title: Kommissionens förordning (EG) nr 1059/98 av den 20 maj 1998 om ändring av importtullar inom rissektorn

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
rice

formats: pdf print

text: L 151/28 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 21. 5. 98 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 1059/98 av den 20 maj 1998 om (cid:132)ndring av importtullar inom rissektorn EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EG) nr 3072/95 av den 22 december 1995 om den gemensamma organisa- tionen av marknaden f(cid:148)r ris (1), (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 192/98 (2), med beaktande av kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 1503/96 av den 29 juli 1996 om till(cid:132)mpningsf(cid:148)reskrifter f(cid:148)r r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EG) nr 3072/95 vad avser import- tullar inom rissektorn (3), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 1403/97 (4), s(cid:132)rskilt artikel 4. 1 i denna, och med beaktande av f(cid:148)ljande: Importtullarna inom rissektorn fastst(cid:132)lls av kommissio- nens f(cid:148)rordning (EG) nr 1004/98 (5). I artikel 4. 1 i f(cid:148)rordning (EG) nr 1503/96 f(cid:148)reskrivs att om genomsnittet av de ber(cid:132)knade importtullarna under den period d(cid:134) de till(cid:132)mpas skiljer sig med 10 ecu/ton fr(cid:134)n den fastst(cid:132)llda tullen skall en justering som motsvarar denna g(cid:148)ras. Denna skillnad har uppst(cid:134)tt. Det (cid:132)r d(cid:132)rf(cid:148)r n(cid:148)dv(cid:132)ndigt att justera de importtullar som fastst(cid:132)llts i f(cid:148)rordning (EG) nr 1004/98. H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 Bilagorna I och II till f(cid:148)rordning (EG) nr 1004/98 skall ers(cid:132)ttas med bilagorna I och II till denna f(cid:148)rordning. Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft den 21 maj 1998. Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 20 maj 1998. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 329, 30. 12. 1995, s. 18. (2) EGT L 20, 27. 1. 1998, s. 16. (3) EGT L 189, 30. 7. 1996, s. 71. (4) EGT L 194, 23. 7. 1997, s. 2. (5) EGT L 142, 14. 5. 1998, s. 36. 21. 5. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 151/29 BILAGA I Importtullar vad g(cid:132)ller ris och brutet ris Importtull (5) (ecu/ton) Tredje land (undantaget AVS och Bangladesh) (3) (7) AVS och Bangladesh (1) (2) (3) (4) Basmati fr(cid:134)n Indien och Pakistan (6) Egypten (8) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) 321,87 321,87 321,87 268,27 321,87 321,87 321,87 268,27 (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) 130,91 130,91 130,91 130,91 130,91 130,91 130,91 130,91 156,60 156,60 156,60 129,80 156,60 156,60 156,60 129,80 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 78,38 18,27 18,27 202,88 202,88 202,88 202,88 202,88 202,88 202,88 202,88 241,40 241,40 241,40 201,20 241,40 241,40 241,40 201,20 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 123,00 KN-nummer 1006 10 21 1006 10 23 1006 10 25 1006 10 27 1006 10 92 1006 10 94 1006 10 96 1006 10 98 1006 20 11 1006 20 13 1006 20 15 1006 20 17 1006 20 92 1006 20 94 1006 20 96 1006 20 98 1006 30 21 1006 30 23 1006 30 25 1006 30 27 1006 30 42 1006 30 44 1006 30 46 1006 30 48 1006 30 61 1006 30 63 1006 30 65 1006 30 67 1006 30 92 1006 30 94 1006 30 96 1006 30 98 1006 40 00 (1) Med f(cid:148)rbeh(cid:134)ll f(cid:148)r best(cid:132)mmelserna i artiklarna 12 och 13 i r(cid:134)dets (cid:132)ndrade f(cid:148)rordning (EEG) nr 715/90 (EGT L 84, 30. 3. 1990, s. 85). (2) I enlighet med f(cid:148)rordning (EEG) nr 715/90, skall importtull inte till(cid:132)mpas p(cid:134) produkter som har sitt ursprung i l(cid:132)nder i Afrika, V(cid:132)stindien och Stillahavsomr(cid:134)det och som direktimporteras till det franska utomeuropeiska departementet R(cid:130)union. (3) I artikel 11. 3 i f(cid:148)rordning (EG) nr 3072/95 fastst(cid:132)lls importtullen f(cid:148)r import av ris till det franska utomeuropeiska departementet R(cid:130)union. (4) F(cid:148)r import av ris, undantaget brutet ris (KN-nummer 1006 40 00), med ursprung i Bangladesh skall importtull till(cid:132)mpas inom ramen f(cid:148)r den ordning som fastst(cid:132)lls genom r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 3491/90 (EGT L 337, 4. 12. 1990, s. 1) och kommissionens (cid:132)ndrade f(cid:148)rordning (EEG) nr 862/91 (EGT L 88, 9. 4. 1991, s. 7). (5) Import av produkter med ursprung i de utomeuropeiska l(cid:132)nderna och territorierna (ULT) skall befrias fr(cid:134)n importtull enligt artikel 101. 1 i r(cid:134)dets (cid:132)ndrade beslut 91/482/EEG (EGT L 263, 19. 9. 1991, s. 1). (6) Importtullen f(cid:148)r r(cid:134)ris av sorten Basmati med ursprung i Indien och Pakistan skall neds(cid:132)ttas med 250 ecu/ton (artikel 4a i f(cid:148)rordning (EG) nr 1503/96, (cid:132)ndrad). (7) Tull som fastst(cid:132)llts i den Gemensamma tulltaxan. (8) F(cid:148)r import av ris med ursprung i och som kommer fr(cid:134)n Egypten skall importtull till(cid:132)mpas inom ramen f(cid:148)r den ordning som fastst(cid:132)lls genom kommissionens f(cid:148)rordningar (EG) nr 2184/96 (EGT L 292, 15. 11. 1996, s. 1) och (EG) nr 196/97 (EGT L 31, 1. 2. 1997, s. 53). L 151/30 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 21. 5. 98 BILAGA II Ber(cid:132)kning av importtull inom rissektorn Paddyris Brutet ris R(cid:134)ris Helt slipat ris R(cid:134)ris Helt slipat ris Indicaris Japonicaris 1. Importtull (ecu/ton) (1) 268,27 533,00 321,87 533,00 2. Ber(cid:132)kningsfaktorer: a) Cif-pris ARAG (ecu/ton) b) Pris fritt ombord (ecu/ton) c) Sj(cid:148)frakt (ecu/ton) d) K(cid:132)lla (1) Tull som fastst(cid:132)llts i den Gemensamma tulltaxan. (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 339,14 339,98 312,54 357,84 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 285,36 330,66 27,18 27,18 USDA Operat(cid:148)r Operat(cid:148)r Operat(cid:148)r (1) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190)


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 1563/98 dell'on. Antoni GUTIÉRREZ DÍAZ alla Commissione. Progetti a titolo del programma URB- AL

eurovoc_concepts:
EU programme
Latin America
confidentiality
democracy
eligibility criteria
local government
project evaluation
shareholding
technical committee (EU)
town

formats: html pdf print

text: C 402/144 Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee IT 22. 12. 98 (98/C 402/191) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1555/98 di Susan Waddington (PSE) alla Commissione (19 maggio 1998) Oggetto: Armonizzazione delle norme di sicurezza per le biciclette A quanto risulta all(cid:146)interrogante l(cid:146)applicazione di norme di sicurezza alle biciclette diverge notevolmente da Stato membro a Stato membro. In alcuni Stati membri, infatti, i fanali devono essere presenti sulla bicicletta quale requisito standard prevendita mentre in altri non Ł obbligatorio il freno anteriore. In molti Stati membri, inoltre, le biciclette sono considerate giocattoli piuttosto che mezzi di trasporto. Visto che l(cid:146)uso della bicicletta viene incoraggiato in quanto mezzo di trasporto «ecologico» e visto che, pertanto, il numero di biciclette usate nell(cid:146)UE aumenter(cid:224), quali misure intende adottare la Commissione per armonizzare le norme di sicurezza del prodotto sul mercato interno delle biciclette, in fase di espansione, cos(cid:236) da garantire ai consumatori le stesse norme minime di sicurezza in tutti gli Stati membri? Risposta data dal sig. Bangemann in nome della Commissione (26 giugno 1998) A differenza di quanto accade nel settore dei veicoli a motore a due o a tre ruote, non esiste una normativa comunitaria mirante ad eliminare gli ostacoli tecnici agli scambi nel settore delle biciclette. Gli ambienti professionali direttamente interessati stanno attualmente esaminando l(cid:146)opportunit(cid:224) di trasmettere alla Commissione una pratica dalla quale risulta chiaramente che siffatti ostacoli esistono effettivamente e impediscono la libera circolazione delle biciclette nella Comunit(cid:224). La Commissione esaminer(cid:224) tale pratica con particolare attenzione e non mancher(cid:224) di proporre, se del caso, le misure che riterr(cid:224) piø adeguate. Si attira tuttavia l(cid:146)attenzione dell(cid:146)onorevole parlamentare sulla direttiva 92/59/CEE del Consiglio, del 29 giugno 1992, relativa alla sicurezza generale dei prodotti (1), che si applica ai prodotti per i quali manca una normativa comunitaria specifica in materia di requisiti di sicurezza. Tale direttiva stabilisce in particolare i criteri di sicurezza che i produttori devono rispettare per i prodotti che immettono sul mercato e permette agli Stati membri di adottare misure specifiche quando un prodotto presenta un rischi per la salute o la sicurezza dei consumatori. (1) JO L 228 dell(cid:146)11. 8. 1992. (98/C 402/192) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1563/98 di Antoni GutiØrrez D(cid:237)az (GUE/NGL) alla Commissione (20 maggio 1998) Oggetto: Progetti a titolo del programma URB-AL Nell(cid:146)ambito del programma URB-AL, cofinanziato dalla Commissione europea, secondo le informazioni in possesso dell(cid:146)interrogante quattro comunit(cid:224) locali hanno presentato la propria candidatura a diventare la citt(cid:224)- leader della rete tematica n. 3, «La democrazia nella citt(cid:224)». Le quattro candidate erano: Issy-les-Moulineaux (Francia), Porto Alegre (Brasile), Salt (Spagna) e Villa Mar(cid:237)a (Argentina). Delle suddette quattro citt(cid:224), soltanto le prime due rispettavano i criteri di idoneit(cid:224) e sono state invitate a presentare una proposta tecnica. La citt(cid:224) di Porto Alegre Ł stata riconosciuta a livello mondiale come esempio modello di partecipazione cittadina grazie all(cid:146)esperimento del «bilancio partecipativo», il quale ha meritato l(cid:146)attenzione dei principali organismi internazionali di cooperazione (Banca mondiale, BIS, PSNU ecc. ). Inoltre, nell(cid:146)ambito delle comunit(cid:224) locali facenti parte della rete presentata da Porto Alegre figuravano alcune delle esperienze piø rilevanti di partecipazione cittadina realizzate in America Latina, come ad esempio quella di Villa Salvador in Perø


