title: Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens meddelelse "De nye regionale programmer 1997-1999 under EU's strukturpolitiske mål 2 - med særlig vægt på jobskabelse"«

eurovoc_concepts:
European Regional Development Fund
European Social Fund
job creation
regional planning
structural policy

text: C 235/38 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 7. 98 og strategisk tilgang til FTU-spørgsmål. En vurdering af disse udviklingstendensers betydning vil være til gavn for fremtidige rapporter og evalueringer, der bestilles af Kommissionen. ØSU noterer sig med interesse, at en separat rapport om FTU og strukturfondene vil blive udsendt af Kommissionen i begyndelsen af 1998. Bruxelles, den 27. maj 1998. Tom JENKINS Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens meddelelse “De nye regionale programmer 1997-1999 under EU’s strukturpolitiske mål 2 — med særlig vægt på jobskabelse”« (98/C 235/09) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 17. november 1997 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne. Det forberedende arbejde henvistes til ØSU’s Sektion for Regionaludvikling og Fysisk Planlægning, som udpegede Ettore Masucci til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 21. april 1998. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 355. plenarforsamling af 27. og 28. maj 1998, mødet den 27. maj 1998, med 114 stemmer for og 1 hverken for eller imod, følgende udtalelse. 1. Indledning 1. 1. I november 1997 forelagde Kommissionen en meddelelse om de nye regionale programmer for industri- områder i tilbagegang (mål 2) i den anden programperio- de, som løber indtil udgangen af 1999. Meddelelsen bygger på en gennemgang af 65 nye samlede programmeringsdokumenter (SPD) og en fællesskabs- støtteramme (EFSR) for Spanien. SPD for Østrig og Sverige er ikke medtaget i meddelelsen, eftersom disse to lande har valgt en femårig programme- ringsperiode (1). 1. 2. Meddelelsen opsummerer den forventede effekt på den økonomiske udvikling og især på beskæftigelsen. Ifølge oplysninger fra medlemsstaterne ventes disse programmer at oprette eller bevare omkring 880 000 job, hvoraf 90 % (801 000) er koncentreret i Storbritannien, Frankrig, Tyskland, Spanien og Italien. De planlagte tiltag kan inddeles i følgende fire 1. 3. hovedgrupper: — støtte til industriens og forretningsverdenens vækst og konkurrenceevne, specielt SMV-sektoren (47,4 % af udgifterne); — uddannelses- og omskolingsprogrammer, især for at give arbejdstagerne kendskab til nye teknologier (33,8 %); — forbedring og renovering af nedslidte industriarealer og byområder (12,3 %); (1) Et resumé af programmerne for disse to lande findes i Kommissionens meddelelse om gennemførelsen af EU’s regionalpolitik i Østrig, Finland og Sverige (KOM(96) 316 endelig udg. af 3. 7. 1996). — miljøbeskyttelse og fremme af rene teknologier og grøn turisme (5,2 %). 27. 7. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 235/39 Det notat til orientering, som Kommissionen sendte medlemsstaterne den 30. april 1996 (1), pegede på jobskabelse som en absolut førsteprioritet for de nye mål 2-programmer for 1997-1999. Dette skulle nås gennem en forbedring af produktionsstrukturerne og af arbejdsstyrkens kvalifikationer. 1. 4. Kommissionen har gransket hver plan i lyset af disse mål og vurderet følgende faktorer: den udstræk- ning, i hvilken prioriteterne er taget i betragtning; kvaliteten af analysen af det berørte område; overens- stemmelsen med de erklærede mål og de dertil afsatte ressourcer; den konkrete indvirkning på beskæftigelsen; strategiens og de tilknyttede aktioners miljøkonse- kvenser. 1. 4. 1. additionalitetsprincipperne. Der blev også taget højde for partnerskabs- og I særdeleshed skulle planerne indeholde et tilsagn om at inddrage arbejdsmarkedsparterne mest muligt samt koble mål 2-programmerne sammen med andre økono- miske saneringsplaner i det pågældende område. Med hensyn til additionalitet skulle medlemsstaterne fastholde samme samlede udgiftsniveau som i 1994-1996. 1. 5. Listen over støtteberettigede mål 2-regioner er stort set den samme som i 1994-1996 og dette gælder også omfanget af den berørte EU-befolkning (16,4 %). Bevillingerne er fastsat til 8,288 mia. ecu (i 1997-priser) svarende til en reel stigning på 13,8 % i forhold til den foregående periode. Hertil skal føjes 859 mio. ecu i uudnyttede midler fra den første periode, således at de samlede midler er på 9,147 mia. ecu. 2. Problemstilling Kommissionen erkender, at rammen omkring de 2. 1. nye SPD bygger på erfaringerne fra den forudgående programmeringsperiode. Der peges også på en stor kontinuitet i strategien mellem de nye og de gamle programmer. De fleste planer indeholdt fire eller fem klart præsentere- de, eksplicitte, strategiske mål, nogle af dem afspejlede en integreret holdning til økonomisk udvikling, mens andre satte fokus på horisontale aspekter såsom miljø- mæssig bæredygtighed og lige muligheder. 2. 2. I vurderingen af foranstaltningernes overens- stemmelse med de strategiske mål noterede Kommissio- (1) KOM(96) 952 endelig udg. af 29. 4. 1996. nen, at den brede vifte af interventioner i nogle tilfælde gjorde det vanskeligere at skabe komplementaritet og synergi. 2. 2. 1. Især uddannelsesaktionerne var knap så mål- rettede, »hvilket nok delvis skyldes den horisontale karakter af foranstaltningerne vedrørende menneskelige ressourcer« (2). Imidlertid skriver Kommissionen følgende: »integrerin- gen af EFRU- og ESF-foranstaltningerne blev i vid udstrækning forbedret« (2). 2. 2. 2. Kommissionen har sat fingeren på en række mangler i de oprindeligt forelagte planer, som udviste »en oprindelig mangel på kvantificering af mål og output, herunder beskæftigelseseffekt, samt mangelen på referencedata« (3). Kommissionen bemærker i særdeleshed, at de metodolo- giske rammer for en ex-ante-kvantificering af beskæfti- gelseseffekten, som blev tilsendt medlemsstaterne, ikke blev anvendt i synderlig grad. 2. 2. 3. Der blev lagt mere vægt på miljøaspekterne. Størstedelen af planerne indeholdt en strategisk miljø- vurdering og nogle indeholdt detaljerede oplysninger om alle de foreslåede foranstaltninger. 2. 3. Hovedparten af planerne indeholdt et udtrykke- ligt tilsagn vedrørende partnerskabsprincippet, men de økonomiske og sociale partneres deltagelse var dog ikke altid lige veldefineret. 2. 4. Endelig gjorde problemerne med at indsamle oplysninger og verificere data det vanskeligt at kontrolle- re, om additionalitetsprincippet var opfyldt. På den baggrund blev der indført en klausul i afgørelserne om godkendelse af SPD, gående ud på »at suspendere Fællesskabets udbetalinger efter det første forskud, indtil der var foretaget en ex-ante-efterprøvning af additionaliteten« (4). 2. 5. Forhandlinger mellem Kommissionen og med- lemsstaterne bragte en løsning på nogle af disse proble- mer og forbedrede i høj grad programmernes kvalitet og effektivitet »især i lyset af resultaterne af evalueringen (. ) og tildelingen af en absolut prioritet til jobskab- else« (5). (2) KOM(97) 524 endelig udg. af 14. 11. 1997, kapitel III, (i), punkt (iv). (3) KOM(97) 524 endelig udg. af 14. 11. 1997, kapitel III, (i), punkt (v). (4) KOM(97) 524 endelig udg. af 14. 11. 1997, kapitel III, (i), c. (5) KOM(97) 524 endelig udg. af 14. 11. 1997, kapitel III, (ii). C 235/40 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 7. 98 I en række tilfælde blev der lagt større vægt på foranstaltninger, der indeholdt et jobskabende element. I andre tilfælde blev programmerne revideret gennemgri- bende. som de programmer, der indeholdes i SPD’erne, kan yde til bestræbelserne på at oprette og bevare arbejdspladser, da dette nu er en absolut prioritet i EU-politikkerne. 3. Generelle bemærkninger 4. Evaluering 3. 1. Meddelelsen er vigtig af en række årsager, for det første, fordi den dækker den sidste periode af gennemførelsen af mål 2 i dets nuværende form. 3. 1. 1. Baggrunden herfor er, at den reform af struktur- fondene, som der lægges op til i Agenda 2000, tager sigte på en gennemgribende revision af strukturpolitikken. De syv nuværende mål skal reduceres til tre. To af disse skal have regionalt grundlag, mens det tredje udelukkende skal omfatte menneskelige ressourcer. De programmer, som beskrives i meddelelsen, 4. 1. kan således evalueres: — på baggrund af resultaterne i de forudgående perio- der, i lyset af de problemer, der er dukket op under den tidligere forvaltning af mål 2; — med henblik på fremtiden, i lyset af den strukturpoli- tiske reform, der foreslås i Agenda 2000 (1). 4. 2. Sammenligning med den tidligere indsats For perioden 2000-2006 planlægger Kommissionen en lidt lavere gennemsnitlig årlig bevilling end for 1999, og der vil blive tale om nøje overholdelse af tærskelen på 75 % af BNP for regioner, der omfattes af det nye mål 1. 4. 2. 1. For det første er det umagen værd at se på, om programmeringen fra 1997-1999 er blevet bedre i forhold til den tidligere programmering. 3. 1. 2. Den procentdel af EU’s befolkning, der bliver omfattet af mål 1 og 2, vil falde fra de nuværende 51 % til mellem 35 og 40 %: dette indebærer, at nogle regioner må udelukkes. Da samtlige EU-initiativer kommer til at falde ind under de nye mål 1 og 2 (bortset fra dem, der tager sigte på menneskelige ressourcer, som skal udgøre det nye mål 3), vil nogle områder ikke længere modtage strukturstøtte overhovedet — når bortses fra socialfon- den og de øvrige EU-initiativer — efter 1999. For disse områder er de foranstaltninger, som behandles i meddelelsen, derfor af særlig betydning. 3. 2. Der er en anden grund til, at meddelelsen er så vigtig: for at reformen af strukturfondene skal forløbe så gennemsigtigt og effektivt som muligt, er der behov for en omhyggelig evaluering af den måde, hvorpå beslutningerne om SPD’er for 1997-1999 blev nået, og af de planlagte foranstaltninger. Nøglefaktorerne kunne her omfatte følgende: — med hensyn til programmets udformning: kontrol med eksistensen af et horisontalt partnerskab; — med hensyn til indholdet: udvælgelse af innovative projekter og lokale udviklingsprojekter; — med hensyn til målsætningerne: skabelse af reelle, ekstra, varige arbejdspladser. Et nyttigt udgangspunkt er de spørgsmål, som blev drøftet på det europæiske samhørighedsforum i april 1997, hvor man gennemgik nogle rapporter om struktur- fondenes forvaltning (2). 4. 2. 