title: Rapport från kommissionen till rådet och Europaparlamentet - Effektivitet och tillförlitlighet i europeisk standardisering enligt den nya metoden

eurovoc_concepts:
EU industrial policy
European standard
harmonisation of standards
standardisation
technical regulations

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 13. 05. 1998 KOM(1998) 291 slutlig RAPPORT FRÄN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET EFFEKTIVITET OCH TILLFÖRLITLIGHET I EUROPEISK STANDARDISERING ENLIGT DEN NYA METODEN INNEHÅLL INLEDNING: BEHOVET AV EN KONTINUERLIG GRANSKNING, I. SÄRSKILDA KÄNNETECKEN I DEN NYA METODEN FÖR STANDARDISERING Förhållandet mellan den nya metoden och standardiseringen Kravet på tillförlitlighet De nationella standardiseringsorganens roll Användning av allmänt tillgängliga specifikationer II. STRÄVAN EFTER EFFEKTIVITET Begreppet effektivitet Tidsplan för standardiseringsförfarandet 2 2 4 5 5 6 6 9 III. FÖRSLAG TILL EFFEKTIVARE EUROPEISKT STANDARDISERINGSSYSTEM. 10 Förvaltning av standardiseringsprocessen De offentliga myndigheternas roll Bara ett europeiskt standardiseringsorgan eller mer konkurrens? Ökad medvetenhet Finansiellt stöd för europeisk standardisering IV. SAMMANFATTNING 10 12 14 14 15 16 Bilaga: Framsteg när det gäller standardiseringsverksamhet enligt den nya metoden i g X i*. INLEDNING: BEHOVET AV EN KONTINUERLIG GRANSKNING 1. i att, Europeiska standarder fyller en viktig funktion för att den inre marknaden skall kunna fungera. Vid sitt möte i november 1997 bad rådet (inre marknaden) europeiska och nationella kommissionen standardiseringsorgan samt relevanta kommittéer på europeisk nivå, utarbeta en rapport om den europeiska standardiseringens effektivitet. Under de följande diskussionerna, särskilt vid det informella möte mellan ministrarna för den inre marknaden som ägde rum i Cambridge i februari 1998, kom man överens om att rapporten skulle koncentreras på den nya metoden. samarbete med Denna rapport, som har utarbetats i nära samarbete med medlemsstaterna, europeiska och nationella standardiseringsorgan och andra berörda parter, innebär att detta krav uppfylls. 2. Den europeiska standardiseringens effektivitet har nyligen uppmärksammats på politisk nivå vid flera tillfällen. I sin handlingsplan för den inre marknaden1 påpekade kommissionen att stora framsteg gjorts på standardiseringsområdet men att det inte finns anledning att känna sig nöjd. I sitt meddelande "Den inre marknadens följder och effektivitet"2 uppgav kommissionen att en "del problem har uppstått på grund av fördröjningar i framtagningen av standarder [. ] standardiseringsorganen [har] dock snabbt lyckats anpassa sig till det ökande behovet av nya standarder [. ]. Om den europeiska industrin vill ha harmoniserade standarder, ankommer det nu alltså på den att se till att ställa tillräckliga resurser till förfogande för arbetet. " 3. 4. I en rapport som nyligen utarbetats i Danmark3 och som lagts fram för rådet (inre marknaden) understryks att ett stort antal standarder enligt den nya metoden fortfarande måste läggas fram och att den genomsnittliga tiden för utarbetande av standarder fortfarande oftast är för lång. Kommissionen välkomnar därför det initiativ som tagits från dansk sida eftersom detta gör det möjligt att undersöka på vilka områden framsteg kan göras. I denna rapport beskrivs sambandet mellan den nya metoden och standardiseringen. Det betonas också att standardiseringen måste vara tillförlitlig. Dessutom anges hur effektiviteten kan bedömas och det formuleras ett antal förslag för hur effektiviteten skall kunna förbättras. Slutsatserna är följande: ESK (971)1 slutlig, 4. 6. 1997. KOM (96) 520 slutlig, 30. 10. 1996. The European standardisation work: analysis and recommendations for efficiency initiatives. Rapport som utarbetats för det danska handels- och näringslivskontoret, oktober 1997. ,b De grundläggande inslagen i den nya metoden och den europeiska standardiseringen har visat sig vara ändamålsenliga för att den inre marknaden skall kunna utvecklas. Standardiseringsprocessen och överskådligheten kan förbättras och detta är främst en uppgift för de europeiska standardiseringsorganen. Standardiseringen som ett frivilligt system har sina begränsningar och de offentliga myndigheterna ansvarar för att skapa incitament och en ram inom vilken standarderna kan utvecklas på ett effektivt sätt. > > I. SÄRSKILDA KÄNNETECKEN I DEN NYA METODEN FÖR STANDARDISERING Förhållandet mellan den nya metoden och standardiseringen 5. Principerna i den nya metoden för teknisk harmonisering och standarder fastställdes 1985 (EGTC136, 4. 6. 1985). Det har antagits direktiv om den nya metoden och liknande metoder och dessa omfattar en rad olika produkter som leksaker, byggprodukter, elektromagnetisk kompatibilitet, maskiner, teleterminalutrustning jordstationsutrustning för produkter, satellitkommunikation, förpackningar etc. Den nya metoden gäller stora grupper av produkter (t. ex. maskiner, byggprodukter, leksaker, förpackningar etc. ) eller övergripande risker (t. ex. elektromagnetisk kompatibilitet). Det fastställs grundläggande krav som produkterna måste uppfylla när de släpps ut på marknaden, men det anges vilka inte med tekniska metoder krav uppfyllas, undantag direktivet om byggprodukter ger direktiven om den nya metoden tillverkarna möjlighet att välja teknik. Direktiven om den nya metoden medger därför en hög grad av teknisk flexibilitet. De produkter som omfattas av dessa direktiv utgör 17 % av handeln inom gemenskapen. En förteckning återfinns i bilaga I. dessa skall Med medicintekniska av För att underlätta saluföringen av produkterna skall, enligt den nya metoden, europeiska standarder användas för att de grundläggande kraven snabbt skall kunna uppfyllas. Det är fortfarande frivilligt att uppfylla sådana standarder, men det medför klara fördelar för de tillverkare som släpper ut produkter på marknaden. > Produkter som uppfyller standarderna förutsätts uppfylla de grundläggande kraven i direktiven. > I de flesta av direktiven om den nya metoden ges tillverkarna genom standarderna möjlighet att välja mellan fler förfaranden för bedömning av överensstämmelsen. Som exempel kan nämnas att om de europeiska standarderna uppfylls kan en tillverkare tillåtas uppge att kraven i direktiven är uppfyllda utan att en tredje part behöver involveras. Standardiseringen är i sig en frivillig process som genomförs inom oberoende organisationer. Parterna kommer endast att delta i processen om de anser att det ligger ett värde i detta. Incitamentet att utveckla standarder är huvudsakligen av ekonomiskt vilket standardiseringsorganen anser föreligga om inte viktiga parter gör invändningar. Det är fortfarande frivilligt att uppfylla standarderna. Standarderna samförstånd antas efter slag. Genom den nya metoden läggs dock en ny dimension till standardiseringen. > Standardiseringsorganen kan inte helt fritt besluta vilka standarder som skall utvecklas. De måste uppfylla de grundläggande kraven i de stora lagstiftningsprogrammen och utveckla ett sammanhängande system av standarder genom vilka hänsyn till allmänintresset tas, t. ex. säkerhet. Standarderna måste fortfarande vara tillräckligt flexibla för att det skall finnas utrymme för tekniska framsteg och samtidigt måste de innehålla en tillräckligt exakt specifikation för att direktiven skall kunna genomföras på ett smidigt sätt. > Genom den nya metoden införs också institutionella förändringar. Det åligger de europeiska standardiseringsorganen att lägga fram europeiska standarder som harmoniserade standarder enligt den nya metoden. Samtidigt har de offentliga myndigheterna åtagit sig att inte begära att det tekniska innehållet i sådana standarder skall godkännas. Det krävs inga beslut genom vilka myndigheterna godkänner standarderna även om sådana tekniska aspekter tidigare reglerades. På vissa områden där det på marknaden inte finns tillräckligt intresse för en standardisering på europeisk nivå, har de europeiska lagstiftarnas metoder inte lett till att det skapats ett tillräckligt starkt incitament för att det skall utvecklas standarder på europeisk nivå. Det politiska målet fri rörlighet för varor bör inte delegeras eftersom man genom frivillig standardisering, standardiseringen endast kan lösa tekniska problem. till nivån för > Till exempel skapas det inte genom direktivet om byggprodukter ett tillräckligt starkt incitament för att det skall utarbetas s. k. europeiska harmoniserade standarder. Så länge det inte finns sådana standarder lever den nationella tekniska regleringen kvar och medlemsstaterna kan till och med införa ny lagstiftning. Om man på marknaden inte är beredd att utarbeta standarder garanteras således inte den fria rörligheten för byggprodukter genom en harmonisering utan handeln kommer fortfarande att regleras av principerna i Fördraget. V Stickproppar och uttag är ett annat exempel som ofta nämns för att påvisa att det europeiska standardiseringssystemet är "misslyckat". Dessa produkter omfattas inte av lågspänningsdirektivet och Cenelec (Europeiska inom elområdet) har aldrig fått några standardiseringsorganisationen standardiseringsmandat. På grund av de nationella intressena är det osannolikt att standardiseringsåtgärder kommer att införas endast på frivillig basis. Det krävs förmodligen ett politiskt beslut för att stickproppar och uttag skall harmoniseras. Kravet på tillförlitlighet 8. > delta villkor på standardiseringsarbetet. > Möjligheten för alla berörda parter att effektivt De allmänna riktlinjerna för samarbete och rådets resolution om den europeiska standardiseringens betydelse återspeglar principerna om tillförlitlighet när det gäller: Institutionella bestämmelser avseende frågor som medlemskap i standardiseringsorgan, möjligheten för europeiska intressegrupper att delta i beslut om strategier, dialog med offentliga myndigheter etc. Enligt den nya metoden skall de europeiska standardiseringsorganen utarbeta tekniska specifikationer som om de iakttas innebär att kraven i lagstiftningen förutsätts vara uppfyllda. Detta kan endast motiveras om standardiseringss ystemet verkligen är och öppet överskådligt, om viktiga alla berörda parter stödjer standarden och om denna tillämpas på ett enhetligt sätt i hela gemenskapen. Det är dessa krav som avses med den europeiska standardiseringen s tillförlitlighet. Principerna för tillförlitlighet fastställs i de allmänna riktlinjerna för samarbete standardiseringsorganisationen), Cenelec och mellan CEN Europeiska kommissionen som antogs 1984 (och som lor närvarande omarbetas) och i rådets resolution av den 18 juni 1992 om den europeiska standardiseringens betydelse i den europeiska ekonomin (C 173, 9. 7. 1992). Behovet att kontrollera att samförstånd råder genom nationella offentliga undersökningar, skapandet av samförstånd genom nationell representation och, i vissa länder, behovet att tillhandahålla standarder på det nationella språket. De nationella standardiseringsorganens skyldighet att överfora de europeiska standarderna på ett enhetligt sätt och att avskaffa motstridiga nationella standarder. på rättvisa i sätt (Europeiska ett > Det måste göras en avvägning mellan effektivitet och tillförlitlighet. Det är nödvändigt att alla berörda parter får möjlighet att fullt ut beakta innehållet i ett utkast och uttrycka sin åsikter under den offentliga utredningen, med beaktande av kommentarer i anslutning till denna, även om detta innebär att effektiviteten påverkas. Tillförlitligheten nationella stor standardiseringsorganens roll och den eventuella användningen av allmänt tillgängliga specifikationer. utsträckning avgör de i De nationella standardiseringsorganens roll 9. genom uppnås nationell representation. Nationella Samförstånd standardiseringsorgan har således en mycket viktig funktion att fylla för att förmedla den nationella ståndpunkten och de kommer även fortsättningsvis att fylla denna funktion. Dessutom är de nationella organen en länk mellan marknadsaktörer, särskilt små och medelstora företag, och standardiseringen på europeisk nivå. De tillhandahåller också, och ger råd om, europeiska standarder samt bistår de tekniska kommittéerna med sekreterarhjälp. Kommissionen anser att de nationella organen utgör en mycket viktig del av det europeiska standardiseringssystemet. De nationella standardiseringsorganen bör dock också profilera sig som organ som ingår i det gemensamma europeiska standardiseringssystemet och som skall tjäna allmänintresset. Detta gäller framför allt deras koppling till den internationella standardiseringen. Möjligheten att via sektoriella sammanslutningar på europeisk nivå tillhandahålla sekretariat för tekniska kommittéer och liknande organ (som industriförbund) nationella som standardiseringsorgan. Denna möjlighet bör inte påverka de förfaranden för godkännande som de nationella standardiseringsorganen fortfarande ansvarar för. alternativ beaktas bör till ett Användning av allmänt tillgängliga specifikationer 10. Vissa medlemsstater har föreslagit att det skall genomföras en undersökning av om allmänt tillgängliga specifikationer som antagits av privata konsortier eller företag, eller andra av CEN:s, Cenelecs och ETSI:s dokument, på områden där det inte finns europeiska standarder, kan utnyttjas för den nya metoden även om dessa dokument inte har status som standarder. Kommissionen anser att allmänt tillgängliga specifikationer och liknande dokument kan spela en viktig roll i återspeglar dessa standardiseringsprocessen. När marknadspraxisen kan det vara lämpligt att genom standardiseringsprocessen kontrollera om denna praxis kan överensstämma med det samförstånd som råder och dessa specifikationer således kan utgöra en färdig standard. Kommissionen välkomnar de förfaranden som utvecklats av Cenelec och ETSI för att dessa specifikationer skall kunna läggas fram och godkännas som europeiska standarder. specifikationer 11. Fördelen med att använda sådana dokument är att de kan antas snabbare fin standarder. Anledningen till att detta går fortare är främst att man inte, som i standardiseringsprocessen, behöver söka ett allmänt samförstånd. Samförståndet utgörs endast av att vissa parter samtycker till initiativet. Att direkt använda allmänt tillgängliga specifikationer och liknande dokument har därför sina begränsningar. De allmänt tillgängliga specifikationerna saknar den demokratiska legitimitet och tillförlitlighet som skapas genom standardiseringsprocessen. Dessutom är de förfarandemässiga garantierna för genomförandet av