title: Ændret forslag til Rådets direktiv til sikring af, at arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, der flytter inden for Den Europæiske Union, kan bevare deres supplerende pensionsrettigheder

eurovoc_concepts:
European social policy
freedom of movement
migrant worker
supplementary pension
transfer of pension rights

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER it*it •ù it A it ir if Bruxelles, den 27. 05. 1998 KOM( 1998) 325 endelig udg. 97/0265 (CNS) /lindret forslag til RÅDKTS PIRKKTIV TIL SIKRING AF, AT ARBEJDSTAGERE OG SELVSTÆNDIGE ERHVERVSDRIVENDE, DER FLYTTER INDEN FOR DEN EUROPÆISKE UNION, KAN BEVARE DERES SUPPLERENDE PENSIONSRETTIGHEDER (forelagt af Kommissionen i henhold til lll'-traktatens artikel 189A,stk. 2) ! > A / 0 5 / « > 7 / M I 2 I 0 0 0. W 0 0 ( I ' ; N) mw t II/ BEGRUNDELSE Den X. oktober fremlagde Kommissionen et forslag til Rådets direktiv til sikring af, at arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, der Hytter inden for Den Europæiske Union, kan bevare deres supplerende pensionsrettigheder1. Direktivet har til formal at sikre beskyttelse af pensionsrettigheder, således at arbejdstagere og deres familiemedlemmer kan bevare de rettigheder, de har krav på under en supplerende pensionsordning (alders-, efterladte- og invalidepension), når de (lytter fra en medlemsstat til en anden inden for Den Europæiske Union. Det drejer sig navnlig om al sikre muligheden for at kunne bevare supplerende pensionsrettigheder,, der er erhvervet under supplerende ordninger, uanset om medlemskab af sådanne ordninger er frivilligt eller obligatorisk, og for al kunne få overført ydelser på tværs af grænserne og for udstationerede arbejdstageres vedkommende muligheden for at kunne bevare deres medlemskab i oprindelsesmedlemsstaten. I grønbogen om supplerende pensioner i det indre marked stiller Kommissionen en række spørgsmål til de interesserede parter (herunder regeringer, arbejdsmarkedsparter og repræsentanter for supplerende pensionsordninger) i den hensigt yderligere at uddybe analysen af de problemer, der endnu er tit hinder for den frie bevægelighed. Kommissionens tjenestegrene ser nu nærmere på de involverede parters reaktioner og vil på baggrund af resultaterne af debatten kunne træffe yderligere foranstaltninger på dette område. I overensstemmelse med traktatens artikel 51 og artikel 235 er Europa-Parlamentet og Del økonomiske og Soeiale Udvalg blevel hørt om forslaget, og Det Økonomiske og Soeiale Udvalg har afgivet en positiv udtalelse herom. Europa-Parlamentet vedlog på plenarmødet i april 1998 en række ændringsforslag til Kommissionens oprindelige tekst. Kommissionen har godkendt størstedelen af de af Europa-Parlamentet stillede ændringsforslag, eftersom disse medvirker til at skabe større klarhed hvad angår de eksisterende bestemmelser. På grundlag af traktatens artikel 189 a, stk. 2 foreslår Kommissionen derfor at ændre det oprindelige forslag, således at der tages højde for visse af de ændringer, Europa- Parlamentet foreslår i sin betænkning. K()M(97)486 endelig udg. , KIT C 005 af 09. 01. 1998, side 4 DA/05/97/53121000. WOO (EN) mw-Ht/ BEMÆRKNINGER III DE FORESLÅEDE ÆNDRINGER 1. /lindring beslående af tilføjelse af betragtning 5a (ny) efter 5. betragtning i det oprindelige forslag Denne ændring afspejler forslagel Beskæftigelse og Sociale Anliggender. fra Europa-Parlamentets Udvalg om 2. /lindring bestående af en tilføjelse af betragtning 7a (ny) efter 7. betragtning Denne ændring afspejler Europa-Parlamentets ønske om, at korttids- og deltidsansatte også skal dækkes. Disse ansættelsesformer er indirekte omfattet af Kommissionens forslag. Europa-Parlamentet lægger stor vægt på dette aspekl. 3. /lindring beslående af en tilføjelse af betragtning 12a (ny) efter 12. betragtning I denne ændring fremhæves det, at delte direktiv kun er el første skridt i retning af at fjerne hindringerne for den fri bevægelighed, og at der er el behov for yderligere foranstaltninger for at fjerne de resterende hindringer vedrørende supplerende pensionsrettigheder. 4. Ændring vedrørende den 13. betragtning Denne ændring præciserer omfanget af artikel 7, til hvilken den 13 betragtning henviser. 5. /lindring vedrørende artikel 1 Denne ændring præciserer direktivets omfang ved at fremhæve, at direktivet fremmer arbejdstageres og selvstændiges bevægelighed i Den Europæiske Union. 6. /lindring vedrørende artikel 2 /lindringen erstatter formuleringen "medlemmer af en supplerende pensionsordning" med formuleringen "pensionsberettigede under en supplerende pensionsordning", og formuleringen "familiemedlemmer eller efterladte" med formuleringen "øvrige berettigede inden for rammerne af disse ordninger". Ændringerne præciserer visse begreber. 7. Ændring vedrørende artikel 3, litra a Ændringen præciserer, at begrebet "supplerende pension" vil sige invalide-, alders- eller efterladtepension, som supplerer eller erstatter ydelser, der udbetales under ordninger i henhold til forordning 1408/71. 8. Ændring vedrørende artikel 3, litra d - 2- DA/05'97 53 12 1000. WOO (I;N) mu t li. 1 -udringen præciserer, al begrebet "pensionsrettigheder" omfatter enhver form loi invalide-, alders- eller clleiïadlepcnsion. {). Ændring vedrorende artikel 4 /lindringen præciserer omlaget af artikel 4, der sikrer princippet om. at personer, som Hytter inden for den samme medlemsstat, og personer som Hytter til en anden medlemsstat, erhvervede og pensionsrettigheder. efterladte" erstattes med formuleringen "andre berettigede inden for rammerne af disse ordninger". af familiemedlemmer lige. når det gælder "arbejdstageres formuleringen behandles bevarelse 10. Ændring vedrørende artikel 5 /lindringen består i at erstatte formuleringen "familiemedlemmer eller efterladte" med formuleringen "andre berettigede inden for rammerne af disse ordninger". Med hensvn til ændringen vedrørende artikel 2 er formålet al præcisere, hvilke personer der er omfattet af direktivet. 11. lindring vedrørende artikel 12, stk. 3. lindringen nedsætter det tidsrum, inden for hvilket der skal udarbejdes en rapport om implementeringen af direktivet fra 6 år til 4 år. DA/05/97/53121 OOO. WOO (EN) mw+lt/ til sikring ÆNDRET FORSLAG TIL RÅDETS af, DIREKTIV at selvstændige og arbejdstagere erhvervsdrivende, der flytter inden for Den Europæiske Union, kan bevare deres supplerende pensionsrettigheder FORSLAG TIL RÅDETS DIREKTIV KOM(97) 486 endelig udgave af 8. oktober til sikring af, at arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, der flytter inden for Den Europæiske Union, kan supplerende pensionsrettigheder bevare deres TIDLIGERE FORSLAG NYT FORSLAG fremlagt af Kommissionen den 8. oktober 1997 hvor der er taget højde for visse af Europa-Parlamentets ændringsforslag RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse Uændret af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 51 og 235, henvisning under Kommissionen (1), til forslag fra henvisning under Europa-Parlamentet (2), til udtalelse fra under henvisning Økonomiske og Sociale Udvalg (3), og til udtalelse fra Det ud fra følgende betragtninger: i Uændret rettigheder fundamentale En af de Fællesskabet er retten til fri bevægelighed for personer; i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab hedder det, at Rådet med enstemmighed skal vedtage de foranstaltninger vedrørende social tryghed, der er nødvendige for at gennemføre arbejdskraftens frie bevægelighed; arbejdstagerne er socialt sikrede gennem Uændret lovbestemte socialsikringsordninger supplerende social sikringsordninger; og de retsforskrifter, Rådet allerede har ved taget med henblik på at beskytte arbejds- Uændret H I ) A / O. S / « ) 7 / S Î I. ? I O O ( ). W O O ( I ' : N) IIIW i II/ Uændret Uændret og deres familiemedlemmers lagerne sociale sikringsrcttigheder, når de Hytter inden forord for Fællesskabet, særlig ning (IMF) nr. 1408/7P- og 574/72», angår udelukkende pensionsord lovbestemte ninger; Del I europæiske Råd bekræftede på mødet i Amsterdam den 16. -17. juni 1997, at et velfungerende indre marked er et særdeles vigligt led i den overordnede politik til den fremme økonomiske beskæftigelsen overalt i HU; konkurrenceevnen, vækst og af det indre i en resolution om vækst og beskæftigelse enedes Del Huropæiske Kåd på modet i Amsterdam den 16. -17. juni 1997 om at indsats og iværksætte yde en maksimal for endeligt at konkrete foranstaltninger virkeliggøre marked: bestemmelserne skal gøres mere effektive, de væsentligste af de resterende tilfælde af forvridning skal ryddes skadevoldende vejen, konkurrence på skatte- og afgiftsområdet skal undgås, og sektoriale hindringer for markedsintegrationen skal fjernes, således at der skabes et ægte indre marked til fordel for alle borgere i HU4; af markedsvilkårene af Betragtning 5, litra a (ny) arbejdstagernes fri bevægelighed er ikke kun afgørende for det indre markeds rette funktion, men er også en betingelse for, al Den Økonomiske og Monetære Union kan 2 EFT L 149 af 5. 7. 1971, s. 2. Forordning ajourført ved Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. 12. 1996 om ændring og ajourføring af forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der Hytter inden for Fællesskabet, og af forordning (EØF) nr. 574/72 om regler til gennemforelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 (HIT L 28 af 30. 1. 1997, s. I ). 1 KIT L 74 af 27. 3. 1972, s. 1, forordning ajourført ved Rådets forordning (EF) nr. 118/97. 4 ITT C 236 af 2. 8. 1997. £ V DA/05/97/53121000. WOO (EN) mw+lt/ fungere tilfredsstillende; i henstilling 92/442/1 {Ol-' af 27. juli 1992 Uamlrct om overensstemmelse mellem målene og politikken for social beskyttelse5, henstiller Rådet i punkt 1. 11. 5(h) til medlemsstaterne at fremmer tilpasningen af betingelserne for at opnå til pensionsrettigheder, supplerende pension, for at undgå, at lønmodtagernes mobilitet hæmmes"; nødvendigt | navnlig "| om ret de denne målsætning kan kun nås, hvis der til at træffes passende foranstaltninger, supplerende kan pensionsrettigheder bevares, når en arbejdstager flytter fra en medlemsstat til en anden; Uændret Betragtning 7, litra a (ny) forbindelse med de i stadig mere almindelige korttids- og deltidsansættelser må dækkende sikres mere der hvorfor pensionsrettigheder, Kommissionen opfordres til også at tage hensyn til korttids- og deltidsansættelser ved udviklingen af pensionsordningerne; arbejdskraftens frie bevægelighed, som er Uændret en af Fællesskabets grundpiller, er ikke begrænset til lønmodtagere, men omfatter i medfør af etableringsfriheden og retten til frit tjenesteydelser også selvstændige erhvervsdrivende; at udveksle hvis arbejdstagerne skal kunne udnytte Uændret retten til fri bevægelighed effektivt, bør de have visse garantier for, at de kan bevare de rettigheder, de har erhvervet under supplerende pensionsordninger; betalinger og Uændret for restriktioner alle kapitalbevægelser er nu forbudt i henhold til artikel 73 B i traktaten om oprettelse af og Det 1 europæiske træffe de medlemsstaterne bør derfor Fællesskab, I TT L 245 af 26. 8. 