title: Lige muligheder for kvinder og mænd i Den Europæiske Union - Årsrapport 1997

eurovoc_concepts:
activity report
equal pay
equal treatment
gender equality
social policy

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Hi *** Bruxelles, den 13. 05. 1998 KOM(1998) 302 endelig udg. il Lige muligheder for kvinder og mænd i Den Europæiske Union Årsrapport 1997 (forelagt af Kommissionen) Indhold: OVERSIGT AFSNIT 1 AKTIONER MED HENSYN TIL LIGE MULIGHEDER INTEGRERING AF KØNSASPEKTET 1 ALLE POLITIKKER OG AFSNIT 2 KVINDER OG MÆND PÅ ARBEJDSMARKEDET AFSNIT 3 PASNINGSPROGRAM EN BEDRE FORENING AF FAMILIELIV OG ARBEJDE I EUROPA - AFSNIT 4 LIGELIG REPRÆSENTATIOM AF KVINDER OG MÆND I BESLUTNINGSTAGNINGEN AFSNIT 5 LIGESTILLING - FREMSKRIDT I 1997 AFSNIT 6 OPFØLGNING AF HANDLINGSPLANEN FRA BEIJING •1 OVERSIGT I denne årsrapport om lige muligheder for mænd og kvinder i Den Europæiske Union gives et overblik over de vigtigste begivenheder, som har haft indflydelse på området lige muligheder på fællesskabsniveau og på nationalt niveau i 1997. Der har rejst sig vigtige spørgsmål inden for en række områder, men tre begivenheder fortjener at blive fremhævet specielt: • der blev opnået enighed om Amsterdam-traktaten med nye beføjelser vedrørende lige muligheder; • medlemsstaterne besluttede i fællesskab at iværksætte en ny beskæftigelsesstrategi, der skal gennemføres umiddelbart, og hvor lige muligheder indgår eksplicit som et vigtigt led; • der blev gjort fremskridt i arbejdet med at integrere spørgsmålet om lige muligheder for mænd og kvinder på andre områder, hvor der bygges videre på indgåede forpligtelser med hensyn til integrering af kønsaspektet i alle politikker og aktioner. Lige muligheder i Amsterdam-traktaten I 1997 blev Amsterdam-traktaten vedtaget. I 1998 begynder processen med ratificeringen. I traktaten bekræftes betydningen af lige muligheder i det europæiske integrationsprojekt, og traktaten åbner nye muligheder for udvikling. Ligestilling mellem mænd og kvinder har altid været et afgørende princip i de forskellige traktater og bekræftes som sådan i den nye artikel 2 i den nye traktat. I artikel 3 pålægges Fællesskabet at fjerne uligheder og fremme ligestilling mellem mænd og kvinder i alle sine aktiviteter - dette er det fundament, som er nødvendigt for yderligere at fremme strategien for integrering af kønsaspektet i alle politikker og aktioner. Den nye artikel 13 giver mulighed for at træffe hensigtsmæssige foranstaltninger til at bekæmpe alle former for forskelsbehandling, herunder forskelsbehandling på grund af kon eller seksuel orientering. Artikel 141 er en udvidelse af det område, den tidligere artikel 141 dækkede, og giver et specifikt juridisk grundlag for ligebehandling af mænd og kvinder. Bestemmelserne her omhandler nøglebegreber i forbindelse med beskæftigelse og erhverv. Her bekræftes også medlemsstaternes ret til at gennemføre foranstaltninger, der tager sigte på at indføre specifikke tiltag, der skal gøre det lettere for det underrepræsenterede køn at udøve en erhvervsaktivitet eller forebygge eller opveje ulemper i den erhvervsmæssige karriere1. Kommissionen mener, at man må hilse disse aspekter af den nye traktat velkommen, især fordi lighedsprincippet hermed cementeres, ligesom der også er et sikkert grundlag for fremtidige initiativer på en række fronter. Den nye beskæftigelsesstrategi Artikel 6, stk. 3, i Aftale om Social- og Arbejdsmarkedspolitikken indgår og udvides i den fremtidige V. V- traktats artikel 141 - 3- I november 1997 enedes stats- og regeringscheferne på det særlige beskæftigelsestopmøde i Luxembourg om en ny europæisk beskæftigelsesstrategi. På topmødet anerkendte man, at spørgsmålet om kvinders stilling på arbejdsmarkedet fortjener særlig opmærksomhed. EU kan, bl. a ved at få en højere erhvervsfrekvens blandt kvinder, bidrage afgørende til den vækst i beskæftigelsen, som er nødvendig for at sikre EU's fremtid og bevare velstanden og de sociale systemer. På beskæftigelsestopmødet anerkendte man på højeste niveau, at lige muligheder er et spørgsmål af økonomisk interesse. Etableringen af en ny beskæftigelsesstrategi indebærer, at man på højeste plan hvert år fremover vil se på, hvilke fremskridt der er gjort inden for området lige muligheder på arbejdsmarkedet. Rådet vedtog følgelig i december 1997 retningslinjer for beskæftigelsen for 1998. 1 disse retningslinjer er der fastsat mål inden for fire områder: beskæftigelsesevne, muligheder. tilpasningsevne i arbejdsstyrken og på arbejdspladsen samt iværksætterkultur, lige Medlemsstaterne vil fremlægge handlingsplaner i april 1998 med en detaljeret redegørelse for de aktioner, de gennemfører for at føre retningslinjerne ud i livet. Rådet vil første gang se på forløbet i Cardiff i juni 1998. Kommissionen og Rådet vil gennemføre en fælles evaluering af planerne på topmødet for stats- og regeringscheferne i Wien i december 1998. Integrering af kønsaspektet i alle politikker og aktioner (mainstreaming) Der var markante fremskridt i 1997 inden for området mainstreaming - strategien for integre ring af lige muligheder i alle vigtige politiske områder. Det tydeligste og bedste eksempel på integrering af kønsaspektet i alle politikker og aktioner er fremhævelsen af lige muligheder i strategien for beskæftigelse. I Kommissionen er der etableret strukturer, der skal medvirke til en sikring af, at der tages hensyn til ligestilling, når de generelle rammer lægges for EU-politikker. I 1997 udpegede 29 tjenestegrene i Kommissionen tjenestemænd, der specifikt har ansvaret for at lette og fremme udviklingen af mainstreaming (integrering af kønsaspektet i alle politikker og aktioner) i deres generaldirektorat. De hertil udpegede tjenestemænd fungerer som en støttestruktur i denne opgave i deres egen tjenestegren, og de udveksler regelmæssigt ideer og erfaringer på tværs af tjenestegrenene. Strukturfondene er EU's vigtigste finansieringsinstrument med hensyn til fremme af økonomisk og social samhørighed. Rådet havde i sin resolution2 om strukturfondene og lige muligheder for mænd og kvinder, som blev vedtaget i 1996, anført, at strukturfondene skulle spille en vigtig rolle ved at fremme lige muligheder - en rolle, som bør styrkes. Rådets resolution af 2. december 1996 om integrering af princippet om lige muligheder for mænd og kvinder i de europæiske strukturfonde, EFT C 386 af 20. 12. 1996 4- Kommissionen har i vid udstrækning taget hensyn til dette synspunkt i 1997 i sit forberedende arbejde, der skal føre til fremlæggelse af forslag i 1998 vedrørende en reform af struktur fondene. En styrket forpligtelse til aktivt at støtte arbejdet med lige muligheder inden for alle områder af strukturfondene vil udgøre et vigtigt element i strategien for integrering af kønsaspektet i alle politikker og aktioner. I forbindelse med EU's politik for udviklingssamarbejde har Kommissionen fremlagt et forslag til Rådets forordning om integrering af kønsaspektet i udviklingssamarbejdet. Målet med dette forslag, som i øjeblikket drøftes i Rådet og i Europa-Parlamentet, er at fremme vedtagelsen af en fremgangsmåde, hvor der tages hensyn til kønsaspektet ved udarbejdelsen og gennemførelsen af EU's udviklingspolitik og ved overvågningen og evalueringen af denne politik. Konklusion Dette er de vigtigste områder i arbejdet for lige muligheder i EU i 1997. Betydningen heraf ligger mindre i de konkrete resultater eller de fordele, der er opnået i 1997, end i de muligheder, dette indebærer for den fremtidige udvikling. Den reelle betydning af 1997 vil fremtræde mere klart, når EU implementerer Amsterdam traktaten efter ratificeringen; når den årlige beskæftigelsesproces slår rødder; og når tanken om integrering af kønsaspektet i alle politikker og aktioner finder udbredelse på stadig flere politiske felter. 5- Box BESTEMMELSER OM LIGESTILLING I AMSTERDAM-TRAKTATEN Artikel F Unionen bygger på principperne om frihed, demokrati og respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder samt retsstatsprincippet, der alle er principper, som medlemsstaterne har tilfælles. Artikel 2 Fællesskabet skal fremme. et højt beskæftigelsesniveau, et højt socialt beskyttelsesniveau, ligestilling mellem mænd og kvinder. højnelse af levestandarden og livskvaliteten, økonomisk og social samhørighed samt solidaritet mellem medlemsstaterne. Artikel 3 / alle de aktiviteter, der er nævnt i denne artikel, tilstræber Fællesskabet at fjerne uligheder- og fremme ligestilling mellem mænd og kvinder. Artikel 13. kan Rådet med enstemmighed på forslag af Kommissionen og efter høring af Europa parlamentet træffe hensigtsmæssige foranstaltninger til at bekæmpe forskelsbehandling på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering. Artikel 137 Med henblik på at virkeliggøre de i artikel 1173 fastlagte mål støtter og supplerer Fælles skabet medlemsstaternes indsats på følgende områder: • Forbedring af især arbejdsmiljøet for at beskytte arbejdstagernes sikkerhed og sundhed; • arbejdsvilkårene; • information og høring af arbejdstagerne; • integration af personer, der er udstødt fra arbejdsmarkedet, jf dog artikel 127; • lige muligheder for mænd og kvinder på arbejdsmarkedet og ligebehandling i arbejdet. 3 Artikel 117 omfatter artikel 1 i protokollen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, som nu er medtaget i traktaten. Den skal fremme beskæftigelsen og forbedre arbejds- og levevilkårene 6- Artikel 141 Hver medlemsstat gennemfører princippet om lige løn til mænd og kvinder for samme arbejde eller arbejde af samme værdi. Ved løn forstås i denne artikel den almindelige grund- eller minimumsløn og alle andre ydelser, som arbejdstageren som følge af arbejdsforholdet modtager fra arbejdsgiveren direkte eller indirekte i penge eller naturalier. Lige løn uden forskelsbehandling baseret på køn indebærer: a) at den løn, der ydes for samme akkordlønnet arbejde, fastsættes på samme bereg ningsgrundlag; b) at den løn, der ydes for tidslønnet arbejde, er den samme for samme slags arbejde. Rådet vedtager efter fremgangsmåden i artikel 251 og efter høring af Det Økonomiske og Sociale Udvalg foranstaltninger, der skal sikre anvendelsen af principper om lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med beskæftigelse og erhverv, herunder princippet om lige løn for samme arbejde eller arbejde af samme værdi. For at sikre fuld ligestilling mellem mænd og kvinder i praksis på arbejdsmarkedet er princippet om ligebehandling ikke til hinder for, at de enkelte medlemsstater opret holder eller vedtager foranstaltninger, der tager sigte på at indføre specifikke fordele, der har til formål at gøre det lettere for det underrepræsenterede køn at udøve en erhvervsaktivitet eller at forebygge eller opveje ulemper i den erhver\>smæssige karriere. 