sådana dokument mindre strikta än när det gäller standarder. Ett antal praktiska problem skulle behöva lösas för att de allmänt tillgängliga specifikationerna skall få ett bättre erkännande enligt den nya metoden. Vem kan utarbeta specifikationerna? Bör de som utarbetar sådana specifikationer erkännas formellt? Av vem? Bör dessa specifikationer utgöra en ny kategori specifikationer enligt direktiv 83/189? Bör de offentliga myndigheterna godkänna tillgängliga specifikationer? Kan det finnas motstridiga sådana specifikationer? Hur bör arbetstagare, konsumenter, miljöintressen och små och medelstora företag inbegripas då sådana specifikationer utarbetas? enskilda allmänt Direktiven skulle i alla händelser behöva ändras för att sådana dokument skall anpassas till europeiska standarder. Även om brister när det gäller tillförlitligheten hämmar en direkt användning av allmänt tillgängliga standarder enligt den nya metoden, kan användningen av sådana standarder i standardiseringsprocessen ge intressanta perspektiv som CEN, Cenelec och ETS1 bör ta tillvara. II. STRÄVAN EFTER EFFEKTIVITET Begreppet effektivitet 12. Genom ett effektivt standardiseringssystem bör standarder av hög kvalitet utarbetas och läggas fram / god tid. Standarderna bör också i praktiken användas på marknaden. En effektiv standardisering är därför av intresse för offentliga myndigheter, näringslivet och arbetsmarknadens parter. • De offentliga myndigheterna har intresse av en standardisering eftersom denna genomförs inom ramen för den politik som rör den inre marknaden. Standarderna måste vara tillräckligt exakta för att överensstämmelsen med gemenskapens lagstiftning skall kunna bedömas. Omvänt påverkas de allmänpolitiska målens trovärdighet av de möjligheter som följer av standardiseringen när det gäller fullbordandet av den inre marknaden. Det i kommer standardiseringssystemet på politisk nivå. Det måste dock uppnås en balans mellan effektivitet och iakttagandet av principerna om tillförlitlighet. ofrånkomligen kritik mot bristerna riktas att Industrin är intresserad av en effektiv standardisering främst på grund av att standarderna ger tillträde till marknaden på områden som är tekniskt reglerade. Dessutom avsätter aktörerna inom näringslivet själva betydande resurser för standardisering och önskar få största möjliga avkastning på dessa investeringar. • Arbetstagare, konsumenter och miljöorganisationer är intresserade av standarder eftersom man genom dessa kvantifierar den skyddsnivå som skall uppnås genom de grundläggande kraven. Standardiseringssystemets tillförlitlighet och den möjlighet som genom detta system finns att lägga fram standarder för en hög skyddsnivå är därför av största betydelse för dessa aktörer. 13. Det främsta syftet med de europeiska standarderna enligt den nya metoden är att de grundläggande kraven i direktiven skall uppfyllas. Effektiviteten bör därför i första hand bedömas på grundval av huruvida standarderna är tillräckliga för att dessa krav skall uppfyllas. Det är meningslöst att anta ett stort antal standarder om det genom dessa inte kan förutsättas att kraven uppfylls. Inom näringslivet är man i alla händelser mer intresserad av de konkreta resultat som följer av att standarder används än av processens effektivitet. Det saknas dock fortfarande en kostnads- och nyttoanalys för den europeiska standardiseringen. Kommissionen är beredd att stödja initiativ för att denna brist skall kunna avhjälpas. / en sådan analys bör det ingå en jämförande undersökning av den europeiska standardiseringens effekter i förhållande till standardiseringen i andra delar av världen, bland annat bör effekterna på konkurrenskraften undersökas. 14. En analys som grundas på antalet antagna standarder räcker helt enkelt inte för att effektiviteten skall kunna bedömas eftersom antalet standarder inte avgör hur mycket de påverkar. För att illustrera detta kan nämnas att omfattningen av programmen för standarder enligt direktiven om nya metoder är mycket varierande oavsett av de ekonomiska konsekvenserna av de direktiv som programmen avser. Till exempel finns på varje område som gäller maskiner eller tryckbärande anordningar program med över 700 standarder medan det på det ekonomiskt jämförbara området medicintekniska produkter endast finns 200 standarder. På byggområdet där ett fullständigt program håller på att utarbetas förväntas ungefär 1 500 standarder fastställas. att 15. Som en pragmatisk metod för att förbättra effektiviteten kan man hänvisa till de minskade förseningarna i standardiseringsprocessen. I följande översikt anges de steg som ingår i standardiseringsprocessen från det att mandaten fastställs till nationella standarderna det standardiseringssystemen. Den visar också vilka aktörer som berörs och vilken tid som i genomsnitt krävs för varje steg4. Även om standardiseringen sker på olika sätt i CEN, Cenelec och ETSP, kan man jämföra den tid som krävs för de olika stegen i standardiseringsprocessen för att eventuella svagheter skall kunna fastställas och metoderna kunna jämföras. europeiska infogas de de i 16. Följande slutsatser kan dras av uppgifterna i översikten: 4 Tiden skall inte nödvändigtvis summeras. Olika verksamhet kan ske parallellt och i mänga fall täcker standardiseringsmandaten pågående standardiseringsverksamhet. Som exempel kan nämnas att det är svårare och mer tidskrävande att utarbeta specifikationer i vilka det inte anges någon särskild teknik (vilket är det vanliga tillvägagångssättet i CEN) än att välja bland tillgänglig teknik (vilket vanligtvis sker inom ETSI). Standardiseringen i Cenelec karakteriseras av att en stor andel av standarderna är internationella standarder som antas som europeiska standarder. Flera aktörer berörs, närmare bestämt kommissionen, nationella myndigheter samt europeiska och nationella standardiseringsorgan. Var och en av dessa parter kan göra insatser för att förbättra effektiviteten. Förfaranden som rör den nya metoden (t. ex. överenskommelser om villkoren för mandaten) och själva standardiseringen (t. ex. godkännande av ett mandat, en offentlig undersökning, röstning genom nationell representation och överföringen av europeiska standarder till nationell nivå) tar i sig flera månader. Dessa steg är nödvändiga delar i själva systemet även om förbättringar är möjliga. Betydande skillnader finns mellan CEN, Cenelec och ETSI och den tid det tar att utarbeta en standard varierar från 24 till 75 månader. Skillnaderna kan delvis förklaras av det finns skillnader i standardiseringsprocessen och kan också ge en antydan om de möjligheter som finns att ytterligare minska tiden. Det kommer dock att krävas en mer grundlig undersökning för att möjligheterna att skära ner tiden skall kunna fastställas. Tidsplan för standardiseringsförfarandet i samråd med Kommissionen utarbetar ett mandat kommittén enligt direktiv 83/189 och, när det gäller byggprodukter, kommittén enligt direktiv 89/106 6-12 månader Kommissionen överlämnar mandatet till de europeiska standardiseringsorganen 2 månader europeiska De mandatet. standardiseringsorganen godkänner De europeiska (gemensamt) program. standardiseringsorganen utarbetar ett Endast när det gäller direktiv 89/106: Kommissionen godkänner programmet. Tekniska kommittén utarbetar ett utkast till standard. De europeiska och nationella standardiseringsorganen organiserar en offentlig undersökning. 6 Tekniska kommittén tar ställning till kommentarer. De nationella standardiseringsorganen röstar/De europeiska standiseringsorgan ratificerar. 6 De europeiska standardiseringsorganen överlämnar ramarna till kommissionen, även översättningstitlar. Kommissionen offentliggör ramarna. De nationella europeiska standarden. standardiseringsorganen överför den CEN: 2,5 månader CLC: 6 månader ETSI: 1-3 månader CEN: 6-18 månader CLC: 1-9 månader ETSI: 6-12 månader 2 månader CEN: 35 månader CLC: 12-24 månader ETSI: 15 månader CEN: 6 manader CLC: 6 manader ETSI: 4 manader CEN: 19 månader CLC: 4 månader ETSI: 5 månader CEN: 4 månader CLC: 7,5 månader ETSI: 2 månader CEN: 5 manader CLC: 3 manader ETSI: ej tillrficklig erfarenhet 4 månader CTR7: upp till 18 månader CEN: 12 månader CLC: 12 månader ETSI: 9-12 månader 6 Sekretariatsarbetet inom CEN, CENELEC och ETSI fir inte medräknad. 7 Gemensam teknisk föreskrift, antagen på grundval av ETSI:s europeiska standarder. I I I. FÖRSLAG TILL EFFEKTIVARE EUROPEISKT STANDARDISERINGSSYSTEM Förvaltning av standardiseringsprocessen • II I I «• • har • —• CEN - Genomsnittlig utvecklingstid tbr standarder i«o • • • • • • • • • • • E Z Z Z Z Z Z I l f lH 17. Ansvaret för förvaltningen av standardiseringsprocessen vilar i första hand på de europeiska standardiseringsorganisationerna och deras medlemmar. Under flera år CEN,. CENEL EC och ETSI genomfö rt en politik som lett till ökad effektivit et. Som exempel kan nämnas att sedan 1993 har den genomsnittliga utvecklingstiden för standarder från ETSI sänkts från 45 till 28 månader. För CENELEC ligger utvecklingstiden på mellan 24 och 48 månader. År 1991 behövde CEN 135 månader, men har i dag sänkt tiden till 75 månader och har som mål 47 månader (se uppställningen ovan). Vad som är viktigare än den genomsnittliga tiden för utarbetande av en standard är att det fastställs realistiska tidsscheman i standardiseringsprogram, kapaciteten att hålla dem och hur pass öppna de är när de genomförs. 1988 HM^HHIHHHZZZZZZZlflKil •Titiitskt aiKti- • FoilMlgniniliu • Dchmuling «v kontiiKntaivi lour • • • • • • C Z Z Z I E Bi ] !. 130 140 loo eo eo 40 20 o Medlemsstaterna kommer att erhålla detaljerade rapporter från CEN, CENELEC och ETSI. Dessa rapporter innehåller dels en beskrivning av vilka åtgärder som vidtagits eller som planeras för ökad effektivitet och dels dessa organisationers synpunkter på förslageri från ministrarna från deras möte i Cambridge i februari 1998. europeiska standardiseringsorganisationerna, bör äga rum. samarbete med genomgångar, Årliga de i standarder 18. Vissa medlemsstater har föreslagit att CEN, CENELEC och ETSI skulle beakta ett mer systematiskt användande av röstning med kvalificerad majoritet för att europeiska Enligt standardiseringsreglerna skall standarderna baseras på samförstånd, dvs. de viktigaste parterna skall inte rösta emot förslaget. Samförståndet kan ses som en vägledande princip som leder till omröstning om ett slutligt förslag baserat på nationell representation. En standard antas om kvalificerad majoritet uppnås bland de nationella rösterna. snabbare. kunna antas skall Röstning på ett tidigare stadium innebär inte alltid att standardiseringsarbetet går snabbare, men kanske i vissa fall. Mycket beror på kompetensen hos 10 ordföranden i den tekniska kommittén. Röstning på ett tidigare stadium kan fungera som en hämsko på standardiseringsprocessen eftersom det politiska inslaget blir större. Skilda uppfattningar kanske åskådliggörs bättre och medling mellan olika ståndpunkter kan kompliceras. Dessutom kanske de som befarar att förlora en omröstning organiserar motstånd mot en standard. Å andra sidan kan röstning eller vägledande röstning påskynda processen, till exempel när fast etablerade inte visar någon kompromissvilja eller om dolda kommersiella intressen blockerar framsteg. I sådana fall kan röstning skapa öppenhet och bryta dödlägen. De europeiska standardiseringsorganen bör noggrant överväga möjligheten att snabba på standardiseringsprocessen genom röstning på ett tidigare stadium. intressen blockerar framsteg och parterna 19. CEN och CENELEC bör överväga att i större utsträckning göra det möjligt för representativa Europa-baserade berörda parter, som till exempel arbetstagare, konsumentorganisationer, miljöintressen och i strategidiskussioner och utarbetandet av en politik. Till skillnad från i ETS1, så är diskussionerna om politik och strategi i CEN och CENELEC begränsade till deras styrelser och nationella standardiseringsorgan. I synnerhet när det gäller CEN, som täcker ett mycket stort antal industriområden, så finns det inget synligt forum för samråd med berörda parter i fråga om strategiska aspekter på standardisering. industrin att delta t. ex. i i standardiseringsprocessen där Enligt de organisationer som representerar europeiska konsumenter och europeiska arbetstagare kan förbättringar göras flera nationella organisationer, i huvudsak i fråga om representation och klara förfaranden för att uppnå nationellt samförstånd. Miljöorganisationer anser att de inte är tillräckligt representerade industrin och marknaden anses spela huvudrollen. Miljöorganisationernas oro ökas mot bakgrund av att standardiseringen som tidigare varit en nationell angelägenhet skall avgöras på europeisk, internationell och informell nivå. Kommissionen anser att det är viktigt att alla berörda parter deltar för samförstånd och tillförlitlighet. Möjligheter för företrädare för kollektiva intressen att delta i det europeiska standardiseringsarbetet på ett väl avvägt sätt bör vara föremål för ytterligare diskussioner och övervakning i den utökade kommitté som inrättades genom direktiv 83/189. 20. Användning av elektroniska kommunikationsmedel är ett viktigt bidrag för ökad effektivitet. Under 1997 bidrog kommissionen med 1,6 miljoner ecu, vilket täcker 50% av kostnaderna för deltagande nationella CEN-medlemmar, till INES-projektet (CEN Internet Network for European Standardisation). INES syftar till att gynna användningen av moderna kommunikationsverktyg och omfattar fyra områden: elektroniskt kommittéförlärande, dokumenthantering, WEB-information och service för distribution av standarder. Elektronisk standardisering och sädana verktyg lor informationsspridning finns redan i ETS1 och introduceras i CENELEC. Inget gemenskapsstöd har begärts för detta arbete. Dock bör samarbetet mellan CEN, CENELEC och ETS1 utökas. 11 21. itu med att dessa I direktiven om nya metoden fastslås att förutsättning av överensstämmelse är kopplad till användningen av "europeiska standarder som infogas i det nationella standardiseringssystemet". Nationella standardiseringsorgan bör vara medvetna om vikten av att europeiska standarder presenteras för marknaden och bör följaktligen ta infogas så snart som möjligt. Infogningsperioderna för europeiska standarder skall vara så korta som möjligt och tidsgränserna bör respekteras i större utsträckning än tidigare. Förseningar av infogning från de nationella standardiseringsorganisationernas sida far inte leda till att fördelarna med den nya metoden minskar för tillverkarna. Om sådana förseningar uppstår, och eftersom europeiska standarder måste infogas på ett enhetligt sätt, kan en tillverkare lita på alla standarder i vilka det infogats en europeisk standard, eller på den europeiska standarden. 