blev skelnet p(cid:134) denne m(cid:134)de, men hævdede, at der ogs(cid:134) fandtes en samordnet praksis for st(cid:134)lstænger. To af dem indgav en formel klage i overensstemmelse med artikel 3 i R(cid:134)dets forordning nr. 17/62 (2). P(cid:134) dette stadium har Kommissionen imidlertid ikke f(cid:134)et forelagt eller stillet afgørende bevis til r(cid:134)dighed, som kunne tyde p(cid:134), at producenterne af st(cid:134)lstænger »p(cid:134) samordnet vis var blevet enige om en prisfast- sættelsesmekanisme for st(cid:134)lstænger«. Det er i den forbindelse vigtigt at understrege, at producenterne af flade produkter af rustfrit st(cid:134)l og producenterne af st(cid:134)lstænger i vid udstrækning ikke er identiske. som solgtes identiske varetyper, Desuden blev det bemærket, at sammenlignet med EF-erhvervsgrenens salgspriser varierede salgspri- serne for til sammenlignelige kategorier af kunder, betydeligt inden for samme periode. Det blev ogs(cid:134) bemærket, at salgspriserne varierede over forskellige perioder (med en nedadg(cid:134)ende tendens siden 1995), hvilket resulterede i forskellige niveauer for fortjeneste over forskellige perioder som Kommissionen udgjorde konkluderede derfor, at der i modsætning til de indiske producenters p(cid:134)stand ikke var noget p(cid:134) dette stadium i undersøgelsen, som kunne tyde p(cid:134), at det var form(cid:134)lsløst at beregne prisunderbud. for de producenter, EF-erhvervsgrenen. (42) Af de i betragtning 24 nævnte (cid:134)rsager blev det for de indiske eksporterende producenter Bhansali Brightbars og Bhansali Ferromet besluttet, at der skulle fastsættes (cid:130)n underbudsmargen for de to (1) Kommissionens beslutning af 21. januar 1998 (EFT L 100 af 1. 4. 1998, s. 55). (2) EFT 13 af 21. 2. 1962, s. 204/62. 29. 5. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 155/9 6. EF-erhvervsgrenens situation prisnedsættelser større salg i den periode i forhold til 1996. i undersøgelsesperioden med et 6. 1. Produktionsmængde, kapacitet og kapacitets- udnyttelse (44) I perioden 1994 til juni 1997 var EF-erhvervsgre- tons 60 800 i 1994, nens samlede produktion i 65 459 i 1995, 53 070 i 1996 og 66 640 i undersø- gelsesperioden p(cid:134) 12 m(cid:134)neder. samlede produktion i (45) Det konkluderedes, at der havde været udsving i EF-erhvervsgrenens de seneste (cid:134)r som følge af ændringer i efterspørgslen og lavprisimport fra Indien. Medens 1995 kan beskrives som et vellykket (cid:134)r for EF-erhvervsgre- nen, udtrykt i produktion, p(cid:134) grund af en meget høj efterspørgsel, viste 1996 en betydelig produk- tionsnedgang. Dette skyldtes, at forbruget faldt i Fællesskabet i 1996, og at de indiske eksporterende producenter solgte deres produkter til meget lave priser og s(cid:134)ledes underbød EF-erhvervsgrenens priser. I undersøgelsesperioden kunne EF-erhvervs- grenen øge produktionen igen og drage fordel af en stigende efterspørgsel, men opn(cid:134)ede kun lavere salgspriser. anvender EF-erhvervsgrenen (46) Med hensyn til kapacitetsudviklingen og kapacitets- ogs(cid:134) udnyttelsen maskinerne til fremstilling af andre varer. Det er derfor vanskeligt at vurdere den nøjagtige kapacitet forbindelse med den og kapacitetsudnyttelse i for p(cid:134)gældende hensigtsmæssigt ikke at drage konklusioner p(cid:134) grundlag af disse to faktorer. vare. Det blev derfor anset 6. 2. Salgsmængde (47) i (udtrykt EF-erhvervsgrenens salg til ikke-forbundne parter i Fællesskabet tons) var 31 659 i 1994, 33 264 i 1995, 22 988 i 1966, 21 081 i undersøgel- sesperioden og 28 108 i undersøgelsesperioden p(cid:134) 12 m(cid:134)neder, medens salget til forbundne parter var 12 977 i 1994, 13 675 i 1995, 11 930 i 1996, 13 092 i undersøgelsesperioden og 17 456 i undersøgelses- perioden p(cid:134) 12 m(cid:134)neder. (48) Det konkluderedes, at salget til ikke-forbundne parter i Fællesskabet s(cid:134)vel som det samlede salg til ikke-forbundne og forbundne parter i Fællesskabet fulgte samme tendens som noteret for produktions- mængden. Der har været svingninger i salget i de sidste par (cid:134)r, og 1996 viste en særlig stærk nedgang. Denne tendens vendte sig først efter omfattende (49) Denne udvikling svarer til en nedgang p(cid:134) over 11 % i salget til ikke-forbundne parter i sammen- ligning med 1994 og undersøgelsesperioden p(cid:134) 12 m(cid:134)neder. Det noteredes ogs(cid:134), at EF-erhvervsgrenen ikke kunne drage fordel af den samlede vækst p(cid:134) markedet. 6. 3. Markedsandel (50) Medens markedsandelen for varer importeret fra Indien steg betydeligt mellem 1994 og 1996 (se ovenfor), viste samme periode en negativ udvikling i EF-erhvervsgrenens markedsandel. For salget til b(cid:134)de forbundne og ikke-forbundne parter noteredes det, at medens EF-erhvervsgrenen tegnede sig for 38,1 % af markedet i 1994, var markedsandelen 32,1 % i 1995 og 30,8 % i 1996. Dette svarer til et tab p(cid:134) 19,2 %. Markedsandelen var p(cid:134) det laveste niveau i undersøgelsesperioden med 30,7 %. (51) Med hensyn til salg til ikke-forbundne parter blev det fastsl(cid:134)et, at markedsandelen formindskedes betydeligt fra 27 % i 1994 til 22,8 % i 1995 og 20,1 % i 1996. Dette svarer igen til et tab p(cid:134) 25,6 %. Markedsandelen var p(cid:134) det laveste niveau i undersøgelsesperioden med 18,9 %. 6. 4. Salgspriser (52) Der har været en nedadg(cid:134)ende tendens i EF- siden 1995. For at salgspriser erhvervsgrenens forhindre yderligere tab af markedsandele har erhvervsgrenen sænket sine priser med 21 % siden 1995. Udtrykt i indekstal faldt salgspriserne fra 134 i 1995 til 126 i 1996 og til 106 i undersøgelsespe- rioden (indekstal 100 svarer til 1994). 6. 5. Fortjeneste (53) Med hensyn til fortjenesten viste undersøgelsen, at med (cid:130)n undtagelse var alle producenter, som udgør EF-erhvervsgrenen, i en bedre finansiel situation i 1994 end i undersøgelsesperioden. Fortjenestmar- generne for alle selskaber faldt betydeligt, navnlig mellem 1995 og undersøgelsesperioden, og specielt (cid:130)t selskab havde store tab i undersøgelsesperioden. fortjenstmargen i Den vejede undersøgelsesperioden var utilfredsstillende for alle undtagen (cid:130)n producent som følge af nedsættelsen af salgspriserne. gennemsnitlige L 155/10 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 5. 98 Udviklingen i fortjenestmargenen i indekstal var s(cid:134)ledes: 100 i 1994, 312 i 1995, 151 i 1996 og 73 i undersøgelsesperioden. følsomheden p(cid:134) markedet og virkningerne pr. ton). Dette viser klart prisfølsomheden p(cid:134) markedet og virkningerne af de indiske eksporterende producen- ters lavere priser. 6. 6. Beskæftigelse og lagerbeholdninger (59) (54) Med hensyn til beskæftigelsen var EF-erhvervsgre- nens arbejdsstyrke næsten den samme, fra 602 i 1994 til 592 i undersøgelsesperioden. I nogle tilfælde kunne der kun undg(cid:134)s strukturarbejds- løshed ved nedsættelse af arbejdstiden. (55) Lagerbeholdningerne voksede med over 3 000 tons mellem 1994 og undersøgelsesperioden, og steg til 10 923 tons ved udgangen af undersøgelsesperio- den. Visse indiske eksporterende producenter fremførte, at de ikke havde for(cid:134)rsaget væsentlig skade, da de kun solgte til et begrænset antal forhandlere, medens EF-producenterne ogs(cid:134) solgte til brugere og forhandlere, som ikke var de indiske producen- ters kunder. S(cid:134)ledes skulle konkurrencen mellem de indiske varer og EF-producenternes varer være begrænset og kun berøre 35 % af det samlede marked i Fællesskabet. Dette argument blev modsagt af gennemsigtigheden p(cid:134) et marked, som hurtigt reagerer p(cid:134) prisændringer, og de indiske producenters mulighed for at sælge til andre kunder i Fællesskabet. 7. Konklusioner (56) P(cid:134) grundlag af ovenst(cid:134)ende konkluderes det, at EF-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade. De vigtigste skadesfaktorer er et betydeligt prisun- derbud fra de indiske eksporterende producenters følgende tryk p(cid:134) EF-erhvervsgrenens side, deraf salgspriser, utilfredsstillende fortjeneste, betydelig gevinst indiske eksporterende producenter fra 1994 til 1996 og tilsvarende tab af markedsandel for EF-erhvervsgre- nen, tab af salgsmængder og stigning i lagerbehold- ningerne. i markedsandel for de E. (cid:143)RSAGSSAMMENHÆNG 1. Virkningerne af dumpingimporten (57) Den hastige stigning i den indiske imports markedsandel (40 % mellem 1994 og 1996) og det betydelige prisunderbud, der konstateredes (op til 16,3 %), faldt sammen med forværringen af situa- tionen for EF-erhvervsgrenen, tabet af markedsandele, trykkede priser og utilfredsstillende fortjeneste. specielt (58) Konfronteret med dumpingimport fra Indien havde EF-erhvervsgrenen valget — efter et vellykket (cid:134)r 1995 — enten at fastholde sine priser eller at følge dumpingpriserne med negative konse- kvenser for fortjenesten. I 1996 forsøgte flere EF- producenter at fastholde deres salgspriser p(cid:134) et højt niveau, medens andre sænkede dem. Begge strate- gier resulterede i negative virkninger for fortjene- sten, enten direkte (lavere priser) eller indirekte (mindre salgsmængder, hvilket førte til højere generalomkostninger pr. ton). Dette viser klart pris- 2. Andre faktorer (60) Kommissionen undersøgte ogs(cid:134), om andre faktorer, s(cid:134)som den generelle udvikling p(cid:134) markedet, EF- erhvervsgrenens egen adfærd eller import fra andre lande, havde forvoldt EF-erhvervsgrenen skade. (61) (62) (63) at indiske producenter hævdede, den Visse klagende EF-erhvervsgren var ineffektiv og pegede navnlig p(cid:134) den lave kapacitetsudnyttelse. Under alle omstændigheder blev det som nævnt i ovenst(cid:134)ende anset for at være form(cid:134)lsløst at anvende kapaci- tetsudnyttelsen som en afgørende skadesfaktor. Men kapacitetsudnyttelsen ville falde p(cid:134) et tids- punkt, hvor en betydelig nedgang i EF-erhvervsgre- nens sammen med en stigning i dumpingimporten. salg faldt I løbet af undersøgelsen blev det ogs(cid:134) fastsl(cid:134)et, om situationen for EF-producenter, som ikke indgik i EF-erhvervsgrenen som defineret i betragtning 27, p(cid:134) nogen m(cid:134)de var forskellig fra EF-erhvervsgre- nens situation. Da der ikke fandtes oplysninger, som det var muligt at efterprøve, og under hensyn til gennemsigtigheden p(cid:134) markedet for st(cid:134)lstænger i Fællesskabet, ganske særlig med hensyn til priserne, konkluderedes det, at de andre produ- center i Fællesskabet sandsynligvis fulgte samme tendenser som de samarbejdsvillige producenter. Endvidere konstateredes det, at importen fra andre lande ikke havde haft afgørende virkninger for EF-erhvervsgrenen. De p(cid:134)gældende varer importe- redes enten i ganske sm(cid:134) mængder og/eller til højere priser. Kun varer fra Rusland er tilsynela- dende blevet lavere priser end varerne fra Indien, men de udgjorde kun 1,2 % af markedet i Fællesskabet i undersøgelsesperioden. importeret til 29. 5. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 155/11 (64) (65) fremførte de indiske producenter, Endeligt at priserne p(cid:134) varmtvalsede stænger, dvs. det vigtigste r(cid:134)materiale til produktionen af st(cid:134)lstænger, og priserne p(cid:134) st(cid:134)lstænger ikke havde fulgt samme nedadg(cid:134)ende tendens i de senere (cid:134)r. Dette skulle angiveligt have ført til vanskeligheder for ikke-inte- grerede producenter, eftersom de blev tvunget til at købe r(cid:134)materialer til højere priser. De ikke-integre- rede producenters vanskeligheder kunne derfor ikke tilskrives importen fra Indien. Der blev ikke fremlagt beviser for sidstnævnte p(cid:134)stand, og der kunne derfor ikke tages hensyn hertil p(cid:134) dette stadium. 3. Konklusion I betragtning af det tidsmæssige samfald mellem niveauet for prisunderbud, nedsættelsen af EF- erhvervsgrenens salgspriser og den utilfredsstillende fortjeneste s(cid:134)vel som den betydelige markedsandel, som importen fra Indien opn(cid:134)ede fra 1994 til 1996 (en tendens, som kun kunne vendes efter EF- erhvervsgrenens prisnedsættelse), og EF-erhvervs- grenens tilsvarende tab af markedsandele, konklu- deredes det, at dumpingimporten fra Indien — særskilt betragtet — havde p(cid:134)ført EF-erhvervs- grenen væsentlig skade. F. FÆLLESSKABETS INTERESSER (66) For at vurdere, om det vil være i Fællesskabets in- teresse som helhed at vedtage antidumpingforan- staltninger, undersøgte Kommissionen i overens- stemmelse med artikel 21 i grundforordningen, hvilke virkninger det ville have for de forskellige involverede parters interesser, at der blev truffet foranstaltninger eller ikke blev truffet foranstaltnin- ger. (67) Der kan ikke anvendes foranstaltninger i de tilfælde, hvor EF-institutionerne p(cid:134) grundlag af alle indgivne oplysninger klart kan fastsl(cid:134), at det ikke er i Fællesskabets interesse at træffe s(cid:134)danne foran- staltninger. (68) for anset at betyde, For at undersøge spørgsm(cid:134)let blev der sendt spør- geskemaer til 59 brugere af st(cid:134)lstænger, men der blev ikke modtaget dokumenterede besvarelser. Det blev at undersøgelsesre- sultaterne sandsynligvis ikke ville f(cid:134) væsentlige virkninger for brugerne, enten fordi st(cid:134)lstænger ikke er en betydningsfuld omkostningsfaktor for dem, eller fordi deres produktion af produkter til senere produktionsled vedrørende st(cid:134)lstænger kun tegner sig for en ganske lille del af deres samlede produktion. Enhver prisstigning som følge af anti- (69) (70) dumpingforanstaltninger ville derfor blive beskeden i betragtning af det store antal konkurrenter i og uden for Fællesskabet. 14 leverandører af r(cid:134)materialer til EF-producen- terne af st(cid:134)lstænger blev ogs(cid:134) kontaktet. Ifølge deres besvarelser ville genetablering af loyal handel føre til fordele for denne industri med hensyn til produktion, salg, beskæftigelse og fortjeneste. legeringstillæg. Der henvises Endelig blev det fremført, at der ikke kunne være i Fællesskabet interesse at træffe foranstaltninger p(cid:134) grund af ovennævnte p(cid:134)st(cid:134)ede praksis ved bereg- i den ningen af forbindelse til bemærkningerne i ovenst(cid:134)ende. Der blev ogs(cid:134) taget hensyn til, at ingen brugere besva- rede Kommissionens spørgeskema og fremførte, at EF-erhvervsgrenens købspriser med hensyn til st(cid:134)l- stænger var uberettiget høje. (71) Kort sagt blev der ikke forelagt beviser for, at det ikke var i Fællesskabets interesse at træffe foran- staltninger. G. MIDLERTIDIG TOLD (72) P(cid:134) grundlag af konklusionerne vedrørende dum- ping, skade, (cid:134)rsagssammenhæng og Fællesskabets interesser finder Kommissionen, at det er nødven- digt antidumping- at foranstaltninger. indføre midlertidige (73) Med henblik p(cid:134) fastsættelse af niveauet for disse foranstaltninger tog Kommissionen hensyn til de konstaterede dumpingmargener og det toldbeløb, der var nødvendigt for at afhjælpe den skade, der forvoldtes EF-erhvervsgrenen. (74) Kommissionen fastslog, at det var nødvendigt at hæve priserne p(cid:134) dumpingimporten til et niveau, som ikke forvoldte skade. Den nødvendige prisfor- højelse blev fastlagt p(cid:134) grundlag af en sammenlig- ning af den vejede gennemsnitlige importpris, der anvendtes ved fastsættelsen af prisunderbud som anført i betragtning 34, og de vejede gennemsnit- lige produktionsomkostninger for EF-erhvervs- grenen samt en rimelig fortjeneste p(cid:134) salget af den p(cid:134)gældende vare. Der anvendtes i den forbindelse en fortjeneste p(cid:134) 5 % af omsætningen. Kommis- sionen fandt, at det var en tilstrækkelig høj fortje- neste i betragtning af arten af den p(cid:134)gældende vare. (75) Sammenligningen viste følgende skadesmargener (i forhold til prisen, frit Fællesskabets grænse): — Bhansali Brightbars Pvt Ltd/Bhansali Ferromet Pvt Ltd, Mumbai 18,3 % — Facor (Ferro Alloys Corp. Ltd), Nagpur 11,5 % — Grand Foundry Ltd, Mumbai 16,7 % L 155/12 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 5. 98 — Isibars Ltd, Mumbai — Mukand Ltd, Mumbai — Panchmahal Steel Ltd, Baroda — Parekh Bright Bars Pvt. Ltd, Thane — Raajratna Metal Industries Ltd, Ahmedabad — Venus Wire Industries Ltd, Mumbai — Viraj Alloys Ltd, Mumbai 25,0 % 24,5 % 17,6 % 15,5 % 21,2 % 16,5 % 23,5 %. — Venus Wire Industries Ltd, Mumbai — Viraj Alloys Ltd, Mumbai 15,4 % 10,9 %. For Sindia Steels Ltd bør 15,5 %. tolden fastsættes til (79) For at undg(cid:134) at belønne manglende samarbejdsvilje blev det anset for nødvendigt at fastsætte tolden for ikke-samarbejdsvillige selskaber til den højeste toldsats, dvs. 17,7 %. (76) Med hensyn til de indiske producenter Bhansali Brightbars og Bhansali Ferromet blev det besluttet, at der kun skulle fastsættes (cid:130)n skadesmargen for de to selskaber, baseret p(cid:134) det vejede gennemsnit af de margener, der konstateredes for begge. (77) (78) For det nytilkomne selskab Sindia Steels Ltd blev skadesmargenen som følge af mangel p(cid:134) sammen- lignelige data beregnet ved anvendelse af et vejet gennemsnit af skadesmargenerne for samarbejdsvil- lige indiske selskaber. Dette førte til en skades- margen p(cid:134) 22 %. i grundforordningen fastsættes Tolden bør i overensstemmelse med artikel 7, stk. 2, svarende til dumpingmargenen, medmindre skadesmargenen er lavere. Det blev derfor fastsat følgende told for samarbejdsvillige producenter: — Bhansali Brightbars Pvt Ltd/Bhansali Ferromet Pvt Ltd, Mumbai 16,7 % — Facor (Ferro Alloys Corp. Ltd), Nagpur 10,9 % 12,2 % — Grand Foundry Ltd, Mumbai 17,7 % — Isibars Ltd, Mumbai 17,3 % — Mukand Ltd, Mumbai 11,4 % — Panchmahal Steel Ltd, Baroda — Parekh Bright Bars Pvt. Ltd, Thane 15,5 % — Raajratna Metal Industries Ltd, Ahmedabad 14,4 % H. SLUTBESTEMMELSE (80) Af hensyn til god administration bør der fastsættes en periode, inden for hvilken de interesserede parter, der gav sig til kende inden for den tidsfrist, der er anført i indledningsmeddelelsen, kan tilken- degive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt. Endvidere bør det fastsl(cid:134)s, at alle afgø- relser, der træffes med henblik p(cid:134) denne forord- ning, er foreløbige og kan tages op til fornyet over- vejelse med henblik p(cid:134) en endelig told — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 1. Der indføres en midlertidig antidumpingtold p(cid:134) importen af stænger af rustfrit st(cid:134)l, kun koldtbehandlede, med indhold af nikkel p(cid:134) 2,5 vægtprocent og derover, med cirkulært tværsnit, samt med andre tværsnit, henhø- rende under KN-kode 7222 20 11, 7222 20 21, 7222 20 31 og 7222 20 81 og med oprindelse i Indien. 2. Tolden fastsættes til Fællesskabets grænse, ufortoldet: følgende af nettoprisen, frit Producent Toldsats (%) Taric- tillægskode Bhansali Bright Bars Pvt Ltd, / Bhansali Ferromet Pvt Ltd, Mumbai Facor (Ferro Alloys Corp. Ltd), Nagpur Grand Foundry Ltd, Mumbai Isibars Ltd, Mumbai Mukand Ltd, Mumbai Panchmahal Steel Ltd, Baroda Parekh Bright Bars Pvt. Ltd, Thane Raajratna Metal Industries Ltd, Ahmedabad 16,7 10,9 12,2 17,7 17,3 11,4 15,5 14,4 8226 8400 8401 8402 8403 8404 8406 8405 29. 5. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 155/13 Producent Toldsats (%) Taric- tillægskode Sindia Steels Ltd, Nashik Venus Wire Industries Ltd, Mumbai Viraj Alloys Ltd/Viraj Impoexpo Ltd, Mumbai Alle andre selskaber 15,5 15,4 10,9 17,7 8406 8407 8400 8900 Gældende bestemmelser vedrørende told finder 3. anvendelse, medmindre andet er fastsat. 4. De i stk. 1 omhandlede varers overgang til fri omsætning i Fællesskabet er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told. De berørte parter kan inden for en frist p(cid:134) en m(cid:134)ned fra datoen ikrafttræden fremsætte bemærkninger til dens anvendelse, jf. artikel 21, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96. nærværende forordnings for Artikel 2 Artikel 3 Interesserede parter, der gav sig til kende inden for den frist, der er anført i indledningsmeddelelsen, kan tilken- degive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt af Kommissionen inden for en frist p(cid:134) en m(cid:134)ned fra datoen for nærværende forordnings ikrafttræden, jf. dog artikel 20 i forordning (EF) nr. 384/96. Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggø- relsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Artikel 1 i denne forordning anvendes i en periode p(cid:134) seks m(cid:134)neder. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 28. maj 1998. P(cid:134) Kommissionens vegne Leon BRITTAN Næstformand