2. Forummets debat om mål 2 løftede sløret for en række grundlæggende problemer. Generelt kan det siges, at selv om strukturfondsbistand i regioner i industriel tilbagegang har haft stor betydning for struk- turtilpasninger gennem årene (i perioden 1989-1993 f. eks. blev der oprettet omkring 500 000 nettoarbejds- pladser), har virkningen været begrænset, fordi nogle områder har været alt for små, hvilket undertiden har umuliggjort en effektiv, integreret indfaldsvinkel. Støttens begrænsede varighed (2 år) har tilskyndet til kortsigtede ordninger på bekostning af strategiske udviklingstiltag. 4. 2. 3. Med hensyn til programmets indhold og gennemførelse er den reelle omstilling i disse områder blevet alvorligt hæmmet af det forhold, at mindre virksomheder ofte er ude af stand til at følge markedets og innovationens tendenser, og derfor ikke frembringer en betydelig regional merværdi. Dog har der været en meget positiv udvikling på ét vigtigt område. I programmernes indhold prioriteres Som det tredje og vigtigste punkt kan nævnes, at 3. 3. meddelelsen er betydningsfuld på grund af det bidrag, (1) Se del 1, kapitel II, 2 i Agenda 2000. (2) Den rapport, som blev fremlagt af professor Michel Quévit, er særlig relevant. 27. 7. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 235/41 immaterielle faktorer (udvikling af virksomheder, inno- vation, erhvervsuddannelse og faglige kvalifikationer, miljøbeskyttelse) højere end fysiske faktorer såsom basisinfrastruktur. Det er også vigtigt, at der lægges vægt på FTU og innovation. Dog bør beslutningerne om investering tage hensyn til SMV’s reelle behov og ikke blot træffes ud fra det aktuelle innovationsudbud. 4. 2. 4. Et af de mest positive træk ved strukturfondene er, at de har tvunget regionerne til at tage skridt til en mere permanent og velstruktureret udvikling. Der er fortsat store forskelle i forvaltningsmetoderne, alt efter administrative traditioner, og det er i og for sig positivt. De centraliserede administrationer har dog stadig svært ved at acceptere »bottom up«-strategien for regional udvikling. 4. 2. 5. En anden stor fordel er etableringen af det horisontale partnerskab og den bedre sammenhæng med de nationale og regionale støtteforanstaltninger. I nogle områder har det været vanskeligt at etablere partnerskaber, fordi de ikke har tradition for samarbejde mellem de offentlige myndigheder og erhvervs- og samfundskredse. Tidligere deltog den private sektor praktisk taget ikke i programudformningen, som var forbeholdt den offentli- ge og halv-offentlige sektor. 4. 2. 6. forvaltningen: Andre vigtige spørgsmål vedrørende program- Det er snarere finansielle hensyn end omprioriteringen af målene for egnsudviklingen, der giver anledning til ændringer. Dette skyldes til dels mangelen på tilsyn og den korte tidshorisont. Mange projekter fastsætter ikke operationelle mål for gennemførelse og effekt. Sådanne kriterier for projektud- vælgelsen har snarere været undtagelsen end reglen. I mange tilfælde har det været vanskeligt at opfylde additionalitetsprincippet. Midlerne er ikke blevet an- vendt, fordi de regionale og nationale myndigheder har haft svært ved at yde deres del. 4. 2. 7. Kommissionen påpeger i meddelelsens konklu- sioner, at de nye programmer for 1997-1999 indeholder endnu flere incitamenter til investeringer til fremme af en beskæftigelsesintensiv vækst og en bæredygtig udvikling. Der lægges mere vægt på uddannelse og opkvalificering, fremme af iværksætterlysten og FTU. Man vil også søge at forbedre den lokale servicesektor, som kan få stor betydning for jobskabelsen. 4. 2. 7. 1. Generelt noterer ØSU med tilfredshed en større sammenkædning mellem EU-, nationale og lokale initiativer. Dette er en forudsætning for en optimal ressourceudnyttelse og bedre resultater. 4. 3. Strukturfondsreformen og statsstøtte til regioner 4. 3. 1. Som bebudet af Kommissionen i Agenda 2000 bør de nye mål 2-programmer »fokusere på økonomisk divercificering også i regioner, der er stærkt afhængige af en enkelt økonomisk sektor i tilbagegang« (1). Kommissionen anfører endvidere, at »i det øjemed bør støtten til SMV og innovation styrkes, og erhvervsuddan- nelserne, det lokale udviklingspotentiale, miljøbeskyttel- sen og bekæmpelse af social udstødelse. bør prioriteres højt. Investeringerne i menneskelige ressourcer bør styrkes i disse regioner under forandring. Det skal ske med udgangspunkt i en strategi for et mere fremtidsorien- teret og aktivt arbejdsmarked«. 4. 3. 1. 1. Kommissionen ønsker også, at »der udarbej- des enkle, gennemsigtige og konkrete EU-støttekriterier for det nye mål 2«. De forskellige fonde (EFRU, ESF, EUGFL og FIUF) skal bidrage til ét enkelt program pr. region. 4. 3. 1. 2. Målet er at koncentrere midlerne i de hårdest ramte af EU’s regioner. De områder, der er støtteberettigede under mål 2 og 5b, og som ikke længere vil være det ud fra de kommende støttekriterier, modtager i en overgangsperiode en be- grænset finansiel støtte. Kommissionen foreslår ligeledes af forenklingshensyn et flerårigt program pr. region under mål 1 og 2, en klar ansvarsfordeling mellem de nationale, de regionale og lokale myndigheder og Kommissionen samt en strengere kontrol og efterprøvning af resultaterne. 4. 3. 2. Der skal også tages hensyn til de nye retnings- linjer for statsstøtte til regioner, som Kommissionen vedtog den 10. december 1997 på initiativ af kommis- (1) Agenda 2000, del 1, kap. II,2. C 235/42 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 7. 98 sionsmedlem Karel Van Miert med det sigte at indføre et mere gennemsigtigt system og positiv diskriminering af ugunstigt stillede regioner (1). Amsterdam-traktaten indeholder et nyt afsnit om be- skæftigelse, der betegnes som et »spørgsmål af fælles interesse«. 4. 3. 2. 1. Hovedkriterierne vil være: — støtten bør koncentreres i de fattigste regioner; — den nationale støtte bør afstemmes med regional- fondsstøtten; — der bør lægges særlig vægt på beskæftigelsesfrem- mende støtte, og den bør ikke begrænses til erhvervs- investeringer, men også omfatte de deraf afledte arbejdspladser; — regionalstøtten bør generelt nedskæres. 4. 3. 3. Opmærksomheden henledes på det forhold, at en del af EU’s befolkning ifølge reformforslagene ikke vil være omfattet af strukturfondene efter år 2000. Det er altså et spørgsmål om, hvordan man kan gøre overgangen for disse regioner lettere og fastlægge nye støttekriterier, som er velbegrundede ud fra socioøkono- miske statistikker. Tanken om at 4. 3. 4. lade mål 2-regioner være sammenfaldende med de regioner, der modtager stats- støtte (traktatens artikel 92, stk. 3, litra c) giver derfor anledning til bekymring. Der er nok brug for at koordine- re og integrere EU’s strukturforanstaltninger bedre med de nationale foranstaltninger, men dette må ikke medføre en for stor begrænsning af støtteområderne. 5. Indvirkning på beskæftigelsen Strukturforanstaltningernes beskæftigelseseffekt 5. 1. fortjener en grundig analyse. Ifølge Jacques Delors’ hvidbog er hovedmålet for strukturfondene at bidrage til at skabe forudsætningerne for en varig økonomisk udvikling, vækst og konkurrenceevne. Kommissionen giver beskæftigelsen topprioritet i sin meddelelse fra marts 1996 om strukturforanstaltninger og beskæftigelse (2). Helt fra Essen-topmødet og frem til det sidste topmøde i Luxembourg har Det Europæiske Råd sat beskæftigelsen øverst på dagsordenen på grund af problemets omfang og presserende karakter. Kommissionen bebuder i sit arbejdsprogram for 1998 (3) endvidere forskellige forordningsforslag om strukturpo- litikken til gennemførelse af de reformer, der foreslås i Agenda 2000, og den vil koncentrere sin indsats om beskæftigelsen, der nævnes som den første af de »priori- terede politikker« (4). Det vil være interessant at se nærmere på 5. 2. beskæftigelsesmålene i de forskellige SPD. Tallene i meddelelsens bilag 4 om den forventede indvirkning på beskæftigelsen i medlemsstaterne er meget forskellige og ikke altid forståelige. For eksempel forudses det, at der i UK vil blive skabt eller sikret over 380 000 arbejdspladser (heraf over 40 000 midlertidige job eller ca. 10 %). Tallet for Tyskland er på under 120 000 (4 100 midlertidige eller 3 %), mens det for Italien er på 123 000 (6 200 midlertidi- ge eller 5 %). Der er følgelig også store forskelle i de gennemsnitlige omkostninger ved jobskabelse. 5. 3. Meddelelsen er på nogle punkter lidt selvmodsi- gende. Kommissionen påpeger i kap. III, litra v), om kvantifice- ring af mål og indvirkninger at »en oprindelig mangel på kvantificering af mål og output (. ) var et af de mest skuffende træk ved de planer, der i første omgang blev forelagt«. Kommissionen tilføjer dog, at »der blev gjort store fremskridt under forhandlingerne«. Den beklager straks derefter, at de metodologiske rammer for en ex ante-kvantificering af beskæftigelses- effekten, som medlemsstaterne har fået tilsendt, ikke er blevet anvendt i synderlig grad. Længere fremme tales der derimod om »store fremskridt med hensyn til kvantificering af beskæftigelseseffekten« og »detaljerede skøn« (5). 5. 3. 1. ud fra forskellige beregningsmetoder. Det ser altså ud til, at vurderingerne er foretaget Det samme problem gør sig gældende ved en 5. 4. sammenligning med tidligere ex post-evalueringer. (1) EFT C 74 af 10. 3. 1998. (2) KOM(96) 109 endelig udg. af 20. 3. 1996. (3) SEK(97) 1852 endelig udg. (4) KOM(97) 517 endelig udg. (5) KOM(97) 524 endelig udg. , kap. III, iii). 27. 7. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 235/43 Ifølge den 8. årsberetning om strukturfondene — 1996 blev der skabt i alt 850 000 job i den fireårige programme- ringsperiode 1989-1993. der er mellem beskæftigelse og produktivitetsstigning, er det vigtigste problem skabelsen af flere arbejds- pladser (1). Det samlede skøn for 1997-1999 (dvs. kun to år) er 880 000 job — altså et større antal over en periode, der er halvt så kort (svarende til en stigning på over 200 %). Det forhøjede skøn er tilsyneladende baseret på den større indsats for beskæftigelsen fra alle parters side. Strukturforanstaltningerne, herunder dem, der finan- sieres under mål 2, bør ikke kun sigte mod at øge regionernes og erhvervslivets konkurrenceevne, men også produktion, efterspørgsel og indkomst. Det er den eneste måde, hvorpå forbedringerne kan give flere arbejdspladser. Det er dog ikke muligt at foretage den mest interessante sammenligning mellem antallet af nye job, eftersom der mærkeligt nok ikke foreligger oplysninger om antallet af nettojob. Kun Storbritannien og Frankrig har fremlagt sådanne data. Dette siger meget om pålideligheden af de data, som de fleste medlemsstater stiller til rådighed. Derimod foreligger der data for antallet af midlertidige job i 12 medlemsstater, nemlig 106 115 — et ret højt tal sammenlignet med det mulige og realistiske endelige skøn over antallet af nettojob. 