22. Kvaliteten på standarderna och effektiviteten kan förbättras om arbetet i de europeiska standardiseringsorganisationerna föregås av eller kompletteras med forskning. Å ena sidan gymias målinriktad standardiseringsförberedande utvecklingen av nya standardiseringsförberedande forskningen, å andra sidan kan standarderna bidra till bättre spridning av forskningsresultaten. Som kommissionen poängterade i sitt dokument "Forskning och standardisering" kommer kommissionen även fortsättningsvis i nära samarbete med att stödja standardiseringsförberedande europeiska standardiseringsorganisationer och de ekonomiska intressenter som är inblandade i standardiseringsarbetet. standarder av den forskning De offentliga myndigheternas roll 23. Vissa medlemsstater har föreslagit att uppdragen skulle preciseras mer. Den kommitté som inrättades genom direktiv 83/189 har förhandlat fram uppdragen med medlemsstaterna. Byggnadsindustrin är det enda område där arbetet med uppdragen och programarbetet inte är klart ännu, men de slutliga uppdragen förväntas vara klara i mitten av 1998. Utarbetandet av slutliga uppdrag för direktivet om byggprodukter var i sig ett komplicerat arbete främst beroende på behovet att ta fram de nationella tekniska specifikationer som skulle bli föremål för europeisk standardisering. Av den anledningen var den genomsnittliga tiden för deras utarbetande mycket längre än för andra områden. På samma sätt är CEN:s utarbetande av standardiseringsprogram en lång process. När uppdrag delas ut är det viktigt att integrera grundläggande frågor, som till exempel skydd av säkerhet, hälsa och miljö. Om det under standardiseringsarbetet uppkommer ett behov av mer specificerade instruktioner rörande villkoren för närliggande uppdrag skall de europeiska standardiseringsorganisationerna (a upp den frågan med kommissionen som, i samarbete med berörda kommittéer, skall behandla frågorna och klargöra uppdraget. Frågor kan också tas upp direkt i de olika kommittéer och grupper där europeiska standardiseringsorganisationer är inbjudna att delta. Om berörda parter inte kan enas om tekniska specifikationer, skall kommissionen inte fungera som "skiljedomstol" som skall fatta tekniska 12 beslut. 24. Standardiseringsprogram, som innehåller prioriteringar och tidtabeller, har undersökts av kommittén som inrättades genom direktiv 83/189 och kommittéer för enskilda sektorer eller expertgrupper som finns för direktiven om nya metoden. Kommissionen och nationella myndigheter bör öka övervakningen av hur genomförandet av programmen fortskrider. Framsteg när det gäller standardisering i enlighet med nya metoden kammer också att omfattas av "Resultatöversikten för den inre marknaden". 25. En nyligen genomförd undersökning från kommissionens sida visade att gemenskapskommittéer och expertgrupper i flera fall skulle kunna effektivisera sitt arbete. Kommissionen har för avsikt att ta upp frågan om effektiviteten i kommittéerna och expertgrupperna i en rapport som skall granskas i samarbete med medlemsstaterna. När det gäller ledningsarbetet i kommittéerna skall medlemsstaterna få tillräckligt med tid för att kunna anta en nationell ståndpunkt och nationella myndigheter skall ansvara för att samordning mellan alla berörda nationella tjänster sker i tid. Ju mer budgetkraven ökar på kommittéerna och expertgrupperna, desto mer bör man använda elektronisk överföring av dokument och samt medlemsstaterna. elektroniska konferenser mellan kommissionen 26. Deltagande från offentliga myndigheter i standardiseringsprocessen ger upphov till frågan om hur man skall balansera dessa myndigheters olika roller: å ena sidan deltar de i standardiseringsprocessen på samma nivå som industrin, arbetstagarna, konsumentorganisationerna och små och medelstora företag, å andra sidan skall de fungera som myndighet med skyldighet att skydda allmänhetens intressen. När de offentliga myndigheterna väl bestämt sig för ett uppdrag, skall de berörda parterna lösa de tekniska frågorna. På vissa områden, som till exempel miljö, hälsa och säkerhet, är det viktigt med i deltagande standardiseringsarbetet. Effektiviteten kan förbättras om de tekniska expertenia från de offentliga myndigheterna deltar i arbetsgrupperna. Dessutom bör de offentliga myndigheterna, när ett uppdrag ges, granska utkasten till standarder, i synnerhet när utkasten skall genomgå offentlig utredning, för att säkerställa att utkasten uppfyller säkerhets-, hälso- och miljökraven. myndigheter offentliga teknisk nivå från på 27. Kommissionen kommer att vidta praktiska åtgärder förbättra för att offentliggörandet av offentliga standarder i Europeiska gemenskapernas offentliga tidning, vilket är ett villkor för att de skall börja gälla i enlighet med nya metoden. Elektronisk överföring av titlar och referenser för offentliggörande av referenser till europeiska standarder i Europeiska gemenskapernas offentliga tidning är ett viktigt instrument för ytterligare framsteg. I synnerhet CEN bör påskynda översättningen till gemenskapsspråken av titlar på standarder. 13 Bara ett europeiskt standardiseringsorgan eller mer konkurrens? 28. Det har kommit förslag om att CEN och CENELEC borde slås ihop. Kommissionen anser att CEN och CENELEC är oberoende organisationer och att ett beslut om sammanslagning skall fattas av CEN och CENELEC själva. Kommissionen är också av meningen att en sammanslagning på europeisk nivå knappast skulle ge ökad effektivitet om den inte kopplades ihop med motsvarande strukturell omorganisering på nationell nivå. I många fall återspeglar strukturen hos CEN och CENELEC den som finns i motsvarande nationella strukturer och varje organisation har sin egen grupp stödmedlemmar, sitt eget kompetensområde och sina egna förbindelser på internationell och nationell standardiseringsnivå. Moderna ledningsmetoder, som till exempel benchmarking, nationella gynnas standardiseringsorgani sationerna. europeiska och bör de i 29. Att erkänna nya standardiseringsorgan skulle förmodligen inte leda till ökad effektivitet. Nya organisationer skulle ställas inför samma balansgång mellan effektiviet och tillförlitlighet som CEN, CENELEC och ETSI. Eftersom de nya organisationerna internationella standardiseringsorganisationerna ISO/IEC/ITU, skulle de inte heller kunna representera Europas intressen på internationell nivå, vilket blir allt viktigare. skulle vara medlemmar av de inte Ökad medvetenhet 30. Det är nödvändigt att marknadsaktörerna, i synnerhet små och medelstora företag, får upp ögonen för frågor som rör standardisering och standarder. Detta är främst en uppgift för de nationella standardiseringsorganisationerna, de nationella myndigheterna och de nationella organisationer som företräder industrin. För att stärka den europeiska politiken på det här området upprättades 1995 ett samförståndsavtal mellan kommissionen och de europeiska standardiseringsorgansiationerna. Syftet med avtalet var att förbättra politiken för ökad medvetenhet. NORMAPME, som är en intresseorganisation för små och medelstora europeiska standardiseringsarbetet, deltar i genomförandet av detta samförståndsavtal. hantverkare företag samt det i 31. Rapporter om framsteg på områden med nya metoder bör läggas ut på Internet av de europeiska standardiseringsorganisationerna. Länkar bör planeras med information om direktiv, uppdrag, referenslistor till europeiska standarder som offentliggjorts för enskilda direktiv om nya metoden, listor med anmälda organ och därmed relaterad information på nationell nivå. 32. För att frågan om ökad effektivitet skall uppmärksammas så mycket som möjligt, planerar kommissionen att organisera en konferens med samtliga berörda parter. Övriga frågor som en sådan konferens kan komma att behandla är förhållandet till internationell standardisering och relationerna till de central- och östeuropeiska länderna. 14 Finansiellt stöd för europeisk standardisering 33. Finansiellt stöd har varit ett av de viktigaste sätten för gemenskapen att stödja europeisk standardisering. Sedan 1986 har totalt 60 miljoner ecu satsats på standardiseringsarbete enligt den nya metoden på europeisk nivå. Till dem som fått mest stöd hör byggnadssektorn (21 miljoner ecu), maskinsektorn (17,8 miljoner ecu) och medicintekniska produkter (10,3 miljoner ecu). Inget finansiellt stöd begärdes för ett stort område som lågspänningsdirektivet. Det genomsnittliga bidraget som begärdes för standarder reducerades stegvis från 50 000 till 30 000 ecu. Som ett resultat av det framgångsrika arbetet har kommissionens finansiella bidrag till standardisering trappats ned under senare o ar. D ÅTAGANDEN B5-3140 DE NYA METODERNAS ANDEL AV TOTA1A ÂTAUANDEN De möten mellan kommissionen och europeiska standardiseringsorganisationer som rör genomförande av kontrakt och finansiella konsekvenser som förseningar kan medföra kommer att ske oftare. Alternativa vägar för att hitta finansiering kommer att utvecklas om det leder till ökad effektivitet. 34. En översyn av standardiseringspolitiken som genomfördes under 1996 och 1997 i att det finansiella stödet anpassats för att understryka resulterade standardiseringens marknadsdrivna karaktär: Stöd ges nu huvudsakligen för att upprätthålla en stark infrastruktur inom den europeiska standardiseringen. CEN, CENELEC och ETSI får finansiellt stöd för att kunna garantera 45 %, 17 % respektive 15 % av sina driftskostnader. Speciellt viktigt är stödet för de sjutton konsulter på området nya metoder, som utsetts genom överenskommelse mellan kommissionen och europeiska standardiseringsorganisationer. Deras uppgift består av att i egenskap av oberoende experter kontrollera om standarderna uppfyller de grundläggande kraven och villkoren for uppdragen. 15 Översättning till de så kallade minoritetsspråken tar en stor del av fonderna i anspråk. Dessa fonder används huvudsakligen för att stödja nationella standardiseringsorgan vid översättning av europeiska standarder för infogning i nationella standarder. Inom ramen för de befintliga budgetarna kommer standardiseringsarbete inom nya områden att prioriteras, t. ex. konsument- och miljöskydd. för behov I syfte att kunna bedöma uppnådda resultat och för att kunna förutse kommande finansiella europeiskt upprätthållandet standardiseringssystem, uppmanar kommissionen CEN, CENELEC och ETSI. att genomföra en oberoende utvärdering av finansieringen av europeisk standardisering. Utvärderingens resultat bör granskas i samarbete med kommissionen och medlemsstaterna. effektivt av IV. Sammanfattning 1. 2. 3. 4. Inledningsvis fanns vissa svårigheter i fråga om europeisk standardisering, men situationen har förbättrats kraftigt. Förvaltningen av själva processen behöver dock förbättras, i synnerhet genom bättre ledningsprinciper. Ökad effektivitet och tillförlitlighet kan uppnås genom större öppenhet i beslutsfattandet om standardiseringen (detta gäller särskilt CEN med tanke på dess övergripande behörighet). CEN, CENELEC och ETSI är oberoende organisationer. Del är därför deras ansvar att verksamheten bedrivs effektivt och att tidsgränser hålls. Standardisering är en frivillig process som grundas på samförstånd och därför kan standarder inte tvingas fram. I vissa fall kan förklaringen till misslyckanden i fråga om standardisering ligga i standardiseringens natur. Det finns gränser för marknadsaktörernas kapacitet för självreglering. Om det allmännas intresse riskeras bör myndigheterna se till att det finns tillräckliga incitament för standardisering eller vidta andra lämpliga åtgärder. med europeiska Tillsammans standardiseringsorganisationer genomföra regelbundna genomgångar för att kontrollera effektivitetshöjande åtgärder. Genomgångarna skall baseras på rapporter från CEN, CENELEC och ETSI. medlemsstaterna kommer kommissionen och att 5. Öppenheten det när förbättras. Standardiseringsorganisationerna uppmanas att sammanställa rapporter om hur standardiseringsarbetet med nya metoden fortskrider. Rapporterna skall läggas ut på Internet och kontinuerligt uppdateras. resultat gäller skall 6. Flera aspekter, som till exempel analys av hur standarderna påverkar sektorer och marknaden, inom kommittéerna för enskilda arbetet 16 samt expertgrupperna, uppmärksammandet av europeisk standardisering finansiering av och påverkan från europeisk standardisering kräver ständig uppföljning och kommissionen. nationella myndigheter standardiseringsorgan, av 17 BILAGA FRAMSTEG NÄR DET GÄLLER STANDARDISERINGSVERKSAMHET ENLIGT DEN NYA METODENf) JT jf J? <f y y y y y y y y y &. <$? *P & * / f ^ / f / y. / J> & y ^ -o <& ^ ï & & & *& & &. ^ é *- ^ x ^ y y y. «* $ 4? 4? v J? s & f y y- \ 0*. ^ • F f (*) Med undantag av byggprodukter för vilka ett standardiseringsprogram håller på att utarbetas. (**) Även medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik. Håller på att utarbetas I Förfarandet för godkännande I Har ratificerats X OMRÅDEN MANDAT HAR GIVITS HAR RATI FICERATS FOR- FARANDET HALLER PA ATT UTARBETAS S T A N D A R D I S E R I N G S V E R K S A M H ET ENLIGT DEN NYA M E T O D EN HANVISNING TILL DIREKTIV 90/384/EEC Icke-automatiska vågar 87/404/EEC Enkla tryckkärl 88/378/EEC Leksakers säkerhet 89/392/EEC Maskiners säkerhet 89/686/EEC Personlig skyddsutrustning 93/42/EEC Medicintekniska produkter, även 90/385/EEC aktiva medicintekniska produkter för implantation 90/396/EEC Anordningar för förbränning av gas 1 47 10 894 300 248 91 FOR GOD- KANNANDE PAGAR 5 1 370 47 60 32 1 38 6 214 159 127 45 4 3 310 94 61 14 X 93/15/EEC Explosiva varor for civilt bruk 94/9/EEC Explosionsfarliga omgivningar 94/25/EEG Fritidsbåtar 95/16/EEG Hissar 94/62/EEG Förpackningar och förpackningsavfall 51 50 49 17 21 89/336/EEG Elektromagnetisk kompatibilitet 128 92/75/EEG Energimärkning 91/263/EEG Teleterminalutrustning 93/97/EEG Jordstationsutrustning för satellitkommunikation 5 30 8 0 5 15 4 0 79 3 25 5 0 8 11 3 0 11 1 51 37 23 10 21 38 1 5 3 89/106/EEG Byggprodukter Övergripande program håller på att utarbetas 97/23/EEG Tryckbärande anordningar KOM/96/0643 slutlig Medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik KOM/97/0034 slutlig KOM/93/322 slutlig Utrustning för järnvägar Ädelmetaller 771 22 104 8 280 0 12 0 250 4 28 2 241 18 64 6 <0 X ISSN 1024-4506 KOM(98) 291 slutlig DOKUMENT SV 10 01 02 Katalognummer : CB-CO-98-320-SV-C ISBN 92-78-36159-3 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg u