7- BOX: BESKÆFTIGELSESPOLITIKKEN 11998 FIRE SØJLER OG NITTEN RETNINGSLINJER I. FORBEDRING AF BESKÆFTIGELSESEVNEN Bekæmpelse af ungdomsarbejdsløshed og forebyggelse af langtidsarbejdsløshed Medlemsstaterne sørger for at, 1. 2. alle arbejdsløse unge får tilbudt en ny start, inden de har været arbejdsløse i seks måneder; arbejdsløse voksne også tilbydes en ny start, inden de har været arbejdsløse i tolv måneder. Overgang fra passive foranstaltninger til aktive foranstaltninger 3. Alle medlemsstater bestræber sig på markant at øge antallet af personer, der får stotte gennem aktive foranstaltninger til forbedring af deres beskæftigelsesevne, og med lemsstaterne har sat sig som mål gradvist at nå de tre bedst fungerende medlemsstater gennemsnit og med et minimum på 20%. Ansporing til et fælles tiltag 4. 5. Arbejdsmarkedets parter opfordres til at indgå aftaler med henblik på at ogc antallet af muligheder for uddannelse, erhvervserfaring, praktikantstillinger eller andre foranstalt ninger, der kan forventes at fremme beskæfligelsesevnen. Medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter bestræber sig på at udvikle mulighederne for livslang uddannelse. Overgangen fra skole til arbejde gøres mere lempelig Medlemsstaterne 6. 7. forbedrer kvaliteten af deres skolesystemer for væsentligt at nedsætte antallet af unge, som dropper ud af skolesystemet for tidligt; sikrer, at unge i højere grad er i stand til at tilpasse sig de teknologiske og økonomiske ændringer og at de opnår færdigheder, som er relevante for arbejdsmarkedet, og hvor det er hensigtsmæssigt, ved at der indføres eller udformes lærlingeuddannelser. II. UDVIKLING AF EN IVÆRKSÆTTERKULTUR Det skal gøres lettere at starte og at drive en erhvervsvirksomhed Medlemsstaterne, 8. 9. skal lægge særlig vægt på at nedsætte de overordnede omkostninger og administrative byrder for erhvervslivet markant, især for små og mellemstore virksomheder og når der skal ansættes flere arbejdstagere; skal tilskynde til etablering af selvstændig virksomhed ved at undersøge muligheden for at mindske antallet af hindringer, som eventuelt eksisterer, især hindringer i skattesystemet og i ordninger for den sociale sikkerhed for at fremme selvstændig virksomhed og oprettelse af små virksomheder især med lønmodtagere som initiativtagere. Udnyttelse af muligheder for jobskabelse 10. Medlemsstaterne undersøger mulighederne for foranstaltninger, der fuldt ud udnytter de muligheder, der findes for jobskabelse på lokalt niveau i erhvervsdrivende for eninger og i forbindelse med nye aktiviteter til opfyldelse af behov, som markedet endnu ikke dækker, og medlemsstaterne ser på, hvor man kan nedsætte antallet af hindringer for gennemførelse af sådanne foranstaltninger. Skattesystemet gøres mere beskæftigelsesvenligt Medlemsstaterne, 11. fastsætter om nødvendigt et mål for en gradvis sænkning af det overordnede skattetryk under hensyntagen til det aktuelle niveau, og hvor det er hensigtsmæssigt også et mål for en gradvis sænkning af beskatningen af arbejdsomkostninger og arbejdsomkost ninger, der ikke er forbundet med lønnen, især i forbindelse med ufaglært arbejde og lavtlønsarbejde; 12. undersøger uden forpligtelser, om det er ønskeligt at sænke momssatsen for arbejds krafttunge tjenesteydelser, der ikke berøres af tværnational konkurrence. III. BEDRE TILPASNINGSEVNE I VIRKSOMHEDER OG BLANDT ARBEJDS TAGERE I VIRKSOMHEDERNE Modernisering af arbejdsorganisationen 13. Arbejdsmarkedets parter opfordres til på et passende niveau at indgå aftaler, især på sektorniveau og virksomhedsniveau, om en modernisering af arbejdsorganisationen, herunder ordninger for fleksibelt arbejde med henblik på at gøre virksomhederne pro duktive og konkurrencedygtige og for at opnå den ønskede balance mellem fleksibilitet og sikkerhed. 14. Alle medlemsstaterne undersøger muligheden for i deres lovgivning at inddrage mere smidige former for kontrakter, hvor der tages hensyn til, at der i stigende grad findes meget forskellige former for ansættelse. De arbejdstagere, der arbejder med en kontrakt af denne type, bør samtidig nyde godt af en passende sikkerhed og en højere status på arbejdet, hvis dette kan forenes med virksomhedens behov. Støtte til tilpasningstiltag i virksomheder 15. Medlemsstaterne undersøger de hindringer, især hindringer af skattemæssig karakter, der findes for investeringer i menneskelige ressourcer, og gennemfører om muligt skattelettelser eller andre incitamenter for etablering af uddannelse i virksomhederne selv; medlemsstaterne undersøger også alle nye bestemmelser for at sikre, at disse bidrager til at fjerne hindringer for beskæftigelsen og hjælper arbejdsmarkedet med at tilpasse sig de strukturelle ændringer i økonomien. IV. EN STYRKELSE AF POLITIKKEN FOR LIGE MULIGHEDER Bekæmpelse af kønsskævheder 16. Medlemsstaterne skal forsøge at mindske den kløft, der findes mellem kvinders og mænds arbejdsløshedstal ved aktivt at støtte en stigende andel af kvinder i arbejdsstyrken, og endvidere skal medlemsstaterne gøre en indsats for at ændre, at kvinder er underrepræsenteret i visse økonomiske sektorer og erhverv, mens de er overrepræsenteret i andre. En bedre forening af arbejde og familieliv 17. Medlemsstaterne skal stræbe efter at hæve niveauet for pasnings- og plejetilbud, hvor ikke alle behov er dækket. Det skal gøres lettere at vende tilbage til arbejdsmarkedet 18. Medlemsstaterne skal være særlig opmærksomme på kvinder og mænd, der efter at have været borte fra arbejdsmarkedet ønsker at vende tilbage som lønmodtagere, og i den forbindelse skal medlemsstaterne undersøge, med hvilke midler man gradvist kan fjerne hindringer for en sådan tilbagevenden til arbejdsmarkedet. Støtte til integrering af handicappede som erhvervsaktive 19. Medlemsstaterne skal i særlig grad have opmærksomheden henledt på de problemer, handicappede kan komme ud for som erhvervsaktive. -10 AFSNIT 1 INTEGRERING AF KØNSASPEKTET I ALLE POLITIKKER OG AKTIONER (MAINSTREAMING) MED HENSYN TIL LIGE MULIGHEDER Kommissionen er begyndt på en mainstreaming-politik, der skal integrere spørgsmålet om lige muligheder i alle Fællesskabets større politikker og aktioner. Denne forpligtelse blev indgået med vedtagelsen af en meddelelse4 i februar 1996. På FN's fjerde internationale konference5 blev der udarbejdet en plan for integrering af kønsaspektet i alle politikker og i alle politikker og aktioner aktioner (mainstreaming). Integreringen af kønsaspektet forudsætter mere omfattende tiltag i forbindelse med ligestilling. Der er ved at indtræde en holdningsændring, når det gælder fremme af lige muligheder og udvikling af kønsaspektet i alle politikker og programmer på medlemsstatsniveau, i EU og i internationale fora og drøftelser. I EU har betydningen og meningen af begrebet mainstreaming varieret afhængigt af sammenhængen. Den måde, begrebet er blevet anvendt på, har blandt andet været afhængigt af, hvor langt ligestillingspolitikken i de forskellige medlemsstater var nået, og i hvilken udstrækning de relevante aktører har haft viden om og vilje til at gennemføre ændringer. På trods af store fremskridt forekommer der stadig en række hindringer og mangler. Der er behov for en række foranstaltninger for at overvinde disse hindringer. Disse foranstaltninger omfatter bevidsthedsgørelse, omfattende uddannelse for at udvikle den nødvendige ekspertise vedrørende kønspolitiske spørgsmål, regelmæssige kønsspecifikke konsekvensanalyser af politikker samt ligestil lings vurderinger for at sikre kvaliteten i lovgivningsforslag og andre politiske dokumenter. Box Formålet med mainstreaming-politikken er at forbedre kvaliteten i politikkerne og at undgå utilsigtede negative følger. Der skal udarbejdes en strategi for overvågning af de kønsspecifikke konsekvenser af alle politikker, især for sådanne, der normalt betragtes som kønsneutrale. På europæisk niveau l 1997 blev de eksisterende strukturer til fremme af lige muligheder i Europa-Kommissionens politikker og aktiviteter, nemlig kommissærgruppen for ligestilling, fællesgruppen for ligestil ling og undergruppen for ligestilling i strukturfondene suppleret med en gruppe af tjeneste mænd, udvalgt på et bredt grundlag, med ansvar for integrering af kønsaspektet i alle politikker og aktioner. 4 KOM(96) 67 endel. udg. af 21. 2. 1996 5 FN's fjerde internationale kvindekonference, Beijing, Kina, 4. - 15. september 1995 1 1- Strategien for integrering af kønsaspektet i alle politikker og aktioner er også blevet bakket op med en beslutning fra Europa-Parlamentet6 om Kommissionens meddelelse om integrering af lige muligheder for mænd og kvinder i alle fællesskabspolitikker og -aktioner, som blev vedtaget i september 1997. Europa-Parlamentet opfordrer medlemsstaterne til at gennemføre en politik til integrering af kønsaspektet i alle politikker og aktioner både lokalt, regionalt og nationalt. Der er i den forbindelse blevet udarbejdet en Vejledning i vurdering af de ligestillingsmæssige virkninger7 af Kommissionens politikker og aktiviteter. En første rapport om aktiviteter og foranstaltninger til sikring af integreringen af kønsaspektet i alle politikker og aktioner med hensyn til lige muligheder har været under udarbejdelse i 19978. I rapporten omtales vidtspændende aktiviteter og markante fremskridt inden for en kortere periode. Rapporten vil blive offentliggjort i 1998. Box Engagement på højeste niveau er et vigtigt kriterium for, at man med held kan få mobiliseret mainstream-aktørerne, få en klar ansvarsfordeling og sikre, at der anvendes redskaber og instrumenter såsom kønsspecifikke konsekvensanalyser af politikker, procedurer for ligestillingsvurderinger samt overvågning og evaluering af de gjorte fremskridt. Integrering af kønsaspektet i alle politikker og aktioner er et tiltag, der supplerer specifikke positive foranstaltninger, og hensigten er at udvide området for ligestilling og at gøre virkningerne heraf mere omfattende. Denne dobbelte taktik er af afgørende betydning for et heldigt resultat. I takt med at antallet af mainstreaming- initiativer vokser - i en række organisationer og sektorer - og bliver mere komplekse, øges behovet for praktiske redskaber til at forbedre effektiviteten og til at måle fremskridtene. En overvågning af kønsbestemte forskelle bliver mere og mere vigtig for at kunne vurdere en politiks effektivitet. Et par konkrete eksempler på Fællesskabets politikker omfatter: Strukturfondene Strukturfondene er EU's vigtigste instrument til gennemførelse af økonomisk og social samhørighed. Siden 1996-rapporten om ligestilling mellem mænd og kvinder i Den Europæiske Union blev offentliggjort, er det indgået direkte eller indirekte som mål for mange udbud vedrørende projekter og forslag at de skal fremme lige muligheder og bidrage til en Europa-Parlamentets udvalg om kvinders rettigheder. Betænkning om meddelelse fra Kommissionen om integrering af lige muligheder for kvinder og mænd i alle fællesskabspolitikker og -aktioner, ordfører Angela Kokkola, PE 222. 