title: Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle 'Yhteisön rakennepoliittisen tavoitteen 2 uudet alueelliset ohjelmat vuosiksi 1997-1999 - tavoitteena työpaikkojen luominen'"

eurovoc_concepts:
European Regional Development Fund
European Social Fund
job creation
regional planning
structural policy

text: C 235/38 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 27. 7. 98 tegisemmin. Tulevissa vuosikertomuksissa ja komission teettämissä arvioinneissa on tärkeää punnita tämänta- paisen kehityksen vaikutusta. Komitea panee kiinnostu- neena merkille, että komissio julkaisee vuoden 1998 alkupuolella erillisen kertomuksen TTK-toimista ja rakennerahastoista. Bryssel 27. toukokuuta 1998. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle ‘Yhteisön rakennepoliittisen tavoitteen 2 uudet alueelliset ohjelmat vuosiksi 1997–1999 – tavoitteena työpaikkojen luominen‘” (98/C 235/09) Komissio päätti 17. marraskuuta 1997 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta tiedonannosta. Asian valmistelusta vastannut aluekehityksen, yhdyskuntasuunnittelun ja maankäytön jaosto antoi lausuntonsa 21. huhtikuuta 1998. Esittelijä oli Ettore Masucci. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 27. –28. toukokuuta 1998 pitämässään 355. täysistunnossa (toukokuun 27 päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. A¨ änestyksessä annettiin 114 ääntä puolesta yhden pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto Komissio julkaisi viime marraskuussa tiedonan- 1. 1. non, jossa esitellään tavoitteen 2 uudet alueelliset ohjel- mat. Ne on tarkoitus toteuttaa taantuvilla teollisuus- alueilla toisella ohjelmakaudella eli vuoden 1999 lop- puun mennessä. Jäsenvaltioista saatujen tietojen mukaan olisi toteutta- malla ohjelmat mahdollista luoda ja ylläpitää 880 000 työpaikkaa, 90-prosenttisesti (801 000) Isoon-Britanniaan, Ranskaan, Saksaan, Es- panjaan ja Italiaan. keskittyisivät jotka Tiedonanto syntyi 65:n uuden yhtenäisen ohjelma- asiakirjan (YOA) ja Espanjaa koskevan yhteisön tukike- hyksen (YTK) tarkastelun tuloksena. Suunnitellut toimet voidaan pääosiltaan jakaa 1. 3. neljään ryhmään: Asiakirjassa ei käsitellä Itävaltaa ja Ruotsia koskevia yhtenäisiä ohjelma-asiakirjoja, koska kyseiset valtiot valitsivat viisivuotisen ohjelmakauden (1). – teollisuuden ja yritysten, etenkin pk-yritysten kasvun ja kilpailukyvyn tukeminen (47,4 % menoista); 1. 2. Tiedonannossa esitetään kooste tuloksista, jotka talouden kehityksen ja etenkin työllisyysvaikutuksen osalta toivotaan saavutettavan. – uuteen teknologiaan liittyvä työntekijöiden koulutus ja uudelleenkoulutus (33,8 % menoista); – taantuneiden teollisuus- ja kaupunkialueiden uudista- minen ja kohentaminen (12,3 % menoista); (1) Tiivistelmä näitä valtioita koskevista ohjelmista komission tiedonannossa Euroopan unionin aluepolitiikan täytän- töönpanosta Itävallassa, Suomessa ja Ruotsissa, KOM(96) 316 lopull. , 3. 7. 1996. – ympäristönsuojelu sekä puhtaan teknologian ja eko- matkailun edistäminen (5,2 %). 27. 7. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 235/39 Komission jäsenvaltioille 30. huhtikuuta 1996 lähet- tämän ohjeen (1) mukaan tavoite 2:n uusien ohjelmien ensisijaisena tavoitteena tulee vuosina 1997–1999 olla työpaikkojen luominen. Tavoite tulee toteuttaa paranta- malla tuotantorakenteita ja työvoiman pätevyyttä. Komissio on tarkastellut kaikkia suunnitelmia 1. 4. mainittujen tavoitteiden valossa ja arvioinut, missä määrin painopistealueiden lisäksi on otettu huomioon kyseisen alan taso, asetettujen tavoitteiden ja käytössä olevien todellinen määrällinen työllisyysvaikutus sekä valittujen strategioi- den ja toimien ympäristövaikutukset. yhteensopivuus, voimavarojen 1. 4. 1. niin ikään otettu huomioon. Kumppanuus- ja täydentävyysperiaatteet on Suunnitelmien tuloksena tulisi saada erityisesti työmark- kinaosapuolet ottamaan mahdollisimman paljon vas- tuuta ja lisäksi yhdistää tavoitteen 2 ohjelmat ja muut kyseisen alueen talouden elvyttämisohjelmat kokonai- suudeksi. Täydentävyyden osalta jokainen jäsenvaltio velvoite- taan säilyttämään kokonaiskulut kauden 1994–1996 tasolla. 1. 5. Kauteen 1994–1996 verrattuna tavoitteen 2 tuki- kelpoisten alueiden luettelo on säilynyt pääosiltaan muuttumattomana, samoin kuin niiden väestön prosen- tuaalinen osuus (16,4 %). Varattu rahoitus on 8 288 miljoonaa ecua (vuoden 1997 hintatasolla), mikä edelliseen kauteen verrattuna merkitsee 13,8 prosentin reaalikasvua. Näihin varoihin lisätään vuoden 1996 loppuun mennessä käyttä- mättömät 859 miljoonaa ecua, jotka nostavat käytettä- vissä olevan rahoituksen 9 147 miljoonaan ecuun. 2. Asiaan liittyvät ongelmat 2. 1. Komissio toteaa, että uusien yhtenäisten ohjel- ma-asiakirjojen laatimisessa on hyödynnetty edellisen jakson kokemuksia. Samoin käy ilmi, että vanhojen ja uusien ohjelmien välillä on selvä strateginen jatkuvuus. Tavoitteet on pääpiirteissään esitelty selkeästi ja perin- pohjaisesti nimeämällä 4–5 strategista tavoitetta. Niiden valinta perustuu joissain tapauksissa talouden kehityk- sen kokonaiskuvaan, toisinaan etusija on taas annettu ympäristön kunnioittamisen ja tasavertaisten mahdolli- suuksien kaltaisille laajoille ulottuvuuksille. 2. 2. Toimien riittävyydestä mainittujen strategisten tavoitteiden osalta komissio toteaa, että joissain tapauk- sissa toimien laaja valikoima on haitannut täydentä- vyyttä ja synergiaa. 2. 2. 1. Etenkin koulutustoimet tulisi määritellä entistä paremmin ”johtuen henkilöresursseihin kohdistuvien toimenpiteiden laaja-alaisuudesta” (2). Komissio toteaa kuitenkin, että ”EAKR:n ja ESR:n toimenpiteiden yhdentäminen edistyi verrattuna edelli- seen kauteen” (2). 2. 2. 2. Yhtenä alkuperäisten suunnitelmien suurim- mista pettymyksistä komissio pitää sitä, ”että niissä ei esitetty määrällisiä tavoitteita ja tuotosodotuksia mukaan lukien työllisyysvaikutukset eikä myöskään perustietoja” (3). Komissio toteaa, että erityisesti jäsenvaltioille toimitet- tua työllisyysvaikutusten määrällisen arvioinnin mene- telmäkehystä käytettiin yleensä kovin vähän. Ympäristöseikkoihin kiinnitettiin sitä vastoin 2. 2. 3. enemmän huomiota. Suunnitelmista suurin osa sisälsi strategisen ympäristöarvioinnin, ja eräissä niistä annet- tiin täydelliset ja yksityiskohtaiset tiedot jokaisesta suunnitellusta toimesta. 2. 3. Huolimatta velvoitteesta varmistaa kumppa- nuusnäkökohtien huomioon ottaminen useimmissa suunnitelmissa, osallistumistapoja ei kuitenkaan aina määritelty selkeästi. Koska tiedot olivat riittämättömiä ja niiden 2. 4. varmentaminen hankalaa, täydentävyyden toteutumista ei voitu todentaa tyydyttävällä tavalla. Sen vuoksi yhtenäisiin ohjelma-asiakirjoihin liitettiin lauseke päätöksistä, ”joilla yhteisön maksusuorituksia ensimmäisen ennakkomaksun jälkeen lykättiin täyden- tävyysperiaatteen ennakkovarmennukseen asti” (4). 2. 5. Osa puutteista voitiin kuitenkin korjata komis- sion ja yksittäisten jäsenvaltioiden välisissä neuvotte- luissa. Niissä pystyttiin parantamaan ohjelmien laatua ja tehokkuutta ”erityisesti arvioinnin tulosten perusteella” sekä ottamalla huomioon työpaikkojen luomisen ensisi- jaisuus (5). (2) KOM(97) 524 lopull. , 14. 11. 1997, III kohta (iv) alakohta. (3) KOM(97) 524 lopull. , 14. 11. 1997, III kohta (v) alakohta. (4) KOM(97) 524 lopull. , 14. 11. 1997, III kohta (i) kohdan c alakohta. (1) KOM(96) 952 lopull. , 29. 4. 1996. (5) KOM(97) 524 lopull. , 11. 4. 1997, III kohta (ii) alakohta. C 235/40 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 27. 7. 98 Joissain tapauksissa korostui tärkeimpien työllisyyttä tukevien toimien merkitys ja toisissa taas ohjelmat määriteltiin alusta alkaen uudelleen. voitteen eli työpaikkojen säilyttämisen ja luomisen kannalta. 3. Yleistä 4. Arviointi 3. 1. Komission asiakirja on monesta syystä erittäin tärkeä, varsinkin siksi, että se käsittelee nykymuotoisen tavoitteen 2 viimeistä ohjelmointikautta. 3. 1. 1. Kuten ”Agenda 2000” -asiakirjassa rakennera- hastouudistuksesta todettiin, on rakennepolitiikka itse asiassa tarkoitus uudistaa perusteellisesti. Tavoitteiden määrää tulisi vähentää nykyisestä seit- semästä kolmeen. Tavoitteista kaksi on alueellista ja yksi koskee pelkästään henkilöstöresursseja. Komission mukaan kauden 2000–2006 keskimääräinen vuosittainen määräraha on hieman vuoden 1999 määrärahaa pienempi. Lisäksi uuden tavoitteen 1 piiriin kuuluvien alueiden kohdalla sovelletaan entistä tiukem- min BKT:n 75 prosentin kynnystä. 3. 1. 2. Nykyään tavoitteiden 1 ja 2 piiriin kuuluu 51 % väestöstä. Vastaava luku tulevaisuudessa laskee 35–40 prosenttiin, mikä merkitsee tiettyjen alueiden jättämistä tavoitteiden ulkopuolelle. Kun otetaan huo- mioon, että kaikki yhteisön aloitteisiin liittyvät ohjelmat – paitsi henkilöstöresursseja koskevat eli uudet tavoit- teen 3 ohjelmat – kuuluvat tulevaisuudessa uusiin tavoitteisiin 1 ja 2, voi osa alueista vuoden 1999 jälkeen jäädä kaiken rakennetuen ulkopuolelle sosiaalirahastoa ja jäljelle jääneitä yhteisön aloitteita lukuun ottamatta. Tämän vuoksi tiedonannossa käsiteltävien toimien mer- kitys korostuu entisestään. 3. 2. Tiedonannon merkitystä korostaa lisäksi se näkökohta, että vuosien 1997–1999 yhtenäisten ohjelma- asiakirjojen syntymistapaa ja suunniteltuja toimia tulee arvioida huolellisesti, jotta rakennerahastoista tulisi uudistusten myötä entistä avoimempia ja tehokkaampia. Tässä mielessä vaikuttaa erityisen tärkeältä: – varmentaa ohjelmien rakenteen osalta kumppanuu- den laaja toteutuminen; – valita ohjelmien sisällön osalta innovatiivisia ja pai- kallista kehitystä tukevia hankkeita Tiedonannossa esiteltyjä ohjelmia voidaan ar- 4. 1. vioida: – vertaamalla niitä aiempien ohjelmakausien tuloksiin tavoitteen 2 hallinnossa aiemmin ilmenneiden ongel- mien valossa; – tulevaisuuden kannalta ”Agenda 2000”:een sisältyvän yhteisön rakennepolitiikan uudistuksen (1) valossa. 4. 2. Vertailu aiempiin ohjelmakausiin 4. 2. 1. Aluksi on paikallaan varmistaa, onko ohjelma- kaudella 1997–1999 havaittavissa parannuksia aiempiin kausiin verrattuna. Tässä yhteydessä voi olla paikallaan käyttää analyysivä- lineenä kysymyksiä, jotka ilmenivät huhtikuussa 1997 järjestetyssä yhteenkuuluvuutta pohtineessa ja siinä yhteydessä rakennerahastojen hallintoraportteja (2) tar- kastelleessa eurooppalaisessa foorumissa. Foorumissa käyty keskustelu tavoitteesta 2 toi 4. 2. 2. esille muutamia perusongelmia. Vaikka rakennerahasto- toimilla olikin taantuvilla teollisuusalueilla tarkastelun alaisina vuosina tärkeä merkitys rakenteelliselle sopeut- tamiselle (esim. vuosina 1989–1993 luotiin n. 500 000 nettotyöpaikkaa), toimien vaikutukset jäivät tietyillä alueilla yleisesti ottaen ulottuvuudeltaan liian rajallisik- si, mikä esti joissain tapauksissa integroidun lähestymis- tavan tehokkaan soveltamisen. Aikaraja (kaksi vuotta) on suosinut lyhytkestoisia toimia kehitykseen liittyvän strategisen näkemyksen kustan- nuksella. 4. 2. 