1992, s. 49. DA/05/97/53 121000. WOO (EN) mw i It/ til al foranstaltninger sikre fornødne udbetaling i alle FlTs medlemsstater af ydelser fra supplerende pensionsordninger til nuværende og tidligere medlemmer samt til deres familiemedlemmer eller efterladte; bør for at gøre det lettere at udøve retten til fri Uændret medlemsstaternes bevægelighed tilpasses, således at det bestemmelser indbetaling af bliver muligt at fortsætte supplerende bidrag i en pensionsordning, der er etableret medlemsstat, af eller arbejdstagere, som for en kortere periode udstationeres i en anden medlemsstat; på vegne godkendt en til af Uændret i denne henseende kræver traktaten ikke alene ophør af enhver forskelsbehandling pik grundlag af nationalitet, men også ophævelse af nationale bestemmelser, som kan have til følge, al arbejdslagerne linder del mindre attraktivt eller helt forhindres i grundlæggende af de at gøre brug rettigheder, der ifølge liere på hinanden følgende domme afsagt af Domstolen er garanteret i traktaten; Betragtning 12, litra a (ny) dette direktiv er kun et første skridt i retning af at skabe forskrifter vedrørende supplerende pensionsrettigheder med sigte på at fjerne hindringer for arbejdstagernes i den mobilitet; Rådet vil udstrækning det er nødvendigt, vedtage yderligere retsakter; fremover, selv om det konkrete problem vedrørende beskatning af udstationerede arbejdstagere finder sin løsning med dette direktiv, er der fortsat behov for at finde en passende løsning på det overordnede problem vedrørende beskatning supplerende pensioner i FU; af en selv om det konkrete problem vedrørende beskatning af udstationerede arbejdstagere finder sin løsning på fællesskabsplan med dette direktiv, er der fortsat behov for at det linde overordnede ' vedrørende problem beskatning af supplerende pensioner i liU, navnlig for så vidt angår skattefradrag for præmier til supplerende pensionsordninger og skat på de endelige udbetalinger; løsning på passende -/- l)A/05/97/53l2IOOO. WO()(|{N) m\v t It/ ledelse i de supplerende Uændret sig den ansvarlige for skal pensionsordninger grundig informering af arbejdstagere, der benytter sig af retten til fri bevægelighed, ile har under om hvilke ordningen; rettigheder sørge delle direktiv har ingen indllydelse på, i Uændret indre reglerne hvilket omfang marked og konkurrencereglerne i traktaten om Furopæiske fællesskab anvendelse på de linder supplerende pensionsordninger; oprettelse af Det for del i betragtning af de store forskelle mellem Uændret supplerende eksisterende pensionsordninger bor Fællesskabet kun fastlægge de generelle målsætninger og overlade det til medlemsstaterne frit at foranstaltninger de vil vælge, hvilke vedtage for at virkeliggøre målsætningerne; eftersom medlemsstaterne nødvendigvis Uændret må foretage en tilpasning af deres nationale lovgivninger for at virkeliggøre disse målsætninger, er et direktiv det mest hensigtsmæssige retsinstrument; repræsentation, overensstemmelse for dette direktiv opnås i med subsidiaritetsprincippet og princippet om som forholdsmæssig beskrevet i traktatens artikel 3, stk. b, kan ikke i målsætningen af grad tilstrækkelig medlemsstaterne men derimod bedre på fællesskabsplan; i direktivet opstilles blot de minimumskrav, der er nødvendige for at opnå målsætningen, og det indeholder ikke yderligere krav end de i dette øjemed nødvendige - rettigheder i fundamentale Fn af de Fællesskabet er retlen til fri bevægelighed for personer; i traktaten om oprettelse af Det Furopæiske Fællesskab hedder det, at Rådet med enstemmighed skal vedtage de foranstaltninger vedrørende social tryghed, for at gennemføre der er nødvendige Uændret •s- 4o I)A/05/97/53 121000. WOO (EN) mw i It/ arbejdskraftens frie bevægelighed; IIDSTKDT IØL<;i:iNI)IC MUKKTIV: AFDKLINC I Kormål og anvendelsesområde Artikel I til erhverve Dette direktiv har formål al sikre tilstrækkelig beskyttelse al" rettigheder, således at medlemmer af en supplerende pensionsordning, kan bevare de deri erhvervede rettigheder eller fortsætte med under pensionsrettigheder al samme ordning, når de Hytter fra et FU-land lil et andet. Beskyttelsen vedrører navnlig bevarelse af pensionsrettigheder som såvel erhvervet obligatoriske supplerende pensionsordninger, bortset fra ordninger, af Rådets er omfattet der forordning (FØF)nr. 1408/71. frivillige allerede under af en formål at fremme Dette direktiv har til arbejdslagernes selvstændiges oj^ bevægelighed i Den Furopæiske Union ved al beskytte de pensionsrettigheder, som supplerende medlemmer en Ira der pensionsordning, medlemsstat til en anden, har. Beskyttelsen vedrorejr_ pensionsrettigheder erhvervet under såvel frivillige som obligatoriske supplerende pensionsordninger, bortset Ira ordninger, der er omfattet af forordning (FØF)nr" 1408771 JF/tler Artikel 2 pensionsordning, alle Direktivet omfatter alle medlemmer af en Direktivet supplerende som pensionsbereltigede under en supplerende derigennem har erhvervet eller erhverver pensionsordning og øvrige berettigede inden for rammerne af disse ordninger, som rettigheder i en eller liere medlemsstater, samt eller derigennem har erhvervet eller erhverver efterladte. rettigheder i en eller liere medlemsstater. familiemedlemmer omfatter deres AFDFFINC» II Definitioner Artikel 3 dette direktiv forstås ved: i) a) "supplerende pension": invalide-, alders- eller efterladtepension, som supplerer eller træder i stedet for ydelser, der udbetales i de nævnte kategorier lovbestemte under sociale sikringsordninger i* "supplerende pension": invalide-, alders- eller efterladtepension, som supplerer eller træder i stedet for ydelser, der udbetales i de nævnte under kategorier i henhold forordning MØV nr. 1408/71. ordninger til l>A/0. S/«>7/s?|. 'l000. W00(l'N) m ul II/ en pensionsordning": 11 send ret "supplerende erhvervstilknyttede alle pensionsordninger og kollektive ordninger med samme formål, så gruppeforsikringsaftale, som risikospredningsordning for brancher eller sektorer, finansieret ordning pensionstilsagn garanteret ved henlæggelser, der har lil formål al sikre arbejdslagere eller selvstændige erhvervsdrivende en supplerende pension inden eller c) d) c) O g) supplerende pensions- Uændret "godkendt ordning": en supplerende pensions i den medlemsstat, ordning, der hvor den er oprettet, opfylder den pågældende medlemsstats betingel ser for tilståelse af særlige skatte efter begunstigelser bestemmelserne om supplerende pensionsordninger "pensionsrettigheder": enhver form d) for ydelse som et medlem af en pensionsordning er berettiget til fra en supplerende pensionsordning invalide-, "pensionsrettigheder": enhver form for eller cflerladtcpension, som et medlem af en pensionsordning er berettiget til fra en supplerende pensionsordning alders- Uændret "erhvervede pensionsrettigheder": som ydelsesberettigede, enhver opnås mod opfyldelse al* en given supplerende pensionsordnings mini mumskrav, navnlig med hensyn til karensperioder; "karensperioder": enhver periode, der lægges til grund for optagelse supplerende pensionsordning og for erhvervelse af retligheder under ordningen i en en "arbejdstager": en eller erhvervsdrivende lønmodtager Uændret selvstændig arbejdstager": en "udstationeret arbejdstager, der er udstationeret for at arbejde i en anden medlemsstat, og som i henhold til afsnit II i forordning (MV) nr. 1408/71 fortsat Uændret. /i. 41 DA/05/97/53121000. WOO (EN) in w fit/ omfattet er oprindelsesmedlemsstatens lovgivning; "udstationering" forstås i overensstemmelse hermed af den Uændret "oprindelsesmedlemsstat": medlemsstat, hvor arbejdstageren har været beskæftiget umiddelbart inden udstationering, og i hvilken den supplerende pensionsordning, som denne er medlem af, er etableret "værtsmedlemsstat": medlemsstat, i arbejdstageren er udstationeret. hvilken den Uændret li) i) AFDFFINCi III Foranstaltninger til sikring af, at arbejdstagere, der flytter inden for Den europæiske Union, kan bevare deres ret til supplerende pension Artikel 4 de træffer fornødne Medlemsstaterne foranstaltninger til at sikre, at medlemmer af en supplerende pensionsordning, kan bevare deres erhvervede pensionsrettig heder, når de flytter fra et EU-land til et andet. I dette øjemed sikrer medlems staterne, at sikrede, der i forbindelse med flytning til en anden medlemsstat ophører med at betale bidrag til en supplerende pensionsordning, har garanti for, al de kan bevare rettigheder uindskrænket eller i del mindste i samme udstrækning sikrede, der ligeledes ophører med at betale bidrag til ordningen, men forbliver i den pågældende medlemsstat. Denne bestemmelse gælder også arbejdstagernes for familiemedlemmer og efterladte. erhvervede andre deres som de flytning fornødne træffer Medlemsstaterne foranstaltninger til at sikre, at medlemmer af en supplerende pensionsordning, kan bevare deres erhvervede pensionsrettig heder, når de flytter fra et EU-land til et andet. I dette øjemed sikrer medlems staterne, at medlemmer, selv om der i til en anden forbindelse med medlemsstat ikke længere betales bidrag til en har garanti for, al de kan bevare deres erhvervede rettigheder uindskrænket eller i det mindste i samme udstrækning som andre sikrede, der ligeledes ophører med at betale bidrag til ordningen, men forbliver i pågældende medlemsstat. Denne den bestemmelse gælder også for øvrige berettigede inden for rammerne af disse ordninger. pensionsordning, supplerende Artikel 5 Medlemsstaterne sikrer, at medlemmer af Medlemsstaterne sikrer, at medlemmer af -X- l>A/0S/07/5*m000. W00(i:N) IIIWl II/ supplerende pensionsordning, en deres uindskrænket får udbetalt ydelser, de har krav på under en sådan ordning, i andre medlemsstater. saml familiemedlemmer eller efterladte øvrige berettigede inden for rammerne af samtlige de disse ordninger uindskrænket får udbetalt samtlige de ydelser, de har krav på under en sådan ordning, i andre medlemsstater. supplerende pensionsordning, samt en Årtikel 6 1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige Uændret foranstaltninger, således al der skabes mulighed for fortsat indbetaling af bidrag i til en oprindelsesmedlemsstaten af eller på vegne af en udstationeret arbejdslager, der under udstationeringen i værtslandet er medlem af en sådan ordning. supplerende pensionsordning 2. Når der i medfør af denne artikel under udstationeringen fortsat betales bidrag til i supplerende en oprindelseslandet, værtslandet anerkende disse bidrag på lige fod med bidrag, der er indbetalt til en supplerende pensionsordning i værtsmedlemsstaten. pensionsordningen skal Artikel 7 supplerende Når der i overensstemmelse med artikel 6, Uændret stk. 1, fortsat indbetales bidrag til en godkendt pensionsordning, i skattemæssig skal værtsmedlemsstaten henseende behandle sådanne bidrag på samme måde som bidrag, der indbetales til supplerende godkendte tilsvarende pensionsordninger i værtsmedlemsstaten. Artikel S foranstaltninger Uændret Medlemsstaterne træffer med henblik på at sikre, at de ansvarlige ledere i de supplerende pensionsordninger i de omfang tilstrækkeligt pensionssikrede deres pensionsrettigheder og muligheder, når de flytter fra en medlemsstat til en anden. oplyser om, AFDELING 4 Afsluttende bestemmelser A\ Artikel 9 DA/05/97/53121000. WOO (EN) mw t It/ kan Medlemsstaterne bestemmelserne i artikel 6 kun skal gælde for udstationeringer, der er påbegyndt efter dette direktivs ikrafttrædelsesdato. beslutte, at Uændret Artikel 10 de Uændret i indfører deres Medlemsstaterne foranstaltninger nationale retssystemer, som er nødvendige for al give personer, som mener sig forurettede på grund af bestemmelserne i dette direktiv, mulighed for al anlægge sag ved en domstol, eventuelt efter at have klaget (il andre kompetente myndigheder. af manglende overholdelse Artikel II de nationale bestemmelser Medlemsstaterne fastsætter el bødesystem, der skal anvendes i tilfælde af overtrædelse af til gennemførelse af dette direktiv, og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, al delle system anvendes. Bøderne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning. Medlemsstaterne skal underrette pågældende Kommissionen bestemmelser senest 18 måneder efter direktivets ikrafttræden, liventuelle senere ændringer skal meddeles så hurtigt som muligt. om de Artikel 12 1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige Uændret love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest 18 måneder efter dels ikrafllræden, eller de sikrer, al arbejdsmarkedets parter senest pr. denne dato træffer aftale om indførelse af bestemmelser. de Medlemsstaterne til at iværksætte de nødvendige skridt, således at de til enhver tid kan garantere de af dette resultater. krævede direktiv forpligtede krævede er DA/05/97/53121000. WOO (|<N) mwi It/ Medlemsstaterne Kommissionen Ibranslalliiiiiger. underretter de om straks trufne Når medlemsstaterne vedlager ovennævnte love og bestemmelser, skal disse indeholde en henvisning (il delte direktiv, eller de ledsages af en skal ved offentliggørelsen Medlemsstaterne sådan vedtager selv de nærmere regler for denne henvisning. henvisning. skal medlemstaterne give Ydermere Kommissionen meddelelse om, hvilke nationale myndigheder, der kan kontaktes angående direktivets anvendelse. to år efter delte direktivs Uændret giver 2. Senest ikrafttræden medlemsstaterne Kommissionen meddelelse om indholdet af de nationale retsforskrifter, de vedtager til gennemførelse af direktivet. inden forelægger for Medlemsstaterne samme frist en oversigtstabel over allerede eksisterende nationale bestemmelser, eller de nationale bestemmelser, der er blevet vedtaget med henblik på at efterkomme de enkelte bestemmelser i direktivet. 3. Seks år efter dette direktivs ikrafttræden 3. Fire år efter dette direktivs ikrafttræden udarbejder Kommissionen på grundlag af udarbejder Kommissionen på grundlag af medlemsstaternes oplysninger en rapport, medlemsstaternes oplysninger en rapport, som Rådel, Rådet, som Furopa-Farlamentct og Det Okonomiskc Europa-Parlamentet og Det (økonomiske og Sociale l Id valg. og Sociale Udvalg. forelægges forelægges for for Rapporten skal omhandle anvendelsen af Uændret tilfælde direktivet og indeholde forslag til eventuelle nødvendige ændringer. i påkommende Artikel 13 Direktivet træder i kraft på tyvendedagen Uændret efter offentliggørelsen Fællesskabers Tidende. i De Europæiske Artikel 14 Delte direktiv er rettet til medlemsstaterne. Uændret DA/05/97/53121000. WOO (I-N) m\v i It/ Udfærdiget i Bruxelles, den Få Kommissionens vegne Formand AV ISSN 0254-1459 KOM(98) 325 endelig udg. DOKUMENTER DA 04 05 06 10 Katalognummer : CB-CO-98-329-DA-C ISBN 92-78-36360-X Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 1620/98 dell'on. Glyn FORD alla Commissione. Lavoro a domicilio in Europa