title: Aanbeveling van de Raad van 28 mei 1998 betreffende de samenstelling van de apparatuur voor de herkenning van valse documenten in doorlaatposten in de Europese Unie

eurovoc_concepts:
border control
customs document
customs fraud
external border of the EU
in-service training

formats: html pdf print

text: 17. 6. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 189/19 AANBEVELING VAN DE RAAD van 28 mei 1998 betreffende de samenstelling van de apparatuur voor de herkenning van valse documenten in doorlaatposten in de Europese Unie (98/C 189/02) DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE, Referentiemateriaal Gelet op het Verdrag betreffende de Europese Unie, inzonderheid op artikel K. 3, lid 2, onder a), — Europees fraudebulletin — Handboek van echte EU-documenten Gezien het initiatief van het Verenigd Koninkrijk, Overwegende dat het van belang is qua deskundigheid en uitrusting uniforme niveaus te bepalen voor de herken- ning van valse documenten in doorlaatposten in de Euro- pese Unie, b) INTERMEDIAIR niveau: kleine tot middelgrote doorlaatposten die permanent bemand zijn met personeel dat een basisopleiding heeft gehad en waar bovendien een documentexpert met een opleiding op intermediair niveau aanwezig of beschikbaar is. BEVEELT DE REGERINGEN VAN DE LIDSTATEN AAN: de volgende maatregelen te nemen om te zorgen voor uniforme niveaus qua apparatuur in doorlaatposten. 1. Bepalende factoren Vereiste apparatuur: Ultraviolet lichtbron — Vast; op elke controlebalie en voor kantoorge- bruik — Draagbaar; voor mobiel gebruik, bijvoorbeeld aan boord van treinen, bussen enz. De in doorlaatposten ter beschikking te stellen appa- ratuur moet worden vastgesteld aan de hand van de volgende factoren: Vergroting — omvang van het personenverkeer, — huidige omvang van het misbruik, — beschikbaarheid van referentiemateriaal, — aanwezigheid van controleambtenaren en niveau van de verstrekte opleiding. — Stereozoom microscoop met laag vermogen — Lichtbron met flexibele vezeloptische lichtge- leider — Lichtbak Referentiemateriaal 2. Aanbevolen niveau van de voorzieningen — Handboek van echte EU-documenten a) MINIMUM-niveau: kleine, of niet permanent bemande doorlaatposten, waarvan het personeel alleen een elementaire opleiding heeft gehad. Vereiste apparatuur: Ultraviolet lichtbron — Vast; voor kantoorgebruik — Draagbaar; voor mobiel gebruik, bijvoorbeeld aan boord van treinen, bussen enz. Vergroting — Handloepen — Grote verlichte tafelloep — Europees fraudebulletin c) HOOG niveau: permanent bemande doorlaatpo- sten waar veel documentfraude voorkomt, be- mand met een breed scala aan gekwalificeerd personeel en documentexperts. Vereiste apparatuur: Ultraviolet lichtbron — Vast; op elke controlebalie en voor kantoorge- bruik — Draagbaar; voor mobiel gebruik, bijvoorbeeld aan boord van treinen, bussen enz. C 189/20 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 17. 6. 98 Vergroting Referentiemateriaal — Stereozoom microscoop met laag vermogen — Handboek van echte EU-documenten — Lichtbron met flexibele vezeloptische lichtge- — Europees fraudebulletin leider — Lichtbak Gedaan te Brussel, 28 mei 1998. Infrarood scanningsapparatuur — Infrarood apparatuur voor onderzoek docu- menten Voor de Raad De Voorzitter J. STRAW


title: Stellungnahme des Wirtschafts- und Sozialausschusses zu der "Mitteilung der Kommission zum Thema Umwelt und Beschäftigung (Die Schaffung nachhaltiger Wirtschaftsstrukturen in Europa)"

eurovoc_concepts:
EU policy
economic policy
employment policy
environmental policy
sustainable development