title: WRITTEN QUESTION No. 1468/98 by Rosemarie WEMHEUER to the Commission. Responsibility and civil liability of civil servants

eurovoc_concepts:
EU control
European official
application of EU law
corruption
disciplinary proceedings
fraud
fraud against the EU
redemption
regulations for civil servants

formats: html print


title: WRITTEN QUESTION No. 1470/98 by Nel van DIJK to the Commission. Update of the report on the operation of EURATOM safeguards 1991-1992

eurovoc_concepts:
EU control
European Commission
nuclear safety
report


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 1494/98 van Hiltrud BREYER aan de Commissie. Mochovce

eurovoc_concepts:
Slovakia
construction costs
health risk
nuclear power station
nuclear reactor
nuclear safety
price of energy

formats: html pdf print

text: 19. 11. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 354/103 (98/C 354/165) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1492/98 van Hiltrud Breyer (V) aan de Commissie (13 mei 1998) Betreft: Mochovce Is het de Commissie bekend dat de reactorblokken van de kerncentrale Mochovce zijn gebaseerd op oude Sovjetrussische technologie uit de jaren (cid:146)70, zonder containment, en dat de centrale bovendien als langdurig bouwproject met onderbrekingen van verscheidene jaren op een plaats is gebouwd waarvan de ongeschiktheid in seismisch en tektonisch opzicht is bewezen, en dat daardoor bij de centrale ook nog eens rekening moet worden gehouden met een reeks onvoorspelbare risicofactoren? (98/C 354/166) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1493/98 van Hiltrud Breyer (V) aan de Commissie (13 mei 1998) Betreft: Mochovce › Walkdown 2 Is de Commissie voornemens de resultaten van de internationale Mochovce-commissie (Walkdown 2) als grondslag voor haar toekomstige overwegingen met betrekking tot de kerncentrale Mochovce te gebruiken? (98/C 354/167) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1494/98 van Hiltrud Breyer (V) aan de Commissie (13 mei 1998) Betreft: Mochovce Is de Commissie zich ervan bewust dat de geplande modernisering van een WWER 440/213-reactor in een dusdanig laat stadium tot dusver nog nergens is getest en dat de Duitse autoriteiten in het geval van de kerncentrale Greifswald besloten hebben van een dergelijke modernisering af te zien, daar de risico(cid:146)s te groot zouden zijn en de belastingbetaler hiervoor zou moeten opkomen? De economisch florerende energiebedrijven in Duitsland waren niet bereid het herstel van de 201 veiligheidsgebreken te financieren, aangezien zij dit als te riskant en niet winstgevend beschouwden. Welke gevolgen zal › met het oog op de liberalisering van de Europese elektriciteitsmarkt › de levering van stroom uit de kerncentrale Mochovce (van hetzelfde type als de centrale Greifswald) voor de Europese elektriciteitsmarkt hebben? Gecombineerd Antwoord van de heer Van den Broek namens de Commissie op de schritftelijke vragen P-1465/98, E-1487/98, E-1488/98, E-1489/98, E-1490/98, E-1491/98, E-1492/98, E-1493/98 en E-1494/98 (5 juni 1998) De technische aspecten van de nucleaire veiligheid van het Programma voor modernisering van de kerncentrale van Mochovce zijn onderzocht in 1994 naar aanleiding van de aanvraag voor een lening Euratom › Europese Bank voor Wederopbouw en Ontwikkeling (EBWO) door de onafhankelijke adviseur Riskaudit, een gemeenschappelijke onderneming van de in dit soort veiligheid gespecialiseerde instellingen, de Gesellschaft fu¤r Reaktorsicherheit (GRS) uit Duitsland en het Institut de protection et de su(cid:136)rete· nucle·aire (IPSN) uit Frankrijk. Het onderzoek door Riskaudit gaf als resultaat de verzekering dat, mits de aanbevelingen correct en volledig ten uitvoer zouden worden gelegd, de bouw, het beheer en de werking van de centrale van Mochovce in overeenstemming zouden zijn met de veiligheidsnormen en praktijken die in Duitsland en Frankrijk gelden. Het verslag van Riskaudit kwam tot de slotsom dat (cid:132)gezien de bestaande toestand te Mochovce en de tenuitvoerlegging van de voorgestelde maatregelen (. ) de conclusie kan worden getrokken dat, mits op juiste en volledige wijze rekening wordt gehouden met de aanbevelingen van IPSN-GRS, de bouw, het beheer en de werking van de installatie in overeenstemming zijn met (. ) de vereisten inzake veiligheid en de praktijken zoals deze in het westen gelden(cid:148)


title: Kommissionens förordning (EG) nr 1001/98 av den 13 maj 1998 om ändring av förordning (EEG) nr 536/93 om tillämpningsföreskrifter för tilläggsavgiften för mjölk och mjölkprodukter

eurovoc_concepts:
agricultural levy
application of EU law
direct selling
milk
regulation of agricultural production
sanction (EU)

text: L 142/22 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning 14. 5. 98 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 1001/98 av den 13 maj 1998 om (cid:132)ndring av f(cid:148)rordning (EEG) nr 536/93 om till(cid:132)mpningsf(cid:148)reskrifter f(cid:148)r till(cid:132)ggsavgiften f(cid:148)r mj(cid:148)lk och mj(cid:148)lkprodukter EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING femton dagar samt att f(cid:148)reskriva (cid:148)kande straffavgifter f(cid:148)r ytterligare f(cid:148)rseningar. med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, De (cid:134)tg(cid:132)rder som f(cid:148)reskrivs i denna f(cid:148)rordning (cid:132)r f(cid:148)renliga med yttrandet fr(cid:134)n F(cid:148)rvaltningskommitt(cid:130)n f(cid:148)r mj(cid:148)lk och mj(cid:148)lkprodukter. med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 3950/92 av den 28 december 1992 om inf(cid:148)rande av en till(cid:132)ggsavgift inom sektorn f(cid:148)r mj(cid:148)lk och mj(cid:148)lkprodukter (1), senast (cid:132)ndrad genom kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 903/ 98 (2), s(cid:132)rskilt artikel 11 i denna, och med beaktande av f(cid:148)ljande: I artikel 3. 2 i kommissionens f(cid:148)rordning (EEG) nr 536/93 av den 9 mars 1993 (3) om till(cid:132)mpningsf(cid:148)reskrifter f(cid:148)r till(cid:132)ggsavgiften f(cid:148)r mj(cid:148)lk och mj(cid:148)lkprodukter, senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 2186/96 (4) f(cid:148)reskrivs en straffavgift om uppk(cid:148)paren (cid:148)verskrider tidsfristen f(cid:148)r inl(cid:132)mnandet av de uppgifter om leveranser som avses i den punkten. iakttagande av det exakta En god f(cid:148)rvaltning av systemet vilar p(cid:134) ett ytterst noggrant tidsschema d(cid:132)r datumet den 14 maj (cid:132)r s(cid:132)rskilt viktigt eftersom det (cid:132)r sista datum f(cid:148)r uppk(cid:148)parna att till den beh(cid:148)riga myndigheten i medlemsstaten (cid:148)verl(cid:132)mna uppgifter om insamling samt datumet den 31 augusti, vilket (cid:132)r sista datum f(cid:148)r uppk(cid:148)- paren att till den beh(cid:148)riga myndigheten betala det belopp han (cid:132)r skyldig. Den information som varje uppk(cid:148)pare m(cid:134)ste ha f(cid:148)r att f(cid:148)re den 15 maj kunna l(cid:132)mna in uppgifterna om insam- ling skall finnas tillg(cid:132)nglig hos denne redan under april m(cid:134)nad. tidsfristen satt till den Om uppk(cid:148)parna (cid:148)verskrider 14 maj kan detta hindra de beh(cid:148)riga myndigheterna i arbetet med de ber(cid:132)kningar som kr(cid:132)vs f(cid:148)r att fastst(cid:132)lla (cid:148)verskridandet av kvoterna samt de belopp som skall betalas. Ju mer f(cid:148)rsenad en uppk(cid:148)pare (cid:132)r med att l(cid:132)mna in uppgifter desto sv(cid:134)rade blir konsekvenserna f(cid:148)r de beh(cid:148)riga myndigheterna som m(cid:134)ste se till att avgiften betalas f(cid:148)re tidsfristens utg(cid:134)ng. Erfarenheten har visat att f(cid:148)r att straffavgiften skall bli s(cid:134) effektiv som m(cid:148)jligt och f(cid:148)r att garantera att dess storlek motsvarar (cid:148)vertr(cid:132)delsens, (cid:132)r det l(cid:132)mpligt att (cid:148)ka den som till(cid:132)mpas om f(cid:148)rseningen (cid:148)verskrider straffavgift (1) EGT L 405, 31. 12. 1992, s. 1. (2) EGT L 127, 29. 4. 1998, s. 8. (3) EGT L 57, 10. 3. 1993, s. 12. (4) EGT L 292, 15. 11. 1996, s. 6. H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 Artikel 3. 2 andra stycket i f(cid:148)rordning (EEG) nr 536/93 skall ers(cid:132)ttas med f(cid:148)ljande: ”Om tidfristen (cid:148)verskrids skall uppk(cid:148)paren vara skyldig att betala en straffavgift som ber(cid:132)knas enligt f(cid:148)ljande: — Om inl(cid:132)mnandet av uppgifter som avses i f(cid:148)rsta stycket sker f(cid:148)re den 1 juni skall straffavgiften motsvara det avgiftsbelopp som skall betalas f(cid:148)r ett (cid:148)verskridande p(cid:134) 0,1 % av de kvantiteter mj(cid:148)lk och mj(cid:148)lkekvivalent som producenterna har leve- rerat till uppk(cid:148)paren. Straffavgiften f(cid:134)r inte under- stiga 500 ecu och inte (cid:148)verstiga 20 000 ecu. — Om inl(cid:132)mnandet av uppgifter som avses i f(cid:148)rsta stycket sker efter den 31 maj men f(cid:148)re den 16 juni skall straffavgiften motsvara det avgiftsbelopp som skall betalas f(cid:148)r ett (cid:148)verskridande p(cid:134) 0,2 % av de kvantiteter mj(cid:148)lk och den mj(cid:148)lkekvivalent som producenterna har till uppk(cid:148)paren. levererat Straffavgiften f(cid:134)r inte understiga 1 000 ecu och inte (cid:148)verstiga 40 000 ecu. — Om inl(cid:132)mnandet av uppgifter som avses i f(cid:148)rsta stycket sker efter den 15 juni men f(cid:148)re den 1 juli skall straffavgiften motsvara det avgiftsbelopp som skall betalas f(cid:148)r ett (cid:148)verskridande p(cid:134) 0,3 % av de kvantiteter mj(cid:148)lk och den mj(cid:148)lkekvivalent som producenterna har till uppk(cid:148)paren. levererat Straffavgiften f(cid:134)r inte understiga 1 500 ecu och inte (cid:148)verstiga 60 000 ecu. — Om inl(cid:132)mnandet av uppgifter som avses i f(cid:148)rsta stycket inte sker f(cid:148)re den 1 juli skall straffavgiften vara den som avses i tredje strecksatsen (cid:148)kad med ett belopp motsvarande 3 % av denna f(cid:148)r varje kalenderdag som f(cid:148)rflyter fr(cid:134)n och med den 1 juli. Straffavgiften f(cid:134)r inte (cid:148)verstiga 100 000 ecu. till uppk(cid:148)paren per Om de kvantiteter mj(cid:148)lk eller mj(cid:148)lkekvivalenter som tolvm(cid:134)nadersperiod levereras underskrider 100 000 kg skall de l(cid:132)gsta straffavgifter som avses i de tre f(cid:148)rsta strecksatserna reduceras till 100, 200 respektive 300 ecu. ” 14. 5. 98 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 142/23 Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. De l(cid:132)gsta straffavgifter som avses i artikel 1 skall till(cid:132)mpas med utg(cid:134)ngspunkt i de uppgifter som l(cid:132)mnas in fr(cid:134)n och med 1999. Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 13 maj 1998. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen


title: Vorschlag für eine Entscheidung des Rates zur Ermächtigung des Königreichs Spanien, das Abkommen mit der Republik Südafrika über die wechselseitigen Fischereibeziehungen bis zum 7. März 1999 zu verlängern

eurovoc_concepts:
South Africa
Spain
fishing agreement
renewal of an agreement

text: KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN Brüssel, den 13. 05. 1998 KOM(1998)304endg. Vorschlag fur eine ENTSCHEIDUNG DES RATES ZUR ERMAECHTIGUNG DES KOENIGREICHS SPANIEN, DAS ABKOMMEN MIT DERREPUBLIK SUEDAFRIKA UEBER DIE WECHSELSEITIGEN FISCHEREIBEZIEHUNGEN BIS ZUM 7. MAERZ 1999 zu VERLAENGERN Vorschlag für eine ENTSCHEIDUNG DES RATES ZUR ERMAECHTIGUNG DER PORTUGIESISCHEN REPUBLIK, DAS ABKOMMEN MIT DER REPUBLIK SUEDAFRIKA UEBER DIE WECHSELSEITIGEN FISCHEREIBEZIEHUNGEN BIS ZUM 7. MAERZ 1 9 99 ZU VERLAENGERN (von der Kommission vorgelegt) Vorschlag für eine ENTSCHEIDUNG DES RATES ZUR ERMAECHTIGUNG DES KOEMGREICHS SPANIEN, DAS ABKOMMEN MIT DERREPUBLIK SUEDAFRIKA UEBER DIE WECHSELSEITIGEN FISCHEREIBEZIEHUNGEN BIS ZUM 7. MAERZ 1999 zu VERLAENGERN BEGRÜNDUNG 1. Das Königreich Spaniens hat am 14. August 1979 ein Abkommen im Bereich der Fischerei mit der Republik Südafrika unterzeichnet das am 8. März 1982 für einen ursprünglichen Zeitraum von 10 Jahren in Kraft getreten is: ist vorgesehen dass Abkommen danach für einen unbefristeten Zeitraum in Kraft bieibt es sei denn es wird mit einer Frist von 12 Monaten gekündigt. In diesem Fischereiabkommen ist vorgesehen dass jährliche Fischereilizenzen an Fischereifahrzeuge unter spanischer Flagge vergeben werden: dies war der Fall seit 1989. 2. Gemäss Artikel 167 Absatz 2 der Akte über den Beitritt Spaniens und Portugals bleiben die sich für die Portugiesische Republik aus Fischereiabkommen mit Drittländern ergebenden Rechte und Pflichten während des Zeitraums unberührt während dessen die Bestimmungen dieser Abkommen vorläufig aufrechterhalten werden. Gemäss Artikel 167 Absatz 3 der Beitrittsakte erlässt der Rat mit qualifizierter Mehrheit auf Vorschlag der Kommission die erforderlichen Beschlüsse zur Aufrechterhaltung der sich aus diesen Abkommen ergebenden Fischereitättigkeiten einschliesslich der Möglichkeit der Verlängerung fur Zeiträume von höchstens einem Jahr. 3. Um eine Unterbrechung der Fischereitätigkeiten der betroffenen Gemeinschaftsschiffe zu vermeiden wird das Königreich Spaniens mit der hier als Vorschlag vorliegenden Entscheidung ermächtigt das obengenannte Fischereiabkommen bis zum 7. Marz 1999 zu verlängern. p:\accords\afrsudes\exp-de. doc 3 V O R S C H L AG F UR E I NE ENTSCHEIDUNG DES RATES VOM ZUR ERMAECHTIGUNG DES KOENIGREICHS SPANIEN, DAS ABKOMMEN MIT DERREPUBLIK SUEDAFRIKA UEBER DIE WECHSELSEITIGEN FISCHEREIBEZIEHUNGEN BIS ZUM 7. MAERZ 1999 zu VERLAENGERN D ER R AT DER EUROPAEISCHEN UNION - gestuetzt auf den Vertrag zur Gruendung der Europaeischen Gemeinschaft, gestuetzt auf die Akte ueber den Beitritt Spaniens und Portugals, insbesondere auf Artikel 167 Absatz 3, auf Vorschlag der Kommission, in Erwaegung nachstehender Gruende: Das Abkommen ueber die wechselseitigen Fischereibeziehungen zwischen der Regierung des Koenigreichs Spanien und der Regierung der Republik Suedafrika wurde am 14. August 1979 unterzeichnet und trat am 8. Maerz 1982 fuer einen Anfangszeitraum von zehn Jahren in Kraft. Danach bleibt es fuer einen unbefristeten Zeitraum in Kraft, wenn es nicht mit einer Frist von zwoelf Monaten gekuendigt wird. Gemaess Artikel 167 Absatz 2 der Beitrittsakte bleiben die sich fuer das Koenigreich Spanien aus den mit dritten Laendern geschlossenen Fischereiabkommen ergebenden Rechte und Pflichten waehrend des Zeitraums, in dem die Bestimmungen dieser Abkommen vorlaeufig aufrechterhalten werden, unberuehrt. p:\accords\afrsudes\dec-de. doc <f Gemaess Artikel 167 Absatz 3 der Beitrittsakte erlaesst der Rat vor Ablauf der vom Koenigreich Spanien mit dritten Laendern geschlossenen Fischereiabkommen die erforderlichen Beschluesse zur Aufrechterhaltung der Fischereitaetigkeiten, die sich aus diesen Abkommen ergeben, einschliesslich der Moeglichkeit einer Verlaengerung fuer Zeitraeume von hoechstens einem Jahr. Die Geltungsdauer des eingangs dieser Entscheidung genannten Abkommens ist bis zum 7. Maerz 19981 verlaengert worden. Zur Vermeidung einer Unterbrechung der Fischereitaetigkeiten fuer die betroffenen Gemeinschaftsschiffe sollte das Koenigreich Spanien ermaechtigt werden, das genannte Abkommen bis zum 7. Maerz 1999 zu verlaengern - HAT FOLGENDE ENTSCHEIDUNG ERLASSEN: Artikel 1 Das Koenigreich Spanien wird ermaechtigt, das am 8. Maerz 1982 in Kraft getretene Abkommen mit der Republik Suedafrika ueber die wechselseitigen Fischereibeziehungen bis zum 7. Maerz 1999 zu verlaengern. Artikel 2 Diese Entscheidung ist an das Koenigreich Spanien gerichtet. Geschehen zu Im Namen des Rates Der Praesident 1 ABl. Nr. L 164 vom 21. 6. 1997, S. 37 p:\accords\afrsudes\dec-de. doc r Vorschlag fur eine ENTSCHEIDUNG DES RATES ZUR ERMAECHTIGUNG DER PORTUGIESISCHEN REPUBLIK, DAS ABKOMMEN MIT DER REPUBLIK SUEDAFRIK\ UEBER DIE WECHSELSEITIGEN FISCHEREIBEZIEHUNGEN BIS ZUM 7. MAERZ 1 9 99 ZU VERLAENGERN BEGRÜNDUNG 1. Die Portugiesische Republik hat am 9. April 1979 ein Abkommen im Bereich der Fischerei mit der Republik Südafrika unterzeichnet das am gleichen Tag für einen ursprünglichen Zeitraum von 10 Jahren in Kraft getreten is: es ist vorgesehen dass dieses Abkommen danach fur einen unbefristeten Zeitraum in Kraft bieibt es sei denn es wird mit einer Frist von 12 Monaten gekündigt. In diesem Fischereiabkommen ist vorgesehen dass jährliche Fischereilizenzen an Fischereifahrzeuge unter portugiesischer Flagge vergeben werden: dies war der Fall seit 1989. 2. Gemäss Artikel 354 Absatz 2 der Akte über den Beitritt Spaniens und Portugals bleiben die sich für die Portugiesische Republik aus Fischereiabkommen mit Drittländern ergebenden Rechte und Pflichten während des Zeitraums unberührt während dessen die Bestimmungen dieser Abkommen vorläufig aufrechterhalten werden. Gemäss Artikel 354 Absatz 3 der Beitrittsakte erlässt der Rat mit qualifizierter Mehrheit auf Vorschlag der Kommission die erforderlichen Beschlüsse zur Aufrechterhaltung der sich aus diesen Abkommen ergebenden Fischereitättigkeiten einschliesslich der Möglichkeit der Verlängerung für Zeiträume von höchstens einem Jahr. 3. Um eine Unterbrechung der Fischereitätigkeiten der betroffenen Gemeinschaftsschiffe zu vermeiden wird das Königreich Spaniens mit der hier als Vorschlag vorliegenden Entscheidung ermächtigt das obengenannte Fischereiabkommen bis zum 7. Marz 1999 zu verlängern. p:\accords\afrsudpt\exp-de. doc y V O R S C H L AG F UR E I NE ENTSCHEIDUNG DES RATES VOM ZUR ERMAECHTIGUNG DER PORTUGIESISCHEN REPUBLIK, DAS ABKOMMEN MIT DER REPUBLIK SUEDAFRIKA UEBER DIE WECHSELSEITIGEN FISCHEREIBEZIEHUNGEN BIS ZUM 7. MAERZ 1999 zu VERLAENGERN D ER R AT D ER E U R O P A E I S C H EN UNION - gestuetzt auf den Vertrag zur Gruendung der Europaeischen Gemeinschaft, gestuetzt auf die Akte ueber den Beitritt Spaniens und Portugals, insbesondere auf Artikel 354 Absatz 3, auf Vorschlag der Kommission, in Erwaegung nachstehender Gruende: Das Abkommen ueber die wechselseitigen Fischereibeziehungen zwischen der Regierung der Portugiesischen Republik und der Regierung der Republik Suedafrika wurde am 9. April 1979 unterzeichnet und trat am selben Tag fuer einen Anfangszeitraum von zehn Jahren in Kraft. Danach bleibt es fuer einen unbefristeten Zeitraum in Kraft, wenn es nicht mit einer Frist von zwoelf Monaten gekuendigt wird. Gemaess Artikel 354 Absatz 2 der Beitrittsakte bleiben die sich fuer die Portugiesische Republik aus den mit dritten Laendern geschlosenen Fischereiabkommen ergebenden Rechte und Pflichten waehrend des Zeitraums, in dem die Bestimmungen dieser Abkommen vorlaeufig aufrechterhalten werden, unberuehrt. p:\accords\afrsudpt\dec-de. doc <£ Gemaess Artikel 354 Absatz 3 der Beitrittsakte erlaesst der Rat vor Ablauf der von der Portugiesischen Republik mit dritten Laendem geschlossenen F ischerei abkommen die erforderlichen Beschluesse zur Aufrechterhaltung der Fischereitaetigkeiten, die sich aus diesem Abkommen ergeben, einschliesslich der Moeglichkeit einer Verlaengerung fuer Zeitraeume von hoechstens einem Jahr. Die Geltungsdauer des eingangs dieser Entscheidung genannten Abkommens ist bis zum 7. Maerz 1998 verlaengert worden1. Zur Vermeidung einer Unterbrechung der Fischereitaetigkeiten fuer die betroffenen Gemeinschaftsschiffe sollte die Portugiesische Republik ermaechtigt werden, das genannte Abkommen bis zum 7. Maerz 1999 zu verlaengern - HAT FOLGENDE ENTSCHEIDUNG ERLASSEN: Artikel 1 Die Portugiesische Republik wird ermaechtigt, das am 9. April 1979 in Kraft getretene Abkommen mit der Republik Suedafrika ueber die wechselseitigen Fischereibeziehungen bis zum 7. Maerz 1999 zu verlaengern. Diese Entscheidung ist an die Portugiesische Republik gerichtet. Artikel 2 Geschehen zu Im Namen des Rates Der Praesident 1 ABl. Nr. L 164 vom 21. 6. 1997, S. 36 p:\accords\afrsudpt\dec-dc. doc 3 ISSN 0254-1467 KOM(98) 304 endg. DOKUMENTE DE 03 10 11 Katalognummer : CB-C0-98-312-DE-C ISBN 92-78-36063-5 Amt für amtliche Veröffentlichungen der Europäischen Gemeinschaften L-2985 Luxemburg (o


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 1504/98 von Daniel VARELA SUANZES- CARPEGNA an die Kommission. Informationsgesellschaft und wirtschaftlicher und sozialer Zusammenhalt

eurovoc_concepts:
EU programme
European Commission
co-financing
exchange of information
information
information policy
research and development


title: Règlement (CE) n° 1004/98 de la Commission du 13 mai 1998 fixant les droits à l'importation dans le secteur du riz