eurovoc_concepts:
home working
national implementing measure
working time

formats: html pdf print

text: C 354/118 IT Gazzetta ufficiale delle Comunita‘ europee 19. 11. 98 Nel marzo 1998 gli Stati membri riuniti in sede di Comitato dell(cid:146)aiuto umanitario hanno appoggiato una proposta della Commissione diretta a destinare un importo complessivo di 7,2 milioni di ecu per l(cid:146)aiuto ai rifugiati sahariani in Algeria nel 1998. Gli Stati membri hanno altres(cid:14)‘ preso atto che la Commissione potrebbe elaborare una nuova proposta di assistenza nel corso dell(cid:146)anno, in funzione dell(cid:146)evolversi della situazione. (98/C 354/190) INTERROGAZIONE SCRITTA P-1618/98 di Ernesto Caccavale (UPE) alla Commissione (11 maggio 1998) Oggetto: Interventi nelle zone alluvionate della Campania Una tragica alluvione ha colpito nei giorni scorsi i territori della Regione Campania causando una situazione d(cid:146)emergenza caratterizzata da grande drammaticita‘: interi paesi sono rimasti completamente isolati o sono stati addirittura travolti da un mare di fango e detriti, frane di ingenti proporzioni distaccatesi dalle montagne hanno sommerso case e strade, migliaia di persone sono rimaste senza tetto e gia‘ si conta un consistente numero di vittime accertate mentre sono ancora molti i dispersi. Inoltre, la Protezione Civile, che e‘ in pieno allarme, ha diffuso dati secondo i quali, in alcune zone, sono stati sospesi servizi essenziali come acqua, luce e gas. Vista dunque la situazione di eccezionale gravita‘ e considerato che si tratta di una tragedia annunciata ed evitabile, in quanto le zone colpite, pur abbondantemente edificate, sono ad alto rischio idrogeologico, si chiede alla Commissione: 1. Puo‘ inviare aiuti immediati alle popolazioni colpite da quella che puo‘ definirsi una vera e propria calamita‘ naturale? 2. Ritiene necessario verificare la gestione delle politiche del territorio, nonche· adottare eventualmente misure atte a monitorare le situazioni in cui e‘ presente il rischio di frane e l(cid:146)abusivismo edilizio che e‘ stato praticato fino ad ora in maniera dissennata? Risposta data dal Sig. Santer a nome della Commissione (12 giugno 1998) Si prega di fare riferimento alla risposta della Commissione alle risoluzioni d(cid:146)urgenza del 14 maggio 1998, che e‘ inviata direttamente all(cid:146)onorevole parlamentare ed al segretariato generale del Parlamento. In detta risposta, in particolare, la Commissione ha fatto presente che non e‘ prevista piu‘ alcuna linea di bilancio per gli aiuti di urgenza. Per quanto riguarda il controllo delle politiche di assetto del territorio, la Commissione ha ricordato che gli Stati membri stanno cercando di definire i principi di una politica dell(cid:146)assetto del territorio su scala comunitaria, e cio‘ in base ad un accordo intergovernativo. Per quanto riguarda la protezione civile, la Commissione non ha alcuna responsabilita‘ dal punto di vista operativo; essa, infatti, prende provvedimenti soltanto in conformita‘ al principio della sussidiarieta‘. Nel contesto dell(cid:146)applicazione della decisione del Consiglio 98/22/CE del 19 dicembre 1997, che istituisce un programma d(cid:146)azione comunitario a favore della protezione civile (1), le priorita‘ di tale programma sono state concordate con gli Stati membri ed includeranno, fra le altre, le seguenti iniziative: › un progetto di ampio respiro relativo alla prevenzione delle catastrofi, il che e‘ di particolare importanza per i rischi idrogeologici, › un procedimento atto a migliorare la gestione delle situazioni di crisi, per rendere piu‘ efficienti gli interventi in caso di catastrofi, › un sistema globale di informazione al pubblico, volto a migliorare l(cid:146)autotutela e la sensiilizzazione dei cittadini, segnatamente in aree che presentano rischi specifici. Si ricorda inoltre che una risoluzione del Consiglio del mese di luglio 1991 (2) sottolinea la necessita‘, in casi di emergenza, di migliorare l(cid:146)assistenza reciproca tra Stati membri. In quest(cid:146)ottica, la Commissione si e‘ gia‘ grandemente attivata, in particolare mettendo a punto un sistema di invio di esperti agli Stati membri che ne facciano richiesta e redigendo un manuale operativo destinato agli operatori della protezione civile nella Comunita‘. (1) GU L 8, del 14. 1. 1998. (2) GU C 198, del 27. 7. 1991. (98/C 354/191) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1620/98 di Glyn Ford (PSE) alla Commissione (27 maggio 1998) Oggetto: Lavoro a domicilio in Europa Poiche· la direttiva sull(cid:146)orario di lavoro indica chiaramente che essa si applica a tutti i tipi di lavoratori, inclusi quelli che svolgono la loro attivita‘ a domicilio, quali iniziative intende prendere la Commissione per controllare e applicare tale impegno?


title: Parere del Comitato economico e sociale in merito alla «Proposta di direttiva del Parlamento europeo e del Consiglio che modifica le Direttive 89/48/CEE e 92/51/CEE relative al sistema generale di riconoscimento delle qualifiche professionali, ed integra le Direttive 77/452/CEE, 77/453/CEE, 78/686/CEE, 78/687/CEE, 78/1026/CEE, 78/1027/CEE, 80/154/CEE, 80/155/CEE, 85/384/CEE, 85/432/CEE, 85/433/CEE e 93/16/CEE concernenti le professioni di infermiere responsabile dell'assistenza generale, dentista, veterinario, ostetrica, architetto, farmacista e medico» (presentata dalla Commissione)»

eurovoc_concepts:
health care profession
professional qualifications
recognition of diplomas
right of establishment
town-planning profession