text: 27. 7. 98 DE Amtsblatt der Europa¨ischen Gemeinschaften C 235/1 II (Vorbereitende Rechtsakte) WIRTSCHAFTS- UND SOZIALAUSSCHUSS Stellungnahme des Wirtschafts- und Sozialausschusses zu der „Mitteilung der Kommission zum Thema Umwelt und Beschäftigung (Die Schaffung nachhaltiger Wirtschaftsstrukturen in Europa)“ (98/C 235/01) Die Kommission beschloß am 24. November 1997, den Wirtschafts- und Sozialausschuß gemäß Artikel 198 des EG-Vertrags um Stellungnahme zu der vorgenannten Mitteilung zu ersuchen. Die mit der Vorbereitung der Arbeiten beauftragte Fachgruppe Umweltschutz, Gesundheitswe- sen und Verbrauch nahm ihre Stellungnahme am 5. Mai 1998 an. Berichterstatter war Herr Pellarini. Der Ausschuß verabschiedete auf seiner 355. Plenartagung (Sitzung vom 28. Mai 1998) einstimmig folgende Stellungnahme. 1. Einleitung In die Präambel des Vertrags von Amsterdam 1. 1. wurde der Grundsatz der nachhaltigen Entwicklung aufgenommen, und unter den Zielen der Union wurden die „ausgewogene und nachhaltige Entwicklung“ und „ein hohes Beschäftigungsniveau“ in ein und demselben Spiegelstrich von Artikel B eng miteinander verknüpft. 1. 2. Die hier zu erörternde Mitteilung stellt einen ersten Schritt auf dem Wege der Verknüpfung von Umwelt- und Beschäftigungsanliegen dar, wobei davon ausgegangen wird, daß dieses Vorgehen von Nutzen sein wird und daraus die Konsequenzen für die Gestaltung der Gemeinschaftspolitiken zu ziehen sind. 1. 3. Für den Wirtschafts- und Sozialausschuß ist dies ein Thema, mit dem er sich bereits mehrfach auseinandergesetzt hat, insbesondere aber in seiner Stellungnahme zum Thema „Wirtschaftswachstum und Umwelt“ (1), in der ein Abschnitt dem Thema „Den Wandel zu umweltgerechter Entwicklung gestalten“ gewidmet war und festgestellt wurde: „Zum gegenwärti- gen Zeitpunkt sind sowohl eine umweltgerechte Ent- (1) ABl. C 155 vom 21. 6. 1995. wicklung als auch die Schaffung neuer Arbeitsplätze unabweisbare Ziele, die durch eine starke politische Initiative und eine verantwortliche Mitwirkung der Betroffenen miteineinander verbunden werden sollten. “ 1. 4. Der Ausschuß möchte dieses Thema bei dieser Gelegenheit auch in Anbetracht der Tatsache wieder aufgreifen, daß der Rat im Dezember 1997 in Luxemburg dazu aufgefordert hat, eine Strategie der Einbeziehung von Umwelterwägungen in die Politiken und Aktionen der Gemeinschaft auszuarbeiten, und daß diese Strategie auf dem bevorstehenden Gipfeltreffen von Cardiff erör- tert werden soll. 2. Bemerkungen zu den Wechselbeziehungen zwischen Umwelt und Beschäftigung (Kapitel 2) Der Ausschuß nimmt mit Befriedigung zur Kennt- 2. 1. nis, daß die Kommission sich den von ihm in seinen früheren Stellungnahmen gewünschten Ansatz zu eigen gemacht hat, was vor allem in dem Abschnitt „Bewälti- gung des U¨ bergangs“ deutlich wird, und in Kapitel 3 eine Reihe von unterstützenden politischen Maßnahmen in den verschiedenen Bereichen nennt. C 235/2 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 27. 7. 98 2. 2. Der Ausschuß ist außerdem davon überzeugt, daß ohne ein entschlossenes politisches Zeichen zur Ausrichtung der Politik auf gemeinschaftlicher, nationa- ler, regionaler und lokaler Ebene auf eine nachhaltige Entwicklung die Gefahr besteht, daß einige in den Verträgen enthaltene Grundsätze reine Makulatur blei- ben. Dies hatte er bereits in der bei der Annahme des 5. Umweltprogramms abgegebenen Stellungnahme bekräftigt, in der er die Auffassung vertrat, daß dieses ohne Setzung von „Prioritäten auf politischer Ebene“ (1) — in der Gemeinschaft und in den Mitgliedstaaten — nicht durchsetzbar wäre. 2. 3. Die von der Europäischen Union auch auf inter- nationaler Ebene eingegangene Verpflichtung — 1992 generell in Rio und 1997 in Kyoto im Hinblick auf den Klimawandel —, das Wachstum an neuen Parametern zur Erhaltung der natürlichen Ressourcen auszurichten, muß auch tatsächlich erfüllt und bei den verschiedenen Maßnahmen beherzigt werden. In der gegenwärtigen Phase kann diese Verpflichtung wahrgenommen werden, wenn all jene Praktiken angewandt werden, die eine Optimierung des Umweltschutzes und eine Beschäfti- gungszunahme ermöglichen; dabei ist jedoch zu berück- sichtigen, daß die Ergebnisse nicht an einer Einzelmaß- nahme nachgewiesen werden können, sondern in einem weiteren Rahmen zum Tragen kommen und nur poten- ziert werden können, wenn entschieden eine Strategie der „nachhaltigen Entwicklung“ verfolgt wird. Aus diesen Gründen vertritt der Ausschuß der 2. 4. Auffassung, daß die vorliegende Mitteilung auf einige Grundkonzepte nicht genügend eingeht und kein erschöpfendes Bild dessen bietet, was bisher anhand von Programmen und politischen Initiativen realisiert wurde. Schon der Titel 2. 5. läßt eine zu oberflächliche Verbindung zwischen Umwelt, Beschäftigung und Ent- wicklung erkennen; insbesondere der Untertitel „Die Schaffung nachhaltiger Wirtschaftsstrukturen in Euro- pa“ hat wörtlich genommen keinerlei Bedeutung bzw. seine etwaige Bedeutung bleibt zumindest ziemlich unklar. Um mehr Klarheit zu schaffen, wäre es besser 2. 5. 1. gewesen, Begriffe zu kombinieren, deren Bedeutung bereits festgelegt ist, wie zum Beispiel „Die Schaffung eines wettbewerbsfähigen Europas im Rahmen einer nachhaltigen Entwicklung“. 2. 6. Angesichts der Bedeutung und des Ausmaßes der Arbeitslosigkeit in Europa ist es überdies gewagt, Umweltschutz und Beschäftigung automatisch miteinan- der zu verknüpfen, wovon die Mitteilung insofern auszugehen scheint, als zwar beide Ziele in alle Gemein- schaftspolitiken zu integrieren sind, die Bekämpfung der Arbeitslosigkeit jedoch nur das Ergebnis einer umfassenden Anwendung dieser Politiken sein kann. 2. 6. 1. Dabei darf nicht vergessen werden, daß Schutz und Erhaltung der Umwelt nicht nur horizontale Aspekte (1) ABl. C 287 vom 4. 11. 1992. haben, sondern eine eigenständige Politik darstellen und daß es sinnvoll sein kann, die Bewertung der Umweltauswirkungen der Vorhaben und Programme durch einen Bewertungsbogen für die Beschäftigungswir- kungen, der zur Feststellung von Synergieeffekten zwi- schen verschiedenen Politiken nützlich sein kann, zu ergänzen, ohne dadurch den streng nach Umweltge- sichtspunkten getroffenen Entscheidungen vorzugreifen. 2. 7. Die Mitteilung beginnt zwar mit der Feststellung (Ziffer 1. 1): „Die Entwicklung der Volkswirtschaften der EU ist nicht nachhaltig. “, führt aber den Gedankengang nicht logisch bis zu der Erkenntnis und Feststellung fort, daß es einer A¨ nderung des Modells der wirtschaftlichen und sozialen Entwicklung und eines neuen Gesamtkon- zepts bedarf, in dem neues Know-how und neue unter- nehmerische Fähigkeiten zum Tragen kommen, wie dies in dem Delors-Weißbuch (siehe weiter unten) vorgesehen und im Fünften Programm für eine dauerhafte und umweltgerechte Entwicklung erläutert wurde. 2. 7. 1. Indem die Kommission es bei dem Hinweis auf mögliche sektorale Maßnahmen und Aktionen in dem bestehenden Rahmen beläßt, vermittelt sie den Eindruck, daß sie die Augen davor verschließen möchte, daß das derzeitige Wachstumsmodell über keine Rezepte für eine grundlegende Lösung des Problems verfügt, sondern lediglich über Mittel zur Linderung seiner schlimmen Auswirkungen, wodurch sich die Entstehung der vorher- sehbaren Schäden aber nur hinauszögert. Dies wird um so deutlicher, wenn man feststellt, 2. 