title: PREGUNTA ESCRITA n. 1569/98 del Nel van DIJK a la Comisión. Infracciones al código internacional de conducta para los alimentos destinados a los lactantes

eurovoc_concepts:
EU production
World Health Organisation
code of conduct
developing countries
export
marketing
mother's milk
sale
substitute product
third country

text: C 50/48 Diario Oficial de las Comunidades Europeas ES 22. 2. 1999 Respuesta dada por el Sr. Oreja en nombre de la Comisi(cid:243)n (22 de junio de 1998) La tecnolog(cid:237)a en cuanto se ha convertido de manera creciente en un componente de. la expresi(cid:243)n art(cid:237)stica, aparece por doquier en los programas comunitarios. De hecho, en el marco de los programas y acciones culturales existentes, un gran nœmero de los proyectos que gozan de una ayuda se basan en ella. Las exposiciones de Lisboa, y mÆs tarde la de Hannover, son la ocasi(cid:243)n si duda de presentar los œltimos y mÆs destacables ejemplos de las realizaciones tecnol(cid:243)gicas europeas y esto bajo la responsabilidad de las diferentes organizaciones como parte de la concepci(cid:243)n y programaci(cid:243)n de las exposiciones. En cuanto al aspecto de saber si la Comunidades va a hacer cargo en el marco de su acci(cid:243)n cultural de la coordinaci(cid:243)n de uno o varios proyectos sobre ciencias y tØcnica en sus exposiciones, es necesario recordar que hasta la fecha el contenido de los proyectos culturales que gozan de una ayuda comunitaria depende, en gran parte, de la iniciativa de los promotores de los proyectos. (1999/C 50/067) PREGUNTA ESCRITA E-1569/98 de Nel van Dijk (V) a la Comisi(cid:243)n (20 de mayo de 1998) Asunto: Infracciones al c(cid:243)digo internacional de conducta para los alimentos destinados a los lactantes ¿Tiene conocimiento la Comisi(cid:243)n del reciente estudio acerca de la manera en que los productores de alimentos para lactantes cumplen el c(cid:243)digo internacional de conducta que regula la comercializaci(cid:243)n de alimentos para lactantes (1)? ¿QuØ gestiones piensa realizar la Comisi(cid:243)n ahora que resulta que los productores infringen flagrantemente dicho c(cid:243)digo? (1) Publicado en la Revista MØdica BritÆnica (British Medical Journal). Respuesta del Sr. Bangemann en nombre de la Comisi(cid:243)n (25 de junio de 1998) Se remite a Su Seæor(cid:237)a a la respuesta dada por la Comisi(cid:243)n a su pregunta escrita E-908/97 (1) y a la E-1355/97 de la Sra. Maij-Weggen (2). (1) DO C 319 de 18. 10. 1997. (2) DO C 391 de 23. 12. 1997. (1999/C 50/068) PREGUNTA ESCRITA E-1576/98 de Klaus Rehder (PSE) a la Comisi(cid:243)n (25 de mayo de 1998) Asunto: Asociaci(cid:243)n monetaria FF-CFA y euro La moneda de quince Estados del `frica occidental y central, el franco CFA estÆ unido al franco francØs (FF) mediante un tipo de cambio fijo desde finales de la Øpoca colonial. ¿QuØ repercusiones tendr(cid:237)a la sustituci(cid:243)n del FF por el euro en la asociaci(cid:243)n en el tipo de cambio con el 1. CFA? ¿QuiØn tiene competencias para decidir en la materia? 2. ¿QuiØn serÆ competente, tras la introducci(cid:243)n del euro, para decidir acerca de las paridades entre el euro y otras monedas, en particular el CFA? ¿QuiØn es competente para admitir a nuevos socios en esta asociaci(cid:243)n monetaria o para acordar nuevas asociaciones? ¿Hay que deducir de los art(cid:237)culos 105 y siguientes del Tratado UE que todas las cuestiones de pol(cid:237)tica monetaria pasan a ser competencia de la Comunidad?


title: 98/390/ΕΚ: Απόφαση της Επιτροπής της 20ής Μαΐου 1998 σχετικά με την έγκριση σχεδίου επιτήρησης για την ανίχνευση καταλοίπων ή ουσιών στα ζώντα ζώα και στα προϊόντα τους που υποβλήθηκε από την Ιταλία [κοινοποιηθείσα υπό τον αριθμό Ε(1998) 1378/1] (Το κείμενο στην ιταλική γλώσσα είναι το μόνο αυθεντικό) (Κείμενο που παρουσιάζει ενδιαφέρον για τον ΕΟΧ)

eurovoc_concepts:
Italy
action programme
animal product
hormone
live animal
veterinary legislation

text: L 175/34 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym 19. 6. 98 APOVASG TGS EPITQOPGS tgr 20(cid:147)r La(cid:155)ou 1998 swetij(cid:145) le tgm (cid:146)cjqisg swed(cid:148)ou epit(cid:147)qgsgr cia tgm am(cid:148)wmeusg jatako(cid:148)pym (cid:147) ousi(cid:150)m sta f(cid:150)mta f(cid:150)a jai sta pqo(cid:152)(cid:149)mta tour pou upobk(cid:147)hgje ap(cid:149) tgm Itak(cid:148)a [joimopoighe(cid:148)sa up(cid:149) tom aqihl(cid:149) E(1998) 1378/1] (To je(cid:148)lemo stgm itakij(cid:147) ck(cid:150)ssa e(cid:148)mai to l(cid:149)mo auhemtij(cid:149)) (Je(cid:148)lemo pou paqousi(cid:145)fei emdiav(cid:146)qom cia tom EOW) (98/390/EJ) G EPITQOPG TYM EUQYPA(cid:136)JYM JOIMOTGTYM, ENEDYSE TGM PAQOUSA APOVASG: (cid:130)womtar up(cid:149)xg: tg sumh(cid:147)jg cia tgm (cid:148)dqusg tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar, tgm odgc(cid:148)a 96/23/EJ tou Sulbouk(cid:148)ou, tgr 29gr Apqik(cid:148)ou 1996, peq(cid:148) k(cid:147)xeyr l(cid:146)tqym ek(cid:146)cwou cia oqisl(cid:146)mer ous(cid:148)er jai ta jat(cid:145)koip(cid:145) tour se f(cid:150)mta f(cid:150)a jai sta pqo(cid:152)(cid:149)mta tour jai jataqc(cid:147)seyr tym odgci(cid:150)m 85/358/EOJ jai 86/469/EOJ jai tym apov(cid:145)seym 89/187/EOJ jai 91/664/EOJ (1), jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 8 paq(cid:145)cqavor 1, pq(cid:150)to jai de(cid:151)teqo ed(cid:145)vio, Ejtil(cid:150)mtar: (cid:149)ti le to (cid:146)ccqavo tgr 22ar Ojtybq(cid:148)ou 1997, g Itak(cid:148)a diab(cid:148)base stgm Epitqop(cid:147) sw(cid:146)dio sto opo(cid:148)o dieujqim(cid:148)fomtai ta ehmij(cid:145) l(cid:146)tqa pou pq(cid:146)pei ma evaqlosto(cid:151)m jat(cid:145) to (cid:146)tor 1998 cia tgm am(cid:148)wmeusg oqisl(cid:146)mym ousi(cid:150)m jai tym jata- ko(cid:148)pym tour sta f(cid:150)mta f(cid:150)a jai sta pqo(cid:152)(cid:149)mta tour· (cid:149)ti to em k(cid:149)cy sw(cid:146)dio tqopopoi(cid:147)hgje jai sulpkgq(cid:150)hgje le to (cid:146)ccqavo tgr 18gr Moelbq(cid:148)ou 1997 jai tgr 9gr Laqt(cid:148)ou 1998 s(cid:151)lvyma le tir upode(cid:148)neir tgr Epitqop(cid:147)r, (cid:150)ste ma jataste(cid:148) s(cid:151)lvymo le tir apait(cid:147)seir tgr odgc(cid:148)ar 96/23/EJ· (cid:149)ti ap(cid:149) tgm en(cid:146)tasg tou em k(cid:149)cy swed(cid:148)ou pqo(cid:146)juxe (cid:149)ti to sw(cid:146)dio e(cid:148)mai s(cid:151)lvymo le tir diat(cid:145)neir pou pqobk(cid:146)pomtai ap(cid:149) tgm odgc(cid:148)a 96/23/EJ, jai id(cid:148)yr ta (cid:145)qhqa 5 jai 7· (cid:149)ti ta l(cid:146)tqa pou pqobk(cid:146)pomtai stgm paqo(cid:151)sa ap(cid:149)vasg e(cid:148)mai s(cid:151)lvyma le tg cm(cid:150)lg tgr l(cid:149)milgr jtgmiatqij(cid:147)r epi- tqop(cid:147)r, (cid:129)qhqo 1 Ecjq(cid:148)metai to sw(cid:146)dio epit(cid:147)qgsgr cia tgm am(cid:148)wmeusg jata- ko(cid:148)pym jai ousi(cid:150)m pou amav(cid:146)qomtai sto paq(cid:145)qtgla I tgr odgc(cid:148)ar 96/23/EJ, sta f(cid:150)mta f(cid:150)a jai sta pqo(cid:152)(cid:149)mta tour, pou upobk(cid:147)hgje ap(cid:149) tgm Itak(cid:148)a. (cid:129)qhqo 2 G Itak(cid:148)a kalb(cid:145)mei tir amacja(cid:148)er molohetij(cid:146)r, jamomistij(cid:146)r jai dioijgtij(cid:146)r diat(cid:145)neir cia tgm evaqloc(cid:147) tou swed(cid:148)ou pou amav(cid:146)qetai sto (cid:145)qhqo 1. (cid:129)qhqo 3 G paqo(cid:151)sa Dglojqat(cid:148)a. ap(cid:149)vasg apeuh(cid:151)metai stgm Itakij(cid:147) Bqun(cid:146)kker, 20 La(cid:155)ou 1998. Cia tgm Epitqop(cid:147) Franz FISCHLER L(cid:146)kor tgr Epitqop(cid:147)r (1) EE L 125 tgr 23. 5. 1996, s. 10