553 af 17. 9. 1997 "En vejledning i vurdering af de ligestillingsmæssige virkninger" blev godkendt som et uformelt arbejdsdokument af Kommissionens tjenestegrene ved Gruppen af Tjenestemænd med Ansvar for Integrering af Kønsaspektet i alle Politikker og Aktioner på deres andet møde den 15. September 1997 KOM(98)122 endelig udg. af 4. 3. 1998. Evalueringsraport fra Kommissionen om opfølgningen af meddelelsen om "integrering af lige muligheder for kvinder og mænd i alle fællesskabspolitikker og aktioner" -12 integration af kvinder på arbejdsmarkedet. Blandt disse er der projekter vedrørende udvikling af landdistrikter9 under artikel 8 i Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og også pilotprojekter taget op under EUGFL10, pilotprojekter vedrørende interregionalt samarbejde under EFRU samt støtte til lokale beskæftigelsesinitiativer11 under Den Europæiske Socialfond (ESF). Interventioner under Fællesskabets pilotprogram til byudvikling12 omfattede ligeledes aktioner til fremme af ligestilling. Det vigtigste fællesskabsinitiativ til fremme af lige muligheder, beskæftigelsesinitiativet EMPLOYMENT-NOW (1995-1997)13 yder fortsat støtte til innovation, og der er blevet oprettet emnegrupper dækkende flere projekter. En afskaffelse af den vertikale og horisontale kønsopdeling på arbejdsmarkedet er fortsat højt prioriterede punkter i den anden fase (1997- 1999). Man har gennemført evalueringer af strukturfondenes virkninger, når det gælder fremme af lige muligheder, f. eks. i Finland, Irland, Spanien og Portugal. Undersøgelserne viser, at der ikke i tilstrækkelig grad tages hensyn til spørgsmålet om lige muligheder i program processerne og med hensyn til virkningerne. Fremover foreslår man, at der bygges videre på de erfaringer, man har gjort, og at ligestillingsforanstaltninger integreres i strukturfondenes programmer til integrering af kønsaspektet i alle politikker og aktioner. I AGENDA 2000 er der bebudet en reform af strukturfondene14. Den omfatter en styrkelse af de menneskelige ressourcer og ligestillingselementerne i alle strukturfondenes mål. Der er planlagt et nyt system for fællesskabsinitiativer. Politikker for almen uddannelse og faglig uddannelse I programmerne SOCRATES (almen uddannelse) og YOUTH FOR EUROPE (udveksling af unge uden for skolesammenhæng) er det fastlagt, at princippet om lige muligheder for kvinder og mænd skal respekteres, og dette udgør også et specifikt mål i LEONARDO DA V1NCI- programmet (faglig uddannelse), hvor der er fastlagt positive særforanstaltninger som supplement til integreringen af kønsaspektet i alle politikker og aktioner. Ligestilling var et gennemgående, tværgående emne i det europæiske år for livslang uddannelse (1996), og mulighederne for positive aktioner blev fremhævet i alle dokumenterne vedrørende gennemførelsen heraf. I hvidbogen "Undervise og lære: på vej mod det kognitive samfund"15 fremføres betydningen af erhvervsvejledning og rådgivning om kurser samt kvinders adgang 9 EFT C 284 af 27. 9. 1997 10 EFT C 326 af 31. 10. 1996, EFT C 125 af 22. 4. 1997, EFT S 43 af 1. 3. 1997 11 EFT C 323 af 29. 10. 1996 12 EFT C 38 af 10. 2. 1996 13 EFT C 327 af 29. 12. 1990 14 Et udvidet og styrket EU. Kom(97)2000 endel. udg, Bulletin for Den Europæiske Union, Supplement 5/97 15 KOM(97) 180 endel. udg. af 30. 4. 1997 -13 til almen uddannelse og erhvervsuddannelse, især i de tekniske sektorer. Senest har man i Kommissionens rapport "Adgang til videreuddannelse i EU" analyseret de foranstaltninger, medlemsstaterne har gennemført for kvinder, især kvinder der er truet af arbejdsløshed, arbejdsløse kvinder og kvinder, der er ved at komme ind på arbejdsmarkedet. Dialogen mellem arbejdsmarkedets parter I udkastet til Amsterdam-traktaten henvises der til styrkelsen af arbejdsmarkedets parters rolle og støtte til en koordinering og opfølgning af nøgleområder i beskæftigelsespolitikken. Medtagelsen af protokollen om social- og arbejdsmarkedspolitikken i selve traktaten er et vigtigt skridt fremad. Følgerne af alle disse ændringer er af afgørende betydning for EU- borgerne. Ændringerne vil give mulighed for forbedringer inden for området lige muligheder for mænd og kvinder. I årsrapporten fra 1996 fokuseres der på arbejdsmarkedsparternes bidrag til fremme af ligestilling. Kommissionen understregede i sin meddelelse16 om udviklingen af den sociale dialog betydningen af dette bidrag for den sociale politik og arbejdsmarkedspolitikken generelt og på sektorplan. Protokollen om social- og arbejdsmarkedspolitikken har været en model for europæiske aftaler indgået af arbejdsmarkedets parter om emner, der direkte eller indirekte har relation til lige muligheder. I en række tilfælde har arbejdsmarkedsparternes indsats gjort det muligt at indføje bestemmelser vedrørende lige muligheder eller en bedre forening af arbejde og familieliv i sektoraftaler eller lokale aftaler. Hewlett-Packard Ltd i Bôblingen i Tyskland er et godt eksempel på god praksis. Firmaet har et system, hvor de ansatte kan genindtræde efter orlov af familiemæssige årsager, og systemet går langt videre end de i loven fastlagte grænser for forældreorlov. British Gas i Det Forenede Kongerige17 har udarbejdet en række bestemmelser til støtte for ansatte med familieansvar, hvor sigtet er at udvikle medarbejdernes kvalifikationer og fremme deres karriere. Bestemmelserne indgår i en landsdækkende aftale. Politikker for eksterne forbindelser eller udenrigshandel og udviklingssamarbejde Man er ved at i alle udviklingspartnerlandenes planlægningsprocedurer. Dette indebærer, at man ikke mere fokuserer på kvindespecifikke tiltag men generelt tager hensyn til kønsaspektet i alle udviklingspolitikker og projekter. integrere en kønspolitisk analyse I forbindelse med samarbejdet med AVS-staterne offentliggjorde Kommissionen i december 1996 en grønbog om ideer, tanker og metoder for perioden efter Lomé efter år 2000. I denne i december 1997l8. henleder man grønbog og i den følgende meddelelse til Rådet opmærksomheden på kønsaspektet som et afgørende punkt, når det gælder økonomisk vækst, social udvikling og respekt for menneskerettighederne. Lomé-aftalen har været den vigtigste 1 <> KOM(96) 448 endel. udg. af 18. 9. 1996 17 Citeret i "Equal Opportunities and Collective Bargaining in Europe'\bind I, Luxembourg, Kontoret for de Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 18 KOM(95)423 endel. udg. af 18. 9. 1995 14 form for udviklingssamarbejde siden 1975 mellem EU og 70 afrikanske og caribiske stater samt stater i Stillehavet. Kommissionen har vurdereret gennemførelsen i 1996-1997 af Rådets resolution fra 1995 om integrering af kønsrelaterede spørgsmål i udviklingssamarbejdet ved hjælp af en detaljeret situationsrapport i form af et arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, og endvidere har Kommissionen i juni 1997 vedtaget et forslag til en rådsforordning om dette spørgsmål. Når denne forordning er blevet vedtaget, vil den udgøre det juridiske grundlag for styringen af EU's finansielle støtte og tekniske bistand, der skal fremme integreringen af kønsaspektet i alle Fællesskabets politikker og interventioner på udviklingssamarbejdsområdet. I meddelelsen fra Kommissionen til Rådet "Forbindelserne mellem samhandelssystemet og de internationalt anerkendte arbejdsnormer"19 er lige muligheder blandt de meget vigtige normer, der skal støttes. Box INTEGRERING AF KØNSASPEKTET I ALLE POLITIKKER OG AKTIONER (MAINSTREAMING) I MEDLEMSSTATERNE En række medlemsstater arbejder på at indføre en politik til integrering af kønsaspektet i alle politikker og aktioner på et meget højt niveau i beslutningstagningen. I Sverige har arbejdsministeren ret til at undersøge forslag med henblik på at inddrage kønsperspektivet i alle politikker. 1 Spanien er styrelsen for Instituto de la Mujer tildelt et bredere aktivitetsområde. Samarbejdet mellem Instituto de la Mujer og Instituto Nacional de Empleo har medfort, at lige muligheder nu indgår i uddannelsen af de tjenestemænd, der står for gennemførelsen af planen om integrerede arbejdsformidlingskontorer. I Tyskland har forbundsministeren for ligestilling udarbejdet en politik, således at man har ret til at undersøge lovgivningsforslag på et tidligt stadium. I Nederlandene tages der, når undervisningsministeriet fremsætter planer for den politik, der skal fra udenrigsministeriet og justitsministeriet hensyn til disse forslags virkninger på henholdsvis kvinders og mænds situation. Man har udarbejdet en helt konkret procedure til en kønsspecifik konsekvensanalyse af alle politikker. lovgivningsforslag føres, og ved I Grækenland er generalsekretariatet for ligestilling blevet omstruktureret for at styrke det i relation til regeringskontorer, regionale ligestillingskontorer og ikke-statslige organisationer. ,g KOM(96) 402/4 -15 AFSNIT 2 MÆND OG KVINDER PÅ ARBEJDSMARKEDET Retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik i 1998: et skridt fremad for større ligestilling topmøde om beskæftigelse Beskæftigelsessituationen i Europa fik Rådet til at vedtage et nyt kapitel om beskæftigelse i traktaten. De retningslinjer, Kommissionen har foreslået, gav en struktur for drøftelserne på det ekstraordinære i november 1997. Retningslinjerne blev vedtaget i en resolution fra Rådet den 15. december 1997. Dette betød et afgørende skridt fremad, fordi indgik som en vigtig del af ligestillingselementet beskæftigelsespolitikken. Ligestillingen er nu et af de prioriterede områder, som skal underbygge den nationale beskæftigelsespolitik. I medlemsstaternes flerårige programmer, der i den proces, som blev vedtaget i Essen, og som er forløberen for den nye indgår beskæftigelsesstrategi, har en politik til fremme af ligestilling mellem mænd og kvinder på arbejdsmarkedet ikke været særlig synlig hidtil. i Luxembourg På arbejdsmarkedet er der fortsat en skævhed med hensyn til ligestilling. Andelen af arbejdsløse kvinder i EU er højere end mændenes (12% henholdsvis 9%). (Kvinders og mænds arbejdsløshedsprocenter (15-64 år) i EU (%), 1996. ) I 1997 er der indsamlet statistiske oplysninger vedrørende lønstrukturen i de 15 med lemsstater, og disse behandles i øjeblikket af Eurostat. De første resultater af analysen af dataene for Spanien, Frankrig, Sverige og Det Forenede Kongerige viser stadig en kønsbestemt lønforskel mellem kvinders og mænds lønninger: et mønster, der sandsynligvis kan konstateres i alle medlemsstater. Det gennemsnitlige antal arbejdstimer er blevet mindre i Europa. Dette gælder især for kvinder i beskæftigelse. En stigende andel af kvinderne