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
rice

formats: pdf print

text: L 142/36 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes 14. 5. 98 R(cid:221)GLEMENT (CE) No 1004/98 DE LA COMMISSION du 13 mai 1998 fixant les droits (cid:133) l’importation dans le secteur du riz LA COMMISSION DES COMMUNAUT(cid:144)S EUROP(cid:144)ENNES, vu le trait(cid:130) instituant la Communaut(cid:130) europ(cid:130)enne, (CE) no 3072/95 du Conseil, du 22 vu le r(cid:138)glement d(cid:130)cembre 1995, portant organisation commune du march(cid:130) du riz (1), modifi(cid:130) par le r(cid:138)glement (CE) no 192/ 98 (2), vu le r(cid:138)glement (CE) no 1503/96 de la Commission, du 29 juillet 1996, portant modalit(cid:130)s d’application du r(cid:138)glement (CE) no 3072/95 du Conseil en ce qui concerne les droits (cid:133) l’importation dans le secteur du riz (3), modifi(cid:130) en (CE) no 1403/97 (4), et dernier lieu par le r(cid:138)glement notamment son article 4 paragraphe 1, consid(cid:130)rant que l’article 11 du r(cid:138)glement (CE) no 3072/95 lors de l’importation des produits vis(cid:130)s (cid:133) pr(cid:130)voit que, l’article 1er dudit r(cid:138)glement, les taux des droits du tarif douanier commun sont per(cid:135)us; que, toutefois, pour les produits vis(cid:130)s au paragraphe 2 de cet article, le droit (cid:133) l’importation est (cid:130)gal au prix d’intervention valable pour ces produits lors de l’importation et major(cid:130) d’un certain pourcentage selon qu’il s’agit du riz d(cid:130)cortiqu(cid:130) ou blanchi, diminu(cid:130) du prix (cid:133) l’importation, pour autant que ce droit ne d(cid:130)passe pas le taux des droits du tarif douanier commun; consid(cid:130)rant que, en vertu de l’article 12 paragraphe 3 du r(cid:138)glement (CE) no 3072/95, les prix (cid:133) l’importation caf sont calcul(cid:130)s sur la base des prix repr(cid:130)sentatifs pour le produit en question sur le march(cid:130) mondial ou sur le march(cid:130) d’importation communautaire du produit; consid(cid:130)rant que le r(cid:138)glement (CE) no 1503/96 a fix(cid:130) des modalit(cid:130)s d’application du r(cid:138)glement (CE) no 3072/95 en ce qui concerne les droits (cid:133) l’importation dans le secteur du riz; consid(cid:130)rant que les droits (cid:133) l’importation sont applicables jusqu’(cid:133) ce qu’une nouvelle fixation entre en vigueur; qu’ils restent (cid:130)galement en vigueur si aucune cotation n’est disponible dans la source de r(cid:130)f(cid:130)rence pr(cid:130)vue (cid:133) l’article 5 du r(cid:138)glement (CE) no 1503/96 au cours des deux semaines pr(cid:130)c(cid:130)dant la prochaine fixation p(cid:130)riodique; consid(cid:130)rant que, afin de permettre le fonctionnement normal du r(cid:130)gime des droits (cid:133) l’importation, il convient de retenir pour le calcul de ces derniers les taux de march(cid:130) constat(cid:130)s au cours d’une p(cid:130)riode de r(cid:130)f(cid:130)rence; consid(cid:130)rant que l’application du r(cid:138)glement (CE) no 1503/ 96 conduit (cid:133) fixer les droits (cid:133) l’importation conform(cid:130)- ment aux annexes du pr(cid:130)sent r(cid:138)glement, A ARR(cid:219)T(cid:144) LE PR(cid:144)SENT R(cid:221)GLEMENT: Article premier Les droits (cid:133) l’importation dans le secteur du riz vis(cid:130)s (cid:133) l’article 11 paragraphes 1 et 2 du r(cid:138)glement (CE) no 3072/ 95, sont fix(cid:130)s (cid:133) l’annexe I du pr(cid:130)sent r(cid:138)glement sur la base des (cid:130)l(cid:130)ments repris (cid:133) l’annexe II. Article 2 Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement entre en vigueur le 14 mai 1998. Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement est obligatoire dans tous ses (cid:130)l(cid:130)ments et directement applicable dans tout (cid:144)tat membre. Fait (cid:133) Bruxelles, le 13 mai 1998. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission (1) JO L 329 du 30. 12. 1995, p. 18. (2) JO L 20 du 27. 1. 1998, p. 16. (3) JO L 189 du 30. 7. 1996, p. 71. (4) JO L 194 du 23. 7. 1997, p. 2. 14. 5. 98 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes L 142/37 ANNEXE I Droits (cid:133) l’importation applicables au riz et aux brisures Droit (cid:133) l’importation (5) Pays tiers (sauf ACP et Bangladesh) (3) (7) ACP Bangladesh (1) (2) (3) (4) Basmati Inde et Pakistan (6) (cid:144)gypte (8) (en (cid:130)cus par tonne) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) 332,41 332,41 332,41 268,27 332,41 332,41 332,41 268,27 (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) 130,91 130,91 130,91 130,91 130,91 130,91 130,91 130,91 161,87 161,87 161,87 129,80 161,87 161,87 161,87 129,80 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 78,38 18,27 18,27 202,88 202,88 202,88 202,88 202,88 202,88 202,88 202,88 249,31 249,31 249,31 201,20 249,31 249,31 249,31 201,20 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 123,00 Code NC 1006 10 21 1006 10 23 1006 10 25 1006 10 27 1006 10 92 1006 10 94 1006 10 96 1006 10 98 1006 20 11 1006 20 13 1006 20 15 1006 20 17 1006 20 92 1006 20 94 1006 20 96 1006 20 98 1006 30 21 1006 30 23 1006 30 25 1006 30 27 1006 30 42 1006 30 44 1006 30 46 1006 30 48 1006 30 61 1006 30 63 1006 30 65 1006 30 67 1006 30 92 1006 30 94 1006 30 96 1006 30 98 1006 40 00 (1) Sous r(cid:130)serve des dispositions des articles 12 et 13 du r(cid:138)glement (CEE) no 715/90 du Conseil (JO L 84 du 30. 3. 1990, p. 85), modifi(cid:130). (2) Conform(cid:130)ment au r(cid:138)glement (CEE) no 715/90, les droits (cid:133) l’importation ne sont pas appliqu(cid:130)s aux produits originaires des (cid:144)tats d’Afrique, des Cara(cid:139)bes et du Pacifique et import(cid:130)s directement dans le d(cid:130)partement d’outre-mer de la R(cid:130)union. (3) Le droit (cid:133) l’importation de riz dans le d(cid:130)partement d’outre-mer de la R(cid:130)union est d(cid:130)fini (cid:133) l’article 11 paragraphe 3 du r(cid:138)glement (CE) no 3072/95. (4) Pour les importations de riz, except(cid:130) les brisures de riz (code NC 1006 40 00), originaires du Bangladesh, le droit (cid:133) l’importation est applicable dans le cadre du r(cid:130)gime d(cid:130)fini par les r(cid:138)glements (CEE) no 3491/90 du Conseil (JO L 337 du 4. 12. 1990, p. 1) et (CEE) no 862/91 de la Commission (JO L 88 du 9. 4. 1991, p. 7), modifi(cid:130). (5) L’importation de produits originaires des PTOM est exempt(cid:130)e de droit (cid:133) l’importation, conform(cid:130)ment (cid:133) l’article 101 paragraphe 1 de la d(cid:130)cision 91/482/CEE du Conseil (JO L 263 du 19. 9. 1991, p. 1), modifi(cid:130)e. (6) Pour le riz d(cid:130)cortiqu(cid:130) de la vari(cid:130)t(cid:130) Basmati originaire d’Inde et du Pakistan, r(cid:130)duction de 250 (cid:130)cus par tonne [article 4 bis du r(cid:138)glement (CE) no 1503/96, modifi(cid:130)]. (7) Droit de douane fix(cid:130) dans le tarif douanier commun. (8) Pour les importations de riz orginaire et en provenance d’(cid:144)gypte, le droit (cid:133) l’importation est applicable dans le cadre du r(cid:130)gime d(cid:130)fini par les r(cid:138)glements (CE) no 2184/96 du Conseil (JO L 292 du 15. 11. 1996, p. 1) et (CE) no 196/97 de la Commission (JO L 31 du 1. 2. 1997, p. 53). L 142/38 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes 14. 5. 98 ANNEXE II Calcul des droits (cid:133) l’importation dans le secteur du riz Paddy Brisures d(cid:130)cortiqu(cid:130) blanchi d(cid:130)cortiqu(cid:130) blanchi Type Indica Type Japonica 1. Droit tonne) (cid:133) l’importation ((cid:130)cus par (1) 268,27 533,00 332,41 533,00 (1) 2. (cid:144)l(cid:130)ments de calcul: a) Prix caf Arag ((cid:130)cus par tonne) b) Prix fob ((cid:130)cus par tonne) c) Frets maritimes ((cid:130)cus par tonne) d) Source (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (1) Droit de douane fix(cid:130) dans le tarif douanier commun. 339,14 336,06 302,00 347,08 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 274,96 320,04 27,04 27,04 USDA Op(cid:130)rateurs Op(cid:130)rateurs Op(cid:130)rateurs (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190)


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1505/98 af Daniel VARELA SUANZES- CARPEGNA til Kommissionen. Informationssamfundet og den økonomiske og sociale samhørighed

eurovoc_concepts:
European Regional Development Fund
Structural Funds
co-financing
economic and social cohesion
exchange of information
information
information policy
new technology
regional policy
telecommunications

text: C 31/48 De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende DA 5. 2. 1999 Samlet svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies p(cid:229) skriftlige forespłrgsler E-1500/98 og E-1502/98 (22. juni 1998) En liste over de projekter vedrłrende informationssamfundet, der er iv(cid:230)rksat som led i innovative aktioner i henhold til artikel 10 i forordningen om Den Europ(cid:230)iske Fond for Regionaludvikling (EFRU) (1) i program- meringsperioden 1994-1999 sendes direkte til det (cid:230)rede medlem og Parlamentets Generalsekretariat. Afsnittet vedrłrende informationssamfundet omfatter to typer aktioner: › RISI 1: regionale strategier for informationssamfundet › RISI 2: gennemfłrelse af pilotprojekter i flere regioner. Aktionerne er blevet iv(cid:230)rksat i samarbejde med Den Europ(cid:230)iske Socialfond, der medfinansierer otte RISI 1 › projekter og to RISI 2 › projekter. De ni (og ikke ti) pilotprojekter, der er n(cid:230)vnt i det (cid:230)rede medlems skriftlige forespłrgsel 1502/98, er de s(cid:229)kaldte RISI 2 › anvendelser, som finansieres ifłlge artikel 10 i EFRU-forordningen. De omfatter ikke aktiviteter i forbindelse med EF-initiativerne. De forventede udgifter (i ECU) til interventioner i forbindelse med informa- tionssamfundet som led i EF-initiativer for perioden 1994-1999 er vist i fłlgende tabel. Telekommunikation (1) Telematik (2) Medlemsstaterne Privat Offentligt 6 66 41 112 Strukturfondene I ALT 41 166 88 344 (1) Prioriteter, foranstaltninger eller aktioner, der omfatter infrastrukturer og tjenesteydelser inden for telekommunikation. (2) Anvendelse af telematik inden for mange omr(cid:229)der, f. eks. sundhed, transport og uddannelse. Aktioner som f. eks. telearbejde, telemedicin og multimedie-anvendelser er ogs(cid:229) inkluderet. (1) EFT L 193 af 31. 7. 1993. (1999/C 31/064) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1505/98 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) til Kommissionen Om: Informationssamfundet og den łkonomiske og sociale samhłrighed (13. maj 1998) P(cid:229) et młde den 23. 1. 1997 i Europa-Parlamentets Udvalg om Regionalpolitik i forbindelse med Kommissionens forel(cid:230)ggelse af »Samhłrighed og Informationssamfundet« (KOM(97) 0007 af 22. 1. 1997), henviste kommiss(cid:230)r Wulf-Mathies til, at der ville ske en styrkelse af stłtten til informations- og kommunikationsteknologierne (IKT), is(cid:230)r inden for rammerne af de nuv(cid:230)rende m(cid:229)l 1 og 2 p(cid:229) grundlag af deres bidrag til overgangen til informationssamfundet. Kan Kommissionen oplyse, om alle de IKT-projekter, der hidtil er samfinansieret af Kommissionen inden for rammerne af de nuv(cid:230)rende m(cid:229)l 1 og 2 samt dem, som vil blive det inden udlłbet af den nuv(cid:230)rende programl(cid:230)gningsperiode, med angivelse af de begunstigede regioner, de samlede omkostninger ved gennem- fłrelsen og F(cid:230)llesskabets samfinansiering? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (22. juni 1998) Dataene i Kommissionens meddelelse om »Samhłrighed og Informationssamfundet« stammer fra en intern undersłgelse, Kommissionen har foretaget, og repr(cid:230)senterer et skłn over aktionerne i forbindelse med telekommunikation, der er samfinansieret af strukturfondene. Skłnnet er baseret p(cid:229) de programmer, medlems- staterne havde f(cid:229)et forelagt i begyndelsen af den nuv(cid:230)rende strukturfondsprogrammeringsperiode 1994-1999. Der vil blive iv(cid:230)rksat en efterfłlgende evaluering ved programmeringsperiodens udgang


title: WRITTEN QUESTION No. 1493/98 by Hiltrud BREYER to the Commission. Mochovce - Walkdown 2