5. 5. Kommissionen har åbenbart vanskeligheder med at indhente pålidelig information fra medlemsstaterne og ikke tilstrækkeligt personale til at udføre de mange kontrolopgaver. Derudover er der stadig et problem med valg af fremgangsmåde og især med kontrol af målenes gennemførelse. En sådan kontrol finder ikke sted i dag. Der føres omhyggelig og streng kontrol med regnskabs- førelsen over udgifterne, men der foretages ingen opfølg- ning eller ex post-evaluering. Det er ikke kun et spørgsmål om metode, men om de reelle og praktiske konsekvenser for beskæftigelsen. 5. 6. ØSU understreger endnu en gang, at reel økono- misk vækst med en stigning i efterspørgslen og den disponible indkomst er en forudsætning for en reel og varig forbedring af beskæftigelsen. De beskæftigelsesfremmende foranstaltninger skal være et led i en politik til fremme af vækst og udvikling generelt. Hvad der gælder på makroplanet, gælder også på mikroplanet. Foranstaltninger til fremme af innovation og produktivitet skal følges op af foranstaltninger til fremme af efterspørgslen. 6. Afsluttende bemærkninger Kommissionens meddelelse peger således på nogle ude- stående problemer, der må løses i forbindelse med reformen af strukturfondene. Den giver også anledning til nogle overvejelser over, hvorledes ressourcerne kan forvaltes mere effektivt både hvad angår målet om på kort sigt at sikre de eksisterende arbejdspladser eller skabe nye og det strategiske mål om økonomisk og social samhørighed. 6. 1. Styrkelse af partnerskabet Partnerskabsproblematikken må behandles 6. 1. 1. klart og konsekvent. Dette vigtige instrument omtales kun ganske kort i første del af meddelelsen, og det nævnes slet ikke i tabellerne over de enkelte medlemsstater eller i konklusionerne. Kun den sammenfattende oversigt over regionale og lokale beskæftigelsesprojekter i bilag 5 indeholder en liste over de vigtigste partnere. Som Kommissionen selv anførte i et vejledende 6. 1. 2. notat til medlemsstaterne fra 1996 (2) har mange mål 2-regioner i forvejen en partnerskabstradition, som bør udvikles og styrkes. Kommissionen understregede i den forbindelse, at erhvervslivet (bl. a. SMV-repræsentanter) og arbejdsmarkedets parter bør inddrages fuldt ud i udformningen og gennemførelsen af de nye mål 2-programmer. Dette for at sikre, at disse i fuldt omfang tager højde for alle lokale behov og vilkår. 6. 1. 3. Meddelelsen indeholder dog ingen evaluering af kvaliteten eller effektiviteten af denne deltagelse hverken i fastlæggelsen af programmerne eller i gennem- førelsen eller kontrollen. 6. 1. 4. ØSU understreger endnu en gang, at part- nerskabet skal omfatte hele processen lige fra planlæg- ningsfasen til gennemførelsen af strukturforanstaltning- erne. Et stærkt partnerskab er afgørende for effektive I sin nylige beretning om beskæftigelsen i Europa (1997) påpeger Kommissionen, at uanset hvilken sammenhæng (1) KOM(97) 479 endelig udg. af 1. 10. 1997, s. 1. (2) KOM(96) 952 endelig udg. af 29. 4. 1996, punkt III. C 235/44 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 7. 98 strukturforanstaltninger, fordi det gør det muligt at tilpasse projekterne til de reelle socioøkonomiske proble- mer som led i en regional udviklingsstrategi. bende ændring af den socioøkonomiske struktur. Det tager også tid at reallokere menneskelige ressourcer, fordi de ansatte skal uddannes for at kunne varetage de nye opgaver. De offentlige myndigheder kan ikke længere betragte inddragelsen af erhvervs- og arbejdsmarkedsorganisa- tionerne som et fakultativt supplement eller ligefrem som en ren formalitet, der besværliggør beslutningstagernes arbejde. Partnerskabet bør organiseres og anvendes i alle medlemsstater og i forbindelse med alle struktur- foranstaltninger. 6. 1. 5. Efter reformen af strukturfondene og for- ordningen fra 1993 er der sket fremskridt i anvendelsen af partnerskabet, men gennemførelsen af artikel 4 i forordning 2081 varierer fra land til land. ØSU anmoder nu om, at denne artikel ændres gennem en mere præcis definition af principperne for partnerskabet, således at medlemsstaterne ikke får for store fortolkningsmu- ligheder. Kommissionens nye forslag (artikel 8 i det nylige forslag til rammeforordning) er et fremskridt, som imødekommer ØSU’s krav. En lignende indsats bør gøres for at fastlægge fælles kriterier for overvågningsud- valgenes virksomhed. 6. 1. 6. Kommissionen påpeger i sin årsberetning om strukturfondene — 1996 (1) med rette vigtigheden af at: — nydefinere den retlige ramme og tydeliggøre de enkelte partneres roller og ansvarsområder; — forbedre de tekniske og operationelle kvalifikationer hos de partnere, som har behov herfor, ved at støtte uddannelses- og oplysningsaktioner i form af teknisk bistand. Efter ØSU’s mening vil længere programme- 6. 2. 2. ringsperioder passe bedre til en mere integreret strategi, som har større effekt på situationen i mål 2-regioner. Naturligvis skal der altid foretages en midtvejsrevision, som giver mulighed ikke alene for evalueringer og justeringer, men om nødvendigt også for indarbejdelse af nye forslag til foranstaltninger. På denne måde kan man prioritere områder, hvor der er størst mulighed for at forbedre den lokale konkurrenceevne og skabe stabil beskæftigelse. 6. 2. 3. Støttekriterierne og især dem, der foreslås for mål 2, bør grundigt revideres. En mere effektiv og integreret strategi bør omfatte mere fleksible kriterier for den geografiske afgrænsning af foranstaltningernes anvendelsesområde. 6. 2. 4. Et problem, der må løses i samarbejde med medlemsstaterne og lokaladministrationen, vedrører de statistiske indikatorer, der danner grundlag for evaluering og beslutningstagning. Der bør fastlægges indikatorer for kriseramte områder ved hjælp af sammenlignelige og pålidelige statistikker. Målet er, at partnerskabet skal være et centralt element i strukturpolitikken, der sikrer de offentlige og private partnere i erhvervslivet og på arbejdsmarkedet reel medindflydelse på fastlæggelsen af strukturfondspro- grammerne. 6. 2. 5. ØSU er generelt enig i behovet for at koncentre- re midlerne for at opnå en kritisk masse, der kan stimulere omstrukturering og ny udvikling. Derfor bør støtten først og fremmest gå til de hårdest ramte områder i de støtteberettigede regioner. 6. 2. Revision af programmeringsperiodens længde og støtteberettigede regioner 6. 2. 1. I stedet for at forlænge gyldigheden af program- meringsdokumenterne for 1994-1996 har Kommissionen valgt at fastlægge nye programmer, fordi den mener, at midlerne dermed kan udnyttes bedre. Behovet for at tilpasse programmerne til den høje prioritering af beskæftigelsen kan retfærdiggøre en sådan beslutning. Generelt mener ØSU dog, at det ikke altid er muligt på kort tid at gennemføre en produktionsomlægning af en regional økonomi, fordi det kan indebære en gennemgri- 6. 3. Prioritering af støtten til SMV 6. 3. 1. SMV bør prioriteres højt for at opnå en større effekt af mål 2-foranstaltninger, især på beskæftigelses- området. Udviklingen af de eksisterende SMV og mikro- virksomheder samt skabelsen af nye og innovative små virksomheder er afgørende for diversificeringen af produktionen i de områder, hvor der er behov for omstrukturering. (1) KOM(97) 526 endelig udg. SMV bør støttes i deres bestræbelser på at blive konkurrencedygtige på det nationale og internationale marked. De bør nyde godt af foranstaltninger til fremme 27. 7. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 235/45 af innovationsoverførsel, og støtten til omstrukturering bør målrettes mod SMV’s behov. Ved siden af infrastrukturen bør mål 2-midlerne anven- des til at forbedre SMV’s stilling i samhandelen inden for EU ved hjælp af nye produkter og adgang til nye markeder. Generelt bør der skabes et gunstigt økonomisk klima for SMV, og de unge iværksættere bør lære at tage chancer og være innovative. 6. 3. 2. Af afgørende betydning er udviklingen af infor- mations- og kommunikationssystemer, dvs. implemente- ring af informationssamfundet i produktions- og service- sektorens SMV. Et prioriteret støttemål bør være opret- telse af SMV-servicecentre, som skal indrettes efter og imødekomme SMV’s behov. Det er nødvendigt at overvinde en vis vanemæssig fokusering på industrien, som medfører, at planlæg- ningen i alle medlemsstater begunstiger virksomhederne i de traditionelle produktionssektorer på bekostning af servicesektoren, handel og turisme. Man må ikke glemme, at mens beskæftigelsen i indu- strien og landbruget i de seneste år er faldet støt med en meget ringe tilvækst af nye arbejdspladser, har servicesektoren haft en næsten uafbrudt stigning i beskæftigelsen. potentiale. Såvel i Jacques Delors’ hvidbog som i de nyeste økonomiske skøn forudses det, at der kan skabes flere millioner nye arbejdspladser, hvis informations- samfundets muligheder udnyttes fuldt ud. Programmer, som finansieres under mål nr. 2, bør omfatte støtte til innovation (f. eks. telematik inden for handel og tjenesteydelser). 6. 3. 3. uudnyttede muligheder for jobskabelse: Der er to andre områder, som indeholder — miljøbeskyttelse (vand- og spildevandsbehandling, affaldsforvaltning og genbrug, forbedring af bymiljø- et osv. ). Her kan henvises til den nylige meddelelse om miljø og beskæftigelse (1); — udnyttelse af den jobskabende effekt af de nye socioøkonomiske behov. Mål 2-regionerne har en stor befolkningstæthed og en stor ledig arbejdsstyrke efter industriens omstrukturering. Endelig er det vigtigt at udvikle de menneskelige 6. 3. 4. ressourcer, og uddannelsessystemet bør tilpasses virksomhedernes behov. Dette er særlig vigtigt i mål 2-områderne, hvor flere hundrede tusinde arbejdstagere — hvoraf mange højt kvalificerede — er tvunget til at omskole sig i en sen alder. Det er derfor meget vigtigt at udvikle et system for efter- og videreuddannelse, som kan sætte arbejdstagerne i stand til at følge med den stadig hastigere udvikling. Inden for telekommunikation, informationsteknologi og distribution findes der stadig et stort beskæftigelses- (1) KOM(97) 592 endelig udg. af 18. 11. 1997. Bruxelles, den 27. maj 1998. Tom JENKINS Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg


title: Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens meddelelse til Europa-Parlamentet, Rådet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg om levnedsmiddel-, veterinær- og plantesundhedskontrol og tilsyn«

eurovoc_concepts:
consumer protection
food inspection
health policy
plant health control
veterinary inspection

formats: html pdf print

text: C 235/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 7. 98 3. 2. 5. 5. Forvaltningen af vandressourcerne, der er underlagt vandværksmyndighederne, og som er fremmet af rammedirektivet om vand, kan f. eks. være et vigtigt instrument til en ny strategi for fysisk planlægning. 3. 2. 6. M i l j ø u d d a n n e l s e o g - i n f o r m a t i o n s k o l e n o g i d e n f a g l i g e u d d a n - i n e l s e 3. 2. 6. 1. Det er i denne sektor, den største indsats bør gøres, dels for at omskole arbejdstagerne til nye erhverv, dels for at målrette de unge mod nye fag og nye fagkundskaber og endelig for at uddanne personalet i den offentlige forvaltning og erhvervs- og branchefo- reningerne samt de små selvstændige erhvervsdrivende i anvendelse af nye teknologier og miljøvenlig forvaltning. I denne forbindelse bør man ud over uddan- 3. 2. 6. 2. nelsestrukturerne i skolerne og erhvervsfagene også drage nytte af »Ecoaudit«-systemet, der fremmer en bedre miljøforvaltning i virksomhederne og indebærer efter- og videreuddannelse af ansatte og medarbejdere. 3. 2. 6. 3. På uddannelses- og oplysningsområdet kan erhvervs- og interesseorganisationerne spille en vigtig formålsfremmende rolle. 3. 2. 7. F o r s k n i n g o g u d v i k l i n g 3. 2. 7. 1. Som led i det nye rammeprogram skal man fremme forskning og udvikling med henblik på rene og forureningsbekæmpende teknologier, men også fremme et nyt syn på produktionsmetoderne og produkterne med henblik på bæredygtig vækst og forbrug. Den europæiske konkurrenceevne og den deraf følgende vækst afhænger af, i hvilket omfang man er i stand til at tage miljøbeskyttelsesudfordringen op og nyttiggøre og bevare naturressourcerne. Bruxelles, den 28. maj 1998. Tom JENKINS Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens meddelelse til Europa- Parlamentet, Rådet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg om levnedsmiddel-, veterinær- og plantesundhedskontrol og tilsyn« (98/C 235/02) januar 1998 under Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 30. henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne. Det forberedende arbejde henvistes til ØSU’s Sektion for Miljø-, Sundheds- og Forbrugerspørgs- mål, som udpegede Leif E. Nielsen til ordfører og Sergio Colombo og Paul Verhaeghe til medordførere. Sektionen vedtog sin udtalelse den 5. maj 1998. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 355. plenarforsamling af 27. og 28. maj 1998, mødet den 27. maj 1998, følgende udtalelse med 81 stemmer for og 3 hverken for eller imod. 1. Indledning 1. 1. I fortsættelse af Kommissionens meddelelse om forbrugersundhed og levnedsmiddelsikkerhed fra april 1997 (1) redegør Kommissionen i nærværende meddelelse for de vedtagne foranstaltninger med hensyn til op- bygningen af Kommissionens levnedsmiddel-, veterinær- og plantesundhedskontroltjenester. 1. 2. Kommissionen beskriver desuden planerne ved- rørende den fremtidige kontrolindsats baseret på en undersøgelse og anbefalinger fra Generalinspektoratet for Tjenestegrenene om kontrolorganerne vedrørende levnedsmiddelsikkerhed (IGS-rapporten) (2). (1) KOM(97) 183 endelig udg. af 30. 4. 1997. (2) Étude du 13. octobre 1997 de l’Inspection Générale des Services (IGS) sur les organismes de contrôle pour la protection de la santé alimentaire. 27. 7. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 235/7 1. 3. Ifølge sin udtalelse fra 1996 var ØSU ikke overbevist om, at det eksisterende kontor bør ændres til et agentur (1). Under henvisning til bl. a. ØSU’s udtalelse har Kommissionen opgivet sit forslag om oprettelse af et Veterinær- og Plantesundhedsagentur (2) og konklude- rer, at kontrol- og tilsynsansvaret fortsat skal varetages under Kommissionens overordnede ansvar af Food and Veterinary Office (FVO) i Irland, som er en tjenestegren i GD XXIV. 1. 4. Det er fortsat Kommissionens opfattelse, at levnedsmiddelsikkerhed og beskyttelse af forbrugernes sundhed bedst kan opnås ved et praktisk orienteret partnerskab mellem levnedsmiddelindustrien, de natio- nale kontrolinstanser og Kommissionen inden for ram- merne af en effektiv lovgivning. Levnedsmiddelindustri- en skal udvikle systemer til overvågning og egenkontrol for at sikre, at fødevarerne i alle led af produktionen fremstilles i overensstemmelse med EU-bestemmelserne. Medlemsstaternes myndigheder skal fortsat have det centrale ansvar og anvende koordinerede kontrolpro- grammer samt audit-baserede kontrolsystemer. Kom- missionen vil ligeledes overvåge de nationale kontrol- myndigheders effektivitet gennem audit-baserede kon- trolsystemer. 1. 5. Kommissionen tilslutter sig på denne baggrund anbefalingerne i IGS-rapporten vedrørende en udvidelse af kontrolindsatsen, de fælles kontroltjenesters mulighed for at arbejde upartisk og objektivt, samt en klar defineret juridisk og officiel status vedrørende kontroltjenesternes opgaver, personalets ansvarsområder, procedurer, ar- bejdsmetoder m. v. 1. 6. Konceptet »Jord-til-bord-kontrol« vil omfatte små tværfaglige inspektionsteam, som kan dække alle aspekter i produktionskæden fra foderstofindustrien over sundheds- og velfærdsnormer på de enkelte land- brugsbedrifter, markeder og transport til fremstilling, oplagring, og distribution og detailsalg af de pågældende levnedsmidler. Herudover foreslås oprettet et lille antal udrykningsteam til hurtig indsættelse i forbindelse med kriser i EU eller tredjelande, som berører den offentlige sundhed eller dyre- og plantesundheden i EU. 2. Generelle bemærkninger 2. 1. ØSU kan fuldt ud tilslutte sig Kommissionens bestræbelser for en opprioritering af hensynet til forbru- gersundhed og levnedsmiddelsikkerhed og kan med følgende forbehold og anbefalinger tilslutte sig det anførte vedrørende udformningen af den fremtidige kontrol- og overvågningsindsats. Som påpeget i det følgende er det af største 2. 2. betydning, at regelsættet for kontrol samt udarbejdelsen af relevante og tilpassede procedurer for samarbejde mellem Food and Veterinary Office og andre organer på interinstitutionelt plan og i medlemslandene sikrer, at såvel Kommissionens som medlemsstaternes ressour- cer til kontrol og tilsyn udnyttes optimalt. Herunder må sikres størst mulig forenkling af kontrolprocedurerne og en indgående koordination. Hvis strukturen kun virker i teorien og ikke i praksis, kan resultatet blive bureaukrati og ineffektivitet samt manglende opbakning og tillid til systemet. I denne forbindelse hilser ØSU ethvert initiativ, som har til formål at koordinere nationale organers aktiviteter på dette område, vel- kommen. 2. 3. Ifølge Kommissionen fandtes i 1997 76 rådsdirek- tiver m. v. , som indeholder bestemmelser om Kommissio- nens overvågning eller kontrol af håndhævelsen i med- lemsstaterne eller tredjelande (57 på det veterinære område, 16 vedrørende plantesundhed og 3 vedrørende offentlig kontrol med levnedsmidler og levnedsmiddel- hygiejne) (3). 2. 4. Uanset behovet for fortsat regelforenkling er der sandsynligvis behov for yderligere regler og øget indsats inden for visse dele af levnedsmiddel-, veterinær- og plantesundhedsområdet i fremtiden. Tiltagende proble- mer på det mikrobiologiske område må f. eks. forventes at kræve yderligere udbygning af EU-lovgivningen. 2. 5. Udvidelsen med de central- og østeuropæiske lande med fremkomsten af nye grænser og nabostater vil desuden i sig selv øge behovet for og omfanget af Kommissionens kontrol- og overvågningsindsats i betydelig grad, herunder ikke mindst på det veterinære område. Det er herunder vigtigt, at ansøgerlandene snarest overtager EU’s regelsæt, således at eventuelle undtagelser i en overgangsperiode bliver af kortest mulig varighed. 2. 6. En handlekraftig og velfungerende kontrol- og tilsynsindsats fra EU’s side er således absolut påkrævet for at sikre håndhævelse af bestemmelserne og opnåelsen af målsætningen om et højt sikkerheds- og sundheds- (1) ØSU’s udtalelse af 27. november 1996 om oprettelse af et Veterinær- og Plantesundhedsagentur i EFT C 66 af 3. 3. 1997, s. 43. (2) KOM(96) 223 endelig udg. , EFT C 239 af 17. 8. 1996, s. 9. (3) KOM(97) 183 endelig udg. , bilag II. C 235/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 7. 98 niveau på levnedsmiddel-, veterinær- og plantesundheds- området. Korrekt og ensartet håndhævelse af bestemmel- serne samt harmoniserede regler for betaling af kontro- ludgifterne er desuden en afgørende forudsætning for det indre markeds funktion og sikring af rimelige vilkår for konkurrencen. I denne forbindelse hilser ØSU Edinburgh-forummet om håndhævelse af forbrugerbe- skyttelseslovgivningen (11. -12. juni 1998), som vil danne præcedens for samarbejde, velkommen, og ØSU efterly- ser en opfølgning i levnedsmiddelsektoren med regel- mæssige møder mellem medlemsstaternes kontrolmyn- digheder for at sikre konsekvens. 2. 7. ØSU kan på denne baggrund tilslutte sig Kommis- sionens forslag om udarbejdelse af retningslinjer for at sikre ensartet anvendelse samt koordinerede nationale kontrolprogrammer, der omfatter den samlede levneds- middelproduktionskæde og indførelse af audit-baserede kontrolordninger. 2. 8. ØSU kan tilslutte sig forslaget om offentlig indsigt. Kontorets arbejdsmetoder bør som foreslået af Kommissionen være åbne for indsigt udefra, og der bør udformes en effektiv intern forvaltningskontrol baseret på overholdelse af henstillingerne i IGS-rapporten (jf. pkt. 3. 5). Kommissionens seneste beslutninger om veteri- 2. 9. nærkontrol på stedet (1) må som ligeledes anført af Kommissionen suppleres med en hurtig behandling. Med forbehold for bestemmelserne i traktatens artikel 214 om fortrolige oplysninger vedrørende enkeltvirksomheder kan ØSU kan tilslutte sig, at resultater af kontrolbesøge- ne i form af oplysninger om mangler i medlemsstaternes kontrolsystemer gøres tilgængelige gennem Internet, årlige beretninger og regelmæssige drøftelser med for- bruger- og producentorganisationer. Det må dog være en forudsætning, at pågældende medlemsstat før offent- liggørelse får mulighed for at kommentere oplysningerne og korrigere misforståelser. Offentliggørelse af oplys- ninger, som direkte eller indirekte refererer til enkeltvirk- somheder, vil derimod være i strid med bestemmelserne i traktatens artikel 214 om fortrolige oplysninger vedrø- rende enkeltvirksomheder (2). (1) Kommissionens beslutninger 98/139/EF og 98/140/EF af 4. februar 1998 om veterinærkontrol på stedet foretaget af Kommissionens eksperter i henholdsvis medlemsstater og tredjelande — EFT L 38 af 12. 2. 1998. (2) Ifølge traktatens artikel 214 er det forbudt EU-ansatte »at give oplysninger om forhold, som ifølge deres natur er tjenestehemmeligheder, navnlig oplysninger om virksom- heder og om deres forretningsforbindelser eller omkost- ningsforhold«. 2. 10. ØSU støtter ligeledes Kommissionens intention om en vurdering af behovet for supplerende national kontrol af sikkerhedsnormerne for levnedsmidler af ikke-animalsk oprindelse, f. eks. frugt og grøntsager, og om nødvendigt gennemførelse af en yderligere national eller fælles indsats. Det er dog helt afgørende, at behovet herfor er til stede, således at denne indsats ikke blot medfører øgede udgifter til kontrol uden tilstrækkelig begrundelse. Uanset vigtigheden af en fortsat opprioritering 2. 11. af levnedsmiddelområdet er overholdelse af EU’s regler om husdyrenes sundhed og trivsel fortsat af afgørende betydning for det indre markeds funktion, hvilket illustreres af det betydelige antal retsakter på området. 2. 12. UN Food and Agriculture Organization (FAO) har desuden i denne forbindelse advaret mod risikoen for nye alvorlige udbrud af smitsomme husdyrsygdomme som følge af koncentration af husdyrproduktionen, flere lange transporter af dyr, nye handelsveje til Mellemøsten og Commonwealth of Independent States (CIS) samt ustabile forhold og manglende kontrol og overvågning af smitsomme husdyrsygdomme i bl. a. Balkanområdet. Dette gælder ikke blot de klassiske smitsomme sygdom- me, men også nye sygdomme som f. eks. BSE. FAO understreger i den forbindelse betydningen af en effektiv veterinær administration i de europæiske lande. I forbindelse med forhandlingerne i WTO om 2. 13. afbalancering af fri international vareudveksling med hensynet til bl. a. sundhed og sikkerhed skal ØSU opfordre til, at Kommissionen og Rådet yder størst mulig indsats for at fastholde og opnå international accept af EU’s kontrolpolitik for dermed at imødegå problemer på levnedsmiddel-, veterinær- og plantesund- hedsområdet som følge af liberaliseringen. 3. Særlige bemærkninger 3. 1. Varetagelsen af opgaverne i Food and Veterinary Office har hidtil været vanskeliggjort af en betydelig mangel på personale. Det er et spørgsmål, om den gradvise udbygning over en årrække i overensstemmelse med IGS-rapportens anbefaling til i alt 202 stillinger, heraf 127 A-stillinger, er tilstrækkelig i betragtning af ovennævnte fremtidige behov. 3. 2. Det er desuden ØSU’s opfattelse, atUden at gå på kompromis med kravet om ansættelse af uddannelses- og erfaringsmæssigt kvalificeret personale må Kommis- 27. 7. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 235/9 sionens komplicerede og tidskrævende ansættelsespro- cedure nødvendigvis må speedes op, således at kontoret snarest bliver fuldt funktionsdygtigt. I modsat fald vil det ikke være i stand til at opfylde de faglige og politiske forventninger til dets funktioner inden for en overskuelig tid. Dette risikerer at ende i frustrationer og tilbageslag. 3. 3. Overflytningen af Food and Veterinary Office til Irland blev besluttet af stats- og regeringscheferne på topmødet i november 1993 og er derfor ikke genstand for diskussion. Kontorets beliggenhed i landlige omgivelser i Grange, 40 km nord for Dublin, er derimod i flere henseender problematisk for rekrutteringen af personale og den praktiske varetagelse af opgaverne. I forbindelse med den forestående udbygning bør Kommissionen derfor nøje overveje, hvorvidt en mere central placering i Dublin vil forbedre kontorets muligheder for at fungere effektivt og operationelt. 3. 4. Det må samtidig undgås, at der med kontorets placering i Irland etableres dobbeltadministration i Bruxelles med deraf følgende uklare kompetenceforhold. Fordelingen af opgaverne på flere generaldirektorater og det deraf følgende informations- og koordineringsbehov vil uanset Kommissionens interne retningslinjer i sig selv Bruxelles, den 27. maj 1998. uundgåeligt medføre et betydeligt sourcer (1). forbrug af res- 3. 5. ØSU støtter i øvrigt Kommissionens planer om en streng intern forvaltningskontrol, herunder oprettelse af et internt kvalifikationsteam i Food and Veterinary Office med en status uafhængig af kontorets interne forvaltningsstruktur, således som det kræves for sådanne strukturer ifølge principperne vedrørende inspektions- organers funktion. 3. 6. Med sin repræsentation fra alle led i kæden fra primærproduktion til forbrug tillægger ØSU Kommis- sionens videre kontrol- og overvågningsindsats stor betydning og vil følge udviklingen opmærksomt. ØSU forventer at blive orienteret om udviklingen og konsulte- ret om de videre tiltag på området. (1) Principperne for ansvarsfordelingen, herunder de interne informations- og konsultationsprocedurer er beskrevet i Kommissionens interne manual af 4. juli 1997. Ansvaret for de videnskabelige komiteer og for kontrolfunktionerne er placeret i GD XXIV. GD III (levnedsmidler), GD V (levnedsmiddelrelaterede sygdomme og zoonoser) og GD VI (veterinær og plantesundhedsområdet) har ansvaret for udarbejdelse, gennemførelse og overholdelse af lovgiv- ningen. Tom JENKINS Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg


title: WRITTEN QUESTION No. 1628/98 by Amedeo AMADEO to the Commission. Twenty-sixth report on competition policy

eurovoc_concepts:
Central and Eastern European Countries
Cyprus
GATT
accession to the European Union
agreement (EU)
approximation of laws
competition policy
control of State aid
dominant position
restriction on competition

text: 5. 2. 1999 EN Official Journal of the European Communities C 31/63 Can the Commission redraft and strengthen the action aimed at innovation and participation by the SMEs, refining the measures already provided for in the fourth framework programme but supplementing them with innovative, specific features aimed at promoting an entrepreneurial spirit amongst researchers and scientists and at creating an ad hoc mechanism to support the establishment of technological joint ventures to utilize the results of Community research in industry and commerce? (1) OJ C 291, 25. 9. 1997, pp. 15-16. Joint answer to Written Questions E-1623/98, E-1624/98, E-1625/98 and E-1626/98 given by Mrs Cresson on behalf of the Commission (8 July 1998) The Commission(cid:146)s proposals for the 5th framework programme for research (1) and for the specific pro- grammes, (2) involve an integrated, multidisciplinary, multisectoral approach, where efforts are concentrated on a limited number of themes and actions and activities are geared towards major Community objectives such as employment, quality of life and making businesses, including small and medium-sized enterprises (SMEs), more competitive. The four activities, the specific programmes and the key actions of the fifth framework programme relate to specific objectives. The third activity focuses solely on innovation, the exploitation of results and SMEs. SME participation will also be encouraged in all the specific programmes. The key actions are designed to address a number of major issues and problems facing the Community today, following a multidisciplinary, integrated approach geared towards results. They are designed to encourage the research and innovation dynamic, inter alia by means of demonstration activities and with significant SME participation. Scientific and technological excellence is one of the basic priniciples underpinning Community research policy. Under the 5th framework programme calls for research proposals will be open to all individuals and organisations such as companies, SMEs, research institutes and universities. Assessment of the programmes, provided for in Article 5 of the fifth framework programme, will take account of the general objectives and the most appropriate performance and impact indicators for each specific programme. The Commission would reassure the Honourable Member that the fifth framework programme will be implemented and run in an efficient and transparent manner, in accordance with the established rules and criteria. (1) COM(97) 142 final, amended by COM(97) 439 final, amended by COM(98) 8 final. (2) COM(98) 305 and 306. (1999/C 31/084) WRITTEN QUESTION E-1628/98 by Amedeo Amadeo (NI) to the Commission (27 May 1998) Subject: Twenty-sixth report on competition policy With regard to the Twenty-sixth report on competition policy (1996) (SEC(97) 628 final, CES 1381/97), can the Commission take appropriate measures with regard to the CEEC countries and Cyprus to ensure that before accession all the candidate countries are implementing the policies of the Union with regard to competition and State aids? Answer given by Mr Van Miert on behalf of the Commission (15 July 1998) The Europe agreements with nine of the ten Central and Eastern European countries (CEEC) (Bulgaria, Czech Republic, Estonia, Hungary, Latvia, Lithuania, Poland, Romania, Slovak Republic) and the interim agreement


title: 98/370/EC: Commission Recommendation of 27 May 1998 on the ratification of ILO Convention No 177 on home work of 20 June 1996 (notified under document number C(1998) 764)

eurovoc_concepts:
EC recommendation
EU Member State
European Commission
International Labour Organisation
home working
international convention

text: L 165/32 ‹ EN ‹ Official Journal of the European Communities 10. 6. 98 COMMISSION RECOMMENDATION of 27 May 1998 on the ratification of ILO Convention No 177 on home work of 20 June 1996 (notified under document number C(1998) 764) (98/370/EC) THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European the second indent of Community, and in particular Article 155 thereof, Whereas ILO Convention No 177 on home work of 20 June 1996, as supplemented by a recommendation adopted on the same day, provides a framework for protecting homeworkers; Whereas that Convention requires countries which ratify it to adopt, implement and periodically review a national policy on home work aiming at improving the situation of homeworkers; Whereas the Convention also expressly states that the national policy on home work should promote, as far as possible, equality of treatment; Whereas the aims pursued by the Convention meet the objectives of the Commission as expressed in its me- dium-term social action programme (1995 to 1997); Whereas the aims pursued by the Convention help to promote the objective of striking a balance between flex- ibility of the labour market and security of the employees; Whereas the second indent of the first paragraph of Article 118 of the Treaty gives the Commission the task of promoting close cooperation between Member States in the social field, particularly in matters relating to labour law and working conditions; Whereas the Community Charter of the Fundamental Social Rights of Workers states (point 10) that ‘Every worker of the European Community shall have a right to adequate social protection and shall, whatever his status and whatever the size of the undertaking in which he is employed enjoy an adequate level of social security bene- fits’; Whereas 6,9 million people in the Community usually perform their work at home, which at Community level is equivalent to 4,9 % of the working population; Whereas the particular vulnerability of homeworkers and the need to provide them with appropriate protection are acknowledged; Whereas the nature of home work is evolving rapidly with the introduction of new information technologies, making the need for appropriate protection even more necessary; Whereas most homeworkers are women; whereas they choose homeworking as a way to combine earning a wage needed for the household with taking care of dependants, most commonly young children; whereas this choice made by women is often a result of external factors such as limited job opportunities or lack of childcare or other supporting facilities, HEREBY RECOMMENDS: — that Member States which have not yet done so ratify the ILO home work Convention, adopted on 20 June 1996, — that Member States inform the Commission, within a period of 18 months from publication of this recom- mendation, of the steps taken pursuant to it. Done at Brussels, 27 May 1998. For the Commission P ´adraig FLYNN Member of the Commission


title: Ændret forslag til Rådets forordning (EF) om anden ændring af forordning (EØF) nr. 1360/90 om oprettelse af et europæisk erhvervsuddannelsesinstitut

eurovoc_concepts:
Central and Eastern Europe
European Training Foundation
Mediterranean third countries
cooperation policy
vocational training