arbejder på deltid eller i weekenden, om morgenen eller aftenen. Selv om der har været et stigende antal kvinder og mænd i arbejde, har væksten i erhvervsfrekvensen ikke været fulgt af en vækst i omfanget af arbejdstid (arbejdsmængde). Der er behov for nye politikker til afskaffelse af diskrimination på arbejdsmarkedet, som både tager hensyn til udbuds- og efterspørgselsfaktorer. Tiltag, der skal fremme afskaffelse af diskrimination på arbejdsmarkedet, består ofte af isolerede og spredte aktioner uden en programramme, og med disse kan der ikke opnås virkninger af betydning. Nogle af disse spørgsmål behandles i EMPLOYMENT-NOW-initiativet. De prioriterede om råder for anden fase (1997-1999) omfatter bekæmpelse af vertikal kønsopdeling ved at uddanne kvinder som ledere og bekæmpelse af horisontal kønsopdeling i ikke-traditionelle beskæftigelsessektorer. Job vedrørende vedligeholdelse af computere leder f. eks. tanken hen på teknisk arbejde og har et maskulint image. En uddannelsesorganisation i Paris har med støtte fra NOW udarbejdet et uddannelsesprogram for teknikere, hvor integrering af kønsaspektet i programmet (mainstreaming) indgår i strategien. Dette team vil på grundlag af en interventionsanalyseundersøgelse bestræbe sig på at gøre rådgivere inden for områderne 16- Kvinders og mænds arbejdsløshedsprocenter (15-64 år) i EU (%), 1996 •Kvinder OMænd 100% 90% 80% 70% 60% 50% 40% 30% 20% 10% 0% JQ mH UmiJ^TTTTFlT A B D D K E H N F O R R LI L NL P S UK GtMdToM Kilde: Eurostat beskæftigelse og vejledning mere bevidste om den store mængde af erhverv inden for nye teknologier, der findes for både mænd og kvinder. Ny arbejdsorganisation I retningslinjerne for beskæftigelse henvises der til politikker vedrørende orlov, forældreorlov og deltidsarbejde som noget, der er af særlig betydning for kvinder og mænd. Fremskridt med hensyn til kvinders beskæftigelse er ofte blevet forbundet med udvikling af deltidsarbejde. Denne udvikling indebærer både muligheder og risici. På den ene side forbindes deltidsbeskæftigelse ofte med lav jobsstatus, manglende jobsikkerhed og lavere løn end fuldtidsbeskæftigedes løn uanset deres status. På den anden side kan udvikling af deltidsbeskæftigelse give nye muligheder. 1 mange tilfælde gør deltidsbeskæftigelse det muligt for kvinder at vende tilbage til arbejdsmarkedet efter et langvarigt fravær; i andre tilfælde kan deltidsbeskæftigelse være en effektiv måde til at kombinere arbejde og familieliv. (Kvinders og mænds deltidsbeskæftigelse som andel af den samlede beskæftigelse i EU og i Island og Norge (%), 1996. ) I medlemsstater såsom Nederlandene og Belgien opmuntrer man til fleksible ordninger, idet man prøver at sikre deltidsarbejdstagere alle sociale rettigheder. Kommissionen har undersøgt disse spørgsmål i grønbogen "Partnerskab - Vejen til en ny tilrettelæggelse af arbejdet"20 og vurderer i øjeblikket reaktionerne fra de interesserede parter for at kunne fastslå, hvorledes man bedst moderniserer den lovgivningsmæssige og kontraktuelle ramme samt politikken herfor. En nedbrydning af traditionelle kønsroller er et vigtigt aspekt i denne opgave. Parallelt med Kommissionens meddelelse "Modernisering og forbedring af den sociale beskyttelse i Den Europæiske Union"21 understreger Kommissionen betydningen af, at den sociale sikring tilpasses, så den kan virke støttende og fremmende for beskæftigelsen, først og fremmest ved at ligevægten mellem fleksibilitet og sikkerhed fastholdes. Dette er særlig relevant for deltidsbeskæftigede. 1 april 1996 udsendte Kommissionen et formelt debatoplæg om "fleksibilitet, arbejdstid og sikkerhed for arbejdstagere", hvor man fokuserede på behovet for at sikre princippet om ikke- diskriminering af arbejdstagere, der er ansat under nyere fleksible former for arbejdsvilkår. Kvinder udgør en markant andel af arbejdstagere under sådanne former for atypisk arbejde. Som svar på dette oplæg meddelte de europæiske arbejdsmarkedsorganisationer (UNICE, 20 KOM(97) 128 endel. udg. af 16. 4. 1997 21 KOM(97) 102 endel. udg. afl2. 3. 1997 -17- Kvinders og mends deltidsbeskæftigelse som andel af den samlede beskæftigelse i EU og I Island og Norge (%), 1996. % 100 90 80 70 60 50 • Kvinder I D Mænd i KMde: Eurostat, "Statistics in focus N T, 1997. Anmærkning: D = LFS 1995, N = 1995, IS * 1995. ems is N CEEP og EFS), at de agtede at starte forhandlinger om dette emne, og at man i begyndelsen ville koncentrere sig om deltidsarbejde. I maj 1997 tog arbejdsmarkedsparterne som det første spørgsmålet om deltidsarbejde op, hvor man nåede frem til en aftale. I denne rammeaftale anerkendes nødvendigheden af, at diskriminering over for deltidsansatte skal ophøre, og at deres arbejdsvilkår skal forbedres ved at gøre det lettere at udvikle nye former for deltidsarbejde. Rådet vedtog et direktiv 97/8 l22i december 1997, som lader denne aftale indgå i lovgivningen23. Med vedtagelsen af dette direktiv har man erkendt, at deltidsarbejde er et stadig mere vigtigt element på arbejdsmarkedet. Det er af meget stor betydning for sikringen af lige muligheder, i betragtning af at 83% af de deltidsansatte er kvinder. Målet med direktivet er at støtte kvinders og mænds mulighed for i vid udstrækning selv at vælge deres arbejdstid, f. eks. ved at vælge at arbejde på deltid, når familieforholdene gør det nødvendigt eller som overgang til pensionering. I Kommissionens debatoplæg blev der også rejst spørgsmål om arbejde med en midlertidig eller tidsbegrænset kontrakt. UNICE, CEEP og EFS har som et næste skridt angivet over for Kommissionen, at de er rede til at forhandle om tidsbegrænsede kontrakter som en opfølgning af den tidligere aftale om deltidsarbejde. Box På et dynamisk og ekspanderende arbejdsmarked viser der sig nye kønsskævheder og kønsdiskriminering. Kommissionen vil med sine partnere bygge videre på det arbejde, der allerede er gjort for at forbedre kontraktansattes status og for at forbedre beskyt telsen af såkaldt atypisk beskæftigelse. Der er en risiko for at kvinders beskæftigelse fortsat koncentreres i sektorer, hvor de kan være overrepræsenterede (såsom hjemmeservice og omsorgssektorerne), og på denne måde styrke den kønsopdelte skævhed på arbejdsmarkedet. Denne udvikling betyder, at det er vigtigt, at der formule res en politik for lige muligheder i disse sektorer. Små og mellemstore virksomheder og kvinder Rådet understregede i sin resolution om vækst og beskæftigelse i juli 1997 i Amsterdam, at der skal lægges særlig vægt på de muligheder, små og mellemstore virksomheder har for at skabe arbejdspladser. Der er kommet nye sektorer, der rummer store muligheder for at skabe job, og i retnings linjerne for beskæftigelsespolitikken i 1998 understreges det, at man må udnytte alle nye beskæftigelsesmuligheder, den nye teknologi og innovationer effektivt. Der findes ofte nye i service- og omsorgssektoren, hvor kvinder har de bedste beskæftigelsesmuligheder 22 Rådets direktiv af 15. 12. 1997. EFT L 14 af 20. 1. 1998, s. 9 23 Der vil i 1998 blive fremsat forslag om et direktiv, der skal udvide direktivets dækningsområde, så direktivet også gælder for Det Forenede Kongerige (lovgivningsgrundlaget er art. 100) - 1 8- muligheder for at komme ind på eller at vende tilbage til arbejdsmarkedet. Anvendelsen af ny teknologi giver kvinder nye muligheder, f. eks. i landdistrikterne. Det er i mindre grad kvinder end mænd, der opretter virksomheder24, og når de gør det, er virksomhederne oftest små. Kvinderne står over for en række problemer, særlig når det drejer sig om at sikre det økonomiske grundlag. Disse spørgsmål blev omtalt i programmet for den tredje europæiske konference for håndværksvirksomheder og små virksomheder, som blev afholdt i Milano i november 1997. I det tredje flerårige program for virksomhedspolitik, især for små og mellemstore virksomheder (1997-2000) henvises der eksplicit til kvindelige iværksættere i indkaldelsen afbud25. 1 årsberetningen fra Det Europæiske Observationscenter for SME26 1996 er der et kapitel om kvinder i små og mellemstore virksomheder. Her understreger man den rolle, kvinder spiller i små og mellemstore virksomheder og giver en analyse af de specifikke vanskeligheder, kvindelige iværksættere er udsat for. De erfaringer, man har høstet i EMPLOYMENT-NOW-initiativct (halvdelen af projekterne vedrører kvinders oprettelse af virksomheder) vil hjælpe Kommissionen med at udarbejde yderligere aktioner inden for dette område. I flere medlemsstater har man taget skridt til at imødegå disse vanskeligheder: 1 Finland og Sverige støttes kvindelige iværksættere f. eks. med et særligt iværksætterlån. 1 Portugal er der fastlagt særlig støtte, og man har skabt strukturer for teknisk støtte og et netværk for nationalt og internationalt samarbejde. Udviklingen er beskæftigelsesprocessen og i det nye mål nr. 3 i strukturfondene. iværksætterkultur for kvinder en af et vigtigt element i I 199727 afholdt Kommissionen rundbordssamtaler, hvor man satte fokus på behovet for at gøre medhjælpende hustruer mere synlige og anerkendte. Medlemmer af Europa-Parlamentet, repræsentative organisationer og eksperter deltog i drøftelserne. Her fremhævede man behovet for at udarbejde uddannelsesprogrammer, der svarer til de aktuelle behov, og for at forbedre medhjælpende hustruers repræsentation. Dette er et vigtigt aspekt i den generelle politik for igangsætning af små familievirksomheder, hvor tidligere lønmodtagere selv ansætter familiemedlemmer. Kommissionen vil foreslå en række aktioner på baggrund af konklu sionerne. Individualisering af rettigheder Individualiseringen af rettigheder i forbindelse med den sociale sikkerhed kan eventuelt være et vigtigt og aktuelt spørgsmål set i sammenhæng med lige muligheder. Ingen medlemsstat har et fuldstændigt individualiseret system for social sikkerhed. I alle systemer er der en 24 Forberedende dokument til OECD-konferencen "Women entrepreneurs in small and medium enterprises: a major force in innovation and job creation" (kvinder som iværksættere i små og mellemstore virksomheder: en styrke, når det gælder innovation og nye job), Paris 16-18 april 1997. 25 Indkaldelse af forslag: støtte til håndværksvirksomheder og små virksomheder, EFT C 117 af 15. 4. 