title: Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto 'Eurooppalaiset pienille ja keskisuurille yrityksille suunnatut pääomamarkkinat: näkymät ja mahdolliset kehityksen esteet'"

eurovoc_concepts:
capital market
financial market
investment
small and medium-sized enterprises
stock exchange

formats: html pdf print

text: 27. 7. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 235/13 6. 2. 1. Komissiota komitea kehottaa ryhtymään koor- dinoituihin käytännön toimiin yhtenäismarkkinoiden toimintakokonaisuuden selvittämiseksi. Näiden toimien tulee johtaa konkreettisiin tuloksiin ja perustua syste- maattiseen tietojenkeruuseen EU:n toimenpiteiden me- nestyksellisyydestä. 6. 2. 2. Yritysten sekä liikemiesten ja -naisten, jotka katsovat itselleen edulliseksi siirtyä ja aloittaa toiminta joillakin toisilla markkinoilla, tulee kääriä hihansa, valjastaa koko kiistämätön tarmonsa ja käyttää kaikki mahdollisuutensa voittaakseen itse niin monta estettä kuin suinkin voivat. Bryssel 27. toukokuuta 1998. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Komission tiedonanto ‘Eurooppalaiset pienille ja keskisuurille yrityksille suunnatut pääomamarkkinat: näkymät ja mahdolliset kehityksen esteet‘” (98/C 235/04) Komissio päätti 13. toukokuuta 1997 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta tiedonannosta. Asian valmistelusta vastannut teollisuus-, kauppa-, käsiteollisuus- ja palvelujaosto antoi lausuntonsa 6. toukokuuta 1998. Esittelijä oli Antonello Pezzini. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 27. –28. toukokuuta 1998 pitämässään 355. täysistunnossa (toukokuun 27. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. A¨ änestyksessä annettiin 101 ääntä puolesta ja yksi vastaan, yhden pidättyessä äänestämästä. 1. Yleistä 1. 1. Euroopan komission rakentaviin ja jatkuviin ponnisteluihin edistää eurooppalaisten pääomamarkki- noiden luomista pienille ja keskisuurille yrityksille voi- daan olla tyytyväisiä. Komission toimia on kuvattu aiemmassa tiedonannossa ”Kertomus Euroopan pää- omamarkkinoiden luomisen kannattavuudesta pienille yrittäjäjohtoisille kasvuyhtiöille” (1), josta TSK ei anta- nut lausuntoa. Näin toimiessaan komissio on ottanut huomioon komitean esityksen, jonka mukaan tulisi laatia ”tutkimus sellaisten eurooppalaisten markkinoi- den toteutettavuudesta, joilla eurooppalaiset yritykset, etenkin pk-yritykset, voivat hankkia (riski)pääomaa”. Tämä edellä mainitulle tiedonannolle jatkoa 1. 2. oleva komission tiedonanto on varsin rakentava. Kaikki aiheet eivät kuitenkaan ole saaneet ansaitsemaansa jolla EU:n arvopaperi- huomiota, esimerkiksi tapa, (1) KOM(95) 498 lopull. , 25. 10. 1995. lainsäädäntö toimii käytännössä. Joissain kohdin komis- sio esittää puolestaan tekijöitä, jotka eivät ole samoja kuin yleisesti tärkeinä pidetyt tekijät. Rahoituksen saamisen lisäksi on olemassa muita 1. 3. tekijöitä, jotka vaikuttavat yritysten mahdollisuuksiin kasvaa merkittäviin mittasuhteisiin. Lausunnossa onkin päätetty käsitellä näistä tekijöistä tärkeimpiä, jotta alan ongelmia voitaisiin arvioida kokonaisvaltaisesti. Monet esitetyistä suosituksista ovat syntyneet komitean Yhdys- valtioihin marraskuussa 1997 tekemän tiedonkeruumat- kan tuloksena. Matkan taustalla oli ennen kaikkea komission tiedonannon johdannon viittaus Yhdysvalto- jen pääomamarkkinoihin sekä komission puheenjohtaja Santerin talous- ja sosiaalikomiteassa 28. lokakuuta 1997 pitämässä puheessa tehty ehdotus Yhdysvaltojen tilanteen tutkimisesta. Näin ollen tämän lausunnon aihealue on huomattavasti laajempi kuin komission joka rajoittuu yksinomaan pk-yritysten tiedonanto, pääomamarkkinoihin. C 235/14 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 27. 7. 98 1. 4. Tiedonantoa voidaan vielä arvostella siitä, ettei siinä tehdä selväksi, että Euroopan uusista pääomamark- kinoista on etua vain niille yrityksille, jotka siitä huoli- matta, että ne ovat tekniseltä kannalta pk-yrityksiä (alle 250 työntekijää, liikevaihto alle 40 miljoonaa ecua ja tase 27 miljoonaa ecua), ovat erityisen innovatiivisia keskisuuria tai pääomavaltaisia yrityksiä. lainsäädännön pikaisesta ja täydestä soveltamisesta saattaisi olla apua. Komissio toteaa lopuksi yhteisösijoi- tusten ja pääoman liikkumavapauden osalta, että jos jäsenvaltioiden syrjiviä rajoituksia ei onnistuta poista- maan, valvontamenettelyyn turvautuminen saattaa käydä välttämättömäksi. 1. 5. Myös Yhdysvalloissa vain 2 % kokonaismääräs- tä on sellaisia yrityksiä, jotka saavat rahoitusta ”epävi- rallisilta” yksityisiltä sijoittajilta (Business Angels) tai riskipääomarahastoista, vaikka tällaisilla yrityksillä onkin keskimääräistä paremmat kasvunäkymät. Komis- sion arvion mukaan Euroopan unionissa on korkeintaan noin 20 000 yritystä, joilla olisi tietyssä vaiheessa mahdollisuus listautua. Tällaisilla yrityksillä on kuiten- kin parhaimmat edellytykset hyvään kasvuvauhtiin ja monien uusien työpaikkojen luomiseen. Tästä syystä komissio on kiinnittänyt näinkin suurta huomiota ky- seisten yritysten rahoitustarpeisiin; ne ovat jääneet Euroopassa Yhdysvaltoihin verrattuna vähemmälle huo- miolle. 2. Komission asiakirjan pääsisältö 2. 1. Tiedonannossa esitetään seuraavat päätavoit- teet: tutkitaan mahdollisia esteitä, joita pk-yrityksillä on niiden pyrkiessä laskemaan osakkeitaan pääoma- markkinoille; käynnistetään euroopanlaajuinen keskus- telu osakepääoman saamisen ehdoista; selvitetään, miten eri aloitteilla on edistetty uusien rahoitusmarkkinoiden luomista Euroopan unionissa, esimerkiksi EASDAQ (Euroopan arvopaperikauppiaiden järjestön tietokone- pohjaiset markkinat) ja Euro-NM; hahmotellaan pää- piirteissään aloitteet, joita komissio on hyväksymässä sekä toimet, joita ehdotetaan toteutettavaksi tulevaisuu- dessa pk-yrityksille suunnattujen päämarkkinoiden ke- hityksen tiellä olevien esteiden poistamiseksi ja markki- noiden sujuvan toiminnan takaamiseksi. 2. 2. Tiedonannossa esitetään kaksi pääasiallista on- gelmakenttää, jotka saattavat synnyttää esteitä tällaisten pääomamarkkinoiden kehitykselle. Ensimmäinen niistä liittyy pk-yritysten omiin asenteisiin, kykyihin ja rajoit- teisiin. Erityisesti voidaan mainita pk-yritysten suhtautu- minen rahoitukseensa, yritysten rahoitushallinnon joita asiantuntemus – tai sen puute – sekä kulut, listautumisesta yrityksille aiheutuu. Toisena ongelmakenttänä ovat esteet, jotka liit- 2. 3. tyvät rajatylittävään osakekauppaan yleiseurooppalai- silla osakemarkkinoilla. Niitä ovat erityisesti valuuttaan liittyvät ongelmat, verotukselliset ja kirjanpidolliset erot jäsenvaltioiden välillä sekä yritysjohtaminen ja yhteisösijoittajat. Komission mukaan näiden alojen jou- joilla yhteisön voimassaolevan kossa on muutamia, 3. Erityishuomioita tiedonannosta 3. 1. Johdanto Komitea hyväksyy tiedonannossa esitetyt näkemykset lukuun ottamatta niitä osia, joista on huomautettu tämän lausunnon kohdassa 1. 3. 2. Pk-yrityksille suunnattujen Euroopan unionin pääomamarkkinoiden kehittämisessä tapahtunut edistys ja niiden tulevaisuudennäkymät 3. 2. 1. Euroopassa on nykyään jonkun verran pää- omamarkkinoita, jotka ovat perinteisiä osakemarkki- noita paremmin sopusoinnussa innovatiivisten ja no- peasti kasvavien yritysten tarpeiden kanssa. Näistä kahdella, EASDAQ:lla ja Euro-NM:llä, on yleiseuroop- palaisia pyrkimyksiä. Lontoon pörssin vaihtoehtoiset sijoitusmarkkinat Investment Market) näyttävät sen sijaan keskittyvän tällä hetkellä lähinnä Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. (Alternative 3. 2. 2. Näille markkinoille pyrkivien yritysten kas- vuaste ylittää luultavasti komission asiakirjan sivulla 2 kohdan II toisessa kappaleessa mainitut 10 %. Verrat- taessa keskenään vuosien 1996 ja 1997 myyntilukuja kolmasosa yrityksistä, joiden osakkeilla käytiin kauppaa ESDAQ-markkinoilla lisäsi kasvuaan 25 prosenttia. Kaikista markkinoilla olevista yrityksistä lähes kolman- neksen liikevaihto kasvoi yli 100 prosenttia. 3. 2. 