8. daß es der Mitteilung an einer eingehenderen aktuellen Auseinandersetzung mit mindestens drei zentralen Punk- ten mangelt: — Die Arbeitslosigkeit in Europa ist nicht konjunktur- bedingt, sondern trägt strukturelle Züge. — Obwohl die technologische Entwicklung ganz ent- scheidend zur Verbesserung der Wettbewerbsfähig- keit der europäischen Wirtschaft beiträgt, läßt sich nicht mit Sicherheit behaupten, daß im Zuge der technologischen Innovation vor allem im Bereich der herkömmlichen unselbständigen Erwerbstätigkeit mehr Arbeitsplätze geschaffen werden können, als von ihr ersetzt werden. — Es ist eine Illusion zu glauben, daß es zwischen der Höhe des Wirtschaftswachstums und dem Sinken der Arbeitslosigkeit noch eine zwingende Korrelation gibt. 2. 9. Die obigen Erwägungen legen die Schlußfolge- rung nahe, daß es zur erfolgreichen Bekämpfung der Arbeitslosigkeit einer im Hinblick auf eine nachhaltige Entwicklung global ausgerichteten Politik bedarf, die sich eines ganzen Bündels von Instrumenten bedient, 27. 7. 98 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften C 235/3 dem Verursacherprinzip Rechnung trägt und Bestandteil einer rechtlichen Regelung der Haftung für Umwelt- schäden ist (1). 2. 10. Ausgehend von der Analyse dessen, was mit nachhaltiger Entwicklung gemeint ist (wovon auch die Kommission in ihrem Dokument ausgeht) wird klar, daß zur Erreichung dieses Ziels die sozioökonomischen Mechanismen, die derzeit Produktion und Konsum von Gütern und Dienstleistungen bestimmen, wieder zur Diskussion gestellt werden müssen. Nur dann ist von der Verquickung von Umweltund Beschäftigungsanliegen, der besonders im Rahmen der Politik zur Schaffung von Arbeitsplätzen der einzelnen Mitgliedstaaten Rechnung getragen werden muß, ein optimales Ergebnis zu erwar- ten. 2. 11. Der Ausschuß bedauert in diesem Zusammen- hang, daß auf die in Kapitel 10 des Delors-Weißbuchs angestellten U¨ berlegungen zu der „zu geringen Ausnut- zung des Arbeitskräftepotentials“ und der „übermäßigen Nutzung von natürlichen Ressourcen“ sowie zur Not- wendigkeit von steuerlichen Korrekturmaßnahmen zur Beseitigung dieses Mißverhältnisses in der Mitteilung nicht ausführlich genug eingegangen wird (2). 2. 11. 1. Nur wenn von dieser Sichtweise ausgegangen wird, können die beiden Prioritäten Umweltschutz und Schaffung neuer Arbeitsplätze sinnvoll miteinander verknüpft werden, wobei nicht ausschließlich steuerpoli- tische Maßnahmen, sondern im Interesse der Steuer- neutralität ein ganzes Bündel von Maßnahmen zu ergreifen sind. Es bedarf eines dynamischen Ansatzes, der den 2. 12. neuen Erfordernissen der Umweltvorsorge und des Umweltschutzes und den neuen Produktions- und O¨ ko- managementmethoden, den neuen Technologien und den neuen Dienstleistungen im Bereich der Information und Ausbildung, welche der U¨ bergang zu einer „nachhal- tigen Entwicklung“ erfordert, Rechnung trägt: nur so können die neuen Berufsbilder und die neuen Ar- beitsplätze, die geschaffen werden können, ermittelt werden; dabei muß gleichfalls die Rolle, die insbesondere kleine und mittlere Unternehmen wahrnehmen können, gestärkt werden. 2. 12. 1. Bei der Schaffung dieser neuen Berufsbilder und neuen Arbeitsplätze ist den Rechtsvorschriften über die Sicherheit und den Gesundheitsschutz am Arbeitsplatz besondere Aufmerksamkeit zu widmen. 2. 13. Des weiteren sollten die U¨ berlegungen nicht auf die unselbständige Erwerbstätigkeit in der Industrie beschränkt werden; aufgrund der neuen Formen der selbständigen Erwerbstätigkeit, der Erwerbstätigkeit auf (1) Siehe Stellungnahme des WSA zu der „Mitteilung der Kommission an den Rat und das Europäische Parlament und den Wirtschafts- und Sozialausschuß: Grünbuch über die Sanierung von Umweltschäden“ — ABl. C 133 vom 16. 5. 1994. (2) Siehe die Stellungnahmen des WSA zum Weißbuch in ABl. C 295 vom 22. 10. 1994. Vertragsbasis und der Teilzeitbeschäftigung, die vor allem im Bereich der mit Information und Beratung ist zusammenhängenden Dienstleistungen entstehen, eher mit einer Zunahme atypischer Beschäftigungsfor- men zu rechnen. In der erwähnten WSA-Stellungnahme zum 2. 14. Thema „Wirtschaftswachstum und Umwelt“ wurde bereits die Auffassung vertreten, daß „umweltpolitische Maßnahmen nicht automatisch günstige Effekte für die Beschäftigung mit sich bringen“. Diese Auffassung wird durch die umfangreiche Dokumentation der Dienststel- len der Kommission über die in den letzten Jahren durchgeführten einschlägigen Studien bestätigt. Diese Studien zeigen jedoch, daß Umweltschutzmaßnahmen bei Anwendung der besten verfügbaren Techniken sich allgemein positiv, wenn auch nicht erheblich auf die Beschäftigungssituation auswirken und häufig mit Maß- nahmen der technologischen Erneuerung und Rationali- sierung der Fertigungsverfahren kombiniert werden, die die Wettbewerbsfähigkeit der Unternehmen erhalten und somit wenigstens zur Erhaltung der Arbeitsplätze beitragen. 2. 14. 1. Bei der Entwicklung neuer Produktionsver- fahren, Erzeugnisse und Dienstleistungen, die neuen Bedürfnissen von Industrie, öffentlicher Verwaltung und Verbrauchern entsprechen, können positive Synergie- effekte entstehen, zu deren Erzielung es jedoch gewaltiger Investitionsanstrengungen bedarf. 2. 15. Abgesehen von dem besonderen Sektor der „Umweltindustrie“, einem neuen Wachstumssektor, der speziell auf den Bedarf an Umweltschutztechnologien und -dienstleistungen ausgerichtet ist, sollte allgemeiner unterschieden werden zwischen Maßnahmen zur Ver- minderung und zur Verhinderung der Umweltver- schmutzung, die zusätzliche Investitionen erfordern, auf längere Sicht jedoch zu Rohstoff- und Energieeinsparun- gen führen und zur Produktivitätssteigerung sowie langfristig zur Verringerung der sozialen Kosten von Umweltschäden beitragen, und Maßnahmen zur Erhal- tung, Wiederherstellung oder Sanierung der natürlichen und der städtischen Umwelt, die neue — herkömmliche und innovative — Arbeitsplätze schaffen. 2. 15. 1. Dazu wäre es gut, auch zwischen den verschie- denen Methoden zur Finanzierung der jeweiligen Maß- nahmen zu unterscheiden, da die erstgenannten Maßnah- men gewinnträchtige Sektoren mit vorwiegend privat- wirtschaftlichem Charakter betreffen (Fertigungs- industrie, Energiegewinnung, Verkehr), während die zuletzt genannten Maßnahmen gewaltiger öffentlicher Investitionen bedürfen. 2. 16. Wählt man einen dynamischen, globalen An- satz, so ist indessen festzustellen, daß die verschiedenen Arten von Maßnahmen neues Know-how, neue Fähig- keiten und Beratungsdienste erfordern, die nicht nur von der staatlichen Verwaltung und von den öffentlichen Einrichtungen, die sich dementsprechend ausstatten müssen, sondern auch von neuen Dienstleistungsunter- nehmen bereitgestellt werden können, die bedeutende C 235/4 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 27. 7. 98 Beschäftigungsmöglichkeiten bieten können. Die Ergeb- nisse auf Beschäftigungsebene sind global und mittel- fristig unter Berücksichtigung der erforderlichen Um- strukturierungen abzuschätzen. und gibt keine neuen Denkanstöße, sondern beschränkt sich auf eine Bestandsaufnahme der im Rahmen der bestehenden Politiken möglichen Maßnahmen. 2. 