1997 26 Det Europæiske Observationscenter for SMV, fjerde årsrapport, juli 1996 27 De første blev afholdt den 7. februar 1997, de næste den 23, og 24. juni 1997 - 1 9- sammenhæng - i det mindste i nogle henseender - mellem den sociale sikring og beskatningen på den ene side, og den specifikke familiesituation på den anden side, ved at der gives såkaldte afledte rettigheder. Med hensyn til pensioner f. eks. er virkningerne i forbindelse med ydelser til afhængige voksne og pensioner med husstandstillæg betragtelige, især i Belgien og Irland. Enke- og børnepensioner findes i alle medlemsstaterne undtagen i Belgien (børnepension). I Danmark, Finland, Spanien og Sverige har man systemer, der ikke er individualiserede, men som tager mindre hensyn til de forskellige forhold i husstanden, selv om der findes efterladtepensioner. I den anden ende af denne skala er der systemer såsom i Frankrig og Belgien, hvor der tages meget stort hensyn til de forskellige forhold i husstanden28. Kommissionen har finansieret en undersøgelse af individualiseringen af rettigheder i den sociale sikring og eventuelle alternativer for at tilpasse den sociale sikring til ændringerne i arbejdslivet og familiestrukturerne og har også støttet et seminar29 om individualisering af rettigheder i oktober 1997, der gav eksperter fra medlemsstaterne mulighed for mere dybtgående at undersøge, hvilke virkninger et skridt mod en individualisering af rettigheder kan indebære. Der er planlagt flere undersøgelser inden for dette område. En tilpasning af den sociale sikring til de ændrede behov vil være et af emnerne ved analyser, debatter og aktioner omfattende medlemsstaterne, de europæiske institutioner og arbejdsmarkedets parter i forbindelse med den social- og sociale dialog og det europæiske arbejdsmarkedspolitik 1998. forum for 28 DULBEA, Individualisation of Social and Fiscal Rights and Equal Opportunities between Women and Men, ULB, Bruxelles, 1997 29 Individualisation of rights, social security and equality between women and men, Kommissionen, Université de Nanterre, 9. -11. oktober 1997 20 AFSNIT 3 EN BEDRE FORENING AF ARBEJDE OG FAMILIELIV I EUROPA - PASNINGSPROGRAM og sociale arbejdsmarkedsmæssige En bedre forening af arbejde og familieliv30 er et spørgsmål, der spiller en afgørende rolle ved store i arbejdsorganisationen, i demografiske mønstre, i omstruktureringen af den sociale sikring, i holdninger over for social og økonomisk afhængighed, i fordelingen af pasnings- og plejeopgaver mellem mænd og kvinder og i forbindelse med tjenesteydelser mellem den offentlige og private sektor. Der er fremlagt et pasningsprogram i Europa, som går videre end debatten om børnepasning. Det vedrører familiens fremtid, pleje af ældre og syge og mænds rolle i forbindelse med mænds bidrag til pasningsopgaver. navnlig ændringer ændringer, I Europa findes der følgende tendenser: • Behovet for pasning af små børn. Andelen af treårige børn i børnehaver ligger på over 90% i Belgien, Frankrig og Italien31. Tal i EU viser, at 10% af husstandene32 kun består af en person. Den stigende tendens til etablering af husstande med en person betyder nye udfordringer i forbindelse med ydelse af tjenester. • Med en stadig stigende gennemsnitlig alder for befolkningen (aldring) fremkommer der nye behov. Opgaven med pasning af ældre udføres fortrinsvis af kvinder og kommer oven i kvindernes ansvar for børnepasningen. De Europæiske Fællesskabers undersogelse vedrørende husstandenes udgifter (ECHP) viser, at i 1994 påtog 9% af kvinderne, med en arbejdstid på mindst 30 timer om ugen, sig op til 4 timers pleje af en syg eller ældre person efter arbejdet33. Kommissionen har reageret ved at give støtte til projekter, undersøgelser, etablering af net værk, koordinering af diskussioner og ved at opfordre til konsultationer om disse vidtrækkende tendenser og ændringer34. 30 Der er tale om en privat husstand, når en, to eller liere personer deler en fælles boli^ 31 Eurydice, Europa-Kommissionen. 32 Eurostat, Population and Social Conditions, 1996, nr. 5 33 Eurostat, Statistics in Focus, 1997, nr. 5 34 Demografisk rapport Kom(97) 361 endel. udg. af 9. 7. 1997, Modernisering og forbedring af den sociale beskyttelse i Den Europæiske Union, Kom(97) 102 endel. udg. af 12. 3. 1997, Partnerskab - Vejen til en ny tilrettelæggelse af arbejdet, Kom(97) 128. - 2 1- F. eks. ved at et projekt er blevet lanceret i Siena35, Italien, af de lokale myndigheder (Amministrazione provinciale) via Fællesskabets handlingsprogram på mellemlang sigt vedrørende lige muligheder for mænd og kvinder (1996-2000). Et omfattende partnerskab af regionale og lokale myndigheder, fagforeninger og ikke-statslige organisationer støtter en metode til analyse af plejesektoren og dens bidrag til en forening af arbejde og familieliv. 1 EMPLOYMENT-NOW-initiativet har man udviklet programmer, der kombinerer uddannelse og pasningsmuligheder, og strukturfondene har i flere tilfælde været inde i billedet med hensyn til pasningsmuligheder for at gøre det lettere at følge undervisning og at vende tilbage til arbejdspladsen. I retningslinjerne for beskæftigelsen i 1998 anser Rådet spørgsmålet om en bedre forening af arbejde og familieliv og en lettere tilbagevenden til arbejdsmarkedet efter fravær (ofte i forbindelse med pasning af mindre børn) som et afgørende spørgsmål for udviklingen af beskæftigelsen i Europa. Medlemsstaterne opfordres til at tilstræbe et højt niveau for pasningsmuligheder. Kommissionens ekspertgrupper "Køn og beskæftigelse" og "Lige rettigheder" udarbejder i fællesskab en liste over bestemmelser vedrørende børnepasning og pleje af syge og ældre i de 15 medlemsstater samt Island og Norge. De vurderer også, hvilke virkninger, det har for kvinders beskæftigelse, at der findes pleje- og pasningsmuligheder, eller at disse mangler. Dette arbejde vil blive medtaget på mødet, der vil blive afholdt under Det Forenede Kongeriges formandskab i Belfast i maj 1998 for europæiske ministre med ansvar for lige muligheder. Den nyeste udvikling på lovgivningsområdet er skildret i det følgende. Forældreorlov Rådets direktiv 96/34/EF af 3. juni 199636 om forældreorlov giver som et minimum ret til tre måneders (ubetalt) orlov både til kvindelige og mandlige ansatte ved barns fødsel eller adop tion, og indtil barnet er fyldt otte år. Direktivet blev vedtaget under protokollen om social- og arbejdsmarkedspolitikken og gjaldt oprindelig kun for 14 medlemsstater. Efter Amsterdam-traktaten, hvor Det Forenede Kongerige ikke mere er undtaget fra protokollen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, blev et udkast til direktiv, der udvider forældreorloven til at omfatte Det Forenede Kongerige, vedtaget af Rådet den 15. december 1997. Direktivet om forældreorlov er et vigtigt element i den række af integrerede og supplerende foranstaltninger, der var nødvendige for at opfylde målet om en bedre forening af arbejde og familieliv. I 1997 gennemgik Kommissionen de undersøgelser og foranstaltninger, der var blevet gennemført i de 15 medlemsstater. 35 Project Labour Team, Amministrazione Provenciale di Siena, Italien M) EFT L 145 af 19. 6. 1996, s. 4 -22 Materialet fra Kommissionens egen overvågning i 1997 og fra OECD (1995)37 bekræfter, at der er meget store metodiske problemer ved vurdering af, i hvilket omfang kvinder og mænd udnytter forældreorlovsmulighederne i medlemsstaterne. Ikke desto mindre viser den nuværende udvikling, at forældreorlov først og fremmest bruges af kvinder. I Danmark, hvor der er tradition for forældreorlov, er 90% af dem, der nyder godt heraf, kvinder38. Graviditet og barsel Rådets direktiv 92/85 om gravide arbejdstagere39, som blev vedtaget i 1992 under artikel 118A, giver en ramme for indførelse af foranstaltninger til fremme af forbedringer af sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen for gravide arbejdstagere og for arbejdstagere, som lige har født, eller som ammer. I artikel 14, stk. 4, i direktivet pålægges medlemsstaterne at aflægge rapport til Kommissionen om den praktiske gennemførelse af direktivet og herunder at fremlægge synspunkter fra begge parter i erhvervslivet. Kommissionen er i øjeblikket ved at forberede denne rapport på grundlag af de modtagne oplysninger. Som fastlagt i direktivets artikel 3 har Kommissionen videreført arbejdet med at udarbejde retningslinier for vurdering af de kemiske, fysiske og biologiske agenser samt de industrielle processer, der anses for at udgøre en fare for disse arbejdstageres sikkerhed og sundhed. Kommissionen er blevet støttet i dette arbejde af Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse på Arbejdspladsen, og det endelige dokument vil blive udarbejdet, efter at medlemsstaterne er blevet hørt i første halvdel af 1998. Børnepasning I februar 1998 vedtog Kommissionen en rapport om gennemførelse af Rådets henstilling om børnepasning40 fra 1992. Rapporten blev udarbejdet som opfølgning af analysen i 1997 af medlemsstaternes svar på et spørgeskema fra Kommissionen. Rapporten bekræftede, hvor vigtige bestemmelser om børnepasning er for en bedre forening af arbejde og familieliv i EU. Henstillingen har givet gode resultater, fordi den har startet en debat om pasnings- og plejespørgsmålet. Arbejdspladsens rolle i sikringen af en familievenlig politik har været fremme i debatten i årene efter henstillingen, ligesom private organisationers rolle. Forholdene vedrørende familiedagpleje optræder mindre hyppigt i medlemsstaternes svar. I retningslinjerne for beskæftigelsen fra 1998 står der, at der skal være en rimelig standard for børnepasningen og plejen af syge eller ældre for at sikre, at kvinder og mænd kommer ud og forbliver på arbejdsmarkedel. Etableringen af en ramme for en række politikker til imøde kommelse af behovene for både børnepasning og pleje af syge eller ældre familiemedlemmer 37 OECD, Employment Outlook, Paris, juli 1995 38 Meddelse fra Ligestillingsrådet, Danmark, 1997 39 EFT L 348 af 28. 11. 1992, s. 1 40 KOM(98)af4. 2. 1998 23- vil indgå i det fremtidige pasningsprogram. Kommissionen vil støtte medlemsstaterne i dette spørgsmål og vil undersøge de fremskridt, der er gjort i 1998, for at kunne udarbejde retnings linjerne for 1999. Andre initiativer Næsten alle medlemsstaterne har startet et eller flere initiativer for at undersøge eller fremme en forening af arbejde og familieliv i 199741. Et overblik over disse foranstaltninger viser, at tiltagene er meget forskelligartede. Belgien, Spanien, Portugal og Frankrig har givet støtte til undersøgelser af forældreorlov eller af de tanker, der ligger bag en forening af arbejde og familieliv. Italien og Østrig har forsøgt at skabe større bevidsthed ved hjælp af konferencer eller reklamekampagner for at skabe debat om fordelingen blandt ægtefæller af pasnings- og plejeopgaver. En række medlemsstater har udarbejdet udkast til forslag (Italien) eller ændret deres lovgivning for at udvide det område, der dækkes, (Danmark) eller øget ydelserne ved barsels- og forældreorlov (Tyskland). Arbejdsgiver- og fagforeninger er inddraget i udarbejdelsen af innovative foranstaltninger i Irland og Det Forenede Kongerige. I Portugal har man gennemført en undersøgelse af situationen for de arbejdstagere, som også passer en ældre hjemme. Østrig, Nederlandene, Danmark og Finland har udvidet området for eksisterende kampagner for at inddrage mænd i foranstaltninger til en bedre forening af arbejde og familieliv eller er ved at undersøge mænds vilje til at anvende orlovsordninger og andre socialpolitiske bestemmelser. Box Det er karakteristisk for det stigende antal nyere børnepasningsordninger i medlems staterne, at de er meget forskellige. I flere medlemsstater indebærer denne forskellig artethed en lang række former for service for at være i overensstemmelse med forældrenes forskellige arbejdsmønstre og ikke-ansatte forældres behov. I andre medlemsstater har ønsket om forskelligartethed givet sig udtryk i udvikling af børnepasningsformer, som tager hensyn til børns forskellige behov, og som svarer til børnenes udvikling på forskellige alderstrin. Uddrag fra svarene på Det Rådgivende Udvalgs spørgeskema fra 1997. 