title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1574/98 af Sérgio RIBEIRO til Kommissionen. Udstedelse af opholdstilladelser i Nederlandene

eurovoc_concepts:
EU national
Netherlands
administrative expenditure
administrative formalities
direct cost
identity document
overheads
public administration
residence permit
tax system

text: C 13/46 De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende DA 18. 1. 1999 (1999/C 13/065) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1572/98 af James Janssen van Raay (UPE) til R(cid:229)det (25. maj 1998) Om: Flagning den 15. august 1. Da Nederlandene er det eneste allierede land, der ikke fejrer den 15. august som den dag, hvor Anden Verdenskrig blev afsluttet i 1945, stillede jeg lige pr(cid:230)cis under det nederlandske formandskab nogle spłrgsm(cid:229)l, der aldrig er blevet besvaret. Mine spłrgsm(cid:229)l synes at v(cid:230)re bortkommet. Hvordan er det muligt? 2. Det Forenede Kongerige mindes b(cid:229)de afslutningen af Fłrste Verdenskrig (poppy-day) og afslutningen af Anden Verdenskrig. Kan det britiske formandskab głre en indsats for, at den 15. august bliver officiel mindedag med traditionel flagning, om ikke for andet s(cid:229) for at fejre den langvarige fredsperiode, der derp(cid:229) fulgte? 3. Den japanske kejser besłger om kort tid London og modtager en hłj udm(cid:230)rkelse (Hoseb(cid:229)ndsordenen). Vil det britiske formandskab benytte lejligheden til at głre Japan opm(cid:230)rksom p(cid:229) den um(cid:229)delige elendighed blandt de asiatiske folk, som Japan undertrykte, og oms(cid:230)tte dette til massiv bistand nu, hvor de samme folk p(cid:229) ny m(cid:229) k(cid:230)mpe med elendige forhold? Svar (24. september 1998) Med hensyn til flagning den 15. august henviser R(cid:229)det det (cid:230)rede parlamentsmedlem til det svar, der er givet p(cid:229) skriftlig forespłrgsel E-1331/98, som er den eneste forespłrgsel, R(cid:229)det har f(cid:229)et vedrłrende dette emne. R(cid:229)det har ingen kommentarer til det (cid:230)rede parlamentsmedlems forslag til det britiske formandskab. (1999/C 13/066) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1574/98 af SØrgio Ribeiro (GUE/NGL) til Kommissionen (20. maj 1998) Om: Udstedelse af opholdstilladelser i Nederlandene Kommissionen har henholdsvis den 7. februar 1996 og den 23. april 1997 besvaret mine tidligere forespłrgsler nr. E-3661/95 (1) og E-0973/97 (2) om de nederlandske bestemmelser vedrłrende prisen for udstedelse af opholdstilladelser til statsborgere fra medlemsstaterne. Kommissionen meddelte i sidstn(cid:230)vnte svar, at »da den ikke var tilfreds med de nederlandske myndigheders svar, ville den fremsende en begrundet udtalelse til Nederlandene«. Det kan konstateres, at der › mere end et (cid:229)r efter dette svar › endnu ikke er fundet en lłsning p(cid:229) problemet. Kan Kommissionen p(cid:229) den baggrund oplyse, hvilke foranstaltninger den har truffet for at f(cid:229) en tilfredsstillende lłsning p(cid:229) dette spłrgsm(cid:229)l? (1) EFT C 122 af 25. 4. 1996, s. 26. (2) EFT C 319 af 18. 10. 1997, s. 209. Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af PÆdraig Flynn (3. august 1998) De nederlandske myndigheder udsteder flere forskellige opholdsdokumenter: Opholdstilladelse for unionsbor- gere og en opholdstilladelse, der udelukkende er baseret p(cid:229) national lovgivning, og som kaldes vergunning tot vestiging. Opholdstilladelsen for unionsborgere udstedes mod indbetaling af et gebyr p(cid:229) 35 nederlandske gylden og fornys gratis. Der opkr(cid:230)ves et gebyr p(cid:229) 500 nederlandske gylden for udstedelse af vergunning tot vestiging. Dette dokument giver indehaveren flere rettigheder og garantier, end der kr(cid:230)ves efter F(cid:230)llesskabslovgivningen. Det er ikke tidsbegr(cid:230)nset, og det kan udstedes til alle udl(cid:230)ndinge


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 1564/98 dell'on. Marie-Noëlle LIENEMANN alla Commissione. Crédit Lyonnais

eurovoc_concepts:
European Commission
France
State aid
aid for restructuring
private bank
privatisation
public bank
restriction on competition

formats: html pdf print

text: C 402/142 Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee IT 22. 12. 98 (98/C 402/188) INTERROGAZIONE SCRITTA P-1550/98 di Marie-Noºlle Lienemann (PSE) alla Commissione (8 maggio 1998) Oggetto: CrØdit Lyonnais Come mai la Commissione ha rilasciato pubblicamente dichiarazioni che hanno fortemente danneggiato una grande banca europea, il CrØdit Lyonnais, e che rappresentano per quest(cid:146)ultima una grave minaccia, e cosa intende fare per risolvere il problema nonchØ per garantire la sopravvivenza di tale banca e il mantenimento degli attuali posti di lavoro? L(cid:146)atteggiamento critico della Commissione dinanzi all(cid:146)aumento degli aiuti di Stato (il cui importo sembra essere oggetto di interpretazioni discordanti) desta stupore, tenuto conto del fatto che le compensazioni abitualmente richieste nel contesto di un investimento per garantire il rispetto delle regole di concorrenza sono piø che raddoppiate rispetto al piano inizialmente stabilito. Gli importi proposti dal governo francese e dal CrØdit Lyonnais sono quindi ampiamente sufficienti per compensare gli aiuti di Stato anche prendendo in considera- zione il valore massimo stimato dalla Commissione (peraltro suscettibile di essere contestato). (98/C 402/189) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1564/98 di Marie-Noºlle Lienemann (PSE) alla Commissione (20 maggio 1998) Oggetto: CrØdit Lyonnais Non esula forse dalle competenze della Commissione il fatto di contestare le scelte effettuate dal governo francese e dal CrØdit Lyonnais per porre in atto le compensazioni agli aiuti di Stato necessarie per garantire le regole di concorrenza? La Commissione deve badare all(cid:146)importo delle compensazioni e accertarsi che vengano effettivamente fornite, ma non ha voce in capitolo per quanto concerne la loro messa in atto. Ancor piø sorprendente Ł che la Commissione chieda al CrØdit Lyonnais di cedere la sua rete europea, il che equivale ad uno smantellamento che prelude alla scomparsa della banca stessa, mentre la Commissione dovrebbe, al contrario, cercare di garantire la sopravvivenza di tale struttura. Si tratta della regola giurisprudenziale in materia, ma anche di un modo essenziale per difendere l(cid:146)occupazione! Non viene meno la Commissione a uno dei principi fondamentali dell(cid:146)Unione europea quando si permette di chiedere la privatizzazione di un(cid:146)impresa › e per di piø di suggerire le forme che tale privatizzazione dovrebbe assumere › visto che il trattato di Roma precisa chiaramente che il capitale delle imprese pu(cid:242) essere pubblico o privato senza che gli organismi europei debbano prendere decisioni in merito? Risposta comune data dal sig. Van Miert in nome della Commissione alle interrogazioni scritte P-1550/98 e E-1564/98 (8 giugno 1998) Ai sensi dell(cid:146)articolo 92 del trattato CE, gli aiuti destinati ad agevolare lo sviluppo di talune attivit(cid:224) economiche possono essere considerati compatibili con il mercato comune semprechØ non alterino le condizioni degli scambi in misura contraria al comune interesse. Negli orientamenti comunitari sugli aiuti di Stato alla ristrutturazione (1), la Commissione ha precisato i criteri che le permettono di considerare compatibili con il mercato comune gli aiuti ad imprese in difficolt(cid:224), quali quelli concessi dalla Francia al CrØdit Lyonnais. Una delle condizioni richieste Ł l(cid:146)adozione di misure in grado di controbilanciare, per quanto possibile, le ripercussioni negative degli aiuti sui concorrenti. La Commissione pu(cid:242) imporre le condizioni e gli obblighi che ritiene necessari, ad esempio nella forma di una riduzione della presenza commerciale dell(cid:146)impresa sovvenzionata. In virtø dell(cid:146)articolo 155 del trattato CE, spetta alla Commissione non al governo che accorda gli aiuti vigilare all(cid:146)applicazione delle disposizioni dell(cid:146)articolo 92 del trattato e, nella fattispecie, determinare la natura e il livello delle contropartite che consentono di considerare salvaguardato il comune interesse. Nel caso di specie il CrØdit Lyonnais ha beneficiato di aiuti di entit(cid:224) senza precedenti negli annali della Comunit(cid:224), considerevolmente aumentati rispetto agli aiuti gi(cid:224) autorizzati dalla Commissione nel 1995 e 1996 e i cui effetti distorsivi nel settore bancario sono considerevoli. Nel comune interesse la Commissione ha valutato che le contropartite principali idonee a compensare i concorrenti del CrØdit Lyonnais debbano riguardare l(cid:146)Europa


title: Udkast til Rådets afgørelse om ændring af afgørelse 70/532/EØF om nedsættelse af et stående udvalg for beskæftigelse inden for De Europæiske Fællesskaber

eurovoc_concepts:
EU employment policy
European social policy
social dialogue (EU)
social partners
standing committee (EU)

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER ft tr ft ft ft ft ft ft ft ft^ft Bruxelles, den 20. 05. 1998 KOM(1998) 322 endelig udg. MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN Tilpasning og fremme af den sociale dialog på fællesskabsplan Udkast til RÅDETS AFGØRELSE om ændring af afgørelse 70/532/EØF om nedsættelse af et stående udvalg for beskæftigelse inden for De Europæiske Fællesskaber (forelagt af Kommissionen) INDHOLDSFORTEGNELSE 1. INDLEDNING 1. 1 En ny kontekst 1. 2 Hvem er arbejdsmarkedets parter? 2. FREMME AF INFORMATIONSUDVEKSLINGEN. 3. TILPASNING AF KONSULTATIONSPROCEDURERNE 3. 1 Konsultationer på tværfagligt plan 3. 2 Konsultationer på sektorplan 3. 3 Konsultationer i henhold til artikel 3 i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken 4. BESKÆFTIGELSESPARTNERSKAB 5. VÆGT PÅ FÆLLES AKTIONER OG FORHANDLINGER 5. 1 Fælles aktioner og forhandlinger på tværfagligt plan 5. 2 Fælles aktioner og forhandlinger på sektorplan 5. 3 Forhandlinger i henhold til artikel 3, stk. 4, i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken 5. 4 Iværksættelse af aftaler indgået på fællesskabsplan 5. 4. 1 Iværksættelse ved arbejdsmarkedets parter 5. 4. 2 Iværksættelse gennem fællesskabslovgivning 6. NYE MULIGHEDER 6. 1 Den sociale dialog og udvidelsen 6. 2 Udvikling af en europæisk kultur på arbejdsmarkedsrelationernes og partnerskabernes område 6. 2. 1 6. 2. 2 Tværnational decentraliseret dialog Støtte til arbejdsgivere og arbejdstagere 6. 2. 3 Støtte til European Industrial Relations Centre (ECIR) 6. 3 Midlerne til at fremme den sociale dialog 6. 