17. Da das Ziel der „nachhaltigen Entwicklung“ international verfolgt wird, kann Europa zudem durch den Export von sauberen Technologien und Produkten und von Know-how Vorteile erlangen, wenn es rascher Schritte in diese Richtung unternimmt, und auch hier sind positive Auswirkungen auf die Beschäftigungssitua- tion möglich. 2. 18. Auch die Rolle der nationalen, regionalen und kommunalen Verwaltungen sollte näher beleuchtet wer- den, da sie mit entsprechenden Auflagen und Anreizen erreichen können, daß das für die Allgemeinheit Nützli- che auch dem Einzelnen zum Vorteil gereicht, und so zur schrittweisen Neuorientierung des gegenwärtigen Modells unter dem Gesichtspunkt eines umweltverträgli- chen Wachstums und einer nachhaltigen Entwicklung beitragen können. 2. 19. Die verschiedenen wirtschaftlichen und sozialen Akteure können in gemeinsamer Verantwortung zu einer nachhaltigen Entwicklung und einem nachhaltigen Verbrauch anregen, erziehen und darüber informieren, indem sie die ihren Verbänden zur Verfügung stehenden organisatorischen Möglichkeiten nutzen; als besonders interessant haben sich die bereits laufenden Experimente der — auch grenzüberschreitenden — Zusammenarbeit verschiedener Verbände, Gewerkschaften und Umwelt- organisationen erwiesen. 2. 20. Neben Erziehungs-, Bildungs- und Information- sanstrengungen auf horizontaler Ebene, mit deren Hilfe neue Formen der Beschäftigung im sogenannte Tertiär- sektor geschaffen werden können, in dem sich auch Wohlfahrtsverbände betätigen, deren Verdienste und Leistungen anerkannt und genutzt werden sollten, muß der Schwerpunkt auch auf ein besseres Umweltmanage- ment der Unternehmen im Rahmen des O¨ koaudit- Systems gelegt werden. Dieses System soll demnächst so überarbeitet werden, daß es eine bessere Verbreitung findet, aber auch den Bedürfnissen der mittelständischen Unternehmen, insbesondere des Handwerks und der Kleinstunternehmen, mehr entgegenkommt, denn die Anwendung des Systems ist in Europa nicht gleichmäßig verteilt und sollte von den Mitgliedstaaten stärker gefördert werden. 2. 21. Der Ausschuß weist darauf hin, daß es insbeson- dere im Interesse der erwähnten Kleinstunternehmen und des Handwerks notwendig ist, gesetzliche und steuerpolitische Maßnahmen einzuführen, die auf ihre Verhältnisse abgestimmt sind, damit sie die Umweltvor- schriften leichter anwenden können. Für besonders notwendig hält er es, als Mittler fungierende Vereinigun- gen dieser mittelständischen Unternehmen zu unter- stützen und ihre Arbeit zu erleichtern. Ausgehend von den vorstehenden Erwägungen 2. 22. erscheint das Dokument der Kommission allzu vorsichtig 3. Bemerkungen zu den unterstützenden politischen Maßnahmen und den Schlüsselaktionen (Kapitel 3 und 4) Die Mitteilung gibt einen U¨ berblick über die in 3. 1. den verschiedenen Sektoren bereits ergriffenen Maßnah- men und die laufenden unterstützenden politischen Maßnahmen und stellt einige Schlüsselaktionen für die Zukunft heraus; der letztgenannte Bereich (Kapitel 4) ist am unklarsten und müßte inhaltlich präzisiert und mit praktischen Vorschlägen angereichert werden; dabei müßte er mit der Sektoranalyse in Kapitel 3 verknüpft werden. 3. 2. Der Ausschuß schlägt auf der Grundlage der ihm vorliegenden Dokumente und der Intitiativen, die in den Mitgliedstaaten unter tatkräftiger Mitwirkung und Zusammenarbeit der wirtschaftlichen, sozialen, Um- welt- und Verbraucherorganisationen ausgearbeitet wurden, vor, folgende Themen eingehender zu behan- deln: 3. 2. 1. N a t i o n a l e k e n B e s c h ä f t i g u n g s p o l i t i - 3. 2. 1. 1. Es ist wichtig, daß der Aspekt der nachhalti- gen Entwicklung in die Leitlinien für die Festlegung der Beschäftigungspolitik der Mitgliedstaaten einfließt und die Initiativen der Mitgliedstaaten zur Ausarbeitung von regionalen und lokalen Beschäftigungspakten gefördert werden, durch die Umweltressourcen erschlossen, Inno- vationen und Fähigkeiten stimuliert und geeignete In- strumente für die Ausbildung und die Weitergabe des Know-how insbesondere an kleine und mittlere Unter- nehmen bereitgestellt werden sollen. Diese Pakte sollten sich nicht auf Pilotvorhaben beschränken, sondern im Rahmen der Nutzung der Strukturfonds zum Tragen kommen. s t ä d t i s c h e n 3. 2. 2. D i e S t a d t u n d d i e U m g e s t a l t u n g a l s R a u m s i n n o v a t i v e p o l i t i - S t r a t e g i e n , d u r c h d i e U m - B e s c h ä f t i g u n g w e r d e n d e s P r ü f s t e i n f ü r s c h e w e l t s c h u t z m i t e i n a n d e r k ö n n e n v e r k n ü p f t u n d 3. 2. 2. 1. Mit dem Begriff „städtischer Raum“ verbin- det sich seit einigen Jahren eine immer genauere Vorstel- lung, die leider zunehmend mit dem Bild des Niedergangs der Großstädte und den damit einhergehenden Proble- men verknüpft ist, die die Umwelt auf ganz besondere Weise beeinflussen. Die alten Handlungsschemata wer- den umgestoßen, und das Konzept des städtischen Wachstums wird allmählich durch das Konzept der Stadterhaltung abgelöst. Infolge der Notwendigkeit, alle von der Stadt ausgelösten Umweltprobleme zu bewältigen, entwickelt sich ein neuer Ansatz, bei dem 27. 7. 98 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften C 235/5 die Stadt nicht mehr nur als ein Raum gesehen wird, in dem Menschen wohnen, sich bewegen und arbeiten, sondern als eine Gebietseinheit, die ein lebendiges System von Strömen und Zyklen darstellt, dessen umweltwirksa- me und umweltverträgliche Steuerung das Wohlergehen der Büger gewährleistet (1). Es ist nunmehr unbestritten, daß die Stadtpo- 3. 2. 2. 2. litik, d. h. die Konzipierung, Planung und U¨ berwachung der Entwicklung der Stadtumwelt, wie z. B. Bebauungs-, Sanierungs-, Verkehrs-, Abfallentsorgungs- und Energie- versorgungspläne, sich erheblich auf die Art und Weise auswirkt, in der vorgegangen wird, um das O¨ kosystem der städtischen Räume zu schützen und den Verbrauch der darin vorhandenen Umwelt- und Gebietsressourcen zu verringern. Außerdem steht fest, daß die Erfordernisse der Stadtentwicklung mit umweltverträglichen Lösun- gen, aber auch mit der erforderlichen Schaffung neuer und dauerhafter Arbeitsplätze in Einklang gebracht werden können (2). 3. 2. 2. 3. Betrachtet man den Bau- und Wohnungssek- tor, so ist festzustellen, daß die zur Erhaltung und Umstrukturierung des Wohnungsbestands geschaffenen Erleichterungen und Anreize die Qualität der Stadtum- welt heben können. Die Maßnahmen im Wohnungssek- tor sind komplex und vielfältig und erstrecken sich auf verschiedene Bereiche und Themen wie Stadterschlie- ßung, Strategien zur Sanierung der historischen Stadtker- ne und der Randgebiete, Erhaltung und Wiedernutzung städtischer Bereiche oder umfassende Verbesserung der Umweltbedingungen in unseren Städten. 3. 2. 2. 4. Energieeinsparungen müssen durch Um- gestaltungen der Gebäude sowie durch eine aktive Politik der Einbeziehung der Nutzer erzielt werden, was u. a. durch entsprechende Anreize geschehen kann. Wie den Daten zu entnehmen ist, haben diese Energieeinsparun- gen nicht nur positive Auswirkungen auf die Umwelt, sondern tragen auch zur Zunahme der Beschäftigungs- möglichkeiten bei. 3. 2. 3. A b f a l l w i r t s c h a f t 3. 2. 3. 