formats: pdf print

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 27. 05. 1998 KOM(1998) 337 endelig udg. 97/0126 (CNS) Ændret forslag til RÅDETS FORORDNING (EF) om anden ændring af forordning (EØF) nr. 1360/90 om oprettelse af et europæisk erhvervsuddannelsesinstitut (forelagt af Kommissionen i henhold til EF-traktatens artikel 189A,stk. 2) liEGRUNDELSE 1. INDLEDNING oprettelse (EØF) nr. 1360/90 1. 1. Den 28. april 1997 forelagde Kommissionen i henhold til EF-traktatens artikel 235 et forslag til rådsforordning1 om anden ændring af Rådets forordning europæisk om erhvervsuddannelsesinstitut2. Formalet med forslaget var at udvide Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinslituls arbejdsområde til at omfatte de tredjelande og territorier i Middelhavsområdet, for hvilke der er vedtaget linansielle og tekniske foranstaltninger i Rådets forordning (EF) nr. 1488/96-* (MEDA-forordningen) med henblik på at støtte reformen af deres økonomiske og soeiale strukturer. Forslaget indeholdt tillige en række ledsageforanstaltninger med sigte på at sikre instituttet bedre vejledning og effektivisere dels operationer. af et 1. 2. Det Økonomiske og Sociale Udvalg afgav udtalelse den 29. oktober 19974, hvori det hilste Kommissionens forslag velkomment og understregede, at Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut ville blive et stort aktiv i samarbejdet med Middelhavslandene på erhvervsuddannelsesområdet. 1. 3. Europa-Parlamentet vedtog sin udtalelse den 12. marts 19985. Udtalelsen forordning indeholdt 17 ændringsforslag nr. 1360/90. Heraf angår tre betragtningerne til forordningen. De øvrige ændringsforslag vedrører selve forordningen. formuleringen af Rådets til 1. 4. Kommissionen godkender ændringerne til betragtningerne. Endvidere godkender Kommissionen lire af ændringerne til forordningen i deres helhed og en delvis, men kan ikke godkende indholdet af de øvrige ændringsforslag. 1 praksis vil der kunne træffes passende arrangementer for at afhjælpe nogle af de forhold, der har foranlediget Parlamentets ændringsforslag. 1. 5. Der redegøres til ændringsforslagene i afsnit 3 nedenfor. Den fulde ordlyd af det oprindelige forslag og de ændrede forslag vedlægges. for Kommissionens holdning for baggrunden 1 K()M(97) 177 endelig udg. , HIT C 156 af 24. 5. 1997, s. 27. 2 MT K 131 al"23. 5. 1990, s. I, forordningen senest ændret ved forordning (EF) nr. 2063/94 (EFT L 216 af 20. 8. 1994, s. 9). 3 EFT L 189 af 30. 7. 1996. 4 CES 1182/97. 5 A4/0032/98, EFT C 80 af 16. 3. 1998. 2. FORMÅLET MED FORSLAGET I marts 1995 forelagde Kommissionen Rådet en meddelelse om, hvilke områder der bør prioriteres i bestræbelserne på at. styrke EU"s Middelhavspolitik, bl. a. på erhvervsuddannelsesområdet. Meddelelsen indeholdt desuden en beskrivelse af nimnierne fordel finansielle og låglige samarbejde frem til 1999. Repræsentanterne for Kommissionen, medlemsstaterne og Middelhavslandene enedes på konferencen i Barcelona den 27. og 28. november 1995 om, at deltagerne skulle etablere el omfattende partnerskab. Ud over al styrke den politiske dialog skulle målet være at udbygge det økonomiske og finansielle samarbejde og betone den sociale, kulturelle og menneskelige dimension. Det detaljerede arbejdsprogram, der blev vedlaget på konferencen, indeholder foranstaltninger til forbedring af uddannelsesniveauet i Middelhavsområdet, i den indledende fase bl. a. med vægt på erhvervsuddannelse. Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut opfordres i denne forbindelse til at yde støtte. Det Europæiske Råd opfordrede på mødet den 15. og 16. december 1995 Rådet og Kommissionen til at realisere erklæringen og arbejdsprogrammet fra Barcelona. MEDA-forordningen, som siden er blevel vedtaget, udgør et ensartet grundlag for et nyl partnerskab med Middelhavslandene, forordningen indeholder en række foranstaltninger, der skal bidrage til reformen af de økonomiske og sociale strukturer i Middelhavspartnerlandene. Der er i denne forbindelse taget højde for, hvor vigtigt det er at yde støtte til udvikling af de menneskelige ressourcer, især ved hjælp af erhvervsuddannelse. Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut udgør den institutionelle ramme for Fællesskabets bistand på erhvervsuddannelsesområdet. Del er opbygget på en sådan måde, al det kan afstemme sin indsats all efter, hvilke behov de forskellige støtteberettigede lande under Phare eller Tac i s-programmerne målte have. Instituttet er endvidere i kraft af sit mandat beføjet til at samarbejde ikke blot med de forskellige regionale og nationale organer, der i offentligt eller privat regi er aktive på området, men også med de relevante nationale og internationale institutioner. Forordningen om oprettelse af instituttet åbner mulighed for at tredjelande, som deler Fællesskabets ønske om at yde bistand på erhvervsuddannelsesområdet, kan deltage i instituttets aktiviteter. Forordningen pålægger Kommissionen at drage omsorg for, al instituttets arbejde er i overensstemmelse med og supplerer andre erhvervsuddannelsesforanstaltninger på fællesskabsplan. I betragtning af at ovennævnte institutionelle ramme allerede er på plads, foreslår Kommissionen af hensyn til omkostnings- og driftseffektiviteten at udvide instituttets arbejdsområde til at omfatte de tredjelande og territorier, der er omhandlet af forordningen om det nye Middelhavspartnerskab, idet der tages hensyn i overensstemmelse med og supplere andre erhvervsuddannelsesaktiviteter på fællesskabsplan, overholdes. til, at de nævnte krav, om at instituttets arbejde skal være For at tage hensyn til den større geografiske spredning af instituttets ansvarsområde, som vil blive resultatet af denne ændring, foreslås det at udvide bestyrelsen med yderligere en repræsentant for Kommissionen. Det påtænkes dog ikke at ændre det antal slemmer, som Kommissionens repræsentanter råder over. Erfaringerne fra de første tre år af instituttets virke har vist, at en effektivisering er mulig. Instituttet har derfor anmodet om bedre vejledning i mere almene fællesskabspolitiske spørgsmål. Kommissionen har følgelig foreslået forskellige foranstaltninger, der har til formål at give de forskellige involverede aktører (dvs. Kommissionen, instituttets bestyrelse og Gruppen af Rådgivere) mulighed for at bistå instituttet med vejledning og derigennem bidrage til større effektivitet. De foreslåede foranstaltninger skal også ses i sammenhæng med udvidelsen af instituttets arbejdsområde til at omfatte Middelhavspartnerlandene. 3. KOMMISSIONENS HOLDNING TIL EUROPA-PARLAMENTETS ÆNDRINGSFORSLAG 3. 1. Godkendte ændringsforslag Kommissionen godkender ændringsforslag I, 2, 3, 4, 7 (med forbehold af en mindre omformulering), 14 (delvis), 16 og 17. Baggrunden for denne holdning er følgende: af til til dets bidrag reformen Ændringsforslag 1-3: Med disse tre ændringsforslag, der indebærer, at tre nye betragtninger indsættes, opstilles en række retningslinjer og principper for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstiluts aktiviteter, navnlig med hensyn partnerlandenes erhvervsuddannelsessystemer, indsatsen for at lette deres overgang til markedsøkonomi og styrke deres demokratiske institutioner, den sociale dimension, respekten for menneskerettighederne og lige muligheder samt dets muligheder for at afprøve innovative ordninger, fremme en fælles indfaldsvinkel til erhvervsuddannelsesspørgsmål og overføre bedste praksis. i Disse punkter er Kommissionens rapport af 18. juli 1997 til Europa-Parlamentet, Rådet og Det Økonomiske Europæiske Sociale Udvalg Erhvervsuddannelsesinstituts virksomhed6 og kan inddrages i planlægningen for af Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstituts arbejdsprogram 1998-2000 og/eller fremtidige arbejdsprogrammer. Disse ændringer kan derfor godkendes. i overensstemmelse med hovedretningslinjerne om Det og til dette ændringsforslag fastlægger Ændringsforslag 4: 1 henhold Kommissionen og bestyrelsen i fællesskab en definition af instituttets arbejdsområde (artikel 3 i forordning nr. 1360/90). Dette svarer til en anbefaling fremsat i en ekstern evalueringsrapport om instituttet. Både Kommissionen og instituttets bestyrelse støtter denne anbefaling. Ændringsforslag 7: Dette ændringsforslag aktuelle bestemmelse om, at Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut efter iværksætte fra Kommissionen eller partnerlandene kan anmodning supplerer den KOM(97) 379 endelig udg. programmer på erhvervsuddannelsesområdet (artikel 3, lilra c), 3. led, i Rådels forordning nr. 1360/90), med en tilføjelse om, at projekterne bør være af innovativ værdi, og - for ansøgerlandenes vedkommende - lægge sig tættere op ad Fællesskabets prioriteringer på erhvervsuddannelsesområdet. Delle harmonerer med de væsentligste retningslinjer i Kommissionens rapport af 18. juli 1997. /lindringerne i formuleringen vedrører den terminologi, der anvendes for ansøgerlandene. Ændringsforslag 14: Kommissionen godkender ændringsforslaget, for så vidt angår varigheden af den embedsperiode, som direktøren for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut udnævnes for (artikel 7, stk. 1, i forordning nr. 1360/90). Dette betyder, at den første embedsperiode forbliver fem år, og at den kan forlænges én gang med op til fem år. Ændringsforslag 16: Ændringsforslaget, som instituttets budgel skal indeholde en detaljeret oversigt over, hvor mange ansatte instituttet vil beskæftige i de forskellige lønkategorier og -klasser i det pågældende regnskabsår, er i overensstemmelse med instituttets egne fmansforskriftcr. indebærer, al Ændringsforslag 17: I henhold til ændringsforslaget skal evalueringerne gennemføres af el eksternt organ; der opstilles retningslinjer for, hvad evalueringerne skal omfatte, og Kommissionen pålægges, inden den 31. december 2000, at forelægge Europa-Parlamentet, Rådet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg en rapport om resultaterne af tilsyns- og evalueringsproceduren i Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut. Kommissionen erkender, at Europa-Parlamentet, navnlig i sin egenskab at budgetmyndighed, har en særlig interesse i at holde sig informeret om, at de midler, som Kommissionen er ansvarlig for, anvendes effektivt og rationelt. 3. 