text: 27. 7. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 235/53 Parere del Comitato economico e sociale in merito alla «Proposta di direttiva del Parlamento europeo e del Consiglio che modifica le Direttive 89/48/CEE e 92/51/CEE relative al sistema generale di riconoscimento delle qualifiche professionali, ed integra le Direttive 77/452/CEE, 77/453/CEE, 80/154/CEE, 80/155/CEE, 85/384/CEE, 85/432/CEE, 85/433/CEE e 93/16/CEE concernenti le professioni di infermiere responsabile dell’assistenza generale, dentista, veterinario, ostetrica, architetto, farmacista e medico» (presentata dalla Commissione)» (1) 78/1026/CEE, 78/1027/CEE, 78/686/CEE, 78/687/CEE, (98/C 235/11) Il Consiglio, in data 16 dicembre 1997, ha deciso, conformemente al disposto dell’articolo 198 del Trattato che istituisce la Comunità europea, di consultare il Comitato economico e sociale in merito alla proposta di cui sopra. La Sezione «Affari sociali, famiglia, istruzione e cultura», incaricata di preparare i lavori del Comitato in materia, ha formulato il parere sulla base del rapporto introduttivo della relatrice Sigmund, in data 15 maggio 1998. Il Comitato economico e sociale ha adottato il 27 maggio 1998, nel corso della 355a sessione plenaria, con 115 voti favorevoli, nessun voto contrario e 2 astensioni, il seguente parere. 1. Introduzione Con l’iniziativa SLIM (Simpler Legislation for the Internal Market) la Commissione ha avviato un processo in cui piccoli gruppi di esperti elaborano proposte concernenti le misure di semplificazione della legislazio- ne del mercato interno, nel senso più ampio del termine. Nel quadro del progetto pilota del 1996 sono stati costituiti quattro gruppi di lavoro, uno dei quali si è occupato delle norme vigenti in materia di mutuo riconoscimento dei diplomi. Questo gruppo di lavoro ha presentato una relazione sulla propria attività nell’ot- tobre 1996, che puo` essere sintetizzata come segue: — le direttive settoriali devono essere mantenute; — i comitati consultivi devono in linea di massima essere mantenuti, ma occorre semplificare le modalità di nomina, ridurre il numero dei membri e migliorare i metodi di lavoro; — le formalità legislative e amministrative che in alcuni Stati sono necessarie per il riconoscimento dovrebbero essere rivedute e, se del caso, semplificate o chiarite; per il 1998, grazie alle quali saranno realizzate le proposte concernenti la razionalizzazione dei comitati consultivi. 2. Osservazioni di carattere generale Il Comitato accoglie con favore la proposta della 2. 1. Commissione, ritenendo che contribuisca a rendere il lavoro dell’Unione più trasparente e più efficiente, senza recare pregiudizio ai legittimi interessi dei cittadini. Il Comitato reputa inoltre che la proposta della Commis- sione rappresenti un contributo essenziale al patto di fiducia per l’occupazione. 2. 2. Nelle considerazioni generali della proposta in esame, la Commissione esamina a fondo la questione della riforma dei comitati consultivi per le professioni nel settore sanitario. Vengono affrontati i seguenti punti: — la procedura di aggiornamento degli elenchi dei diplomi ammessi al riconoscimento automatico deve essere semplificata; — semplificazione delle modalità di nomina; — riduzione del numero dei membri; — le disposizioni delle direttive settoriali concernenti la formazione generale e professionale dovrebbero essere maggiormente orientate verso criteri basati sulla competenza, che mettano l’accento sui risultati della formazione più che su norme rigide relative ai contenuti. — prolungamento della durata del mandato; — ampliamento delle competenze. La parte normativa della proposta di direttiva in 2. 3. esame puo` essere sintetizzata come segue: Con la proposta di direttiva in esame la Commissione attua una parte delle proposte del gruppo SLIM. Nelle considerazioni generali della proposta di direttiva la Commissione annuncia inoltre delle decisioni ufficiali — il concetto di «formazione regolamentata», già pre- sente nella «Seconda direttiva sul riconoscimento» (92/51/CEE), viene introdotto nella «Prima direttiva sul riconoscimento» (89/48/CEE) (articolo 1); (1) GU C 28 del 26. 1. 1998, p. 1. pareri (articolo 2); — il gruppo di coordinamento viene abilitato a dare C 235/54 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 27. 7. 98 — la procedura semplificata per l’aggiornamento degli elenchi dei diplomi ammessi al riconoscimento auto- matico della direttiva «medici» viene esteso a tutte le direttive settoriali, ad eccezione della direttiva «architetti», che prevede una procedura propria, che ha già dato buoni risultati (articolo 3); — la situazione dei cittadini comunitari migranti che hanno ricevuto una formazione al di fuori dell’Unio- ne europea deve essere chiarita (articolo 5); — sarà introdotta la possibilità di ricorso contro deci- sioni degli Stati membri sulle domande di riconosci- mento (articolo 6). 3. Osservazioni di carattere particolare Il Comitato si trova di fronte, nel documento in esame, ad informazioni aventi un valore giuridico molto diverso. Il testo relativo alla problematica della riforma dei comitati consultivi ha soltanto carattere informativo, in quanto le decisioni in merito non sono ancora state prese, mentre la proposta di direttiva contiene già delle proposte concrete per un testo giuridicamente vincolante. 3. 1. Riforma dei comitati consultivi Prima di esaminare le proposte concrete della Commis- sione, il Comitato ritiene opportuno illustrare la compo- sizione e le procedure di lavoro dei comitati che operano nel campo delle direttive settoriali. I comitati consultivi sono composti da esperti con funzione consultiva. Al momento della loro istituzione, questi comitati consultivi avevano il compito primario di promuovere e garantire un ampio scambio di informa- zioni sulla struttura e sul contenuto dei metodi di formazione. Dato che questo bisogno d’informazione è stato in gran parte soddisfatto, il gruppo SLIM compe- tente ha raccomandato di adottare in futuro un approccio maggiormente incentrato sui risultati e sulla professione. I comitati di alti funzionari, invece, che si distinguono dai comitati consultivi per i loro metodi di lavoro, non sono interessati dalle proposte di riforma del gruppo SLIM. Al contrario dei comitati consultivi, i comitati di alti funzionari hanno poteri decisionali ed operano anche nell’ambito delle procedure di comitato. 3. 1. 1. S e m p l i f i c a z i o n e d i n o m i n a d e l l e m o d a l i t à Attualmente ogni Stato membro comunica l’elenco dei propri esperti al Consiglio, che poi li nomina ufficialmente. Come dimostrato dai fatti, questa proce- dura richiede tempi molto lunghi, e nei casi peggiori puo` concludersi pochissimo tempo prima della scadenza del mandato del comitato interessato, poiché il Consiglio, prima di decidere, attende che vengano presentati tutti gli elenchi. È anche successo che il funzionamento di un comitato sia stato compromesso fin dall’inizio per motivi formali. Il Comitato appoggia quindi espressamente la proposta della Commissione di semplificare la procedura, in modo che gli Stati membri notifichino direttamente alla Commissione l’identità dei loro rappresentanti. 3. 1. 2. R i d u z i o n e d e l n u m e r o d e i m e m b r i Attualmente ogni Stato membro delega tre esperti titolari (un rappresentante della categoria professionale, uno degli istituti d’insegnamento e uno delle autorità compe- tenti) e tre membri supplenti. Ogni comitato è quindi composto da 90 membri. Il Comitato concorda con gli esperti SLIM e con la Commissione nel ritenere che, nell’interesse di una migliore efficacia, occorra ridurre il numero di membri di tali comitati. Importante in queste considerazioni è anche il fattore costi: in caso di ampliamento dell’Unione, i comitati avrebbero sei membri in più per ogni nuovo Stato membro! La proposta della Commissione di limitare la composi- zione dei comitati ad un membro titolare e ad un supplente (un esperto proveniente dalla categoria della professione attiva ed uno dagli istituti d’insegnamento) per ogni Stato membro sembra una soluzione equilibrata e adeguata ai compiti dei comitati. La conseguenza logica di questa evoluzione storica delle funzioni dei comitati consultivi e della conseguente reazione della Commissione di modificare e ampliare il loro mandato in funzione di un maggiore pragmatismo, è che gli Stati membri devono delegare dei rappresentanti della professione come membri a pieno titolo dei comitati consultivi. Sembra poco opportuno e non in linea con il desiderio della Commissione, che auspica un maggiore pragmatismo, lasciare agli Stati membri la scelta di nominare membri a pieno titolo gli esperti della profes- sione oppure quelli degli istituti di insegnamento. Occorre quindi tenere ben presente il fatto che la Commissione, facendo proprie le proposte degli esperti SLIM, ha modificato in maniera sostanziale il compito dei comitati consultivi (finora concentrato sul coordina- mento dei programmi didattici), e lo ha esteso a competenze che possono essere meglio svolte dai rappre- sentanti della categoria della professione, adeguandosi cosı` all’orientamento attuale. Il Comitato esorta la Commissione a precisare anche su questo punto la sua linea di condotta e ad invitare gli Stati membri, in primo luogo, a nominare membri i titolari rappresentanti delle varie professioni. Dato che gli esperti delle autorità competenti sono già rappresentati nei comitati di alti funzionari, che sono comunque contattati dai comitati consultivi, il correttivo 27. 7. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 235/55 amministrativo auspicato dai diversi Stati membri viene mantenuto anche se il numero di membri di tali comitati viene ridotto. Commissione pubblica le denominazioni adottate dai vari Stati membri nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee. Il Comitato ritiene tuttavia che si dovrebbero prendere delle misure organizzative per una cooperazione più stretta e regolare tra i due comitati. Occorrerebbe quindi, ad esempio, prevedere almeno una seduta comu- ne all’anno. 3. 1. 3. La proroga del mandato dei comitati dagli attuali 3 anni a 6 anni è, secondo il Comitato, una conseguenza necessaria nel quadro della ristrutturazione dei comitati consultivi, poiché in questo modo sarà possibile attenuare le difficoltà iniziali legate al loro rinnovo. 3. 1. 4. La futura estensione delle competenze dei comitati consultivi a tutti i pareri chiesti in generale dalla Commissione in materia di libera circolazione delle varie professioni comprese nelle direttive settoriali viene considerata una misura convincente in quanto, in ultima analisi, tutte le misure adottate nel quadro dell’iniziativa SLIM o prese in conseguenza ad essa, come parte integrante del grande vanno considerate progetto della Commissione riguardante il mercato interno. 3. 2. Formazione regolamentata (articolo 1) L’inclusione del concetto di «formazione regolamentata» nella «Prima direttiva sul riconoscimento» va accolta, in principio, con favore perché contribuisce a uniformare la terminologia, in quanto questo concetto è già contenu- to nella «Seconda direttiva sul riconoscimento», che risale ad un’epoca più recente. Sotto il profilo del contenuto, l’inclusione di questo concetto nella Direttiva 89/48/CEE risponde inoltre al desiderio di incentrarsi maggiormente, nel quadro della normativa generale sul riconoscimento, sui risultati (sulla professione). In questo modo viene facilitata la libera circolazione di molti giovani cittadini intenzionati ad emigrare. 3. 3. Pareri del gruppo di coordinamento (articoli 1 e 2) Il Comitato approva l’approccio pragmatico proposto dalla Commissione. Sembra opportuno utilizzare l’espe- rienza degli organismi che utilizzano in pratica le disposizioni della direttiva, accelerando cosı` un’applica- zione ed un’interpretazione più uniforme. Il Comitato appoggia questa tendenza intesa a fare del gruppo di coordinamento una specie di organo consultivo per la Commissione. Poiché questa procedura ha dato buoni risultati nel campo della medicina generale, il Comitato ritiene opportuno che essa venga estesa alle altre direttive settoriali in materia sanitaria. 3. 5. Diplomi conseguiti da cittadini UE nei paesi terzi (articolo 5) Nelle considerazioni relative all’articolo 5 la Commis- sione dichiara, giustamente, che ogni Stato membro resta libero di riconoscere le formazioni conseguite al di fuori dell’UE, e che tale riconoscimento non è vincolante per gli altri Stati membri. La Commissione si allinea cosı` alla giurisprudenza della Corte di giustizia delle Comunità europee, che stabilisce espressamente che gli Stati membri non sono obbligati a riconoscere diplomi rilasciati da un paese terzo e riconosciuti da un altro Stato membro, ma devono tener conto dell’esperienza professionale acquisita dall’inte- ressato in seguito a tale riconoscimento, in quanto elemento di rilevanza comunitaria (1). La Corte di giustizia si è espressa in maniera ancora più chiara nella causa Tawil-Albertini (2), nella quale dichiara che il riconoscimento da parte di uno Stato membro dei titoli rilasciati in un paese terzo non è vincolante per gli altri Stati membri, neanche se detti titoli sono stati riconosciuti come equipollenti in uno o più Stati membri. Il Comitato raccomanda di precisare la formulazione dell’articolo 5, che non esprime in maniera sufficiente- mente chiara il fatto che il riconoscimento, da parte di uno Stato membro, di un diploma rilasciato in un paese terzo non vincola automaticamente lo Stato membro ospitante. Il verbo «tenere conto», usato nell’articolo 5, lascia un certo margine di interpretazione, in quanto nell’accezio- ne giuridica generale l’espressione «tenere conto» indica soltanto un aspetto parziale di una procedura decisio- nale. Per ragioni di chiarezza il Comitato propone tuttavia di integrare come segue la prima frase dell’articolo 5: «Gli Stati membri, nel verificare l’equipollenza, tengono conto sia dei diplomi, certificati e altri titoli. » 3. 6. Mezzi di impugnazione (articolo 6) Il Comitato approva espressamente l’introduzione della possibilità di presentare un ricorso contro le decisioni 3. 4. Aggiornamento degli elenchi dei diplomi (articoli 3 e 4) In base a tale proposta gli Stati membri comunicano alla Commissione tutte le normative nazionali adottate in la materia di diplomi, certificati ed altri titoli; (1) Sentenza della Corte di giustizia del 9 febbraio 1994. Salomone Haim contro Kassenzahnärztliche Vereinigung Nordrhein. Causa C-319/92. (2) Sentenza della Corte di giustizia del 9 febbraio 1998. Abdullah Tawil-Albertini contro ministro degli Affari sociali. Causa C-154/93, citata dalla sentenza Haim, punto 21. C 235/56 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 27. 7. 98 degli Stati membri, anche in caso di loro inazione. Questo fondamentale diritto democratico dei cittadini trova corrispondenza nei principi giuridici generali del diritto comunitario. 3. 7. Articoli 7-21 Il Comitato si è intenzionalmente astenuto dal commen- tare le modifiche specifiche delle direttive settoriali. Esso reputa infatti prioritario prendere posizione in forma quanto più possibile concertata in merito alle proposte di modifica fondamentali proposte dalla Commissione e ritiene quindi di poter rinunciare al dibattito relativo a degli aggiustamenti in sostanza non controversi. 4. Conclusioni Il Comitato appoggia in linea di principio la proposta in esame, ravvisando in essa uno strumento importante per semplificare la legislazione in materia e accrescere la trasparenza. Oltre a migliorare il rapporto costi-benefici, le misure di semplificazione proposte accelereranno le procedure di lavoro, rafforzando cosı` la fiducia che i cittadini ripongono nell’Europa. Bruxelles, 27 maggio 1998. Il Presidente del Comitato economico e sociale Tom JENKINS Parere del Comitato economico e sociale in merito alla «Comunicazione della Commissione al Consiglio e al Parlamento europeo — Il futuro del mercato dei prodotti della pesca nell’Unione europea: responsabilità, partenariato, competitività» (98/C 235/12) La Commissione, in data 22 dicembre 1997, ha deciso, conformemente al disposto degli articoli 43 e 198 del Trattato che istituisce la Comunità europea, di consultare il Comitato economico e sociale in merito alla comunicazione di cui sopra. La Sezione «Agricoltura e pesca», incaricata di preparare i lavori del Comitato in materia, ha formulato il parere sulla base del rapporto introduttivo del relatore Chagas, in data 12 maggio 1998. Il Comitato economico e sociale ha adottato il 27 maggio 1998, nel corso della 355a sessione plenaria, con 103 voti favorevoli e 6 astensioni, il seguente parere. 1. Introduzione 1. 1. La Comunicazione della Commissione intende gettare le basi di un dibattito sulle modifiche da apportare all’organizzazione comune di mercato, sı` da migliorare il funzionamento del mercato e adeguare tale aspetto della politica comune della pesca (PCP) agli sviluppi registrati nei mercati dei prodotti della pesca. 1. 2. In un secondo momento, la Commissione dovrà presentare proposte volte a garantire un migliore funzio- namento dell’OCM. 2. Osservazioni generali della pesca, e in particolare l’affermazione della Commis- sione secondo cui il documento sarà sottoposto a un vasto dibattito istituzionale e a un’ampia consultazione con i principali operatori del settore della pesca (armato- ri, lavoratori, industria, consumatori). Il Comitato ricorda che l’OCM è stata istituita 2. 2. con il Regolamento (CEE) n. 2142/70 (1), il quale ha tracciato i principi generali che regolano questo aspetto della politica comune della pesca, e che nel corso degli anni è stato adeguato in funzione dell’evolversi della situazione, l’ultima volta con il regolamento di base entrato in vigore il 1. 1. 1993 (2). Il Comitato accoglie con favore la presentazione 2. 1. della comunicazione sul futuro del mercato dei prodotti (1) GU L 236 del 27. 10. 1970, p. 5. (2) GU L 388 del 31. 12. 1992, p. 1