24 AFSNIT 4 LIGELIG REPRÆSENTATION AF MÆND OG KVINDER I BESLUTNINGSTAGNINGEN Inden for de seneste to tiår har der vist sig en udvikling, hvor man i spørgsmål om lige muligheder ikke kun fokuserer på de underordnede stillinger. Det har været afgørende for denne udvikling, at man har erkendt, at kvinders underrepræsentation i beslutningstagende positioner udgør en meget stor hindring for den demokratiske udvikling af EU, samhørigheden og EU's globale konkurrenceevne. Kvinder er i vid udstrækning underrepræsenteret i beslutningstagende positioner, også i den politiske sfære. Situationen har forbedret sig markant efter de seneste (1997) afholdte valg i flere medlemsstater i EU; kløften er dog fortsat meget stor. De forskellige strategier til at få et større antal kvinder ind på beslutningstagende poster beskrives i årsrapporten for 1996. Det er en forudsætning for, at kvinder kan rykke frem og nå beslutningstagende poster inden for andre områder, at de er synlige og strategisk til stede i den offentlige sfære. Kvindernes andel i de nationale parlamenter i EU er som helhed steget med 2,3% mellem 1996 og 1997 (fra 14,8% til 17,1%). Kvinders repræsentation i regeringerne er ofte større end deres andel i de nationale parlamen ter. Mellem 1996 og 1997 steg kvindernes andel i regeringerne med 2,5% (fra 16,8% til 19,3%). Kvindernes andel på regionalt niveau er meget højere end på nationalt niveau. I 1997 var kvindernes andel 23,2% i de regionale regeringer. Mellem 1996 og 1997 steg den fra 25,1% til 26,6% i de regionale parlamenter. (Kvindernes andel i de nationale parlamenter i EU-medlemsstaterne, i Europa-Parlamentet og Island, Norge og Liechtenstein (%) 1996 og 1997. ) Box De seneste valg har medført en vis forbedring med hensyn til antallet af kvinder inden for den politiske beslutningstagning. I en undersøgelse42 fra Eurobarometer konstate redes det, at europæere i stigende grad så med velvilje på tanken om, at kvinder opnår poster med politisk ansvar. På trods af denne tendens er kvinder relativt bedre repræ senteret i regeringerne end i forsamlinger, der er direkte valgt. De klarer sig også bedre, når det drejer sig om forholdstalsvalg. Endnu har man ikke fuldt ud anerkendt det positive ved at kvinder integreres for så vidt angår valgte poster. 42 Européennes, Européens: A chances. égales? Eurobarometer 44. 3 opinionsundersøgelse marts-april 1996, 1996-rapporten 25 p Kvindernes andel i de nationale pariamenter i EU-medlemsstaterne, i Europa-Parlamentet og Island, Norge og Liechtenstein (%) 1996 og 1997. • 1996 D1997 100 90 80 70 60 Kide: Dataene for 1996 ar fra de europæiske eksperters netvaark vedrørende bestutrangatag-ning. Dataene for 1997 er fra Frauen Computer Zentrum Beran. Anmasrkning: 'eksklusive 4 medtemmer valgt pi Grønland og pi Færøerne M parlamentet omfatter 15 stedfortraadere for ministre. &£ £L EP IS I Rådets henstilling om ligelig deltagelse af mænd og kvinder i beslutningsprocessen43 gives der udtryk for, at det er nødvendigt med en samlet aktion for at tage problemet med uligevægten mellem mænd og kvinder ved beslutningstagninger i EU op. Som sådan er det et supplement til de initiativer, som er blevet taget på internationalt og nationalt niveau. Medlemsstaterne opfordres i henstillingen til at udarbejde en samlet strategi til fremme af en ligelig deltagelse af mænd og kvinder, når det drejer sig om beslutningstagende myndigheder. I 1999 vil Kommissionen udarbejde en første rapport om gennemførelsen af Rådets henstilling fra 1996 i treårsperioden efter henstillingens vedtagelse. i Europa-Parlamentet har udarbejdet Udvalget om kvinders rettigheder to vigtige betænkninger om kvinder på beslutningstagende poster. I den første betænkning44 er der en klar analyse af hindringerne for beslutningstagningen og samtidig forslag til specifikke foranstaltninger, der kan hjælpe med til at øge kvinders repræsentation i beslutningstagningen både kvantitativt og kvalitativt. I den anden betænkning45 opfordres til en samlet strategi til forbedring af kvinders repræsentation i beslutningstagningen. Regionsudvalget46 har understreget betydningen af holdningsændringen i den offentlige diskussion med hensyn til kvinder i beslutningstagningen og hævder, at der er stigende tilslutning fra medlemsstaternes side med hensyn til at få ligevægt i kvinders og mænds deltagelse ved udnævnelser af repræsentanter i udvalget. Kommissionen for sin del har givet medlemsstaterne og andre berørte organer et praktisk red skab til fremme af en bedre kønsbalance. Guiden "Hvordan skabes der lige repræsentation af kvinder og mænd i den politiske beslutningsproces"47, som blev offentliggjort i 1997, giver en metode til at sætte politisk vilje bag aktioner for at give kvinder en mere kraftfuld position ved at foreslå konkrete strategier og politikker. I guiden gives der specifikke anbefalinger til regeringer, politiske partier og kvindeorganisationer om, hvordan antallet af kvinder kan øges i den politiske beslutningsproces. Kommissionen har også støttet forskning vedrørende kvinders deltagelse på områder, som ikke nødvendigvis hører til den politiske sfære, navnlig inden for områderne sundhed, retsvæsen, finans og uddannelse48. Herudover har den styret en omfattende undersøgelse, som 43 EFT L 319 af 10. 12. 96, s. 11 44 Europa-Parlamentets udvalg om kvinders rettigheder, ordfører Jessica Larive, PE 205. 666/end. , 1994 45 Europa-Parlamentets udvalg om kvinders rettigheder, ordfører Irene Crepaz, PE 214. 950/end. , 1996 46 Resolution om udnævnelse af medlemmer til Regionsudvalget og ligestilling, Rcgionsudvulgct 237/97 47 Kommissionen, Generaldirektoratet for Beskæftigelse, Arbejdsmarkedsrelationer og Sociale Anliggender, 1996 48 Gender, Power and Change in Health Institutions of the European Union, Europa-Kommissionen, DGV; Women in Decision making in the Judical Systems of the European Union, CESEP; Women in the Financial Institutions in the European Union, Wissenschaftszentrum Berlin; Women in Decision-Making in Education, Université catholique de Louvain -26 har kortlagt og vurderet den forskning, der er udført vedrørende kvinder i den politiske, økonomiske og sociale beslutningsproces i de 15 EU-lande, Norge og EU-institutionerne49. Resultaterne af disse undersøgelser med empirisk sigte danner grundlag for en gennemførelse af de politiske forpligtelser, EU-medlemsstaterne påtog sig i handlingsprogrammet fra Beijing, Rådets henstilling og Romchartret fra 1996 til en effektiv strategi til at fremme en bedre ligevægt mellem mænd og kvinder. Kommissionen har lanceret et tredje handlingsprogram for lige muligheder for mænd og kvinder i Kommissionen (1997-2000)50. I programmet er der tale om en samlet strategi med henblik på en mere ligelig repræsentation af mænd og kvinder på alle niveauer i institutionen og udvikling af en virksomhedskultur, hvor der tages stilling og hensyn til kønsdimensionen. i alle Denne strategi omfatter et dobbelt tiltag, nemlig personalepolitikker og positive særforanstaltninger m. h. t. ansættelse og udnævnelse af kvinder i beslutningstagende stillinger. Programmets målsætning omfatter også flere faciliteter med henblik på en bedre forening af arbejde og familieliv. integrering af kønsaspektet Organer med ansvar for lige muligheder i medlemsstaterne har aktivt støttet en lang række aktiviteter, der skal fremme og styrke indsatsen for en mere fremtrædende rolle for kvinder i beslutningstagningen. Arbejdsmarkedsorganisationer og ikke-statslige organisationer har også bidraget til en bedre ligevægt mellem mænd og kvinder. Den Europæiske Organisation for Håndværk og Små og Mellemstore Virksomheder (UEAPME), EFS, Europa- Kommissionen og kvindeorganisationer i Spanien og Nederlandene har afholdt konferencer og gennemført undersøgelser af emnet i 1997. Fællesskabets handlingsprogram for lige muligheder for kvinder og mænd på mellemlang sigt (1996-2000)51 har støttet en række initiativer i 1997 vedrørende fremme af ligevægt i kvinders og mænds deltagelse i beslutningstagningen:52 • det belgiske senat har startet et samarbejde om et projekt med udvalgene om lige mulighe der i de nationale parlamenter og udvalget om kvinders rettigheder i Europa-Parlamentet. Der blev afholdt en konference i maj 1997 i det belgiske senat. I 1998 vil nationalforsam lingen i Portugal forestå aktiviteterne under dette projekt. • De Europæiske Kommuners og Regioners Råd (CEMR) har planer om at udvide det europæiske netværk af lokalt og regionalt valgte kvinderepræsentanter til også at omfatte andre medlemmer. Dette projekt omfatter en forbedret udbredelse af informationer til lokale samfund om lige muligheder, deltagelse af kvinder og mænd, der er valgt på lokalt 49 J. Lovenduski, Southampton University 50 Det tredie handlingsprogram for lige muligheder for mænd og kvinder i Europa-Kommissionen, 1997-2000, SEC(97)536/3 51 KOM(95) 381 endel. udg. af 19. 7. 1995. Rådets afgørelse af 22. 12. 1995, EFT L 335 af 30. 12. 1995, s. 37 52 Jvf. oversigt over projekterne, 1997, Handlingsprogram på mellemlang sigt for lige muligheder for mænd og kvinder (1996-2000), Kommissionen, GDV -27 regionalt niveau, og i møder beslutningsprocessen i lokalpolitikken. samt gennemførelse af undersøgelser om • Frauen Computer Zentrum (FCZ) i Berlin har oprettet en europæisk database om "Kvinder og beslutningstagningen". Denne giver værdifuldt grundlæggende materiale til yderligere forskning, undersøgelser, uddannelsesmetoder samt oplysninger til udarbejdelse af politiske strategier til fremme af kvinders deltagelse i beslutningsprocessen. • National Women's Council i Irland har også indsamlet data om kvinder og beslutningstag ning i alle sektorer for at kunne udarbejde strategier, der sikrer en ligevægt mellem kønnene i beslutningsprocessen. Et særligt mål var at fremhæve behovene for uddannelse med henblik på at fremme en effektiv deltagelse af kvinder. 