4 Refleksionsprocessen: en studiegruppe 3 4 5 6 7 7 8 10 11 12 14 15 15 16 16 17 18 18 19 19 19 20 20 20 1. INDLEDNING I denne meddelelse beskrives de midler, Kommissionen vil benytte for at tilpasse og fremme den sociale dialog. Formålet er at identificere de foranstaltninger, der skal træffes for at styrke den sociale dialog på europæisk plan, gøre dialogen lettere at tilpasse og knytte det arbejde, der gøres af arbejdsmarkedets parter, tættere til fastlæggelsen og gen nemførelsen af EU-politikker. Den sociale dialog i Europa har allerede gjort væsentlige fremskridt, og den sociale pro tokol, der er del af Amsterdam-traktaten, tillægger arbejdsmarkedets parter betydelige beføjelser og et stort ansvar. Der er allerede indgået to vigtige europæiske aftaler om henholdsvis forældreorlov og deltidsarbejde, som Rådet senere har vedtaget som direk tiver efter den i den sociale protokol fastsatte fremgangsmåde. Arbejdsmarkedets parter på alle niveauer har endvidere vist voksende interesse for en udvikling af dialogen på europæisk plan. Dette kan f. eks. ses af de fælles tværsektorielle og sektorielle bidrag om retningslinjerne for beskæftigelsen af 1998 og af den ramme aftale om beskæftigelse, der er indgået i landbrugssektoren. Den sociale dialogs betydning for løsningen af nøgleproblemer blev fremhævet ved det ekstraordinære topmøde om beskæftigelse den 20. -21. november 1997. Det Europæiske Råd understregede kraftigt nødvendigheden af, at arbejdsmarkedets parter bidrager på alle niveauer og i alle faser af den nye beskæftigelsesstrategi. En tættere europæisk integration og udvidelsen af rammerne for Fællesskabets virke med nye aspekter, navnlig beskæftigelsesaspektet, har øget rækkevidden af arbejdsmarkeds parternes aktiviteter, særlig med hensyn til modernisering af arbejdets tilrettelæggelse, foregribelse af strukturændringer, støtte til strukturomlægninger og tilpasning af arbejds vilkår for at tage højde for udviklingen af nye former for arbejde, forening af familie- og arbejdsliv, integrering af unge på arbejdsmarkedet og adgang til erhvervsuddannelse. I det nyligt vedtagne sociale handlingsprogram for 1998-2000l søger man at tage hensyn til disse nye udfordringer og muligheder, særlig dem, der er omhandlet i Amsterdam-trak taten. Dette er et godt udgangspunkt for en styrkelse af social- og arbejdsmarkeds politikken. Arbejdsmarkedets parter tildeles en hovedrolle, og det hedder i handlings programmet, at Kommissionen skal fremlægge nærværende meddelelse, således at par terne får mulighed for at udfylde rollen. Kommissionen vedtog i september 1996 et konsultationsdokument? for at få så mange synspunkter som muligt vedrørende de midler, der skal sættes ind for at fremme den europæiske sociale dialog. I løbet af 1997 indkom over 80 detaljerede svar fra arbejdsgivernes og arbejdstagernes europæiske og nationale organisationer, europæiske institutioner3 og nationale myndig- KOM(1998) 259 af 29. april 1998. KOM(96) 448 endelig udg. af 18. september 1996 om udviklingen af den sociale dialog på fælles skabsplan. Se Europa-Parlamentets beslutning om Kommissionens meddelelse "Udviklingen af den sociale dialog på fællesskabsplan KOM(96) 448 endelig udg. " af 18. juli 1997 og Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om samme emne af 29. -30. januar 1997. 3 heder. I april 1997 blev der afholdt et europæisk forum i Haag, og der blev udarbejdet en foreløbig sammenfatning af bidragene til dette forum. Nærværende meddelelse samler de vigtigste resultater af denne konsultation og af den seneste udvikling. I meddelelsen introduceres en række nøgleforanstaltninger, som Kom missionen har tænkt sig at træffe på fire hovedområder for at tilpasse og fremme den fremtidige sociale dialog: Information: Kommissionen vil etablere mere effektive kanaler med henblik på at ud veksle oplysninger med alle arbejdsmarkedets parter og tilskynde de europæiske arbejds markedsparter til at følge op på resultaterne af den europæiske sociale dialog sammen med deres medlemsorganisationer på nationalt plan. Konsultation: Kommissionen vil udskifte de eksisterende strukturer på sektorplan med nye og mere fleksible organer til varetagelse af den sociale dialog. På tværfagligt plan vil de rådgivende udvalg blive rationaliseret, og Kommissionen vil sikre, at alle arbejds markedets parter faktisk bliver hørt om de politiske tiltag. Beskæftigelsespartnerskab: Kommissionen vil foreslå en reform af Det Stående Udvalg for Beskæftigelse for at styrke udvekslingen mellem Kommissionen, Rådet og arbejds markedets parter på grundlag af Rådets resolution om retningslinjerne for beskæftigelsen i 1998. Forhandlinger: Kommissionen vil fortsat tilskynde til en yderligere udvikling af af talemæssige forbindelser på såvel sektorplan som tværfagligt plan En anden vigtig og vanskelig opgave er at tilskynde ansøgerlandene til at udvikle deres egne uafhængige strukturer og aktiviteter på dette område og at bistå arbejdsmarkedets parter med at etablere kontakt med deres kolleger i ansøgerlandene. Kommissionen har for at fremme den sociale dialog og forbedre dens funktion sat sig selv tre mål: en mere åben social dialog, en mere effektiv dialog mellem de europæiske institutioner og arbejdsmarkedets parter samt udvikling af ægte kollektive forhandlinger på europæisk plan. 1. 1. En ny kontekst Kommissionen har formuleret sine forslag under hensyntagen til det klima, der hersker i dag: • 4 5 Den seneste tids fremskridt på beskæftigelsesområdet har givet mulighed for at koordinere beskæftigelsespolitikken på europæisk plan, således at Fællesskabets sociale dialog har bredt sig til nye områder. I Rådets resolution om retningslinjerne for beskæftigelsen i 19984 appelleres der særlig til arbejdsmarkedets parter på europæisk og nationalt plan om at tilpasse arbejdsformerne og fremme erhvervs uddannelsen. De nationale handlingsplaner har givet arbejdsmarkedets parter mu lighed for at bidrage til beskæftigelsespolitikken5. Vedtaget af Rådet den 15. december 1997 (EFT C 30 af 28. 1. 1998, s. 1-5). Kommissionens meddelelse "Fra retningslinjer til handling: De nationale handlingsplaner for be skæftigelsen", KOM(1998) 316 vedtaget den 13. maj 1998. 4 • • ØMU-processen og økonomiernes konvergens har efterhånden synliggjort betyd ningen af arbejdsmarkedsparternes rolle, ikke alene i forbindelse med påvirkningen af konkurrenceevnen og beskæftigelsesvilkårene på lokalt plan, men også i for bindelse med opnåelsen af vækst og en beskæftigelsesvenlig generel politik i euro zonen og i Fællesskabet. Traktaten, som siden 1986 har givet Kommissionen til opgave at fremme den sociale dialog, er blevet væsentligt styrket. I henhold til aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken har arbejdsmarkedets parter ret til at blive konsulteret på forhånd. Endvidere medfører aftalen, at der opstår et reelt forhandlingsområde, hvor den europæiske social- og arbejdsmarkedspolitik kan blive fastlagt på grund lag af forhandlinger mellem arbejdsmarkedets parter. Amsterdam-traktaten udvider disse ordninger til at gælde den social- og arbejdsmarkedspolitiske lovgivning, der således kommer til at gælde for alle medlemsstater. Den europæiske integration gør fremskridt, og på grund af integrationen af vore øko nomier bliver arbejdsmarkedets parter nødt til i stadig højere grad at tage hensyn til denne udvikling. Den seneste udvikling i forbindelse med omstruktureringen af virksomheder vedrører direkte de europæiske arbejdsmarkedsparter, og disse vil blive inddraget i drøftelserne om rapporterne fra den nye gruppe eksperter på højt plan om de industrielle ændringers økonomiske og sociale følger6. 1. 2. Hvem er arbejdsmarkedets parter? Arbejdsmarkedsparterne adskiller sig fra andre organisationer som f. eks. pressions- eller interessegrupper ved at kunne deltage i kollektive forhandlinger. I europæisk sammen hæng udvikler organisationerne sig fortsat. Der er en fortsat tilgang af nationale med lemmer, og nye grupper er ved at blive etableret. På denne baggrund iværksatte Kommissionen efter meddelelsen af 1996 en større under søgelse om de tværfaglige og sektorielle organisationers repræsentativitet. Den første rapport vil være klar i begyndelsen af næste år og vil de følgende år blive opdateret. Undersøgelsen gennemføres efter nogenlunde samme retningslinjer som den første under søgelse om repræsentativitet, der blev gennemført i 1992. Undersøgelsen vil være et vigtigt værktøj, som Kommissionen kan benytte til at overvåge organisationernes delta gelse i den sociale dialog. Kommissionens holdning til deltagelsen i de forskellige former for social dialog bygger på: • • let tilgængelige oplysninger og brede konsultationer om almindelige emner. Alle organisationer, der ønsker det, orienteres løbende om Kommissionens hovedinitia tiver og dokumenter på det sociale og arbejdsmarkedsmæssige område; identificering af repræsentative organisationer med henblik på konsultationen i henhold til artikel 3 i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken. Organi- Oprettet efter Det Europæiske Råds ekstraordinære møde om beskæftigelse den 20. -21. november 1997 (se punkt 28 i formandskabets konklusioner) 5 sationerne identificeres på grundlag af tre kriterier, der er fastsat i meddelelsen7 af december 1993. De konsulterede organisationer skal 1) være tværfaglige eller dække flere specifikke sektorer eller kategorier og være organiseret på europæisk plan; 2) bestå af organisationer, som selv indgår som et integreret og anerkendt element i den sociale dialogs strukturer i medlemsstaterne, have beføjelse til at forhandle om aftaler og så vidt muligt være repræsentative for samtlige med lemsstater; 3) have egnede strukturer, der sikrer deres effektive deltagelse i kon sultationsproceduren; • respekt for retten til at bestemme, hvem der skal deltage i forhandlingerne. 2. FREMME AF INFORMATIONSUDVEKSLINGEN Adgang til oplysninger er afgørende for udviklingen af den sociale dialog. Informati onsadgang hjælper de europæiske arbejdsmarkedsparter med at holde deres medlemmer ajour på områder, der interesserer dem direkte, giver dem viden om den løbende politiske udvikling og sætter dem således i stand til at føre en dialog på europæisk plan. Til gen gæld orienteres de europæiske institutioner om arbejdsmarkedsorganisationernes og deres medlemmers aktiviteter og tanker. Svarene på konsultationsmeddelelsen af 1996 indeholdt opfordringer til en styrkelse af informationskanalerne, ligesom det blev understreget, at arbejdstagere og arbejdsgivere i medlemsstaterne ikke kender den europæiske sociale dialog og dennes resultater godt nok, selv om deres interesser berøres direkte. Opmærksomheden blev også henledt på det øgede behov for effektive informationskanaler mellem de forskellige aktører, sektorer og dialogniveauer. Kommissionen har for nylig indført specifikke informationsværktøjer, som supplerer dens almindelige informationspolitik: • • • Den sociale dialog - Nyhedsbrev, som holder arbejdsmarkedets parter orienteret om størrebegivenheder; en årlig statusrapport om den sociale dialog; en interaktiv database med et elektronisk netværk, som de europæiske arbejds markedsparter vil blive forbundet med online, er ved at blive udviklet med støtte fra Kommissionen (European Social Dialogue On Line, ESDO). Kommissionen har ligeledes indført kvartalsvise informationsfora, hvor arbejdsmarkedets parter mødes på europæisk plan for at diskuttere og udveksle oplysninger mellem dia logens forskellige aktører og de forskellige dialogtyper om aktuelle emner. Disse møder har vist sig meget nyttige, idet de samler dialogens "løse ender" og giver arbejdsmar kedets parter et overblik over udviklingen. Det er nødvendigt at styrke informationsudvekslingen mellem arbejdsmarkedets parter og etablere mere effektive interne og eksterne informationskanaler til formidling af resul taterne af den sociale dialog i Europa. 7 KOM(93) 600 endelig udg. af 14. december 1993 om gennemførelsen af protokollen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, punkt 24. Nøgleaktioner • • • Kommissionen vil gøre endnu mere for at samle repræsentanter for tværfaglige og sektorielle organisationer på europæisk plan til kvartårlige møder i et kontaktforum for at udveksle oplysninger om fællesskabspolitikken og igangværende initiativer på alle dialogens niveauer. Kommissionen vil træffe foranstaltninger for at forbedre formidlingen af informa tion til alle europæiske arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationer. Kommissionen vil sikre, at de øvrige europæiske institutioner og alle andre rele vante aktører får kendskab til resultaterne af dialogen (henstillinger, fælles udta lelser og aftaler). 3. TILPASNING AF KONSULTATIONSPROCEDURERNE Konsultationsprocedurerne, som har til formål at forbedre kvaliteten af fællesskabs politikkerne og -forslagene, har udviklet sig i takt med det stigende behov for en dialog med arbejdsmarkedets parter om udviklingen af Fællesskabets politik. Kommissionen har i mange år foretaget uformelle konsultationer af arbejdsmarkedets parter, og den konsulterer fortsat alle de arbejdsmarkedsparter, som berøres af igang værende foranstaltninger på fællesskabsplan med social- og arbejdsmarkedspolitiske følger, herunder makroøkonomisk udvikling og politik. 