2. Ikkc-godkendte ændringsforslag Kommissionen kan ikke godkende de resterende ændringsforslag. Årsagen hertil er som følger: Ændringsforslag 5: For Kommissionen er det af afgørende betydning, at artikel 3 i Rådets forordning nr. 1360/90, hvori Det Eiuropæiske lirhvervsuddannelsesinstituts opgaver fastlægges, indeholder en reference til de politiske retningslinjer. Ændringsforslag 6: Det foreslås at indføre en detaljeret beskrivelse af, bistå hvordan Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut partnerlandene af erhvervsuddannelsesbehovene. Forslagene kan, således som det faktisk er sket, virkeliggøres, på grundlag af den eksisterende forordning nr. 1360/90. Kommissionen mener derfor ikke, at der er noget indlysende behov for at ændre lovgivningen i denne henseende. skal fastlæggelsen Kommissionen ved og Ændringsforslag <V. Kommissionen foretrækker, at Rådets forordning nr. 1360/90 ikke indeholder en detaljeret beskrivelse af instituttets opgaver i forhold til ansøgerlandene, således som ændringsforslaget lægger op til. Det skal naturligvis Erhvcrvsuddannelsesinslilut Europæiske bistå ansøgerlandene med al modernisere deres erhvervsuddannelsessystemer med henblik på tiltrædelse (jf. Kommissionen meddelelse af 18. juli 1997), men det må forel rækkes ikke på forhånd at give et bestemt aspekt af en sådan bistand fortrinsstilling i lovgivningen. I praksis vil der blive truffet passende og fleksible foranstaltninger for at tage højde for Parlamentets ønsker. Rådets forordning nr. 1360/90 synes i sin nuværende udformning at udgøre tilstrækkeligt grundlag herfor. Ændringsforslag 9: Kommissionen er positivt stemt over for samarbejde mellem instituttet og arbejdsmarkedets parter på ethvert plan (også nationalt plan), men er dog af den opfattelse, at den aktuelle bestemmelse om mulighed for "inddragelse i instituttets arbejde" i en formel kontekst (artikel 4, stk. 2, i Rådets forordning nr. 1360/90) bør være begrænset til arbejdsmarkedsparterne på europæisk plan. Ændringsforslag 10: Kommissionen mener ligesom Parlamentet, at det er vigtigt at betone sammenhængen mellem arbejdsprogrammet og den årlige "budgetmæssige afgørelse". Denne sammenhæng imidlertid tilstrækkeligt tydeligt med ændringen af artikel 10, stk. 4, som foreslået af Kommissionen. Endvidere finder Kommissionen det af afgørende betydning, at den bliver konsulteret om Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstituts årlige arbejdsprogram, i betragtning af det hidtidige nære samarbejde mellem Kommissionen og instituttet. På denne baggrund kan ændringsforslaget til artikel 5, stk. 7, ikke godkendes. fremstår Ændringsforslag 11-13: Kommissionen er ligesom Parlamentet optaget af, at Det luiropæiske Erhvervsuddannelsesinstituts Gruppe af Rådgivere også fremover skal kunne fungere effektivt, uanset størrelsen. Alligevel ønsker Kommissionen ikke at godkende de ændringsforslag, der går ud på at reducere antallet af medlemmer i gruppen og ændre dens sammensætning, eftersom tilfredsstillende. Kommissionen befrygter desuden, at en formel underopdeling i separate arbejdsgrupper efter geograliske kriterier vil være en hæmsko for et frugtbart samarbejde og udveksling af oplysninger mellem medlemmerne af Gruppen af Rådgivere. I praksis kan der træffes passende og fleksible foranstaltninger på grundlag af den gældende forordning, især vil der være mulighed for at nedsætte arbejdsgrupper på ad hoc-basis. (iruppen af Rådgivere hidtil har fungeret Ændringsforslag 14: Den del af ændringsforslaget, der angår en særlig udvælgelsesprocedure for direktørstillingen, kan ikke godkendes. I denne henseende mener Kommissionen, at bestemmelserne i "vilkårene for øvrige ansatte ved De Europæiske Fællesskaber", der gælder for personalet i Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut (artikel 14 i Rådets forordning nr. 1360/90), er tilstrækkelige. Referencen til de politiske retningslinjer bør heller ikke udelades (se ovenfor). Ændringsforslag 15: Kommissionen er enig filosofien bag dette ændringsforslag vedrørende instituttets forpligtelse til ved sine aktiviteter at supplere andre fællesskabsforanstaltninger, men mener ikke, at en ændring i af lovgivningen er påkrævet. I praksis udfoldes der slore bestræbelser på al sikre en sådan komplementaritet. /lindret forslag til RÅDETS FORORDNING (EF) NR. om anden ændring af forordning (EØF) nr. 1360/90 om oprettelse af et europæisk erhvervsuddannelsesinstitut Oprindeligt forslag1 Ændretforslag RÅDETS FORORDNING (EF) uændret om anden ændring af forordning (EØF) nr. 1360/90 om oprettelse af et europæisk erhvervsuddannelsesinstitut RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 235, under henvisning til forslag fra Kommissionen8, under henvisning lil udtalelse fra Europa- Parlamentet9, under henvisning fra udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg10, og 7 EFT C I56af24. 5. l997,s. 27. 8 EFT C 9 EFT C 10 E F TC Oprindeligt forslag %f?i ud fra følgende betragtninger: Del Europæiske Rad anmodede på sil mode uændret den 8. og 9. december 1989 i Strasbourg Rådet om på forslag fra Kommissionen at træffe de nødvendige beslutninger med henblik på oprettelse af et europæisk erhvervsuddannelsesinstitut for Central- og Østeuropa; følgelig vedtog Rådet den 7. maj 1990 forordning (EØF) nr. 1360/90" om oprettelse af omtalte institut; adgang til deltagelse i instituttets uændret programmer har ifølge forordning (EØF) nr. 1360/90 de lande, som er berettiget til økonomisk bistand i medfør af forordning (EØF) nr. 3906/89l2 (Phare-programmet) og forordning (Euratom, EF) nr. 1279/9613 ( Tacis-programmet); i erklæringen fra mødet i Barcelona den 27. Uændret og 28. november 1995 om oprettelse af et Euro-Middelhavspartnerskab repræsentanterne for enedes Rådet, Kommissionen, medlemsstaterne og Middelhavspartnerlandene om at betone 1 ' EFT L 131 af 23. 5. 1990, s. I, som ændret ved forordning (EF) nr. 2063/94 (EFT nr. L 216 af 20. 8. 1994, s. 9). 12 EFT L 375 af 23. 12. 1989, s. 11, som ændret ved forordning (EF) nr. 753/96 (EFT nr. L 103 af 26. 4. 1996, s. 5). 13 EFTL 165 af 4. 7. 1996, s. I. Oprindeligt forslag7 /Endret'forslag den soeiale, kulturelle og menneskelige dimension; i denne hensigt fokuserer det arbejdsprogram, soin implementerer Ikirceloiui-erklajringeiu i den indledende Case bl. a. pii erhvervsuddannelse, og del er mcningen, at instituttet skal yde bistand i denne forbindelse; Det Europasiske Rad opfordrede pa sit m0de i Madrid den 15. og 16. december 1995 Radet og Kommissioncn om at ivacrksaette erklueringen og arbejdsprogrammet fra Barcelona; Radets forordning (EF) nr. 1488/96^ uaendret indforer linansielle og tekniske ledsageforanslallninger i forbindelse med reformen uf de okonomiske og soeiale strukturer inden for rammerne af Euro- Middelhavspartnerskabet (MEDA); varig stabilitet og velsland og navnlig Uaendret sociookonomisk balance foruds&ttcr, a( Middelhavspartnerne i forbindelse med reformen af de 0konomiske og soeiale strukturer tager iniliativer til udvikling af de menneskelige ressourcer; instituttet er opbygget pa en sadan made, at uaendret det kan afstemme sin indsats alt efter, hvilke konkrete behov de forskellige 14 HIT I, 189 af 30. 7. 1996, s. I. Oprindeligt forslag7 A t a j $ U »^ a ' - ^ ' -- ' '; •- ' stottcberettigede lande matte have; nar instituttet pa grundlag af de indvundne erfaringer i Fx'llesskabel yder bistand pa erhvervsuddannelsesomradet, skal det forega i samarbejde med de regionale og nationale organer, der i offentligt eller privat regi er aktive pa omradet, og det skal udfore sine opgaver i tact samarbejde med eksisterende nationale og inlernalionale inslilutioner; trcdjelande, som deler Faellesskabets 0nske om at yde bistand pa erhvervsuddannelsesomradet, har mulighed for at deltage; det sikres, at instituttets arbejdc er i overcnsslemmelse med og supplerer andre fasllesskabsforanstaltninger; instituttets kendskab til og direkte erfaringer i forbindelse med de slQllcberelligcdc landes saerligc behov og forhold inden for erhvervsuddannelse og udvikling af menneskelige ressourcer kan bidrage positivt til fastlaeggelsen af Facllcsskabets bistandspolitik med henblik pa reformen af deres erhvervsuddannelses- systemer; instituttet b0r derfor bista Kommissionen med at fremme, udvikle og modemisere erhvervsuddannelsessystemerne i de stotteberettigede lande med henblik pa at lette deres overgang til markedsokonomi 10 Opriiideligt forislag^ iEhdrctforslag og styrke deres demokratiske institutioner, den soeiale dimension, respekten for menneskerettighederne og lige muligheder; gennemf0relsen af erhvervsuddannelses- programmer hor give instituttet mulighed for at afprove innovative ordninger, fremme en faelles indfaldsvinkel til erhvervsuddannelsessp0rgsmal og overfigre bedste praksis; instituttets institutionelle rammer g0r det uaendret endvidere muligt at formidle Faellesskabets erfaringer til Middelhavspartncrne; instituttets bestyrelse D0r udvides for at uaendret tage hensyn til det st0rre ansvarsomrade, dog uden at det antal stemmer, Kommissionens reprajsenlanter rader over, derved amdres; det er muligt at effektivisere instituttets uaendret operationer ved hjaelp af en raekke lcdsageforanstaltninger, og med Kommissionens vejledende bistand vil instituttet bedre kunne afstemme sine aktiviteter efter de politikker, Faellesskabet vedtager over for partnerlandene; samarbejdet med andre relevante uaundret faullesskabsorganer, som er en forudsaetning for at ressourcerne kan udnyttes effektivt, bor styrkes, og 11 Oprindeligt forslag7 * Mc^j0j^9% \ - ' j£> \ • synergieffekten udnyttes; denne opgave varetages bedst af Kommissionen; bestyrelsens beslutningsbefojelser styrkes, uaendret ved at instituttets arbejdsprogram og dets budget knylles laeltere sammen, hvilkel navnlig skal ske ved at koordinere procedural for vedtagelsen af de to dokumenler og skabe en klar forbindelse mcllem instituttets forbrug af budgelmidler og dets opcrationer; erfaringen har vist, at en mere effektiv uaendret radgivning fra Kommissionen ville kunne styrke Den Radgivende Gruppes rolle; der er behov for at praecisere direktorens uaendret mandal pii en mere lleksibel made - UDSTEDT F'0L(iE:NI)E FORORDNINCi: uaendret 12 Oprinddigt forslag7 r, ^ d ^ f q i r | l ag Arlikel I I forordning (E0F) nr. 1360/90 foretages f0lgende aendringer: 1) Artikel 1, stk. 1, affattes saledes: uaendret "Der oprettes hermed et europaeisk erhvervsuddannelsesinstitut, i det f0lgende