28- AFSNIT 5 LIGESTILLING - FREMSKRIDT 11997 Ved lov fastsatte rettigheder, som håndhæves, udgør grundlaget om en ordning for ligestilling. I 1997 koncentrerede opmærksomheden sig om drøftelser mellem regeringerne og om Amsterdam-traktaten, der giver de europæiske institutioner et nyt ansvar og nye muligheder for at fremme lige muligheder for mænd og kvinder og for at bekæmpe diskriminering. Samtidig er flere emner kommet frem i forbindelse med støtten til lige muligheder for mænd og kvinder. Ligeløn Et af disse emner er ligeløn, som længe har været et afgørende punkt i spørgsmålet om lige muligheder for mænd og kvinder. Regler for god praksis i forbindelse med sikring af lige Ion for arbejde af samme værdi til mænd og kvinder på arbejdspladsen, som blev vedtaget af Kommissionen,53 blev drøftet af udvalget om sociale anliggender og beskæftigelse i Europa- Parlamentet. Betænkningen blev vedtaget den 11. juni 199754. I betænkningen fremhæver man indførelsen og gennemførelsen af jobevaluering og klassifikationssystemer, der anses for at have stor betydning, hvis man skal kunne fjerne kønsbestemt diskriminering i lønstrukturen og fjerne urimelige lønelementer. En større bevidsthed og informationskampagner omtales også som et vigtigt skridt i processen for at mindske de nuværende lønforskelle. Bevisbyrden En tilpasning af bevisbyrden i tilfælde af forskelsbehandling på grundlag af køn har længe været et spørgsmål, der optager Kommissionen, som allerede foreslog et direktiv i I988ss. 1 juli 1996 fremlagde Kommissionen et udkast til direktiv for Rådet56. Det blev fremlagt for Parlamentet, som afgav udtalelse om det57 under førstebehandlingen. Et nyt forslag blev fremlagt for Rådet og indgik i en fælles holdning den 27. juni 1997. Efter udtalelsen ved andenbehandlingen i Europa-Parlamentet fremlagde Kommissionen et revideret forslag til direktiv. Rådet vedtog direktivet 97/8058 den 15. december 1997. Ordninger for social sikring 53 KOM(96) 336 endel. udg. af 17. 7. 1996 54 Europa-Parlamentets udvalg om sociale anliggender og beskæftigelse. Betænkning om meddelelse fra Kommissionen om regler for god praksis i forbindelse med sikring af lige løn for arbejde af samme værdi til mænd og kvinder på arbejdspladsen, Europa-Parlamentet PE 220. 249, vedtaget den 11. 6. 1997 55 EFT C 176 af 5. 7. 1988 56 1996-rapporten, s. 102 57 10. 4. 1997 58 EFT L 14 af 20. 1. 1998, s. 6. Den vedtagne ordlyd imødekommer de vigtigste mål, nemlig omvendt bevisbyrde til fordel for sagsøgeren. 29- Hvad angår den sociale sikkerhed har Kommissionen koncentreret sig om at udvide området for ligestillingsydelser i ordningerne for social sikkerhed, især til selvstændige arbejdstagere efter EF- Domstolens afgørelse i Barber-sagen59. Den 20. december 1996 vedtog Rådet et nyt direktiv 96/9760 om ændring af direktiv 86/378/EØF. Kommissionen er ved at undersøge et nyt udkast til direktiv for at udjævne den kløft, der findes i fællesskabslovgivningen inden for området ligebehandling af mænd og kvinder. Dette forslag omhandler vigtige spørgsmål såsom pensionsalder, efterladtepension og familieydelser, som ikke er omfattet af de eksisterende direktivers dækningsområde61. Positive særforanstaltninger: Kalanke og Marschall-sagerne Efter Kalanke-sagen foreslog Kommissionen, at direktiv 76/207/EØF om ligebehandling62 ændres. Den 17. april 1997 besluttede Rådet at udskyde drøftelserne af dette spørgsmål, da et flertal blandt medlemsstaterne ikke mente, at det var nødvendigt at ændre direktivet. Eftersom kendelsen i Kalanke-sagen ikke satte spørgsmålstegn ved direktivets gyldighed, ønskede af medlemsstaterne regeringskonferencen. deres holdning på baggrund at overveje resultatet af I sag C-409/95 (Marschall/Land Nordrhein-Westfalen) konkluderede EF-Domstolen6\ at en national lov, som giver kvinder fortrinsret til forfremmelse i den offentlige sektor i tilfælde, hvor der er mandlige og kvindelige kandidater, som er lige kvalificerede til den pågældende post, ikke er i strid med fællesskabslovgivningen, forudsat at visse betingelser er opfyldt, og at forfremmelsen af en mandlig kandidat ikke på forhånd er udelukket. EF-Domstolens retspraksis bekræfter, at tiltag med hensyn til positive særforanstaltninger er lovmedholdige, når de giver mulighed for en vis fleksibilitet i anvendelsen af disse tiltag (ikke automatisk). Artikel 141, stk. 4, i den nye Amsterdam-traktat vil, når den træder i kraft, ikke medføre ændringer heri. Europa-Parlamentet er i øjeblikket ved at undersøge konsekvenserne af denne sag for Kommissionens forslag til ændring af direktiv 76/207. Seksuel chikane på arbejdspladsen Beskyttelse af mænds og kvinders værdighed på arbejdspladsen er et spørgsmål af afgørende betydning. Kommissionen er allerede gået i gang med forskning, informationskampagner og i samarbejde med arbejdsmarkedets parter. Arbejdsmarkedets parter har retningslinjer tilsluttet sig det synspunkt, at seksuel chikane er et udbredt problem, men de indgik ikke en aftale om dette emne i 1997. Kommissionen er følgelig ved at evaluere resultaterne af de 59 Sag C262/88 Barber mod GREAP af 17. 5. 1990 (1990), Sml. 1889 60 EFT L 46 af 17. 2. 1997, s. 20 61 Direktiv 86/378/EØF og 96/97/EF for så vidt angår selvstændige samt direktiv 79/7 62 Sag C-450/95 Kalanke mod Freie Hansestadt Bremen (1995), Sml. I 3051, Kom (96)88 endel. udg. af 27. 3. 1996, s. 93 63 Sag C-409/95 Marschall mod Land Nordrhein-Westfalen af 11. 11. 1997 30 undersøgelser, som man havde givet i opdrag i 1997, for at finde frem til, hvorledes dette spørgsmål bedst takles på europæisk niveau. Box Fortolkningen af Amsterdam-traktaten og dens følger for en styrkelse af lige adgang til ordninger fastholdelse og vedtagelse af positive social særforanstaltninger undersøges i øjeblikket. sikring samt for Bestemmelser om positive særforanstaltninger i national lovgivning og fællesskabslov givning må også tages op igen efter EF-Domstolens kendelse i Marschall-sagen, og Kommissionen må overveje, hvilke nye muligheder der er for at sikre, at ligebehandling ikke kun betyder, at der skabes lige muligheder for den enkelte uanset køn men også omfatter aktioner, der skal mindske strukturelle forskelle i mænds og kvinders stilling på arbejdet generelt. Menneskehandel Det er almindelig anerkendt, at respekten for kvinders menneskerettigheder er uloseligt knyttet sammen med menneskerettighederne. Kvinders menneskerettigheder omfatter retten til at kontrollere og selv bestemme over deres seksualitet, herunder reproduktiv og seksuel sund hed, uden tvang, diskriminering og vold. Dette støttes i Kommissionens meddelelse af ll)%. der omhandler et aspekt af krænkelsen af kvinders menneskerettigheder: handel med kvinder64. Betydningen af at overholde de demokratiske principper og menneskerettighederne i traktaterne indgik som inspiration i Kommissionens meddelelse om bekæmpelse al* børnesexturisme65 fra 1997. I 1996 og 1997 har Kommissionen, Europa-Parlamentet66, medlemsstaterne og de involverede ikke-statslige organisationer67 ofte og ret kraftigt givet udtryk for deres afsky for krænkelser af kvinders og børns (både piger og drenges) rettigheder og menneskeværdighed i EU samt de katastrofale følger, dette har for ofrene, uanset om de bor i eller uden for EU. Kommissionen har foreslået et samlet, tværfagligt tiltag til bekæmpelse af handlen og har støttet et samarbejde mellem politimyndighederne i forbindelse med medlemsstaternes 64 KOM(96) 567 endel. udg. af 20. 11. 1996. Jf. : Minstererklæringen fra Haag om europæiske retningslinjer for effektive foranstaltninger til forebyggelse af og bekæmpelse af handel med kvinder med henblik på seksuel udnyttelse, ministerkonferencen under forsæde af EU, Haag, 24. -26. april 1997 65 EFT C 3 af 7. 1. 1997, s. 2 66 Europa-Parlamentets udvalg om borgerlige frihedsrettigheder og indre anliggender. Betænkning om menneskehandel af 14. 12. 1995 67 Erklæring fra konferencen for europæiske ikke-statslige organisationer vedrørende handel med kvinder, Noordwijkerhout, 5. -7. april 1997 31 initiativer til fælles aktioner68. Rådet (retlige og indre anliggender) har nu udvidet mandatet for Europols narkotikaenhed til også at omfatte området menneskehandel. Som en foranstaltning til bekæmpelse af krænkelser af kvinders menneskerettigheder blev der lanceret et nyt program kendt som STOP69 - Stop for Menneskehandel -, der dækker perioden 1996-200070, for at man kan udarbejde initiativer til bekæmpelse af menneskehandel, seksuel udnyttelse af mindreårige og udnyttelse af telekommunikation til sådanne forbrydelser71. Prioriteringen af sådanne initiativer skete med støtte fra DAPHNE-initiativet72, som er startet af Task Force vedrørende Retlige og Indre Anliggender under Europa-Kommissionens generalsekretariat i 1997, hvor der gives støtte til ikke-statslige organisationer og frivillige organisationer, som bekæmper vold mod kvinder, unge og børn og især bekæmper seksuelt misbrug og seksuel udnyttelse. Der er blevet udvalgt ca. 46 DAPHNE-projekter til et handlingsprogram. 68 Traktat om Den Europæiske Union, artikel K3, stk. 2, litra b 69 EFT L 322 af 12. 12. 1996 70 Igangsætningsdato: 1997 71 Fælles aktion af 29. 11. 1996. EFT L 322 af 12. 12. 1996, s. 7 72 Daphne-initiativet, EFT C 136 af 1. 5. 1997, s. 14 32 AFSNIT 6 OPFØLGNING AF HANDLINGSPLANEN FRA BEIJING (BEIJING-PLATFORMEN) De Forenede Nationers fjerde internationale kvindekonference73 var en begivenhed af meget stor betydning. Den viste, at der var almindelig enighed om, at kvindespørgsmål er globale og universelle, og at ligestilling mellem kønnene er af stor betydning for alle i opbygningen af et retfærdigt og demokratisk samfund i det 21. århundrede. Handlingsplanen, som var et resultat af konferencen og den forberedende proces, er både en ramme og et program med hensyn til problemstillinger vedrørende kvinder i hele verden. Betydningen af politisk beslutsomhed og indfrielsen af de forpligtelser, der blev indgået på den fjerde internationale kvindekonference i Beijing var et budskab af afgørende betydning fra EU til kommissionen for kvinders status i New York i 199774. Mange repræsentanter for globale kvindenetværk og -organisationer kom også til New York for at føre en dialog med regeringsrepræsentanter og internationale organisationer om, hvordan handlingsplanen kunne opfølges, og hvordan virkningerne af Beijing-konferencen kunne videreføres på en effektiv måde. Betydningen af en verdensomspændende demonstration af dette omfang kan ikke måles i løbet af et tidsrum på et enkelt år. Konferencens gennemslagskraft kan også tillægges det forhold, at der samtidig fremkom en grundlæggende interesse for spørgsmål om lige muligheder i en lang række lande og især i EU's medlemsstater. Konferencen har fremskyndet reformprocessen og har bidraget til en bedre koordinering af aktioner og interventioner. I 1998 vil Kommissionen fortsætte med at overvåge, at handlingsplanen fra Beijing gennem føres, og fremme den igangværende dialog mellem medlemsstaterne om gennemforclsen heraf. En 'omfattende europæisk oversigt over fremskridt siden 1995' vil modtage stotte i 1998. Medlemsstaternes reaktioner på Beijing Medlemsstaterne har beskrevet deres planer til opfyldelse af målene fra Beijing i de forste opfølgningsrapporter, som blev offentliggjort i 1996 og uddelt i 1997. 