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 1757/98 van Graham WATSON aan de Commissie. Tsjechische instanties plaatsen Roma in een getto

eurovoc_concepts:
Czechia
EU financing
EU programme
Roma
education
racism
social integration
vocational training

text: 22. 12. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 402/159 (98/C 402/212) SCHRIFTELIJKE VRAAG P-1757/98 van Graham Watson (ELDR) aan de Commissie (27 mei 1998) Betreft: Tsjechische instanties plaatsen Roma in een getto Is het de Commissie bekend dat de Tsjechische autoriteiten in de stad Usti nad Labem voornemens zijn enkele honderden Roma in een getto te plaatsen door rond hun flatgebouwen een muur te bouwen om hen te scheiden van Tsjechische bewoners en welke maatregelen neemt de Commissie om te waarborgen dat deze racistische daad niet doorgaat? Antwoord van de heer Van den Broek namens de Commissie (18 juni 1998) De Commissie is op de hoogte van de door het geachte parlementslid aan de orde gestelde kwestie. Hogere ambtenaren van de Commissie hebben deze zaak op het hoogste niveau met de Tsjechische autoriteiten besproken en hebben hun bezorgdheid tot uitdrukking gebracht. In het toetredingspartnerschap voor de Tsjechische Republiek van maart 1998 wordt de verdere integratie van Roma als een van de prioriteiten vermeld. Het ontwerpprogramma van Phare van 1998 voor de Tsjechische Republiek beoogt deze integratie aanzienlijk te ondersteunen door acties betreffende onderwijs, opleiding, juridisch advies en algemene bewustmaking te financieren. Deze steun is een aanvulling op die welke sinds 1993 door Phare werd verleend om de situatie van het Roma-volk in de Tsjechische Republiek te verbeteren. Ook dient te worden opgemerkt dat de Tsjechische regering in oktober 1997 een nationaal programma heeft goedgekeurd om de Roma-bevolking te helpen bij haar integratie in de Tsjechische samenleving. De eerste verslagen betreffende de vooruitgang van dit programma worden v(cid:243)(cid:243)r deze zomer verwacht. Overeenkomstig de bepalingen betreffende het toetredingspartnerschap, zullen de Tsjechische autoriteiten tijdens de bijeenkomst van het AssociatiecomitØ EU-Tsjechiº van 9 juli 1998 in de gelegenheid worden gesteld verslag uit te brengen over de vooruitgang van dit nationaal programma en zal de Gemeenschap haar standpunt inzake de situatie van de Roma- bevolking in Tsjechiº kunnen herhalen. (98/C 402/213) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1835/98 van Robin Teverson (ELDR) aan de Commissie (12 juni 1998) Betreft: Projecten van de EU op het gebied van ontwikkelingshulp Kan de Commissie details geven van vorige en huidige projecten van de EU op het gebied van ontwikkelingshulp in Afrika die mede gericht zijn op het verlenen van bijstand aan mensen die lijden aan HIV/AIDS? Kan de Commissie tevens toelichten hoeveel geld deze projecten hebben ontvangen? Antwoord van de heer Pinheiro namens de Commissie (24 juni 1998) De Gemeenschap heeft vanaf 1987 ongeveer 200 miljoen ecu aan rechtstreekse steun voor optreden in verband met het humaan immunodeficiºntie-virus en het verworven immunodeficiºntie-syndroom beschikbaar gesteld in meer dan 90 verschillende ontwikkelingslanden en aan regionale en internationale initiatieven. Verdere steun is via speciale toewijzingen en programma(cid:146)s, bijvoorbeeld de begrotingslijn medefinanciering niet-gouvernemen- tele organisaties (NGO(cid:146)s), en via het onderzoekprogramma van de Gemeenschap ter beschikking gesteld. De financiºle steun van de Gemeenschap is gespreid over verschillende strategische sectoren, gaande van preventie tot steun aan de gezondheidssector, aan onderzoek, aan opleidingen en aan capaciteitsopbouw en technische bijstand. Bijna overal ter wereld is er financiºle steun van de Gemeenschap verleend, terwijl de


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 1616/98 dell'on. Elly PLOOIJ-VAN GORSEL alla Commissione. Inconvenienti per i cittadini dell'UE risultanti dalla clausola di indivisibilità nella tassazione belga

eurovoc_concepts:
EU national
Netherlands
Province of West Flanders
application of EU law
free movement of persons
tax