benaevnt "instituttet", der har som formal at bidrage lil udviklingen af erhvervsuddannelsessyslemerne: - i de lande i Central- og 0steuropa, som _ Radet har udpeget som berettigede til okonomisk bistand i forordning (E0F) i sencre relevante nr. 3906/89 eller relsakter i de nye ualhaengige stater i det tidligere Sovjetunionen og Mongol iet, der modtager bistand under programmet for bistand til den okonomiske reform- og af genopretningsproces forordning (Euratom, EF) nr. 1279/96 eller senere relevante retsakter, og i medfor - i _ territorier tredjelande og i de Middelhavsomradet, som i forbindelse med reformer af deres okonomiske og soeiale strukturer modtager finansiel og teknisk bistand i henhold til forordning (EF) nr. 1488/96 eller senere relevante retsakter. " 2) Artikel 2 affattes saledes: 2) Artikel 2 affattes saledes: "Instituttet udf0rer sit arbejde pa grundlag "Instituttet udf0rer sit arbejde pa grundlag af Kommissionens generelle politiske ret- af Kommissionens generelle politiske ret- ningslinjer. Instituttets virkefelt er ningslinjer. Pa basis af en af erhvervsuddannelsesomradet og omfatter Kommissionen og bestyrelsen i faellesskab 13 Oprindeligt forslag7 ^nclret forslag erhvcrvsmaessig grunduddannelse og efter- fasllagt definition af arbcjdsomradet er og videreuddannelse samt omskoling af instituttets virkefelt erhvervsuddannelses- unge og voksne, herunder navnlig omradet og omfatter erhvervsmaessig lcderuddannelse. ,, grunduddannelse og efter- og videre uddannelse samt omskoling af unge og voksne, herunder navnlig lederud- dannelse. " Den indledendc saetning i artikel 3 uaendret 3) affattes saledes: "Med henblik pa al opfylde malsaelningerne i artikel 1 skal instituttet pa grundlag af Kommissionens generelle politiske retningslinjer:" 3a) Artikel 3, litra c), affattes saledes: eller anmodning fra Kommissionen eller de stotteberettigede lande og i samarbejde med bestyrelsen ivserksaette programmer pa erhvervsuddannelses- omradel, som er vedtagel af Kommissionen og el eller Here af de stotteberettigede lande som led i Faellesskabets bistandspolitik over for disse lande, under anvendelse af tvaerfaglige speeialistgrupper i taet samarbejde med myndighederne i de berorte lande og ved aktivt at drage fordel af de erfaringer, der er gjorl inden for fael lesskabsprogrammer vedmrende erhvcrvsuddannelse; ved udvaelgelsen af projekter, der skal forvaltes af instituttet, 14 —; Oprindeligt forslag7 JEndttt forslag. : ~ 1- *$**&**;' vil projekter af innovativ vaerdi og - for ansogerlandenes vedkommende - projekter, som direkte vednarer prioriteringeme for Faellesskabets politik pa erhvervs uddannelsesomradet, blive prioriteret" 4) Artikel 3, litra e), affattes saledes: uaendret "e) bemyndige bestyrelsen til at kunne fasllacgge udbudsprocedurer for sa vidt angar projekter, der finansieres eller samfinansieres af instituttet, under fuld hensyntagen til de procedurer, der er fastlagt i forordning (E0F) nr. 3906/89. saerlig artikel 7, i forordning (Euratom, EF) nr. 1279/96, saerlig artikel 6 og 7, og i forordning (EF) nr. 1488/96, navnlig artikel 8, eller i senere relevante retsakter" 5) Artikel 4, stk. 1, andet afsnit, affattes uaendret saledes: "Kommissionen skal sikre samarbejdet mellem instituttet og andrc relevante faellesskabsorganer, navnlig CEDEFOP. " 6) Artikel 5, stk. 1, forste afsnit, affattes uaendret saledes: "Instituttet har en bestyrelse bestaende af en repraesentant for hver af medlemsstaterne og tre repraesentanter for Kommissionen. " 15 Oprindeligt forslag7 /Endret forslag 7) Artikel 5, stk. 4, Iredje afsnit, affattes uaendret saledes: "Medlemsstaternes repraesentanter i bestyrelsen har hver en stemme. Kommissionens repraesentanter nider over en stcmme/' 8) Artikel 5, stk. 7, affattes saledes: uaendret "Pa grundlag af et udkast fra direktoren og inden for rammerne af et treiirigt "rullende" program vedtager bestyrelsen ved begyndelsen af hvert ar instituttets arlige arbejdsprogram i samrad med Kommissionen. Programmet kan vedtages i lobet af arct efter samme procedure. I det arlige arbejdsprogram opfores de enkelte projekter og aklivileter ledsaget af et skon over de nodvendige udgifter og personale- og budgetmaessige behov. " 9) Artikel 6, stk. 1, andet afsnit affattes uaendret saledes: "Gruppens medlemmer udvaelges blandt sagkyndige, der er beskaeftiget pa erhvervsuddannelsesomradet og andre omrader, der er berort af instituttets arbejde, idet der lages hensyn til behovcl for at sikre tilstedevaerelsen af repraesentanter for arbejdsmarkedets parter, 16 Oprindeligt forslag7 '•' x}^^^^^^^4,M^:!§^ for Kommissionen, for de internationale organisationer, der aklivl yder uddannelsesbisland, samt for de bistandsberettigede lande. " 10) Artikel 6, stk. 2, affattes saledes: uaendret "Bestyrelsen soger indstillinger fra: - liver af medlemsstaterne - hvert afde bistandsberettigede lande - Kommissionen _ _ _ - arbejdsmarkedets parter pa europaeisk plan, som allerede deltager aktivt i faellesskabsinstitutionernes arbejde; og - relevante internationale organisationer. " 11) Artikel 7, stk. I affattes saledes: 11) Artikel 7, stk. I affattes saledes: "Instituttets direktor udnaevnes af "Instituttets direkt0r udnaevnes af bestyrelsen pii forslag af Kommissionen for bestyrelsen pii forslag af Kommissionen for en periode af tre til fem ar, som kan en periode af fem ar, som kan forlaenges en forlaenges pa forslag af Kommissionen. gang med maksimalt fem ar. Direktoren har ansvaret for: Direktoren har ansvaret for: - som forberedelsen og tilrettelaeggelsen af - forberedelsen og tilrettelaeggelsen af arbejdet i bestyrelsen og i de ad hoc- arbejdet i bestyrelsen og i de ad hoc- arbejdsgrupper, arbejdsgrupper, bestyrelsen bestyrelsen nedsaetter, og navnlig - pa grundlag af nedsaetter, og navnlig - pa grundlag af Kommissionens Kommissionens politiske politiske retningslinjer - for udarbejdelsen af retningslinjer - for udarbejdelsen af udkastet udkastet arlige til arlige til arbejdsprogram arbejdsprogram instituttets instituttets generelle generelle som - instituttets daglige ledelse - instituttets daglige ledelse 17 Oprindeligt forslag7 >Endret forslag - udarbejdelsen og af udgiftsregnskabet og gennemf0relsen af instituttets budget indtaegts- - udarbejdelsen og af udgiftsregnskabet og gennemf0relsen af instituttets budget indtaegts- - udarbejdelsen og offentliggorelsen afde foreskrevne forordning denne i beretninger - udarbejdelsen og offentliggorelsen af de foreskrevne forordning denne i beretninger alle personaleanliggender - allc personaleanliggender - udforelsen af opgaverne i det arlige - udforelsen af opgaverne arbejdsprogram, der er naevnt i artikel 5, slk. 7 i det arlige arbejdsprogram, der er naevnt i artikel 5, slk. 7 af implementeringen bestyrelsens beslutninger og overholdelsen af de retningslinjer, der gaelder for instituttets aktiviteter. " af implementeringen beslyrelsens beslutninger og overholdelsen af de retningslinjer, der gaelder for instituttets aktiviteter. " 18 Oprindeligt forslag7 ^ndret ft>rslag 12) Artikel 8 affattes saledes: uaendret "Artikel <S Forbindclscr til andre fiellesskabsforanstaltninger Kommissionen sikrer i samarbejde med bestyrelsen og, om forn0dent, i overensstemmelse med fremgangsmaderne i artikel 9 i forordning (E0F) nr. 3906/89, artikel 8 i forordning (Euralom, EF) nr. 1279/96 og artikel 11 i forordning (EF) nr. 1488/96 eller senere relevante retsakter, at instituttets arbejde er i overensstemmelse med og om n0dvendigt supplerer andre foranstaltninger pii faellesskabsplan, bade inden for Faellesskabet og i forbindelse med bistanden til de bistandsberettigede lande, herunder navnlig foranstaltningerne under FEM PUS-programmet. " 13) Artikel 10, stk. 4, affattes saledes: 13) Artikel 10, stk. 4, affattes saledes: "Eflcr al have modtaget Kommissionens "lifter at have modtaget Kommissionens nd talc I se vedtager bestyrelsen ved udtalelse vedtager bestyrelsen ved begyndelsen af hvert regnskabsar begyndelsen af hvert regnskabsar instituttets budget og arbejdsprogram og instituttets budget og arbejdsprogram og foretager de beh0rige justeringer i forhold foretager de behorige justeringer i forhold til de forskellige bidrag, instituttet har til de forskellige bidrag, instituttet har modtaget, og instituttets 0vrige ressourcer. " modtaget, og instituttets ovrige ressourcer. Budgettet indeholder en detaljeret oversigt over, hvor mange ansatte instituttet vil 19 Oprindeligt forslag7 ^ndret forslag beskaeftige i de forskellige l0nkategorier og -klasser i det pagaeldende regnskabsar. " 14) Artikel 16, stk. 1, forste afsnit, uaendret affattes saledes: "Instituttet er iibent for dellagelse af lande, der ikke er medlemmcr af Del Europaeiske Faellesskab, og som deler Faellesskabets og dets medlemsstaters onske om at yde de bislandsberettigede lande bistand pa erhvervsuddannelsesomradet, idet ordningerne for denne deltagelse fastlaegges i aftaler indgaet mellem Faellesskabet og de pagaeldende lande efter fremgangsmaden i traktatens artikel 228. " 14a) Artikel 17 affattes saledes: "Tilsyn og evalueringsprocedure Kommissionen fastlaegger i samrad med bestyrelsen en procedure for tilsyn med og evaluering af de i forbindelse med instituttets virksomhed indhostede erfaringer. Proceduren skal gennemf0res af et eksternt organ og bor navnlig tage hensyn til det omfang, hvori instituttet: har opfyldt de mal og malsaetninger, der er fastlagt i den af Kommissionen og bestyrelsen i faellesskab fastlagte definition af instituttets arbejdsomrade, i det trearige rullende 20 Opnndeligt torslag7^ **& s^. v, ifcpar|||lnc$lag. , v' ^- program og i den arlige arbejdsplan har geniiemfort loranslnllningcr til siki ing al ikke-diskrimiilering og lige muligheder i adgangen til uddannelse. Den forelaegger de fbrste resultater af denne procedure i en rapport, der skal forelaegges Europa-Parlamentet, Radet og Det 0konomiske og Soeiale Udvalg inden den31. december2000. " Arlikel 2 uaendret Denne forordning Iraxler i krall pii ottendedagen efter offentligg0relsen i De Europaiiske Fcellesskabers Tidende. Denne forordning er bindende i allc enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat. 21 ISSN 0254-1459 KOM(98) 337 endelig udg. DOKUMENTER DA 16 04 Katalognummer : CB-C0-98-342-DA-C ISBN 92-78-36503-3 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg 22,