1 mange af de nationale rapporter fremlægges der mere planer end konkrete resultater. Hver medlemsstat skal udfylde den kløft, der er mellem de mål, der skal nås, og de aktuelle projekter og programmer, som er sat i gang for at gennemføre målene. Medlemsstaterne har udarbejdet aktioner og planer i henhold til de forskellige temaer i handlingsplanen. Under temaet Almen Uddannelse og Erhvervsuddannelse har Spanien offentliggjort en ikke-sexistisk uddannelseshåndbog; på et andet plan har Luxembourg 7Î De Forenede Nationers fjerde internationale kvindekonference, Beijing, Kina, 4. -15. september 1995 74 Udtalelse på vegne af EU af Ina Brouwer, leder af den nederlandske delegation på den 41. session i l-'N's kommission for kvinders status, New York, 10. marts 1997 33 tager hensyn til kønsdimensionen udarbejdet en vejledning "Convention on the Elimination of all forms of Discrimination against women" (konvention om fjernelse af alle former for diskrimination af kvinder). For at tage hensyn til punktet sundhed i handlingsplanen har både Norge og Irland udarbejdet planer, der sundhed og sundhedsinformation. Under overskriften Vold mod Kvinder har Tyskland, Grækenland og Belgien hver for sig startet og støttet nye tiltag: Tyskland med undervisningsmateriale for de ansatte i centre for voldsramte kvinder, Grækenland med forskning vedrørende seksuelt misbrug og Belgien inden for området specialiserede politienheder. Hver medlemsstat har støttet aktioner inden for det strategiske område: kvinder og økonomi. Oprettelsen i Portugal af et særligt observatorium, der skal kontrollere og forhindre direkte eller indirekte diskriminering og fremme en ny for mænd og kvinder blandt arbejdsmarkedets parter er af særlig stor interesse. spørgsmål vedrørende ligestillingskultur i Det luxembourgske formandskab I december 1997 organiserede det luxembourgske formandskab en diskussion af opfølgningen af Beijing. Diskussionen omfattede tre aspekter: • inddragelse af begrebet mainstreaming (integrering af kønsaspektet i alle politikker og aktioner) i medlemsstaternes nationale politik; • de bedste eksempler på god praksis inden for området positive særforanstaltninger i medlemsstaterne; • foranstaltninger gennemført af medlemsstaterne i kampen mod vold mod kvinder. Rådet bemærkede i sine konklusioner, at efter en række hensigtserklæringer er medlems staterne nu gået over til konkrete aktioner. Rådet konstaterede, at der er sket en stærk indsats med hensyn til de fleste af de emner, der er fastlagt af De Forenede Nationer i handlingsplanen. Rådet konstaterede, at medlemsstaterne fremhævede, at de ikke-statslige organisationer spiller en vigtig rolle i arbejdet med at fremme kvinders rettigheder på med lemsstatsniveau og på internationalt niveau. Støtte til ikke-statslige organisationer Organisationer under FN og internationale ikke-statslige organisationer har udarbejdet en række nye systemer til måling af fremskridt, når det gælder gennemførelse af målene i handlingsplanen75. Med disse systemer foreslås enkle og ensartede indikatorer for fremskridt mhl. en mindskelse af kønsbestemte skævheder eller stotte til en stærkere stilling for kvinder i lande med forskellige niveauer for økonomisk og social udvikling. Det forum for de ikke-statslige organisationer, der blev afholdt i Huairou uden for Beijing parallelt med FN-konferencen, var et af de ikke-statslige kvindeorganisationer, som nogensinde har fundet sted. Den vigtigste virkning var at styrke forbindelser mellem de ikke-statslige organisationer i verden og at styrke deres bidrag til en største møder for 75 Jf. UNDP Human Development Report 1996, Oxford University Press, Social Watch 1997, Institute del Tcrcer Mundo, Montevideo, 1997 34- ændring af forholdene via en dialog med regeringerne. På regionalt og internationalt niveau har ikke-statslige kvindeorganisationer i Europa været inddraget i overvågning og opfølgning af den internationale handlingsplan fra Beijing. I 1997 undersøgte mange ikke-statslige organisationer inden for udviklingsområdet inddragelsen af kønsaspektet i EU's og de nationale regeringers politik for udviklingssamarbejde, handel og udenrigspolitik. Box Repræsentanter for en lang række organer fik lejlighed til at møde hinanden på den fjerde internationale konference: repræsentanter for stater, der er meget forskellige, både geografisk og med hensyn til den økonomiske eller politiske udvikling; repræsentanter for ikke-statslige organisationer af enhver størrelse og retning; lokale bevægelser og internationale organisationer samt medierne. Denne udveksling af synspunkter var af særlig stor værdi. En version af denne rapport på EU's officielle sprog sammen med et fuldstændigt bilag på engelsk, fransk eller tysk kan Jas i salgskontoret i Deres hjemland (adresserne er anført på sidste side af omslaget). 35 ISSN 0254-1459 KOM(98) 302 endelig udg. DOKUMENTER DA 05 06 04 17 Katalognummer : CB-CO-98-302-DA-C ISBN 92-78-35952-1 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg 2>£


title: PERGUNTA ESCRITA n. 1504/98 do Deputado Daniel VARELA SUANZES-CARPEGNA à Comissão. Sociedade da Informação e Coesão Económica e Social

eurovoc_concepts:
EU programme
European Commission
co-financing
exchange of information
information
information policy
research and development

formats: html print


title: Resolution embodying Parliament's opinion on the appointment of members of the Executive Board of the European Central Bank (7993/98 - C4-0260/98)

eurovoc_concepts:
European Central Bank
appointment of staff
decision-making body (EU)


title: PREGUNTA ESCRITA n. 1500/98 del Daniel VARELA SUANZES- CARPEGNA a la Comisión. Sociedad de la información y cohesión económica y social

eurovoc_concepts:
European Commission
European Regional Development Fund
action programme
budgetary resources
co-financing
economic and social cohesion
information
information policy
telematics

formats: html pdf print

text: 5. 2. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 31/47 Las directrices se basarÆn, entre otras cosas, en las evaluaciones continuas de las diferentes iniciativas financiadas por los Fondos estructurales y de las revisiones intermedias de las intervenciones estructurales. Por ejemplo, la evaluaci(cid:243)n que se estÆ realizando actualmente sobre los efectos de los Fondos estructurales en la pequeæa y mediana empresa (PYME) proporcionarÆ datos sobre la tipolog(cid:237)a de los gastos relacionados con la sociedad de la informaci(cid:243)n que ayudarÆn a centrar las orientaciones y la actuaci(cid:243)n futura de la Comisi(cid:243)n destinadas a ayudar a las PYME a incorporar plenamente las tecnolog(cid:237)as de la informaci(cid:243)n y la comunicaci(cid:243)n. As(cid:237) mismo, la evaluaci(cid:243)n de los programas IRISI ›las estrategias regionales sobre la sociedad de la informaci(cid:243)n creadas por las seis regiones precursoras de los actuales proyectos piloto RISI en virtud del art(cid:237)culo 10 del Reglamento del FEDER vigente› ofrece informaci(cid:243)n de primer orden sobre la percepci(cid:243)n regional de la sociedad de la informaci(cid:243)n y los problemas institucionales y de procedimiento que plantean las inversiones de naturaleza intangible, como los asociados a la sociedad de la informaci(cid:243)n. AdemÆs, como complemento de la Comunicaci(cid:243)n Vivir y trabajar en la sociedad de la informaci(cid:243)n: dar prioridad a las personas, la Comisi(cid:243)n estÆ realizando un examen de los asuntos relacionados con los cambios que se estÆn produciendo en la organizaci(cid:243)n laboral ›basÆndose principalmente en la difusi(cid:243)n de las tecnolog(cid:237)as de la informaci(cid:243)n y la comunicaci(cid:243)n› con el fin de conseguir ejemplos de las mejores prÆcticas utilizadas. (1) COM(98)131 final. (1999/C 31/062) PREGUNTA ESCRITA E-1500/98 de Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) a la Comisi(cid:243)n (13 de mayo de 1998) Asunto: Sociedad de la informaci(cid:243)n y cohesi(cid:243)n econ(cid:243)mica y social En su comparecencia ante la Comisi(cid:243)n de Pol(cid:237)tica Regional del Parlamento Europeo, el 23 de enero de 1997, en el marco de la presentaci(cid:243)n de la Comunicaci(cid:243)n de la Comisi(cid:243)n titulada «La Cohesi(cid:243)n y la Sociedad de la Informaci(cid:243)n» (COM(97)7 final de 22. 1. 1997), la comisaria W. Mathies hizo referencia a que se hab(cid:237)an puesto recursos presupuestarios en el marco del art. 10 del FEDER a disposici(cid:243)n de cierto nœmero de regiones, con vistas a la elaboraci(cid:243)n de una estrategia y un programa de acci(cid:243)n para el trÆnsito a la sociedad de la informaci(cid:243)n. ¿Podr(cid:237)a informar la Comisi(cid:243)n sobre todos los proyectos referidos a la sociedad de la informaci(cid:243)n cofinanciados por la Comisi(cid:243)n Europea en el marco del art(cid:237)culo 10 del FEDER hasta la fecha, as(cid:237) como aquØllos que van a serlo hasta el final del actual per(cid:237)odo de programaci(cid:243)n, especificando las regiones favorecidas, el coste total de la ejecuci(cid:243)n y la cofinanciaci(cid:243)n comunitaria? (1999/C 31/063) PREGUNTA ESCRITA E-1502/98 de Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) a la Comisi(cid:243)n (13 de mayo de 1998) Asunto: Sociedad de la informaci(cid:243)n y cohesi(cid:243)n econ(cid:243)mica y social En su comparecencia ante la Comisi(cid:243)n de Pol(cid:237)tica Regional del Parlamento Europeo, el 23 de enero de 1997, en el marco de la presentaci(cid:243)n de la Comunicaci(cid:243)n de la Comisi(cid:243)n titulada «La Cohesi(cid:243)n y la Sociedad de la Informaci(cid:243)n» (COM(97)7 final de 22. 1. 1997), la comisaria W. Mathies hizo referencia a que se proceder(cid:237)a a financiar 10 proyectos de sociedad de la informaci(cid:243)n en el marco de la cooperaci(cid:243)n interregional. ¿Podr(cid:237)a informar la Comisi(cid:243)n sobre todos los proyectos referidos a la sociedad de la informaci(cid:243)n cofinanciados hasta la fecha por la Comisi(cid:243)n Europea en el marco de las Iniciativas Comunitarias, as(cid:237) como aquØllos que van a serlo hasta el final del actual per(cid:237)odo de programaci(cid:243)n, especificando las regiones favorecidas, el coste total de la ejecuci(cid:243)n y la cofinanciaci(cid:243)n comunitaria?