3. Pahat esteet kyseisten alueiden todellisen muut- tumisen tiellä erityisesti ohjelmien sisällön ja niiden toteuttamisen kannalta ovat seurausta siitä, että pk- yritykset eivät useinkaan pysty seuraamaan markkinoi- den ja innovaatioiden kehitystä eivätkä siten luo huomat- tavaa alueellista ”lisäarvoa”. – luoda tavoitteiden osalta todellisia ja pysyviä lisätyö- paikkoja. Eräs myönteinen kehityslinja kuitenkin jatkuu. Ohjel- mien sisällössä ja niiden soveltamisessa on annettu 3. 3. Kolmas ja selvästi kaikkein tärkein seikka on yhtenäisten ohjelma-asiakirjojen ohjelmien sisällön mer- kitys yhteisöpolitiikan kaikkein olennaisimman nykyta- (1) Agenda 2000, ensimmäinen osa, II luvun 2 kohta. (2) Erityisen merkittävä on prof. Michel Quévitin selvitys. 27. 7. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 235/41 etusija aineettomille tekijöille (yritysten kehittäminen, innovaatio, koulutus ja ammattipätevyys, ympäristön- suojelu) aineellisten tekijöiden eli perusinfrastruktuurin asemesta. Huomiota kiinnitetään entistä enemmän koulutukseen ja uudelleenkoulutukseen sekä yrittäjyyden ja tutkimus- ja kehitystoiminnan edistämiseen. Huomion kiinnittäminen tutkimukseen ja tekniseen kehitykseen sekä innovaatioon on niin ikään tärkeää. On kuitenkin varottava, ettei sijoituksia käytetä inno- vaatiotarjonnan mukaisesti, vaan että ne kohdennetaan pk-yritysten todellisiin tarpeisiin. Yksi rakennerahastojen tärkeimmistä eduista 4. 2. 4. on se, että niiden myötä alueet ovat joutuneet varautu- maan kehitykseen jatkuvasti ja järjestelmällisesti. Hallintojärjestelmissä on kuitenkin säilynyt huomatta- via hallintoperinteistä johtuvia eroja, mikä on myön- teistä. Keskitetyille hallintojärjestelmille tyypillinen vaikeus hyväksyä ”alhaalta ylöspäin” -lähestymistapa aluekehi- tyksessä pitää kuitenkin myös pintansa. 4. 2. 5. Toinen huomattava etu on ollut laajojen kump- panuuksien kehittäminen ja yhdenmukaisuuden lisään- tyminen muiden valtiollisten ja alueellisten toimien kanssa. Joillain alueilla kumppanuuksia on vaikea luoda julkis- viranomaisten ja yhteiskunnallis-taloudellisten etupii- rien suhteisiin liittyvien perinteiden puuttumisen vuoksi. Aiemmin yksityissektori oli lähes aina ohjelmien suun- nittelun ulkopuolella; siihen osallistuivat vain julkisvi- ranomaiset ja puoliviralliset tahot. 4. 2. 6. Muut tärkeät kysymykset liittyvät ohjelmien hallintoon. Lisäksi huomiota kiinnitetään paikallisten palvelujen lisäämiseen, mikä on merkittävä työpaikkojen lähde. Yhteisön, 4. 2. 7. 1. jäsenvaltioiden ja paikallistason aloitteiden välillä on kokonaisuudessaan havaittavissa yhdentymiseen tähtäävä myönteinen lähestymistapa. Se on voimavarojen mahdollisimman tehokkaan käytön ja mahdollisimman hyvien tulosten saavuttamisen välttä- mätön edellytys. 4. 3. Rakennerahastouudistus ja valtiollinen aluetuki 4. 3. 1. Komissio totesi Agenda 2000 -asiakirjassaan, että tavoitteen 2 uusien ohjelmien päämääriksi ”olisi asetettava elinkeinoelämän monipuolistaminen myös alueilla, jotka ovat riippuvaisia pääasiassa yhdestä taantuvasta elinkeinosta” (1). Lisäksi todetaan, että ”tämän vuoksi olisi tehostettava pk-yrityksille ja innovaatioon suunnattua tukea ja koros- tettava ammatillista koulutusta, paikallista kehityspo- tentiaalia, ympäristönsuojelua ja sosiaalisen syrjäytymi- sen ehkäisemistä. ” ja että ”investointeja inhimillisiin voimavaroihin näillä muutosalueilla olisi lisättävä enna- kointiin sekä työmarkkinoiden ja jatkuvan koulutuk- sen aktivoimiseen perustuvan toimintasuunnitelman avulla”. Komissio toivoo myös, ”että erilaisille uuden 4. 3. 1. 1. tavoitteen 2 kohdealueille laaditaan yksinkertaiset, sel- keät tukikelpoisuusperusteet”. Kukin alue toteuttaa yhden ainoan ohjelman eri rahasto- jen tuella (EAKR, ESR, EMOTR ja KOR). yksityiskohtaiset ja Muutoksia ja sopeutuksia tehdään pikemminkin rahoi- tukseen liittyvien seikkojen perusteella kuin aluekehityk- sen painopistealueiden muuttamiseksi. 4. 3. 1. 2. Lopullisena tavoitteena on keskittää voima- varat kaikkein vaikeimmassa asemassa oleviin yhteisön alueisiin. Tämä johtuu myös seurannan puutteesta ja siitä, että ajallinen ulottuvuus on liian lyhyt. Monissa hankkeissa ei määritellä toteutukseen ja vaiku- tukseen liittyviä toiminnallisia tavoitteita. Näihin perus- teisiin pohjautuva valinta on ollut pikemminkin poik- keus kuin sääntö. Myös täydentävyys on monissa tapauksissa aiheuttanut ongelmia. Käytettävissä olevia varoja ei ole hyödynnetty, koska alueiden ja valtion viranomaisilla on ollut vai- keuksia yhdistää omia ja yhteisön tarjoamia voimava- roja. 4. 2. 7. Tiedonannon päätelmissä komissio huomaut- taa, että kauden 1997–1999 uudet ohjelmat kannustavat entistä enemmän sijoituksiin, joilla edistetään työvoima- valtaista kasvua ja kestävää kehitystä. Nykyisille tavoitteiden 2 ja 5b kohdealueille, jotka eivät ilmeisesti täytä uusia tukivaatimuksia, olisi myönnettävä siirtymäkauden ajan rajallista taloudellista tukea. Komissio toteaa myös, että toiminnan yksinkertaistami- seksi kutakin tavoitteen 1 ja 2 aluetta koskee ainoastaan yksi monivuotinen ohjelma, ja vastuu jaetaan selkeästi valtioiden, alueiden ja kuntien viranomaisten sekä ko- mission kesken. Lisäksi tulokset varmistetaan tiukalla ja huolellisella valvonnalla. Syytä on myös ottaa huomioon valtiollisten 4. 3. 2. aluetukien uudet suuntaukset, jotka komissio hyväksyi viime joulukuun 10. päivänä komission jäsenen Van (1) Agenda 2000 ensimmäinen osa, II luvun 2 kohta. C 235/42 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 27. 7. 98 Miertin aloitteesta. Tavoitteena on ”entistä avoimempi järjestelmä” ja ”positiivinen syrjintä, joka suosii kaik- kein heikoimmassa asemassa olevia alueita” (1). Amsterdamin sopimus sisältää uuden ”Työllisyys” -osaston, jossa käsitellään tätä ”yhteistä etua koskevaa asiaa”. 4. 3. 2. 1. Tärkeimmät kriteerit ovat: – tukien keskittäminen kaikkein köyhimmille alueille; – jäsenvaltioiden suunniteltujen toimien yhteensopi- vuus aluerahastojen toimien kanssa; – erityishuomion kiinnittäminen työllisyyttä paranta- vaan tukeen, eli enää ei tueta vain tuotantoinvestointe- ja vaan myös niiden avulla työllistyneitä; – aluetukien yleinen vähentäminen. 4. 3. 3. Seikka, johon komitea aikoo esitettyjen uudis- tusehdotusten myötä kiinnittää huomiota, liittyy väestö- nosaan, joka vuoden 2000 jälkeen jää rakennerahastojen ulkopuolelle. Esiin nouseekin ongelma, miten näiden alueiden siirtym- äkausia voitaisiin helpottaa ja sopia uusista yhteiskun- nallis-taloudellisiin tilastoihin perustuvista kelpoisuus- kriteereistä. 4. 3. 4. Näin ollen tavoite, jonka mukaan samat alueet voisivat kuulua tavoitteen 2 ja valtion tuen piiriin, aiheuttaa sekaannusta (perustamissopimuksen 92 artik- lan 3 kohdan c alakohta). Tällainen valintaperuste voi vähentää liikaa tukeen oikeutettujen alueiden määrää, vaikka yhteisön ja jäsenvaltioiden rakennepolitiikan yhteensovittamista ja yhdentämistä onkin parannettava. 5. Työllisyysvaikutukset Rakennepoliittisten toimien työllisyysvaikutuk- 5. 1. sia on käsiteltävä perusteellisesti. Delorsin valkoisen kirjan mukaan rakennerahastojen päätavoite on osal- taan luoda edellytykset talouden kehittymiselle sekä kestävälle kasvulle ja kilpailukyvylle. Komissio asetti työllisyyden etusijalle maaliskuussa 1996 antamassaan tiedonannossa, joka käsitteli yhteisön rakenteellisia toimia ja työllisyyttä(2). Eurooppa-neuvosto on Essenin huippukokouksesta aina hiljattain pidettyyn Luxemburgin huippukokoukseen asti asettanut työttömyysongelman kaikissa kokouksis- saan etusijalle sen vakavuuden ja kiireellisyyden vuoksi. Myös ohjelmassaan vuodeksi 1998 (3) komissio julkaisi useita rakennepolitiikkaa koskevia asetusehdotuksia Agenda 2000:n uudistusehdotusten toteuttamiseksi. Lisäksi komissio mainitsee työllisyyden ensisijaisena ”poliittisena painopistealueena”, johon se aikoo kes- kittää toimintansa (4). Tässä yhteydessä on paikallaan syventää eri 5. 2. ohjelma-asiakirjojen työllisyystavoitteisiin liittyviä ky- symyksiä. Tiedonannon liitteessä 4 esitetyt jäsenvaltioissa ilme- nevää toivottua työllistävää vaikutusta koskevat tiedot ovat hyvin erilaisia eivätkä aina helposti ymmärrettäviä. Esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa arvioi- daan luotavien ja/tai pysyvien työpaikkojen määräksi yli 380 000 (joista yli 40 000 eli noin 10 % tilapäisiä), kun vastaava luku Saksassa on alle 120 000 (josta tilapäisiä 4 100 eli 3 %). Italiassa vastaava luku on 123 000 (6 200 tilapäistä eli 5 %). Työpaikkojen luomisen keskimääräisissä kustannuk- sissa on vastaavasti huomattavia eroja. Tiedonannon väitteet ovat jossain määrin ristirii- 5. 3. taisia. Tiedonannon III kohdan v alakohdassa, joka käsittelee määrällisiä tavoitteita ja vaikutuksia, komissio esittää heti varauksen ja muistuttaa, että ”yksi alkuperäissuun- nitelmien suurimmista pettymyksistä oli se, että niissä ei esitetty määrällisiä tavoitteita ja tuloksia”. Komissio kuitenkin lisää, että neuvotteluissa ”on sittem- min tältä osin edistytty huomattavasti”. Heti perään komissio kuitenkin valittelee, että jäsenval- tioille toimitettua työllisyysvaikutusten määrällistä etukäteisarviointia koskevaa menetelmäkehystä on käy- tetty yleensä kovin vähän. Jäljempänä kuitenkin todetaan uudelleen, että ”mää- rällisten työllisyysvaikutusten esiintyminen on lisäänty- nyt huomattavasti” ja mainitaan ”yksityiskohtaiset ar- viot” (5). 5. 3. 1. tuvat toisistaan poikkeaviin laskentatapoihin. Voitaneen kuitenkin päätellä, että arviot perus- Sama ongelma ilmenee myös vertaillessa jälkikä- 5. 4. teen aiemmin esitettyjä arvioita. (1) EYVL C 74, 10. 3. 1998. (2) KOM(96) 109 lopull. , 20. 3. 1996. (3) SEK(97) 1852 lopull. (4) KOM(97) 517 lopull. (5) KOM(97) 524 lopull. ,14. 11. 1997, III kohta (iii) alakohta. 27. 7. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 235/43 Nelivuotiskauden 1989–1993 tase oli v. 1996 laaditun rakennerahastojen kahdeksannen vuosikertomuksen mukaan 850 000 bruttotyöpaikkaa. ”olipa työllisyyden ja tuottavuuden kasvun suhde mikä tahansa, perusongelma piilee uuden työllisyyden luomi- sessa” (1). Kaudella 1997–1999 eli ainoastaan kahden vuoden aikana bruttoennuste on 880 000 työpaikkaa. Luku on siis puolta lyhyemmästä ajasta huolimatta edellä mainittua suurempi, ja lisäys on yli 200 %. Lisäys näyttää johtuvan siitä, että työllisyysongelmaan kiinnitetään kaikilla tahoilla entistä enemmän huomiota. Kaikkein mielenkiintoisin seikka eli työpaikkojen määrän vertailu ei ole kuitenkaan mahdollista, koska – yllättävää kyllä – nettotyöpaikkoja koskevia tietoja ei ole saatavilla (muista maista kuin Ranskasta ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta). Tämä kertoo paljon useimpien maiden toimittamien tietojen luotettavuudesta. Näiden epätäsmällisyyksien vastapainoksi on kahdesta- toista maasta saatavilla tuoreet tiedot tilapäisistä työpai- koista, joita oli 106 115. Luku on melko korkea suhteessa nettotyöpaikkojen mahdolliseen ja realistiseen lopulli- seen määrään. Kun on ilmeistä, että komission on vaikea saada 5. 