title: Forslag til Rådets direktiv om sikring af en reel minimumsbeskatning af renteindtægter fra opsparing i Fællesskabet

eurovoc_concepts:
direct tax
fiscal policy
restriction on competition
savings
tax on investment income

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 20. 05. 1998 KOM(1998) 295 endelig udg. 98/0193 (CNS) Forslag til RÅDETS DIREKTIV om sikring af en reel minimumsbeskatning af renteindtægter fra opsparing i Fællesskabet (forelagt af Kommissionen) Begrundelse I. INDLEDNING Generelle betragtninger 1. i en mere beskæftigelsesfremmende I sin meddelelse af 5. november 1997 med titlen "En pakke til tackling af skadelig skattekonkurrence i Den Europæiske Union"1 understregede Kommissionen behovet for en samordnet indsats på europæisk plan for at bekæmpe skadelig skattekonkurrence og bidrage til at gennemføre visse mål, bl. a. at reducere de resterende forvridninger i det indre marked, undgå for store skatteprovenutab og orientere skattesystemerne retning. ØKOFIN-Rådet drøftede på grundlag af meddelelsen spørgsmålet bredt den 1. december 19972. Rådet gav sin tilslutning til en resolution om en adfærdskodeks for erhvervsbeskatning, godkendte en tekst om beskatning af renteindtægter fra opsparing, som skulle tjene som udgangspunkt for et direktiv på området, og fandt, at Kommissionen burde forelægge et direktivforslag om beskatning af renter og royalties, der betales mellem virksomheder. Som opfølgning på resolutionen af 1. december 1997 vedtog Kommissionen den 4. marts 19983 et forslag til direktiv om en fælles ordning for beskatning af renter i forskellige og royalties, der betales mellem associerede virksomheder medlemsstater. Denne meddelelse vedrører et forslag til direktiv om sikring af en reel minimumsbeskatning af indtægter fra opsparing i Fællesskabet. 2. I takt med liberaliseringen af kapitalbevægelserne mærkes det i stadigt større omfang, hvor vanskeligt det er at sikre en reel minimumsbeskatning af renter i I overensstemmelse med Rådets direktiv 88/361 /EØF af Fællesskabet. 24. juni 19884, som åbnede vejen liberalisering af kapitalbevægelserne, forelagde Kommissionen den 10. februar 1989 et forslag til Rådets direktiv om en fælles ordning for kildeskat af renteindtægter5. Sigtet med forslaget var at indføre en fælles ordning for kildeskat overalt i Fællesskabet, men forslaget fik aldrig medlemsstaternes enstemmige tilslutning i Rådet. Dette tidligere forslag trækkes tilbage samtidigt med forelæggelsen af nærværende forslag. for en fuldstændig 3. Muligheden for, at grænseoverskridende renteindtægter i Fællesskabet ikke beskattes, er anledning til økonomiske forvridninger, som ikke er forenelige med et velfungerende indre marked. De gunstige virkninger af det europæiske finansmarked, som nu er muliggjort ved liberaliseringen af kapitalbevægelserne, kan ikke udnyttes fuldt ud, hvis investorerne snarere træffer deres beslutninger på grundlag af muligheden for at unddrage sig beskatning end på grundlag af en sammenligning mellem investeringsalternativernes iboende fordele. Det hastende behov for en fælles foranstaltning for at imødegå de pågældende økonomiske KOM(97) 564 endelig udg. af 5. 11. 1997. KOM(1998) 67 endelig udg. af 4. 3. 1998 og EFT C 123 af 22. 4. 1998, s. 9. 2 EFT C 2 af 6. 1. 1998, s. 1. 3 4 EFTL178af8. 7. 1988,s. 5. 5 KOM(89) 60 endelig udg. og EFT C 141 af 7. 6. 1989, s. 5. forvridninger forstærkes af starten på ØMU'ens tredje fase, som yderligere vil lette investorernes adgang til grænseoverskridende investeringer. 4. Medlemsstaternes nødvendige budgettilbageholdenhed gør det stadigt mindre acceptabelt, at der er så stor en spredning i beskatningsgrundlaget, fordi der ikke er sikret en reel minimumsbeskatning af grænseoverskridende investeringer. Manglende garanti for en reel minimumsbeskatning af grænseoverskridende investeringer udgør således også en hindring for medlemsstaternes bestræbelser på at genetablere en ligelig fordeling af skattebyrden på de forskellige produktionsfaktorer og derigennem sænke beskatningen af arbejdsindkomster, hvilket kun vil have positive virkninger for jobskabelsen og nedbringelsen af ledigheden. Sameksistensmodellen 5. Under hensyntagen til nærheds- og proportionalitetsprincipperne og i overens stemmelse med den tekst, som ØKOFIN-Rådet vedtog den 1. december 1997, er forslaget udformet på grundlag af den såkaldte "sameksistensmodeP\ hvorefter den enkelte medlemsstat tilbageholder skat ved kilden eller udveksler oplysninger om indtægter fra opsparing med de andre medlemsstater. Fordelene ved sameksistensmodellen er, at de medlemsstater, som ønsker at anvende den ene af de to fremgangsmåder, kan have vanskeligheder med at anvende den anden, hvilket gør det meget problematisk at vedtage en fælles ordning for hele Fællesskabet. 6. Forslaget giver ligeledes de medlemsstater, der anvender kildeskattemodellen, mulighed for tillige at benytte sig af informationsudveksling i henhold til nationale bestemmelser eller bilaterale aftaler med andre medlemsstater. 7. Anvendelsesområdet er i forslaget begrænset til renter, der i en af medlems staterne udbetales til privatpersoner med bopæl i en anden medlemsstat. Anvendelsesområdet omfatter samtlige grænseoverskridende renter, som udbetales til privatpersoner i Fællesskabet uanset debitors etableringssted. 8. Da målsætningen er at muliggøre en reel minimumsbeskatning af de enkelte medlemsstaters skatteborgeres grænseoverskridende renteindtægter, har det været nødvendigt at forpligte de medlemsstater, der anvender informations udveksling, til at udveksle oplysningerne med alle de øvrige medlemsstater, idet forpligtelsen naturligvis kun gælder oplysninger om de øvrige medlemsstaters egne borgere. 9. På grund af de meget forskellige niveauer for beskatningen af personlig indkomst i medlemsstaterne er det imidlertid vanskeligt at fastsætte en mindstesats for kildeskatten, som - set fra samtlige medlemsstaters synspunkt - opfylder kravet til en reel minimumsbeskatning af indtægter fra opsparing. En for lav kildeskatteprocent er uhensigtsmæssig, for selv om kildeskat ikke har fuld frigørende virkning, kan den i virkeligheden få denne virkning, hvis den pågældende skatteborger i sin selvangivelse i bopælslandet. De europæiske finansmarkeders konkurrenceevne bør også tages i betragtning, ligesom en for høj kildeskatteprocent risikerer at fremme investering af opsparede midler uden for Fællesskabet. ikke medtager indtægten 10. Kommissionen har ment, at en rimelig løsning på problemet med fastsættelse af kildeskatteprocenten kan være en mindstesats på 20% ledsaget af en korrigerende foranstaltning, så den skattepligtige person på eget initiativ, og uden at dette berører bankhemmeligheden, kan lade sig beskatte efter reglerne i sit bopælsland. Den korrigerende foranstaltning består i, at skattemyndighederne i bopælslandet udsteder en attest for, at skatteborgeren har underrettet dem om det rentebeløb, vedkommende forventer at modtage. 11. Kort beskrevet betyder forslagets "sameksistensmodel", at den enkelte medlemsstat har valget mellem to ordninger, nemlig informationsudveksling (tilvejebringelse af oplysninger til enhver anden medlemsstat, hvor modtageren måtte have sin bopæl) eller kildeskat (tilbageholdelse af et beløb ved kilden til en sats på 20%). Den enkelte medlemsstat vælger selv en af de to mulige ordninger og anvender denne ene ordning på samtlige rentebetalinger, der foretages på medlemsstatens område til borgere med skattemæssigt domicil i enhver anden medlemsstat. En person, som faktisk modtager et rentebeløb i en medlemsstat, der har valgt at anvende kildeskat, har endvidere mulighed for at modulere ordningen ved at få udstedt en attest. En sådan rentemodtager kan selv sørge for udelukkende at blive beskattet i den medlemsstat, hvor vedkommende har sit skattemæssige domicil, på samme måde som en rentemodtager i en medlemsstat, der har valgt at anvende informationsudveksling. 12. Enhver foranstaltning, der sigter på at sikre en reel minimumsbeskatning af indtægter fra opsparing, kan kun være effektiv i samarbejde med markeds deltagerne. Inden for rammerne af nærværende direktiv, som bygger på sameksistens mellem kildeskat og informationsudveksling, og hvis anvend elsesområde er begrænset til de renter, der udbetales til privatpersoner uden skattemæssigt domicil i det pågældende land, synes den renteudbetalende agent at være den markedsdeltager, der er bedst egnet til at udføre de nødvendige foranstaltninger effektivt. 13. Den betalende agent kan enkelt og billigt efterprøve, om rentebeløbet udbetales til en fysisk person, og anmode denne om dokumentation for skattemæssigt domicil. Bortset fra renter påløbet bankkonti og -indskud er debitor sjældent i kontakt med rentemodtagerne og vil vanskeligt kunne identificere dem. Den manglende kontakt med rentemodtagerne gør det endvidere meget mere kompliceret og dyrt at lade debitor varetage denne opgave i medlemsstater, der anvender informationsudveksling. 