text: 18. 1. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee C 13/53 vegetali ex situ piø importanti del mondo e sono la chiave per migliorare le coltivazioni in tutto il mondo, in particolare nei paesi in via di sviluppo. L(cid:146)accordo firmato tra il CGIAR e la FAO impegna a non registrare tali informazioni genetiche come diritti di propriet(cid:224) intellettuale. L(cid:146)appello alla moratoria dei brevetti di sementi Ł conseguenza della denuncia che la Fondazione internazionale per il progresso rurale (RAFI) ha presentato lo scorso gennaio dopo i tentativi, ormai falliti, di due istituzioni di ricerca australiane di reclamare i diritti intellettuali su una variet(cid:224) di ceci soggetta agli accordi CGIAR-FAO. Ricerche successive hanno rivelato l(cid:146)esistenza di richiesta di propriet(cid:224) intellettuale concernenti altre variet(cid:224) protette. Risulta alla Commissione che alcune istituzioni o organismi appartenenti all(cid:146)Unione europea abbiano reclamato i diritti intellettuali su qualche variet(cid:224) di sementi depositate nei centri di ricerca del gruppo consultivo sulla ricerca agricola internazionale (CGIAR)? In caso affermativo potrebbe far sapere quali e relativamente a quali specie? Risposta data dal sig. Fischler in nome della Commissione (2 luglio 1998) La Commissione non conosce istituzioni od organizzazioni comunitarie che abbiano chiesto di iscrivere nel registro della propriet(cid:224) intellettuale sementi provenienti dai centri del gruppo consultivo sulla ricerca agricola internazionale (CGIAR). I centri suddetti mantengono le risorse genetiche in deposito fiduciario per la comunit(cid:224) internazionale. Nella loro qualit(cid:224) di depositari fiduciari delle risorse genetiche, i centri CGIAR sono tenuti a conservare con la cura e la diligenza che si impongono il materiale destinato ad essere impiegato dalle generazioni presenti e da quelle future e a metterlo a disposizione ai fini di pubblico interesse. Nel caso di risorse genetiche vegetali destinate a fini alimentari ed agricoli, tali mansioni vengono espletate di concerto con l(cid:146)organizzazione per l(cid:146)alimentazione e l(cid:146)agricoltura (FAO) e nessun destinatario del materiale in questione pu(cid:242) chiedere od ottenere diritti di propriet(cid:224) intellettuale sul plasma germinale o informazioni simili. (1999/C 13/076) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1616/98 di Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) alla Commissione (27 maggio 1998) Oggetto: Inconvenienti per i cittadini dell(cid:146)UE risultanti dalla clausola di indivisibilit(cid:224) nella tassazione belga ¨ noto alla Commissione che l(cid:146)amministrazione provinciale delle Fiandre occidentali riscuote un(cid:146)imposta provinciale generale con l(cid:146)obbligo di versare l(cid:146)imposta per tutto l(cid:146)anno senza alcuna possibilit(cid:224) di frazionamento? Reputa essa giusto che un olandese, residente in detta provincia il 1o gennaio 1998 e rientrato in Olanda il 4 febbraio 1998, sia tenuto a pagare l(cid:146)imposta per tutto il 1998? Conviene la Commissione che questa discriminazione, a carico di cittadini non belgi, costituisce un ostacolo alla libert(cid:224) di circolazione delle persone in seno all(cid:146)Unione europea? In caso affermativo, quali provvedimenti intende essa adottare? Risposta data dal sig. Monti a nome della Commissione (4 agosto 1998) In mancanza di precisazioni sul tipo di imposta riscossa dalla provincia belga delle Fiandre occidentali, che permettano alla Commissione di effettuare le ricerche necessarie sul problema richiamato dall(cid:146)onorevole parlamentare, la Commissione per ora non Ł in grado di rispondere esaurientemente all(cid:146)interrogazione. La Commissione invita l(cid:146)onorevole parlamentare a formulare il quesito con maggior precisione onde poter rispondere


title: WRITTEN QUESTION No. 1758/98 by Sirkka-Liisa ANTTILA to the Commission. The basis for the Commission's calculations for use in analysing trends in farm incomes and costs in the Member States, e.g. Finland

eurovoc_concepts:
European accounting system
Finland
agricultural situation
agricultural statistics
farm income
production cost
statistical method

text: 22. 2. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 50/85 Tiivistettyn(cid:228) tilanne on seuraava: Ilmoitetut menot M(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ajan ulkopuolella suoritettuihin teurastuk- siin liittyv(cid:228) korjaus Valvonnan puutteisiin liittyv(cid:228) korjaus Hyv(cid:228)ksytyt teurastusmenot Serologisten testien viel(cid:228) korvaamatta levat menot Kokonaism(cid:228)(cid:228)r(cid:228) Maksetut Takaisin peritt(cid:228)v(cid:228)t (milj. DEM) 67,8 (cid:150) 12,8 (cid:150) 5,5 49,5 + 9,7 59,2 66,1 (cid:150) 6,9 (1999/C 50/124) KIRJALLINEN KYSYMYS E-1756/98 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): JosØ Salafranca SÆnchez-Neyra (PPE) komissiolle (5. kes(cid:228)kuuta 1998) Aihe: Kuuban pyynt(cid:246) p(cid:228)(cid:228)st(cid:228) mukaan EU:n ja AKT-maiden v(cid:228)liseen yleissopimukseen Esitin Euroopan komissiolle 26. maaliskuuta 1998 kirjallisen kysymyksen E-0816/98 (1) Kuuban pyynn(cid:246)st(cid:228) p(cid:228)(cid:228)st(cid:228) mukaan EU:n ja AKT-maiden v(cid:228)liseen yleissopimukseen. Kysymyksess(cid:228) tiedustelin komission reagointia pyynt(cid:246)(cid:246)n ja miten se aikoi vastata siihen. Sain 27. huhtikuuta 1998 vastauksen, jossa minua kehotetaan katsomaan vastausta Cabez(cid:243)n Alonson kysymyk- seen E-832/98. Kyseinen vastaus ei mitenk(cid:228)(cid:228)n vastaa 26. maaliskuuta kirjoittamassani kysymyksess(cid:228) olleisiin tiedusteluihin ja sen vuoksi pyyd(cid:228)n Euroopan komissiota antamaan kyseisen kysymyksen mukaisen vastauksen ja varsinkin ilmoittamaan, onko komissio vastannut Kuuban pyynt(cid:246)(cid:246)n. Mik(cid:228)li vastaus on my(cid:246)nteinen, kuka on vastannut komission nimiss(cid:228)? Milloin vastaus annettiin? Kenelle vastaus toimitettiin ja mit(cid:228) se sis(cid:228)lsi? (1) EYVL C 354, 19. 11. 1998, s. 27. Komission j(cid:228)senen Joªo de Deus Pinheiron komission puolesta antama vastaus (8. hein(cid:228)kuuta 1998) Komissio on vastannut Kuuban ulkoasiainministerin 26. tammikuuta 1998 l(cid:228)hett(cid:228)m(cid:228)(cid:228)n kirjeeseen, jossa Kuuba pyyt(cid:228)(cid:228) p(cid:228)(cid:228)st(cid:228) osallistumaan neuvotteluihin uudesta sopimuksesta yhteis(cid:246)n ja Afrikan, Karibianmeren ja Tyynenmeren valtioiden (AKT-valtiot) kanssa. Ulkoministerille 20 p(cid:228)iv(cid:228) maaliskuuta 1998 p(cid:228)iv(cid:228)tyss(cid:228) vastauksessaan komissio panee merkille Kuuban kyseisen toiveen ja Kuuban osoittaman my(cid:246)nteisen suhtautumisen yhteis(cid:246)n ja AKT-maiden v(cid:228)lisiin yhteisty(cid:246)yhteyksiin. Komissio vahvistaa kirjeess(cid:228)(cid:228)n, ett(cid:228) Kuuban pyynt(cid:246) k(cid:228)sitell(cid:228)(cid:228)n asiaankuuluvalla perusteellisuudella LomØn yleissopimuksessa m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ttyjen menettelyjen mukaisesti. Sittemmin pyynt(cid:246)(cid:228) on k(cid:228)sitelty sek(cid:228) AKT-maiden ryhm(cid:228)ss(cid:228) ett(cid:228) neuvostossa. T(cid:228)ss(cid:228) yhteydess(cid:228) komissio on ilmoittanut suhtautuvansa my(cid:246)nteisesti ajatukseen, ett(cid:228) Kuuba osallistuisi tarkkailijana AKT-maiden kanssa k(cid:228)yt(cid:228)viin neuvotteluihin uudesta sopimuksesta t(cid:228)m(cid:228)n kuitenkaan rajoittamatta sit(cid:228), p(cid:228)(cid:228)st(cid:228)(cid:228)nk(cid:246) sopimukseen Kuuban liittymisest(cid:228) uuteen yleissopimukseen. (1999/C 50/125) KIRJALLINEN KYSYMYS P-1758/98 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Sirkka-Liisa Anttila (ELDR) komissiolle (27. toukokuuta 1998) Aihe: Komission laskentaperusteet j(cid:228)senmaiden, esim. Suomen, viljelij(cid:246)iden tulojen ja maatalouden kustannus- ten kehityst(cid:228) kuvaaville analyyseille Komissio seuraa maatalouden kehityst(cid:228) tekem(cid:228)ll(cid:228) maaselvityksi(cid:228), tuotantokohtaisia selvityksi(cid:228) yms. Suomen maatalouden erityistarpeista on neuvoteltu ja k(cid:228)yty kirjeenvaihtoa komission kanssa. Viimeksi 23. 4. on saatu


title: PREGUNTA ESCRITA n. 1629/98 del Amedeo AMADEO a la Comisión. XXVI Informe sobre la política de competencia

eurovoc_concepts:
competition policy
dominant position
international market
single market

text: 22. 12. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europead C 402/147 (98/C 402/195) PREGUNTA ESCRITA E-1614/98 de Gary Titley (PSE) a la Comisi(cid:243)n (25 de mayo de 1998) Asunto: Tarifas postales aplicables a organizaciones sin fines de lucro y sistema REIMS II Teniendo en cuenta que en algunos pa(cid:237)ses el nuevo sistema REIMS II de pagos entre oficinas de correos pœblicas para cubrir los costes de la entrega de correo a travØs de las fronteras nacionales de la UE puede aumentar las probabilidades de que las tarifas postales sean mÆs elevadas para el correo internacional, ¿piensa proponer la Comisi(cid:243)n algœn trato especial para las organizaciones sin fines de lucro, por ejemplo, unas tarifas especiales mÆs bajas, para contribuir al fomento de los lazos entre las organizaciones de la sociedad civil de toda la UE? Respuesta del Sr. Bangemann en nombre de la Comisi(cid:243)n (18 de junio de 1998) El objetivo del acuerdo sobre el sistema de compensaci(cid:243)n para la distribuci(cid:243)n obligatoria del correo internacional REIMS II tiene por objeto aproximar los gastos terminales que tienen que pagarse entre los operadores postales europeos a los costes reales de la entrega de correo intracomunitario, de acuerdo con el principio de orientaci(cid:243)n de los costes que preconiza la Comunidad. Los nuevos gastos terminales no tienen por quØ provocar una subida general de las tarifas postales nacionales. Antes al contrario, pueden reequilibrar en algunos casos las tarifas internacionales segœn el producto considerado. A nivel comunitario corresponde a los Estados miembros considerar la conveniencia de conceder ayudas a las asociaciones sin Ænimo de lucro ante un posible aumento de sus gastos postales. (98/C 402/196) PREGUNTA ESCRITA E-1622/98 de Glyn Ford (PSE) a la Comisi(cid:243)n (27 de mayo de 1998) Asunto: Reducci(cid:243)n del IVA aplicable a las obras de construcci(cid:243)n de edificios religiosos ¿Apoyar(cid:237)a la Comisi(cid:243)n la petici(cid:243)n de reducir del 17,5 % al 5 % el tipo de IVA que debe aplicarse a la reforma de edificios utilizados para fines religiosos? Respuesta del Sr. Monti en nombre de la Comisi(cid:243)n (3 de julio de 1998) Con arreglo a la actual legislaci(cid:243)n comunitaria relativa al Impuesto sobre el Valor Aæadido (IVA), los Estados miembros no pueden aplicar un tipo IVA reducido a la reparaci(cid:243)n, renovaci(cid:243)n y mantenimiento de iglesias y edificios religiosos. Actualmente la Comisi(cid:243)n estÆ preparando una propuesta para armonizar los tipos del IVA, que probablemente aportar(cid:237)a una soluci(cid:243)n a la pregunta planteada por Su Seæor(cid:237)a. En este contexto, tambiØn se considerarÆ la posibilidad de conceder un tipo IVA reducido a la reparaci(cid:243)n, renovaci(cid:243)n y mantenimiento de edificios religiosos e iglesias. (98/C 402/197) PREGUNTA ESCRITA E-1629/98 de Amedeo Amadeo (NI) a la Comisi(cid:243)n (27 de mayo de 1998) Asunto: XXVI Informe sobre la pol(cid:237)tica de competencia En relaci(cid:243)n con el «XXVI Informe sobre la pol(cid:237)tica de competencia (1996)» (SEC(97)628 final, CES 1381/97), ¿PodrÆ garantizar la Comisi(cid:243)n que la posici(cid:243)n dominante en el Æmbito de la Uni(cid:243)n no se evaluarÆ œnicamente con relaci(cid:243)n al mercado interior cuando el mercado de referencia sea internacional?