eurovoc_concepts:
Slovakia
committee report
health risk
nuclear power station
nuclear safety

text: 19. 11. 98 FI Euroopan yhteiso¤jen virallinen lehti C 354/103 (98/C 354/165) KIRJALLINEN KYSYMYS E-1492/98 komissiolle esitta¤ja¤(t): Hiltrud Breyer (V) (13. toukokuuta 1998) Aihe: Mochovce Tieta¤a¤ko¤ komissio, etta¤ Mochovcen ydinvoimalayksiko¤issa¤ on ka¤ytetty vanhaa neuvostoliittolaista 1970-luvun tekniikkaa eika¤ niissa¤ siksi ole suojarakennelmia, ja etta¤ voimala, joka on pitka¤aikainen rakennustyo¤maa ja jonka rakennustyo¤t on va¤lilla¤ keskeytetty vuosikausiksi, on todistettavasti rakennettu seismisesti ja tektonisesti sopimattomaan paikkaan, minka¤ vuoksi voimalaan liittyy joukko muita ennalta arvaamattomia riskitekijo¤ita¤? (98/C 354/166) KIRJALLINEN KYSYMYS E-1493/98 komissiolle esitta¤ja¤(t): Hiltrud Breyer (V) (13. toukokuuta 1998) Aihe: Mochovce › Walkdown 2 Aikooko komissio ottaa huomioon kansainva¤lisen Mochovce-komission (Walkdown 2) tutkimustulokset kun se tulevaisuudessa ka¤sittelee Mochovcen ydinvoimalakysymyksia¤? (98/C 354/167) KIRJALLINEN KYSYMYS E-1494/98 komissiolle esitta¤ja¤(t): Hiltrud Breyer (V) (13. toukokuuta 1998) Aihe: Mochovce Onko komissio tietoinen siita¤, ettei suunniteltua WWER 440/213 -reaktorin uudelleen varustamista ole na¤in myo¤ha¤isessa¤ vaiheessa kokeiltu ta¤ha¤n mennessa¤ viela¤ missa¤a¤n, ja etta¤ Saksan viranomaiset ottivat kielteisen kannan Greifswaldin ydinvoimalan ta¤llaiseen uudelleen varustamiseen, koska vaara olisi liian suuri ja uudelleen varustaminen vain veronmaksajien rahoitettavissa? Taloudellisesti hyvin menestyva¤t Saksan energiakonsernit eiva¤t olleet valmiita rahoittamaan turvallisuudessa havaittujen 201 puutteen poistamista koska pitiva¤t hanketta liian riskialttiina ja taloudellisesti kannattamattomana. Miten sa¤hko¤ntoimitukset Greifswaldin ydinvoimalan tyyppisesta¤ Mochovcen ydinvoimalasta vaikuttavat Euroopan sa¤hko¤markkinoihin, kun otetaan huomioon Euroopan sa¤hko¤markkinoiden vapauttaminen? Komission ja¤senen Van den Broekin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin P-1465/98, E-1487/98, E-1488/98, E-1489/98, E-1490/98, E-1491/98, E-1492/98, E-1493/98 ja E-1494/98 (5. kesa¤kuuta 1998) Riippumaton konsultti Riskaudit, joka on saksalaisen (Gesellschaft fu¤r Reaktorsicherheit, GRS) ja ranskalaisen (Institut de protection et de su(cid:136)rete· nucle·aire, IPSN) ydinturvaelimen yhteisyritys, tutki vuonna 1994 Mochovcen ydinvoimalan nykyaikaistamisohjelman tekniset osat. Tutkimus tehtiin, koska ohjelmaan oli haettu lainaa Euratomilta ja Euroopan ja¤lleenrakennus- ja kehityspankilta (EBRD). Jos annetut suositukset pannaan ta¤yta¤nto¤o¤n moitteettomasti ja ta¤ysima¤a¤ra¤isesti, voidaan Riskauditin tutkimuksen perusteella olla varmoja siita¤, etta¤ Mochovcen ydinvoimalan rakentamisessa, hallinnoinnissa ja toiminnassa noudatetaan samoja turvallisuussa¤a¤nto¤ja¤ ja -ka¤yta¤nto¤ja¤ kuin Ranskassa ja Saksassa. Riskauditin kertomuksen pa¤a¤telmissa¤ todetaankin, etta¤ Mochovcen voimalan nykytilanne ja ehdotettujen toimenpiteiden toteuttaminen huomioon ottaen voidaan pa¤a¤tella¤, etta¤ jos IPSN:n ja GRS:n suositukset pannaan ta¤yta¤nto¤o¤n moitteettomasti ja ta¤ysima¤a¤ra¤isesti, vastaa voimalan hallinnointi ja toiminta la¤nsimaisia turvallisuus- vaatimuksia ja ka¤yta¤nto¤ja¤


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 1458/98 von Roberta ANGELILLI an die Kommission. Städtische Erschließung von Tormarancia und Appia Antica- Park

eurovoc_concepts:
Italy
archaeology
cultural heritage
environmental impact
environmental protection
heritage protection
industrial project
town-planning scheme

text: C 402/136 Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften DE 22. 12. 98 (98/C 402/180) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-1458/98 von Roberta Angelilli (NI) an die Kommission (13. Mai 1998) Betrifft: St(cid:228)dtische Erschlie(cid:223)ung von Tormarancia und Appia Antica-Park Im Raum Tormarancia/Rom, wo sich auch der Appia Antica-Park befindet, der unter (cid:228)rch(cid:228)ologischem und (cid:246)kologischem Aspekt gleicherma(cid:223)en h(cid:246)chst interessant ist, sollen aufgrund eines alten Bebauungsplans von 1965 Wohnungen f(cid:252)r 16. 000-22. 000 Menschen gebaut werden. Die derzeitige Stadtverwaltung von Rom hat bislang den Bau von rund 1. 500. 000 Kubikmetern Wohnraum in unmittelbarer Nachbarschaft des Arch(cid:228)ologieparks genehmigt und damit den einhelligen Protest der Anwohner (die u. a. Tausende von Unterschriften sammelten) und der Umweltschutzorganisationen hervorgerufen. Die st(cid:228)dtische Erschlie(cid:223)ung von Tormarancia w(cid:252)rde nicht nur die arch(cid:228)ologischen St(cid:228)tten und die Landschaft beeintr(cid:228)chtigen, sondern auch zu einem v(cid:246)lligen Zusammenbruch der ohnehin schwierigen Verkehrssituation in den Nachbarvierteln f(cid:252)hren. Au(cid:223)erdem droht eine echte (cid:132)Stadtrandw(cid:252)ste(cid:147) zu entstehen in einer Gegend, wo es mit die meisten unverkauften Wohnungen gibt. Gegen dieses un(cid:252)berlegte Bauprojekt haben sich die f(cid:252)r Arch(cid:228)ologie zust(cid:228)ndige italienische Beh(cid:246)rde, die P(cid:228)pstliche Kommission f(cid:252)r Sakralkunst, die Geophysikalische Fakult(cid:228)t der Universit(cid:228)t La Sapienza, das Italienische Institut f(cid:252)r Geophysik, der Nationale Forschungsrat, s(cid:228)mtliche ausl(cid:228)ndischen Institute von Rom und die Accademia dei Lincei ausgesprochen. Ist die Kommission nicht der Ansicht, da(cid:223) das Bauprojekt gegen die Richtlinie 85/337/EWG (1) (cid:252)ber die 1. Umweltvertr(cid:228)glichkeitspr(cid:252)fung bei (cid:246)ffentlichen und privaten Projekten verst(cid:246)(cid:223)t? Steht dieses Projekt nicht auch im Gegensatz zu den Erkl(cid:228)rungen der Europ(cid:228)ischen Union (cid:252)ber den Schutz 2. der arch(cid:228)ologischen G(cid:252)ter, insbesondere zu Anhang III der Richtlinie 97/11/EG (2)? H(cid:228)lt sie es nicht f(cid:252)r sinnvoll, bei den italienischen Beh(cid:246)rden bis zu einer weiteren Kl(cid:228)rung der Angelegen- 3. heit auf eine vorl(cid:228)ufige Einstellung der Bauarbeiten hinzuwirken? 4. Wie sieht sie die Angelegenheit insgesamt? (1) ABl. L 175 vom 5. 7. 1985, S. 40. (2) ABl. L 73 vom 14. 3. 1997, S. 5. Antwort von Frau Bjerregaard im Namen der Kommission (15. Juni 1998) Die Kommission ist auf Grund der Angaben der Frau Abgeordneten zu der Einsch(cid:228)tzung gelangt, da(cid:223) es sich bei den Arbeiten, auf die in der Frage Bezug genommen wird, offenbar um ein Projekt der in Anhang II der Richtlinie 85/337/EWG des Rates (1) aufgez(cid:228)hlten Klassen handelt. Solche Projekte werden einer Umweltvertr(cid:228)glichkeits- pr(cid:252)fung (UVP) unterzogen, wenn ihre Merkmale dies nach Auffassung der Mitgliedstaaten erfordern. Bei der Richtlinie 97/11/EG des Rates vom 3. M(cid:228)rz 1997 (2) handelt es sich um eine neue Richtlinie zur ˜nderung der Richtlinie 85/337/EWG (cid:252)ber die Umweltvertr(cid:228)glichkeitspr(cid:252)fung bei bestimmten (cid:246)ffentlichen und privaten Projekten. Im Rahmen dieser Richtlinie mu(cid:223) die (cid:246)kologische Empfindlichkeit der geographischen R(cid:228)ume, die durch die Projekte m(cid:246)glicherweise beeintr(cid:228)chtigt werden, unter Ber(cid:252)cksichtigung historisch, kulturell oder arch(cid:228)ologisch bedeutender Landschaften beurteilt werden (Anhang III 2h). Hierbei handelt es sich um ein einschl(cid:228)giges Element, das jeder Mitgliedstaat in Betracht ziehen mu(cid:223), wenn er (anhand einer Einzelfallunter- suchung oder durch allgemeine Festlegung von Schwellenwerten bzw. Kriterien) entscheidet, welche Projekte der in Anhang II aufgez(cid:228)hlten Klassen einer Umweltvertr(cid:228)glichkeitspr(cid:252)fung unterzogen werden m(cid:252)ssen. Der Termin, bis zu dem die Mitgliedstaaten der Richtlinie 97/11/EG nachkommen m(cid:252)ssen, ist der 14. M(cid:228)rz 1999. Da ihr das von der Frau Abgeordneten erw(cid:228)hnte Projekt nicht bekannt ist, sieht sich die Kommission nicht in der Lage, zur Situation im einzelnen Stellung zu nehmen. Sie wird geeignete Ma(cid:223)nahmen einleiten, um ausf(cid:252)hrliche Informationen einzuholen und daf(cid:252)r zu sorgen, da(cid:223) das Gemeinschaftsrecht eingehalten wird. (1) ABl. L 175 vom 5. 7. 1985, S. 40. (2) ABl. L 73 vom 14. 3. 1997, S. 5


title: WRITTEN QUESTION No. 1502/98 by Daniel VARELA SUANZES- CARPEGNA to the Commission. The information society and social and economic cohesion

eurovoc_concepts:
EU initiative
European Commission
co-financing
economic and social cohesion
information
information policy
regional cooperation
regional policy
telecommunications
telematics

text: 5. 2. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 31/47 Suuntaviivat perustuvat muun muassa rakennerahastoista rahoitettavien aloitteiden ja rakenteellisten toimenpi- teiden puoliv(cid:228)liss(cid:228) jatkuvasti teht(cid:228)viin arvioihin. Esimerkiksi arvioitaessa rakennerahastojen vaikutusta pieniin ja keskisuuriin yrityksiin (pk-yritykset) saadaan tietoa tietoyhteiskuntaan liittyvist(cid:228) menoista. T(cid:228)m(cid:228) auttaa kohdistamaan suuntaviivoja ja tulevia toimia, joilla komissio tukee tieto- ja viestint(cid:228)tekniikan k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)nottoa pk-yrityksiss(cid:228). My(cid:246)s IRISI-ohjelmien (tietoyhteiskunnan alueelliset strategiat, joita kehitt(cid:228)v(cid:228)t nykyisen EAKR-asetuksen 10 artiklan nojalla RISI-kokeiluhankkeita toteuttavat kuusi aluetta) arviointi antaa t(cid:228)rke(cid:228)(cid:228) tietoa tietoyhteiskunnan alueellisista n(cid:228)k(cid:246)kohdista sek(cid:228) institutionaalisista ja menettelyyn liittyvist(cid:228) ongelmista, joita tietoyhteiskuntaan liittyv(cid:228)t aineettomat investoinnit aiheuttavat. Komissio tutkii (cid:148)El(cid:228)m(cid:228) ja ty(cid:246) tietoyhteiskunnassa › ihmisl(cid:228)heisyys etusijalle(cid:148) -tiedonannon seurantana ty(cid:246)n organisoinnin muutoksiin liittyvi(cid:228) kysymyksi(cid:228) seuraamalla muun muassa tiedon ja viestint(cid:228)tekniikoiden levi(cid:228)mist(cid:228) esimerkkien saamiseksi parhaista toimintatavoista. (1) KOM(98) 131 lopullinen. (1999/C 31/062) KIRJALLINEN KYSYMYS E-1500/98 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) komissiolle (13. toukokuuta 1998) Aihe: Tietoyhteiskunta ja taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus Puhuessaan 23. tammikuuta 1997 Euroopan parlamentin aluepoliittisessa valiokunnassa, joka k(cid:228)sitteli komission tiedonantoa yhteenkuuluvuudesta ja tietoyhteiskunnasta (KOM(97) 0007, lopull. , 22. 1. 1997), komission j(cid:228)sen Wulf-Mathies sanoi, ett(cid:228) EAKR:sta annetun asetuksen 10 artiklan puitteissa er(cid:228)iden alueiden k(cid:228)ytett(cid:228)v(cid:228)ksi on annettu m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)rahoja strategian ja toimintaohjelman laatimiseksi siirtymisest(cid:228) tietoyhteiskuntaan. Voiko komissio ilmoittaa, mit(cid:228) tietoyhteiskuntaan liittyvi(cid:228) hankkeita komissio on t(cid:228)h(cid:228)n menness(cid:228) ollut mukana rahoittamassa ja mit(cid:228) hankkeita tullaan rahoittamaan nykyisen suunnittelujakson loppuun menness(cid:228) EAKR:sta annetun asetuksen 10 artiklan puitteissa? Mitk(cid:228) alueet saavat t(cid:228)llaista etua, mik(cid:228) on kokonaiskustannus ja yhteis(cid:246)n osuus siit(cid:228)? (1999/C 31/063) KIRJALLINEN KYSYMYS E-1502/98 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) komissiolle (13. toukokuuta 1998) Aihe: Tietoyhteiskunta ja taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus Puhuessaan 23. tammikuuta 1997 Euroopan parlamentin aluepoliittisessa valiokunnassa, joka k(cid:228)sitteli komission tiedonantoa yhteenkuuluvuudesta ja tietoyhteiskunnasta (KOM(97) 0007, lopull. , 22. 1. 1997), komission j(cid:228)sen Wulf-Mathies sanoi, ett(cid:228) alueiden v(cid:228)lisen yhteisty(cid:246)n puitteissa rahoitettaisiin 10 tietoyhteiskuntaan liittyv(cid:228)(cid:228) hanketta. Voiko komissio ilmoittaa, mit(cid:228) tietoyhteiskuntaan liittyvi(cid:228) hankkeita komissio on t(cid:228)h(cid:228)n menness(cid:228) ollut mukana rahoittamassa ja mit(cid:228) hankkeita tullaan rahoittamaan nykyisen suunnittelujakson loppuun menness(cid:228) yhteis(cid:246)a- loitteiden puitteissa? Mitk(cid:228) alueet saavat t(cid:228)llaista etua, mik(cid:228) on kokonaiskustannus ja yhteis(cid:246)n osuus siit(cid:228)?