14. Når den betalende agent pålægges denne opgave, vil også renter af værdipapirer udstedt af debitorer etableret uden for Fællesskabet indgå i anvendelsesområdet, hvis de udbetales i en af medlemsstaterne til en privatperson med skattemæssigt domicil i en anden medlemsstat. Herved påvirkes de europæiske virksomheders emissionsaktiviteter mindre i forhold til emittenter i tredjelande, end hvis debitor fik pålagt denne afgørende opgave, således som det var tilfældet i det forslag til direktiv, som Kommissionen forelagde den 10. februar 1989. Denne nye tilgang, som bygger på den betalendes agents ansvar, samt det forhold, at direktivet kun finder anvendelse på betalinger til privatpersoner med skattemæssigt domicil i andre medlemsstater, gør det i høj grad muligt at begrænse de foreslåede foranstaltningers virkninger for markedet for euro-obligationer. Dette marked synes hovedsageligt at bestå i investeringer foretaget af institutionelle investorer og kun delvis i investeringer foretaget af private investorer, der ikke har bopæl i Fællesskabet. Kommissionen mener, at denne nye fremgangsmåde i direktivet betyder, at det ikke længere er nødvendigt at udelukke euro-obligationerne fra anvendelsesområdet, hvilket der var mulighed for i forslaget fra 1989. 15. Rådet gav i sine konklusioner fra mødet den 1. december 1997 om beskatning af renteindtægter udtryk for, at direktivets bestemmelser skulle tage hensyn til behovet for at bevare de europæiske finansmarkeders konkurrenceevne, ligesom direktivets grundprincipper bør anvendes i så vid udstrækning som muligt. Fællesskabet skulle i denne henseende indlede forhandlinger med de vigtigste samhandelspartnere blandt tredjelandene, enten bilateralt eller multilateralt, for at sikre en reel minimumsbeskatning af indtægter fra opsparing, som er omhandlet i direktivforslaget, og som betalende agenter i disse tredjelande udbetaler til personer med skattemæssigt domicil i medlemsstaterne. På samme vis burde medlemsstaterne også give tilsagn om at fremme indførelse af tilsvarende foranstaltninger som direktivets på områder, der ikke henhører under direktivets anvendelsesområde. Navnlig bør de medlemsstater, som har afhængige eller associerede områder eller har et særligt ansvar eller særlige skattemæssige beføjelser på andre områder, forpligte sig til, i givet fald inden for rammerne af deres forfatningsmæssige bestemmelser, at sikre at tilsvarende bestemmelser kan anvendes på sådanne områder. Dette bør konkretiseres ved, at repræsentanterne i Rådet, sideløbende med drøftelserne af nærværende direktiv, træffer en afgørelse på grundlag af den model, der foreslås sammen med forslaget til direktiv (jf. bilaget). for medlemsstaternes regeringer, forsamlet II. BEMÆRKNINGER TIL DE ENKELTE ARTIKLER I DIREK TIVFORSLAGET Artikel 1 1. Direktivet har til formål at muliggøre en reel minimumsbeskatning af indtægter fra opsparing. Det finder anvendelse på renter, som udbetales til privatpersoner med skattemæssigt domicil i Fællesskabet, dog i en anden medlemsstat end den, hvor renterne udbetales. 2. Direktivet finder anvendelse på renter, der udbetales på medlemsstaternes område uanset etableringsstedet lånte kapital. De enkelte for debitor for den medlemsstater skal træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de renteudbetalende agenter på deres område udfører de opgaver, de pålægges i tilknytning til direktivets gennemførelse. Artikel 2 Direktivet bygger på sameksistens mellem to ordninger, nemlig informations udveksling og kildeskat. Den enkelte medlemsstat, hvor renterne kommer til udbetaling, skal vælge enten den ene eller den anden ordning, og den valgte ordning finder anvendelse på samtlige renter, der udbetales på medlemsstatens område, til personer med skattemæssigt domicil i enhver anden medlemsstat. a) Definition af begrebet faktisk rentemodtager Artikel 3 Det drejer sig om enhver privatperson, som for egen regning modtager renter. Hermed omfatter anvendelsesområdet hverken rentebetalinger til juridiske personer eller selskaber eller til privatpersoner, som modtager renterne på vegne af tredjemand i erhvervsøjemed i deres egenskab af agent eller godkendt repræsentant for en anden person. b) Definition af begrebet betalende agent Formålet med definitionen er at sikre identificering af en eneste betalende agent i de situationer, som er beskrevet i det følgende: - når renteudbetalingen til den faktiske rentemodtager sker direkte fra debitor, fastlægges sidstnævnte som den betalende agent - hvis debitor derimod pålægger en anden erhvervsdrivende at udbetale beløbet til den faktiske rentemodtager, fastlægges denne erhvervsdrivende som den betalende agent - en person, som for rammerne af virksomheds- eller anden erhvervsaktivitet udbetaler sine kunder renter hidrørende fra forvaltningen af kundernes formue, fastlægges ligeledes som betalende agent. inden Når renteudbetalingen foretages gennem flere mellemled, eventuelt med forretningssted i forskellige stater eller områder, skal der ved "renteudbetaling" udelukkende forstås den transaktion, hvorved renterne umiddelbart udbetales til den faktiske rentemodtager, ligesom der ved "betalende agent" udelukkende forstås den sidste agent, som udfører denne transaktion, og som er etableret på Fællesskabets område. c) Definition vedrørende skattemæssigt domicil For at løse eventuelle konflikter ved fastlæggelsen af det skattemæssige domicil mellem to eller flere medlemsstater indeholder denne artikel en række på hinanden følgende kriterier for fastlæggelse af skattemæssigt domicil i forbind else med dette direktiv. d) Definition af begrebet kompetent myndighed De kompetente myndigheder er defineret i artikel 1, stk. 5, i Rådets direktiv 77/799/EØF af 19. december 1977 om gensidig bistand mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder inden for området direkte skatter6. Offentliggjort i EFT L 336 af 27. 12. 1977, s. 15, senere ændret ved Rådets direktiv 79/1070/EØF af 6. 12. 1979 (EFT L 331 af 27. 12. 1979, s. 8) og 92/12/EØF af 25. 2. 1992 (EFT L 76 af 23. 3. 1992, s. 1) og senest ved tiltrædelsesakten for Østrig, Finland og Sverige (afgørelse 95/1/EF, EFT 1 af 1. 1. 1995, s. 1). Artikel 4 I overensstemmelse med nærhedsprincippet er det medlemsstaternes opgave at fastlægge de mest hensigtsmæssige bestemmelser for identificering af de faktiske rentemodtagere og deres skattemæssige domicil. De bestemmelser, som den enkelte medlemsstat vedtager for denne identificering, skal anvendes af markedets deltagere. Det vil derfor være hensigtsmæssigt - i det mindste for de hyppigst forekommende transaktioner og de, der udviser mindre risiko for misbrug - at sådanne bestemmelser for identificering ikke er for restriktive, men dog alligevel så effektive, at de kan opfylde direktivets målsætning. Artikel 5 a) Udtrykket "fordringer af enhver art" omfatter naturligvis kontantindskud og sikkerhedsstillelse i kontanter. Obligationer med ret til andel i overskud bør også anses som rentebærende og ikke som dividendegivende, medmindre de lånte midler ikke reelt deltager i debitors risici. b) Selv om definitionen under a) er meget bred og ikke giver anledning til tvivl om, at indtægter fra obligationer uden kuponer og lignende fordringer er omfattet af direktivets anvendelsesområde, er det nyttigt at præcisere, at stigninger i sådanne fordringers værdi i direktivets sammenhæng udgør en indtægt. Værdistigningen falder ind under anvendelsesområdet, når den udbetales af den betalende agent ved fordringens tilbagebetaling eller indløsning af det dertil knyttede værdipapir. c) Med henblik på dette direktiv er det i artiklen ligeledes fastlagt, at også indirekte indtægter fra opsparing, som modtages gennem institutter for kollektiv investering i tilknytning til værdipapirer, der udgør fordringer, skal opfattes som renter. Til investeringsinstitutter er der udtrykkeligt med udgangspunkt i de pågældende porteføljesammensætninger således fastlagt et ensartet kriterium, at indtjening, der uddeles af investerings institutter, betragtes som renter, når de modtages af deltagerne. identificering af de pågældende d) For at undgå konkurrenceforvridninger mellem indbyrdes tilsvarende finansi eringsinstrumenter betragtes også kapitalindkomst for investeringsinstitutter, der har investeret mere end 50% af deres formue i obligationer eller lignende værdipapirer, som renteindtægter for deltagerne, som ved tilbagebetaling af deres andele kan modtage det dertilknyttede udbytte. Artikel 6 Direktivets anvendelsesområde udgøres af det område, hvor EF-traktatens bestemmelserne i henhold til samme traktats artikel 227 finder anvendelse. Artikel 7 1. En medlemsstat, der anvender informationsudveksling, skal uden forbehold for gensidighed tilvejebringe de pågældende oplysninger til enhver anden medlems stat, hvor den faktiske modtager har sit skattemæssige domicil. 2. 3. I dette stykke opstilles de oplysninger, som under alle omstændigheder skal meddeles af de medlemsstater, der anvender informationsudveksling. Det står disse medlemsstater frit ligeledes at meddele andre oplysninger. Informationsudveksling udelukkende efter anmodning ville ikke være i overens stemmelse med direktivets målsætning, da beskatning af renterne således ikke ville være sikret. 4. Det præciseres, at artikel 8 i direktiv 77/799/EØF ikke har virkning for oplysninger, der meddeles inden for rammerne af nærværende direktiv. Medlems stater, der anvender informationsudveksling, og som således eventuelt måtte påberåbe sig den pågældende artikel, vil således kun kunne hindre gennem førelsen af nærværende direktivs målsætning. Tilvejebringelse af oplysninger på et gensidigt grundlag (mulighed, der er omhandlet i artiklens stk. 3) vil for eksempel ikke sætte personer med bopæl i visse medlemsstater (som ikke kan tilvejebringe oplysninger) i stand til at unddrage sig beskatning af deres grænseoverskridende renter. Artikel 8 1. Fastsættelsen af en mindstesats på 20% hindrer ikke de medlemsstater, som måtte ønske det, i at anvende en højere sats. Forbuddet mod at opkræve andre former for kildeskat på de rentebetalinger, der er omhandlet af direktivet, gælder samtlige medlemsstater (herunder også de, som måtte have valgt informations udveksling i tilknytning til direktivet). 