3. 1 Konsultationer på tværfagligt plan Kommissionen agter systematisk at foretage tværfaglige konsultationer af arbejdsmarke dets parter om alle væsentlige tiltag inden for den økonomiske politik og social- og ar bejdsmarkedspolitikken og sikre, at alle arbejdsmarkedets parter faktisk deltager i konsul tationerne. Der finder også konsultationer sted om Fællesskabets politikker i de rådgivende udvalg8, dvs. trepartsudvalg, der har til opgave at rådgive Kommissionen om formuleringen af specifikke politikker og hjælpe med gennemførelsen heraf. Trods en vis tvivl om de rådgivende udvalgs nytte i dag konkluderede flertallet af re spondenterne til 1996-meddelelsen, at udvalgene stadig spiller en vigtig rolle. Det blev dog understreget, at arbejdsmetoderne i flere af udvalgene kunne forbedres. Et godt eksempel på denne udvikling er den beslutning, som Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse på Arbejdspladsen traf for nylig om at revidere sine interne arbejdsmetoder ved at reducere antallet af plenarmøder og vælge et programudvalg. Der bør etableres et sammenhængende system for konsultationer om brede social- og arbejdsmarkedspolitiske emner. De rådgivende udvalgs arbejde bør bringes på linje med Der findes for tiden seks rådgivende udvalg med følgende emneområder: Social sikring for van drende arbejdstagere, fri bevægelighed for arbejdstagere, Den Europæiske Socialfond, erhvervs uddannelse, sikkerhed, hygiejne og sundhedsbeskyttelse på arbejdspladsen og lige muligheder for kvinder og mænd. 7 den sociale dialogs generelle udvikling for at begrænse overlapningerne mellem udval genes kompetenceområder og sikre, at de holdninger, som arbejdsmarkedets parter ind tager i udvalgene, koordineres med de synspunkter, der kommer til udtryk i andre fora. Nøgleaktioner • • • Kommissionen vil udvikle og udvide sine konsultationer om de social- og arbejds markedspolitiske forhold, der ikke er omfattet af de formelle konsultationer i henhold til artikel 3 i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, f. eks. om grønbøger. Kommissionen vil inddrage alle repræsentative arbejdsmarkedsparter9 i konsultationerne. Kommissionen vil benytte kontaktudvalget, der giver mulighed for at vælge den mest hensigtsmæssige konsultationsmetode (møder, e-mail osv. ). Kommissionen vil i fortsættelse af de forpligtelser, den har indgået i sin nyligt vedtagne meddelelse om en handlingsplan for arbejdskraftens frie bevægelighed10 foreslå11, at Det Rådgivende Udvalg for Vandrende Arbejdstageres Sociale Sikring sluttes sammen med Det Rådgivende Udvalg for Arbejdstageres Frie Bevæge lighed. Herved imødekommes et ønske, der er kommet til udtryk i de fleste af be svarelserne og i en tidligere henstilling12 fra arbejdsmarkedets parter, som under streger udvalgenes indbyrdes afhængighed og behovet for at styrke forbindelsen mellem udvalgenes arbejde. Når Amsterdam-traktaten træder i kraft, vil der være ét retsgrundlag for forslag om arbejdsmiljø, og alle lovforslag på dette område vil blive omfattet af konsultationen af arbejdsmarkedets parter. Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse på Arbejdspladsen vil dog fortsat spille en hovedrolle i forbindelse med konsultationer om arbejdsmiljø, og Kommissionen vil høre dette udvalg sideløbende med totrinskonsultationerne. • Kommissionen vil fra sag til sag foretage de nødvendige strukturtilpasninger i de rådgivende udvalg. 3. 2 Konsultationer på sektorplan Kommissionen modtager input om Fællesskabets politik fra arbejdsmarkedsparterne i de enkelte sektorer gennem konsultationer om en række social- og arbejdsmarkedspolitiske initiativer, og i de sektorer, hvor der findes en fælles politik, konsultationer om formu leringen og gennemførelsen af sektorpolitikker. De sektorspecifikke konsultationer tager sigte på at forbedre og harmonisere arbejdsvilkårene og i visse tilfælde forbedre den pågældende sektors økonomiske og konkurrencemæssige stilling. Man har efterlyst en mere effektiv procedure for konsultationer om specifikke sektor spørgsmål. Tilbagemeldingerne om konsultationsspørgsmålet skal komme så betids, at 1. 0 1 ' 12 Indbudt på grundlag af bilagets liste over organisationer, som formelt konsulteres i henhold til artikel 3 i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken. Se Kommissionens meddelelse "Handlingsplan KOM(97) 586 endelig udg. Forslaget vil blive fremsat i forbindelse med de igangværende ændringer af forordning (EØF) nr. 1408/71 og (EØF) nr. 1612/68. Jf. f. eks. henstillingen fra Den Europæiske Faglige Samarbejdsorganisation (ESF), Sammen slutningen af Industri- og Arbejdsgiverorganisationer i Europa (UNICE) og Det Europæiske Center for Offentlige Erhvervsvirksomheder (CEEP) om tværindustrielle rådgivende udvalgs funktion (juni 1993). frie bevægelighed", for arbejdskraftens 8 arbejdsmarkedsparternes synspunkter afspejles i forberedelsen af Fællesskabets politikker og forslag. Respondenterne opfordrede Kommissionen til at forbedre koordinationen af arbejdet med konsultationsprocedurerne i Kommissionens tjenestegrene. Dog foretrækker respondenterne generelt, at det overordnede ansvar for sektordialogen forbliver hos GDV. De fleste respondenter kunne tilslutte sig Kommissionens konklusion, nemlig at de nuvæ rende strukturer ofte hindrer en positiv udvikling. De paritetiske udvalg og uformelle arbejdsgrupper er blevet overinstitutionaliserede eller har holdt fast i arbejdsformer, der har overlevet sig selv. I en række industrier er den sociale dialog en nyskabelse, som endnu befinder sig i start fasen, hvor man udveksler oplysninger, lærer om dialogens funktion i en multikulturel sammenhæng og identificerer industriens specifikke problemer. Andre sektorer har ikke taget den sociale dialog som sådan til sig på europæisk plan. Men de har etableret andre former for konsultationer eller samarbejde omfattende arbejdsmarkedets parter (f. eks. i de blandede udvalg inden for rammerne af EKSF-traktaten). Holdningerne til de strukturer, der understøtter sektordialogen, bør harmoniseres for at sikre en mere ligelig behandling af de forskellige erhvervssektorer og gøre det muligt for alle sektorer at bidrage på den bedste og mest effektive måde til udviklingen af de relevante fællesskabspolitikker. Kommissionen bør være rede til at imødekomme anmod ningerne fra enhver sektor, der er villig til at yde et væsentligt fælles bidrag. Arbejdsmarkedsparterne i de enkelte sektorer bør være i stand til at reagere effektivt på de reelle udfordringer, deres sektor står over for på fællesskabsplan. De har en særlig mulighed for at levere de oplysninger, der kræves for at finde frem til den bedste praksis bg foranstalte sammenlignende analyser på europæisk plan. Arbejdsmarkedsparterne i de forskellige sektorer spiller en vigtig rolle i forbindelse med foregribelsen og håndteringen af industrielle ændringer i Fællesskabet og vil blive inddraget i drøftelserne om rap porterne fra den nye gruppe eksperter på højt plan om de industrielle ændringers økono miske og sociale følger. Inputtet fra den sektorielle sociale dialog er konstant blevet forøget på europæisk plan. For yderligere at øge og forbedre inputtet og således øge værditilvæksten på europæisk plan er det nødvendigt at udskifte de eksisterende strukturer og fremme en mere effektiv dialog. Nøgleaktion • Kommissionen vil etablere en nv ramme, inden for hvilken sektordialogen kan fortsætte sin udvikling. Denne ramme vil kunne anvendes på samme vilkår af alle sektorer, der ønsker at deltage i den sociale dialog, og rammen vil let kunne udvides til at omfatte nye sektorer. Med henblik herpå har Kommissionen besluttet at vedtage en afgørelse om etablering af sektordialogudvalg (se bilag II), som skal erstatte alle nuværende sektorielle dialogstrukturer. De nye udvalg vil udgøre det vigtigste forum for sektordialogen (konsul tation, fælles indsats og forhandlinger) og vil blive oprettet i alle sektorer, som indgiver en fælles ansøgning, er tilstrækkeligt velorganiserede og har en væsentlig europæisk dimension, jf. de fastlagte kriterier for repræsentativitet. Arbejdsprocedurerne vil blive strømlinet: et årligt plenarmøde på højt niveau, en begrænset delegation af arbejdsmarkedsparter og godtgørelse af udgifter for højst 15 deltagere fra hver side. Kommissionen vil gennem det GD, som har størst interesse i de sager, der står på dagsordenen, eller GD V varetage sekretariatsfunktionerne; møderne vil normalt blive ledet af en repræsentant for arbejdsgiverne eller arbejds tagerne, men en repræsentant for Kommissionen vil lede møderne, hvis begge parter i fællesskab anmoder Kommissionen herom. Kommissionen vil sørge for, at der i tide gennemføres omfattende konsul tationer om sektorspecifikke spørgsmål med vigtige sociale og arbejdsmar kedsmæssige følger. Hver sektor vil blive kraftigt støttet gennem et part nerskab mellem GD V og de andre relevante GD'er, herunder en forbedret teknisk støtte til forberedelse af møder og opfølgning heraf. 3. 3 Konsultationer i henhold til artikel 3 i aftalen om social- og arbejdsmarkeds politikken Alt i, alt fandt respondenterne, at totrinskonsultationerne i henhold til aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken fungerede tilfredsstillende og i overensstemmelse med de procedurer, der blev fastsat i Kommissionens meddelelse af 1993. Det er klart, at kon sultationsprocessen efter Amsterdam-traktatens ikrafttræden vil være endnu vigtigere end i dag, da den vil omfatte forslagene til Fællesskabets social- og arbejdsmarkedspolitisk lovgivning, som skal vedtages i alle medlemsstater. Alle aktører må derfor gøre deres til, at processen forbliver væsentlig og effektiv. Langt de fleste af respondenterne gik ind for en opretholdelse af de nuværende kriterier for, hvilke organisationer der skal konsulteres. Den igangværende undersøgelse af repræ sentativiteten vil være et vigtigt værktøj, når de organisationer, der skal høres efter disse kriterier, skal udpeges i praksis. Visse organisationer, som i dag ikke deltager i konsultationerne, ønskede at blive ind draget i processen. Endvidere fandt visse organisationer, at den nuværende seksugers frist for hver konsultationsfase burde forlænges, mens andre respondenter fremhævede beho vet for at holde sig til en streng tidsfrist for ikke at bringe effektiviteten af Fællesskabets lovgivningsprocedure i fare. Dette bør også holdes for øje i forbindelse med den mere udstrakte brug af konsultationsprocedurer i henhold til Amsterdam-traktaten. Nøgleaktioner • • Den formelle konsultation om foreslået lovgivning på det social- og arbejds markedspolitiske område vil fortsat blive baseret på de procedurer, der blev fastsat i 1993-meddelelsen. Dette betyder, at den almindelige seksugers frist for konsul tationerne vil blive opretholdt. Kommissionen vil dog i særlige tilfælde være rede til at tilpasse fristerne afhængigt af emnets art og kompleksitet. En opdateret liste over de organisationer, der opfylder de tre kriterier for, hvem der skal konsulteres, findes i bilag I. Kommissionen vil revidere listen med jævne mellemrum under hensyntagen til resultaterne af den igangværende repræsentati- vitetsundersøgelse. 10 4. BESKÆFTIGELSESPARTNERSKAB Trepartsdrøftelser om beskæftigelse finder sted på møder mellem repræsentanter for arbejdsmarkedets parter, Rådet og Kommissionen. Formålet er ud over drøftelser om hver parts specifikke prioriteter at identificere fælles mål. Det vigtigste organ på euro pæisk plan har været Det Stående Udvalg for Beskæftigelse13, der blev oprettet i 1970. Der har været en del kritik af dette udvalgs nuværende funktionsmåde. De fleste af udvalgets medlemmer er enige om, at tiden er løbet fra udvalget for så vidt angår ud valgets aktiviteter, regler om medlemskab, arbejdsmetoder og udnyttelse af udvalgets re sultater. Endvidere har baggrunden for trepartsdrøftelser på fællesskabsplan ændret sig i de senere år. 1. 