title: Avis du Comité économique et social sur la «Proposition de directive du Parlement européen et du Conseil relative au rapprochement des régimes juridiques de protection des inventions par le modèle d'utilité»

eurovoc_concepts:
approximation of laws
competition law
industrial property
invention
technological change

text: C 235/26 FR Journal officiel des Communautés européennes 27. 7. 98 Avis du Comité économique et social sur la «Proposition de directive du Parlement européen et du Conseil relative au rapprochement des régimes juridiques de protection des inventions par le modèle d’utilité» (1) (98/C 235/06) Le 13 janvier 1998, le Conseil, conformément à l’article 100 A du traité instituant la Communauté européenne, a décidé de consulter le Comité économique et social sur la proposition susmentionnée. La section de l’industrie, du commerce, de l’artisanat et des services, chargée de préparer les travaux du Comité en la matière, a élaboré son avis le 6 mai 1998 (rapporteur: M. Ataı´de Ferreira). Lors de sa 355e session plénière des 27 et 28 mai 1998 (séance du 27 mai), le Comité a adopté par 102 voix pour, 2 voix contre et 3 abstentions le présent avis. 1. Observations préalables 1. 1. Le présent avis porte sur la proposition de directive du Parlement européen et du Conseil relative au rapprochement des régimes juridiques de protection des inventions par le modèle d’utilité, présentée par la Commission (2). 1. 2. Cette proposition a été présentée à la suite du Livre vert «La protection par le modèle d’utilité dans le marché intérieur» (3), et après l’avis adopté par le Comité sur ledit Livre vert (4). 1. 3. Il s’agit donc d’un processus législatif particuliè- rement pondéré, faisant intervenir les différents organes compétents, ainsi que diverses organisations concernées. 1. 4. Le Comité souligne d’ores et déjà l’importance du modèle d’utilité pour l’innovation technique et industrielle, et en particulier, pour les PME, et partant, pour le développement de l’Union. 2. La proposition de la Commission — Observations générales 2. 1. La proposition de la Commission se fonde d’une part sur certains principes généraux, et d’autre part sur l’analyse de la situation en matière de protection par des modèles d’utilité qu’elle a réalisée sur base d’une enquête dans certains États membres. Le premier principe général tient au fait que dans 2. 2. ce domaine, «il est dans la nature de la protection de la propriété intellectuelle accordée par les États membres de pouvoir être utilisée de manière à entraver la réalisation de la libre circulation des marchandises» (3) et trouve écho dans les alinéas f) et h) de l’article 3 (1) JO C 36 du 3. 2. 1998, p. 13. (2) COM(97) 691 final, JO C 36 du 3. 2. 1998. (3) COM(95) 370 final. (4) JO C 174 du 17. 6. 1996. du traité, qui ouvrent la voie au rapprochement des législations recherché. C’est pour cette raison que, en termes de droit 2. 3. communautaire, la Commission prend pour base, à juste titre, de la proposition à l’examen l’article 100 A du traité. 2. 4. La Commission mentionne également la nécessité de «rendre plus transparente la libre circulation des marchandises résultant de petites inventions techniques au sein de la Communauté et d’éviter les distorsions de concurrence auxquelles donnent lieu les dispositions relevant de législations nationales différentes ou inexis- tantes» (5) ainsi que d’améliorer «l’environnement juridi- que des entreprises de la Communauté engagées dans un processus d’innovation et d’adaptation constante et renforcer ainsi leur compétitivité sur le marché mondial grâce à la protection de leurs inventions par le modèle d’utilité, qui constitue un dispositif particulièrement bien adapté aux besoins des PME» (5). 2. 5. La Commission conclut, sur base de l’enquête réalisée et mentionnée au paragraphe 2. 1 du présent avis que: «il existe un réel besoin de protection des inventions par le modèle d’utilité dans la Communauté (. ) la protection par le brevet n’étant pas adaptée à certains types d’inventions, telles que les petites inventions techniques» (6). 2. 6. Le Comité a déjà eu l’occasion de se prononcer sur les études et enquêtes menées à bien par la Commission et maintient ses réserves concernant ces études et enquêtes, qu’il estime ne pas être «aussi parfaitement fiables que ses auteurs ne le laissent entendre» (7). 2. 7. Pour ce qui est du principe essentiel sur lequel repose le processus législatif à l’examen — en synthèse, l’absolue nécessité de consacrer des règles visant à protéger la priorité industrielle par des systèmes autres que le brevet — le Comité réitère l’opinion exprimée dans son avis précédent, à savoir que «l’enseignement (5) COM(97) 691 final, JO C 36 du 3. 2. 1998, p. 3, paragraphe 3. (6) COM(97) 691 final, JO C 36 du 3. 2. 1998, p. 4, paragraphe 6. (7) JO C 174 du 17. 6. 1996, paragraphe 5. 5. 27. 7. 98 FR Journal officiel des Communautés européennes C 235/27 qu’il faut peut-être tirer de l’existence de ces brevets nationaux “de courte durée” est que l’exigence prioritaire en Europe est de rendre la protection par les brevets plus efficace (plus rapide et moins coûteuse), plutôt que de créer une protection complémentaire (modèle d’utilité) au niveau communautaire» (1). A` cet égard, le Comité souligne l’effort réalisé par la Commission en vue d’analyser la situation concernant la protection par brevet (2). Il y a lieu également d’observer que la Commission est en train d’élaborer une communication sur le brevet communautaire. 2. 8. Le Comité rappelle, une fois de plus, que la question de la nécessité d’un système de protection des innovations techniques, complémentaire de celui des brevets d’invention, doit s’inscrire dans la stratégie des politiques de recherche et développement technologique de l’Union européenne. A` cet égard, 2. 8. 1. importe donc de tirer des conclusions des expériences des grands concurrents de l’Union, qui ont pris en la matière une avance considérable. il 2. 8. 1. 1. De ce point de vue, l’examen de l’expérience nord-américaine, toujours sans système de modèle d’uti- lité, plaide plutôt en faveur de «la nécessité de chercher à rendre plus efficace le système des brevets en atténuant les inconvénients connus de ces derniers, à savoir, notamment, leur trop long délai d’examen et d’attribu- tion ainsi que leur coût» (3). 2. 8. 1. 2. Par ailleurs, l’expérience japonaise illustre, comme l’a déjà relevé le Comité, que le dispositif à l’examen devrait toujours être lié au caractère tridimen- sionnel de l’invention et octroyer une durée de protection nettement inférieure à celle du brevet (six ans, au lieu de vingt). 2. 9. Le Comité attire l’attention sur le fait que les initiatives visant à rapprocher les législations dans ce domaine devraient toujours être justifiées en soi, et non du fait des lacunes et contradictions du système des brevets, qui devront être corrigées et éliminées par ailleurs, comme semble en avoir l’intention la Commis- sion au vu du Livre vert sur le brevet européen. 2. 10. Figurent parmi les arguments valides en soi ceux liés à la protection de la propriété intellectuelle, à la protection légale contre la contrefaçon et, indirectement, au renforcement de l’innovation et du développement au niveau communautaire, compte tenu surtout de la situation internationale, qui met en évidence l’existence (1) JO C 174 du 17. 6. 1996, paragraphe 5. 3. 3. (2) COM(97) 314 final — «Livre vert sur le brevet communau- taire et le système des brevets en Europe» et l’avis du CES 282/98 du 25 février 1998 y afférent — JO C 129 du 27. 4. 1998. (3) JO C 174 du 17. 6. 1996, p. 5, paragraphe 2. 8. de cycles de production et de vie des inventions de plus en plus courts. 2. 11. Le Comité souligne également que toute propo- sition d’harmonisation de ce système devra être liée à l’harmonisation des délais et procédures, sous peine que l’harmonisation opérée à un niveau plus substantiel se révèle inefficace. 3. La proposition de la Commission — L’option légis- lative adoptée par la proposition Dans le Livre vert (4), la Commission avait 3. 1. énuméré les différentes possibilités d’intervention dans ce domaine, au nombre de quatre: 3. 1. 1. le rapprochement des régimes de protection nationaux existants et l’instauration d’un système de protection dans les pays qui n’en disposent pas; 3. 1. 2. une fois ce rapprochement réalisé, la reconnais- sance réciproque, par les États membres, des protections nationales; 3. 1. 3. la création, par un règlement, d’un système de protection communautaire de niveau plus élevé que les systèmes de protection nationaux; 3. 1. 4. la combinaison des diverses possibilités, et notamment l’harmonisation des droits de protection nationaux par une directive et la création d’un système de protection uniforme par un règlement. 3. 2. Le Comité constate que l’initiative de la Commis- sion à l’examen se limite au premier de ces objectifs (paragraphe 3. 1. 1), cette dernière ayant conclu que «l’harmonisation permettra la coexistence de régimes nationaux de protection par le modèle d’utilité équiva- lents» et que «le demandeur d’un modèle d’utilité sera assuré de trouver un droit de protection équivalent dans les autres États membres, et ne se heurtera plus à une série de réglementations différentes» (5). Le Comité souligne à cet égard que les demandeurs devront formuler une demande distincte pour chaque pays dans lequel ils souhaitent voir leur invention protégée en tant que modèle d’utilité. 3. 3. Le Comité estime que l’objectif recherché ne pourra être atteint sans renforcer parallèlement un système de reconnaissance mutuelle de la protection nationale par les États membres. Le Comité juge essentiel que le projet d’harmonisation des législations nationales prévoie, «lors d’une éventuelle phase ultérieure à une harmonisation effective, une phase de reconnaissance mutuelle des législations nationales» (6). (4) COM(95) 370 final, p. VI et suivantes. (5) COM(97) 691 final, JO C 36 du 3. 2. 1998, paragraphe 10. (6) JO C 174 du 17. 6. 1996, paragraphe 6. 11. C 235/28 FR Journal officiel des Communautés européennes 27. 7. 98 3. 4. Le Comité estime par ailleurs que dans le cadre de la réflexion générale, il y aura lieu de renforcer deux idées de base déjà évoquées dans son avis antérieur sur ce sujet. 3. 4. 1. Premièrement, «certains systèmes nationaux, que le Livre vert regroupe sous l’étiquette de “modèle d’utilité”, ne sont rien d’autre en réalité que des systèmes de brevets “sans examen” (de la nouveauté et de l’activité inventive), et donc en substance des brevets “à enregistrement” (et non à examen préalable sur le fond), éventuellement d’une durée plus courte que les brevets normaux (c’est le cas de la Belgique, des Pays-Bas et de la France)» (1), tout en maintenant des critères d’éligibilité des inventions très proches de ceux exigés pour la protection par brevet. exclusive pour les inventions techniques» (2), énumérant ensuite les dénominations sous lesquelles est reconnue cette réalité dans les différents États membres. 4. 1. 1. Le Comité attire l’attention sur le fait que cette notion apparemment unique recouvre des réalités très diverses qui, selon la Commission elle-même, sont à classer en trois groupes distincts, ce qui constitue en soi une preuve de la nécessité d’une définition complète et claire des règles en jeu. Dans cette mesure, l’éventail des réalités mentionnées à l’article 1er devrait seulement figurer en tant qu’annexe interprétative, puisqu’il vise précisément à clarifier les règles intérieures qui devront être harmonisées et non à fournir une définition du dispositif en question. 