2. Inden for rammer af direktivet udgør den kildeskat, der opkræves af betalingsmedlemsstaten, principielt ikke den endelige beskatning, og den har ikke frigørende virkning i forhold til skattemæssige forpligtelser, som modtageren måtte have i sit bopælsland. Kildeskatten anses for at være en praktisk losning for at muliggøre en reel minimumsbeskatning af grænseoverskridende renter, der betales i Fællesskabet. Denne målsætning er ligeledes opfyldt, hvis rente modtageren kan fremvise en attest på, at han har underrettet sine egne skattemyndigheder om modtagelse af en indtægt i en anden medlemsstat. Til grund herfor ligger den betragtning, at kildeskat i så tilfælde ikke er nødvendig, da der er mulighed for beskatning i modtagerens bopælsland. 3. De medlemsstater, der har valgt at anvende kildeskat, har fået mulighed for ligeledes at stille oplysninger om rentebetalinger, for hvilke der er opkrævet kildeskat, til rådighed for den medlemsstat, hvor rentemodtageren har sit skattemæssige domicil. Denne informationsudveksling, som vil kunne finde sted i henhold til nationale bestemmelser eller bilaterale aftaler, er ikke reguleret af nærværende direktiv, selv om det udtrykkeligt anerkendes, at en sådan informationsudveksling er forenelig med direktivet. Artikel 9 Formålet med denne artikel er at præcisere indholdet af de oplysninger, der skal fremgå af den attest, som medlemsstaternes skattemyndigheder udsteder til den faktiske rentemodtager på dennes anmodning. Modtageren kan naturligvis anmode sine myndigheder om flere attester, ikke blot når han har investeret i flere medlemsstater, som anvender kildeskat, men også når renterne udbetales til ham fra flere forskellige enheder i den samme medlemsstat. Artikel 10 1. Dette stykke erindrer om, at direktivet indeholder en forpligtelse til at fjerne dobbeltbeskatning af de modtagne renter. 2. Dette stykke omhandler det grundlæggende princip om, at den enkelte medlemsstat ved ligning af den skattepligtige indkomst for personer med bopæl i medlemsstaten er forpligtet til at tage højde for kildeskat opkrævet i en anden medlemsstat i henhold til direktivet. Det valgte hovedkriterium er "almindelig modregning", som består i at yde et skattefradrag, der ikke overstiger det af de to følgende beløb, som i givet fald måtte være det laveste: - det kildeskattebeløb, som modtageren kan påvise at have betalt i den medlemsstat, hvor renterne er kommet til udbetaling - den andel af modtagerens skyldige indkomstskat, som i overensstemmelse med den nationale lovgivning i modtagerens bopælsland svarer til de renter, for hvilke der er opkrævet kildeskat. Det er kun den betalende agents medlemsstat, som er forpligtet til at tilbagebetale det overskydende kildeskattebeløb, som således ikke har kunnet anvendes af den faktiske modtager i bopælslandet. 3. Dette stykke omhandler de særlige regler, som skal anvendes i såvel den medlemsstat, hvor renterne kommer til udbetaling, som i den medlemsstat hvor modtageren har sin bopæl, for at tage højde for kildeskat eller andre former for direkte skatter, som allerede er pålignet indtægter svarende til de samme renter. Disse særregler har til formål at sikre en neutral behandling mellem direkte investeringer af opsparede midler og investeringer foretaget gennem investeringsinstitutter. Det er medlemsstaternes opgave at fastlægge kriterier, som ikke er for restriktive, for hvordan de faktiske modtagere og betalende agenter på medlemsstaternes område skal dokumentere faktisk betalt skat af den indkomst, der svarer til de betalte renter for investerings institutternes vedkommende. investeringsinstitutters a) Dette underpunkt omhandler rentebetalinger fra de medlemsstater, der har valgt at anvende informationsudveksling. b) Der er medtaget særregler for betalinger, der foretages i de medlemsstater, der har valgt at anvende kildeskat. I betragtning af at den skat, der allerede er betalt, medtages i bopælslandets påligning i henhold til princippet om "almindelig modregning" (se beskrivelsen under stk. 2 ovenfor), vil en kildeskat til den normale sats udover den beskatning, som allerede er foretaget gennem investeringsinstitutterne, skabe mange tilfælde, hvor betalt skat ikke fuldstændigt vil kunne fradrages i bopælslandet. 4. Bilaterale aftaler for at hindre dobbeltbeskatning indrømmer ofte den stat, hvor debitor er bosiddende, hvilket ikke nødvendigvis er den stat, hvor renterne kommer til udbetaling, en ret til beskatning i form af kildeskat. Selv om artikel 8 i forbindelserne medlemsstaterne indbyrdes forbyder beskatning på et sådant grundlag, er dette ikke tilfældet i forhold til tredjelande for så vidt angår værdipapirer udstedt på deres område. For at hindre dobbeltbeskatning er der medtaget en mekanisme, som skal tage højde for allerede betalt kildeskat i beregningen af den kildeskat, der skal opkræves i henhold til nærværende direktiv. Det er op til de enkelte medlemsstater, som anvender kildeskat for så vidt angår rentebetalinger på eget område, at fastlægge, hvilken gyldig dokumentation rentemodtageren kan fremlægge for den betalende agent med henblik på, at denne tager højde for allerede betalt kildeskat. Artikel 11 Fællesskabet indleder forhandlinger med dets vigtigste samhandelspartnere blandt tredjelandene, enten bilateralt eller multilateralt, med henblik på at sikre en reel minimumsbeskatning af indtægter fra opsparing omfattet af nærværende direktiv, som udbetales af betalende agenter etableret i disse tredjelande til personer med skattemæssigt domicil i medlemsstaterne. Artikel 12 I stk. 1 fastsættes tidsplanen for direktivets gennemførelse i medlemsstaternes nationale lovgivninger. Under hensyntagen til den tid, som de betalende agenter behøver for at tilpasse deres procedurer til anvendelsen af de ordninger, som er omfattet af direktivet, synes en vis frist mellem vedtagelsen og ikrafttrædelsen af de nationale bestemmelser hensigtsmæssig. For at sikre en korrekt anvendelse af direktivet skal de nationale bestemmelser, som vedtages i denne henseende, meddeles til Kommissionen forud for ikrafttrædelsen. I stk. 2 bekræftes de sædvanlige nærmere bestemmelser for medlemsstaternes med delelse af de nationale bestemmelser, som de vedtager til direktivets gennemførelse. Artikel 13 Kommissionen mener, som det også fremgår af konklusionerne af ØKOFIN-Rådets møde den 1. december 1997, at sameksistensmodellen udgør et første skridt i retning af en faktisk beskatning af renteindtægter i hele Fællesskabet, hvorfor det bør fastlægges, at situationen skal tages op til fornyet overvejelse med henblik på at træffe afgørelse om, hvorvidt nye tiltag er hensigtsmæssige. 10 Forslag til RÅDETS DIREKTIV om sikring af en reel minimumsbeskatning af renteindtægter fra opsparing i Fællesskabet RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100, under henvisning til forslag fra Kommissionen7, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet8, under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg9, og ud fra følgende betragtninger: 1) 2) 3) 4) I medfør af Rådets direktiv 88/361/EØF af 24. juni 1988 om gennemførelse af traktatens artikel 6710 skulle kapitalbevægelserne i Fællesskabet mellem valutaindlændinge i medlemsstaterne, herunder direkte investeringer, være fuldstændigt liberaliseret fra den 1. juli 1990, og kapitalens frie bevægelighed har siden den 1. januar 1994 været sikret ved traktatens artikel 73 B - 73 G; indtægter i form af renter fra direkte investering af opsparede midler udgør skattepligtig indkomst for skatteborgerne i samtlige medlemsstater; i henhold til traktatens artikel 73 D, stk. 1, har medlemsstaterne ret til at anvende de relevante bestemmelser i deres skattelovgivning, som sondrer imellem skatteydere, hvis situation er forskellig med hensyn til deres bopæls sted eller med hensyn til det sted, hvor deres kapital er investeret; medlems staterne har ligeledes ret til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at hindre overtrædelser af deres nationale ret og forskrifter, især på skatte- og afgiftsområdet; de bestemmelser i medlemsstaternes skattelovgivning, som har til formål at hindre misbrug eller svig, bør i henhold til traktatens artikel 73 D, stk. 3, ikke udgøre et middel til vilkårlig forskelsbehandling eller en skjult begrænsning af den frie bevægelighed for kapital og betalinger, som defineret i traktatens artikel 73 B; EFT C EFT C EFT C 7 8 9 10 EFTL178af8. 7. 1988,s. 5. 