2. Trepartsmodellen er blevet mere relevant i en række af de medlemsstater, hvor der indgås beskæftigelsespagter. I den senere tids debat om ledsageforanstaltninger til industriel omstrukturering er partnerskaber udnævnt til et af de vigtigste værktøjer, hvis anvendelse bør frem mes. 3. Optagelsen af et nyt afsnit om beskæftigelse i Amsterdam-traktaten og gennemfø relsen af disse ordninger har ændret kursen for trepartsdrøftelserne. Gennemførel sen af retningslinjerne for beskæftigelsen og overvågningen herafrejser nye proble mer, som arbejdsmarkedets parter vil skulle tage stilling til. Arbejdsmarkedets parter vil være ansvarlige for støtten til beskæftigelsesretningslinjerne. Dette inde bærer en helhedsløsning omfattende de elementer, der sikrer tilpasningen - mo dernisering af de lovgivningsmæssige rammer, opdatering af kollektive overens komster og forhandlingsmetoder, nye former for arbejdstilrettelæggelse og styring af arbejdstiden. Endvidere har den seneste tids initiativer til fremme af nye former for trepartsdrøftelser medført en stigning i antallet af fora, hvor Rådet og arbejdsmarkedets parter som en parallel til møderne på ministerniveau inden for rammerne af Det Stående Udvalg for Beskæftigelse mødes for at behandle beskæftigelsesspørgsmål. Der er f. eks. tale om møderne mellem Beskæftigelses- og Arbejdsmarkedsudvalgets styregruppe og arbejds markedets parter og møderne mellem trojkaen af ministre og/eller statschefer og arbejds markedets parter. Denne udvikling og den uomtvistede mangel på effektivitet i Det Stående Udvalg i dets nuværende form kræver en ny rationaliseret proces, der gør det muligt for arbejds markedets parter at bidrage på den mest effektive måde til udviklingen og til gennem førelsen af beskæftigelsesretningslinjerne og de brede økonomiske retningslinjer. 13 Rådets afgørelse af 14. december 1970 (EFT L 273 af 17. 12. 1970). 11 Nøgleaktioner • Kommissionen foreslår følgende reform af Det Stående Udvalg for Beskæftigelse14: De opgaver, der er fastsat i afgørelsen af 1970 om nedsættelse af udvalget, er stadig relevante i dag: "Vedvarende at sikre dialogen, samspillet og konsultationen mel lem Rådet,. Kommissionen og arbejdsmarkedets parter med henblik på at lette samordningen af medlemsstaternes beskæftigelsespolitik i overensstemmelse med fællesskabets målsætninger ". Da udvalget skal drøfte beskæftigelsestendenser og udkast, der forelægges Rådet til drøftelse, udgør det det forum, hvor industriens generelle interesser samt den tvær faglige solidaritet kan komme til udtryk. Udvalgets sammensætning bør afspejle denne holdning, jf. ovenfor. Det reformerede Stående Udvalg for Beskæftigelse vil bestå af Rådet, repræsenteret ved trojkaen af stats- eller regeringschefer, eller det samlede Ministerråd sammen med Kommissionen og de to delegationer af arbejdsmarkedsparter (otte medlem mer fra fagforeningssiden og otte medlemmer fra arbejdsgiversiden i den sammen sætning, der er angivet nedenfor. Ifølge konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde om beskæftigelse den 20. -21. november 1997 (s. 19) skal udvalget holde møde før stats- og regeringschefernes møder om beskæftigelse ved afslutningen af hvert formandskab. • • For det andet bør de tekniske møder mellem Beskæftigelses- og Arbejdsmarkeds udvalgets styregruppe og arbejdsmarkedets parter, som er fastsat i BAU's vedtæg ter, knyttes direkte til den årlige proces, der er fastsat i forbindelse med retnings linjerne for beskæftigelsen. Det foreslås derfor, at disse møder afholdes, førend. BAU fremsætter sin udtalelse om Kommissionens meddelelse om de nationale handlingsplaner i den første halvdel af hvert år, og, i den anden halvdel af hvert år, førend BAU fremsætter sin udtalelse om Kommissionens årlige opdatering af ret ningslinjerne for beskæftigelsen. Arbejdsmarkedsparternes delegationer til møderne i Det Stående Udvalg for Be skæftigelse og møderne mellem arbejdsmarkedets parter og BAU's styregruppe skal omfatte repræsentanter for arbejdsgivere og arbejdstagere, således at sammen sætningen af hver delegation dækker hele erhvervslivet og omfatter europæiske organisationer, der repræsenterer enten generelle interesser eller de mere specifikke interesser, som-ledere og ansatte samt små og mellemstore virksomheder har. I arbejdsmarkedsparternes delegationer deltager UNICE, CEEP, UEAPME, EUROCOMMERCE og COPA på arbejdsgiverside og EFS og CEC på arbejdsta- gerside. Delegationerne bør være bygget op omkring kontaktudvalg. 5. VÆGT PÅ FÆLLES AKTIONER OG FORHANDLINGER Den sociale dialogs eksistensberettigelse er den aktive dialog mellem arbejdsgivere og arbejdstagere, som fører til fælles mål og praktiske forpligtelser. Dette forudsætter, at 14 Samtidig med denne meddelelse vil Kommissionen fremlægge et forslag til Rådets afgørelse om ændring af afgørelsen af 1970, jf. bilag III. 12 arbejdsmarkedets parter på europæisk plan har reel støtte fra deres medlemmer, der giver dem mandat til at forhandle om aftaler på europæisk plan og pligt til at følge aftalerne op og samtidig forsyner dem med de ressourcer og strukturer, der er nødvendige for at handle. Når Amsterdam-traktaten er trådt i kraft, vil forslag til lovgivning på det sociale og arbejdsmarkedsmæssige område blive tilstillet samtlige medlemsstater som led i totrins- konsultationsprocessen, idet Kommissionen har mulighed for at suspendere lovgivnings processen, såfremt arbejdsmarkedets parter erklærer, at de vil indlede forhandlinger. Dette indebærer øgede muligheder og større ansvar for arbejdsmarkedets parter i Europa, når social- og arbejdsmarkedspolitikken skal udformes. Endvidere har de europæiske arbejdsmarkedsparter på tværfagligt plan og sektorplan i forbindelse med den nye beskæftigelsesstrategi fået mulighed for at spille en ledende rolle i den nødvendige modernisering af arbejdsmarkedet. Det Europæiske Råd appelle rede på sit møde om beskæftigelse i november 1997 kraftigt til arbejdsmarkedsparterne om at tage nye initiativer på alle niveauer, navnlig med hensyn til tilpasningsevne og erhvervsmæssig integration; • • • fremme af moderniseringen af arbejdstilrettelæggelsen og arbejdsmønstrene ved forhandlinger på de relevante niveauer, navnlig i erhvervssektorer, der er i gang med strukturomlægninger, samt aftaler om arbejdstilrettelæggelse, herunder ar bejdstid og fleksible arbejdsordninger for at gøre virksomhederne produktive og konkurrencedygtige og opnå den krævede ligevægt mellem fleksibilitet og sikker hed; udvikling af den sociale dimension i den industrielle omstruktureringsproces, navn lig med hensyn til information og konsultation af arbejdstagerne; åbning af arbejdsstederne i hele Europa for uddannelse, erhvervspraktik, volontør arbejde og andre foranstaltninger, der kan fremme den erhvervsmæssige integra tion; og fremme af lige muligheder mellem kvinder og mænd, både generelt og i form af specifikke initiativer, der tager sigte på at forene arbejds- og familieliv, f. eks. en videreudvikling af politikken vedrørende karriereafbrydelser, forældreorlov og del tidsarbejde. Det er på dette stade vigtigt, at arbejdsmarkedets parter tager de nye udfordringer op og overvåger beskæftigelsesprocessen og i den forbindelse gennemgår de mulige initiativer til modernisering af den retlige, aftalemæssige og institutionelle ramme på alle dialogens niveauer. Et andet væsentligt spørgsmål vedrørende forhandlingsprocessen på alle dialogens ni veauer, som blev rejst af mange af respondenterne til konsultationsmeddelelsen, var spørgsmålet om deltagelse og repræsentativitet i de aftalemæssige forbindelser på tvær fagligt plan og sektorplan. Kommissionen kan ikke blande sig i forhandlingerne. Det er op til arbejdsmarkedets parter at beslutte, hvem der skal sidde med ved forhandlingsbordet, og det er dem, der skal indgå de nødvendige kompromiser. Respekten for arbejdsmarkedsparternes ret til at 13 vælge deres forhandlingspartnere er et nøgleelement i arbejdsmarkedsparternes uafhæn gighed. Det er samtidig meget vigtigt, at arbejdsmarkedets parter på tværfagligt plan og sek torplan finder frem til de bedste måder, hvorpå deres dialog kan bevare sin dynamiske karakter, der sikrer større samarbejde og åbenhed. Dialogen vil således kunne spille en endnu mere konstruktiv rolle ved at sikre optimal repræsentation. Denne proces er nød vendig for at få den sociale dialogs resultater accepteret i brede kredse. Kommissionen ønsker i denne forbindelse at fremhæve, at den nuværende situation bringer den frem tidige udvikling i fare, og at der kræves en politisk løsning for at berede jordbunden for den fremtidige indsats. 5. 1 Fælles aktioner og forhandlinger på tværfagligt plan Dialogen mellem industrierne har sikret sig én strategisk rolle i udviklingen af social- og arbejdsmarkedspolitikken. Arbejdsmarkedets parter har skabt et vigtigt forum for dialog og samspil. Den mest aktive tværfaglige dialog i de senere år har fundet sted i Udvalget for Den Sociale Dialog, hvor de tre tværfaglige organisationer med generelt sigte, UNICE, CEEP og EFS, fører deres selvstændige dialog. Dette udvalg har også udviklet sig til at være det forum, igennem hvilket de meddeler Kommissionen resultaterne af deres dialog. De organisationer, der deltager i Udvalget for Den Sociale Dialog, har for nylig erklæret, at de vil lade deres selvstændige dialog i dette forum fokusere på deres fælles bidrag til beskæftigelsesprocessen. Der er oprettet arbejdsgrupper, der skal behandle visse spørgs mål i dybden. Der er i arbejdsgruppen for uddannelse og erhvervsuddannelse, arbejds- markedsgruppen og den makroøkonomiske gruppe udarbejdet flere fælles udtalelser og fælles erklæringer samt arbejdsdokumenter. Det er afgørende, at arbejdsmarkedets parter på europæisk plan udvikler og konsoliderer deres selvstændige dialog for at bidrage til afgørelsen af hovedspørgsmålene, således at der kan fastlægges europæiske rammer for arbejdsmarkedspartnernes indsats på nationalt plan. Der kan bl. a. være tale om en indsats for at fremme den erhvervsmæssige integration og tilpasningsevnen, herunder foran staltninger vedrørende livslang læring samt information og konsultation af arbejdsta gerne. Som led i den styrkede koordinering af den økonomiske politik, som Det Europæiske Råd i Amsterdam efterlyste, bør den makroøkonomiske gruppe i Udvalget for Den Sociale Dialog især undersøge, om det er muligt at finde frem til regler for "brobyg ningen" mellem de hovedaktører, der bestemmer det makroøkonomiske mix i ØMU. Det er også meget vigtigt at erkende, at den tværfaglige sociale dialog gradvis har udviklet en ny form, siden UNICE, CEEP og EFS iværksatte Val Duchesse-dialogen i 1985. Selv om det i besvarelserne blev fremhævet, at parternes gensidige anerkendelse og respekten for dialogens uformelle og frivillige karakter har været en nøgle til dens succes, krævede flere organisationer at få en plads ved forhandlingsbordet ved siden af UNICE, CEEP og EFS. Mange af respondenterne fremhævede, at det er vigtigt at åbne den tværfaglige dialog over for andre organisationer for at gøre dialogen rigere, formidle dens resultater bedre og gøre resultaterne acceptable for alle interesserede parter. For at gøre det muligt for den tværfaglige sociale dialog at bygge videre på de gode re sultater, vil Kommissionen fortsat støtte dialogen. Kommissionen er klar over SMV'er- 14 nes betydning for beskæftigelsen og jobskabelsen. Der må tages hensyn til deres speci fikke problemer og de muligheder, de frembyder. Kommissionen appellerer kraftigt til arbejdsmarkedets parter om at træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at deres dialog forbliver stærk og fortsat får bred støtte. 5. 