5. jäsenvaltioita luotettavaa tietoa ja että sen voimavarat ovat rajalliset valvonnan tarvittavaan määrään verrattu- na, voidaan jälleen todeta, että seurauksena on menetel- miin ja tavoitteiden saavuttamisen varmentamiseen ja valvontaan liittyvä ongelma. Etenkin viimeksi mainittua laiminlyödään nykyään. Valvonta ja varmentaminen on erittäin tarkkaa ja ankaraa, mutta ainoastaan varojen käytön osalta. Seu- rantaa ja jälkikäteisvarmennusta ei ole. Kyse ei ole pelkästään toimintatavoista, vaan todellisista ja tehokkaista työllisyysvaikutuksista. 5. 6. Tässä yhteydessä komitea painottaa vielä kerran, että asianmukaisten ja pysyvien työpaikkojen luomisen välttämättömänä edellytyksenä on todellinen talouskas- vu, joka lisää kysyntää ja käytettävissä olevia tuloja. Uusien työpaikkojen luomiseen tähtäävä tukipolitiikka tulee sisällyttää yleiseen kasvu- ja kehitysprosessiin. Mikä pätee makrotasolla, on totta myös mikrotasolla. Innovaation ja tuotannon lisäämiseen tähtääviä toimia tulee tasapainottaa kysynnän laajentamiseen tähtäävillä toimilla. Rakennepoliittisten, mukaan lukien tavoitteen 2 nojalla rahoitettavien toimien tavoitteena tulee olla yritysten ja alueiden kilpailukyvyn parantamisen lisäksi myös tuotannon, kysynnän ja tulojen lisääminen. Parannukset lisäävät työllisyyttä ainoastaan tällä tavalla. 6. Loppupäätelmät Komission tiedonannossa valotetaan eräiden rakennera- hastouudistuksen yhteydessä ratkaistavien itsepintaisten solmukohtien avaamista ja esitellään mahdollisuuksia parantaa voimavarojen hallinnointia sekä lähitavoit- teeksi asetetun työpaikkojen säilyttämisen ja luomisen että strategiseksi tavoitteeksi asetetun taloudellisen ja yhteiskunnallisen yhteenkuuluvuuden kannalta. 6. 1. Kumppanuuden vahvistaminen Ennen kaikkea kumppanuuteen liittyvää kysy- 6. 1. 1. mystä on syytä käsitellä päättäväisesti ja selkeästi. Tiedonannon ensimmäisessä osassa tälle perusvälineelle omistetaan kuitenkin vain lyhyt kappale. Asiaa ei oteta ongelmana esille eri maita esittelevissä analyysitaulu- koissa eikä siihen viitata loppuarvioissa. Ainoastaan liitteessä 5, jossa käsitellään alueellisiin työllisyyssopi- muksiin liittyviä hankkeita, esitetään tiivistelmän muo- dossa tärkeimpien kumppaneiden luettelo. 6. 1. 2. Kuten komissio totesi vuonna 1996 jäsenval- tioille toimittamassaan ohjeessa, on kumppanuus tavoite 2 -alueilla usein muodostunut jo perinteeksi, jota syven- netään, sovelletaan ja vahvistetaan jatkuvasti (2). Kysei- sessä asiakirjassa edellytettiin, että ”alue- ja paikallis- viranomaiset sekä talouden ja yhteiskuntaelämän osa- puolet, esim. pk-yritykset, otetaan kokonaisuudessaan mukaan” uusien tavoite 2 -ohjelmien valmisteluun ja toteuttamiseen. Näin on tarkoituksena varmistaa, että ”kyseiset ohjelmat heijastavat kattavasti paikallisia tar- peita ja oloja”. 6. 1. 3. Kertomuksessa ei kuitenkaan ei kuitenkaan arvioida sen enempää ohjelmien määrittelyyn kuin sitä seuraavaan toteuttamiseen ja seurantaan osallistumisen laatua ja tehokkuutta. 6. 1. 4. Komitea korostaa jälleen, että kumppanuuden on oltava aktiivista suunnittelusta aina rakennetoimien toteuttamiseen saakka. Vahva kumppanuus on välttäm- ätöntä sellaisten tehokkaiden rakennetoimen kannalta, Komissio on itse todennut hiljattain julkaisemassaan kertomuksessa ”Työllisyys Euroopassa 1997”, että (1) KOM(97) 479 lopull. , 1. 10. 1997, s. 1. (2) KOM(96) 952 lopull. , 29. 4. 1996, III kohta. C 235/44 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 27. 7. 98 jotka mahdollistavat taloudellisiin ja yhteiskunnallisiin ongelmiin aidosti kohdistetut ja alueelliseen kehitysstra- tegiaan integroidut toimet. kestää usein melko kauan. Myös määrärahojen uudellee- nosoittaminen uutta toimintaa varten riittävästi koulu- tettua henkilöstöä varten vaatii aikaa. Julkisviranomaiset eivät voi enää pitää talous- ja yhteis- kuntaelämän järjestöjen osallistumista vain täy- dentävänä ja siten valinnaisena tai peräti päätöksentekoa hankaloittavana muodollisuutena. Kumppanuus- käytäntö tulee sen sijaan organisoida ja sen tulee yleistyä kaikissa jäsenvaltioissa ja kaikkien rakennetoimien koh- dalla. tarkentamalla 6. 1. 5. Rakennerahastojen uudistamisen ja vuonna 1993 annetun asetuksen jälkeen on kumppanuuden toteuttamisessa edistytty, mutta asetuksen (ETY) N:o 2081/93 4 artiklan soveltamisen laajuus vaihtelee maittain. Komitea on edellyttänyt, että artiklaa muute- taan periaatteiden määrittelyä ilman, että jäsenvaltiolle jätetään liian suuri valinnanvapaus. Komission uusi ehdotus (tuoreen pui- teasetusehdotuksen 8 artikla) on komitean mielestä edistysaskel, jossa otetaan huomioon sen vaatimukset. Samoin on toimittava vielä seurantakomiteoiden yhteis- ten toimintaperusteiden vakiinnuttamiseksi. kumppanuuden 6. 2. 2. Ohjelmointikausien pidentäminen vaikuttaa tulevaisuuden kannalta käytännöllisimmältä ratkaisulta pyrittäessä entistä integroidumpaan ja syvemmin tavoite 2 -alueiden tilanteeseen vaikuttavaan strategiaan. Kau- den puolivälissä ohjelmointia luonnollisesti arvioidaan uudelleen. Seurannan ja tarkistusten lisäksi uudelleenar- viointi voi myös tarjota mahdollisuuden ottaa mukaan uusia toimintaehdotuksia. Tavoitteena on tukea sellaisia olosuhteita, jotka tarjoavat parhaat mahdollisuudet vaikuttaa alueen kilpailukykyyn kokonaisuudessaan sekä pysyvien työpaikkojen luomiseen. 6. 2. 3. Kelpoisuuskriteerien osalta vahvistetaan erityi- sesti tavoite 2:een liittyvät oletukset. Lähestymistavan parantaminen ja tehostaminen sisältää varmasti myös entistä joustavammat perusteet toimien alueelliselle suhteuttamiselle. 6. 1. 6. kertomuksessa vuodelta 1996 (1), on tärkeää: Kuten komissio itse toteaa rakennerahastojen – muotoilla uudelleen oikeusperusta tehtävien ja vas- tuualueiden selventämiseksi; 6. 2. 4. Eräs ongelma, joka jäsenvaltioiden ja paikallis- viranomaisten on aihetta ratkaista yhdessä, liittyy valin- tojen ja arvioiden pohjana oleviin tilastoindikaatto- reihin. – parantaa kumppaneiden teknisiä ja toiminnallisia valmiuksia koulutuksella, tiedottamisella ja tekniseen apuun liittyvillä toimilla. Kriisitilanteessa on tärkeää, että indikaattorien määritte- ly perustuu verrannollisiin ja luotettaviin tilastoihin. Tavoitteena on tehdä kumppanuudesta rakennepolitii- kan pakollinen väline ottamalla julkisen sekä yksityisen talous- ja yhteiskuntasektorin kumppanit mukaan ra- kennepoliittisten ohjelmien määrittelyyn. 6. 2. Ohjelmoinnin keston ja alueiden kelpoisuuden tarkistukset Vuosien 1994–1996 ohjelmien jatkamisen si- 6. 2. 1. jaan komissio katsoi parhaimmaksi hyväksyä uudet ohjelmat olettaen, että rahastojen hyödyntämistä voitai- siin näin parantaa. Tässä tapauksessa tarve suunnata ohjelmat uudelleen ensisijaisen työllisyystavoitteen mu- kaan voi oikeuttaa komission tekemään tämänkaltaisen päätöksen. Yleisesti voidaan kuitenkin todeta, että jonkin alueen tuotantotoiminnan muuttaminen, joka toisinaan muut- taa sen talous- ja sosiaalimaantieteelliset olot täysin, (1) KOM(97) 526 lopull. 6. 2. 5. Komitea kannattaa periaatteessa komission ajatusta siitä, että on tarpeen keskittää voimavaroja, etteivät ne hajaantuisi liikaa. Keskittämällä saadaan luotua kriittinen joukko, joka toimii rakennemuutoksen ja uuden kehityksen vauhdittajana. Voimavarat kohdis- tetaan valituista alueista kaikkein huonoimmassa ase- massa oleville. 6. 3. Pk-yritysten tukeminen etusijalle Jotta tavoitteen 2 perusteella rahoitetut toimet 6. 3. 1. saataisiin mahdollisimman tuottaviksi, on pk-yritykset asetettava etusijalle. Toimivien pk- ja mikroyritysten kehittäminen sekä uusien ja innovatiivisten yritysten luominen on välttämätöntä rakennemuutoksen kokenei- den alueiden tuottavuuden monipuolistamiseksi. Pk-yritysten pyrkimyksiä säilyttää kilpailukykynsä sekä koti- että kansainvälisillä markkinoilla tuetaan. Niihin on kohdistettava innovaation siirtotoimia, jotta niiden 27. 7. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 235/45 ja rakennemuutoksen tavoitteiden välinen suhde vahvis- tuisi. Perusrakennetuen lisäksi pyritään tavoite 2:n voimava- roilla parantamaan pk-yritysten asemaa yhteisön sisäi- sessä kaupassa uusien tuotteiden sekä uusille markkinoil- le pääsyn avulla. Kyseisten yritysten toimintaympäristö on saatava sellaiseksi, että se edistää voiton tuottamista sekä riskinottoa ja innovaatiota nuorten keskuudessa. 6. 3. 2. Tässä yhteydessä tieto- ja viestintäjärjestelmien kehittäminen eli tuotanto- ja palvelualan pk-yritysten saaminen mukaan tietoyhteiskuntaan on ratkaisevan tärkeää. Toimenpiteistä etusijalle asetetaan pk-yrityksiä varten luotavat palvelukeskukset, jotka on suunnattu ja joita hallinnoidaan yritysten tarpeiden mukaan. Niin ikään on päästävä ”industrialistisista” ennakko- asenteista, joiden perusteella kaikki maat suosivat ohjel- moinnissaan perinteisesti tuottavia teollisuusaloja palve- lujen, kaupan ja matkailun kustannuksella. On muistettava, että työpaikat teollisuuden ja maatalou- den piirissä ovat jo muutaman vuoden ajan vähentyneet eivätkä juurikaan ole voineet tarjota uusia työtilaisuuk- sia. Sitä vastoin on työpaikkojen lukumäärä palvelualal- la lähes jatkuvasti kasvanut. Televiestinnän, tietojenkäsittelyn ja jakelun kaltaisilla palvelualoilla on vielä runsaasti käyttämättömiä työllis- tämismahdollisuuksia. Niin Delorsin valkoisessa kir- Bryssel 27. toukokuuta 1998. jassa kuin sitä tuoreemmissakin taloudellisissa ennus- teissa tietoyhteiskunnan myötä mahdollisesti syntyvien työpaikkojen lukumäärä arvioidaan miljooniksi. Tavoi- te 2:n nojalla rahoitettavassa ohjelmoinnissa tulee löytää tilaa innovaatioiden rahoittamiselle; esimerkkinä mai- nittakoon telematiikan soveltaminen kaupassa ja palve- lualalla. Työpaikkojen luomiseksi voitaisiin tarkastella 6. 3. 3. lähemmin myös seuraavaa kahta alaa: – Ympäristönsuojelu (vesien puhdistaminen, teollisuus- jätteiden kierrätys, kaupunkiympäristön kohentami- nen jne. ); hiljattain julkaistu ympäristöä ja työllisyyttä käsittelevä tiedonanto on tässä yhteydessä tärkeä(1). – Uudet työpaikkareservit, jotka perustuvat väestön uusiin tarpeisiin; tavoitteen 2 alueet ovat tiheään asuttuja, ja teollisuuden rakennemuutoksen jäljiltä myös työvoimaa on hyvin saatavilla. 6. 3. 4. Lopuksi todettakoon, että henkilöstöresurssien kehittäminen koulutusjärjestelmän ja yritysten tarpei- den välisenä läheisenä yhteistyönä on niin ikään tärkeää. joilla Se on erityisen tärkeää tavoitteen 2 alueilla, sadat tuhannet usein hyvin ammattitaitoiset työntekijät joutuvat etsiytymään uusille aloille monesti jo melko iäkkäinä. On siis välttämätöntä saada aikaan toimiva elinikäinen oppimisjärjestelmä, joka auttaa työnteki- jöitä kohtaamaan yhä nopeammin tapahtuvat muu- tokset. (1) KOM(97) 592 lopull. , 18. 11. 1997. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 1759/98 von Honor FUNK an die Kommission. Exporterstattungspolitik bei Braugerste

eurovoc_concepts:
Canada
EU production
barley
beverage industry
common organisation of markets
export licence
export price
export refund
international market
malt

formats: html print


title: Proposition modifiée de règlement (CE) du Conseil portant deuxième modification du règlement (CEE) n° 1360/90 portant création d'une Fondation européenne pour la formation

eurovoc_concepts:
Central and Eastern Europe
European Training Foundation
Mediterranean third countries
cooperation policy
vocational training

formats: pdf print

text: COMMISSION DES COMMUNAUTES EUROPEENNES Bruxelles, le 27. 05. 1998 COM(1998) 337 final 97/0126 (CNS) Proposition modifiée de RÈGLEMENT (CE) DU CONSEIL portant deuxième modification du règlement (CEE) n° 1360/90 portant création d'une Fondation européenne pour la formation (présentée par la Commission conformément à l'article 189 A, paragraphe 2 du traité CE) EXPOSE DES MOTIFS INTRODUCTION 1. 1 !. 2 Ï. 3 3. 4 i. c 2S ;ivril 1997, la Commission a présenté, conformément à l. l l'article 235 du traité CE, une proposition de règlement du Conseil1 en vue de modifier pour la deuxième fois le règlement (CEE) n° 1360/90 du Conseil portant création d'une Fondation européenne pour la formation2. Cette proposition doit étendre le champ d'action de la Fondation européenne pour la formation aux territoires et pays tiers méditerranéens pour lesquels des mesures financières et techniques ont été définies dans le règlement (CE) n° i 488/96 du Conseil3 (règlement Meda) en vue de soutenir la réforme de leurs structures économiques et sociales. La proposition comporte également plusieurs mesures d'accompagnement destinées à améliorer l'orientation et i'efficacité des actions de la fondation. Dans son avis rendu 3e 29 octobre Î9974, le Comité économique et 1. 2 social se féiieite de la proposition de la Commission et souligne que ia 3'ondaiion européenne pour ia formation peut apporter une contribution siyniHcalive à I;: coopération avec ies pays méditerranéens dans le domaine de 3a formation professionnelle. L'avis adopté par le Parlement européen le 12 mars 19983 contient 1. 3 17 amendements au texte du règlement n° 1360/90 du Conseil. Trois amendements concernent les considérants du règlement. Les autres portent sur le règlement proprement dit. !. 4 La Commission accepte dans leur intégralité les amendements concernant les considérants ainsi que quatre des amendements relatifs au règlement et un amendement partiellement, mais elle n'est pas en mesure d'accepter le texte des autres amendements. Les dispositions appropriées peuvent être prises dans tenir compte des la pratique de préoccupations de fond exprimées par le Parlement européen. façon à J. 5 i ,es raisons qui justifient la position adoptée pur la Commission eu i. 5 égard à ces amendements sont exposées au point 3 ci-après. Le texte intégral de la proposition initiale et de la proposition modifiée est repris en annexe. 1 COM(97) ! 77 final, JO n° C 156 du 24. 05. 1997, p. 27. 2 3 JO v° L • 31 du 23. 5. 1990, p, !, règlement modifié par te règlement (CE) n° 2063/94 (JO n° L 215 du 20. 8. 1994, p. 9). JOn°L 189 du 30. 7. 1996. 4 CES il82/97. 5 A4/0032/93, JO n° C 80 du 16. 3. \ 993 2. OBJET DE LA PROPOSITION En mars 1995, la Commission a transmis au Conseil une communication définissant les priorités pour ie renforcement de la politique méditerranéenne de l'Union, notamment en matière de formation professionnelle, et un cadre pour la coopération financière et technique sur la période 1995-1999. Lors de la conférence qui s'est tenue à Barcelone les 27 et 28 novembre Î995, les représentants du Conseil, de la Commission, des États membres et des pays méditerranéens sont convenus d'établir entre les participants un partenariat global. Outre le renforcement du dialogue politique, l'objectif est le développement de la coopération économique et financière et la valorisation accrue de la dimension sociale, culturelle et humaine. Le programme de travail détaillé adopté à cette occasion prévoit région méditerranéenne et, dans un premier temps, une action centrée notamment sur la formation professionnelle. Dans ce contexte, la fondation est invitée à apporter sa contribution à l'opération. l'amélioration du niveau d'éducation dans la Lors de sa réunion des 15 et 16 décembre 1995 à Madrid, le Conseil européen a Conseil'et !a Commission à mettre en oeuvre la déclaration et le programme de travail de Barcelone. Le règlement Meda adopté ensuite pose les bases d'une nouvelle forme de partenariat avec les pays méditerranéens dans un cadre unique. Les mesures qu'il définit pour soutenir les réformes des structures économiques et sociales dans îes pays partenaires méditerranéens tiennent compte de l'importance d'un appui au développement des formation professionnelle. ressources humaines, notamment dans la \/à Fondation européenne pour la formation offre un cadre institutionnel structuré pour la fourniture d'une assistance en matière de formation professionnelle, de façon à apporter une réponse souple aux besoins distincts des pays éligibles au titre des programmes Phare et Tacis. Les compétences de la fondation lui permettent non seulement de collaborer avec les diverses structures régionales et nationales, publiques ou privées, actives dans ce domaine, mais aussi de coopérer avec les institutions nationales et internationales compétentes. Le règlement portant création de ia fondation prévoit également la participation aux activités de la fondation de pays qui partagent l'engagement de la Communauté en matière d'aide dans le domaine de la formation. Ce texte charge la Commission d'assurer la cohérence et la complémentarité entre les autres activités communautaires en matière de formation professionnelle. la fondation et les travaux de Vu l'existence de cet instrument, la Commission propose, dans un souci de rentabilité et d'efficacité, d'étendre le champ d'action de ia fondation aux territoires et pays tiers méditerranéens désignés dans le règlement relatif au nouveau partenariat euro-méditerranéen, compte tenu des contraintes de cohérence et de complémentarité précitées. Vu l'extension du champ d'action de la fondation qui résultera de la présente modification, il est proposé d'élargir la base du conseil de direction en y ajoutant un représentant de la Commission. Il n'est toutefois pas prévu de modifier le nombre de voix dont disposent les représentants de la Commission. i /expérience acquise au cours des trois premières années d'activité de la fondation a montré que certaines mesures étaient susceptibles d'améliorer son efficacité. La fondation a demandé une orientation plus claire sur les questions liées à la politique communautaire au sens large. Par conséquent, la Commission a proposé diverses mesures qui doivent permettre aux intervenants concernés (à savoir la Commission, le conseil de direction et le collège consultatif de la fondation) de donner cette orientation et de contribuer à une efficacité accrue, également dans le cadre de l'extension du champ d'action de la fondation aux pays partenaires méditerranéens. 3. POSITION DE LA COMMISSION CONCERNANT LES AMENDEMENTS PROPOSES PAR LE PARLEMENT EUROPÉEN 3. 1 Amendements acceptés La Commission accepte les amendements 1, 2, 3, 4, 7 (avec une modification mineure), 14 (partiellement), 16 et 17. Cette position s'explique par les motifs exposés ci-après l'ajout de Amendements 1-3: ces amendements qui prévoient trois les considérants exposent des principes et des orientations concernant activités de la Fondation européenne pour la formation. Ils portent en particulier sur sa contribution à la réforme des systèmes de formation professionnelle des pays partenaires, en vue de faciliter leur transition vers l'économie de marché et de renforcer leurs institutions démocratiques, la dimension sociale, le respect des droits de ''homme et l'égalité des chances, ainsi que sur l'essai de modèles innovants, 3a promotion d'une approche commune des questions relatives à la formation professionnelle et le transfert des meilleures pratiques. Ces questions sont dans le droit fil des principales orientations définies dans îe rapport de la Commission du 18 juillet 1997 au Parlement européen, au Conseil et au Comité économique et social concernant 3a fondation européenne pour la formation6. Elles sont prises en compte dans le programme de travail 1998-2000 de la fondation et peuvent l'être dans de futurs programmes de travail. Ces amendements sont par conséquent acceptables. Amendement 4: cet amendement prévoit pour la fondation une "déclaration de mission" définie conjointement par la Commission et le conseil de (article 3 du règlement n° 1360/90). Cette direction de modification correspond à une recommandation formulée dans un rapport d'évaluation externe relatif à 3a fondation. La Commission comme îe conseil de direction de la fondation appuient cette recommandation. la fondation COM(97) 379 final. Amendement 7 cet amendement complète la disposition existante selon laquelle la fondation européenne pour la formation peut mettre en oeuvre des programmes de formation professionnelle à la demande de la Commission ou des pays partenaires (article 3, point c), troisième tiret du règlement n° 1360/90 du Conseil), en ajoutant que ces programmes doivent avoir une valeur innovante et, pour les pays préparant leur adhésion, concerner plus directement les priorités de la Communauté dans le domaine de la formation professionnelle. Cet ajout est conforme aux principales orientations définies dans ie rapport de la Commission du 18 juillet 1997. La modification mineure concerne la terminologie utilisée pour les pays candidats. Amendement 14: la Commission accepte cet amendement pour ce qui concerne la durée du mandat du directeur de la fondation (article 7, paragraphe 1, premier alinéa du règlement n° 1360/90). Il implique que le mandat initial restera de cinq ans et pourra être prolongé une fois pour une durée de cinq ans. Amendement 16: cet amendement, qui prévoit que le budget de la fondation précise par catégorie et par grade le nombre de personnes employées pendant l'exercice concerné, correspond au règlement financier de la fondation. , Amendement 17: cet amendement requiert des évaluations par un organisme externe, définit des indicateurs à mesurer lors de ces évaluations et oblige la Commission à rendre compte des résultats du contrôle et de l'évaluation de la fondation au Parlement européen, au Conseil et au Comité économique et social avant le 31 décembre 2000. La Commission reconnaît que le Parlement, notamment en sa qualité d'autorité budgétaire, a un intérêt direct à être informé sur l'utilisation efficace et rentable des dépenses dont la Commission est responsable. 3. 2 Amendements refusés La Commission ne peut accepter les autres amendements pour les raisons suivantes: Amendement 5: la Commission juge essentiel de prévoir des orientations de politique générale à l'article 3 du règlement n° 1360/90 du Conseil qui définit les fonctions de la fondation. Amendement 6: cet amendement propose une explication détaillée de la manière dont la fondation doit aider les pays partenaires et la Commission à définir les besoins en matière de formation. Les suggestions formulées peuvent être et ont été mises en oeuvre sur la base de l'actuel règlement n° 1360/90. La Commission ne voit donc pas de nécessité manifeste de proposer des modifications législatives dans ce domaine. Amendement H: la Commission préfère ne pas faire figurer dans le règlement n° 1360/90 une description détaillée des lâches de la fondation vis-à-vis des pays candidats comme le propose l'amendement. La fondation aidera naturellement les pays candidats à moderniser leurs systèmes de formation professionnelle dans l'optique de l'adhésion (cf. le rapport de la Commission du IX juillet 1997), mais il semblerait préférable de ne pas accorder au préalable une priorité législative à un aspect particulier de cette aide. Des dispositions appropriées et souples seront prises dans la pratique pour tenir compte des préoccupations du Parlement. Le règlement n° 1360/90 actuel semble fournir une base suffisante. Amendement 9: si la Commission est favorable à la coopération entre la fondation et les partenaires sociaux à tous les niveaux (y compris à l'échelon national), elle estime que la disposition actuelle prévoyant une "association aux travaux de la fondation" (article 4, paragraphe 2 du règlement n" 1360/90 eu Conseil) doit rester limitée aux partenaires sociaux au niveau européen. Amendement 10: ia Commission partage le souci du Parlement de mettre en lumière le lien entre le programme de travail et la "décision budgétaire" de l'exercice. Cependant, ce lien est établi de façon suffisamment claire par l'article 10, paragraphe 4 tel que modifié par la proposition de la Commission. De plus, ia Commission juge essentiel d'être consultée sur le programme de travail annuel de la fondation en raison de la collaboration très étroite mise en place avec la fondation à ce jour. Dans ce contexte, l'amendement proposé de l'article 5, paragraphe 7 n'est pas acceptable. Amendements 11-13: bien qu'elle partage le souci du Parlement pour un maintien de l'efficacité du collège consultatif de la fondation malgré sa taille, la Commission préfère ne pas accepter ces amendements qui visent à réduire le nombre de membres et à modifier la composition de cet organe étant fonctionnement apparaît satisfaisant à ce jour. La donné que son Commission estime également qu'une subdivision formelle en groupes de travail distincts selon des critères géographiques peut être préjudiciable à la coopération et aux échanges fructueux entre les membres du collège. Des dispositions adéquates et souples peuvent être prises sur la base du règlement existant, notamment par la mise en place de groupes de travail en fonction des besoins. Amendement 14: l'amendement ne peut être accepté dans la mesure où il porte essentiellement sur une procédure de sélection particulière pour le poste de directeur. À cet égard, la Commission juge suffisantes les dispositions du "Régime applicable aux autres agents des Communautés européennes" auquel est soumis le personnel de la Fondation européenne pour la formation (article 14 du règlement n° 1360/90 du Conseil). La référence aux orientations de politique générale ne doit pas non plus être omise (cf. supra). Amendement 15: la Commission partage le point de vue de cet amendement concernant la complémentarité des activités de la fondation avec d'autres actions au niveau communautaire, mais ne voit pas la nécessité d'une modification législative. D'intenses efforts sont déployés dans la pratique pour garantir cette complémentarité. Proposition modifiée de RÈGLEMENT (CE) DU CONSEIL portant deuxième modification du règlement (CEE) n° 1360/90 portant création d'une Inondation européenne pour la formation Proposition initiate1 | VropMtim taodifiee REGLEMENT (CE) N° DU CONSEIL Inchange portant deuxieme modification du reglement (CEE)n° 1360/90 portant creation d'une Fondation europeenne pour la formation LE CONSEIL DE L'UNION EUROPEENNE, le instituant vu europeenne, ct notamment son article 235, la Communaute traitc vu la proposition de la Commission8, vu l'avis du Parlement europeen9, vu 1'avis du Comite economique et social10, considerant que, lors de sa reunion tenue a Strasbourg les 8 et 9 decembre 1989, le Conseil europeen a dcmandc au Conseil de prendre, sur proposition dc la Commission, les decisions necessaires a la creation d'une Fondation europeenne pour la formation a rintcntion de I'Europe centrale et orientalc; que Inchange 7 8 9 JO n° C 156 du 24. 05. 1997, p. 27 JO n" C JO n° C 10 JOn°C le Conseil a arrêté à cet effet, le 7 mai 1990, le règlement (CEE) n° 1360/90' ' qui crée ladite fondât ion; termes du considérant que, aux règlement (('EL} n" M(>0/90, les pays cligibies pour l'action de la fondation sont les pays éligibles à l'aide économique au titre du règlement (CEE) n°3906/8912 du Conseil (programme Phare) et (Euratom, CE) n°1279/9613 règlement du (programme Tacis); de relative à représentants du Conseil, euro-méditerranéen, sont convenus, dans considérant que, lors de leur réunion qui s'est tenue à Barcelone les 27 et 28 novembre 1995, les la Commission, des États membres et des pays méditerranéens leur l'établissement d'un déclaration partenariat d'une valorisation accrue de la dimension sociale, culturelle et humaine; que, pour contribuer à la réalisai ion de tel objectif, le programme de travail menant eu oeuvre la déclaration de Barcelone prévoit, dans un premier temps, une la formation action centrée notamment sur la contribue professionnelle Fondation européenne pour la formation; que, lors de sa réunion des 15 et 16 décembre 1995 à Madrid, le Conseil et la Commission à mettre en oeuvre la déclaration et travail de Barcelone; le Conseil européen a invité le programme de laquelle à que règlement considérant (CE) le n° 1488/96l4 du Conseil prévoit des mesures d'accompagnement financières et techniques à la réforme des structures économiques et sociales dans le cadre du partenariat euro- médilerranéen (Meda); lneluitif. ',é Inchangé Inchangé considérant que, dans entrepris par le cadre des efforts les partenaires méditerranéens Inchangé 11 JO n° L 131 du 23. 5. 1990, p. 1, règlement modifié par le règlement (CE) n° 2063/94 (JO n° L 216 du 20. 8. 1994, p. 9) 12 JO n° L 375 du 23. 12. 1989, p. Il, règlement modifié par le règlement (CE) n° 753/96 (JO n° L 103 du 26. 4. 1996, p. 5). 13 JO n°L 165 du 4. 7. 1996, p. L 14 JOn°L 189 du 30. 7. 1996, p. 1. pour réformer leurs structures économiques et sociales, le développement des ressources humaines est essentiel pour la stabilité et la prospérité à long terme et en particulier pour l'équilibre socio-économique; structures considérant que la fondation a été créée pour apporter une réponse souple aux besoins spécifiques et différents des divers pays bénéficiaires; que, dans la fourniture de l'aide l'expérience communautaire en fondée sur matière de la formation professionnelle, fondation est chargée de collaborer avec les régionales, nationales, diverses publiques et privées de la Communauté et des pays tiers et d'exercer sa mission en étroite coopération avec les institutions nationales et internationales existantes; que la participation aux activités de la fondation de pays tiers qui partagent l'engagement de la Communauté en matière d'aide dans le domaine de la formation la est possible; que complémentarité entre la fondation activités les et communautaires sont assurées; la cohérence et travaux de autres les Inchangé considérant que la connaissance et l'expérience directe que possède la Fondation des exigences si des £Q_nc(itipns spécifiques des w$ bénéficiaires dans le domaine de la formation professionnelle et du développement des ressources contribuer utilement à la définition de la politique d'aide communautaire dans la perspective de la humaines peuvent professionnelle: considérant que la Fondation devrait par conséquent aider la Commission à promouvoir,, développer et moderniser les systèmes de les pays formation professionnelle dans bénéficiaires en vue de faciliter leur transition vers l'économie de marché et de renforcer leurs institutions démocratiques, la dimension sociale, le respect des droits de l'homme et l'égalité des chances; considérant que la mise en oeuvre des programmes de formation. professionnelle devrait permettre à la Fondation de tester des modèles innovants, de promouvoir une approche commune des questions relatives à la formation professionnelle et de transférer les I J : _. considerant que, dans le cadre institutionnel tlelini pour il est egnleinenl possible de mellre I'cxperience coinmunautaire a ia disposition des partcnaires mediterraneens; la fondation, meilleures pratiques:. Inchange , considerant qu'il convient de renforcer le conseil de direction compte tenu de l'extension du champ d'action de la fondation, sans pour autant augmenter en consequence le nombre de voix la Commission; representants de attribue aux scront certaines pro fi tables mesures considerant que d'accompagncment a fefllcacite des actions de la fondation; que fomentation de la Commission permcttra un alignement efflcace des activites de la fondation sur les politiques communautaires adoptees a regard des pays partcnaires; considerant que la cooperation avec d'autres organes communautaires competents constitue un prealable a 1'utilisation efflcace des ressources et devrait etre renforcee en vue d'exploiter les synergies; que la Commission peut y veiller le plus efficacement; considerant que les pouvoirs de decision du conseil de direction de la fondation seront renforces en resscrrant liens entre le programme de travail de la fondation et son budget, notamment en adoptant les deux documents dans le cadre d'une procedure coordonnee et en liant etroitement les depenses de la fondation a ses actions; les considerant que ("experience a montre que le college consullatif de la fondation verra son plus role efficacement par la Commission; conseille renforce etant en Inchange Inchange Inchange Inchange Inchange considerant qu'il est necessaire de definir le mandat du directeur de la fondation de maniere plus precise et plus souple, Inchange A ARRETE LE PRESENT REGLEMENT: Inchange Article premier Le reglement (CEE) n° 1360/90 est modifie com me suit: 10 A l'article 1er, le premier paragraphe I. est remplacé par le texte suivant: Inchangé la Fondation "Le présent règlement crée européenne pour ci-après la dénommée "fondation", dont l'objectif est de contribuer au développement des systèmes de formation professionnelle: formation, des pays d'Europe centrale et orientale désignés par le Conseil comme éligibles à l'aide économique dans le règlement (CEE) n° 3906/89 ou dans juridique pertinent tout autre acte adopté ultérieurement; des États indépendants de l'ancienne Union soviétique et de la Mongolie bénéficiaires programme du d'assistance à l'assainissement et au redressement économiques au titre du règlement (Euratom, CE) n° 1279/96 ou de juridique tout autre acte pertinent adopté ultérieurement, et et territoires tiers pays des bénéficiaires des méditerranéens mesures d'accompagnement financières et techniques à la réforme de leurs structures économiques et sociales au titre du règlement (CE) n° 1488/96 ou de tout autre acte juridique pertinent adopté ultérieurement. " 2. L'article 2 est remplacé par le texte suivant: 2. L'article 2 est remplacé par le texte suivant: la la Commission, "Conformément aux orientations de politique générale définies par la fondation exerce son action dans le domaine formation de professionnelle initiale et permanente ainsi que le recyclage des jeunes et des adultes, y compris notamment la formation en matière de gestion. " formation, couvrant la "Conformément aux orientations de politique générale définies par la Commission et sur la base d'une déclaration de mission définie conjointement par la Commission et par le conseil de direction, la fondation exerce son action dans la formation, le domaine de couvrant la formation professionnelle initiale et permanente ainsi que le recyclage des jeunes et des adultes, y compris notamment la formation en matière de gestion. " La première phrase de l'article 3 est 3. remplacée par le texte suivant: Inchangé "Pour atteindre les objectifs fixés à l'article 1er, et ce, conformément aux orientations de politique générale définies par la Commission, 11 la fondation:" A l'article 3. le point c) troisième tiret 3a. est remplacé par le texte suivant: ste _la conclus met en oeuvre, à la demande de la Commission ou des pays éligibles et le conseil de en coopération avec le direction, des programmes dans formation domaine professionnelle la entre Commission et un ou plusieurs pays éligibles dans le cadre de la politique communautaire d'assistance à ces pays. équipes en utilisant des pluridisciplinaires de spécialistes en étroite collaboration avec les autorités compétentes des pays concernés et en tirant activement profit de l'expérience des programmes communautaires de formation professionnelle: pour ce qui est de la sélection des projets que la Fondation a à gérer, la priorité est accordée à des projets ayant une valeur innovante et. pour les pays candidats à l'adhésion, qui concernent directement les la Communauté dans le domaine de la formation professionnelle;" politiques priorités de À l'article 3, le point e) est remplacé 4. par le texte suivant: Inchangé attribue au conseil de direction "e) le pouvoir de fixer les procédures d'adjudication en ce qui concerne les projets financés ou cofinancés par la fondation en tenant dûment compte des procédures établies dans le cadre du règlement (CEE) n° 3906/89, et notamment de son article 7, du règlement (Euratom, CE) n° 1279/96, et notamment de ses articles 6 et 7, du règlement (CE) n° 1488/96, et notamment de son article 8, ou de tout autre acte juridique pertinent adopté ultérieurement;" 5. À l'article 4 paragraphe 1, le deuxième alinéa est texte remplacé par suivant: le Inchangé fondation "La Commission veille à la coopération entre les autres organismes la communautaires compétents, notamment le Cedefop. " et 12 A 1'article 5 paragraphe I, le premier 6. alinea est remplace par le texte suivant: Inchange "La fondatiou a un conseil dc direction compose d'un represenlanl de chaque Elal meinbic el de la Commission. " 7. alinea est remplace par le texte suivant: A Particle 5 paragraphe 4, le troisieme trois represcntanls de Inchange "Les representants des Etats membres au sein du conseil de direction disposent d'une voix chacun. Les representants de la Commission disposent d'une voix. " L'article 5 paragraphe 7 est remplace 8. par le texte suivant: Inchange le conseil de direction, la base d'un projet soumis par le "Sur en directeur, consultation avec la Commission, adopte le programme de travail annuel au debut de d'un chaque ans. Le programme programme pent elre modi lie en cours d'cxercice scion la meme procedure. exercice, dans conlinu de le trois cadre annuel Les projets et les activites contenus dans le programme d'une estimation des depenses necessaires et d'une ventilation des ressources humaincs et budgetaires. " assortis sont A l'article 6 paragraphe 1, le deuxieme 9. alinea est remplace par le texte suivant: Inchange "Les membres du college sont choisis parmi des experts dans les milieux de la formation et les autrcs milieux concemes par les travaux dc la fondation, en tenant compte de la necessite d'assurer la presence de representants des partenaires sociaux, de la Commission, des organisations internationales qui fournissent une assistance en matiere de formation et des pays eligibles. " 10. par le texte suivant: L'article 6 paragraphe 2 est remplace "Le conseil de direction propositions de nomination aupres: recueille des de chacun des Etats membres, de chacun des pays eligibles, de la Commission, des partenaires sociaux au niveau Inchange 13 des institutions européen qui participent déjà aux activités la Communauté ci des concernées. " internationales organisations de L'article 7 paragraphe 1 est remplacé ! I. par le texte suivant: L'article 7 paragraphe 11. par le texte suivant: est remplacé "Le directeur de la fondation est nommé par le conseil de direction, sur proposition de la Commission, pour un mandat d'une durée de trois à cinq ans qui peut être prolongé sur proposition de la Commission. "Le directeur de la Fondation est nommé par le conseil de direction, sur proposition de la Commission, pour un mandat d'une durée de cinq ans qui peut être prolongé une seule fois pour une durée de cinq ans maximum- ! ,c directeur est chargé: Le directeur est chargé: de la préparation et de l'organisation des travaux du conseil de direction, de tout groupe de travail ad hoc institué par le conseil de direction et, notamment, de la préparation t\u projet de programme de travail annuel de la fondation, compte tenu des orientations de politique générale définies par la Commission, de la préparation et de l'organisation des travaux du conseil de direction, de tout groupe de travail ad hoc institué par le conseil de direction et, notamment, de la préparation du projet de programme de travail annuel de la fondation, compte tenu des orientations de politique générale définies par la Commission, l'administration quotidienne de de fondation, la l'administration de fondation, quotidienne de la de la préparation de l'état des recettes et des dépenses et de l'exécution du budget de Sa fondation, de la préparation de l'état des recettes et des dépenses et de l'exécution du budget de la fondation, de la préparation et de la publication des rapports prévus dans le présent règlement, de la préparation et de la publication des rapports prévus dans le présent règlement, de toutes personnel, les questions concernant le de toutes personnel, les questions concernant le de la mise en oeuvre des tâches fixées dans le programme de travail annuel visé à l'article 5 paragraphe 7, de la mise en oeuvre des taches fixées dans le programme de travail annuel visé à l'article 5 paragraphe 7, de la bonne exécution des décisions du conseil de direction et des orientations définies la fondation. " activités pour les de de la bonne exécution des décisions du conseil de direction et des orientations définies la fondation. " activités pour les de L'article 8 est remplacé par le texte Inchangé 12. suivant: "Article 8 14 Liens avec d'autres actions communautaires La Commission, en coopération avec le conseil de direction et, le cas échéant, selon les procédures prévues à l'article 9 du règlement (CEE) n" 3906/89, à l'article X du règlement (Euratom, CE) n° 1279/96 et à l'article 11 du règlement (CE) n° 1488/96 ou dans tout autre acte juridique pertinent adopté ultérieurement, la assure complémentarité entre la fondation et d'autres actions au niveau communautaire entreprises la Communauté que dans le cadre de l'assistance aux pays éligibles, eu égard en particulier aux actions menées au titre du programme Tempus. " la cohérence et, au besoin, travaux de tant dans les L'article 10 paragraphe 4 est remplacé 13. par le texte suivant: L'article 10 paragraphe 4 est remplacé 13. par le texte suivant: "Le conseil de direction, après avoir reçu l'avis de la Commission, arrête le budget de la fondation en même temps que le programme travail au début de chaque exercice de financier, en différentes contributions accordées à la fondation et à ses autres ressources. " l'ajustant aux "Le conseil de direction, après avoir reçu l'avis de la Commission, arrête le budget de la fondation en même temps que le programme travail au début de chaque exercice de financier, en différentes contributions accordées à la fondation et à ses autres ressources. Le budget précise le nombre. le grade et la catégorie des effectifs employés par la Fondation pendant l'exercice concerné. l'ajustant aux A l'article 16 paragraphe 1, le premier 14. alinéa est remplacé par le texte suivant: Inchangé "La fondation est ouverte à la participation de la pays qui ne sont pas membres de Communauté européenne et qui partagent l'engagement de la Communauté et des Etats membres en matière d'aide aux pays éligibles dans le domaine de la formation, sur la base d'arrangements qui doivent figurer dans des accords entre la Communauté et eux-mêmes, conformément à la procédure prévue à l'article 228 du traité. " L'article 17 est remplacé par le texte i lk suivant; "Procédure de contrôle et d'évaluation La Commission, après consultation du conseil de direction, arrête une procédure de contrôle et d'évaluation de l'expérience acquise au cours 15 des travaux de la Fondation. Cette procédure devrait être effectuée par un organe externe et devrait tenir compte en particulier de la mesure dans laquelle la Fondation: de mission a atteint les objectifs fixés dans la définie déclaration conjointement par la Commission et le conseil de direction, le programme continu de trois ans et le programme de travail annuel: a mis en oeuvre des mesures visant à et garantir l'égalité des changes dans 'accès à la formation. la non-discrimination les premiers La Commission communique résultats de cette procédure dans un rapport qu'elle soumet au Parlement européen, au Conseil et au Comité économique et social avant le 31 décembre 2000. " Article 2 Inchangé Le présent règlement entre en vigueur le huitième jour suivant sa publication au Journal officiel des Communautés européennes. Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre. 16 ISSN 0254-1491 COM(98) 337 final DOCUMENTS FR 16 04 N" de catalogue : CB-CO-98-342-FR-C ISBN 92-78-36507-6 Office des publications officielles des Communautés européennes L-2985 Luxembourg t*


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 1625/98 von Amedeo AMADEO an die Kommission. Fünftes FTED-Rahmenprogramm (Finanzmittel)

eurovoc_concepts:
EU programme
competitiveness
employment policy
higher education
innovation
quality of life
research and development
scientific research
small and medium-sized enterprises
technological change

formats: html pdf print

text: C 31/62 Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften DE 5. 2. 1999 (1999/C 31/081) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-1624/98 von Amedeo Amadeo (NI) an die Kommission (27. Mai 1998) Betrifft: F(cid:252)nftes FTED-Rahmenprogramm (Finanzmittel) Im Zusammenhang mit KOM(97) 439 endg. › 97/0119(COD) › 97/0120(CNS) (1), und insbesondere den (cid:132)Schl(cid:252)sselaktionen(cid:147) wird gefordert: 1. Bei jeder Schl(cid:252)sselaktion soll ein angemessener Prozentsatz der Mittel f(cid:252)r Demonstration, Innovation und KMU vorgesehen werden, um die Dynamik des Forschungs-Innovations-Marktes zu unterst(cid:252)tzen; 2. Integration und rationelle Nutzung des Inhalts der vorgeschlagenen Schl(cid:252)sselaktionen, wobei entsprechende Umschichtungen bei den von der Kommission angegebenen thematischen Programmen vorzunehmen sind, wo immer dies m(cid:246)glich ist; 3. Auswahl von etwa 10 Schl(cid:252)sselaktionen beim gemeinschaftlichen Rahmenprogramm f(cid:252)r FTED und beim Euratom-Rahmenprogramm, wobei bei der Finanzierung auf eine ausreichende kritische Masse und Absorptionsf(cid:228)higkeit, sowie ein hohes Niveau der wissenschaftlichen Forschung und auf (cid:132)Sichtbarkeit(cid:147) im strategischen Sinne zu achten ist; 4. 5. die Zuweisung von Finanzmitteln zu Schl(cid:252)sselaktionen mu(cid:223) gekn(cid:252)pft werden an die Bedingung ent- sprechender Resultate, die (cid:252)berpr(cid:252)ft werden m(cid:252)ssen, um eine f(cid:252)nfj(cid:228)hrige (cid:132)Sklerose(cid:147) und eine (cid:132)erzwungene(cid:147) Finanzierung von FTED-Aktivit(cid:228)ten mit niedrigem technologisch-innovatorischem Niveau zu vermeiden; es m(cid:252)ssen moderne, einfache und transparente Verwaltungsmethoden sichergestellt werden, die garantieren, da(cid:223) Kosten und Zeitaufwand f(cid:252)r die Verwaltung im Rahmen bleiben; hierzu ist es notwendig, die Verantwortlichkeiten pr(cid:228)zise zu definieren und den Aufwand f(cid:252)r B(cid:252)rokratie und Beschlu(cid:223)fassung in Grenzen zu halten; eine Beschlu(cid:223)fassung durch Kollegien sollte den h(cid:246)chsten Ebenen, d. h. den betreffenden Kommissaren, vorbehalten bleiben. (1) ABl. C 291 vom 25. 9. 1997, S. 15-16. (1999/C 31/082) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-1625/98 von Amedeo Amadeo (NI) an die Kommission (27. Mai 1998) Betrifft: F(cid:252)nftes FTED-Rahmenprogramm (Finanzmittel) Es wird Bezug genommen auf den (cid:132)ge(cid:228)nderten Vorschlag f(cid:252)r einen Beschlu(cid:223) des Europ(cid:228)ischen Parlaments und des Rates (cid:252)ber das F(cid:252)nfte Rahmenprogramm der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaft im Bereich der Forschung, technologischen Entwicklung und Demonstration (1998-2002)(cid:147) und auf den (cid:132)ge(cid:228)nderten Vorschlag f(cid:252)r einen Beschlu(cid:223) des Rates (cid:252)ber das F(cid:252)nfte Rahmenprogramm der Europ(cid:228)ischen Atomgemeinschaft (Euratom) f(cid:252)r Ma(cid:223)nahmen im Bereich der Forschung und Ausbildung (1998-2002)(cid:147) (KOM(97) 439 endg. › 97/0119(COD) › 97/0120(COD)) (1). Die Kommission wird aufgefordert, die Gew(cid:228)hrung von Finanzmitteln an eine ge(cid:228)nderte prozentuale Gewich- tung zu kn(cid:252)pfen und dabei auf einen funktionierenden Austausch zwischen akademischer Welt und Industrie, Universit(cid:228)ten und KMU, sowie Gro(cid:223)forschungseinrichtungen, Industrielabors und KMU zu achten. (1) ABl. C 291 vom 25. 9. 1997, S. 15-16. (1999/C 31/083) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-1626/98 von Amedeo Amadeo (NI) an die Kommission (27. Mai 1998) Betrifft: F(cid:252)nftes FTED-Rahmenprogramm (Finanzmittel) Es wird Bezug genommen auf den (cid:132)ge(cid:228)nderten Vorschlag f(cid:252)r einen Beschlu(cid:223) des Europ(cid:228)ischen Parlaments und des Rates (cid:252)ber das F(cid:252)nfte Rahmenprogramm der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaft im Bereich der Forschung, technologischen Entwicklung und Demonstration (1998-2002)(cid:147) und auf den (cid:132)ge(cid:228)nderten Vorschlag f(cid:252)r einen Beschlu(cid:223) des Rates (cid:252)ber das F(cid:252)nfte Rahmenprogramm der Europ(cid:228)ischen Atomgemeinschaft (Euratom) f(cid:252)r Ma(cid:223)nahmen im Bereich der Forschung und Ausbildung (1998-2002)(cid:147) (KOM(97) 439 endg. › 97/0119(COD) › 97/0120(COD)) (1)


title: ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 1081/98 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 27ης Μαΐου 1998 για καθορισμό των επιστροφών κατά την εξαγωγή ελαιόλαδου

eurovoc_concepts:
export refund
olive oil

text: 28. 5. 98 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym L 154/29 JAMOMISLOS (EJ) aqih. 1081/98 TGS EPITQOPGS tgr 27gr La(cid:155)ou 1998 cia jahoqisl(cid:149) tym epistqov(cid:150)m jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) ekai(cid:149)kadou G EPITQOPG TYM EUQYPA(cid:136)JYM JOIMOTGTYM, (cid:130)womtar up(cid:149)xg: tg sumh(cid:147)jg cia tgm (cid:148)dqusg tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar, tom jamomisl(cid:149) aqih. 136/66/EOJ tou Sulbouk(cid:148)ou, tgr 22ar Septelbq(cid:148)ou 1966, peq(cid:148) hesp(cid:148)seyr joim(cid:147)r oqcam(cid:150)seyr aco- q(cid:145)r stom tol(cid:146)a tym kipaq(cid:150)m ousi(cid:150)m (1), (cid:149)pyr tqopopoi- (cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 1581/96 (2), jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 3 paq(cid:145)cqavor 3, Ejtil(cid:150)mtar: (cid:149)ti, jat(cid:145) to (cid:145)qhqo 3 tou jamomislo(cid:151) aqih. 136/66/EOJ, (cid:149)tam g til(cid:147) emt(cid:149)r tgr Joim(cid:149)tgtar e(cid:148)mai uxgk(cid:149)teqg tym diehm(cid:150)m til(cid:150)m, g diavoq(cid:145) letan(cid:151) tym til(cid:150)m aut(cid:150)m d(cid:151)matai ma jak(cid:151)ptetai le lia epistqov(cid:147) jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) ekai(cid:149)- kadou pqor tir tq(cid:148)ter w(cid:150)qer· (cid:149)ti oi tq(cid:149)poi swetij(cid:145) le tom jahoqisl(cid:149) jai tg woq(cid:147)cgsg tgr epistqov(cid:147)r jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) tou ekai(cid:149)kadou hesp(cid:148)- shgjam ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EOJ) aqih. 616/72 tgr Epi- tqop(cid:147)r (3), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomi- sl(cid:149) (EOJ) aqih. 2962/77 (4)· (cid:149)ti, jat(cid:145) to (cid:145)qhqo 3 paq(cid:145)cqavor 3 tou jamomislo(cid:151) aqih. 136/66/EOJ, g epistqov(cid:147) pq(cid:146)pei ma e(cid:148)mai g (cid:148)dia cia (cid:149)kg tgm Joim(cid:149)tgta· (cid:149)ti, s(cid:151)lvyma le to (cid:145)qhqo 3 paq(cid:145)cqavor 4 tou jamomislo(cid:151) aqih. 136/66/EOJ, g epistqov(cid:147) cia to ekai(cid:149)kado pq(cid:146)pei ma jahoqiste(cid:148) kalb(cid:145)momtar up(cid:149)xg tgm jat(cid:145)stasg jai tir pqooptij(cid:146)r enek(cid:148)neyr stgm acoq(cid:145) tgr Joim(cid:149)tgtar, tir til(cid:146)r tou ekai(cid:149)kadou jai tir diahesil(cid:149)tgter, jah(cid:150)r jai tir til(cid:146)r tou ekai(cid:149)kadou stg diehm(cid:147) acoq(cid:145)· (cid:149)ti, yst(cid:149)so, stgm peq(cid:148)ptysg jat(cid:145) tgm opo(cid:148)a g jat(cid:145)stasg stg diehm(cid:147) acoq(cid:145) dem epitq(cid:146)pei ma jahoqisto(cid:151)m oi eumo(cid:152)j(cid:149)teqer til(cid:146)r tou ekai(cid:149)kadou, lpoqe(cid:148) ma kgvhe(cid:148) up(cid:149)xg g til(cid:147) tym juqi(cid:149)- teqym amtacymistij(cid:150)m vutij(cid:150)m eka(cid:148)ym stgm acoq(cid:145) aut(cid:147), jai g diavoq(cid:145) pou diapist(cid:150)metai stir til(cid:146)r jat(cid:145) tg di(cid:145)q- jeia liar amtipqosypeutij(cid:147)r peqi(cid:149)dou letan(cid:151) tgr til(cid:147)r aut(cid:147)r jai eje(cid:148)mgr tou ekai(cid:149)kadou· (cid:149)ti to pos(cid:149) tgr epi- stqov(cid:147)r dem lpoqe(cid:148) ma e(cid:148)mai lecak(cid:151)teqo ap(cid:149) tg diavoq(cid:145) pou up(cid:145)qwei letan(cid:151) tgr til(cid:147)r tou ekai(cid:149)kadou stgm Joi- m(cid:149)tgta jai eje(cid:148)mgr stg diehm(cid:147) acoq(cid:145), pqosaqlosl(cid:146)mgr, jat(cid:145) peq(cid:148)ptysg, cia ma kgvho(cid:151)m up(cid:149)xg oi dap(cid:145)mer enacyc(cid:147)r tym pqo(cid:152)(cid:149)mtym stgm tekeuta(cid:148)a acoq(cid:145)· (cid:149)ti, s(cid:151)lvyma le to (cid:145)qhqo 3 paq(cid:145)cqavor 3 tq(cid:148)to ed(cid:145)vio tou jamomislo(cid:151) aqih. 136/66/EOJ, lpoqe(cid:148) ma apovasishe(cid:148) ma jahoqishe(cid:148) g epistqov(cid:147) le diacymisl(cid:149)· (cid:149)ti o diacymi- sl(cid:149)r avoq(cid:145) to pos(cid:149) tgr epistqov(cid:147)r jai lpoqe(cid:148) ma peqioqi- ste(cid:148) se oqisl(cid:146)mer w(cid:150)qer pqooqislo(cid:151), oqisl(cid:146)mer pos(cid:149)tgter, poi(cid:149)tgter jai paqousi(cid:145)seir· (cid:149)ti, jat(cid:145) to (cid:145)qhqo 3 paq(cid:145)cqavor 3 de(cid:151)teqo ed(cid:145)vio tou jamomislo(cid:151) aqih. 136/66/EOJ, (cid:149)tam g jat(cid:145)stasg tgr dieh- mo(cid:151)r acoq(cid:145)r (cid:147) oi eidij(cid:146)r apait(cid:147)seir oqisl(cid:146)mym acoq(cid:150)m to jahisto(cid:151)m apaqa(cid:148)tgto, oi epistqov(cid:146)r cia to ekai(cid:149)kado jahoq(cid:148)fomtai se diavoqetij(cid:145) ep(cid:148)peda am(cid:145)koca le tom pqooqisl(cid:149)· (cid:149)ti oi epistqov(cid:146)r jahoq(cid:148)fomtai touk(cid:145)wistom l(cid:148)a voq(cid:145) to l(cid:147)ma· (cid:149)ti, se peq(cid:148)ptysg am(cid:145)cjgr, tqopopoio(cid:151)mtai emdia- l(cid:146)syr· (cid:149)ti g evaqloc(cid:147) tym keptoleqei(cid:150)m aut(cid:150)m stgm paqo(cid:151)sa jat(cid:145)stasg tgr acoq(cid:145)r stom tol(cid:146)a tou ekai(cid:149)kadou, jai id(cid:148)yr stgm til(cid:147) tou pqo(cid:152)(cid:149)mtor auto(cid:151) stgm Joim(cid:149)tgta jai stgm acoq(cid:145) tq(cid:148)tym wyq(cid:150)m, odgce(cid:148) stom jahoqisl(cid:149) tgr epistqov(cid:147)r sta pos(cid:145) pou oq(cid:148)fomtai sto paq(cid:145)qtgla· (cid:149)ti oi amtipqosypeutij(cid:146)r isotil(cid:148)er tgr acoq(cid:145)r pou jahoq(cid:148)- fomtai sto (cid:145)qhqo 1 tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 3813/92 tou Sulbouk(cid:148)ou (5), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 150/95 (6), wqgsilopoio(cid:151)mtai cia ma letatqape(cid:148) to pos(cid:149) pou ejvq(cid:145)fetai se m(cid:149)lisla tym tq(cid:148)tym wyq(cid:150)m jai apoteko(cid:151)m tg b(cid:145)sg cia tom jahoqisl(cid:149) tym ceyqcij(cid:150)m isotili(cid:150)m tym molisl(cid:145)tym tym jqat(cid:150)m lek(cid:150)m· (cid:149)ti oi keptol(cid:146)qeier evaqloc(cid:147)r jai o jahoqisl(cid:149)r tym leta- tqop(cid:150)m aut(cid:150)m (cid:146)woum jahoqishe(cid:148) stom jamomisl(cid:149) (EOJ) aqih. 1068/93 tgr Epitqop(cid:147)r (7), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeu- ta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 961/98 (8)· (cid:149)ti ta l(cid:146)tqa pou pqobk(cid:146)pomtai stom paq(cid:149)mta jamomisl(cid:149) e(cid:148)mai s(cid:151)lvyma le tg cm(cid:150)lg tgr epitqop(cid:147)r diawe(cid:148)qisgr kipaq(cid:150)m ousi(cid:150)m, ENEDYSE TOM PAQOMTA JAMOMISLO: (cid:129)qhqo 1 Oi epistqov(cid:146)r jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) tym pqo(cid:152)(cid:149)mtym pou ama- v(cid:146)qomtai sto (cid:145)qhqo 1 paq(cid:145)cqavor 2 stoiwe(cid:148)o c) tou jamo- mislo(cid:151) aqih. 136/66/EOJ jahoq(cid:148)fomtai sta pos(cid:145) pou oq(cid:148)- fomtai sto paq(cid:145)qtgla. (cid:129)qhqo 2 O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r aqw(cid:148)fei ma isw(cid:151)ei stir 28 La(cid:155)ou 1998. (1) EE 172 tgr 30. 9. 1966, s. 3025/66. (2) EE L 206 tgr 16. 8. 1996, s. 11. (3) EE L 78 tgr 31. 3. 1972, s. 1. (4) EE L 348 tgr 30. 12. 1977, s. 53. (5) EE L 387 tgr 31. 12. 1992, s. 1. (6) EE L 22 tgr 31. 1. 1995, s. 1. (7) EE L 108 tgr 1. 5. 1993, s. 106. (8) EE L 135 tgr 8. 5. 1998, s. 5. L 154/30 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym 28. 5. 98 O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r e(cid:148)mai desleutij(cid:149)r yr pqor (cid:149)ka ta l(cid:146)qg tou jai isw(cid:151)ei (cid:145)lesa se j(cid:145)he jq(cid:145)tor l(cid:146)kor. Bqun(cid:146)kker, 27 La(cid:155)ou 1998. Cia tgm Epitqop(cid:147) Franz FISCHLER L(cid:146)kor tgr Epitqop(cid:147)r PAQAQTGLA tou jamomislo(cid:151) tgr Epitqop(cid:147)r, tgr 27gr La(cid:155)ou 1998, cia jahoqisl(cid:149) tym epistqov(cid:150)m jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) ekai(cid:149)kadou (Ecu/100 kg) Jydij(cid:149)r pqo(cid:152)(cid:149)mtor Pos(cid:149) epistqov(cid:147)r (1) 1509 10 90 9100 1509 10 90 9900 1509 90 00 9100 1509 90 00 9900 1510 00 90 9100 1510 00 90 9900 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 (1) Cia tour pqooqislo(cid:151)r pou amav(cid:146)qomtai sto (cid:145)qhqo 34 tou tqopopoigl(cid:146)mou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 3665/87 tgr Epitqop(cid:147)r (EE L 351 tgr 14. 12. 1987, s. 1), jah(cid:150)r jai cia tir enacyc(cid:146)r pqor tq(cid:148)ter w(cid:150)qer. MB: Oi jydijo(cid:148) tym pqo(cid:152)(cid:149)mtym, sulpeqikalbamol(cid:146)mym tym uposglei(cid:150)seym, jahoq(cid:148)fomtai stom tqopo- poigl(cid:146)mo jamomisl(cid:149) (EOJ) aqih. 3846/87 tgr Epitqop(cid:147)r


title: Mitteilung der Kommission an den Europäischen Rat - Partnerschaft für Integration - Eine Strategie zur Einbeziehung der Umweltbelange in die EU-Politik - Cardiff - Juni 1998

eurovoc_concepts:
EU environmental policy
environmental cooperation
environmental monitoring
environmental protection
sustainable development

text: KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN Brüssel, den 27. 05. 1998 KOM(1998)333 final Mitteilung der Kommission an den Europäischen Rat Partnerschaft für Integration Eine Strategie zur Einbeziehung der Umweltbelange in die EU-Politik Cardiff-Juni 1998 Mitteilung der Kommission an den Europäischen Rat PARTNERSCHAFT FUR INTEGRATION Eine Strategie zur Einbeziehung der Umweltbelange in die EU- Politik Cardiff« Juni 1998 Inhalt Seite Kurzfassung und Empfehlungen Die Herausforderung der Einbeziehung der Umwelt in andere Politikbereiche Verfahren zur Gewährleistung der Einbeziehung der Umwelt in andere Politikbereiche Leitlinien für eine Partnerschaft zur Einbeziehung des Umwelt schutzes in andere Politikbereiche Einbeziehung des Umweltschutzes in einzelne Politikbereiche • Agenda 2000 • Klimaveränderung Schlußfolgerung 3 5 7 7 8 U -2 Diese Mitteilung ist die Antwort der Kommission auf die Aufforderung des Europäischen Rats in Luxemburg, eine Strategie zur Umsetzung der in Artikel 6 des konsolidierten EG- Vertrags festgelegten Anforderungen zu erstellen. Gemäß diesem Artikel wird der Umweltschutz in die Planung und Umsetzung aller politischen Maßnahmen und Tätigkeiten der Gemeinschaft einbezogen, um insbesondere die in Artikel 2 EG-Vertrag als Gemeinschaftsziel festgelegte nachhaltige Entwicklung erreichen zu können. Eines der erklärten Ziele der Gemeinschaft ist es, durch eine nachhaltige Entwicklung dafür zu sorgen, daß nicht nur unsere Bürger heute, sondern auch unsere Kinder in einer gesunden Umwelt leben können. Die Gemeinschaft steht in der Verantwortung, zu einer Lösung der weltweiten Umweltprobleme beizutragen und hier eine fuhrende Rolle einzunehmen. Der Fortschritt, den wir durch klassische Umweltauflagen erreicht haben, wird allein nicht genügen. Unsere Umweltprobleme sind überwiegend auf Praktiken in Sektoren wie der Landwirtschaft, dem Verkehr, der Energie und der Industrie zurückzuführen, weshalb wir genau auf diesen Gebieten nach Lösungen suchen müssen. Auch an unseren nicht nachhaltigen Verbrauchsstrukturen muß etwas getan werden. Von eben diesem Gedanken wird Artikel 6 EG-Vertrag getragen - die Einbeziehung des Umweltschutzes als positives Instrument des Fortschritts. Da einige dieser Probleme sich mit neuen Technologien und Mangementpraktiken lassen, müssen unsere Bemühungen darauf ausgerichtet sein, deren Entwicklung und Anwendung zu fördern. lösen Um diese Vision auch umsetzen zu können und den rechtlichen Verpflichtungen aus dem in glaubhafter Weise nachzukommen, muß die Gemeinschaft über die Vertrag notwendigen Instrumente verfügen. Grundsätzlich obliegt die rechtliche Überwachung der Einhaltung des Gebots der Einbeziehung des Umweltschutzes dem Europäischen Gerichtshof, wie dies auch beim Subsidiaritätsprinzip der Fall ist. Mit diesem Dokument wird jedoch die Absicht verfolgt, einige praktische Schritte für eine Umsetzung dieses Grundsatzes in die tägliche Arbeit der Organe der Gemeinschaft zu entwickeln. Der wichtigste Anstoß, der von einer derartigen Strategie ausgehen dürfte, ist ein Umdenken bei unserer herkömmlichen bereichsspezifischen Entscheidungsfindung. Ein solcher sektorübergreifender Ansatz läßt sich nur verwirklichen, wenn sich die Staats- und Regierungschefs ihrer Verantwortung stellen. 3- Der Europäische Rat wird ersucht, ® eine feste Zusage zu geben, daß Artikel 6 des Vertrags rasch in die Praxis umgesetzt wird; • anzuerkennen, daß die Verantwortung in diesem Bereich gemeinsam getragen werden muß, und folglich eine Partnerschaft zwischen Rat, Parlament und Kommission mit dem Ziel der Einbeziehung der Umwelt in andere Bereiche der Gemeinschaftspolitik auf der Grundlage der nachstehenden Leitlinien zu fordern; • die Bedeutung von Umweltfragen bei Entscheidungen anzuerkennen, die in naher Zukunft im Zusammenhang mit der Agenda 2000 und der Gememschäftsstrategie für die Umsetzung des Kyoto-Protokolls anstehen, und deshalb den Rat zu ersuchen, diese als Testfalle für die Anwendung der vorgeschlagenen Leitlinien zu betrachten. Ferner sollte der Rat sich dazu verpflichten, auf der Tagung im Dezember 1998 Fragen der Einbeziehung der Umwelt in Vorschläge zur Umsetzung der Agenda 2000 und auf einer der Tagungen des Jahres 1999 die Fortschritte bei den nach Kyoto getroffenen Maßnahmen erneut zu überprüfen; • zwischen Rat, Parlament und Kommission Gespräche über die Schaffung von Mechanismen einzuleiten, die gewährleisten, daß diese Initiative umgesetzt wird, wobei auch Bestimmungen festzulegen sind, die eine gemeinsame Überprüfung der erzielten Fortschritte vorsehen. -4 Die Herausforderung der Einbeziehung der Umwelt in andere Politikbereiche Der herkömmliche Ansatz im Umweltrecht hat zwar Fortschritte gebracht, doch wird zunehmend deutlich, daß sich damit nicht alle Probleme lösen lassen, denen wir gegenüberstehen. In ihrem letzten Bericht beschreibt die Europäische Umweltagentur erfolgreiche Umweltmaßnahmen der Europäischen Gemeinschaft. Allerdings zeigt der Bericht auch, daß weitere Anstrengungen zur Verbesserung der Umweltqualität notwendig sind und daß die in vielen Bereichen festzustellenden beunruhigenden Trends, die überwiegend mit nicht nachhaltigen Wirtschaftstätigkeiten in Zusammenhang stehen, umgekehrt werden müssen. Das Bemühen um die Umwelt auf lokaler und globaler Ebene ist lediglich eine der Herausforderungen, mit denen sich die Gemeinschaft konfrontiert sieht. Neben den Sorgen aufgrund der wachsenden Arbeitslosigkeit und der sozialen Ausgrenzung sowie der Notwendigkeit, die Gemeinschaft auf den Beitritt der Länder Mittel- und Osteuropas vorzubereiten, war dies ein Grund dafür, im Vertrag von Amsterdam die sozial-, wirtschafts- und umweltpolitischen Bestimmungen zu stärken. Die Gemeinschaft muß deutlich machen, daß sie die Anliegen der Bürger ernst nimmt, indem sie auf eine Umsetzung dieser Ziele drängt. Europäische Akte Die Notwendigkeit, Umweltbelange auf allen Ebenen in andere Politikbereiche einzubeziehen, wurde schon vor einiger Zeit erkannt. Dieses Ziel wurde zuerst in die Einheitliche Fünften Umweltaktionsprogramm als prioritär eingestuft. Auch wenn bereits gute Fortschritte erzielt wurden, gibt es nach wie vor viel zu tun. Durch den Vertrag von Amsterdam hat dieser Prozeß neuen Schwung erhalten, indem im Vertrag die Bedeutung des Grundsatzes der Einbeziehung der Umwelt hervorgehoben wurde. aufgenommen dann und im Die wahre Herausforderung der Gemeinschaft besteht darin, Wege zu finden, wie all ihre Ziele miteinander in Einklang gebracht werden können. Darin besteht die Herausforderung einer nachhaltigen Entwicklung, ein Konzept, das zu oft nur unter Umweltgesichtspunkten betrachtet wurde, das jedoch zum Ziel hat, Anliegen der sozialen und wirtschaftlichen Entwicklung mit dem Umweltschutz zu vereinen. Die heutigen Muster der Wirtschaftsentwicklung führen allzu häufig zu Konflikten zwischen Entwicklung und Umwelt, was nicht so weitergehen darf. Politische Entscheidungen, die zu Umweltschäden und zur Erschöpfung natürlicher Ressourcen führen, dürften wohl kaum eine solide Grundlage für eine nachhaltige Wirtschaftsentwicklung sein. Die Entwicklung neuer Technologien und Praktiken zeigt, daß wir über das Know-how verfügen, um einige dieser Probleme lösen zu können. Solche Lösungen erweisen sich häufig nicht nur als kostenwirksam für die jeweiligen Unternehmen, sondern schaffen einen echten Mehrwert und neue Arbeitsplätze, so daß sie gesamtwirtschaftlich gesehen eine doppelte Dividende bringen. Um allerdings auch die gewünschten Ergebnisse zu erzielen, müssen in vielen Bereichen der Gesellschaft sehr viel weitreichendere Änderungen im Verhalten und in den Vorgehensweisen eintreten. So erfordert die Umsetzung der Ziele des Vertrags ein neues Konzept in der Gemeinschaftspolitik, dem die Erkenntnis zugrundeliegt, daß alle Bereiche der Politik zu einer nachhaltigen Entwicklung beitragen müssen. - 6- Verfahren zur Gewährleistung der Einbeziehung der Umwelt in andere Politikbereiche Die Umsetzung dieses Konzepts erfordert ein großes Engagement seitens aller Organe der Gemeinschaft. Wie jüngst vom Europäischen beratenden Forum für Umwelt und Integration und nachhaltige Entwicklung hervorgehoben wurde, müssen gemeinsame Verantwortung in vollem Umfang darin wiederfinden, wie die Europäische Kommission und die anderen Organe der Europäischen Union ihre Arbeit organisieren, das heißt, wie die Kommission ihre Vorschläge formuliert und wie im Rat und im Parlament Entscheidungen herbeigeführt werden. sich In der Vergangenheit führten Versuche, horizontale Grundsätze einzuführen, nur allzu oft zu einem bürokratischen Aufwand und zu rein mechanischen Auflagen, die die Erwartungen nicht erfüllten. Dies darf sich bei der Einbeziehung der Umweltbelange nicht wiederholen. Deshalb ist darauf zu achten, daß die Verfahren allen Betroffenen logisch, praktisch und sinnvoll erscheinen. Dies ist die Philosophie, die dem hier vorgeschlagenen Konzept zugrundeliegt. Um unsere Fortschritte messen und bei Bedarf die politische Strategie anpassen zu können, benötigen wir ein System zur regelmäßigen Überwachung und Überprüfung. Hierzu sollten Indikatoren festgelegt werden, an denen sich der Fortschritt messen läßt. Mitunter könnte die Festlegung quantizierbarer Ziele hilfreich sein. Mit der Zeit könnte es sich als nützlich erweisen, ein Bench-marking durchzuführen, um die beste Praxis zu entwickeln. Folgende Leitlinien werden als Grundlage für eine Partnerschaft für Integration vorgeschlagen: Leitlinien für eine Partnerschaft zur Einbeziehung des Umweltschutzes in andere Politikbereiche • Die Kommission sollte sicherstellen, daß bei allen wichtigen politischen Initiativen Umweltbelange berücksichtigt werden. Zu allen wichtigen Vorschlägen, die erhebliche Umweltfolgen nach sich ziehen können, sollten detaillierte Umweltfolgenabschätzungen sowie eine Beschreibung, wie die Ergebnisse dieser Abschätzung berücksichtigt werden, erstellt werden. Die Kommission sollte ihre Methoden für derartige Abschätzungen verfeinern. • Die Kommission sollte Übersichten über bestehende Strategien erstellen und auf dieser Grundlage Maßnahmen für die wichtigsten Sektoren vorbereiten. Hierzu 7- gehört die Festlegung einer politischen Strategie, von Erfolgsindikatoren und, sofern dies begründet werden kann, von indikativen Überwachungszielen. Der Rat sollte für die Tagung des Europäischen Rates in Wien einen Bericht über die bisherigen Erfahrungen und die beste Praxis der Mitgliedstaaten in bezug auf die Einbeziehung von Umweltanforderungen in andere Politikbereiche erstellen, um auf dieser Grundlage bessere Gemeinschaftsverfahren ausarbeiten zu können. Der Rat sollte in den politischen Schlüsselbereichen prioritäre Maßnahmen für die Einbeziehung von Umweltaspekten beschreiben und wirksame Mechanismen zur Überwachung der praktischen Umsetzung vorsehen. • Der Rat sollte sicherstellen, daß bei seinen Entscheidungen über neue Vorschläge Umweltfragen angemessen berücksichtigt werden. Er sollte sich ferner dazu verpflichten, seine derzeitigen organisatorischen Abläufe daraufhin zu überprüfen, ob sie eine wirksame Umsetzung dieser Strategie gewährleisten. Der Europäische Rat sollte in regelmäßigen Abständen die Einbeziehung von Umweltfragen in wichtige Politikbereiche überprüfen. Das Parlament sollte seine derzeitigen organisatorischen Abläufe überprüfen, um sicherzustellen, daß bei seiner Entscheidungsfindung die Notwendigkeit der Einbeziehung von Umweltaspekten berücksichtigt wird. • Das Parlament sollte Prioritäten für die Einbeziehung von Umweltaspekten in politische Schlüsselbereiche festlegen. Der Rat, das Parlament und die Kommission sollten gemeinsam die Entwicklung von Mechanismen für die Umsetzung dieser Leitlinien und für die Überwachung der praktischen Umsetzung besprechen. Einbeziehung des Umweltschutzes in einzelne Politikbereiche Die vollständige Einbeziehung des Umweltschutzes in andere Politikbereiche kann nur langfristig erfolgen und erfordert einen schrittweisen Ansatz, der sich auf die gemachten Erfahrungen stützt. Hierzu müssen letztendlich die Auswirkungen dieses Ansatzes auf alle Politikbereiche geprüft werden. Allerdings ist die Kommission der Auffassung, daß zunächst zwei wichtigen und dringenden Maßnahmenpaketen der Vorrang eingeräumt werden sollte - der Agenda 2000 und der Umsetzung des Kyoter Protokolls, wo in naher - 8- zunächst zwei wichtigen und dringenden Maßnahmenpaketen der Vorrang eingeräumt werden sollte - der Agenda 2000 und der Umsetzung des Kyoter Protokolls, wo in naher Zukunft Entscheidungen anstehen. Obwohl sich die beiden Maßnahmenpakete vom Inhalt her unterscheiden, sind die obengenannten Leitlinien flexibel und stabil genug, beiden Beispielen gerecht zu werden. 1. Die Agenda 2000 hat hohe Priorität und beinhaltet konkrete Vorschläge der Kommission für Rechtsvorschriften, die zur Entscheidung anstehen und die einen erheblichen Teil des Gemeinschaftshaushaltes binden und so den Rahmen für die künftige Erweiterung festlegen. 2. Die Europäische Union ist mit dem Kyoter Protokoll bindende Verpflichtungen eingegangen. Die Umsetzung dieser Verpflichtungen muß nun eingeleitet werden und erfordert signifikante politische Verlagerungen und die Einbindung eines breiten Spektrums von Politikbereichen. Agenda 2000 Das Agenda 2000-Paket enthält Vorschläge für eine Reform der Landwirtschafts- und Kohäsionspolitik sowie ein Maßnahmenpaket zur Heranführung der Länder Mittel- und Osteuropas an die Gemeinschaft. Die Kommission hat besondere Anstrengungen unternommen, um sicherzustellen, daß bei jedem dieser Vorschläge Umweltfragen voll und ganz einbezogen werden. Nachstehend sind die wichtigsten umweltrelevanten Aspekte dieser Vorschläge aufgeführt: Kohäsionspolitik • Die Vorschläge für die neuen Bestimmungen zu den Strukturfonds enthalten als Ziele den Schutz und die Verbesserung der Umwelt, um sicherzustellen, daß die Fonds in Zukunft einen Beitrag zur nachhaltigen Entwicklung leisten. • Projekte von besonderer Bedeutung für die Umwelt werden verstärkt unterstützt. Zusätzliche Umweltschäden gelten als eines der Kriterien für die Festlegung forderwürdiger Stadtgebiete in Ziel 2-Regionen. • Die Kommission wird regionale Entwicklungspläne daraufhin bewerten, ob sie mit den Anforderungen an den Umweltschutz in Einklang stehen. • Projekte mit einem Budget von über 50 Mio. ECU werden noch systematischer auf ihre Umweltfolgen geprüft. Bei der Erstellung von Interventionsprogrammen für die Strukturfonds werden Umweltbehörden und tätige Nichtregierungsorganisationen einbezogen. im Umweltbereich Landwirtschaft • Die Vorschläge zur Reform der GAP beinhalten eine weitere Abkehr von der Preisstützung zugunsten von Direktzahlungen. Damit wird der Umwelt geholfen und die Wirtschaftlichkeit verbessert. Weniger stark verzerrte Preise führen zu einem ausgewogeneren Einsatz von umweltschädlichen Einsatzstoffen und zu einer weniger intensiven Nutzung sensibler Böden. • Die Mitgliedstaaten müssen ferner sicherstellen, daß Umweltauflagen eingehalten werden, und bei Bedarf direkte Zahlungen von solchen Bestimmungen abhängig machen. In naher Zukunft könnten 80 % des Agrarhaushalts der EU auf direkte Zahlungen entfallen. • Einen neuen Pfeiler in der GAP bildet das Programm für die Entwicklung der ländlichen Räume. Ein erheblicher Teil der Mittel wird für Maßnahmen bereitgestellt, die sich positiv auf die Umwelt auswirken. Sonstige im Rahmen dieses Programms durchgeführte Projekte sollten mit den Umweltzielen in Einklang stehen. Erweiterung • Die beitrittswilligen Länder sind derzeit damit befaßt, realistische nationale Programme, einschließlich langfristiger Strategien, für die schrittweise Anpassung an das bestehende EU-Umweltrecht zu erstellen, und einige haben bereits begonnen, es auch anzuwenden. • Die mit neuen Auflagen versehene Heranführungsstrategie räumt umweltfreundlichen Investitionen und dem Aufbau von Verwaltungsstrukturen für die Um- und Durchsetzung des EU-Umweltrechts einen hohen Stellenwert ein. • Mehr Finanzmittel wie PHARE, ISPA und die Fördermittel für die Landwirtschaft werden den Beitrittskandidaten helfen, weitere Ressourcen für den Umweltschutz zu mobilisieren. In ihrem Maßnahmenpaket zur Agenda 2000 hat sich die Kommission darum bemüht, das richtige Gleichgewicht zwischen den Bedürfnissen der jeweiligen Sektoren, der Verbesserung der Umwelt und dem Ziel der nachhaltigen Entwicklung zu finden. Die Kommission ist der Auffassung, daß die obengenannten Bestimmungen wichtige Elemente der Vorschläge sind. Bei der Verabschiedung des Maßnahmenpaketes wird es darauf ankommen, die Ausgewogenheit zu wahren, um den Umweltschutz stärker in diese Politikbereiche einzubeziehen. - 10 Klimaveränderung - Einhaltung unserer in Kyoto eingegangenen Verpflichtungen Es gibt kein besseres Beispiel für die unabdingbare Notwendigkeit, Umweltbelange in andere Politikbereiche einzubeziehen, als die Klimaveränderung. Das in Kyoto vereinbarte Protokoll der Weltklimakonvention enthält ehrgeizige Ziele zur Reduzierung der Treibhausgase bis zum Zeitraum 2008 bis 2012. Die Erfüllung dieser Verpflichtung und die Einsicht, daß anschließend weitere Reduzierungen notwendig sein werden, müssen bei der Gestaltung aller wichtigen Politikbereiche ein vorrangiges Anliegen sein. Dies bedingt erhebliche Veränderungen, z. B. in der Energiepolitik und beim Energieeinsatz. Beim Verkehr sind die derzeitigen Wachstumszahlen bei Verkehrsträgern mit besonders ineffizientem Energieverbrauch höchst bedenklich. Eine Fortsetzung dieser Trends wird die Fähigkeit der Gemeinschaft gefährden, ihre Verpflichtungen zu erfüllen. Die Kommission bereitet derzeit eine Mitteilung vor, in der sie erste Vorstellungen ihren Verpflichtungen nachkommen will. Daran skizziert, wie die Gemeinschaft anschließen müssen sich konkrete Initiativen in Schlüsselbereichen wie Energie, Verkehr, Industrie und Landwirtschaft. Die Ausarbeitung und Festlegung von Strategien und Maßnahmen erfordert einen intensiven Dialog und eine enge Zusammenarbeit zwischen den Umweltministern und den Ressortministern mehrerer Politikbereiche. Die britische Präsidentschaft hat hier eine Vorreiterrolle übernommen, indem sie gemeinsame Tagungen des Umwelt- und Verkehrsrats einführte. Der weitere Ausbau einer derartigen Zusammenarbeit könnte bei der Ausarbeitung von Initiativen durch die jeweiligen Räte hilfreich sein, die für die Umsetzung unserer in Kyoto eingegangenen internationalen Verpflichtungen notwendig sind. Damit können die obengenannten Leitlinien praktisch umgesetzt werden. Schlußfolgerung Die Berücksichtigung von Umweltfragen in anderen Politikbereichen ist nicht länger eine Option, sondern dringend geboten. Die oben erläuterten Leitlinien sind ein erster praktischer Schritt, sich dieser Herausforderung zu stellen. Dies ist jedoch keine einmalige Angelegenheit, sondern ein regelmäßig zu überprüfender Prozeß, der ständig an die Erfahrungen angepaßt werden muß. Auch wenn wir uns zunächst auf zwei dringende Schwerpunkte konzentriert haben - in Kyoto eingegangenen Verpflichtungen-, gilt das Agenda 2000 und unsere Integrationsprinzip selbstverständlich auch für andere Politikbereiche. Deshalb ist es unabdingbar, wie in den vorgeschlagenen Leitlinien erläutert, Strategien in bezug auf 11 - andere Politikbereiche festzulegen. Themen wie der Binnenmarkt und Industrie, Entwicklung und Handelspolitik, Tourismus, Fischerei und Besteuerung sind Beispiele, mit denen sich die Institutionen möglichst bald befassen sollten. Um diesen Prozeß in Gang zu bringen und seine erfolgreiche Umsetzung zu überwachen, müssen die Staats- und Regierungschefs sich eindeutig dazu bekennen. - 12- / / J^MWBHliÉBMiJMsAitfiilBW^ s*-* ISSN 0254-1467 KOM(98) 333 endg. DOKUMENTE DE 03 05 14 Katalognummer : CB-CO-98-366-DE-C ISBN 92-78-36970-5 Amt für amtliche Veröffentlichungen der Europäischen Gemeinschaften L-2985 Luxemburg