11 5) 6) 7) 8) 9) 10) da der ikke sker nogen samordning af de nationale ordninger for beskatning af opsparing, navnlig ikke med hensyn til behandlingen af renter, der modtages af valutaudlændinge i de enkelte medlemsstater, er det for øjeblikket muligt for medlemsstaternes borgere at unddrage sig enhver form for beskatning af renter modtaget i en anden medlemsstat end den, hvor vedkommende har sin bopæl; for kapitalbevægelserne mellem medlemsstaterne fører denne mulighed for skatteunddragelse til økonomiske fordrejninger, som ikke er forenelige med det indre marked; på ØKOFIN-Rådets møde den 1. december 1997 om skattepolitiske spørgsmål11 nåede Rådet i forbindelse med sine konklusioner om beskatning af renteindtægter med henblik på at sikre en reel minimumsbeskatning af indtægter fra opsparing i Fællesskabet og hindre uønskede konkurrence fordrejninger til enighed om en række elementer, der danner udgangspunkt for nærværende direktiv; nærværende direktivs mål, en reel beskatning af indtægter fra opsparing i hele Fællesskabet, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne; det kan derfor i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 3 B, bedre gennemføres på fællesskabsplan; nærværende direktiv begrænser sig i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. nævnte artikel, som et første skridt i retning af en opfyldelse af dette mål til det strengt nødvendige og går ikke længere end nødvendigt for at nå det tilsigtede mål, da det kun finder anvendelse på renter udbetalt af en betalende agent etableret i en medlemsstat til fysiske personer med bopæl i en anden medlemsstat; direktivets anvendelsesområde bør derfor ligeledes begrænses til renter, der hidrører fra investering af kapital, hvorfor spørgsmål i tilknytning til beskatning af pensioner og forsikringsydelser vil blive undersøgt særskilt, og vil eventuelt give anledning til specifikke lovgivningsmæssige initiativer; det tilsigtede mål kan opfyldes gennem en sameksistensmodel, som består i, at medlemsstaterne frit kan vælge enten at tilbageholde et beløb ved kilden for renter udbetalt på deres respektive områder til valutaudlændinge (kildeskat) eller sætte den medlemsstat, hvor den faktiske modtager af renterne har sin bopæl, i stand til at beskatte indtægten på grundlag af den betalende agents medlemsstats tilvejebringelse af de nødvendige oplysninger (informations udveksling); 11) af hensyn til retssikkerheden og gennemsigtigheden bør det fastsættes, at medlemsstaterne udelukkende anvender én enkelt ordning på samtlige renteudbetalinger foretaget på deres område til valutaudlændinge; 11 EFT C 2 af 6. 1. 1998, s. 1. 12 12) 13) 14) 15) 16) 17) det er nødvendigt, at medlemsstaterne, når de vælger en af de to ordninger, som er fastsat ved nærværende direktiv, træffer de nødvendige foranstaltninger for, at de rentebetalende agenter, der er etableret på deres respektive områder, kan varetage de opgaver, som pålægges dem i henhold til nærværende direktiv; det er vigtigt at præcisere, at den betalende agent i den medlemsstat, som det påhviler at udføre de ovennævnte opgaver, i tilfælde, hvor debitor for den rentebærende kapital ikke udbetaler renterne direkte til den faktiske modtager, er den erhvervsdrivende, der er ansvarlig for den umiddelbare udbetaling af renterne til den faktiske modtager; Rådets direktiv 77/799/EØF af 19. december 1977 om gensidig bistand mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder inden for området direkte og indirekte skatter12, senest ændret ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse, tillader i en vis udstrækning medlemsstaterne at sikre sig korrekt påligning af skatter gennem en informationsudvekslingsordning; automatisk tilvejebringelse af hensigtsmæssige oplysninger medlemsstaterne imellem om de rentebetalinger, der er omfattet af nærværende direktiv, udgør en absolut forudsætning for informationsudvekslingsordningens gennem førelse; det bør fastsættes, at de medlemsstater, der anvender denne ordning, ikke mere kan påberåbe sig muligheden for at begrænse informationsud vekslingen på grundlag af artikel 8 i direktiv 77/799/EØF; det bør påses, at de medlemsstater, der har valgt at anvende kildeskat, anvender en effektiv mindstesats for kildeskatten, ligesom det bør sikres, at skatten kun betales én gang i Fællesskabet; i tilfælde hvor renterne betales af en betalende agent etableret i en medlems stat, der har valgt at anvende kildeskat, bør den faktiske rentemodtager, som har sit skattemæssige domicil i en anden medlemsstat, have mulighed for ved fremvisning for den betalende agent af en attest at undgå sidstnævntes opkrævning af kildeskatten; 18) det bør derfor fastsættes, at medlemsstaternes kompetente myndigheder udsteder en sådan attest inden for en rimelig tidsfrist; 19) målet er at muliggøre en reel beskatning af renter, der betales mellem to eller flere medlemsstater, hvilket kræver en tilsvarende forpligtelse fra medlems staterne side til at sikre fjernelse af enhver dobbeltbeskatning af sådanne renter; 20) når der er opkrævet kildeskat af de pågældende renter, bør den medlemsstat, hvor den faktiske modtager har sit skattemæssige domicil, tage hensyn til det opkrævede beløb med indtil det skattebeløb, der pålignes på dens eget område af sådanne renter, og forskellen bør i givet fald kunne tilbagebetales af den medlemsstat, hvor den betalende agent er etableret; 12 EFT L 336 af 27. 12. 1977, s. 15. 13 21) 22) samme princip bør finde anvendelse på renter hidrørende fra visse investeringsinstitutter, og der bør fastsættes passende vilkår for at sikre fjernelsen af alle former for dobbeltbeskatning af de pågældende renter; Rådet understregede i sine konklusioner fra mødet den 1. december 1997 om for at bevare de europæiske beskatning af renteindtægter behovet finansmarkeders konkurrenceevne, samt at grundprincipperne i et direktiv herom burde anvendes i videst mulig udstrækning; Fællesskabet bør i denne henseende indlede forhandlinger med de vigtigste samhandelspartnere blandt tredjelandene, enten bilateralt eller multilateralt, for at sikre en reel beskatning af indtægter fra opsparing, der er omfattet af nærværende direktiv, og som udbetales af betalende agenter etableret i disse tredjelande til personer med skattemæssigt domicil i medlemsstaterne; 23) Rådet bør på grundlag af en rapport fra Kommissionen tage situationen op til fornyet overvejelse tre år efter fristen for direktivets gennemførelse med det formål at afgøre i hvilken udstrækning, der kan opnås nye fremskridt med henblik på en forbedring af den faktiske beskatning af indtægter fra opsparing - UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: Artikel 1 Formål 1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at muliggøre en reel minimumsbeskatning af renter, der udbetales til fysiske personer, som har skattemæssigt domicil i en anden medlemsstat end den, hvor den betalende agent lader renterne komme til udbetaling. 2. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre sig, at de opgaver, som skal udføres i forbindelse med gennemførelsen af nærværende direktiv, varetages af den renteudbetalende agent, der er etableret på deres respektive områder, uanset etableringsstedet for den enhed, der er debitor for den kapital, der bærer de pågældende renter. Artikel 2 Sameksistensmodellen 1. Medlemsstaterne vælger i overensstemmelse med artikel 7 og 8 enten ordningen for meddelelse af oplysninger til den medlemsstat, hvor den faktiske modtager følgende benævnt af betalingen har sit skattemæssige domicil "informationsudveksling"), eller ordningen for tilbageholdelse ved kilden (i det følgende benævnt "kildeskat"). (i det 2. Den enkelte medlemsstat anvender en og samme ordning for samtlige rentebetalinger foretaget af en betalende agent etableret på den pågældende medlemsstats område til fysiske personer med skattemæssigt domicil i en anden medlemsstat. 14 Artikel 3 Generelle definitioner I dette direktiv a) forstås ved "faktisk modtager" enhver fysisk person, som modtager en rente betaling for egen regning b) forstås ved "betalende agent" enhver erhvervsdrivende, som er ansvarlig for den umiddelbare udbetaling af renter til den faktiske modtager, uanset om vedkommende selv er debitor for den rentebærende kapital eller har fået pålagt udbetalingen af renterne af debitor eller den faktiske modtager, for så vidt som den erhvervsdrivende er etableret i Fællesskabet uden for den medlemsstat, hvor den faktiske modtager har sit skattemæssige domicil c) finder følgende kriterier anvendelse i tilfælde af vanskeligheder mellem mindst to medlemsstater med at fastlægge en faktisk modtagers "skattemæssige domicil": i) den faktiske modtager betragtes som bosiddende i den medlemsstat, hvor vedkommende har en fast bopæl; har vedkommende en fast bopæl i flere medlemsstater, betragtes vedkommende som bosiddende i den medlemsstat, til hvilken vedkommende har de tætteste personlige og økonomiske tilhørsforhold (centret for de vitale interesser) ii) hvis det ikke er muligt at fastlægge, i hvilken medlemsstat den faktiske modtager har centret for sine vitale interesser, eller hvis vedkommende ikke har nogen fast bopæl i nogen medlemsstat, betragtes vedkommende som bosiddende i den medlemsstat, hvor vedkommende sædvanligvis opholder sig iii) hvis den faktiske modtager sædvanligvis opholder sig i flere medlemsstater, eller hvis vedkommende ikke sædvanligvis opholder sig i nogen medlems stat, betragtes vedkommende som bosiddende i den medlemsstat, hvori vedkommende er statsborger iv) når det er vanskeligt at træffe afgørelse om en faktisk modtagers skattemæssige domicil i den ene eller den anden medlemsstat på grundlag af de i nr. i), ii) og iii) fastsatte kriterier, skal de pågældende medlemsstater inden for en rimelig tidsfrist blive enige om fastlæggelse af ét enkelt domicil d) forstås ved en medlemsstats "kompetente myndighed" en af de myndigheder, der er nævnt i artikel 1, stk. 5, i direktiv 77/799/EØF. 15 Artikel 4 Identificering af de faktiske modtagere De enkelte medlemsstater vedtager og sikrer sig anvendelse på deres eget område af nærmere bestemmelser, som sætter den betalende agent i stand til at identificere de faktiske modtagere og deres skattemæssige domicil med henblik på artikel 1. Artikel 5 Definition af renter I nærværende direktiv forstås ved "renter" a) indtægter fra fordringer af enhver art, med eller uden prioritetsgaranti eller indtægter fra offentlige klausuler om andel værdipapirer eller obligationslån, herunder også præmier eller gevinster i tilknytning til sådanne. Strafrenter for for sen betaling betragtes ikke som renter i debitors udbytte, navnlig b) stigninger i fordringers værdi, når indtægten heraf efter aftale helt eller delvis udgøres af en sådan værdistigning, uanset stigningens karakter. De renter, der skal tages i betragtning, udgøres i så tilfælde af den forskel mellem den tilbagebetalte kapital og emissionsprisen på de dertilhørende værdipapirer, der betales af den betalende agent ved fordringens tilbagebetaling c) d) indtjening, der uddeles af institutter for kollektiv investering i værdipapirer som defineret i Rådets direktiv 85/611/EØF13, som direkte eller indirekte investerer mere end 50% af deres aktiver i fordringer eller tilsvarende værdipapirer forskellen mellem den pris, der opnås ved tilbagebetalingen af andele i de institutter, der er nævnt i litra c), og emissionsprisen for de samme andele, eller, hvis andelene er erhvervet efter emissionen, den købspris, som den faktiske modtager har betalt. Artikel 6 Geografisk anvendelsesområde Dette direktiv finder anvendelse på renter, der udbetales af en betalende agent, som er etableret inden for det område, hvor traktaten finder anvendelse i henhold til dens artikel 227. Artikel 7 Informationsudveksling 1. Den medlemsstat, hvor den betalende agent er etableret, og som har valgt at anvende informationsudveksling, meddeler den medlemsstat, hvor den faktiske rentemodtager har sit skattemæssige domicil, de oplysninger, der er omhandlet i stk. 2, og som er nødvendige for en korrekt ansættelse af den indkomst, for for denne anden hvilken den medlemsstat. faktiske modtager er skattepligtig over 13 EFT L 375 af 31. 12. 1985, s. 3. 16 2. De oplysninger, som de kompetente myndigheder i førstnævnte medlemsstat videregiver til den anden medlemsstat, består som et minimum i en angivelse af det udbetalte rentebeløb, datoen for udbetalingen, identifikation af den faktiske modtager og erklæret skattemæssigt domicil for denne. 3. Oplysningerne skal tilvejebringes automatisk og mindst en gang årligt senest seks måneder efter udgangen af det foregående kalenderår for rentebetalinger, der er foretaget i løbet af dette kalenderår. 4. Artikel 8 i direktiv 77/799/EØF finder ikke anvendelse, for så vidt angår de oplysninger, der skal tilvejebringes i henhold til dette direktiv. Artikel 8 Kildeskat 1. Den betalende agents medlemsstat skal, hvis den har valgt at anvende kildeskat, anvende en mindstesats på 20% på de renter, som den betalende agent udbetaler til den faktiske modtager. Der kan ikke andetsteds i Fællesskabet ske nogen anden tilbageholdelse ved kilden af de renter, der udbetales til de faktiske modtagere. 2. Kildeskatten opkræves ikke, når den faktiske modtager over for den betalende agent fremviser en attest, der er udstedt i vedkommendes navn af den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor vedkommende har sit skattemæssige domicil, og som i overensstemmelse med artikel 9 attesterer, at den faktiske modtager har underrettet den pågældende myndighed om de renter, der modtages. Når det udbetalte rentebeløb overstiger det belob, der er angivet i attesten, opkræves der kildeskat på forskellen mellem de to beløb. 3. Nærværende direktiv er ikke til hinder for, at de medlemsstater, der har valgt at anvende kildeskat, ligeledes kan deltage i informationsudveksling i henhold til nationale bestemmelser eller bilaterale aftaler indgået med andre medlemsstater. Artikel 9 Udstedelse af attest De enkelte medlemsstaters kompetente myndigheder skal udstede en attest på grundlag af de oplysninger, som tilvejebringes af deres skatteborgere, som er faktiske modtagere af renter, som de får udbetalt af en betalende agent. Attesten skal indeholde en angivelse af den faktiske modtager og den betalende agent, det rentebeløb, der modtages, og datoen for udbetalingen. Attesten udstedes på anmodning fra den faktiske modtager senest to måneder efter tidspunktet for anmodningen. Artikel 10 Fjernelse af dobbeltbeskatning 1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at fjerne enhver dobbeltbeskatning af renter, der er omfattet af nærværende direktiv. 17 2. Når der er opkrævet kildeskat af de renter, den faktiske modtager har modtaget, i den betalende agents medlemsstat, skal den medlemsstat, hvor den faktiske modtager har sit skattemæssige domicil, yde denne et skattefradrag svarende til kildeskattebeløbet indtil den skyldige skat for sådanne renter på eget område. Når den faktisk opkrævede kildeskat i den betalende agents medlemsstat er højere end det fradrag, der er ydet den faktiske modtager af den medlemsstat, hvor vedkommende har sit skattemæssige domicil, tilbagebetaler den betalende agents medlemsstat forskellen direkte til den faktiske modtager. 3. For så vidt angår betaling af renter, der er omfattet af artikel 5, litra c) og d), gælder følgende: a) b) når den betalende agents medlemsstat har valgt at anvende informations udveksling, skal den medlemsstat, hvor den faktiske modtager har sit skattemæssige domicil, yde denne et skattefradrag indtil den skyldige skat for sådanne renteindtægter på eget område, svarende til den beskatning af investeringsinstitutterne, der reelt har fundet sted for den indkomst, der svarer til de renter, der er udbetalt til den faktiske modtager når den betalende agents medlemsstat har valgt at anvende kildeskat, foretager den betalende agent i den udstrækning, investeringsinstitutterne faktisk er blevet beskattet af den indkomst, der svarer til de renter, der er udbetalt til den faktiske modtager, et fradrag i den kildeskat, der er omhandlet i artikel 8. I så fald skal den medlemsstat, hvor den faktiske modtager har sit skattemæssige domicil, yde denne et skattefradrag, som dækker hele den faktiske beskatning af renterne, indtil den skyldige skat af sådanne renter på eget område. 4. Når der uden mulighed for tilbagebetaling i et tredjeland er opkrævet kildeskat af renter, der udbetales gennem en betalende agent etableret i en medlemsstat til en faktisk modtager, der har sit skattemæssige domicil i en anden medlemsstat, skal den betalende agent, hvis medlemsstat har valgt at anvende kildeskat, fradrage det beløb, der allerede er opkrævet som kildeskat af de pågældende renter, fra det pligtige kildeskattebeløb. Artikel 11 Forhandlinger med tredjelande Fællesskabet indleder forhandlinger med de vigtigste samhandelspartnere blandt tredjelandene, enten bilateralt eller multilateralt, med henblik på at sikre en reel beskatning af indtægter fra opsparing, som er omfattet af nærværende direktiv, og som betalende agenter etableret i disse tredjelande udbetaler til personer med skattemæssigt domicil i medlemsstaterne. 18 Artikel 12 Gennemførelse 1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 31. december 1999 de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom. De anvender bestemmelserne fra den 1. januar 2001. Når medlemsstaterne vedtager de i første afsnit nævnte love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne. 2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv. Der skal i meddelelsen indgå en overensstemmelsestabel, som angiver gældende nationale bestemmelser eller bestemmelser under vedtagelse svarende til hver af dette direktivs artikler. Medlemsstaterne meddeler nærmere oplysninger vedrørende de kompetente myndigheder. Artikel 13 Revision Kommissionen fremlægger inden den 1. januar 2004 en rapport for Rådet om anvendelsen af nærværende direktiv. Kommissionen foreslår på baggrund af rapporten i givet fald Rådet de ændringer af direktivet, som måtte være nødvendige for at sikre en bedre reel beskatning af indtægter fra opsparing samt fjernelse af uønskede konkurrencefordrejninger. Artikel 14 Ikrafttrædelse Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Artikel 15 Adressater Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Udfærdiget i Bruxelles, den På Rådets vegne Formand 19 Bilag AFGØRELSE TRUFFET AF REPRÆSENTANTERNE FOR MEDLEMSSTATERNES REGERINGER, FORSAMLET I RÅDET, den vedrørende beskatning af indtægter fra opsparing REPRÆSENTANTERNE FOR MEDLEMSSTATERNES REGERINGER, FOR SAMLET I RÅDET, - SOM BEKRÆFTER, at det under hensyntagen til behovet for at bevare finans markedernes konkurrenceevne på globalt plan er nødvendigt, at de elementer, der indgår i den tekst om beskatning af indtægter fra opsparing, som blev vedtaget i tilknytning til konklusionerne fra ØKOFIN-Rådets møde den 1. december 1997, anvendes i så vid udstrækning som muligt, SOM ERKENDER, at forslaget til direktiv, forelagt af Kommissionen den 20. maj 1998 med henblik på at sikre en reel minimumsbeskatning af indtægter fra opsparing i EU i form af renter bygger på de nævnte elementer, SOM BEKRÆFTER, at der på ØKOFIN-Rådets møde den 1. december 1997 blev opnået enighed med hensyn til, at medlemsstaterne bør forpligte sig til, sideløbende med drøftelserne af nævnte forslag til direktiv, at fremme indførelsen af tilsvarende foranstaltninger som direktivets i tredjelande samt på deres afhængige eller associerede områder og på områder, hvor medlemsstaterne har et særligt ansvar eller skattemæssige beføjelser, og som ikke er omfattet af direktivets anvendelsesområde. TRÆFFER FØLGENDE AFGØRELSE: Artikel 1 Medlemsstaterne forpligter sig til inden for rammerne af deres respektive beføjelser og Fællesskabets beføjelser, sideløbende med drøftelserne af forslaget til direktiv forelagt af Kommissionen den 20. maj 1998 med henblik på at sikre en reel minimumsbeskatning af indtægter fra opsparing i EU i form af renter, at fremme indførelsen af tilsvarende foranstaltninger i tredjelande for så vidt angår udbetaling af renter til personer med bopæl i Fællesskabet. Artikel 2 De medlemsstater, som har afhængige eller associerede områder eller har et særligt ansvar eller skattemæssige beføjelser på andre områder, forpligter sig til at træffe hensigtsmæssige foranstaltninger, inden for rammerne af deres i givet fald forfatningsmæssige bestemmelser, for at sikre anvendelsen af bestemmelser vedrørende renteudbetalinger til personer, med bopæl i Fællesskabet svarende til bestemmelserne i det direktiv, der endeligt vedtages, kan anvendes på disse områder. 20 Finansieringsoversigt Nærværende forslag fællesskabsbudgettet. til Rådets direktiv har ingen finansiel indvirkning på 21 Konsekvensanalyse Forslagets konsekvenser for virksomhederne, herunder især små og mellemstore virksomheder (SMV) Forslagets titel : Forslag til Rådets direktiv om sikring af en reel minimums- beskatning af renteindtægter fra opsparing i Fællesskabet Referencenummer for konsekvensanalysen for virksomhederne: 98006 Forslaget: 1. Hvorfor er der i betragtning af nærhedsprincippet behov for en EF-lov2ivninz på området, og hvad er hovedformålet? Formålet med forslaget til direktiv er at muliggøre en reel minimumsbeskatning af renter, der udbetales i medlemsstaterne til privatpersoner, som har deres skattemæssige domicil i en anden medlemsstat. Den manglende koordinering af de nationale skattesystemer er for øjeblikket årsag til, at privatpersoner, som har deres bopæl i én medlemsstat, kan unddrage sig enhver form for beskatning af renter, der modtages i en anden medlemsstat end den, hvor de har deres bopæl. Dette giver anledning til forvridninger i det indre marked og tab af skatteprovenu for medlemsstaterne. De gunstige virkninger af den større konkurrence mellem tjenesteyderne på det europæiske finansmarked, der er opstået som følge af liberaliseringen af kapitalbevægelserne, kan ikke udnyttes fuldt ud, hvis investorerne snarere træffer deres beslutninger på grundlag af muligheden for at unddrage sig beskatning end af en sammenligning mellem investeringsalternativernes iboende fordele. Konsekvenser for virksomhederne 2. Hvem berøres af forslaget? - Hvilken erhvervssektor berøres? - Berøres SMV i højere grad end store virksomheder? - Er de berørte virksomheder koncentreret i bestemte regioner i EF? Der forventes ingen stigning i skattebyrden for virksomhederne i nogle sektorer overhovedet som følge af direktivets iværksættelse. For at undgå hindringer for grænseoverskridende erhvervsaktivitet, som ville være uforenelig med det indre marked, er rentebetalinger mellem bankerne og mellem skattepligtige enheder, som ikke er fysiske personer, udelukket fra direktivets anvendelsesområde. Med hensyn til enkeltmandsvirksomheder er de grænseoverskridende renter, som sådanne måtte modtage, omfattet af direktivets anvendelsesområde, men på grund af den korrigerende foranstaltning, som gør det muligt at hindre kildeskat på indtægter, der er meddelt til de kompetente skattemyndigheder, undgår sådanne virksomheder dobbeltbeskatning. 22 Forslaget får derfor hovedsageligt virkning for omkostningerne ved de yderligere administrative byrder, der pålægges de rentebetalende agenter, som sædvanligvis vil være pengeinstitutter. Iværksættelsen af foranstaltningerne overlades til de rentebetalende agenter, der er etableret på medlemsstaternes område overalt i Fællesskabet. Denne kategori kan i princippet omfatte alle skattepligtige, som ikke handler i deres egenskab af i tilknytning til egen gæld eller privatperson, men foretager rentebetalinger tredjemands gæld. I praksis vil betalende agenter kun meget sjældent være små eller mellemstore virksomheder. I forbindelse med dette direktiv kan de betalende agenter dog kun være virksomheder eller andre erhvervsdrivende, som betaler renter til privatpersoner. De fleste værdipapirudstedere og markedsdeltagere vil ikke blive pålagt nogen yderligere administrative byrder. 3. Foranstaltninger, som virksomhederne skal træffe De skattepligtige personer, som er betalende agenter, vil normalt have en forpligtelse til at identificere modtagerne af deres betalinger, ligesom de også ofte allerede har forpligtelser i forbindelse med skatteopkrævning eller -angivelse over for deres egne nationale skattemyndigheder. De yderligere forpligtelser, de pålægges i forbindelse med udførelsen af direktivets foranstaltninger, fordrer uden tvivl en vis tilpasning af de administrative procedurer og edb-programmer, men foranstaltningerne er udformet således, at omkostningerne ved dette og de yderligere administrative byrder i prin cippet skulle være ret beskedne. Medlemsstaterne skal ved deres gennemførelse af direktivet i deres nationale lovgivninger tage højde for dette tilpasningsbehov. 4. Hvilke økonomiske virkninger forventes forslaget at få? - For beskæftigelsen? - For investeringerne og oprettelsen af nye virksomheder? - For virksomhedernes konkurrenceevne? Da direktivet omfatter alle renter, der udbetales i Fællesskabet uanset debitors etableringssted, betyder dette, at virksomheder etableret i Fællesskabet ikke stilles dårligere i forhold til deres konkurrenter fra tredjelande, når de optager lån. Risikoen for, at de europæiske virksomheder flytter deres emissionsvirksomhed uden for Fællesskabet med det ene formål at unddrage sig skat, er derfor også begrænset. Direktivets anvendelsesområde begrænses til renter, der udbetales til privatpersoner med skattemæssigt domicil i en anden medlemsstat end den, hvor renterne kommer til udbetaling. Virksomhedernes omkostninger i forbindelse med refinansiering vil derfor kun blive påvirket marginalt af kildeskatten af renter. Med hensyn til dividender er medlemsstaternes lovgivninger allerede udformet med henblik på at opfylde målsætningen om at sikre en reel minimumsbeskatning uanset betalingsstedet. En reel minimumsbeskatning også af grænseoverskridende renter vil forskellige kun bidrage refinansieringsinstrumenter, som virksomheder råder over, nemlig refinansiering i form af risikovillig kapital og refinansiering i form af låntagning. Der vil endvidere fjerne konkurrrenceforvridninger mellem de til at 23 ske en afbalancering mellem virksomhedernes refinansiering gennem risikovillig kapital og den offentlige sektors refinansiering gennem låntagning. Når de grænseoverskridende renter ikke beskattes, betyder det ikke blot et direkte tab af skatteprovenu i forbindelse med renterne, men det tvinger også en række medlemsstater til at sænke beskatningen af indenlandske renter til under det niveau, som ellers kunne have været gældende - netop for at undgå risikoen for en udflytning af investeringerne af de opsparede midler. En reel minimumsbeskatning af grænseoverskridende investeringer af opsparede midler kan ligeledes bidrage til medlemsstaternes bestræbelser på at genetablere en ligelig fordeling af skattebyrden på de forskellige produktionsfaktorer og derigennem sænke beskatningen af arbejdsindkomster, hvilket kun vil have positive virkninger for jobskabelsen og nedbringelsen af ledigheden. 5. Indeholder forslaget foranstaltninger, der tager højde for SMV'ernes særlige situation (lempeligere eller særlige krav)? Forslagets virkninger for virksomhederne vedrører navnlig de betalende agenter, som kun meget sjældent er små eller mellemstore virksomheder. Høring 6. Liste over organisationer, som er hørt om forslaget, og en kortfattet redegwehe for deres væsentligste synspunkter. Forslagets grundlæggende principper blev godkendt på Rådets (ØKOFIN) mode den 1. december 1997 og offentliggjort i EFT C 2 af 6. januar 1998. Ingen organisationer har reageret på offentliggørelsen. I maj måned 1997 offentliggjorde Confédération Fiscale Européenne (CFE) imidlertid en undersøgelse, som kortlagde de største vanskeligheder i forbindelse med beskatning af renter og dividender. Undersøgelsen konkluderede, at det er nødvendigt at fjerne sådanne forskelle for at virkeliggøre et homogent europæisk kapitalmarked. Fédération Hypothécaire Européenne gav i sin reaktion på Kommissionens rapport "Beskatning i Den Europæiske Union"14 udtryk for sin bekymring over de vanskeligheder, der er forbundet med en harmonisering af beskatningen af kapitalindkomst på europæisk plan, da det kan medføre en kapitalflugt til steder uden for Fællesskabet, hvor beskatningen er lempeligere. EU- Bankforeningen gav i maj 1997 også udtryk for sin angst for en udflytning af indskud og fælles minimumskildeskat. Sammenslutningen af Sparekasser i EU anerkendte i juni 1997 behovet for en harmonisering af beskatningen af indtægter fra opsparing og erklærede sig gunstigt indstillet over for en blød overgang til en endelig beskatning ved kilden til en beskeden sats. indførelsen af en investeringer uden følge af for EU som 14 KOM(96) 546 endelig udg. af 22. 10. 1996. 24 ISSN 0254-1459 KOM(98) 295 endelig udg. DOKUMENTER DA 10 09 08 Katalognummer : CB-CO-98-354-DA-C ISBN 92-78-36847-4 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg 25