3. Markkinoilla on menestystä pitkällä aikavä- lillä, jos niihin otetaan mukaan riittävä määrä innovatii- visia yrityksiä, sillä nimenomaan tällaiset yritykset herättävät yleensä sijoittajien mielenkiinnon. Kaikkiin näiden yritysten määrän lisäämiseen tähtääviin aloittei- siin, erityisesti sellaisilla aloilla kuin bioteknologia, voidaan suhtautua vain myönteisesti. Valitettavasti ei ole olemassa minkäänlaista täysin luotettavaa järjestelmää, jonka avulla voitaisiin arvioida jo alkuvaiheessa, mitkä yrityksistä kasvavat nopeasti ja antavat hyviä tuloksia pitkällä aikavälillä. Niiden kyky houkutella ulkopuolisia sijoituksia riippuu suuresti siitä, millaiseksi niiden johta- misen laatu arvioidaan. 3. 2. 4. Voimat onkin keskitettävä uusien yritysten perustamisen edistämiseen sekä siihen, että yrityksille taataan rahoitus ja oikeaan aikaan osuva neuvonta, jolloin voidaan parantaa johtamisen laatua sekä vähentää yrityskuolemia. Euroopan pk-yritysten seuran- takeskuksen mukaan viiden ensimmäisen vuoden aikana yritysten perustamisesta noin 50 % niistä lopettaa toimintansa. EU:ssa on jo useita hyvin toimivia järjestel- miä, jotka voivat tarjota neuvontaa yrityksen toiminta- 27. 7. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 235/15 linjoja määriteltäessä. Niistä voidaan mainita esimerk- kinä Italiassa toimiva rahoitusta tarjoava Artigiancassa. dollisuutta asettaa tällaisen neuvonnan käyttö lai- nantakauksen ehdoksi. 3. 2. 4. 1. Kun otetaan huomioon yritysten liian alhai- nen pääomittaminen ja se, että pääomittamisvaiheessa uudet yritykset eivät yleensä pysty hankkimaan takauk- sia lainoille, kaikissa jäsenvaltioissa tulisi olla pk-yritysten lainan- takausjärjestelmä, joka tarjoaisi erityisehdot hyvin pienille ”mikrolainoille”. Kunkin valtion olosuhtei- den pohjalta tulisi päättää, toimiiko takaus valtiolli- sen järjestelmän tai muiden rakenteiden, esimerkiksi keskinäisten takuujärjestelmien välityksellä. Koska useat pienyritykset eivät ole osakeyhtiöitä, niiden erityistarpeisiin tulee kiinnittää huomiota. Enimmäismäärän ei tarvitse olla yhtä korkea kuin amerikkalaisessa pienyritysten hallintojärjestelmässä (miljoona dollaria, (Small Business Administration) josta annetaan takaus 750 000 dollarille), vaan se voisi olla vähintään 250 000 ecua. Järjestelmien ei pitäisi rasittaa suuresti valtiontaloutta, jos niitä hoidetaan asianmukaisesti. Kaikista taatuista lainoista jätetään Yhdysvalloissa tällä hetkellä hoitamatta alle 2,5 %. Lainojen myöntämisestä yrityksiltä perittävät maksut korvaisivat osan näin aiheutuneista kuluista. Keskinäi- sen takuun järjestelmistä saatujen kokemusten perusteel- la ns. kerroin, joka lisää yhtymien mahdollisuuksia saada takaus lainoilleen, on 22. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että 50 prosentin takauksella ja oletetulla 100 ecun riskipääomalla olisi mahdollisuus taata 4 400 ecun laina. Sillä voidaan kattaa 4 prosentin maksukyvytt- ömyysaste sekä luottokelpoisuuden tarkistus. Yksi 3. 2. 4. 2. epäonnistumisen liiketoiminnan tärkeimmistä syistä on alan tuntemuksen puute sekä epäpätevyys talous- ja rahoitushallinnossa. Niissä ei ole kuitenkaan mitään mystistä: useimmissa tapauksissa kyse on tiedoista ja taidoista, joita voidaan jakaa edellyttäen, että neuvojalla on riittävä kokemus liiketoi- minnasta sekä pätevyyttä neuvontaan. Valitettavasti monet eniten neuvoja tarvitsevista eivät yleensä hae niitä. Kaikkien jäsenvaltioiden tulisi yhteistyössä yksityi- sen sektorin järjestöjen kanssa taata kaikille vapaille ammatinharjoittajille sekä pk-yritysten omistajille tai johtajille kohtuuhintainen yksilöllinen yritysneu- vonta. Neuvojilla tulisi olla kokemusta liiketoimin- nasta, ja heidän pitäisi kuulua johonkin ammatilli- seen organisaatioon (joihin voitaisiin lukea jäsenval- tioiden pk-yritys- ja käsiteollisuusjärjestöt), joka pystyy tarjoamaan heille alan peruskoulutusta ja jatkuvaa täydennyskoulutusta. Tulisi harkita mah- Vaikka tällaisen järjestelmän luominen ei ole välttämättä niin halpaa kuin pienyritysten hallinnon Score-ohjelma, jossa neuvonantajille maksettiin vain kulukustannukset, sen ei tarvitse olla myöskään ylettömän kallista. Yhdisty- neen kuningaskunnan pienyrityspalvelun (Small Firms Service) viimeisenä toimintavuonna (1990) 300:n neuvo- jan työllistäminen maksoi noin 14 miljoonaa ecua. Tällaisen rakenteen luominen on loistava sijoitus kansal- lisella tasolla, sillä sen avulla voidaan vähentää yritystoi- minnan epäonnistumisia sekä estää se, että yritystoimin- taan ryhdytään harkitsemattomasti. Voidaan arvioida, että järjestelmää laajentamalla olisi mahdollisuus vähentää huomattavasti epäonnistumisien osuutta ja päästä onnistumisissa jopa 80 prosenttiin. Kaikki yritykset eivät lopeta toimintaansa 3. 2. 4. 3. riittämättömän rahoituksen tai huonon liikkeenjohdon takia. Monet eivät pysty jatkamaan erilaisten säädösten aiheuttaman liiallisen taakan vuoksi. Lisäksi on luulta- vasti monia yritystoiminnan aloittamista harkitsevia, jotka luopuvat ajatuksesta asiaan liittyvien byrokraattis- ten järjestelyiden takia. Komissio ja jäsenvaltiot toteavat ongelmien olemassaolon, mutta niiden ratkaisuun tähtääviä aloitteita on kiirehdittävä. Yhdysvalloissa riittää, että uudet yritykset maksavat sosiaaliturvamaksunsa ja ilmoittautuvat veroviran- omaisille. Jäsenvaltioiden tulisi seurata esimerkkiä vähentämällä uusilta yrityksiltä vaadittavia muodol- lisuuksia ehdottomaan minimiin ottamalla kuitenkin huomioon erilaiset taloudelliset ja yhteiskunnalliset rakenteet. Jäsenvaltioiden tulisi lisäksi harkita alv- rekisteröinnistä vapauttamisen perusteena olevien tasojen korottamista, mihin alv-direktiivi antaa mah- dollisuuden. Näin autettaisiin pienimpiä yrityksiä. yritysten Uudistus ei aiheuttaisi budjettikustannuksia, sillä vähän alv:tä maksavien hallinnointi maksaa enemmän kuin se tuottaa. Se antaisi yrityksille aikaa omaksua monille vaikeaksi osoittautuva järjestelmä, joka pakottaa ne palkkaamaan ulkopuolisen neuvojan voidakseen suoriutua velvoitteistaan. 3. 2. 4. 4. Yhdysvalloissa on helppo perustaa yritys, mikäli sen ei katsota aiheuttavan huomattavia meluhait- toja tai haitallisia päästöjä. On aiheellista miettiä, olisivatko sellaiset autotalleista aloittaneet yritykset kuin Microsoft ja Dell Computers voineet syntyä jossain Euroopan maassa. Myöntäessään lupia uusien yritysten perustamiseen viranomaisten tulee kiinnittää enemmän huomiota sisältöön kuin muotoon. Samalla tulee menettelyä keventää. Yritystoiminnan aloittamiseen ja sen C 235/16 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 27. 7. 98 kotoa käsin tietyn ajan tapahtuvaan hoitamiseen liittyviä rajoituksia tulisi hellittää silloin, kun yritys ei aiheuta muille, ympäristölle tai työntekijöilleen haittaa, vaivaa tai harmia. 3. 2. 4. 5. Jos yksi päätavoitteista on edistää innovatii- visten yritysten perustamista, on pidettävä mielessä Yhdysvalloissa saadut kokemukset, joiden mukaan näyttää siltä, että nimenomaan yliopistojen ja tutkimus- keskusten lähellä sijaitsevilla yrityksillä on hyvät kasvu- mahdollisuudet. Vaikka Euroopassa on jo muutamia tällaisia keskuksia, niitä ei ole tarpeeksi eivätkä ne ole vielä riittävän laajoja. Ennen kaikkea tulee edistää uusien huipputeknolo- gian yrityskeskusten perustamista yliopistojen ja muiden tutkimuskeskusten läheisyyteen sekä jo ole- massa olevien keskusten kokonaislaadun paranta- mista, jolloin lisätään tieteellisten keksintöjen kau- pallisen hyödyntämisen mahdollisuuksia. Kaikissa tapauksissa on myös tärkeää taata riskipääomara- hastojen tuki. Komission on syytä tutkia, mitkä ovat jäsenvaltioiden tämänhetkiset parhaimmat käytänteet sekä pyrkiä le- vittämään niitä kehityksen eteenpäin viemiseksi. Amerikkalaiset yliopistotutkijat vaikuttavat 3. 2. 4. 6. huomattavasti halukkaammilta perustamaan yrityksiä tai osallistumaan yritystoimintaan kuin heidän euroop- palaiset virkaveljensä. Tämä saattaa johtua siitä, että Yhdysvalloissa on helpommin tarjolla pääomaa yritys- ten perustamiseen ja niiden toiminnan käynnistämiseen (tätä puutetta pyritään korjaamaan Luxemburgissa pide- tyn ylimääräisen työllisyyshuippukokouksen perusteel- la) sekä yritysneuvontaan erikoistuneita asiantuntijoita. Toinen mahdollinen syy liittyy kulttuurieroihin, sillä Euroopassa arvostetaan enemmän menestystä tiede- maailmassa kuin yritystoiminnassa. On tarpeen tutkia menetelmiä, joiden avulla tutkijat saadaan tiedostamaan mahdollisuudet hyödyntää teoreettisia tietojaan kaupallisesti etenkin yrityk- sissä, jossa he ovat osakkaina. Saattaa olla tarpeen harkita kannustimien käyttöä esimerkiksi siten, että perustutkimukseen myönnetään enemmän varoja niille yliopistojen laitoksille, jotka suhtautuvat aja- tukseen myönteisesti. Jäsenvaltioiden tulisi niin ikään keventää perinteisiä rajoituksia, jotka estävät tutkijoita harjoittamasta kaupallista toimintaa. Vastassa on käytännön ongelmia, joista vähäisin ei ole teollisuus- ja tekijänoikeuksien tunnustaminen erityi- sesti tapauksissa, joissa asianomaiset koulutuslaitokset ovat kokonaan valtion rahoittamia. Vaikeuksia ei tulisi kuitenkaan käyttää perusteena sille, ettei toimita lain- kaan. Toinen syy siihen, että Euroopassa tutkimuk- 3. 