3. 4. 1. 1. Le Comité souhaite à cet égard rappeler que les modèles d’utilité devront se distinguer en tant que système autonome, à l’intérieur d’un cadre global de protection de la propriété industrielle, et ne devraient pas être conçus comme une non comme soupape de sécurité visant à pallier les éventuelles lacunes (en termes de coûts et de délais) du système des brevets. 4. 1. 2. En outre, le Comité souligne la portée restreinte de la définition proposée et recommande donc, si la formulation actuelle de l’article 1er est conservée, d’y inclure directement les notions d’«activité inventive» et d’«application industrielle», qui sont les véritables notions importantes dans la pratique, comme la Com- mission le reconnaît du reste à l’article 3. Deuxièmement, 3. 4. 2. le Comité souligne que les objectifs de proposition législative à l’examen — dynami- ser le marché intérieur et corriger les distorsions de concurrence — ne seront pas atteints par le biais de mesures de ce type, étant donné que ces objectifs dépendent d’harmonisations législatives plus profondes et, surtout plus vastes. 3. 4. 3. C’est pourquoi le Comité entend souligner qu’il est essentiel que toute mesure prise dans ce contexte tienne compte d’exigences essentielles à divers niveaux: 3. 4. 3. 1. au niveau de la portée de la protection, les modèles d’utilité devront être considérés comme une procédure plus adaptée pour protéger les inventions les plus simples; 3. 4. 3. 2. au niveau de la procédure, la protection par les modèles d’utilité devra être obtenue rapidement et à moindre coût, étant donné que le niveau de protection juridique qu’elle confère n’est pas compatible avec des processus lents et coûteux; 3. 4. 3. 3. au niveau de la sécurité juridique, la portée de la protection devra être claire, tant vis-à-vis des contrefacteurs que des tiers de bonne foi. 4. La proposition de la Commission — Observations particulières 4. 1. Article 1er La Commission commence par définir le modèle d’utilité en tant que «droit enregistréqui confère une protection 4. 2. Article 4 Le Comité estime que la rédaction de l’alinéa d) de l’article 4 proposée est trop large et il considère donc que, dans la ligne de la réglementation adoptée à propos du brevet européen, l’exception devrait se limiter aux programmes d’ordinateur en tant que tels. 4. 3. Article 5 Concernant l’exigence de «nouveauté», le Comité prend acte de l’effort fait par la Commission pour adapter le concept à la notion d’état de la technique (nouveauté absolue) et pour rendre cette notion opérationnelle, par des concepts clairs et précis. 4. 4. Article 6 Concernant l’exigence d’une «activité inventive», elle- même liée à l’état de la technique, le Comité constate qu’une «efficacité particulière» et un «avantage pratique ou industriel» sont des critères exigés pour l’attribution du modèle d’utilité. Il est donc contraint de souligner qu’il s’agit essentiellement dans ce domaine de protéger des inventions destinées à des applications pratiques importantes, notamment dans les domaines de la cons- truction mécanique, de l’industrie électrique, de la mécanique de précision, de l’optique et de la construction automobile. La Commission devra veiller à définir ce (1) JO C 174 du 17. 6. 1996, paragraphe 5. 3. 1. (2) COM(97) 691 final, JO C 36 du 3. 2. 1998, p. 3, paragraphe 1. 27. 7. 98 FR Journal officiel des Communautés européennes C 235/29 critère de manière à garantir au mieux la sécurité juridique tant pour le demandeur que pour les tiers intéressés. 4. 4. 1. Le Comité fait observer par conséquent que la protection des modèles d’utilité doit être liée au respect de trois exigences essentielles: 4. 4. 1. 1. par rapport à l’état de la technique; la nouveauté, au sens de la nouveauté absolue, 4. 4. 1. 2. l’application industrielle, au sens le plus large; 4. 4. 1. 3. l’activité inventive, du double point de vue de l’efficacité particulière (facilité d’application ou d’utilisation) et de l’avantage pratique et industriel. 4. 5. Article 8 Le Comité estime que la formulation proposée ne tient pas suffisamment compte de la nécessité de réglementer le paiement des taxes de prorogation des modèles d’utilité, prévues à l’article 19. 4. 6. Article 10 Le Comité considère essentiel que, outre l’indication de l’origine de l’acquisition du droit au modèle d’utilité, il soit également obligatoire d’indiquer pour combien de temps cette acquisition est valide, si elle est temporaire. 4. 7. Article 12 Le Comité souligne le bien-fondé d’imposer aux deman- deurs une précision particulière dans la description de l’invention, étant donné que c’est cette description qui permettra à un homme du métier (connaissant l’état de la technique) de vérifier, le cas échéant, l’application pratique de cette invention (voir article 24). 4. 8. Article 13 Concernant le nombre de revendications, le Comité souligne que l’occasion n’a pas été saisie de procéder à une «limitation du nombre de revendications» (1), jugée opportune par la Commission elle-même. Par ailleurs, le Comité estime que la Commission devra clarifier si les États membres auront ou non la faculté de limiter le nombre de revendications autorisées par demandeur, ou si, au contraire, la seule manière de préciser le concept vague utilisé à l’article 13 — «strictement nécessaire, compte tenu de la nature de l’invention» — est par le biais de l’opposition de tiers à des «revendications excessives». (1) COM(95) 370 final, p. 80, paragraphe 4. 4. 9. Article 16 Le Comité considère que, bien que le rapport de recherche soit conçu comme une faculté des demandeurs de modèles d’utilité, il y a lieu de clarifier les circonstances dans lesquelles le déposant pourra demander un rapport de recherche. En effet, il faudra éviter examiner la possibilité que ces rapports puissent être utilisés essentiel- lement par les requérants dotés d’un plus grand pouvoir économique. Par ailleurs, pour que le système puisse fonctionner, cette procédure devrait rester exception- nelle. 4. 9. 1. En outre, le Comité souhaite renforcer l’idée selon laquelle les États membres devront prévoir dans leur législation nationale que l’élaboration d’un rapport de recherche est obligatoire en cas d’action en justice destinée à faire valoir les droits conférés par le modèle d’utilité, ce qui justifie que ce rapport de recherche puisse être considéré comme obligatoire, et non comme facultatif. 4. 10. Articles 17 et 18 Le Comité est d’avis que les questions liées aux droits de priorité et de priorité interne, parce qu’elles portent sur les effets de la demande et non sur la demande elle-même, devraient figurer dans un nouveau chapitre, et non dans ceux relatifs à la demande et aux effets du modèle. 4. 10. 1. De fait, il s’agit là d’un des effets les plus importants de la proposition de directive, en ce qu’il confère au demandeur d’un modèle d’utilité un droit de priorité pour effectuer le dépôt d’une demande de modèle d’utilité concernant la même invention dans un ou plusieurs États membres. 4. 11. Article 19 La durée de la protection proposée semble excessive par rapport aux données fournies par la Commission quant au cycle de vie des inventions, notamment lorsque cette durée est considérée indépendamment de l’exploitation économique de l’invention, même si l’harmonisation peut entraîner une réduction de la durée de la protection dans certains États membres. 4. 11. 1. Cet aspect pourrait s’avérer particulièrement préoccupant si l’on considère que le demandeur pourra obtenir facilement deux prorogations successives de deux ans, soit une durée totale de 10 ans maximum. A` cet égard, le Comité souligne qu’il faudra envisager de rendre obligatoire pour les États membres l’augmenta- tion des taxes de renouvellement à partir de six ans. 4. 12. Article 20 Concernant les droits exclusifs accordés, leur portée semble appropriée, ainsi que les exceptions légales qui s’y rapportent, étant bien entendu que la faculté des C 235/30 FR Journal officiel des Communautés européennes 27. 7. 98 États membres d’instaurer des exceptions supplémentai- res peut, dans une certaine mesure, être contraire aux fins de la proposition de directive. 4. 13. Article 21 Tant pour ce qui est de l’épuisement communautaire que du non-épuisement international des droits, les principes proposés ne soulèvent aucune observation, étant en accord avec la jurisprudence communautaire en la matière. 4. 14. Article 22 Le Comité estime que la Commission devrait rendre obligatoire la possibilité conférée aux États membres de considérer sans effet un modèle d’utilité lorsqu’un brevet d’invention a été délivré pour la même invention. 4. 14. 1. En effet, ce n’est qu’ainsi que serait assurée une véritable harmonisation, étant donné que les consé- quences de cette option législative ne se limitent pas au niveau de la double action de protection (voir règles relatives à la priorité, par exemple). En outre, il semble approprié de «forcer» le 4. 14. 2. demandeur à ne conserver que la protection par brevet, étant donné que les coûts supérieurs qui y sont associés seront compensés par les caractéristiques de ce type de protection, notamment en termes de sécurité juridique. 4. 15. Article 23 Le Comité estime que l’éventail des causes d’extinction des modèles d’utilité devrait être élargi, dans la ligne de ce qui a été exposé au paragraphe précédent, de manière à inclure l’extinction du fait de l’obtention d’un brevet pour la même invention, pour les raisons susmen- tionnées. Par ailleurs, il juge que le non-paiement des taxes ne devrait pas être considéré comme une cause d’extinction, mais simplement comme un non-respect des conditions préalables à l’attribution. Cela étant, le Comité recommande d’inclure parmi les taxes men- tionnées à l’article 8, 2e paragraphe, les taxes de prorogation. Bruxelles, le 27 mai 1998. 4. 16. Article 24 Le Comité, bien que favorable aux principes exposés, recommande à la Commission de modifier la rédaction de cet article, notamment en ce qui concerne les alinéas qui distinguent les motifs sur lesquels sont fondées les demandes d’annulation des modèles d’utilité. 4. 17. Article 25 Concernant les dates de transposition de la directive proposée, le Comité se voit contraint de souligner que toute transposition devra dépendre de l’harmonisation à mettre en œuvre au niveau de la protection par brevet, cette dernière étant, bien évidemment, la pierre de touche en la matière. 5. Conclusions Les modèles d’utilité sont un instrument adapté 5. 1. à la protection de la propriété intellectuelle et contribuent à ce titre au développement de l’Union européenne, en ce qu’ils favorisent l’investissement dans la recherche et le développement. 5. 2. La coexistence de divers systèmes nationaux de protection industrielle par modèles d’utilité peut entraver la libre circulation des marchandises et occasionner des distorsions de la concurrence. 5. 3. Les modèles d’utilité sont le mécanisme idéal de protection des inventions non brevetables, et constituent à cet égard un instrument juridique particulièrement adapté aux PME. 5. 4. L’initiative de la Commission s’avère adéquate pour réaliser les objectifs qu’elle s’est fixés, des améliora- tions techniques pouvant encore être apportées, comme signalé dans le présent avis. 5. 5. En outre, l’initiative à l’examen devra être consi- dérée conjointement avec celles visant à réglementer la protection par brevet, étant donné les points de rencontre entre les deux systèmes. Le Président du Comité économique et social Tom JENKINS