2 Fælles aktioner og forhandlinger på sektorplan Det sektorielle aspekt har stor betydning for udviklingen på generelle områder som f. eks. beskæftigelse, industrielle ændringer og nye former for arbejdstilrettelæggelse, men også på mere specifikke områder som f. eks. de kommende krav til arbejdsmarkedet. Fremme af forhandlingerne på sektorplan har derfor stor betydning. Respondenterne var generelt enige om, at den sektorielle dialog udgør en effektiv ramme for indsatsen vedrørende beskæftigelse, arbejdstilrettelæggelse og forbedring af arbejds vilkår, da sektordialogen er den, der har tættest forbindelse til græsrødderne, og som bedst kan foregribe forandringerne. Men sektordialogens potentiale som ramme for en fælles indsats og forhandling om aftaler udnyttes ikke fuldt ud. Rammeaftalen om forbedring af den lønnede beskæftigelse i landbruget i Den Europæ iske Unions medlemsstater15 er et godt og frisk eksempel på, hvad der kan udrettes, når potentialet udnyttes fuldt ud. Der er væsentlige repræsentationsmæssige forskelle mellem industrierne i Fællesskabets sektorbestemte sociale dialog. Alligevel udgør sektordialogen en væsentlig mulighed for udvikling af dialogen på fællesskabsplan, da det er her, de økonomiske, sociale og arbejdsmarkedsmæssige udfordringer ligger med hensyn til industriel omstrukturering, indførelse af nye teknologier, beskæftigelsesmæssige ændringer og friere konkurrence. Endvidere er det arbejdsmarkedsparternes respons på sektorplan, der har den største gennemslagskraft. Kommissionen opfordrer til yderligere udvikling af fælles aktioner og forhandlinger, såvel kvalitativt som kvantitativt. De nye sektordialogudvalg vil virke befordrende på indførelsen af fleksible arbejdsformer, som gør det muligt for arbejdsmarkedets parter at iværksætte fælles aktioner eller forhandlinger om frivillige aftaler til løsning af nøgle- problemerne i sektorerne, såfremt det er det, de ønsker. 5. 3 Forhandlinger i henhold til artikel 3, stk. 4, i aftalen om social- og arbejds markedspolitikken I artikel 3, stk. 4, i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken bestemmes det, at arbejdsmarkedets parter, som konsulteres i henhold til aftalens artikel 3, stk. 2 og 3, i forbindelse med konsultationen kan meddele Kommissionen, at de ønsker at indlede en forhandlingsproces. Indledningen af forhandlinger ligger helt i hænderne på arbejds markedets parter, og forhandlingsprocessen bygger på principperne om uafhængighed og gensidig anerkendelse af forhandlingspartnerne. De to aftaler, der hidtil er indgået efter denne fremgangsmåde, udgør vigtige fremskridt for arbejdsmarkedsrelationerne og social- og arbejdsmarkedspolitikken i Europa. De fleste, herunder de europæiske institutioner, har taget imod aftalerne med åbne arme. 15 Indgået mellem EFA/EFS-GEOPA/COPA, 24. 7. 1997. 15 Visse arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationer har dog kritiseret, at de ikke var med i forhandlingerne. Forhandlingerne om begge aftaler fandt sted på tværfagligt plan. Det er vigtigt at fastslå, at der ikke er noget i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, der begrænser muligheden for eventuelle sektorforhandlinger inden for aftalens rammer, enten som et supplement til de tværfaglige aftaler eller med henblik på indgåelse af selvstændige aftaler, der er begrænset til den pågældende sektor. Kommissionen finder, at udviklingen af aftalemæssige forbindelser, som omhandlet i den nye traktat, er en yderst effektiv mekanisme, hvis man ønsker, at parterne skal indgå relevante og bindende social- og arbejdsmarkedspolitiske forpligtelser. Kommissionen håber derfor, at arbejdsmarkedets parter vil udvikle deres aftalemæssige forbindelser yderligere både på sektorplan og på tværfagligt plan. Aftaler bør have en plads ved siden af lovgivningen ved fastlæggelsen af social- og arbejdsmarkedspolitikken. Kommissio nen er af den opfattelse, at sektoraftaler mellem arbejdsmarkedets parter kan udgøre et vigtigt grundlag for opnåelsen af social- og arbejdsmarkedspolitiske mål, herunder gennemførelsen af den proces, hvorefter aftaler efter anmodning fra arbejdsmarkedets parter gøres bindende ved hjælp af fællesskabslovgivning. Kommissionen vil fortsat give sin fulde støtte til indledningen af forhandlinger i henhold til denne procedure og påpeger, at både de tværfaglige og de sektorielle parter i den sociale dialog opfordres til at påtage sig deres ansvar på dette område. Kommissionen kan ikke gribe ind i det frie valg af forhandlingspartnere. Kommissionen hilser EUROCOMMERCE's, FENI's, COPA's og HOTREC's tilknytning som eksperter til de seneste forhandlingerne velkommen som et positivt eksempel og et vigtigt skridt og tilskynder arbejdsmarkedets parter til at gå videre i bestræbelserne på at få endnu flere til at acceptere aftalerne ved at sikre en optimal repræsentation. 5. 4 Iværksættelse af aftaler indgået på fællesskabsplan Der kan indgås aftaler om såvel sektorielle som tværfaglige spørgsmål inden for ram merne af den sociale dialog eller i forbindelse med en konsultation i henhold til artikel 3 i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken. Disse aftaler kan iværksættes enten efter de fremgangsmåder, arbejdsmarkedets parter i medlemsstaterne normalt anvender eller, i spørgsmål henhørende under artikel 2 i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken og efter fælles anmodning fra de underskrivende parter, ved en afgørelse, som Rådet træffer på forslag af Kommissionen (artikel 4, stk. 2, i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken). 5. 4. 1 Iværksættelse ved arbejdsmarkedets parter En effektiv iværksættelse af aftaler efter de fremgangsmåder og den praksis, arbejds markedets parter og medlemsstaterne normalt anvender, forudsætter gode informations- og opfølgningsmekanismer. Kommissionen ser det som sin opgave at hjælpe arbejds markedets parter med at udvikle informations- og overvågningsprocedurer, der kan sikre en effektiv iværksættelse på nationalt plan. Gennemførelsen af rammeaftalen om for bedring af den lønnede beskæftigelse i landbruget vil være et vigtigt skridt i denne for bindelse. 16 5. 4. 2 Iværksættelse gennem fællesskabslovgivning Indtil videre er der fremkommet to anmodninger fra arbejdsmarkedets parter om iværk sættelse af aftaler, nemlig de europæiske rammeaftaler vedrørende forældreorlov og del tidsarbejde, gennem fællesskabslovgivningen. Direktivet16 om iværksættelse af aftalen om forældreorlov blev vedtaget af Rådet den 3. juni 1996, og direktivet17 om iværk sættelse af aftalen om deltidsarbejde blev vedtaget af Rådet den 15. december 1997. Før Kommissionen forelægger Rådet noget forslag til lovgivning om iværksættelse af en aftale, foretager den en vurdering18, idet den skal tage hensyn til de kontraherende parters repræsentative status, deres mandat samt "lovmæssigheden" af de enkelte bestemmelser i den kollektive aftale i forhold til fællesskabslovgivningen og bestemmelserne vedrørende små og mellemstore virksomheder. Én europæisk arbejdsgiverorganisation har bestridt lovligheden af det direktiv om forældreorlov, der er vedtaget efter denne fremgangs måde19. Det er vigtigt at fremhæve, at Kommissionen ikke forelægger Rådet forslag til lovgivning, der vil gøre aftalen bindende, hvis den ikke finder, at underskriverne er tilstrækkelig repræsentative i forhold til aftalens rækkevidde. Nøgleaktioner • Deltagerne i forhandlinger om en aftale, der skal iværksættes ved en afgørelse i henhold til artikel 4, stk. 2, i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, skal sikre, at emnerne for forhandlingerne ligger inden for de områder, der er omhandlet i artikel 2 i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken. Kommissionen vil vurdere de konkrete aftaler, den får forelagt, med hensyn til de underskrivende parters repræsentativitet (er de tilstrækkeligt repræsentative under hensyntagen til det emne, der forhandles om) og "lovmæssigheden" af bestem melserne i aftalerne i forhold til fællesskabslovgivningen, særlig bestemmelserne om små og mellemstore virksomheder. Herudover skal Kommissionen, før den fremlægger forslag til afgørelse om iværk sættelse af en aftale vedrørende et emne, der falder ind under artikel 2 i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, men uden for den formelle konsultationspro cedure, vurdere, om området egner sig til en fællesskabsindsats. Kommissionen er rede til at hjælpe og støtte arbejdsmarkedets parter på enhver måde og yde enhver politisk, teknisk og retlig hjælp i overensstemmelse med trak tatens artikel 118 B. 16 17 18 19 Rådets direktiv 96/34/EF af 3. juni 1996 om den rammeaftale om forældreorlov, der blev indgået af UNICE, CEEP og EFS. Rådets direktiv 97/81 /EF af 15. december 1997 om den rammeaftale om deltidsarbejde, der blev indgået af UNICE, CEEP og EFS. Denne fremgangsmåde er fastsat i punkt 38-42 i meddelelsen af 1993 (KOM(93) 600 endelig udg. ) om gennemførelsen af protokollen om social- og arbejdsmarkedspolitikken. UEAPME's sag ved Retten i Første Instans, sag T-135/96. UEAPME har senere anlagt sag til prø velse af aftalen om deltidsarbejde, sag T-55/98. 17 Kommissionen vil fortsat informere Europa-Parlamentet, når der iværksættes kon sultationer og indledes og afsluttes forhandlinger i henhold til artikel 3 i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken. Når arbejdsmarkedets parter anmoder Kom missionen om at udarbejde et forslag til afgørelse om iværksættelse af en aftale i henhold til artikel 4, stk. 2, i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, vil Kommissionen endvidere underrette Parlamentet herom, således at Parlamentet kan afgive sin udtalelse om forslaget i god tid, før Rådet træffer sin endelige afgørelse. Kommissionen, Rådet og Europa-Parlamentet vil som led i den interinstitutionelle trilog fortsætte drøftelserne om de europæiske institutioners rolle i beslutningspro cessen i henhold til aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken - særlig i for bindelse med fremskaffelsen af oplysninger om forhandlingerne mellem arbejds markedets parter. 6. NYE MULIGHEDER 6. 1 Den sociale dialog og udvidelsen Med henblik på iværksættelsen af den proces, der skal føre til nye landes tiltrædelse af Den Europæiske Union, og frem for alt vedtagelsen af Agenda 2000 og indledningen af forhandlingerne, trænger følgende bemærkninger sig på: • og • det er væsentligt, at ansøgerlandene som nævnt i aftalerne om tiltrædelsespart- nerskaber udvikler deres egne strukturer og aktiviteter med henblik på den sociale dialog. Arbejdsmarkedsparterne i disse lande bør forberede sig på at spille en reel rolle i den forbindelse. Alle parter er enige om, at det har afgørende betydning, at de central- og østeuropæiske lande får hjælp til dette; medtagelsen af aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken i den nye traktat befæster den sociale dialogs position som en væsentlig bestanddel i Fællesskabets social- og arbejdsmarkedsmæssige politik, som nye medlemsstater må tage hensyn til ved at optage de fællesskabsbestemmelser, der findes på området ("acquis communautaire"), i deres lovgivning. Kommissionen vil med henblik herpå: • • hjælpe arbejdsmarkedets parter i Den Europæiske Union med at udvikle forbin delser og praktisk samarbejde på tværfagligt plan og sektorplan for at fremme dan nelsen af uafhængige, repræsentative arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationer i de central- og østeuropæiske lande; opfordre de politiske og administrative organer i ansøgerlandene til at orientere arbejdsmarkedets parter grundigt om Den Europæiske Unions politik forud for udvidelsen og tilpasse landenes retlige rammer for at fremme udviklingen af de strukturer, som er nødvendige for den sociale dialog; 18 • hjælpe de relevante fora for den sociale dialog med at modtage arbejdsgiver- og arbejdstagerrepræsentanter fra ansøgerlandene, således at disse kan lære dialogens underliggende principper og arbejdsformer at kende. 6. 2 Udvikling af en europæisk kultur på arbejdsmarkedsrelationernes og partner skabernes område 6. 2. 1 Tværnational decentraliseret dialog Den sociale dialog inden for multinationale virksomheder er under hurtig udvikling. Efter vedtagelsen af direktivet om indførelse af europæiske samarbejdsudvalg20 indgik ledel serne og de ansatte i de pågældende virksomheder over 400 aftaler, før direktivet trådte i kraft. Kommissionen vil fortsat støtte styrkelsen af båndene mellem organisationerne på europæisk og tværnationalt plan for at hjælpe de pågældende parter med at trække på de bedste erfaringer og ideer. Kommissionen vil med henblik herpå afholde en konference i 1998, hvor der skal gøres status over de informations- og høringsaftaler, der er indgået i tværnationale virksomhe der. Den grænseoverskridende sociale dialog på regionalt plan bliver også mere og mere udbredt. Det er en nyttig kanal i områder, hvor der sker store bevægelser på tværs af grænserne med hensyn til både beskæftigelse og måden, hvorpå direktiver om arbejds vilkår gennemføres. Kommissionen vil overveje, hvorledes den skal støtte aktioner af denne type, når disse klart repræsenterer en værditilvækst på europæisk plan. 6. 2. 2 Støtte til arbejdsgivere og arbejdstagere Uafhængigt af den sociale dialog støtter Kommissionen initiativer, der kan øge kend skabet til europæiske spørgsmål. Et initiativ, der er i gang i denne forbindelse, er netværket af direktører for menneskelige ressourcer, som spiller en rolle i formidlingen af vellykkede erfaringer og nye ideer, der kan anvendes på dialogens øvrige niveauer. Det europæiske virksomhedsnetværk for social samhørighed samler en række virksom heder, som er ved at udvikle nyskabende initiativer, der skal give deres sociale forplig telse til at bekæmpe social udstødelse og fremme social samhørighed et praktisk indhold. Kommissionen yder teknisk og økonomisk støtte til forskellige initiativer fra arbejds giver- og arbejdstagerorganisationer (konferencer, gennemførelse af fælles initiativer, for midling af resultaterne af den sociale dialog osv. ). Kommissionen finansierer ligeledes uddannelsesaktiviteter organiseret af fagforeningerne og støtter Det Europæiske Fagforeningsinstitut. Formålet er at fremme udbredelsen af en europæisk kultur med hensyn til arbejdsmarkedsrelationer med respekt for national erfa ring og tradition. 20 Rådets direktiv 94/45/EF af 22. september 1994 om indførelse af europæiske samarbejdsudvalg eller en procedure i fællesskabsvirksomheder og fællesskabskoncerner med henblik på at informere og høre arbejdstagerne. 19 6. 2. 3 Støtte til European Industrial Relations Centre (ECIR) Arbejdsmarkedets parter indgik i 1995 en aftale om etablering af European Centre for Industrial Relations, et initiativ der blev støttet af Kommissionen. Det er et center, hvor medlemmer af EU-medlemsstaternes arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationer sam men lærer om de forskellige former for samarbejde mellem arbejdsgivere og arbejds tagere i Europa. Centret tilbyder transeuropæiske undervisnings- og forskningsfaciliteter, som de europæiske arbejdsmarkedsparter kan benytte i fællesskab. Kommissionen giver sin tilslutning til ECIR-modellen og vil fortsat nøje overvåge centrets udvikling. Kommissionen mener, at centrets stiftere bør nyvurdere centrets funktion for at kunne udnytte dets potentiale fuldt ud. 6. 3 Midlerne til at fremme den sociale dialog For at fremme den sociale dialog på fællesskabsplan er det nødvendigt at forbedre de politiske og logistiske vilkår, der muliggør den sociale dialog, og yde forudgående og efterfølgende teknisk og videnskabelig støtte til de forskellige deltagende organisationer. Kommissionen har gennem årene på eget initiativ og efter anmodning fra arbejds markedets parter oprettet forskellige informations-, konsultations- og dialogstrukturer. Disse strukturer gør det muligt for arbejdsmarkedets parter at deltage aktivt på fælles skabsplan inden for rammer, som opmuntrer de nationale medlemmer til at give udtryk for deres synspunkter. Kommissionen støtter ligeledes initiativer taget af arbejdsmarkedets parter på europæisk og nationalt plan for at fremhæve den europæiske aftale om social- og arbejdsmarkeds politikken, f. eks. foreløbige bevidstgørelseskampagner (konferencer, undersøgelser, for beredende møder, arbejdsgrupper, uddannelse i europæiske anliggender) og støtte til for skellige opfølgningsforanstaltninger, der er et resultat af den sociale dialog (formidling, overvågning og vurdering af aftaler, en europæisk indsats vedrørende f. eks. beskæftigelse af unge og oprettelse af et center for undervisning i arbejdsmarkedsrelationer). Kommissionen skal fremme og støtte den sociale dialog så effektivt som muligt, hvilket indebærer en tilpasning af de eksisterende strukturer, for at arbejdsmarkedets parter kan udvikle optimale løsninger på baggrund af den seneste udvikling og de fremtidige ud fordringer. Kommissionens støtte skulle gøre det muligt for arbejdsmarkedets parter på europæisk plan at foregribe og analysere forandringer for bedre at forstå de forskellige former for arbejdsmarkedsrelationer og undersøge følgerne af en reform af Europas industri, øko nomi, arbejdsmarkeder, inklusive uddannelsessystemer, og socialsikringssystemer. Støt ten skulle med andre ord gøre det muligt for nuværende og fremtidige generationer af arbejdsmarkedsparter at spille deres rolle som forhandlere på europæisk plan, således at den europæiske integration inden for rammerne af det indre marked, ØMU'en og den sociale samhørighed fremmes. 6. 4 Refleksionsprocessen: en studiegruppe I lighed med de øvrige industrialiserede områder i verden står Europa over for en række større udfordringer, herunder global konkurrence, hurtig teknologisk udvikling, miljøbe skyttelse og en aldrende befolkning. Herudover skal Europa forberede sig til indførelsen 20 af den fælles valuta fra 1999 og optagelsen af nye medlemsstater i Unionen. Endvidere er de europæiske og nationale arbejdsmarkedsparters generelle rolle ved at ændre sig. Der er i stadig højere grad tale om partnerskaber, hvor arbejdsmarkedets parter indtager den nøgleposition, som Amsterdam-traktaten og senere retningslinjerne for beskæftigelsen tildeler dem. Alle disse forandringer har konsekvenser for arbejdsmarkedsrelationerne og de systemer, der styrer relationerne. Systemernes kvalitet vil i høj grad bestemme, om Europa kan klare udfordringerne. Kommissionen har som bidrag til debatten om disse grundlæggende spørgsmål besluttet at inddrage eksperter på nationalt og europæisk plan for at sikre, at så mange forskellige synspunkter som muligt repræsenteres, og styrke kendskabet til den europæiske sociale dialog. Dette skulle støtte en proces med drøftelser på alle relevante niveauer. 21 j Liste over de europæiske arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationer, der konsulteres i medfør af artikel 3 i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken BILAG I tilpasset Listen vil blive i Kommissionens meddelelse KOM(93) 600 endelig udg. af 14. december 1993 om gennemførelsen af protokollen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, punkt 24, på grundlag af de periodiske resultater af den igangværende repræsentativitetsundersøgelse. kriterierne efter 1. Generelle tværfaglige organisationer - Sammenslutningen af Industri- og Arbejdsgiveroganisationer i Europa (UNICE) - Det Europæiske Center for Offentlige Virksomheder (CEEP) - Den Europæiske Faglige Samarbejdsorganisation (EFS) 2. Tværfaglige organisationer, der repræsenterer visse kategorier af arbejdstagere eller virksomheder - Den Europæiske Sammenslutning af Håndværk og Små og Mellemstore Virk somheder (Fælles Udvalg for Den Sociale Dialog: UEAPME-EUROPMI) - Den Europæiske Sammenslutning af Virksomhedsledere (CEC) - Eurocadres 3. Specifikke organisationer - EUROCHAMBRES 4. Sektorbestemte organisationer - EUROCOMMERCE - COPA/COGECA - EUROPECHE - Association of European Cooperative Insurers, AECI - International Association of Insurance and Reinsurance Intermediaries, BIPAR - European Insurance Committee, CEA - Banking Federation of the European Community - Savings Banks Group of the European Community, GCECEE - Association of Cooperative Banks of the EC - European Confederation of woodworking industries, CEI-bois - Confederation of the National Hotel and Restaurant Associations in the EC, HOTREC - European Construction Industry Federation - European Regional Airlines Association, ERA - Airports Council International - European Region, ACI-Europe - Association des compagnies indépendantes de la Communauté européenne, ACE - Association of European Airlines, AEA - Organisation européenne des bateliers - International Union for Inland Navigation - European Community Shipowners Association, ECSA - Community of European Railways, CER 22 - International Road Transport Union, IRU - Industrial Cleaning European Federation, FENI 5. Europæiske fagforbund med EFS-medlemskab* - FEM/EMF (Metal) - EURO-FEET (Handels- og kontorpersonale samt teknikere) - European Committee Communications International - EFA (I^andbrugsarbejdere) - EEA( Medier) - ECF (levnedsmidler og Horeca) - FSESP/EPSU (Offentlige tjenester) - FST (Transport) - CSEE/ETUCE (Uddannelse) - FETBB/EFBWW (Bygge- og anlæg - træarbejde) - FGE/EGF (Grafisk industri) - FSE-THC/ETUF-TCL (Tekstilindustri) - EMCEF (Miner, kemisk industri og energi) - FEJ-FU/EFJ-IFJ (Journalister) - EFDPS (Diamant- og ædelstensarbejdere) Kopi af brevet til EFS 23 BILAG II KOMMISSIONENS AFGØRELSE af 20. maj 1998 om oprettelse af sektordialogudvalg til fremme af dialogen mellem arbejdsmarkedets parter på europæisk plan 24 BEGRUNDELSE 1. Kommissionen er i henhold til traktatens artikel 118 B forpligtet til,at fremme dialogen mellem arbejdsmarkedets parter. Den modtager input om Fællesskabets politik fra arbejdsmarkedsparterne i de enkelte sektorer gennem konsultationer om en række social- og arbejdsmarkedspolitiske initiativer og, i de sektorer, hvor der findes en fælles politik, konsultationer om formuleringen og gennemførelsen af sektorpolitikker. De sektorspecifikke konsultationer tager sigte på at forbedre og harmonisere arbejdsvilkårene og i visse tilfælde forbedre den pågældende sektors økonomiske og konkurrencemæssige stilling. Arbejdet finder sted i sektorudvalg, enten formelle udvalg, paritetiske udvalg eller uformelle arbejdsgrupper. 2. Kommissionen vedtog i en 1996 september konsultationsmeddelelse (KOM(96) 448 endelig udg. af 18. september 1996 om udviklingen af den sociale dialog på fællesskabsplan). Formålet var at samle så mange synspunkter som mu ligt vedrørende de midler, der skal sættes ind for at fremme og udvikle den euro pæiske sociale dialog. Kommissionen påpegede i dette dokument, at de paritetiske udvalg og uformelle arbejdsgrupper var blevet overinstitutionaliserede eller havde opretholdt arbejdsmetoder, der havde overlevet sig selv. Kommissionen efterlyste derfor synspunkter om tilrettelæggelsen af sektordialogen og ansvarsfordelingen. 3. I løbet af 1997 indkom over 80 detaljerede svar fra arbejdsgivernes og arbejdsta gernes europæiske og nationale organisationer, europæiske institutioner (se Europa- Parlamentets beslutning om Kommissionens meddelelse "Udviklingen af den soci ale dialog på fællesskabsplan KOM(96) 448 endelig udg. " af 18. juli 1997 og Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om samme emne af 29. -30. januar 1997) og nationale myndigheder. I april 1997 afholdtes et europæisk forum i Haag, hvor den europæiske sociale dialogs fremtid blev drøftet. 