2. 4. 7. sia hyödynnetään kaupallisesti vähemmän, saattaa joh- tua siitä, että Yhdysvalloissa keksintöjen patentointi on mitä ilmeisimmin helpompaa ja halvempaa. Komission aikomus tehdä lainsäädäntöehdotus to- dellisen eurooppalaisen patentin luomiseksi on erit- täin tervetullut. Komitea vetoaa neuvostoon ja Eu- roopan parlamenttiin, että ne tutkisivat kiireesti tämän lainsäädäntöehdotuksen ja hyväksyisivät sen yhdessä yhtä tärkeän hyödyllisyysmallisuojaa koske- van ehdotuksen kanssa. 3. 2. 4. 8. Niissä Yhdysvaltain osissa, joissa on eniten yritystoimintaa, epäonnistuneita yrittäjiä ei syyllistetä samoin kuin Euroopassa. Osavaltioiden lainsäädännöt tarjoavat mahdollisuuden virheistä oppimiseen ja toi- minnan jatkamiseen tai uuden yrityksen käynnistämi- seen. Jäsenvaltioiden tulisi arvioida uudelleen konkurssi- lainsäädäntönsä ja pyrkiä tekemään muutoksia, joiden avulla voidaan rajoittaa turhien konkurssien määrää ja tarjota niille, jotka eivät ole menestyneet mutta toimineet hyvässä uskossa, entistä paremmat mahdollisuudet aloit- taa alusta. 3. 2. 5. Toinen näiden markkinoiden menestymiseen vaikuttava tekijä on se, onko sijoittajilla niihin riittävästi kiinnostusta. Yhteisösijoittajien kiinnostus on vaikutta- nut tähän mennessä rohkaisevalta, mutta samaa ei voida sanoa yksityisistä sijoittajista. Yksityisten eurooppalais- ten sijoittajien osakkeita kohtaan tunteman kiinnostuk- sen puutteen yhtenä syynä ovat kulttuurierot, joihin viitataan II luvun seitsemännessä kappaleessa. Euroo- passa ei ole samalaista yrityskulttuuria kuin Yhdysval- loissa. Sijoituksissa on perinteisesti pidetty tärkeämpänä kiinteäkorkoisten sijoitusten tarjoamaa turvaa kuin osakesijoitusten antamia mahdollisuuksia suurempiin tuottoihin. Ennustettavissa on, että Euroopan yhtenäis- valuutan luominen muuttaa sijoittajien käyttäytymistä. Valtion obligaatioiden tuotot laskevat samalla kun niitä lasketaan entistä vähemmän liikkeelle. Tämä tarkoittaa, että sijoittajien on harkittava muita vaihtoehtoja. Sijoittajien asenteet ovat 3. 2. 6. jo muuttumassa. Osakkeita kohtaan osoitetun kiinnostuksen puutteen yhtenä syynä on saattanut olla mahdollisuuksien vähäi- josta voidaan mainita syys. Viimeaikainen kehitys, yksityistämisen onnistuminen, osoittaa, että pinnan alla kytevä kysyntä saattaa olla arvioitua suurempaa. Joka tapauksessa on mahdollista, että suurin osa yksityisistä piensijoittajista omistaa välillistä osakepääomaa kollek- tiivisten sijoitusten sekä vakuutusyhtiöiden ja eläkera- hastojen tekemien sijoitusten välityksellä. On tärkeää, ettei näiden yhteisösijoittajien investointipolitiikkaa ra- joiteta jäsenvaltioiden vanhentuneilla säännöillä, joiden merkitys käy yhä vähäisemmäksi alueella, jolla yhtenäis- valuutta on pian käytössä (ks. myös kohta 4. 1. 4). 27. 7. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 235/17 3. 2. 7. Kasvavilla yrityksillä on suuret pääomatarpeet, ja pääoman puute on usein esteenä niiden kasvulle Euroopassa. Tämä ongelma ei ole niin tuntuva Yhdysval- loissa, jossa erilaisia pääomalähteitä on enemmän. Yhdysvalloissa on ”epävirallisia” yksityisiä sijoittajia, joita kutsutaan nimellä Business Angels. He ovat usein menestyneitä liikemiehiä ja valmiita sijoittamaan suh- teellisen suuria summia (noin 50 000–100 000 dollaria) yrityksiin, joilla on hyvät kasvumahdollisuudet. Lisäksi näiden sijoittajien mahdollisten neuvojen ja suhteiden sanotaan olevan yhtä arvokkaita kuin itse sijoitukset. Kannustimena on, että he voivat tietyin ehdoin vähentää tappiot muiden toimien verotuksessa. Tällaisia sijoittajia on ilmeisesti myös Euroopassa, mutta kyseessä ei ole laajalle levinnyt ilmiö. Potentiaaliset sijoittajat valittavat myös, että sopivia yrityksiä on vaikea löytää. Amerikka- lainen pienyritysten hallintojärjestelmä on vastikään pyrkinyt parantamaan kotimaisia yhteyksiään luomalla tähän tarkoitukseen tähtäävän maan sisäisen tieto- kannan. Jäsenvaltioiden tulisi tutkia, miten ”epävirallisia” yksityisiä sijoituksia voitaisiin lisätä sekä verotuk- seen liittyvillä kannustimilla että luomalla verkostoja yhteyksien helpottamiseksi sinne, mistä ne puut- tuvat. ne jossa 3. 2. 7. 1. Kun ”epävirallisten” yksityisten sijoittajien osuus ei riitä, riskipääomarahastojen tulisi teoriassa auttaa nopeasti kasvavia yrityksiä, kunnes ne pääsevät vaiheeseen, pörssiin. Käytännössä tämä tapahtuu myös Yhdysvalloissa vain harvojen yritysten kohdalla, sillä keskisuuret investoin- nit kasvavat asteittain. Yhdysvaltojen pienyritysten hal- lintojärjestelmä on pyrkinyt kuromaan kuilua osittain umpeen tarjoamalla takuita pienille riskipääomasijoi- tuksille. listautua voivat Neuvosto on todennut ongelman (Luxemburgin huippukokouksen päätelmien kohta 48), ja komissio on reagoinut asiaan ottamalla käsittelyyn päätöseh- dotuksen tällaisten takuiden antamisen mahdollista- miseksi. Komitea antaa ehdotuksesta erillisen lau- sunnon. Yksi Yhdysvaltojen yritystoiminnan huomatta- 3. 2. 8. vimmista piirteistä on keskisuuriksi yrityksiksi kasva- vien pienyritysten määrä. Tämä saattaa johtua pääoma- verotuksesta, jota kevennettiin Yhdysvalloissa 80- luvulla. Yritysten omistajat ovat halukkaampia otta- maan nopeaan kasvuun liittyviä riskejä, jos heillä on mahdollisuus pitää itsellään huomattava osa menestyk- sen tuloksista ja jos he päättävät listautua pörssiin tai myydä yrityksensä. Elleivät he halua tehdä kumpaakaan, he saattavat olla kiinnostuneita jättämään yrityksen nuoremmille perheenjäsenilleen kuitenkin niin, ettei heidän tarvitse maksaa sukupolvenvaihdoksesta aiheu- tuvia maksuja, jotka veisivät yritykseltä sen toimintaan ja laajentumiseen tarvittavia varoja. Jäsenvaltioiden tulisi tutkia pääomaveron ja ennak- koperintöveron vaikutuksia pk-yritysten kasvuun ja esittää tarvittavat uudistukset. Komitea on esittänyt tätä useaan otteeseen. Komitea huomauttaa, että kokonaistuoton tulisi olla hallitusten kannalta loppujen lopuksi tärkeämpi tekijä kuin näiden verojen varsinainen aste. 3. 2. 9. Lisäksi on välttämätöntä tarjota sijoittajille asianmukaista tietoa etenkin uusista osakeanneista. Se on käytännössä mahdollista, vaikkakin suurien osakean- tien yhteydessä monimutkaista, mutta pienissä osakean- neissa se on nykyisellään vaikeaa rajatylittävissä tapauk- sissa kahdesta syystä. Ensinnäkin Euroopan unionilta puuttuu julkisen osakeannin yhteinen määritelmä. Toi- sena syynä on se, että jäsenvaltiot tulkitsevat rajoittaval- la tavalla listalleottoesitteestä annetun direktiivin keski- näistä tunnustamista koskevia määräyksiä (1). Jäsenval- tiot vaativat usein varsin mittavien asiakirjojen kään- tämistä, paljon lisätietoja sekä kalliiden ilmoitusten julkaisemista jäsenvaltioiden sanomalehdissä. Tämä on täysin laillista, mutta se pakottaa ”pk-yritysosakkeiden” liikkeellelaskijat rajaamaan alustavan julkisen osakean- nin yhteen ainoaan jäsenvaltioon ja turvautumaan muualla yksityisiin ammattisijoittajien osakesijoituk- siin. Lisäksi erot mainontaa koskevissa jäsenvaltioiden säännöksissä johtavat käytännössä siihen, että monet yksityiset sijoittajat jäävät ulkopuolelle joko tiedon puutteen takia tai siksi, että heidän asuinvaltiossaan toimet rajoittuvat vain yksityisiin sijoituksiin. Nämä kaksi tekijää vaikuttavat kielteisesti rajoittaessaan mak- suvalmiutta jälkimarkkinoilla ja laskiessaan osakkeiden hintoja. Jos ongelmia ei ratkaista, on käytännöllisesti katsoen mahdotonta hyödyntää käytettävissä olevia varoja ja Euroopassa olevaa potentiaalista kiinnostusta innovatiivisten pk-yritysten osakkeita kohtaan. Pk- yritysten pääomamarkkinat eivät myöskään pysty mah- dollisuuksistaan huolimatta tarjoamaan rahoitusta eu- rooppalaisille tulevaisuuden ”voittajille” kaupan ja teol- lisuuden alalla. 