title: WRITTEN QUESTION No. 1491/98 by Hiltrud BREYER to the Commission. Mochovce

eurovoc_concepts:
Slovakia
degree of pollution
health risk
nuclear accident
nuclear power station
nuclear safety
radioactive pollution
soil pollution
water pollution

text: C 354/102 EN Official Journal of the European Communities 19. 11. 98 The same people are currently trying engineer a fait accompli by bringing the first section of the Mochovce nuclear power station into operation in the summer, before the parliamentary elections, without carrying out the minimum prescribed adaptation measures. What ways of intervening are open to the Commission? The building of the installation was, after all, only possible in the first place with the help of German and French loans (from the Kreditanstalt fu¤r Wiederaufbau and the Socie·te· Ge·ne·rale) and guarantees from Hermes in Germany and Coface in France. Is the Commission aware that in the case of the Greiswald nuclear power station, which was built in the same way using Soviet technology, more than 200 safety enhancement measures were prescribed by the Gesellschaft fu¤r Reaktorschutz (GRS › Reactor Protection Company), and that this catalogue of measures was reduced to 87 in the case of Mochovce? By the end of November 1997 only 24 of these had been implemented. In the negotiations between the Skoda executive, whose past was referred to above, the management of the Praha energy project and representatives of the Slovakian electric power company it has now been decided to dispense with a further series of safety measures in order to bring the power station into operation before the parliamentary elections. Can the Commission approve these actions? (98/C 354/162) WRITTEN QUESTION E-1489/98 by Hiltrud Breyer (V) to the Commission (13 May 1998) Subject: Mochovce Is the Commission aware that the radioactive contamination, by a-nuclides in particular, released into the environment following the second accident in 1977 has still not been completely eliminated, and that the population has not been informed of its extent? Mud from the contaminated river bed and banks, for example, has been used as garden fertilizer. What measures are proposed to inform and protect the population? (98/C 354/163) WRITTEN QUESTION E-1490/98 by Hiltrud Breyer (V) to the Commission (13 May 1998) Subject: Mochovce Is the Commission aware that the work of decontaminating the reactor room being carried out by the British firm AEA-Technology was broken off in June 1996 before the contamination present since 1991 in the foundation and under ground or the high level of radioactive contamination in parts of the installation had been anything approaching eliminated? What were the reasons for this action? (98/C 354/164) WRITTEN QUESTION E-1491/98 by Hiltrud Breyer (V) to the Commission (13 May 1998) Subject: Mochovce Is the Commission aware that the A1 block of the nuclear power station in Jaslovske Bouhunice, Slovakia, which was damaged in an accident in 1976 and again, irreparably, in 1977, still exists and that a nuclear volume of circa 20 tonnes of non-manipulable fuel elements resulting from these accidents is still present on the site? Is the Commission also aware that other objects touched during clearance and storage of damaged material show significant safety deficiencies or are seriously contaminated, resulting in continuous radioactive contamination of the soil and ground water?


title: PERGUNTA ESCRITA n. 1476/98 do Deputado Alexandros ALAVANOS à Comissão. Destruição da estrada nacional por desabamento de terras na Grécia

eurovoc_concepts:
Central Greece
co-financing
geology
impact study
natural disaster
operational programme
public works
rail transport
road building
road network

text: 22. 2. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 50/41 Reposta dada pelo ComissÆrio Papoutsis em nome da Comissªo (13 de Julho de 1998) A Comissªo confirma que o œltimo relat(cid:243)rio apresentado ao Parlamento e disponibilizado ao pœblico foi o que se refere ao per(cid:237)odo de 1991-1992 (publicado em 1994). Actualmente, a Comissªo estÆ a preparar um relat(cid:243)rio relativo ao per(cid:237)odo de 1993 a 1997 sobre o funcionamento das salvaguardas Euratom que apresentarÆ ao Parlamento e colocarÆ (cid:224) disposi(cid:231)ªo do pœblico. (1999/C 50/057) PERGUNTA ESCRITA E-1476/98 apresentada por Alexandros Alavanos (GUE/NGL) (cid:224) Comissªo (13 de Maio de 1998) Objecto: Destrui(cid:231)ªo da estrada nacional por desabamento de terras na GrØcia Em resposta (cid:224) minha pergunta escrita E-749/95 (1) sobre a destrui(cid:231)ªo da estrada nacional e da linha de caminho- -de-ferro por um desabamento de terras na GrØcia, a Comissªo informou a 19. 4. 1995 que «seria prematuro que a Comissªo se pronunciasse jÆ sobre a questªo de um eventual co-financiamento dos trabalhos de restabelecimento das liga(cid:231)ıes, antes que as peritagens e os estudos tØcnicos necessÆrios para estabelecer as causas do acidente, as eventuais responsabilidades, as medidas tØcnicas recomendadas e o respectivo custo sejam realizados». TrŒs anos ap(cid:243)s esta resposta, pergunta-se (cid:224) Comissªo: 1. Se dispıe dos elementos que permitam determinar as causas do acidente, as responsabilidades, as medidas tØcnicas recomendadas e o respectivo custo e a que conclusıes da(cid:237) tira. 2. Se os trabalhos de repara(cid:231)ªo das redes sªo co-financiados. (1) JO C 270 de 16. 10. 1995, p. 10. Resposta da ComissÆria Wulf-Mathies em nome da Comissªo (2 de Julho de 1998) O acidente que ocorreu em Fevereiro de 1995 em Malakasa, no eixo rodoviÆrio Pathe, deveu-se a um desabamento de terras que os estudos geol(cid:243)gicos e geotØcnicos realizados no decurso dos anos 80 nªo tinham podido prever. Na sequŒncia deste acidente, foram realizados novos estudos geotØcnicos, que demostraram a necessidade de construir em primeiro lugar uma rede de evacua(cid:231)ªo das Æguas subterr(cid:226)neas que cobrem o local do desabamento e, em seguida, construir novamente a auto-estrada. O custo destes trabalhos estÆ estimado em 5 000 milhıes de dracmas pelo MinistØrio das Obras Pœblicas. Este projecto Ø co-financiado pelo programa operacional «eixos rodoviÆrios» do quadro comunitÆrio de apoio 1994-1999. De acordo com as estimativas do mesmo ministØrio, o contrato para a execu(cid:231)ªo dos trabalhos deverÆ ser assinado muito em breve. (1999/C 50/058) PERGUNTA ESCRITA E-1479/98 apresentada por Bartho Pronk (PPE) e Ria Oomen-Ruijten (PPE) (cid:224) Comissªo Objecto: Problemas relacionados com o subs(cid:237)dio de fØrias (13 de Maio de 1998) Recebi uma queixa atravØs da associa(cid:231)ªogermano-neerlandesa dos exportadores do sector da constru(cid:231)ªo civil relativamente (cid:224)s empresas que tŒm trabalhadores destacados na Alemanha e que sªo obrigadas a pagar cotiza(cid:231)ıes para o subs(cid:237)dio de fØrias nos dois pa(cid:237)ses. Trata-se de um processo muito dispendioso, especialmente para as pequenas empresas. Em alguns casos, jÆ conduziu empresas (cid:224) falŒncia. 1. Tem a Comissªo conhecimento desta realidade? E partilha a Comissªo a opiniªo de que este duplo pagamento viola a liberdade de presta(cid:231)ªo de servi(cid:231)os, jÆ que origina distor(cid:231)ıes do mercado e da concorrŒncia e os trabalhadores em questªo nªo beneficiam destes pagamentos?


title: PREGUNTA ESCRITA n. 1490/98 del Hiltrud BREYER a la Comisión. Mochovce

eurovoc_concepts:
Slovakia
decontamination
degree of pollution
health risk
nuclear power station
nuclear reactor
nuclear safety
radioactive pollution

text: C 354/102 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 19. 11. 98 Esos mismos grupos pretenden, en la actualidad, poner en funcionamiento el primer reactor de la central nuclear de Mochovce el pro·ximo verano, antes de las elecciones parlamentarias, sin haberse alcanzado el m(cid:14)·nimo previsto de modernizacio·n, practicando as(cid:14)· una pol(cid:14)·tica de hechos consumados. ¿Que· posibilidades tiene la Comisio·n de intervenir a fondo en este asunto? En definitiva, la construccio·n de la central fue posible gracias a los cre·ditos alemanes y franceses (Kreditanstalt fu¤r Wiederaufbau y Socie·te· Ge·ne·rale) y a los avales de la aseguradora alemana Hermes y de la francesa Coface. ¿Tiene conocimiento la Comisio·n de que para la modernizacio·n de la central nuclear gemela de tecnolog(cid:14)·a sovie·tica situada en Greiswald la Sociedad para la Proteccio·n de los Reactores (GRS) previo· ma·s de 200 medidas destinadas a mejorar la seguridad y que ese cata·logo de medidas se ha reducido en Mochovce a 87? De e·stas, a finales de 1997 u·nicamente se hab(cid:14)·an aplicado 24. En las negociaciones mantenidas entre los directivos de Skoda, cuyo dudoso pasado se ha mencionado en la pregunta anterior, los directivos de Energoproject Praha y los representantes de las centrales ele·ctricas eslovacas, se ha decidido suprimir otras medidas de seguridad con objeto de que la central pueda empezar a funcionar antes de las elecciones parlamentarias. ¿Puede aprobar la Comisio·n tal procedimiento? (98/C 354/162) PREGUNTA ESCRITA E-1489/98 de Hiltrud Breyer (V) a la Comisio·n (13 de mayo de 1998) Asunto: Mochovce ¿Tiene conocimiento la Comisio·n de que la contaminacio·n radiactiva, en particular por los a-nucleidos que se liberaron al medio ambiente en el segundo accidente ocurrido en 1977, au·n no ha conseguido paliarse adecuadamente y de que no se ha informado a la poblacio·n del alcance de la contaminacio·n? En consecuencia se recogieron, por ejemplo, lodos contaminados del lecho y la orilla del r(cid:14)·o para mejorar el suelo de los huertos. ¿Que· medidas se han previsto para informar y proteger a la poblacio·n? (98/C 354/163) PREGUNTA ESCRITA E-1490/98 de Hiltrud Breyer (V) a la Comisio·n (13 de mayo de 1998) Asunto: Mochovce ¿Tiene conocimiento la Comisio·n de que los trabajos para la descontaminacio·n de la sala de reactores que realizo· la empresa brita·nica AEA-Technology en junio de 1996 se interrumpieron prematuramente antes de haberse reducido perceptiblemente la contaminacio·n existente desde 1991 en la placa de fundacio·n, en el subsuelo y en otras partes muy contaminadas de la instalacio·n? ¿Cua·les fueron las causas de tal proceder? (98/C 354/164) PREGUNTA ESCRITA E-1491/98 de Hiltrud Breyer (V) a la Comisio·n (13 de mayo de 1998) Asunto: Mochovce ¿Tiene conocimiento la Comisio·n de que en la Repu·blica Eslovaca, en la localidad de Jaslovske Bouhunice, en la central nuclear existe un reactor A1 que se averio· por primera vez en 1976 y definitivamente en 1977 y que en dicha central nuclear se han acumulado cerca de 20 toneladas de combustible que ya no es posible manipular? ¿Tiene conocimiento tambie·n de que durante los trabajos de reparacio·n y de almacenamiento realizados en la instalacio·n defectuosa se registraron considerables deficiencias de seguridad y que se contamino· en gran medida el material empleado, lo que conduce a una continua contaminacio·n radiactiva del suelo y el agua subterra·nea?