4. De fleste respondenter kunne tilslutte sig Kommissionens konklusion, nemlig at de nuværende strukturer ofte hindrer en positiv udvikling. Holdningerne til de struk turer, der understøtter sektordialogen, bør harmoniseres for at sikre en mere ligelig behandling af de forskellige erhvervssektorer og gøre det muligt for alle sektorer at bidrage på den bedste og mest effektive måde til fastlæggelsen af de relevante fællesskabspolitikker. Kommissionen bør være rede til at imødekomme anmodnin gerne fra de sektorer, der er villige til at yde et væsentligt fælles bidrag 5. For at øge og forbedre inputtet fra sektordialogen og således øge værditilvæksten på europæisk plan. er det nødvendigt at udskifte de eksisterende strukturer og fremme en mere effektiv dialog. Arbejdsprocedurerne vil blive strømlinet: et årligt plenarmøde på højt niveau, en begrænset delegation af arbejdsmarkedsparter og godtgørelse af udgifter for højst 15 deltagere fra hver side. Kommissionen vil gennem det GD, som har størst interesse i de sager, der står på dagsordenen, eller GD V varetage sekretariatsfunktionerne og lede møderne i sin egenskab af mægler, såfremt der ikke kommer en fælles anmodning fra arbejdsmarkedets parter om at få et medlem af en af delegationerne til at lede møderne. Hver sektor vil blive kraftigt støttet gennem et partnerskab mellem GD V og de andre relevante GD'er, herunder en forbedret teknisk støtte til forberedelse af møder og opfølgning af disse. 25 KOMMISSIONENS AFGØRELSE af 20. maj 1998 om oprettelse af sektordialogudvalg til fremme af dialogen mellem arbejdsmarkedets parter på europæisk plan KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og ud fra følgende betragtninger: Ved traktatens artikel 118 B er det fastsat, at Kommissionen bestræber sig på at udvikle dialogen mellem arbejdsmarkedets parter på europæisk plan, idet denne dialog, hvis parterne finder det ønskeligt, kan føre til, at der knyttes aftalemæssige forbindelser; i fællesskabspagten om arbejdstagernes grundlæggende arbejdsmarkedsmæssige og soci ale rettigheder fastsættes det i nr. 12, at arbejdsgiverne eller arbejdsgiverorganisationerne på den ene side og arbejdstagerorganisationerne på den anden side har ret til under de vilkår, der gælder efter national lovgivning og praksis, at forhandle og indgå kollektive overenskomster. Dialogen mellem arbejdsmarkedets parter på europæisk plan, der skal udvikles, kan, hvis parterne finder det ønskeligt, føre til, at der knyttes aftalemæssige forbindelser, navnlig på tværfagligt plan og sektorplan; Kommissionen har som svar på meddelelsen af 18. september 1996 om udviklingen af den sociale dialog på fællesskabsplan21 fået kraftig støtte fra alle involverede parter til sit forslag om at styrke den sektorielle sociale dialog; Europa-Parlamentet har i sin beslutning af 18. juli 199722 som svar på Kommissionens meddelelse om udviklingen af den sociale dialog krævet, at den sektorielle sociale dialog tillægges særlig betydning, da virkningerne af henholdsvis regulering og deregulering på beskæftigelsen i de enkelte erhvervssektorer bedst kan vurderes inden for rammerne af den sektorielle dialog; Det Økonomiske og Sociale Udvalg har i sin udtalelse af 29. januar 199723 som svar på Kommissionens meddelelse om udviklingen af den sociale dialog erklæret, at den sektorielle dialog skal være effektiv, omkostningseffektiv og målrettet; forholdene i de forskellige medlemsstater viser klart, at arbejdsmarkedets parter må deltage aktivt i drøftelser vedrørende en forbedring af leve- og arbejdsvilkårene i deres sektor; et sektordialogudvalg, der er knyttet til Kommissionen, er det bedst egnede middel til at sikre denne deltagelse, idet der på fællesskabsplan skabes et repræsentativt forum for de pågældende socioøkonomiske kræfter; 21 22 23 KOM(96) 448 endelig udg. EFT C 286 af 22. 9. 1997, s. 338. EFT C 89 af 19. 3. 1997, s. 27. 26 Kommissionen bør søge at sikre, at medlemskabet af og aktiviteterne i sektordialog- udvalgene bidrager til at fremme ligestillingen mellem kvinder og mænd; de eksisterende paritetiske udvalg bør afløses af sektordialogudvalg; afgørelserne om nedsættelse af førstnævnte udvalg bør derfor ophæves - TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE: Artikel 1 Der nedsættes sektordialogudvalg (herefter benævnt "udvalgene") i de sektorer, hvor ar bejdsmarkedets parter indgiver fælles anmodning om deltagelse i en dialog på europæisk plan, og hvor arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationerne: a) b) har tilknytning til specifikke sektorer eller kategorier og er organiseret på europæ isk plan består af organisationer, som selv er en integrerende og anerkendt del af med lemsstaternes arbejdsgiver- og arbejdstagerstrukturer, har beføjelse til at forhandle om aftaler og er repræsentative for flere medlemsstater c) har egnede strukturer til at sikre deres effektive deltagelse i udvalgenes arbejde. Artikel 2 Udvalgene skal for så vidt angår deres respektive erhvervssektorer: a) høres om tiltag på fællesskabsplan, der har sociale og arbejdsmarkedsmæssige føl ger, og b) udvikle og fremme den sociale dialog på sektorplan. Artikel 3 Det samlede antal repræsentanter for arbejdsmarkedets parter, der kan deltage i hvert udvalgs møder, er højst 40, og der skal være lige mange arbejdsgiver- og arbejdstager- repræsentanter. Artikel 4 Kommissionen indbyder repræsentanterne til at deltage i udvalgenes møder efter forslag fra de arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationer, som har indgivet den i artikel 1 omhandlede anmodning. Artikel 5 1. Hvert udvalg fastsætter sammen med Kommissionen sin egen forretningsorden. 2. Udvalgene ledes af en repræsentant for arbejdsgivernes eller arbejdstagernes dele gationer eller, efter disses fælles anmodning, af en repræsentant for Kommissionen. 27 3. Udvalgene holder møde mindst én gang om året. Højst 30 repræsentanter for ar bejdsmarkedets parter, som deltager i et udvalgsmøde, modtager diæter og rejse godtgørelse. 4. Kommissionen gennemgår regelmæssigt sammen med arbejdsmarkedets parter sek torudvalgenes funktion og aktiviteter i de forskellige sektorer. Artikel 6 Såfremt Kommissionen har meddelt et udvalg, at et af de drøftede emner vedrører et spørgsmål af fortrolig karakter, må udvalgets medlemmer ikke videregive nogen oplys ninger, der er fremkommet under møderne i udvalget eller dettes sekretariat, jf. i øvrigt traktatens artikel 214. 1. Sektordialogudvalgene træder i stedet for følgende eksisterende paritetiske udvalg: Artikel 7 a) Det Paritetiske Udvalg for Søtransport, nedsat ved Kommissionens afgørelse 87/467/EØF24 b) Det Paritetiske Udvalg for Civil Luftfart, nedsat ved Kommissionens afgø relse 90/449/EØF25 c) Det Paritetiske Udvalg for Vandvej strafikken, nedsat ved Kommissionens af gørelse 80/991/EØF26 d) Det Paritetiske Udvalg for Landevejstransport, nedsat ved Kommissionens af gørelse 85/516/EØF27 e) Det Paritetiske Udvalg vedrørende Jernbaner, nedsat ved Kommissionens af gørelse 85/13/EØF2« f) Det Paritetiske Udvalg for Telekommunikation, nedsat ved Kommissionens afgørelse 90/450/EØF2* g) Det Paritetiske Udvalg vedrørende Sociale Problemer for Arbejdstagere i Landbruget, nedsat ved Kommissionens afgørelse 74/442/EØF30 h) Det Paritetiske Udvalg vedrørende Sociale Problemer for Arbejdstagere inden for Havfiskeriet, nedsat ved Kommissionens afgørelse 74/441/EØF31 24 2W 26 27 28 29 30 31 à EFT L 253 af 4. 9. 1987, s. 20. EFT L 230 af 24. 8. 1990, s. 22. EFT L 297 af 6. 11. 1980, s. 28. EFT L 317 af 28. 11. 1985, s. 33. EFT L 8 af 10. 1. 1985, s. 26. EFT L 230 af 24. 8. 1990, s. 25. EFT L 243 af 5. 9. 1974, s. 22. EFT L 243 af 5. 9. 1974, s. 19. 28 i) Det Paritetiske Udvalg for Postvæsen32, nedsat ved Kommissionens afgørelse 94/595/EF. De ved ovennævnte afgørelser nedsatte udvalg forbliver dog i funktion, indtil de sektorudvalg, der nedsættes ved nærværende afgørelse, træder i funktion, men under alle omstændigheder højst indtil den 31. december 1998. 2. Med forbehold af artikel 1 erstatter sektordialogudvalget også andre uformelle ar bejdsgrupper, gennem hvilke Kommissionen hidtil har fremmet den sociale dialog i visse sektorer, der ikke er omfattet af en kommissionsafgørelse om nedsættelse af et paritetisk udvalg. 3. De i stk. 1, litra a)-i), nævnte afgørelser ophæves med virkning fra den 1. januar 1999. Udfærdiget i Bruxelles, den 20. maj 1998. På Kommissionens vegne Padraig FLYNN Medlem af Kommissionen 32 EFT L 225 af 31. 8. 1994, s. 31. 29 Udkast til RÅDETS AFGØRELSE om ændring af afgørelse 70/532/EØF om nedsættelse af et stående udvalg for beskæftigelse inden for De Europæiske Fællesskaber 30 BEGRUNDELSE 1. Trepartsdrøftelser om beskæftigelse finder sted på møder mellem repræsentanter for arbejdsmarkedets parter, Rådet og Kommissionen. Formålet er ud over drøft elser om hver parts specifikke prioriteter at identificere fælles mål. Det vigtigste europæiske organ i denne forbindelse har været Det Stående Udvalg for Beskæf tigelse (Rådets afgørelse 70/532/EØF, som ændret ved afgørelse 75/62/EØF). 2. Der har været en del kritik af dette udvalgs nuværende funktionsmåde. De fleste af udvalgsmedlemmerne er enige om, at tiden er løbet fra udvalget for så vidt angår udvalgets aktiviteter, regler om medlemskab, arbejdsmetoder og udnyttelse af ud valgets resultater. 3. Endvidere har baggrunden for trepartsdrøftelserne på fællesskabsplan ændret sig i de senere år: Trepartsmodellen er blevet mere relevant i en række af de medlemsstater, hvor der indgås beskæftigelsespagter; I den senere tids debat om ledsageforanstaltninger til industriel omstruktu rering er partnerskaber udnævnt til et af de vigtigste værktøjer, hvis anven delse bør fremmes; Optagelsen af et nyt afsnit om beskæftigelse i Amsterdam-traktaten og gennemførelsen af disse ordninger (se Rådets resolution om retningslinjerne for beskæftigelsen i 1998, som blev vedtaget den 15. december 1997, EFT C 30 af 28. 1. 1998, s. 1 -5) har ændret kursen for trepartsdrøftelserne. Endvidere har den seneste tids initiativer til fremme af nye former for treparts drøftelser medført en stigning i antallet af fora, hvor Rådet og arbejdsmarkedets parter som en parallel til møderne på ministerniveau inden for rammerne af Det stående Udvalg for Beskæftigelse mødes for at behandle beskæftigelsesspørgsmål. Der er f. eks. tale om møderne mellem Beskæftigelses- og Arbejdsmarkedsudvalgets styregruppe og arbejdsmarkedets parter og møderne mellem trojkaen af ministre og/eller statschefer og arbejdsmarkedets parter. 4. Denne udvikling og den uomtvistede mangel på effektivitet i Det Stående Udvalg i dets nuværende form kræver en ny rationaliseret proces, der gør det muligt for arbejdsmarkedets parter at bidrage på den mest effektive måde til fastlæggelsen og gennemførelsen af beskæftigelsesretningslinierne og de brede økonomiske retnings linjer. Kommissionens forslag til ændring af den nuværende rådsafgørelse vil føl gelig begrænse antallet af mødedeltagere, opdatere listen over deltagende arbejds giver- og arbejdstagerorganisationer under hensyntagen til successive udvidelser af Fællesskabet og begivenheder, der påvirker de repræsentative organisationer. For slaget vil også give den fornødne fleksibilitet, således at udvalgsmøderne kan blive knyttet direkte til den nye beskæftigelsesproces. Nedenfor følger Kommissionens bemærkninger til artiklerne i forslaget: 31 5. For så vidt angår ændringen af artikel 2. stk. 1. i afgørelse 70/532/EØF For det første afspejler denne ændring blot den ændring af udvalgets sammen sætning, der indføres ved artikel 2. For det andet bestemmes det, at udvalget skal mødes to gange om året. Dette erstatter udvalgets tidligere forpligtelse til at "varetage sin opgave, inden de kompetente institutioner træffer eventuelle afgø relser". Denne ændring afspejler den vigtige rolle, arbejdsmarkedets parter bør spille i den nye beskæftigelsesproces, der er fastsat i konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde om beskæftigelse den 20. -21. november 1997 (s. 1. 9) (be- skæftigelsestopmødet i Luxembourg). 6. For så vidt angår ændringen af artikel 2. stk. 2. i afgørelse 70/532/EØF Denne ændring giver den fleksibilitet, der er nødvendig, for at hvert unionsfor- mandskab kan vælge den mest hensigtsmæssig form for drøftelserne om beskæf tigelse med arbejdsmarkedets parter, nemlig med deltagelse af enten det samlede Råd eller trojkaen af stats- eller regeringschefer, jf. konklusionerne fra beskæfti- gelsestopmødet i Luxembourg (s. 19). 