1. Im Rahmen des Präventivansatzes der Ver- minderung der Abfälle an der Quelle, der getrennten Sammlung und Behandlung von Abfällen im Hinblick auf ihre Wiederverwendung oder stoffliche Verwertung werden neue Berufsbilder und neue Beschäftigungsmög- lichkeiten geschaffen und können gefördert werden, worauf der Ausschuß in seinen einschlägigen Stellung- nahmen hingewiesen hat (3). (1) Siehe WSA-Stellungnahme zum Grünbuch über die städti- sche Umwelt — ABl. C 269 vom 14. 10. 1991. (2) Siehe WSA-Stellungnahme zum Thema „Nachhaltige Ent- wicklung- Bauen und Wohnen in Europa“ — ABl. C 355 vom 21. 11. 1997. (3) Siehe insbesondere die Stellungnahme zur U¨ berprüfung der Gemeinschaftsstrategie für die Abfallwirtschaft — ABl. C 89 vom 19. 3. 1997. 3. 2. 4. V e r k e h r 3. 2. 4. 1. Der Ausschuß hat in verschiedenen Stellung- nahmen (4) die Notwendigkeit einer Umstellung und Rationalisierung der öffentlichen Verkehrssysteme, ins- besondere in bezug auf den städtischen Verkehr, sowie die Notwendigkeit der Berücksichtigung von Umweltbe- langen beim Ausbau der nationalen und der transeuro- päischen Netze hervorgehoben. Der Schienenverkehr auf Nebenstrecken muß wieder aufgewertet und der Nahverkehr ausgebaut werden. 3. 2. 4. 2. Wie schon in der Stellungnahme des Aus- schusses zum Grünbuch zu den Auswirkungen des Verkehrs auf die Umwelt (5) hervorgehoben wurde, ist es ganz wichtig, den öffentlichen Verkehr zu fördern. 3. 2. 5. E n t w i c k l u n g d e s l ä n d l i c h e n R a u m s u n d A g e n d a 2 0 0 0 3. 2. 5. 1. Im Hinblick auf die Beschäftigungswirksam- keit der Agenda 2000 in der Landwirtschaft kann nicht allzuviel erwartet werden. Deshalb müssen vorrangige Maßnahmen bestimmt werden, mit denen die Rolle der Landwirte bei der Erhaltung der Umwelt, insbesondere hinsichtlich Bodennutzung, Landschaftsschutz, Auf- forstung, Bekämpfung der Verödung, Erhaltung der Artenvielfalt und Schutz der Berggebiete sowie bei neuen unternehmerischen Initiativen wie dem Landtourismus und dem biologischen Anbau gestärkt wird. Im Rahmen der Reform der GAP müssen die 3. 2. 5. 2. Strukturfonds die Umstellung auf eine umweltverträgli- che Landwirtschaft fördern und neue für Jugendliche interessante Berufsbilder erschließen. 3. 2. 5. 3. Wichtige Chancen für die Entstehung neuer Beschäftigungsmöglichkeiten, für die technologische In- novation sowie für die Modernisierung und Wiederbele- bung der komplexen Wirtschaft der ländlichen Gebiete sind aber vor allem von einer kohärenten und prägnanten Politik der Entwicklung des ländlichen Raums zu erwar- ten, die zwar in der Landwirtschaft den Hauptpfeiler der Wirtschaft der ländlichen Gebiete sieht, sich aber auch zum Ziel setzt, alle sinnvollen Initiativen in den angrenzenden Bereichen der Land- und Ernährungswirt- schaft, des Fremdenverkehrs, des Handwerks, des Ver- kehrs- und Kommunikationswesens usw. zu unter- stützen. 3. 2. 5. 4. Der wirtschaftlichen Wiederbelebung der ländlichen Gebiete dienlich könnte eine Verknüpfung des Netzes „Natura 2000“ („Habitat“-Richtlinie) mit den Strukturfonds durch Aufnahme der in dem Netz erfaßten schützenswerten natürlichen Lebensräume in die Ziele 1 und 2 sein. (4) Siehe WSA-Stellungnahme zum Thema „Das Bürgernetz — Wege zur Nutzung des Potentials des öffentlichen Personenverkehrs in Europa — Grünbuch der Europäi- schen Kommission“ — ABl. C 212 vom 22. 7. 1996, S. 77. Siehe WSA-Stellungnahme zu dem „Grünbuch — Faire und effiziente Preise im Verkehr — Politische Konzepte zur Internalisierung der externen Kosten des Verkehrs in der Europäischen Union “ — ABl. C 56 vom 24. 2. 1997, S. 31. (5) ABl. C 313 vom 30. 11. 1992. C 235/6 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 27. 7. 98 3. 2. 5. 5. Die von der Wasserrahmenrichtlinie geför- derte Bewirtschaftung der Wasserressourcen durch die für die jeweiligen Wassereinzugsgebiete zuständigen Behörden kann beispielsweise ein wichtiges Instrument eines neuen Konzepts im Bereich der Gebietsverwaltung sein. 3. 2. 6. I n f o r m a t i o n u n d A u s b i l d u n g a u f d e m G e b i e t d e s U m w e l t s c h u t z e s i n S c h u l e u n d B e r u f 3. 2. 6. 1. Auf diesem Gebiet sind die größten Anstren- gungen zu unternehmen, um den Arbeitnehmern neue berufliche Tätigkeitsfelder zu erschließen, eine Hinwen- dung der Jugendlichen zu neuen Berufen und Qualifika- tionen zu bewirken sowie der öffentlichen Verwaltung, den Mittlerorganisationen, den Berufsorganisationen und den kleinen Unternehmen die neuen Technologien und ein umweltverträgliches Management nahezubrin- gen. In diesem Zusammenhang müssen nicht nur 3. 2. 6. 2. die Strukturen der Schul- und Berufsausbildung, sondern Brüssel, den 28. Mai 1998. auch das System des „O¨ koaudit“ gestärkt werden, das die Verbesserung des Umweltmanagements von Betrieben fördert und ein System der Fort- und Weiterbil- dung der Unternehmer und ihrer Beschäftigten vorsieht. 3. 2. 6. 3. Auf dem Gebiet der Bildung und Ausbildung können die Verbände und Gewerkschaften eine wichtige Multiplikatorfunktion erfüllen. 3. 2. 7. F o r s c h u n g u n d E n t w i c k l u n g 3. 2. 7. 1. In dem neuen Rahmenprogramm sollten An- reize für den Forschungs- und Entwicklungssektor ent- halten sein, sich sauberen und Umweltsanierungstechno- logien zuzuwenden, doch sollte es sich auch mit den Aspekten einer Neukonzeption der Produktionsverfah- ren und Produkte im Hinblick auf ein nachhaltiges Wachstum und einen nachhaltigen Verbrauch befassen. Die Wettbewerbsfähigkeit Europas und das sich hieraus ergebende Wachstum hängen von der Fähigkeit ab, sich den Herausforderungen des Umweltschutzes zu stellen und die natürlichen Ressourcen sinnvoll zu nutzen und zu erhalten. Der Präsident des Wirtschafts- und Sozialausschusses Tom JENKINS Stellungnahme des Wirtschafts- und Sozialausschusses zu der „Mitteilung der Kommission an das Europäische Parlament, den Rat und den Wirtschafts- und Sozialausschuß über die Lebensmittel-, Veterinär- und Pflanzenschutzüberwachung“ (98/C 235/02) Die Kommission beschloß am 30. Januar 1998, den Wirtschafts- und Sozialausschuß gemäß Artikel 198 des EG-Vertrags um Stellungnahme zu der vorgenannten Mitteilung zu ersuchen. Die mit der Vorbereitung der Arbeiten beauftragte Fachgruppe Umweltschutz, Gesundheitswe- sen und Verbrauch nahm ihre Stellungnahme am 5. Mai 1998 an. Berichterstatter war Herr L. Nielsen, Mitberichterstatter die Herren Colombo und Verhaeghe. Der Ausschuß verabschiedete auf seiner 355. Plenartagung (Sitzung vom 27. Mai 1998) mit 81 Stimmen bei 3 Stimmenthaltungen folgende Stellungnahme. 1. Einleitung 1. 1. Mit Anknüpfung an ihre Mitteilung über „Ge- sundheit der Verbraucher un Lebensmittelsicherheit“ vom April 1997 (1) berichtet die Kommission in der jetzt vorgelegten Mitteilung über die seither getroffenen Maßnahmen im Hinblick auf den Aufbau von Dienststel- len der Kommission zur Lebensmittel-, Veterinär- und Pflanzenschutzüberwachung. (1) KOM(97) 183 endg. vom 30. 4. 1997. 1. 2. Die Kommission beschreibt darüber hinaus Pläne für die künftige U¨ berwachungstätigkeit, die auf einer Untersuchung sowie auf Empfehlungen der General- inspektion der Dienststellen über die Einrichtungen zur Kontrolle der Lebensmittelsicherheit (IGS-Bericht) (2) beruhen. (2) Studie der Generalinspektion der Dienststellen (IGS) vom 13. Oktober 1997 über die Einrichtungen zur Kontrolle der Lebensmittelsicherheit