3. 3. Pk-yritysten pörssiin listautumisen mahdolliset es- teet Tiedonannon tässä osassa komissio esittää viisi kysy- mystä, joita tässä lausunnossa käsitellään esitysjärjestyk- sessä. (1) 89/298/ETY (Neuvoston direktiivi arvopapereita yleisölle tarjottaessa julkistettavan tarjousesitteen laatimista, tar- kastusta ja levittämistä koskevien vaatimusten yhteensovit- tamisesta). C 235/18 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 27. 7. 98 E u r o o p a s t a p k - y r i t y k s i ä , r i i t t ä v ä 3. 3. 1. L ö y t y y k ö o v a t m ä ä r ä e t t ä k e h i t y s v a i h e e s s a , s i i n ä p ö r s s i i n l i s t a u t u m i n e n o n t a r k o i - j a j o s n ä i n o n , t u k s e n m u k a i s t a , m i t e n t u n - y r i t y k s e t n i s t a a ? v o i d a a n j o t k a 3. 3. 1. 1. Komission tiedonannossa mainittujen tähän mennessä valmistuneiden osatutkimusten valossa vai- kuttaa siltä, että Euroopassa on riittävästi sopivassa kehitysvaiheessa olevia yrityksiä, joiden kohdalla listau- tuminen olisi tarkoituksenmukaista. Varmuutta ei ole, ovatko yritykset tähän valmiita ja tiedostavatko ne täysin listautumisen tarjoamat mahdollisuudet. Koska yritykset ovat usein haluttomia paljastamaan toimiaan ulkopuolisille ja koska julkista tietoa on Yhdysvaltoihin verrattuna saatavilla paljon vähemmän, on vaikea kuvi- tella, millaisen järjestelmän avulla listautumisvalmiiden yritysten tunnistaminen olisi mahdollista. Neuvojia (pankkiireja, lakimiehiä, kirjanpitäjiä) ja järjestöjä (mm. kauppakamareita) voitaisiin ehkä käyttää apuna niiden yritysten tunnistamisessa, joilla voisi olla mahdollisuuk- sia listautua pörssiin. 3. 3. 2. O v a t k o n i i d e n p k - y r i t y s t e n o m i s - t a j a t , j o i d e n o s a l t a j u l k i n e n o s a - k e a n t i o n t a r k o i t u k s e n m u k a i s t a , v a l m i i t a h y v ä k s y m ä ä n m a h d o l l i - s e s t i p ä ä - o l e v a n j o k a t ä n t ä v a l t a n s a v ä h e n e m i s e n , a i h e u t u u o s a k k e i d e n t a r j o a m i s e s - t a y l e i s ö l l e ? o d o t e t t a v i s s a 3. 3. 2. 1. Pk-yritysten omistajien ei kannata harkita osakeantia, mikäli he eivät hyväksy sitä tosiasiaa, että heidän on luovutettava osa valtaansa ja vastattava tekemisistään entistä useammalle. Yrityksiä toisen maa- ilmansodan jälkeen perustaneiden siirtyessä eläkkeelle vaikuttavat heidän seuraajansa paljon valmiimmilta luopumaan osasta päätäntävaltaansa vastineeksi ulko- puoliselle rahoitukselle ja sen tarjoamille liiketoiminnan laajennusmahdollisuuksille. Lisäksi ne, jotka ovat jo hankkineet riskipääomaa tai yksityistä pääomaa pörssin ulkopuolelta, ovat tottuneet päätöstensä ulkopuoliseen valvontaan. Komission esittämää ajatusta, jonka mu- kaan listautumisen etuja esittelevät pk-yrityksille suun- natut julkiset valistuskampanjat saisivat yhä useamman yrityksen listautumaan, kannattaa pohtia lähemmin, vaikka avustaminen kullekin yritykselle sopivimpien markkinoiden löytämiseksi ja muista vastaavista ongel- mista tiedottaminen onkin selvästi yritysneuvojien tehtävä. tia. Se aiheuttaa paljon lisätyötä sen lisäksi, että se vie yrityksen johdon aikaa, jota voitaisiin käyttää yrityksen kehittämiseen. Rahoitustiedot ovat kuitenkin välttä- mättömiä sijoittajien ja markkinoiden sääntelyviran- omaisten edellyttämän avoimuuden vuoksi. On vaikea nähdä, miten komission ehdottama yksityisen yhtiön rahoitukseen sovellettavien avoimuusstandardien omak- suminen voisi ratkaista ongelman. Se olisi ainoastaan lisärasite yrityksille, jotka eivät koskaan ole etsineet tai eivät koskaan tule etsimäänkään ulkopuolista osake- pääomaa. 3. 3. 3. 2. Toinen ehdotus koskee yritysten koulutta- mista osakeantiin liittyvän listalleottoesitteen laatimi- seksi. On paikallaan korostaa, että esitteen laativat osakeantia markkinoivat eivätkä antia suunnittelevat yritykset ja että tilintarkastajat varmistavat esitteen lukujen oikeellisuuden ja oikean muodon. On toivotta- vaa, että näinkin pitkälle päässeille yrityksille on jo kertynyt korkeatasoista rahoitusalan osaamista. Muu- vaikeuksiin pyrkiessään ten ne täyttämään julkiseen osakeyhtiömuotoon liittyvät jatku- vat vaatimukset. törmätä voivat 3. 3. 4. O n k o p k - y r i t y k s i l l ä m a h d o l l i - a s i a n t u n t i j a - a p u a , s a a d a s u u s j o t a n e t a r v i t s e v a t v a l m i s t e l l e s - s a a n e n s i m m ä i s t ä j u l k i s t a o s a k e - a n t i a a n ? Arvoltaan alle 100 miljoonan ecun julkiset 3. 3. 4. 1. osakeannit voivat osoittautua ongelmallisiksi, koska ne eivät juuri kiinnosta suuria sijoitusyhtiöitä. Eräissä tärkeimmissä rahoituskeskuksissa on arvoltaan melko vaatimattomia osakeanteja hoitavia sijoituspalveluyri- tyksiä, mutta niitä on vähän, ja tarvittavan avun ja tuen löytäminen voi osoittautua vaikeaksi. Myös osakeantia markkinoivan yrityksen nimi on tärkeä seikka, koska se on mahdollisten sijoittajien houkuttelemisen kannalta merkittävä tekijä. Itse asiassa nämä yritykset toimivat osakemarkkinoille hakeutuvien pk-yritysten eräänlaise- na suodattimena tai valikoijana sekä ohjaajana, valmen- tajana ja avustajana. Talous- ja rahaliiton vuoksi kilpailu rahoitusmarkkinoilla kiristyy, ja pienehköjä osakeanteja kotimaansa ulkopuolellakin hoitamaan pystyvien sijoi- tusyritysten oletetaan täten yleistyvän. 3. 3. 3. O n k o p k - y r i t y k s i l l ä s i t ä h a l u k - k u u t t a j a r a h o i t u s a l a n a s i a n t u n - t e m u s t a , j o t a t a r v i t a a n j u l k i s e n o s a k e a n n i n y h t e y d e s s ä t i u k k o j e n , r a h o i t u s t i e t o j a a v o i m u u t t a k o s k e v i e n v a a t i m u s t e n t ä y t t ä m i - s e e n ? j a 3. 3. 5. O v a t k o p k - y r i t y k s e t h a l u k k a i t a j a k y k e n e v i ä v a s t a a m a a n p ö r s s i i n k u s t a n - l i s t a u t u m i s e n n u k s i s t a , s e k ä o s a k e - e n s i m m ä i s e s t ä a n n i s t a e t t ä l i s t a l l a p y s y m i s e s t ä ? j u l k i s e s t a a i h e u t u u s u u r i s t a j o i t a 3. 3. 3. 1. Osakeannin valmistelemisen edellyttämien rahoitustietojen kerääminen voi hankaloittaa osakean- 3. 3. 5. 1. Osakeanti aiheuttaa huomattavia kuluja. Tiedonannossa mainittu 20 prosentin osuus kootusta 27. 7. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 235/19 pääomasta koskenee melko pientä osakeantia. NASDA- Q:issa kulut ovat noin 7–9 prosenttia osakeannin arvos- ta. Erityistuen myöntäminen pk-yritysten ensimmäistä julkista ja arvoltaan vaatimatonta osakeantia varten ei liene hyödyllistä, koska kulut maksetaan vasta uuden pääoman keräämisen jälkeen. Pörssit eivät kuitenkaan suhtaudu myönteisesti tämänkaltaisiin anteihin, koska osakkeet eivät yleensä ole annin jälkeen likvidejä ja perittävien palkkioiden tasoa on vaikea perustella. Kaikkein pienimmistä pk-yrityksistä vain 3. 3. 5. 2. muutamilla on tulevaisuudessa mahdollisuus profiloitua kansainvälisinä huipputeknologiayrityksinä. Toimiin tällaisten yritysten tarpeisiin vastaamiseksi on ryhdytty, ja niistä on paikallaan mainita kaksi: – Lombardian (Italia) kauppakamareiden liitto on hil- jattain luonut toissijaiset pääomamarkkinat yrityksil- le, joiden pääoma on vähintään 0,5 miljoonaa ecua, – Irlannin pörssi loi tammikuussa 1997 kehittyville yrityksille suunnatut markkinat (Developing Compa- nies Market). Kyseessä ovat viralliseen pörssilistaan verrattuna ehdoiltaan joustavammat pääomamarkki- nat, joilla tilinpäätösvaatimus koskee kolmen vuoden sijasta vuoden tarkastettua tilinpäätöstä. Lisäksi osak- keista ainoastaan 10 prosenttia on suunnattava yleisölle. Vaikuttaa siltä, että tarvitaan lisää tämänkaltaisia toi- mia, joilla voidaan luoda pääsykustannuksiltaan suh- teellisen alhaisia ”ensivaiheen” pääomamarkkinoita. 3. 3. 5. 3. Edellä mainittujen esimerkkien lisäksi mai- nittakoon vielä Saksassa noin viidensadan pörssissä noteeraamattoman yrityksen osakkeilla käytävää sopi- muskauppaa varten jo kauan toiminut Freiverkehr- järjestelmä. 3. 3. 5. 4. Internet-markkinoiden edistäminen voisi olla hyödyllistä etenkin pienehköjen pk-yritysten osakkeiden kannalta. Australian pörssi (Australian Stock Exchange, AS) ilmoitti kesäkuussa 1997 aikovansa vuoden 1998 alussa avata ”vaihtoehtoiset pääomamarkkinat” (Alter- native Capital Market), joilla kaikenkokoiset pörssissä listautumattomat yritykset voivat hankkia pääomaa Internetin välityksellä. Australian pörssi on laskenut, joista että maassa toimii noin miljoona pk-yritystä, kymmenellä prosentilla on todellisia kasvumahdolli- suuksia. Niistä kaksi prosenttia voisi olla kiinnostunut hankkimaan ulkopuolista osakepääomaa. Markkinoille aikovien yritysten tulee käyttää neuvonantajina Austra- lian pörssin hyväksymiä ulkopuolisia yrityksiä. Niiden tehtävänä on tarkastaa asiakasyritystensä Internetissä julkaisemat tiedot. Osa tiedoista on pakollisia, mutta mitään niin monimutkaista kuin osakeantiin liittyvää listalleottoesitettä ei edellytetä. 3. 3. 5. 5. Yhdysvalloissa esite vaaditaan, ja se tulee toimittaa elimelle nimeltä Securities and Exchange Commission. Yritykset kuitenkin määrittelevät itse osakkeiden hinnat, mikä aiheuttaa hämmennystä jälki- markkinoilla. Vaikuttaa siltä, että suurin osa näin liikkeelle lasketuista osakkeista on tähän asti myyty yrityksen toimipaikan lähiseutujen sijoittajille. 3. 3. 5. 6. Yhdysvalloissa on Internetin välityksellä tar- jolla uusi ja entistä kehittyneempi keskisuurille yrityksil- le tarkoitettu osakeantimuoto, nk. Public Venture Offe- rings. Koottavan pääoman arvo vaihtelee tavallisesti 5–10 miljoonan dollarin välillä. Listalleottoesite tulee toimittaa Securities and Exchange Commissionille ja joissa niiden jäsenvaltioiden valvontaviranomaisille, osakkeita tarjotaan ostettavaksi. Tämän jälkeen osake- annin markkinointi on lähes vapaata. Osakkeiden mer- kintä on sallittu viidelle sijoituslaitokselle ja rajoittamat- tomalle määrälle yksityisiä sijoittajia. Kaupankäynti osakkeilla on kielletty 18 kuukautta liikkeellelasku- päivän jälkeen. Uutuutensa vuoksi tätä rahoitusmuotoa on vaikea hyödyntää. Ainoastaan yksi investointilaitos on suostunut julkaisemaan kaikkiaan neljän yrityksen tarjoukset, vaikka kiinnostuneita yrityksiä oli kaikkiaan 2000. Tällä rahoitusvälineellä vaikuttaisi kuitenkin ole- van mahdollisuuksia. 3. 3. 5. 7. Mikäli Euroopassa halutaan rohkaista sa- mansuuntaista kehitystä, törmätään mm. ongelmaan, miten olisi järjestettävä riittävä sääntely ja valvonta ja miten estettävä petokset. Ei edes Securities and Exchange Commission pysty vielä antamaan yhtenäisiä sääntöjä. Voikin käydä niin, että nimenomaan komission tehtäväksi lankeaa ensimmäisenä käsitellä aihetta katta- vasti. Toivottavasti se pystyy tällöin luomaan sääntöke- hyksen, jonka perusteella pk-yrityksille voi kehittyä tarkoituksenmukaisia, avoimia ja rehellisiä osakemark- kinoita. Komitea arvostaa komission myönteisiä pyrkimyk- siä sähköisen kaupan alalla ja tukee niitä. Se toivoo, että komissio ja jäsenvaltiot ryhtyisivät tältä pohjalta ja toivottavasti yhdessä Yhdysvaltojen Securities and Exchange Commissionin kanssa pohtimaan sellaisen sääntökehyksen luomista, joka mahdollistaisi osak- keiden tarjoamiseen sijoittajille Internetin välityk- sellä. C 235/20 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 27. 7. 98 3. 4. Rajatylittävään osakekauppaan liittyvät esteet eu- rooppalaisilla pk-yrityksille suunnatuilla pääoma- markkinoilla 3. 4. 1. K o m i s s i o n e s i t t ä m ä t n ä k ö k o h d a t ta vastavuoroista tunnistamista koskevia määräyksiä, vaikka esite olisikin toimivaltaisen viranomaisen tarkas- tama. Osa tarkastusviranomaisista on valmis myöntä- mään tarkastustodistuksen mutta osa ei. Jäsenvaltioiden sääntelyjärjestelmien kirjavuus kuvastaa eroja direktii- vin artiklojen tarjoamien vaihtoehtojen täysin laillisessa siirtämisessä osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä eikä helpota lainkaan vastavuoroisesta tunnustamisesta sopi- mista esitedirektiivin 21 artiklan 1 kohdan nojalla. 3. 4. 1. 1. Valuuttaan liittyvät ongelmat Komitea on yhtä mieltä komission kanssa siitä, että euron käyttöönoton myötä ja sen rajat ylittävälle osake- kaupalle antaman sysäyksen ansiosta valuuttaan liittyvät ongelmat ratkennevat. Tämä riippuu luonnollisesti yh- teiseen rahaan alusta pitäen osallistuvien jäsenvaltioiden lukumäärästä, eikä asiaa voida tarkastella erillään EU:n taloudellisesta tilanteesta. Kuten kohdassa 3. 2. 9 todettiin, huomatta- 3. 4. 1. 2. 4. via vaikeuksia aiheuttaa myös se, että osa viranomaisista edellyttää esitteen kääntämistä ja lisätietoja paikallisesta tuloverotuksesta, liikkeellelaskijan rahoituspalvelut ky- seisessä jäsenvaltiossa takaavista rahoituslaitoksista ja sijoittajille osoitettujen ilmoitusten julkaisutavasta. Käytännössä tämä on pienehköille osakeantia suunnitte- leville yrityksille lähes mahdoton taakka. 3. 4. 1. 2. Arvopaperikaupan sääntely EU:n tasolla Euroopan unionissa toimii kaikkiaan noin 3. 4. 1. 2. 1. kahdeksantoista osakemarkkinaa ja valvontaelintä. Yh- dysvalloissa tärkeimpiä tai ”kansallisia” osakemarkki- noita on kolme, joille kaikille on tyypillistä tehokkuus ja sekä sijoittajia että yrityksiä tyydyttävä toiminta. Kongressi sääti vuonna 1996 näillä markkinoilla kaupat- tavia osakkeita koskevan osavaltioita sitovan lain, jonka myötä Securities and Exchange Commissionista tuli maan ainoa sääntelyviranomainen. Euroopassa vallitse- va hajanainen järjestelmä yhdessä täällä toimivien sijoi- tuslaitosten kanssa ei voi kilpailla tehokkaasti yhdysval- talaisen mallin kanssa. 3. 4. 1. 2. 2. Rahoituspalveluita koskeva yhteisön ny- kyinen lainsäädäntö sallii pääoman vapaan liikkuvuu- den ja takaa sijoittautumisoikeuden. Jäsenvaltioiden valvontaviranomaisten sääntöjen yhdenmukainen tul- kinta kuitenkin puuttuu kokonaan. Sijoituspalveluja koskevan lainsäädännön mahdollisuuksien epäyhtenäi- sen hyödyntämisen ohella tämä lienee olennaisin Euroo- pan unionin osakemarkkinoiden järjestämisen ongelma. Yhteinen raha ei yksin tarjoa ratkaisua, vaikka ratkaisu sitä edellyttääkin. Todellisuudessa rahoituspalveluala ei nykyisen lainsäädännön ja määräysten vallitessa saa yhteisen rahan tarjoamaa täyttä hyötyä. 3. 4. 1. 2. 3. Listalleottoesitettä koskevan direktiivin määräykset aiheuttavat erityisongelmia toisen jäsenval- tion markkinoille pyrkiville yrityksille. Kyseinen direk- tiivi ei sisällä 12 artiklan mukaisesti laaditun säännellyille markkinoille pääsyyn oikeuttavan esitteen automaattis- 3. 4. 1. 2. 5. Edellä kuvaillun kaltaisten epäkohtien salli- minen vaarantaa osittain yhteiseen rahaan liittyviä etuja ja aiheuttaa Euroopan pääomamarkkinoille haittaa Yhdysvaltoihin verrattuna. Tehokkuuden lisäksi Yhdys- valtojen pääomamarkkinat tarjoavat yrityksille vaihto- ehtoja ja laajentavat sijoittajien mahdollisuuksia. Tämä näyttää johtuvan pääasiassa avoimuuden takaavasta ja kilpailua edistävästä sääntelykehyksestä. Se puolestaan lisää markkinoiden kokoa ja alentaa kustannuksia sekä sijoittajien että pääomaa etsivien yritysten osalta. Vaikka Euroopan unionissa onkin yleiset rahoitusmarkkinoita ja -palveluja koskevat yhteiset säännöt, ne ovat kuitenkin erittäin monimutkaisia, ja jäsenvaltioiden täydentävä lainsäädäntö hankaloittaa niitä entisestään. Lisäksi nii- den valvonnasta vastaavat jäsenvaltioiden valvontavi- ranomaiset. Komission ja jäsenvaltioiden on harkittava, rohkai- seeko nykyinen lainsäädäntö ja sääntelykäytäntö pääomamarkkinoiden tarpeellista syventämistä, ja ryhdyttävä toimiin tilanteen ja etenkin listalleottoesi- tettä koskevan direktiivin korjaamiseksi. Direktiivin muokkaaminen toimivaksi välineeksi ei vaadi huo- mattavia muutoksia mutta edellyttää, että eräät jäsenvaltiot luopuvat osasta niiden nyt nauttimia lainsäädäntöön liittyviä vaihtoehtoja, jotka periy- tyvät ajalta, jolloin rahoitusmarkkinat olivat luon- teeltaan nykyistä jäsenvaltiokeskeisempiä. Koska Securities and Exchange Commissionin kaltaisen eurooppalaisen sääntelyelimen perustaminen on 27. 7. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 235/21 lähitulevaisuudessa epävarmaa, tulee jäsenvaltioissa toteutettavan toimeenpanon yhdenmukaisuuteen panostaa nykyistä enemmän. selta edellyttämää joustavuutta rajoitettaisiin tarpeetto- masti ja aiheutettaisiin siten lisähaittaa Euroopan pyrki- myksille kilpailla muun maailman kanssa. 3. 4. 1. 3. Jäsenvaltioiden lakien ja käytäntöjen väliset erot 3. 4. 1. 3. 1. Verotus Vaikka komissio on oikeassa todetessaan, että kaksin- kertainen verotus on käytäntönä useimmissa tapauk- sissa, se ei kuitenkaan päde kaikissa jäsenvaltioissa. Kahdella jäsenvaltiolla on omat erityisongelmansa. Tie- don puute jäsenvaltioiden välisistä eroista näyttää kui- tenkin aiheuttavan enemmän vaikeuksia kuin vallitsevat erot. Komissio voisi harkita tämän puutteen korjaamista laatimalla kattavan oppaan tai kannustamalla sellai- sen laatimista. 3. 4. 1. 3. 2. Kirjanpitonormit Komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, etteivät kirjanpitonormit aiheuta merkittäviä ongelmia. Sijoitus- analyytikoille, jotka ovat tärkeimpiä yrityksiä koskevan ”julkisen” tiedon lähteitä, olisi kuitenkin hyödyllistä, että kirjanpidossa noudatettaisiin nykyistä useammin kansainvälisiä kirjanpitonormeja. Tämä seikka kuuluu kuitenkin jäsenvaltioiden pörsseille eikä komissiolle. Jotta tähän päästäisiin, on eräiden jäsenvaltioiden, kuten periaatteessa on sovittu, muutettava lainsäädäntöään siten että yrityksillä on lupa soveltaa kansainvälistä kirjanpitokäytäntöä. Ilmeisesti näin ollaan jo tekemässä, ja toteutusta tulisikin kiirehtiä. 3. 4. 1. 3. 3. Yritysjohtaminen 3. 4. 1. 3. 3. 1. Olisi hyödyllistä keskustella unioninlaa- juisesti, millä tasolla yritysjohtamista olisi tarpeen stan- dardoida. Lainsäädännöllisten keinojen sopivuutta on tässä yhteydessä kuitenkin paikallaan epäillä, etenkin koska sellaisen direktiivin säätäminen, jonka neuvosto voisi hyväksyä, tai jäsenvaltioiden määräysten yhtenäis- täminen on epätodennäköistä. Ensimmäinen ongelma on yritysjohtami- 3. 4. 1. 3. 3. 2. sen asianmukainen määrittely. Komissiolle laatimassaan selvityksessä Ernst & Young määrittelevät sen erittäin laajasti ”yrityksen toimintaa ja yritystoiminnan valvon- taa tiettynä aikana ja tietyssä paikassa hallitseviksi säännöiksi”. Pyrkimys soveltaa tätä määrittelyä lain- säädännön pohjaksi voi Euroopan tasolla osoittautua erittäin vaikeaksi, kun otetaan huomioon, että joissain jäsenvaltioissa ei edes yritysjohtamisen tärkeimpiä pe- rusteita ole erityisesti kehitelty. Vaarana on, että nopeas- ti muuttuvan liiketoimintaympäristön yritysjohtami- 3. 4. 1. 3. 3. 3. Toimintaohjeiltakin tulee voida edel- lyttää tiettyä joustavuutta, mikäli niiden ei haluta olevan pienten yritysten kannalta tarpeettoman tiukkoja. Eräs eurooppalainen arvopaperipörssi soveltaa jo nyt yritys- johtamiseen periaatteita, jotka niiden yritysten, joiden osakkeilla kauppaa käydään, tulee täyttää nyt ja tulevai- suudessa: – yrityksen hallituksessa tulee olla vähintään kaksi itsenäistä jäsentä (tämä sulkee pois yrityksen tai sen tytäryhtiöiden johtajat, työntekijät ja ne osakkeen- omistajat, joilla on yli 20 prosentin hyötyosuus, sekä kaikki, jotka ovat jostain syystä esteellisiä), – yritykseen tulee perustaa täysin riippumattomista johtajista koostuva ”palkkakomitea”, joka noudattaa parhaimpia kansainvälisiä käytäntöjä johtajien ja yritysjohdon palkoista ja kannusteista päättäessään, – yrityksen tulee perustaa pääasiassa riippumattomista johtajista koostuva pysyvä tilintarkastuskomitea, – tilintarkastuskomitean kaltaisen enemmistöltään itse- näisen elimen tulee jatkuvasti seurata osapuolten ilmetä välisiä kauppoja sekä tilanteita, eturistiriitoja. joissa voi 3. 4. 1. 3. 3. 4. Mikäli muut eurooppalaiset arvopape- ripörssit laatisivat edellisen kaltaisia sitovia sääntöjä julkisten osakeyhtiöiden osalta, ainakin yritysjohdon yleiseen toimintaan liittyvät ongelmat saataisiin pitkälti ratkaistua. Muita ongelmia voi ilmetä tulevaisuudessa. Kun otetaan huomioon aiheen suhteellinen tuoreus, voisi asteittaisen ja ainoastaan mahdollisiin väärinkäytöksiin puuttuvan lähestymistavan soveltamisesta olla hyötyä. Asioihin puuttumisessa olisi mieluiten käytettävä muita keinoja kuin lainsäädäntöä. 3. 4. 1. 3. 4. Yhteisösijoittajat Euroopassa on vain harvoja pääoman tuottoon perustu- via eläkerahastoja, ja eräissä jäsenvaltioissa rahastojen sijoituspolitiikka on hyvin rajallista. Nämä ovat kaksi perussyytä siihen, että riskipääomasijoituksille on tarjo- lla muita vähemmän rahoitusta. Eurooppaan ensi vuosi- sadalla kohdistuvien väestöongelmien vuoksi edellä mainitun kaltaisia eläkerahastoja on todennäköisesti perustettava lisää. Tuloksensa maksimoimiseksi rahas- C 235/22 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 27. 7. 98 tojen tulee saada huomattavista riskipääomasijoituksis- ta mahdollisimman suuret voitot. Komitea on yhtä mieltä komission kanssa merkityksestä, joka yhteisösi- joittajien investoinneilla on näiden markkinoiden me- nestymiselle, ja välttämättömyydestä poistaa eläkera- hastojen sijoituksilta ylimääräiset ja turhat rajoitukset. den luotettavuuden varmentamisesta. Kun tähän yhdis- tetään niitä yrityksiä koskevat tiukat määräykset, joiden osakkeilla kauppaa käydään, on selvästi väärin, että sovellettavat tai sääntelyviranomaisten pätevinä pitämät säännöt ovat ”virallisia arvopaperipörssejä” koskevia sääntöjä tiukempia. Komissiota pyydetään selvittä- mään, miten tämä poikkeavuus voitaisiin oikaista. Eläkerahastojen tulisi tarkasti valvottujen ja asian- mukaisten takuiden puitteissa saada vapaasti laatia rahastojen jäsenten etua parhaiten palvelevia sijoi- tusstrategioita. 4. Muuta huomionarvoista 4. 1. Rajallinen ”säännellyt markkinat” -käsite 4. 1. 1. Oikeudellinen käsite ”säännellyt markkinat” koskee ainoastaan sijoituspalvelujen pääoman riittä- vyyttä koskevia direktiivejä eikä EU:n muita rahoituspal- veludirektiivejä. Tästä voi seurata mm. että: i) myytäväksi annetut osakkeet voidaan itse asiassa luokitella listaamattomiksi arvopapereiksi, vaikka niiden tuleekin täyttää samat tai tiukemmat valvon- taan ja avoimuuteen liittyvät määräykset kuin ”virallisessa” arvopaperipörssissä; ii) mikäli arvopaperit luokitellaan ”listaamattomik- si”, rahoituspalveluyritykset voivat joutua sovelta- maan vakavaraisuussuhteen määrittelyssä nollapai- notusta ja rajoittamaan yhteisösijoituksia; iii) sijoitusyhtiöt, jotka harjoittavat arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa (yhteissijoi- tusyritykset) voivat, direktiiviin 85/611/ETY perus- tuvien jäsenvaltioiden lakien niin salliessa joutua varmistamaan, että kyseisillä säännellyillä markki- noilla noudatetaan ”riittävää huolellisuutta” ennen ko. markkinoilla tarjottaviin osakkeisiin sijoitta- mista; iv) direktiiviä 88/627/ETY, joka koskee tietoja, jotka on julkistettava, kun huomattava osuus pörssiyh- tiöstä on hankittu tai luovutettu, ei voida soveltaa. Direktiivin soveltaminen aiheuttaisi tilanteen, jossa kyseisillä markkinoilla listatusta yrityksestä voitai- siin hankkia huomattava osuus ilman, että ostaja olisi velvollinen ilmoittamaan asiasta kyseiselle yritykselle tai markkinoille. Komissio on ilmeisesti olettanut määritelmän 4. 1. 2. ”säännellyt markkinat” sisältävän ajatuksen markkinoi- 4. 2. Yhdysvalloista kerätyt kokemukset 4. 2. 1. Huolimatta Yhdysvaltojen ja Euroopan unio- nin huomattavista taloudellisista ja yhteiskunnallisista eroista vaikuttaa siltä, että Yhdysvaltojen kokemuksista voitaisiin oppia pk-yritysten tilanteen parantamiseksi etenkin rahoituksen ja yritysneuvonnan osalta. Näin voitaisiin osaltaan edistää uusien yritysten ja siten työpaikkojen luomista. Uusien aloitteiden omaksuminen ja nykyisten 4. 2. 2. rakenteiden mukauttaminen Yhdysvaltojen kokemusten pohjalta ei merkitse sitä, että koko Eurooppa hyötyisi yrittäjyydestä. Niin ei myöskään käy Yhdysvalloissa. Innovatiivisen teollisuuden ja palvelujen (joiden erotta- minen toisistaan käy yhä vaikeammaksi) kasvu näyttää keskittyvän osaamiskeskuksiin, jotka sijaitsevat pää- asiassa korkeakoulujen ympäristössä tai Washington D. C. :n länsiosien kaltaisilla seuduilla. 4. 2. 3. Uusien yritysten suhteellisen suuri syntyvyys on osittain Yhdysvaltojen kulttuurille tyypillinen piirre, koska yrittäjähenkisyys, itsenäisyys ja joustavuus ovat amerikkalaisille yleisiä piirteitä. Euroopassa yrittäjähen- kisyyden lisääminen koulutusjärjestelmän avulla (mihin komissio näyttää pyrkivän) kestää ainakin yhden suku- polven. 4. 2. 4. Euroopan julkisviranomaisten on pyrittävä po- litiikallaan edistämään uusien yritysten syntymistä ja vähentämään viiden ensimmäisen toimintavuoden aika- na tapahtuvia yrityskuolemia alle Yhdysvaltojen lukujen sekä tarjoamaan yhä useammalle yritykselle mahdolli- suudet kasvaa keskikokoiseksi. 4. 2. 5. Tavoitteena tulee olla neuvonnan tarjoaminen etenkin uusille pk-yrityksille. Jäsenvaltiot päättävät mieluiten ensin työmarkkinaosapuolia kuultuaan itse siitä, huolehtivatko neuvonnasta valtion viranomaiset, sopimusneuvojat tai muut osapuolet. Neuvonnassa tulisi kuitenkin varmistaa, että sen ”siirtovaikutus” jää mah- dollisimman pieneksi. Toisin sanoen neuvonnan ei pitäisi aiheuttaa epäoikeudenmukaista lyhytkestoista kilpailuetua. 27. 7. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 235/23 5. Komission päätelmien pohdintaa Komission tiedonannossa esitettyjä päätelmiä on 5. 1. mahdoton kyseenalaistaa. Voidaan ainoastaan todeta, että prosessi voi olla pitkä pk-yritysten aidon osakekult- tuurin luomiseksi. Lainsäätäjien ja jäsenvaltioiden sään- telyviranomaisten pyrkimykset poistaa turhat esteet ovat myönteisiä, ja näin prosessi voi helpottua. Erityisen välttämätöntä on, etteivät sääntelyyn liittyvät ongelmat hidasta tai jopa estä arvopaperimarkkinoiden innovaa- tiota. On muistettava, että arvopaperilakien ja sääntely- viranomaisten päätarkoitus on: – säännellä osakekauppiaan ja asiakkaan suhdetta siten, ettei viimeksi mainittu joudu kärsimään epäoikeuden- mukaisesta kohtelusta tai petoksesta, – suojella sijoittajia laajasti petoksilta ja markkinoiden manipuloinnilta. 5. 2. Tämä ei merkitse sijoittajien suojelua markkina- riskeiltä eikä markkinoiden tiettyjen kansallisten etujen turvaamista. Edellä mainittu on yhä vaikeampaa nykyi- sillä maailmanlaajuisilla rahoitusmarkkinoilla. 5. 3. Osakemarkkinoiden perustehtävä talouselämäs- sä on ohjata passiiviset säästöt tuottaviin sijoituksiin. Nykytilanteessa sijoitusyhtiöt eivät voi taata markki- noilla parasta mahdollista likviditeettitasoa, koska jäsenvaltioiden sääntelyviranomaiset ja lainsäätäjät suh- tautuvat rajoittavasti listalleottoesitteiden hyväksymi- seen, julkisen liikkeellelaskun määrittelyyn ja ns. euro- arvopapereihin (ks. tarjousesitteitä koskevan direktiivin 89/298/ETY 3 artiklan f kohta). Komission tulee varmis- taa, että direktiivin kyseistä artiklaa sovelletaan jäsenval- tioiden lainsäädännössä oikein. 5. 4. Uusien yritysten ja työpaikkojen määrän maksi- moimiseksi Euroopassa amerikkalaisittain tehokkaiden, mutta omat yhteiskunnalliset erityispiirteensä säilyttä- vien rahoitusmarkkinoiden avulla tarvitaan: rän lisäämistä sekä varmistamista, etteivät ne kärsi rahoituspulasta ja että niillä on käytettävissään pätevää neuvontaa. Lisäksi on varmistettava, ettei liiallinen sääntely hidasta yritysten kehittymistä ja että ne voivat järjestää innovaatioidensa oikeudellisen suojan entistä helpommin, – osakepääomavirtojen lisäämisen rohkaisemista yri- tyksen kaikissa kehitysvaiheissa, – ”osakemarkkinahautomojen” järjestämistä – todenn- äköisesti aluetasolla – uusille yrityksille, joiden avulla ne voivat siirtyä laajemmille jäsenvaltioiden ja Euroo- pan markkinoille saavutettuaan sopivan kehitysas- teen, sekä Internetin tarjoamien käyttömahdollisuuk- sien varmistamista, – eurooppalaisen arvopaperilainsäädännön uudista- mista avoimuuden ja kilpailun lisäämiseksi ja aidosti euroopanlaajuisen rahoituspalvelualan tehokkaan toiminnan mahdollistamiseksi. Komitea toteaa, että tietyillä jäsenvaltioilla on 5. 5. jo täysin riittävät keinot edellä käsiteltyjen ongelmien ratkaisemiseksi ja että lisää keinoja otettaneen käyttöön Eurooppa-neuvoston marraskuussa 1997 järjestetyn yli- määräisen työllisyyskokouksen tuloksena. Sen suositus- ten tavoitteena on rohkaista yleisen toimintakehyksen luomista pk-yritysten kehityksen helpottamiseksi ja uusien työpaikkojen luomiseksi koko Euroopan unionin alueella täyttämällä nykyisen toimintakehyksen aukot. Näiden toimien toteuttamistapa riippuu kunkin jäsen- valtion perinteistä ja rakenteista. 6. Lisähuomioita Komitea ilmaisee tyytyväisyytensä komission 6. 1. tiedonannossa ”Riskipääoma: avain työpaikkojen luo- miseen Euroopassa” (1) esitettyihin toimintalinjoihin. Komitea toteaa myös, että monet aloitteet ovat tässä lausunnossa esitetyn lähestymistavan mukaisia. Komi- tea hyväksyy esitetyt näkemykset ja toivoo, että sitä kuullaan jatkossakin alan toimintalinjoja kehiteltäessä. – lisää kunnollisia yrityksiä pyrkimään osakemarkki- noille. Tämä merkitsee yritysten kokonaislukumää- (1) KOM(98) 522 lopull. Bryssel 27. toukokuuta 1998. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 1629/98 του Amedeo AMADEO προς την Επ τροπή. Εικοστή έκτη έκθεση πολιτικής ανταγωνισμού

eurovoc_concepts:
competition policy
dominant position
international market
single market

text: 22. 12. 98 EL Epishmh Efthmer·ida tvn Eyrvpa¤ik·vn Koinot·htvn C 402/147 (98/C 402/195) GRAPTH ERVTHSH E-1614/98 ypobolh· : Gary Titley (PSE) prow thn Epitroph· (25 Mai(cid:143)oy 1998) Ue·ma: Taxydromika· te·lh gia tiw organv· seiw mh kerdoskopikoy· xarakth·ra kai to sy·sthma REIMS II Lamba·nontaw ypo·ch o·ti to ne·o sy·sthma REIMS II, poy afora· tiw plhrvme·w metajy· dhmosi·vn taxydromikv· n yphresiv· n gia thn ka·lych toy ko·stoyw thw diasynoriakh·w allhlografi·aw sthn EE, ua mporoy·se na synepa·getai gia orisme·new xv· rew ay·jhsh tvn taxydromikv· n telv· n gia apostole·w ejvterikoy·, skopey·ei a·rage h Epitroph· na protei·nei eidikh· metaxei·rish gia tiw organv· seiw mh kerdoskopikoy· xarakth·ra, o·pvw p. x. thn efarmogh· eidikv· n meivme·nvn timologi·vn, prokeime·noy na symba·lei sthn eni·sxysh tvn desmv· n metajy· tvn organv· sevn thw politisme·nhw koinvni·aw se olo·klhrh thn EE; Apa· nthsh toy k. Bangemann ej ono·matow thw Epitroph· w (18 Ioyni·oy 1998) O sto·xow thw symfvni·aw REIMS II (amoibh· synallagv· n dieunv· n taxydromikv· n yphresiv· n) ei·nai h prose·ggish tvn kataballo·menvn apo· tiw eyrvpai¤ke·w taxydromike·w epixeirh·seiw termatikv· n telv· n me to pragmatiko· ko·stow epi·doshw eiserxo·menoy diameuoriakoy· taxydromei·oy, sy·mfvna me thn arxh· toy «prosanatolismoy· me ba·sh to ko·stow», poy proa·gei h Koino·thta. H xrh·sh ne·vn termatikv· n telv· n den ua akoloyuhuei· kata·na·gkhn apo· eunikh· ay·jhsh tvn eunikv· n taxydromikv· n telv· n poy kataba·lloyn oi xrh·stew, alla· ua e·xei vw apote·lesma, se orisme·new periptv· seiw, thn epanejisorro·- phsh tvn diameuoriakv· n timologi·vn ana·loga me to eka·stote prosfero·meno proi¤o·n. Sto esvteriko· thw Koino·thtaw, enapo·keitai sta kra·th me·lh na apofasi·soyn kata· po·so xreia·zetai sth·rijh tvn mh kerdoskopikv· n organismv· n, se peri·ptvsh ay·jhshw tvn taxydromikv· n ejo·dvn toyw. (98/C 402/196) GRAPTH ERVTHSH E-1622/98 ypobolh· : Glyn Ford (PSE) prow thn Epitroph· (27 Mai(cid:143)oy 1998) Ue·ma: Mei·vsh toy FPA lo·gv oikodomikv· n ergasiv· n se kti·ria gia urhskeytikoy·w skopoy·w Ua yposthri·jei h Epitroph· thn ai·thsh gia mei·vsh toy posostoy· toy FPA, apo· 17,5 % se 5 %, poy epiba·lletai gia episkeye·w se kti·ria poy xrhsimopoioy·ntai gia urhskeytikoy·w skopoy·w; Apa· nthsh toy k. Monti ej ono·matow thw Epitroph· w (3 Ioyli·oy 1998) Sy·mfvna me thn tre·xoysa koinotikh· nomouesi·a gia ton fo·ro prostiue·menhw aji·aw (FPA) den epitre·petai sta kra·th me·lh na diaue·toyn meivme·no syntelesth· FPA gia thn episkeyh·, thn anakai·nish kai th synth·rhsh ekklhsiv· n kai ktiri·vn poy xrhsimopoioy·ntai gia urhskeytikoy·w skopoy·w. Ayth· th stigmh· bri·sketai sto sta·dio thw ekpo·nhshw pro·tash thw Epitroph·w gia thn enarmo·nish tvn syntelestv· n FPA poy ua epilhfuei· piuano·n toy ue·matow to opoi·o ui·gei to Ajio·timo Me·low toy Koinoboyli·oy. Sto plai·sio ayto· ua ejetasuei· epi·shw h ide·a na apodouei· meivme·now syntelesth·w FPA gia thn episkeyh·, thn anakai·nish kai th synth·rhsh istorikv· n ktiri·vn kai ekklhsiv· n. (98/C 402/197) GRAPTH ERVTHSH E-1629/98 ypobolh· : Amedeo Amadeo (NI) prow thn Epitroph· (27 Mai(cid:143)oy 1998) Ue·ma: Eikosth· e·kth e·kuesh politikh·w antagvnismoy· Lamba·nontaw ypo·ch thn eikosth· e·kth e·kuesh politikh·w antagvnismoy· (1996) (SEC(97)628 teliko·, CES 1381/97), zhtei·tai apo· thn Epitroph· na ejasfali·sei o·ti den ua ektima·tai h kyri·arxh ue·sh sto plai·sio thw Eyrvpai¤kh·w (cid:201)nvshw mo·no se syna·rthsh me thn esvterikh· agora· o·tan h agora· anafora·w ei·nai dieunh·w


title: Advies van het Economisch en Sociaal Comité over het "Voorstel voor een richtlijn van het Europees Parlement en de Raad tot wijziging van Richtlijn 64/432/EEG inzake veterinairrechtelijke vraagstukken op het gebied van het intracommunautaire handelsverkeer in runderen en varkens"

eurovoc_concepts:
EU market
common organisation of markets
competition law
fishery product
fishing industry

text: 27. 7. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 235/59 Advies van het Economisch en Sociaal Comité over het „Voorstel voor een richtlijn van het Europees Parlement en de Raad tot wijziging van Richtlijn 64/432/EEG inzake veterinairrech- telijke vraagstukken op het gebied van het intracommunautaire handelsverkeer in runderen en varkens” (1) (98/C 235/13) De Raad heeft op 9 maart 1998 besloten, overeenkomstig de bepalingen van de artikelen 43 en 198 van het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, het Economisch en Sociaal Comité te raadplegen over het voornoemde voorstel. De Afdeling voor landbouw en visserij, die met de voorbereiding van de desbetreffende werkzaamheden was belast, heeft haar advies op 12 mei 1998 goedgekeurd. Rapporteur was de heer Pricolo. Het Economisch en Sociaal Comité heeft tijdens zijn op 27 en 28 mei 1998 gehouden 355e Zitting (vergadering van 27 mei) het volgende advies uitgebracht, dat met 106 stemmen vo´o´r en 4 stemmen tegen, bij 5 onthoudingen, is goedgekeurd. 1. Voorwoord 1. 1. Op de bekende gebeurtenissen rond de BSE-crisis die het grote publiek ernstig hebben verontrust en waardoor het vertrouwen van de consument in rundvlees en rundvleesproducten is geschonden, is door de EU- wetgever onmiddellijk gereageerd met de goedkeuring in april 1997 van Richtlijn 97/12/EG van de Raad. Die richtlijn behelst — middels een aanvulling op bovengenoemde Richtlijn 64/432/EG van 26 juni 1964 — een regeling voor het opzetten van databanken (gecomputeriseerde gegevensbestanden) met gegevens over runderen en varkens, alsmede over hun verplaat- singen. 1. 2. In lijn met Richtlijn 97/12/EG heeft de Raad op 21 april 1997 zijn goedkeuring gehecht aan Verordening (EG) nr. 820/97 betreffende een identificatie- en registra- tieregeling voor runderen en de etikettering van rundvlees en rundvleesproducten. 1. 3. Het komt erop neer dat enerzijds is gestreefd naar een snelle en doeltreffende uitwisseling van informatie tussen de lid-staten over de identiteit van de dieren en hun verplaatsingen en de identiteit van de betrokken bedrijven, en dat anderzijds het aanbrengen van een oormerk en de afgifte van een paspoort zijn aangemerkt als geschikte instrumenten om het spoor terug te voeren naar het bedrijf, het centrum of de organisatie van herkomst of doorgang van een dier. Deze twee nauw op elkaar aansluitende regelin- 1. 4. gen vormden toen en vormen nog steeds de ruggengraat van het systeem. Hierbij worden de technische voorwaar- den geschapen die nodig zijn om een adequate wisselwer- king tussen producent en databank en een volledige benutting van de gegevens van die databank te garan- deren. 2. De inhoud van het Commissievoorstel 2. 1. De door de Commissie voorgestelde wijziging van Richtlijn 64/432/EEG houdt in dat het vast veterinair comité voortaan (volgens de Commissie/comité-proce- dure) wordt belast met de vaststelling van de uitvoerings- (1) PB C 100 van 2. 4. 1998, blz. 23. bepalingen die nodig zijn om „de bruikbaarheid van de gecomputeriseerde gegevensbestanden te garanderen”. 2. 2. Dit Commissievoorstel is dus niet van inhoudelij- ke aard, maar betreft een procedurele aanpassing om het vast veterinair comité — een raadgevend orgaan van de Commissie — bij het beheer van deze materie te betrekken. 3. Kanttekeningen 3. 1. Het Comité stelt vast dat het gecomputeriseerde gegevensbestand met informatie over de identiteit van de dieren, de betrokken bedrijven en de verplaatsingen van die dieren, één jaar na de goedkeuring van Richtlijn 97/12/EG en Verordening (EG) nr. 820/97 duidelijk nog niet operationeel is. 3. 2. Uit het feit dat de Commissie thans een voorstel doet voor het vaststellen van uitvoeringsbepalingen voor dit gegevensbestand m. b. t. de identiteit van runderen en varkens, kan worden afgeleid dat de desbetreffende EU-regelgeving kennelijk helemaal niet of in ieder geval onvoldoende wordt nageleefd. 3. 3. Deze achterstand brengt de geloofwaardigheid van de EU- en de nationale autoriteiten in het gedrang en is allerminst geschikt om het vertrouwen van de consument terug te winnen. 3. 4. Het Comité verzoekt de Commissie dan ook verslag uit te brengen over de mate waarin Richtlijn 97/12/EG en Verordening (EG) nr. 820/97 overal in de EU ten uitvoer zijn gelegd. Verder wil het Comité dat ook de betrokken 3. 4. 1. partijen naar behoren toegang krijgen tot deze gecompu- teriseerde bestanden. Daarbij moet worden gedacht aan erkende organisaties van landbouwers, handelaren en consumenten die daarbij een door hun eigen lid-staat erkend specifiek belang hebben. 3. 5. In weerwil van de huidige situatie waarin de EU-regelgeving inzake het geplande gegevensbestand niet of onvoldoende wordt nageleefd, moet het Comité toch instemmen met het onderhavige Commissievoor- stel, al was het maar om te benadrukken dat de C 235/60 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 27. 7. 98 bescherming van de volksgezondheid nog steeds priori- teit moet hebben. 3. 5. 1. Het Comité betreurt echter dat de in 1997 goedgekeurde Richtlijn betreffende veterinairrechtelijke vraagstukken i. v. m. de intracommunautaire handel in runderen geen tastbare resultaten heeft opgeleverd en verzoekt de Commissie om het in paragraaf 3. 4 van dit advies bedoelde verslag op te stellen en aan de andere EU-instellingen voor te leggen. Brussel, 27 mei 1998. De voorzitter van het Economisch en Sociaal Comité T. JENKINS Advies van het Economisch en Sociaal Comité over het „Voorstel voor een beschikking van de Raad over het communautair statistisch programma” (98/C 235/14) De Raad heeft op 31 maart 1998 besloten, overeenkomstig artikel 198 van het EG-Verdrag, het Economisch en Sociaal Comité te raadplegen over het voornoemde voorstel. De Afdeling voor economische, financie¨le en monetaire vraagstukken, die met de voorbereiding van de desbetreffende werkzaamheden was belast, heeft haar advies op 12 mei 1998 goedgekeurd. Rapporteur was de heer Cal. Het Economisch en Sociaal Comité heeft tijdens zijn 355e Zitting (vergadering van 27 mei) het volgende advies uitgebracht, dat met 118 stemmen vo´o´ r, bij 5 onthoudingen is goedgekeurd. 1. Inleiding De Commissie presenteert haar vijfde vijfjaren- 1. 1. programma dat door Eurostat is opgesteld. Overeen- komstig artikel 3, lid 1, van Verordening (EG) nr. 322/97 van de Raad betreffende de communautaire statistiek zal dit programma in een beschikking van de Raad worden vastgesteld. In genoemde verordening is bepaald dat „de Gemeenschap voor het formuleren en toepassen van, het toezicht op en de evaluatie van het in het Verdrag vastgestelde beleid haar besluiten moet kunnen baseren op actuele, betrouwbare en relevante commu- nautaire statistieken die van lid-staat tot lid-staat verge- lijkbaar zijn”. 1. 2. Met dit programma — Verordening (EG) nr. 322/97 schrijft voor dat de richtsnoeren, de voor- naamste sectoren en doelstellingen van de voor ten hoogste vijf jaar geplande maatregelen moeten worden omschreven — streeft de Commissie in de eerste plaats naar continuı¨teit, namelijk „een kwalitatief hoogstaande dienstverlening aan de Europese Unie op het gebied van statistieken mogelijk maken”. Daarbij dient aan drie vereisten te worden voldaan: inspelen op de behoeften van het communautair beleid, verbeteren van de samen- werking tussen Eurostat en de nationale diensten voor de statistiek (die samen het ESS, het Europees statistisch systeem vormen) en het stellen van prioriteiten. De Commissie noemt vier categoriee¨n van prio- 1. 3. riteiten: — politieke prioriteiten van de Gemeenschap; — belangrijke projecten inzake statistiek of infrastruc- tuur; — continuering en vervolmaking van systemen die inspelen op de bestaande politiek behoeften; — overige onontbeerlijke statistische indicatoren. De met het programma gemoeide kosten bedra- 1. 4. gen 83 tot 95 miljoen euro per jaar. 1. 5. Het programma voorziet in maatregelen voor onderstaande belangrijke beleidsgebieden: — vrij verkeer van goederen; — landbouw; — vrij verkeer van personen, diensten en kapitaal;