7. For så vidt angår ændringen af artikel 2. stk. 3, i afgørelse 70/532/EØF Denne ændring reducerer for det første antallet af arbejdsmarkedsdeltagere fra 36 til 16 for at give en mere effektiv mødeform. For det andet udfylder artikel 3 bilagets funktion i den tidligere afgørelse, idet artikel 3 fastsætter, hvilke arbejds giver- og arbejdstagerorganisationer der skal deltage i udvalgets arbejde. Arbejds markedsparternes organisationer er udvalgt, således at hver delegation dækker hele økonomien og omfatter europæiske organisationer, som repræsenterer enten gene relle interesser eller de mere specifikke interesser, som ledere og ansatte samt små og mellemstore virksomheder har. 8. For så vidt angår ændringen af artikel 2. stk. 4. og ophævelsen af bilaget til afgørelse 70/532/EØF Denne ændring afspejler begrænsningen af antallet af deltagere fra arbejdsgiver- og arbejdstagerdelegationerne. 32 Udkast til RÅDETS AFGØRELSE om ændring af afgørelse 70/532/EØF om nedsættelse af et stående udvalg for beskæftigelse inden for De Europæiske Fællesskaber RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 145, og ud fra følgende betragtninger: I sin beslutning af 18. juli 199733 om meddelelse af 18. september 1996 om udviklingen af den sociale dialog på fællesskabsplan34 krævede Europa-Parlamentet, at der snarest gennemføres en reform af Det Stående Udvalg for Beskæftigelse (SUB); i sin udtalelse af 29. januar 199735 om nævnte meddelelse fra Kommissionen anførte Det Økonomiske og Sociale Udvalg, at SUB's position bør styrkes; i sin resolution af 15. december 1997 om retningslinjerne for beskæftigelsen i 199836 un derstregede Rådet behovet for at inddrage arbejdsmarkedets parter i beskæftigelsesstra tegien; i sin meddelelse af 20. maj 1998 "Tilpasning og fremme af den sociale dialog på fælles skabsplan"37 understregede Kommissionen betydningen af at tilpasse SUB's sammen sætning og arbejdsmetoder til de nuværende forhold; Det Europæiske Råd bekræftede i sine konklusioner vedrørende regeringskonferencen i Firenze den 21. og 22. juni 1996 vigtigheden af at fremme beskæftigelsen og nedbringe den uantageligt høje arbejdsløshed i Europa, navnlig blandt unge, langtidsledige og per soner med dårlige kvalifikationer; i Det Europæiske Råd fremhævede på sit ekstraordinære beskæftigelsestopmøde Luxembourg den 20. -21. november 1997, at arbejdsmarkedets parter på alle niveauer som led i den nødvendige styrkelse af den sociale dialog skal knyttes til alle etaper af dette projekt og bidrage til iværksættelsen af retningslinjerne; Rådets afgørelse 70/532/EØF38, senest ændret ved afgørelse 75/62/EØF39, bør ændres i overensstemmelse med det ovenfor anførte - 33 34 35 36 37 38 EFTC286af22. 9. 1997,s. 338. KOM(96) 448 endelig udg. EFT C 89 af 19. 3. 1997, s. 27. EFT C 30 af 28. 1. 1998, s. 1. KOM(98) 322 endelig udg. EFT L 273 af 17. 12. 1970, s. 25. 33 VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE: Eneste artikel I afgørelse 70/532/EØF foretages følgende ændringer: 1) Artikel 2, stk. 1-4, affattes således: "1. I overensstemmelse med traktaterne og de beføjelser, der er tillagt Fælles skabernes institutioner og organer, har udvalget til opgave vedvarende at sikre dialogen, samspillet og konsultationen mellem Rådet - eller trojkaen af stats- eller regeringschefer - og Kommissionen og arbejdsmarkedets parter med henblik på at lette medlemsstaternes samordning af deres beskæftigel sespolitik i overensstemmelse med Fællesskabets målsætninger. Udvalget holder møde to gange om året. 2. I udvalgets arbejde deltager følgende parter: Rådet eller trojkaen af stats- eller regeringschefer Kommissionen arbejdsgiverorganisationerne arbejdstagerorganisationerne. 3. Arbejdsgiver- og arbejdstagersiden har hver otte repræsentanter, idet hver delegation dækker hele økonomien og omfatter europæiske organisationer, som repræsenterer enten generelle interesser eller de mere specifikke inter esser, som ledende personale samt små og mellemstore virksomheder har. Udpegningen af arbejdstagernes delegation (EFS, CEC) koordineres af Den Europæiske Faglige Samarbejdsorganisation (EFS), og udpegningen af ar bejdsgivernes delegation (UNICE, CEEP, UEAPME, Eurocommerce, COPA) koordineres af Sammenslutningen af Industri- og Arbejdsgiverorganisationer i Europa (UNICE). 4. Hver af de parter, der deltager i udvalgets arbejde, ucJpéger sine repræsen tanter efter eget skøn enten for et bestemt tidsrum eller under hensyn til de spørgsmål, der skal behandles, for bestemte møder. " 2) Bilaget udgår. Udfærdiget i Bruxelles, den På Rådets vegne Formand 39 EFT L 21 af 28. 1. 1975, s. 17. 34 FINANSIERINGSOVERSIGT 1. FORANSTALTNINGENS BETEGNELSE Sektordialogudvalgene 2. BUDGETPOST Udelukkende budgettets del A 3. RETSGRUNDLAG Traktat om Den Europæiske Union, navnlig artikel 118 B samt artikel 3 i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken 4. BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN 4. 1. Foranstaltningens generelle formål Det foreslås i meddelelsen at rationalisere de udvalg og grupper, som deltager i den sociale dialog på sektorplan. Sigtet med forslaget er at skabe en fælles struktur for de organer, der skal varetage den sociale dialog på sektorplan, og at lette den administrative byrde for de eksisterende paritetiske udvalg. Denne rationalisering vil gøre det muligt at imødekomme de nye sektorers krav om at blive inddraget i den sociale dialog i det omfang, de budgetmæssige rammer tillader det. Rationaliseringen vil blive ledsaget af en ændring af de paritetiske udvalgs nuværende vedtægter. 4. 2. Foranstaltningens varighed og nærmere bestemmelser for dens forlæn gelse/fornyelse Ubestemt varighed 5. KLASSIFIKATION AF UDGIFTERNE/INDTÆGTERNE 5. 1. Ikke-obligatoriske udgifter 5. 2. Ikke-opdelte bevillinger 5. 3. Indtægtstype Ingen indtægter 6. UDGIFTERNES ART Udgifterne vedrører først og fremmest afholdelsen af møder som led i den sociale dialog på sektorplan. Der er tale om udgifter til reservation af mødelokaler, godt gørelse af befordringsudgifter til repræsentanter for arbejdsmarkedets parter samt tolkning. 35 7. FINANSIELLE VIRKNINGER INGEN FINANSIELLE VIRKNINGER FOR BUDGETTETS DEL B 7. 1. Beregningsmetode for de samlede omkostninger ved foranstaltningen (forholdet mellem gennemsnitsomkostningerne pr. enhed og de samlede omkostninger) Rationaliseringsforanstaltningerne og ændringen af vedtægterne for de sekto- rielle dialogudvalg vil ikke nødvendiggøre tildeling af supplerende budget midler eller andre ressourcer. 7. 2. Omkostningernes fordeling på foranstaltningens elementer Elementer Regn skabsar n n+1 n+2 n+3 n+4 n+5 og f0lgende regnskabsar I alt mio. ECU (løbende priser) < Iait 7. 3. Udgifter til undersøgelser, eksperter m. m. inkluderet i budgettets del B Regn skabsar n n+1 n+2 n+3 n+4 n+5 og f0lgende regnskabsar I alt mio. ECU (løbende priser) Unders0gelser Ekspertm0der Konferencer og kongresser Information og publikationer I alt * 36 7. 4. Forfaldsplan for forpligtelses-/betalingsbevillinger Regn skabsar n n+1. n+2 n+3 n+4 mio. ECU n+5 og f0lgende regnskabsar I alt Forpligtelsesbevillinger Betalingsbevillinger Arn n+1 n+2 n+3 n+4 n+5 og folgende regnskabsar I alt 8. FORHOLDSREGLER MOD SVIG Der foreligger ingen planer om særlige forholdsregler, for så vidt angår de bud getterede udgifter (afholdelse af møder), ud over den almindelige kontrol, som fore tages i forbindelse med anmodninger fra mødedeltagerne om godtgørelse af rejse udgifter og dagpenge. 9. OPLYSNINGER OM COST/EFFECTIVENESS 9. 1. Specifikke og kvantificerbare mål, målgruppe Målet er at gøre det muligt for arbejdsmarkedets parter i de enkelte sektorer at udvikle en social dialog, som kan munde ud i konkrete aftaler. Målgruppen er arbejdsmarkedets parter organiseret på sektorplan samt med lemmer af organisationer, der opererer efter repræsentativitetsprincippet. 9. 2. Begrundelse for foranstaltningen Den sektorielle sociale dialog har konstant øget sit input på europæisk plan. For at denne udvikling kan fortsætte, og for at forbedre inputtet såvel kvanti tativt som kvalitativt og således øge værditilvæksten på europæisk plan, er det 37 nødvendigt at udskifte alle nuværende sektorielle dialogstrukturer og at til skynde til en effektiv politisk dialog, frem for en meget formaliseret udveks ling af synspunkter. ' Kommissionen vil etablere en ny ramme, inden for hvilken den sektorielle dialog kan fortsætte sin udvikling. Denne ramme vil kunne anvendes på samme vilkår af alle sektorer, der ønsker at deltage i den sociale dialog, og rammen vil let kunne udvides til at omfatte nye sektorer. De nye udvalg vil udgøre det vigtigste forum for sektordialogen (konsultation, fælles indsats og forhandlinger) og vil blive oprettet i alle sektorer, som ind giver en fælles ansøgning, er tilstrækkeligt velorganiserede og har en væsent lig europæisk dimension i tråd med de fastsatte repræsentativitetskriterier. 9. 3. Overvågning og evaluering af foranstaltningen De nødvendige mødefaciliteter vil blive stillet til rådighed for de forskellige sektorudvalg i overensstemmelse med disses årlige arbejdsprogrammer. De tekster, som arbejdsmarkedets parter vedtager i fællesskab i ovennævnte udvalg, vil blive offentliggjort og formidlet til både EU-institutionerne og til organer i medlemsstaterne, navnlig til medlemmer af de nationale arbejdsmar kedsorganisationer. Resultaterne af den sociale dialog, og dermed af ovennævnte udvalgs arbejde, vil først og fremmest blive vurderet af arbejdstager- og arbejdsgiverrepræsen tanterne, som vælges ved fagforeningsvalg eller udpeges på anden vis. Kommissionen vil desuden fremlægge resultaterne af arbejdet i sektorudval gene i en årlig statusrapport om den sociale dialog. 10. UDGIFTER TIL ADMINISTRATION (DET ALMINDELIGE BUDGETS SEKTION III) Den faktiske afsættelse af de nødvendige administrative ressourcer sker ved Kom missionens årlige afgørelse om ressourcetildeling, bl. a. under hensyntagen til antal let af ansatte og de supplerende beløb, der måtte være tildelt af budgetmyndigheden. 10. 1. Indvirkningen på antallet af stillinger DER ER IKKE BEHOV FOR SUPPLERENDE STILLINGER. NEDEN STÅENDE TABEL VISER SÅLEDES DET NUVÆRENDE ANTAL ANSATTE. DET VIL I FORBINDELSE MED GENNEMFØRELSEN AF DENNE FORANSTALTNING VÆRE NØDVENDIGT AT FORETAGE EN INTERN OMFORDELING AF ANSVARSOMRÅDER 38 Stillingstype Antal ansatte, der skal tilknyttes forvaltningen af foranstaltningen faste stillinger midler tidige stillinger heraf varighed ved anvendelse af eksisterende res sourcer i det pagael- dende generaldirek- torat eller den pa- gaeldende tjeneste ved anven delse af yderligere ressourcer Ubestemt (ECU) Tjenestemaend* eller midlertidigt ansatte A B C Andre ressourcer A-7001 lait 9 1 2 12 1 1 2 10 1 2 1 14 10. 2. De supplerende menneskelige ressourcers samlede finansielle indvirkning DER ER IKKE BEHOV FOR SUPPLERENDE STILLINGER. NEDEN STÅENDE TABEL VISER SÅLEDES DET NUVÆRENDE ANTAL ANSATTE. DET VIL I FORBINDELSE MED GENNEMFØRELSEN AF DENNE FORANSTALTNING VÆRE NØDVENDIGT AT FORETAGE EN INTERN OMFORDELING AF ANSVARSOMRÅDER Belob Beregningsmetode Tjenestemaend* 1 296 000 12 x 108 000 = 1 296 000 Midlertidigt ansatte 108 000 l xl 08 000 = 108 000 Andre ressourcer 43 000 1 x 43 000 = 43 000 (A-7001) I alt 1447 000 Ved anvendelse af de budgetmidler, der er afsat til forvaltningen af foranstaltningen (beregningen er baseret på afsnit A-l, A-2, A-4, A-5 og A-7) 39 10. 3. Forøgelse af andre driftsudgifter som følge af foranstaltningen (ECU) Budgetpost (nr. og betegnelse) Belob Beregningsmetode A 7032 - Udvalgsmo- 1 265 040 der 753 ECU pr. deltager i gennemsnit x hojst 30 deltagere pr. mode x mindst 56 moder I alt 1265 040 Nedenstående beløb, som vedrører alle de sektordialogudvalg, der skal nedsættes, skal tilvejebringes inden for GD Vs finansieringsramme. 40 ISSN 0254-1459 KOM(98) 322 endelig udg. DOKUMENTER DA 05 01 Katalog nu m mer: CB-CO-98-355-DA-C ISBN 92-78-36858-X Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2986 Luxembourg 41