title: Resolution on the role the Union in the world: implementation of the common foreign and security policy for 1997

eurovoc_concepts:
European Parliament
advisory power
common foreign and security policy
diplomatic representation
general budget (EU)
interinstitutional agreement
narcotic
settlement of disputes
the EU's international role

formats: html print


title: Resolution on South Africa

eurovoc_concepts:
South Africa
negotiation of an agreement (EU)


title: Commission Regulation (EC) No 1087/98 of 28 May 1998 fixing certain indicative quantities for imports of bananas into the Community for the third quarter of 1998 (Text with EEA relevance)

eurovoc_concepts:
ACP countries
import
quantitative restriction
tariff quota
third country
tropical fruit

text: L 155/20 EN Official Journal of the European Communities 29. 5. 98 COMMISSION REGULATION (EC) No 1087/98 of 28 May 1998 fixing certain indicative quantities for imports of bananas into the Community for the third quarter of 1998 (Text with EEA relevance) THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EEC) No 404/93 of 13 February 1993 on the common organisation of the market in bananas (1), as last amended by Regulation (EC) No 3290/94 (2), and in particular Article 20 thereof, Whereas Article 9(1) of Commission Regulation (EEC) No 1442/93 of 10 June 1993 laying down detailed rules for the application of the arrangements for importing bananas into the Community (3), as last amended by Regulation (EC) No 1409/96 (4), provides for the fixing of indicative quantities expressed as a percentage of the quantities allocated to the various countries or groups of countries mentioned in Annex I to Commission Regula- tion (EC) No 478/95 (5), as amended by Regulation (EC) No 702/95 (6), for the purpose of issuing import licences for each quarter using data and forecasts relating to the Community market; Whereas, on the basis of an analysis of the data relating on the one hand to the quantities of bananas marketed in the Community in 1997 and in particular to actual imports in particular during the third quarter, and on the other hand to the outlook for supply of the market and consumption within the Community during the third quarter of 1998, an indicative quantity should be fixed for each country of origin at 27 % of the quantity allocated to it in the tariff quota to ensure adequate supplies to the Community as a whole; Whereas, on the basis of the same data, the authorized quantity referred to in Article 9(2) of Regulation (EEC) No 1442/93 which operators in categories A and B can apply for in respect of the third quarter of 1998 should be fixed; Whereas the indicative quantities provided for in Article 14(1) of Regulation (EEC) No 1442/93 for the purposes of issuing import licences for traditional imports from ACP States should also be fixed; Whereas it should be recalled that, as a result of the Court of Justice rulings of 10 March 1998 in Cases 122/95, 364/95 and 365/95, to be admissible Category A and C (1) OJ L 47, 25. 2. 1993, p. 1. (2) OJ L 349, 31. 12. 1994, p. 105. (3) OJ L 142, 12. 6. 1993, p. 6. (4) OJ L 181, 20. 7. 1996, p. 13. (5) OJ L 49, 4. 3. 1995, p. 13. (6) OJ L 71, 31. 3. 1995, p. 84. import licences are no longer subject to the presentation of export licences for bananas originating in Costa Rica, Colombia or Nicaragua; Whereas this Regulation must enter into force prior to the period for the submission of licence applications in respect of the third quarter of 1998; Whereas the Management Committee for Bananas has not issued an opinion within the time limit laid down by its chairman, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 For the Community as a whole for the third quarter of 1998, the indicative quantities provided for in Article 9(1) of Regulation (EEC) No 1442/93 for imports of bananas under the tariff quota provided for in Articles 18 and 19 of Regulation (EEC) No 404/93 shall be 27 % of the quantities laid down for each country or group of coun- tries mentioned in Annex I to Regulation (EC) No 478/ 95. Article 2 The authorized quantities for Category A and B operators for the third quarter of 1998 as provided for in Article 9(2) of Regulation (EEC) No 1442/93 shall amount to 29 % of the quantity allocated to each operator pursuant to the second paragraph of Article 6 of that Regulation. Article 3 The indicative quantities provided for in Article 14(1) of Regulation (EEC) No 1442/93 for traditional ACP imports of bananas for the third quarter of 1998 shall be 30 % of the traditional quantities laid down in respect of each country in the Annex to Regulation (EEC) No 404/ 93. Article 4 This Regulation shall enter into force on the day of its publication in the Official Journal of the European Communities. 29. 5. 98 EN Official Journal of the European Communities L 155/21 This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 28 May 1998. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission