title: Propuesta de reglamento (CECA, CE, Euratom) del Consejo por el que se modifica el reglamento (CECA, CEE, Euratom) n° 300/76 del Consejo relativo a las indemnizaciones por servicio continuo o por turnos

eurovoc_concepts:
allowances and expenses
euro
regulations for civil servants

formats: html pdf print

text: 19. 6. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 192/11 Propuesta de Reglamento (CECA, CE, Euratom) del Consejo por el que se modifica el Regla(cid:220) mento (CECA, CEE, Euratom) no 300/76 relativo a las indemnizaciones por servicio continuo o por turnos (98/C 192/09) COM(1998) 324 final - 98/0190(CNS) (Presentada por la Comisi(cid:246)n el 20 de mayo de 1998 de conformidad con el procedimiento previsto en el art(cid:242)culo 56(cid:216)bis del Estatuto) EL CONSEJO DE LA UNIŁN EUROPEA, Visto el Tratado por el que se constituye un Consejo œnico y una Comisi(cid:246)n œnica de las Comunidades Euro(cid:220) peas, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, la tercera frase del apartado 4 de su art(cid:242)(cid:220) culo 109(cid:216)L y su art(cid:242)culo 235, Visto el Reglamento (CE) no 1103/97 del Consejo, de 17 de junio de 1997, sobre determinadas disposiciones rela(cid:220) tivas a la introducci(cid:246)n del euro(cid:216)(˛), Visto el Reglamento (CE) no. (cid:216). (cid:216). /98(cid:216)(ˇ) sobre la intro(cid:220) ducci(cid:246)n del euro, Vista la propuesta de la Comisi(cid:246)n, previo dictamen del Comit~ del Estatuto, Considerando que, habida cuenta del Reglamento (CE) no. (cid:216). (cid:216). /98 del Consejo, que modifica el Reglamento (CEE, Euratom, CECA) no 259/68(cid:216)(—), por el que se es(cid:220) tablece el Estatuto de los funcionarios de las Comunida(cid:220) des Europeas, el R~gimen aplicable a otros agentes de estas Comunidades, as(cid:242) como los dem‘s reglamentos aplicables a dichos funcionarios y agentes en lo relativo a la fijaci(cid:246)n de las retribuciones, pensiones y dem‘s dere(cid:220) chos pecuniarios en euros, es preciso modificar en conse(cid:220) cuencia (CECA, CEE, Euratom) no 300/76 del Consejo(cid:216)((cid:209)) relativo a las indemnizaciones por servicio continuo o por turnos, el Reglamento (˛)(cid:217)DO L 162 de 19. 6. 1997, p. 1. (ˇ)(cid:217)Resoluci(cid:246)n del Consejo de 7 de julio de 1997 (DO C(cid:216)236 de 2. 8. 1997, p. 1). (—)(cid:217)DO L 56 de 4. 3. 1968, p. 1. ((cid:209))(cid:217)DO L 38 de 13. 2. 1976, p. 1. Considerando que es competencia del Consejo, a pro(cid:220) puesta de la Comisi(cid:246)n, previo dictamen del Comit~ del Estatuto, establecer las categor(cid:242)as de beneficiarios, las condiciones de asignaci(cid:246)n y las cuant(cid:242)as de las indemni(cid:220) zaciones que pueden concederse a los funcionarios que deban desempe(cid:253)ar sus funciones en r~gimen de servicio continuo o por turnos, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Art(cid:242)culo 1 En el Reglamento (CECA, CEE, Euratom) no 300/76, el t~rmino (cid:133)francos belgas(cid:176) se sustituir‘ por el t~rmino (cid:133)eu(cid:220) ros(cid:176), y los importes en francos belgas se sustituir‘n por su equivalente en unidades euro al tipo de conversi(cid:246)n. Ser‘n de aplicaci(cid:246)n las normas relativas al redondeo de los importes monetarios establecidas en el Reglamento (CEE) no 1103/97. Art(cid:242)culo 2 El 1 de enero de 1999, la Comisi(cid:246)n proceder‘, en virtud del presente Reglamento, a la conversi(cid:246)n en euros de los importes en francos belgas que figuran en el Reglamento (CECA, CEE, Euratom) no 300/76, y estos valores se publicar‘n en el Diario Oficial de las Comunidades Euro(cid:220) peas en el mes de enero de 1999. Art(cid:242)culo 3 El presente Reglamento entrar‘ en vigor el. (cid:216). (cid:216). Ser‘ aplicable a partir del 1 de enero de 1999. El presente Reglamento ser‘ obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro


title: WRITTEN QUESTION No. 1737/98 by Luciano SCHIFONE to the Commission. Commission response to the natural disaster in Campania

eurovoc_concepts:
Campania
aid to disaster victims
flood
natural hazard

text: C 354/120 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 19. 11. 98 Svar (20 juli 1998) I artikel 126. 1 i fo¤rdraget fo¤reskrivs det att gemenskapen (cid:148)skall bidra till utvecklingen av en utbildning av 1. god kvalitet genom att fra¤mja samarbetet mellan medlemsstaterna och genom att vid behov sto¤dja och komplettera deras insatser, samtidigt som gemenskapen fullt ut skall respektera medlemsstaternas ansvar fo¤r undervisningens inneh(cid:229)ll och utbildningssystemens organisation samt medlemsstaternas kulturella och spr(cid:229)kliga m(cid:229)ngfald(cid:148). 2. Ett info¤rande eller (cid:229)terinfo¤rande av latin i medlemsstaternas obligatoriska skolundervisning faller under medlemsstaternas ansvar fo¤r undervisningens inneh(cid:229)ll och utbildningssystemets organisation. Kommissionen har inte fo¤relagt r(cid:229)det n(cid:229)gra fo¤rslag som syftar till att uppmuntra till ett samarbete medlemsstaterna emellan p(cid:229) omr(cid:229)det. (98/C 354/194) SKRIFTLIG FR¯GA P-1737/98 fr(cid:229)n Luciano Schifone (NI) till kommissionen (20 maj 1998) A¤mne: Kommissionens (cid:229)tga¤rder i samband med naturkatastrofen i Campanien Regionen Campanien har nyligen drabbats av en allvarlig naturkatastrof som fo¤rsto¤rt hela byar, kra¤vt hundratals do¤dsoffer och gjort tusentals personer hemlo¤sa. Under sammantra¤det den 11 maj 1998 gav Europaparlamentet genom sin ordfo¤rande Gil-Robles uttryck fo¤r Europas solidaritet med den h(cid:229)rt pro¤vade befolkningen. Kommissiona¤r Monti har fo¤rklarat att kommissionen mo¤jligen kan besluta om (cid:148)n(cid:229)got slags konkreta (cid:229)tga¤rder(cid:148). Kan kommissionen uppge vilka medel den a¤mnar ansl(cid:229) fo¤r att sto¤dja regionen Campanien och de olycksdrabbade kommunerna samt na¤r och hur den a¤mnar go¤ra detta? Svar fr(cid:229)n Jacques Santer p(cid:229) kommissionens va¤gnar (15 juni 1998) I sitt svar p(cid:229) parlamentsledamotens fr(cid:229)ga p(cid:229)minner kommissionen om att den gav sina synpunkter info¤r parlamentet vid den sa¤rskilda debatt som a¤gde rum den 14 maj 1998 om o¤versva¤mningarna som fo¤rorsakat do¤dsoffer i Campanien. Vid detta tillfa¤lle bekra¤ftade och utvecklade kommissionen sina ursprungliga avsikter. Kommissionen ha¤nvisar parlamentsledamoten till kommissionens deklaration samt till svaret p(cid:229) den skriftliga fr(cid:229)gan P-1618/98 fr(cid:229)n Ernesto Caccavale. (98/C 354/195) SKRIFTLIG FR¯GA P-1747/98 fr(cid:229)n Freddy Blak (PSE) till kommissionen (27 maj 1998) A¤mne: Fortsatt diskriminering av kvinnor i dansk pensionslagstiftning A¤ ven om det fr(cid:229)n och med den 1 juli 1999 blir fo¤rbjudet att olikbehandla ma¤n och kvinnor p(cid:229) pensionsomr(cid:229)det i Danmark kommer minst 450 000 danska kvinnor trots allt att f(cid:229) la¤gre pension a¤n sina manliga kolleger. Na¤stan en halv miljon kvinnor betalar redan in till en pensionskassa som systematiskt behandlar kvinnor sa¤mre a¤n ma¤n. Dessa kvinnor kommer inte att omfattas av den lagstiftning som tra¤der i kraft i juli 1999


title: 98/500/EF: Kommissionens afgørelse af 20. maj 1998 om oprettelse af sektordialogudvalg til fremme af dialogen mellem arbejdsmarkedets parter på europæisk plan (meddelt under nummer K(1998) 2334) (EØS-relevant tekst)

eurovoc_concepts:
economic sector
employers' organisation
social dialogue (EU)
trade union confederation

text: 12. 8. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 225/27 KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS AFGØRELSE af 20. maj 1998 om oprettelse af sektordialogudvalg til fremme af dialogen mellem arbejdsmar- kedets parter p(cid:134) europæisk plan (meddelt under nummer K(1998) 2334) (EØS-relevant tekst) (98/500/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) under henvisning til Europæiske Fællesskab, og traktaten om oprettelse af Det ud fra følgende betragtninger: artikel 118 B er det at Ved traktatens Kommissionen bestræber sig p(cid:134) at udvikle dialogen mellem arbejdsmarkedets parter p(cid:134) europæisk plan, idet denne dialog, hvis parterne finder det ønskeligt, kan føre til, at der knyttes aftalemæssige forbindelser; fastsat, fællesskabspagten om arbejdstagernes grundlæggende i arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder fastsættes det i nr. 12, at arbejdsgiverne eller arbejdsgiverorganisatio- nerne p(cid:134) den ene side og arbejdstagerorganisationerne p(cid:134) den anden side har ret til under de vilk(cid:134)r, der gælder efter forhandle og indg(cid:134) national kollektive overenskomster. Dialogen mellem arbejdsmar- kedets parter p(cid:134) europæisk plan, der skal udvikles, kan, hvis parterne finder det ønskeligt, føre til, at der knyttes aftalemæssige forbindelser, navnlig p(cid:134) tværfagligt plan og sektorplan; lovgivning og praksis, at Kommissionen har som svar p(cid:134) meddelelsen af 18. september 1996 om udviklingen af den sociale dialog p(cid:134) fællesskabsplan (1) f(cid:134)et kraftig støtte fra alle involverede parter til sit forslag om at styrke den sektorielle sociale dialog; Europa-Parlamentet har i sin beslutning af 18. juli 1997 (2) som svar p(cid:134) Kommissionens meddelelse om udviklingen af den sociale dialog krævet, at den sektorielle sociale dialog tillægges særlig betydning, da virkningerne af henholdsvis regulering og deregulering p(cid:134) beskæftigelsen i de enkelte erhvervssektorer bedst kan vurderes inden for rammerne af den sektorielle dialog; Det Økonomiske og Sociale Udvalg har i sin udtalelse af 29. januar 1997 (3) som svar p(cid:134) Kommissionens medde- lelse om udviklingen af den sociale dialog erklæret, at den sektorielle dialog skal være effektiv, omkostningseffektiv og m(cid:134)lrettet; forholdene i de forskellige medlemsstater viser klart, at arbejdsmarkedets parter m(cid:134) deltage aktivt i drøftelser vedrørende en forbedring af leve- og arbejdsvilk(cid:134)rene i deres sektor; et sektordialogudvalg, der er knyttet til Kommissionen, er det bedst egnede middel til at sikre denne deltagelse, idet der p(cid:134) fællesskabsplan skabes et repræsentativt forum for de p(cid:134)gældende socioøkonomiske kræfter; Kommissionen bør søge at sikre, at medlemskabet af og aktiviteterne at fremme ligestillingen mellem kvinder og mænd; sektordialogudvalgene bidrager til i de eksisterende paritetiske udvalg bør afløses af sektordia- førstnævnte logudvalg; afgørelserne om nedsættelse af udvalg bør derfor ophæves (cid:190) TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE: Artikel 1 sektordialogudvalg Der nedsættes (herefter benævnt »udvalgene«) i de sektorer, hvor arbejdsmarkedets parter indgiver fælles anmodning om deltagelse i en dialog p(cid:134) europæisk plan, og hvor arbejdsgiver- og arbejdstagerorga- nisationerne: a) har tilknytning til specifikke sektorer eller kategorier og er organiseret p(cid:134) europæisk plan b) best(cid:134)r af organisationer, som selv er en integrerende og anerkendt del af medlemsstaternes arbejdsgiver- og arbejdstagerstrukturer, har beføjelse til at forhandle om aftaler og er repræsentative for flere medlemsstater (1) KOM(96) 448 endelig udg. (2) EFT C 286 af 22. 9. 1997, s. 338. (3) EFT C 89 af 19. 3. 1997, s. 27. L 225/28 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 12. 8. 98 c) har egnede strukturer til at sikre deres effektive delta- Artikel 7 gelse i udvalgenes arbejde. Artikel 2 Udvalgene skal for s(cid:134) vidt ang(cid:134)r deres respektive erhvervs- sektorer: Sektordialogudvalgene træder i stedet for følgende 1. eksisterende paritetiske udvalg: a) Det Paritetiske Udvalg for Søtransport, nedsat ved Kommissionens afgørelse 87/467/EØF (1) b) Det Paritetiske Udvalg for Civil Luftfart, nedsat ved a) høres om tiltag p(cid:134) fællesskabsplan, der har sociale og Kommissionens afgørelse 90/449/EØF (2) arbejdsmarkedsmæssige følger, og c) Det Paritetiske Udvalg for Vandvejstrafikken, nedsat b) udvikle og fremme den sociale dialog p(cid:134) sektorplan. ved Kommissionens afgørelse 80/991/EØF (3) Artikel 3 Det samlede antal repræsentanter for arbejdsmarkedets parter, der kan deltage i hvert udvalgs møder, er højst 40, og der skal være lige mange arbejdsgiver- og arbejdstager- repræsentanter. Artikel 4 Kommissionen indbyder repræsentanterne til at deltage i udvalgenes møder efter forslag fra de arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationer, som har indgivet den i artikel 1 omhandlede anmodning. Artikel 5 1. Hvert udvalg fastsætter sammen med Kommissionen sin egen forretningsorden. 2. Udvalgene ledes af en repræsentant for arbejdsgi- vernes eller arbejdstagernes delegationer eller, efter disses fælles anmodning, af en repræsentant for Kommissionen. 3. Udvalgene holder møde mindst (cid:130)n gang om (cid:134)ret. Højst 30 repræsentanter for arbejdsmarkedets parter, som deltager i et udvalgsmøde, modtager diæter og rejsegodt- gørelse. 4. Kommissionen gennemg(cid:134)r sammen med arbejdsmarkedets parter sektorudvalgenes funktion og aktiviteter i de forskellige sektorer. regelmæssigt Artikel 6 S(cid:134)fremt Kommissionen har meddelt et udvalg, at et af de drøftede emner vedrører et spørgsm(cid:134)l af fortrolig karakter, m(cid:134) udvalgets medlemmer ikke videregive nogen oplys- ninger, der er fremkommet under møderne i udvalget eller dettes sekretariat, jf. i øvrigt traktatens artikel 214. d) Det Paritetiske Udvalg for Landevejstransport, nedsat ved Kommissionens afgørelse 85/516/EØF (4) e) Det Paritetiske Udvalg vedrørende Jernbaner, nedsat ved Kommissionens afgørelse 85/13/EØF (5) f) Det Paritetiske Udvalg for Telekommunikation, nedsat ved Kommissionens afgørelse 90/450/EØF (6) g) Det Paritetiske Udvalg vedrørende Sociale Problemer for Arbejdstagere i Landbruget, nedsat ved Kommis- sionens afgørelse 74/442/EØF (7) h) Det Paritetiske Udvalg vedrørende Sociale Problemer for Arbejdstagere inden for Havfiskeriet, nedsat ved Kommissionens afgørelse 74/441/EØF (8) i) Det Paritetiske Udvalg for Postvæsen (9), nedsat ved Kommissionens afgørelse 94/595/EF. De ved ovennævnte afgørelser nedsatte udvalg forbliver dog i funktion, indtil de sektorudvalg, der nedsættes ved nærværende afgørelse, træder i funktion, men under alle omstændigheder højst indtil den 31. december 1998. 2. Med forbehold af artikel 1 erstatter sektordialogud- valget ogs(cid:134) andre uformelle arbejdsgrupper, gennem hvilke Kommissionen hidtil har fremmet den sociale dialog i visse sektorer, der ikke er omfattet af en kommis- sionsafgørelse om nedsættelse af et paritetisk udvalg. 3. De i stk. 1, litra a)-i), nævnte afgørelser ophæves med virkning fra den 1. januar 1999. Udfærdiget i Bruxelles, den 20. maj 1998. P(cid:134) Kommissionens vegne P(cid:145)draig FLYNN Medlem af Kommissionen (1) EFT L 253 af 4. 9. 1987, s. 20. (2) EFT L 230 af 24. 8. 1990, s. 22. (3) EFT L 297 af 6. 11. 1980, s. 28. (4) EFT L 317 af 28. 11. 1985, s. 33. (5) EFT L 8 af 10. 1. 1985, s. 26. (6) EFT L 230 af 24. 8. 1990, s. 25. (7) EFT L 243 af 5. 9. 1974, s. 22. (8) EFT L 243 af 5. 9. 1974, s. 19. (9) EFT L 225 af 31. 8. 1994, s. 31


title: Meddelelse fra Kommissionen om vold mod børn, unge og kvinder

eurovoc_concepts:
EU action
child protection
crime against individuals
position of women
social policy
violence

text: I i h ,' t KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 20. 05. 1998 KOM(1998) 335 endelig udg. 98/0192 (CNS) MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN om vold mod børn, unge og kvinder samt Forslag til RÅDETS AFGØRELSE om et EF-handlingsprogram på mellemlang sigt for foranstaltninger med henblik på støtte på EF-niveau til medlemsstaternes indsats over for vold mod børn, unge og kvinder (Daphne-programmet) (2000-2004) (forelagt af Kommissionen) RESUMÉ Den foreliggende meddelelse har to funktioner. 1. Den indeholder et forslag til Rådets afgørelse om et EF-handlingsprogram 2000-2004 for foranstaltninger vedrørende vold mod børn, unge og kvinder. Det femårige EF-handlingsprogram bygger på Daphne-initiativet, som siden 1997 har ydet støtte til ikke-statslige og frivillige organisationer overalt i Det Europæiske Fællesskab, der arbejder på at hjælpe voldsramte kvinder og børn. De ikke-statslige organisationer spiller en væsentlig rolle på dette område, fordi de varetager opgaver, som de offentlige myndigheder ikke har enten ressourcer eller kompetence til at tage sig af, og fordi de råder over betydelig ekspertise og erfaring på hver deres felt. De står bag mange nyskabende og interessante idéer og pro grammer. Programmet indebærer en klar merværdi på EF-plan gennem bl. a. etablering og styrkelse af europæiske netværk og gennemførelse af pilotprojekter af nyskabende karakter, hvis resultater kan overføres og udnyttes overalt i Det Europæiske Fæl lesskab. Programmet supplerer de foranstaltninger, der i forvejen gennemføres på området for retlige og indre anliggender. Programmet skal løbe i fem år med et samlet budget på 25 mio. ECU til aktiviteter inden for to hovedområder: informationsudveksling og samarbejde (netværk) på EF-plan og en oplysningsindsats over for offentligheden og formidling af hensigts mæssige metoder. Programmet skal være åbent for de 11 ansøgerlande, med hvilke der nu er indledt tiltrædelsesforhandlinger. 2. Meddelelsen indeholder desuden forslag, der specifikt tager sigte på vold mod børn og vold mod kvinder. For børnenes vedkommende foreslås det at give Eurostat mandat til på EU-plan at indsamle og analysere offentligt tilgængelige statistikker om seksuel udnyttelse og misbrug af børn i medlemsstaterne for at skaffe den nødvendige viden, som kan danne grundlag for fremtidige tiltag. Det foreslås også at inddrage Europol i arbejdet, med at oprette, ajourføre og standardisere officielle registre over forsvundne børn i medlemsstaterne. For kvindernes vedkommende foreslås det, at der i forbindelse med de foranstalt ninger, der iværksættes af Europa-Parlamentet og Rådet i 1999, gennemføres oplys ningskampagner og programmer, som kan skabe større åbenhed omkring proble merne, og satses på forskning, dataindsamling og statistikker omkring vold mod kvinder. INDHOLDSFORTEGNELSE DEL I: BAGGRUNDEN FOR PROBLEMET OMKRING VOLD MOD BØRN, UNGE OG KVINDER 1. 2. 3. 4. 5. INDLEDNING SIGTET MED DEN FORELIGGENDE MEDDELELSE VOLD MOD BØRN, UNGE OG KVINDER DEN INTERNATIONALE BAGGRUND EU'S HIDTIDIGE INDSATS DEL II: DAPHNE-PROGRAMMET Informationsudveksling, koordinering og samarbejde Oplysningsindsats over for offentligheden og formidling afde mest hensigtsmæssige metoder Åbning af programmet for ansøgerlandene DEL III: SPECIFIKKE FORANSTALTNINGER FOR AT BESKYTTE BØRN MOD VOLD (a) (b) Indsamling og analyse på EU-plan af offentligt tilgængelige statistikker om seksuel udnyttelse og misbrug af børn Officielle registre over personer, der er meldt savnet i medlemsstaterne, samt Europols rolle DEL IV: FORANSTALTNINGER MED SPECIFIKT SIGTE PÅ KVINDER 4 4 4 5 6 7 8 9 10 10 11 11 11 13 DEL I BAGGRUNDEN FOR PROBLEMET OMKRING VOLD MOD BØRN, UNGE OG KVINDER 1. INDLEDNING Vold mod børn, unge og kvinder er et samfundsmæssigt onde, som har eksisteret uende ligt længe og udgør en grov krænkelse af ofrenes grundlæggende menneskerettigheder. Det er desværre et fænomen, som forekommer i alle samfund og alle samfundslag uanset udviklingsniveau, politisk stabilitet, kultur og religion. Volden findes både i den offent lige og den private sfære. Det er et verdensomspændende fænomen og derfor noget, der også forekommer i EU-landene. Vold mod et menneske uden lovlig grund er en alvorlig krænkelse af den pågældendes menneskerettigheder. FN-konventionen fra 1989 om barneis rettigheder hævder de under 18-åriges ret til at være beskyttet mod alle former for fysisk og psykisk vold, over greb og misbrug1. Som en opfølgning på Wien-erklæringen fra 1993 om afskaffelse af vold mod kvinder understreges det i den sluterklæring og handlingsplan, der blev vedtaget på den fjerde internationale kvindekonference i Beijing i september 1995, at kvinders og pigers menneskerettigheder også omfatter retten til frit og under ansvar selv at bestemme over deres krop, herunder også i relation til den seksualitet og forplantning, uden at være udsat for tvang, diskrimination og vold2. Spørgsmålet om vold mod kvinder og børn kræver en indsats på lang sigt, og de for skellige foranstaltninger skal indgå som led i en samordnet og omfattende tværfaglig stra tegi med deltagelse af både offentlige organisationer og retshåndhævende organer samt ikke-statslige og frivillige organisationer. 2. SIGTET MED DEN FORELIGGENDE MEDDELELSE Sigtet med den foreliggende meddelelse er på europæisk plan at styrke de initiativer, aktioner og foranstaltninger, der træffes af medlemsstaterne, EU-institutionerne og ikke-statslige organisationer, for at bekæmpe vold mod børn, unge og kvinder. (a) Del II indeholder et forslag til et flerårigt EF-handlingsprogram (Daphne-pro grammet), som er udformet med henblik på at etablere nye og styrke eksisterende netværk mellem ikke-statslige organisationer i EU, som kan lette udvekslingen af relevante informationer og erfaringer, bidrage til oplysningskampagner, tilskynde til gennemførelse af pilotprojekter og nyskabende foranstaltninger, fremme forsk ningen i vold og formidle hensigtsmæssige metoder for støtte til børn, unge og kvinder i risikogrupperne. Rådets afgørelse om programmet er baseret på artikel 235 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. Del II er udfor met som begrundelsen for afgørelsen. (b) Del III indeholder forslag til specifikke foranstaltninger til beskyttelse af børn mod vold; foranstaltningerne tager sigte på at fremme og forbedre indsamling og analyse 1 Artikel 19. 2 Kapitel IV, del C (Kvinder og sundhed), punkt 97. 4 af offentligt tilgængelige statistikker om seksuel udnyttelse og misbrug af børn for at skabe det nødvendige grundlag for øjeblikkelige og fremtidige aktioner på områ det og for i højere grad at gøre brug af Europol i eftersøgningen af forsvundne børn. De falder ind under afsnit VI i traktaten om Den Europæiske Union. (c) Del IV omhandler specifikke foranstaltninger til bekæmpelse af vold mod kvinder; der er tale om arrangementer, der skal afholdes på fællesskabsplan i løbet af 1999. 3. VOLD MOD BØRN, UNGE OG KVINDER Der er flere faktorer, der gør kvinder og børn mere udsatte for vold: dårlige sociale og økonomiske vilkår, status i samfundet, opløsning af kernefamilien og andre støttemeka nismer, livsstilsbetingede problemer såsom narkotika- eller alkoholmisbrug samt opfat telsen af kvinder og børn som legitime seksuelle mål. Volden kan omfatte både fysisk og psykisk mishandling. Eksisterende statistiske data fra de forskellige lande viser, at vold er udbredt og af alarmerende stort omfang. Seksuel udnyttelse3 og misbrug4 af børn er en særligt oprørende form for vold. Det om fatter fysiske overgreb, incest, voldtægt og handel med børn, deltagelse i børneprostitu tion enten som leverandør eller kunde, fremstilling og besiddelse af børnepornografi og udbredelse af sådan pornografi med alle forskellige midler, herunder via Internettet. Vold i byerne, især blandt unge, og vold i skolerne er kun et alt for velkendt fænomen i det moderne samfund på alle niveauer. Det forekommer især i forsømte byområder med udbredt fattigdom, dårlige boligforhold og sociale vilkår og en befolkning, der kommer fra forskellige etniske grupper. Selv om den seksuelle vold generelt tiltrækker sig størst offentlig opmærksomhed og giver anledning til de stærkeste reaktioner, er langt størsteparten af voldshandlinger mod både kvinder og børn af ikke-seksuel karakter. Begge former for vold forekommer hyp pigst inden for hjemmets fire vægge. Et hyppigt forekommende træk ved vold i hjemmet mod kvinder og børn, som fortjener særlig opmærksomhed i EU-landenes lovgivning, er den kendsgerning, at voldshandlin gerne gentages systematisk over en længere periode. Statistikker og eksisterende materiale viser, at kvinder og børn fra bestemte sårbare grup per formentlig er mest udsat for vold. Disse grupper omfatter især personer med fysiske og psykiske handicap, kvinder og børn fra etniske mindretal, migranter, flygtninge, ofre for racediskrimination, indsatte i fængsler og personer, der er beskæftiget i sex-industrien og andre erhverv, der indebærer større risiko for seksuelt misbrug eller udnyttelse. Alle voldshandlinger indvirker ikke blot på ofrene selv, men også på deres familier og på samfundet som helhed. Især hvor det drejer sig om børn, kan voldshandlinger, der er rettet direkte mod dem, og andre voldshandlinger, som forekommer inden for familien eller opleves i medierne, have konsekvenser, der formentlig kan påvirke dem både fysisk, 3 4 Begrebet "udnyttelse" anvendes til at beskrive en situation, som normalt involverer en tredjepart, der har økonomisk eller anden fordel af forholdet. Begrebet "misbrug" anvendes til at beskrive en situation, der normalt ikke involverer en tredjepart, og misbrug forøves ofte i hjemmet eller af en person, som barnet kender. følelsesmæssigt og mentalt. Erfaringerne viser, at børn, der er blevet misbrugt eller mis handlet, risikerer selv at blive voldelige senere i livet. Eftersom voldsofrene i mange tilfælde er tilbageholdende med at indrømme årsagen til deres kvæstelser, er det umuligt at beregne omkostningerne for samfundet som helhed. En undersøgelse for nylig5, som er gennemført på foranledning af de nederlandske myndigheder, anslog, at de samlede årlige "omkostninger" ved vold mod kvinder alene i Nederlandene beløber sig til over 145 mio. ECU. Under alle omstændigheder må omkost ningerne for EU som helhed og i særdeleshed omkostningerne for det offentlige i med lemsstaterne i forbindelse med den nødvendige lægebehandling og psykologisk og social hjælp og støtte som følge af voldshandlinger være ganske betydelige. Enhver indsats, der har til formål at nedbringe dem, kan kun hilses velkommen. 4. DEN INTERNATIONALE BAGGRUND At der er brug for en samordnet verdensomspændende indsats for at forsvare menneske rettighederne og afskaffe vold har længe været erkendt på forskellige niveauer og på for skellig måde. På internationalt plan: Verdenserklæringen om menneskerettighederne fra 1948', konventionen fra 1979 om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder (CEDAW), konventionen af 1989 om barnets rettigheder, verdenstopmødet 1990 om børns vilkår, Wien-erklærin gen fra 1993 om afskaffelse af vold mod kvinder, Cairo-konferencen i 1994 om befolk ning og udvikling og handlingsplanen fra kvindekonferencen i 1995 i Beijing, I sidst nævnte handlingsplan opfordres regeringer og internationale organisationer specifikt til at træffe integrerede foranstaltninger med henblik på at forhindre og afskaffe vold mod kvinder6, afskaffe handel med kvinder og hjælpe ofre for vold som følge af prostitution og menneskehandel7; Deklarationen og handlingsplanen fra verdenskonferencen i Stockholm i 1996 om be kæmpelse af seksuel udnyttelse af børn i kommercielt øjemed må betragtes som en mi lepæl og danner grundlag for nationale og internationale aktioner på dette område i dag. På europæisk plan: Den europæiske konvention om beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, som anerkender alles - også kvinders og børns - ret til ikke at blive underkastet umenneskelig eller nedværdigende behandling, og sluterklæringen og hand lingsplanen fra Europarådets andet topmøde i Strasbourg den 11. oktober 1997. Østersølandenes topmøde i Riga den 22. -23. januar 1998, hvor de deltagende lande til sluttede sig EU's fælles aktioner til bekæmpelse af menneskehandel og seksuel udnyt telse af børn. 5 Economic costs of domestic violence against women - Utrecht, Stichting Vrouwenopvang Nederland, 1997. 6 Målsætning Dl. 7 Målsætning D3. 6 5. EU's HIDTIDIGE INDSATS EU, dens medlemsstater og institutioner har alle en vigtig rolle at udfylde i kampen mod volden. I fuld respekt for nærhedsprincippet må det erkendes, at det er nødvendigt at forstærke og udbygge fællesskabsindsatsen på dette felt. Europa-Parlamentet har ved flere lejligheder8 understreget behovet for en indsats mod vold mod kvinder og børn og har i den forbindelse opfordret Kommissionen til at udar bejde og iværksætte samordnede handlingsprogrammer for at bekæmpe denne vold. Rådet og Kommissionen har truffet foranstaltninger i forbindelse med retlige og indre anliggender, socialpolitik (især i forbindelse med folkesundhed), uddannelse, audiovisu elle tjenester, Internettet, informationspolitik, turisme og EU's eksterne forbindelser. Der er i et aide-memoire af 25. september 1996 baseret på handlingsplanen fra verdens kongressen i Stockholm redegjort for grundlaget for EU's indsats for at bekæmpe sek suelt misbrug og udnyttelse af børn. Hvad angår vold mod kvinder, går Kommissionen ind for en aktiv og synlig politik, der tager sigte på at integrere kønsaspektet i alle EF-politikker og -programmer, og for i højere grad at indarbejde spørgsmål i relation til vold mod kvinder i Det Europæiske Fællesskabs overordnede politik. Ud over de foranstaltninger, der allerede er planlagt på EU-plan, er det Kommissionens opfattelse, at der er behov for en indsats efter de retningslinjer, der er foreslået i meddelelsens del II, III og IV. * * * ** Jf. især følgende beslutninger: - af 19. september 1996 om mindreårige voldsofre (EFT C 320 af 28. 10. 1996, s. 190), af 12. december 1996 om foranstaltninger til beskyttelse af mindreårige i Den Europæiske Union (EFT C 20 af 20. 1. 1997, s. 170), af 16. september 1997 om behovet for en europæisk kampagne til bekæmpelse af accepten af vold mod kvinder (EFT C 304 af 6. 10. 1997, s. 55). 7 DEL II DAPHNE-PROGRAMMET Europa-Parlamentet opførte på 1997-budgettet en budgetpost, B3-4109, til foranstalt ninger til bekæmpelse af vold mod børn, unge og kvinder (Daphne-initiativet). Kommis sionen forelægger nu en retsakt om Daphne-programmet med sit forslag til Rådets afgørelse om et EF-handlingsprogram 2000-2004 for foranstaltninger med henblik på fælleseuropæisk støtte til medlemsstaternes indsats over for vold mod børn, unge og kvinder. I betragtning af programmets tværfaglige karakter og de mange forskellige involverede fællesskabsmålsætninger, som traktaten ikke giver de nødvendige beføjelser til at kunne opfylde, foreslår Kommissionen at anvende artikel 235 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab som retsgrundlag for afgørelsen. Formålet med programmet er at hjælpe og støtte ikke-statslige og frivillige organi sationer, der arbejder for at bekæmpe denne form for vold. De ikke-statslige og frivillige organisationer spiller en afgørende rolle i bekæmpelsen af vold mod børn, unge og kvinder. I mange tilfælde varetager de opgaver, som de offentlige myndigheder ikke har ressourcer eller kompetence til at tage sig af. Det vil kun være til fordel for samfundet, at de ikke-statslige organisationers ekspertise og erfaring og deres idéer og programmer støttes yderligere og udbredes i hele EU og formidles til ligesindede organisationer i andre medlemsstater. Det er Kommissionens opfattelse, at programmet kan fremme dette arbejde. Daphne-initiativets konkrete succes i 1997 kan tilskrives det potentiale, der blev frigjort. Det repræsenterer i sig selv i høj grad starten på en fælles europæisk indsats fra de ikke-statslige organisationers side i bekæmpelsen af vold mod kvinder og børn, og i betragtning af den massive interesse, som ikke-statslige organisationer fra hele EU har udvist for initiativet, imødekommer det helt klart et dybtfølt behov inden for den frivillige sektor, som arbejder på dette felt. At der er et sådant behov, fremgår af, at der blev søgt om støtte til 428 projekter for i alt 35 mio. ECU. På grund af de disponible midler kunne Kommissionen imidlertid kun yde støtte til 47 projekter. Daphne-programmet skal supplere den indsats, der gøres inden for området "retlige og indre anliggender". Den 29. november 1996 vedtog Rådet en fælles aktion om et flerårigt program for bekæmpelse af menneskehandel og seksuel udnyttelse af børn (Stop-pro grammet)9. Det er et såkaldt tilskyndelses- og udvekslingsprogram for personer med an svar for bekæmpelse af menneskehandel og seksuel udnyttelse af børn. Ved denne per sonkategori forstås dommere, offentlige anklagere, politiet, offentligt ansatte samt offent lige myndigheder med ansvar inden for indvandring, grænsekontrol, socialret og skatte ret. Eftersom Daphne-programmet dækker den frivillige sektor, omfatter de to program mer derfor tilsammen alle de vigtigste aktioner i indsatsen mod vold. Daphne-programmet skal desuden bistå politi og domstole, især med sin støtte til de ikke-statslige organisationers projekter, der vedrører sager om forsvundne børn og øget oplysning til ansatte i politiet om voldstruede børns, unges og kvinders særlige behov. 9 EFT L 322 af 12. 12. 1996, s. 7. De foranstaltninger, hvortil de ikke-statslige organisationer vil søge støtte fra program met, skal dels omfatte etablering og styrkelse af europæiske netværk, dels dreje sig om gennemførelse af pilotprojekter af nyskabende karakter, hvis resultater kan overføres og udnyttes i andre medlemsstater og regioner og dermed skabe en merværdi på europæisk plan. Et flerårigt program betyder, at man kan operere med et på forhånd kendt og garanteret budget, og udgør en struktureret ramme, som kan sikre sammenhængen og kontinuiteten inden for de forskellige aktivitetsområder, hvorved der opnås en bredere og mere fuld stændig dækning. Kommissionen vil ligesom tidligere opretholde en vis ligevægt mellem støtten til projekter for bekæmpelse af vold mod henholdsvis børn og kvinder. Kommisisonen vil på baggrund af erfaringerne fra foranstaltningerne fra tidligere år kunne styre programmet mod de områder, hvor der er behov for en specifik indsats, og hjælpe til at undgå unødvendige overlapninger. Rent konkret skal programmet opfylde sin målsætning ved at hjælpe og opfordre ikke-statslige og frivillige organisationer i hele EU: til at arbejde sammen indbyrdes og med offentlige myndigheder, der beskæftiger sig med de samme emner, herunder retshåndhævende instanser (etablering af net værk), til at højne kvaliteten af deres foranstaltninger, ved hjælp af pilotprojekter, ud veksling af de mest effektive metoder og formidling af information, bl. a. via se minarer, konferencer, publikationer og Internettet, til at skabe øget opmærksomhed i offentligheden omkring problemerne og udveksle viden om, hvordan man bedst støtter børn, unge og kvinder i risikogrupperne. De ikke-statslige organisationers foranstaltninger skal gennemføres inden for to hoved områder, som dog i mange tilfælde uundgåeligt vil overlappe hinanden. Der er tale om følgende: informationsudveksling, koordinering og samarbejde, oplysningsindsats over for offentligheden og formidling af de mest hensigtsmæs sige metoder. Informationsudveksling, koordinering og samarbejde (a) blandt ikke-statslige og frivillige organisationer i medlemsstaterne Erfaringerne hos de ikke-statslige organisationer, der beskæftiger sig med volds- problemet, varierer mellem de forskellige medlemsstater og afhænger af aktivitets niveauet. Kommissionen forsøger at lette informationsudvekslingen, koordine ringen og samarbejdet på dette felt mellem ikke-statslige organisationer ved at støtte oprettelsen og udviklingen af netværk i de forskellige medlemsstater. Ikke-statslige organisationer vil kunne få særlig fordel af en form for clearing central, eventuelt via et websted på Internettet, der indsamler, analyserer og of fentliggør alle former for materiale om emnet, herunder også oplysninger om for svundne personer. (b) mellem ikke-statslige organisationer og offentlige myndigheder, herunder rets håndhævende instanser og sociale forvaltninger Kommissionen har noteret sig, at det er nødvendigt at sikre en bedre kontakt mel lem de ikke-statslige organisationer og de offentlige myndigheder. Der er på begge sider brug for et tættere samarbejde for at forbedre effektiviteten og kvaliteten af indsatsen til fordel for voldsofrene. Daphne-programmet skal støtte et sådant sam arbejde gennem foranstaltninger, der specielt tager sigte på: at bistå med at uddanne offentligt ansatte, herunder ansatte ved politiet, i at tage sig af børn, unge og kvinder i risikogrupperne, at skabe større gensidig forståelse for, hvordan ikke-statslige organisationer kan bistå myndighederne. Oplysningsindsats over for offentligheden og formidling af de mest hensigtsmæssige metoder Inden for dette område ønsker Kommissionen primært at fremme pilotprojekter med en nyskabende værdi, som omfatter flere forskellige deltagere, og som støtter foranstalt ninger, der kan formidles til og udnyttes af andre medlemsstater. Det er af afgørende betydning, at der skabes større forståelse af voldsproblemets karakter og omfang både i den brede offentlighed og især hos de børn, unge og kvinder, som udgør risikogrupperne. De aktivitetsområder, hvor der efter Kommissionens opfattelse vil kunne opnås konkrete resultater, er bl. a. : en oplysningsindsats over for offentligheden i almindelighed og over for volds- truede kvinder og børn i særdeleshed, forskningsprogrammer vedrørende vold, udveksling af viden om, hvordan man bedst støtter børn, unge og kvinder i risiko grupperne. Åbning af programmet for ansøgerlandene Vold mod kvinder og børn er et alvorligt problem i mange af de nye ansøgerlande. Det Europæiske Råd besluttede på samlingen i Luxembourg den 12. og 13. december 1997, at disse lande skal have mulighed for at deltage i EF-programmer som et vigtigt led i den udvidede førtiltrædelsesstrategi. Det er derfor helt i tråd med denne hensigt og samtidig udtryk for en konkret indsats for styrkelse af menneskerettighederne, at disse lande får mulighed for at deltage i Daphne-programmet. Der er i Kommissionens forslag taget højde for, at ansøgerlandene skal kunne deltage i programmet, idet der er indføjet en særlig artikel til formålet. Kommissionen fremlægger et forslag til afgørelse om vedtagelse af et EF-handlings- program 2000-2004 for foranstaltninger vedrørende vold mod børn, unge og kvinder. 10 DEL III SPECIFIKKE FORANSTALTNINGER FOR AT BESKYTTE BØRN MOD VOLD (a) Indsamling og analyse på EU-plan af offentligt tilgængelige statistikker om seksuel udnyttelse og misbrug af børn Det er særdeles vanskeligt at få nøjagtige statistiske oplysninger om seksuel udnyttelse og misbrug af børn. Selv om alle medlemsstaterne fører registre over domfældelser i straffe sager, og der foreligger visse tal for, hvor mange sager der henvises til lokale social forvaltninger, er der mange tilfælde af seksuel udnyttelse og misbrug - formentlig største parten - der aldrig anmeldes til myndighederne. Kommissionen mener, at bekæmpelsen af seksuel udnyttelse og misbrug af børn inden for EU nødvendigvis må baseres på de mest nøjagtige tilgængelige informationer om problemets omfang og karakter. Man er klar over, at medlemsstaterne ikke alle opererer med samme definitioner af seksualforbrydelser og ikke engang definerer begrebet "barn" på samme måde. I dag indsamler Eurostat ikke selv de relevante statistiske oplysninger. Eurostat har ikke desto mindre betydelig erfaring i at arbejde sammen med myndighederne i medlems staterne om harmonisering af statistikker, især inden for socialpolitikken. En sådan har monisering af statistikkerne om seksuel udnyttelse og misbrug af børn i medlemsstaterne vil være af stor værdi, hvis man skal kunne danne sig et korrekt indtryk af situationen og foreslå foranstaltninger for at bekæmpe problemet. Den 19. marts 1998 gav Rådet Eurostat mandat til at indsamle og analysere statistiske data vedrørende asylansøgere og indvandrere. Kommissionen foreslår, at Rådet giver Eurostat mandat til at indsamle og analysere alle offentligt tilgængelige statistikker om seksuel udnyttelse og misbrug af børn i medlems staterne. (b) Officielle registre over personer, der er meldt savnet i medlemsstaterne, samt Europols rolle Officielle registre over personer, der er meldt savnet, findes i nogle, men ikke alle med lemsstater. I visse medlemsstater føres sådanne registre snarere i regionalt end i nationalt regi. Der er langtfra tale om ensartede arbejdsmetoder, især ikke med hensyn til defi nitioner og kriterier for optagelse i registrene eller med hensyn til databasernes kompa tibilitet og tilgængelighed i medlemsstaterne. Oprettelse og ajourføring af sådanne re gistre er medlemsstaternes eget anliggende. Den 19. marts 1998 godkendte Rådet (retlige og indre anliggender) i forbindelse med iværksættelsen af den fælles aktion af 24. februar 199710, en række forslag vedrørende forsvundne personer og uidentificerede lig, som bl. a. gik ud på, at der skulle oprettes na- 10 EFTL63af4. 3. 1997,s. 2. 11 tionale koordineringsenheder til behandling af sager om forsvundne personer og uiden tificerede lig, og at de eksisterende arbejdsmetoder skulle forbedres. Disse koordinerings- enheder skulle have til opgave at indsamle, analysere og lagre data, udveksle data med koordineringsenheder i andre lande via Interpol eller inden for Schengen-informations systemet (SIS) og koordinere information og personaleuddannelse. Det blev desuden foreslået, at anmeldelser vedrørende forsvundne personer skulle behandles mere effektivt på nationalt plan, idet der skulle lægges øget vægt på højrisikokategorier af forsvundne personer, især børn under 13 år og unge under 18 år, hvor der er formodning om, at de er i selskab med personer, som kan udgøre en fare for dem. For at støtte medlemsstaterne vil Europols Narkotikaenhed og senere Europol som sådant gøre en ihærdig indsats for at forbedre informationsudvekslingen, effektivisere analyse aktiviteterne og yde øget støtte til efterforskningsarbejdet. Efter Kommissionens opfat telse er en anmodning om information eller fremsendelse af data om forsvundne børn gennem ELO'erne den mest effektive og hurtigste metode til at indhente relevante op lysninger fra andre medlemsstater, og medlemsstaterne vil kun have fordel af sådanne præcise, relevante og absolut fortrolige dataoverførsler. Gennem ELO'erne kan der skaffes adgang til andre instanser, og der vil ikke være nogen sproglige barrierer, som kan forsinke informationsformidlingen. I de tilfælde, hvor det er relevant at underrette Interpol, skal denne procedure ikke træde i stedet for en sådan underretning, og Interpol databasen skal kunne benyttes for at undgå dobbeltarbejde. Kommissionen foreslår, at: medlemsstaterne benytter Europols faciliteter og især Europol-forbindelsesoffice rerne for at sikre hurtig gensidig assistance til eftersøgning og lokalisering af forsvundne børn med henblik på i relevante tilfælde at gribe ind over for den eller de in- j volverede forbrydere eller kriminelle netværk, og for at forbedre og harmonisere de eksisterende internationale og nationale registre over forsvundne personer i medlemsstaterne, især med hensyn til definitioner og kri terier for optagelse i registrene samt databasernes kompatibilitet og tilgænge lighed i de enkelte medlemsstater og mellem medlemsstaterne; Europols kapacitet med hensyn til at gennemføre detaljerede analyser udnyttes til støtte for iværksættelsen af de nødvendige beslutninger på politisk, retligt og strategisk niveau og til at iværksætte eller støtte internationale efterforskninger og I politimæssige undersøgelser i forbindelse med forsvundne børn. * * * * * 12 DEL IV FORANSTALTNINGER MED SPECIFIKT SIGTE PA KVINDER Som svar på Europa-Parlamentets første anmodning11 har Kommissionen siden besluttet at gennemføre en række kampagner, bl. a. i form af konferencer og udstillinger, i sam arbejde med Parlamentet og Ridets formandskab. Det britiske formandskab har allerede indledt forberedelserne, og de første arrangementer løber af stabelen under det østrigske formandskab. Man håber også at kunne gennemføre arrangementer i ansøgerlandene. Arrangementerne skal omfatte udveksling af informationer og erfaringer, især om spørgs mål vedrørende forebyggelse og beskyttelse og social og erhvervsmæssig rehabilitering af voldsofre. De specifikke foranstaltninger, der foreslås, omfatter bl. a. sammenarbejdning og analyse af statistiske informationer om vold mod kvinder i EF. Det må overvejes, om det bliver nødvendigt at skaffe yderligere midler til finansieringen ud over det, der er opført på Daphne-budgetposten (B3-4109). Medlemsstaterne vil blive opfordret til at bidrage aktivt ved selv at udarbejde nogle initiativer i årets løb. I forbindelse med hovedkonferencen, der skal afholdes under det tyske formandskab på Kvindernes Internationale Kampdag den 8. marts 1999, skal der udarbejdes en rapport med en detaljeret samlet redegørelse og analyse af de offentligt tilgængelige statistikker om vold mod kvinder i medlemsstaterne. Rapporten skal udarbejdes i samarbejde med nationale eksperter fra samtlige medlemsstater og skal danne et solidt grundlag for øget viden om og intensivering af indsatsen over for denne form for vold, herunder også vold i hjemmet. I rapporten skal indgå forskningsresultater og statistikker om de mange forskellige aspekter af problemet, f. eks. de forskellige typer af vold (især vold i hjemmet, der af Europa-Parlamentet og visse medlemsstater betragtes som et af de største pro blemer), omfanget og karakteren af selvforskyldte skader og voldens samfundsøkono miske omkostninger. I tilslutning til denne statistiske rapport bør der gennemføres et rundspørge (Eurobaro meter), så de eksisterende konkrete data kan sammenholdes med opfattelsen hos offent ligheden i medlemsstaterne til spørgsmålet om vold mod kvinder. Hvis undersøgelsen kommer til at omfatte repræsentative sociale eksempler fra samtlige medlemsstater, vil den kunne udgøre et mere detaljeret analysegrundlag for realistiske fremtidige foran staltninger. I forbindelse med den anden hovedkonference, der skal finde sted i slutningen af 1999 under det finske formandskab, skal der udarbejdes en samlet rapport om alle de foran staltninger, der er gennemført eller iværksat af medlemsstaterne i årets løb (f. eks. konfe rencer, oplysningsaktiviteter i skoler, kampagner, pilotprojekter, undersøgelser af forskel lige mekanismer, herunder lovgivningsmæssige og retshåndhævende foranstaltninger for at beskytte og skabe øget opmærksomhed omkring kvindernes rettigheder). 11 Beslutning af 16. september 1997 om behovet for en europæisk kampagne til bekæmpelse af accepten af vold mod kvinder (EFT C 304 af 6. 10. 1997, s. 55). 13 Kommissionen henstiller, at: medlemsstaterne fremmer forskningsaktiviteter, indsamler data og udarbejder statistikker om alle former for vold mod kvinder, især vold i hjemmet, og støtter forskning omkring effektiviteten af de foranstaltninger, der er iværksat for at j forebygge og bekæmpe vold mod kvinder; medlemsstaterne støtter oprettelsen og styrkelsen af strukturer, programmer og foranstaltninger, især i sektoren for ikke-statslige organisationer, med sigte på at give øget viden om og forståelse af, hvilke årsager, konsekvenser og mekanismer der gør sig gældende i relation til vold mod kvinder; medlemsstaterne i forbindelse med de foranstaltninger, der gennemføres af Europa- Parlamentet og Europa-Kommissionen i 1999, afholder og finansierer oplysnings kampagner og undervisnings- og uddannelsesprogrammer for at gøre både mænd, kvinder og børn mere bevidste om de store personlige og sociale omkostninger ved volden for ofrene, familien, lokalmiljøet og samfundet som helhed. 14 Forslag til RÅDETS AFGØRELSE om et EF-handlingsprogram på mellemlang sigt for foranstaltninger med henblik på støtte på EF-niveau til medlemsstaternes indsats over for vold mod børn, unge og kvinder (Daphne-programmet) (2000-2004) 15 GENNEMGANG AF DE ENKELTE ARTIKLER Artikel 1 I henhold til denne artikel skal der etableres et femårigt EF-handlingsprogram for perioden 2000-2004 for foranstaltninger til bekæmpelse af vold mod børn, unge og kvinder. Formålet med programmet er at bidrage til kampen mod denne form for vold og især at hjælpe og støtte ikke-statslige og frivillige organisationer, der er aktive i denne kamp. De foreslåede foranstaltninger er inddelt i to grupper: 1. Netværk, informationsudveksling, koordinering og samarbejde på EU-plan. 2. Oplysning af offentligheden og udveksling af viden om de mest hensigtsmæssige metoder. Artikel 2 Ifølge denne artikel skal Kommissionen iværksætte foranstaltningerne i samarbejde med medlemsstaterne og organisationer, der er aktive på det relevante felt. Artikel 3 Artiklen indeholder krav om, at programmet skal hænge sammen med og supplere andre EF-programmer og -aktioner. Artikel 4 og S I henhold til disse artikler skal der nedsættes et rådgivende udvalg med repræsentanter for de enkelte medlemsstater og med en repræsentant for Kommissionen som formand; desuden fastsættes procedurerne for udvalgets virke. Artikel 6 I denne artikel opfordres der til samarbejde med tredjelande og internationale organi sationer. Desuden indeholder artiklen bestemmelse om, at ansøgerlandene skal kunne deltage i programmet. Artikel 7 Artiklen indeholder bestemmelser om tilsyn med og løbende evaluering af programmet og krav om, at Kommissionen aflægger rapport til Europa-Parlamentet og Rådet i løbet af programmets tredje år og ved dets afslutning. Rapporten skal også fremsendes til Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget. Bilag I bilaget er fastsat de specifikke målsætninger for og forantaltninger i programmet på de tre hovedområder, der er nævnt i artikel 1. 16 Forslag til RÅDETS AFGØRELSE om et EF-handlingsprogram på mellemlang sigt for foranstaltninger med henblik på støtte på EF-niveau til medlemsstaternes indsats over for vold mod børn, unge og kvinder (Daphne-programmet) (2000-2004) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 235, under henvisning til forslag fra Kommissionen12, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet13, under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg14, under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget15, og ud fra følgende betragtninger: 1. Voldshandlinger mod børn, unge og kvinder er et alvorligt brud på menneske rettighederne og påfører voldsofrene og deres familier alvorlige fysiske og psykiske skader, samtidig med at de indebærer høje sociale og økonomiske omkostninger for samfundet som helhed; 2. 3. 4. Europa-Parlamentet har i sine beslutninger af henholdsvis 19. september 1996 om mindreårige voldsofre16, af 12. december 1996 om foranstaltninger til beskyttelse af mindreårige i Den Europæiske Union17 og af 16. september 1997 om behovet for en europæisk kampagne til bekæmpelse af accepten af vold mod kvinder18 opfordret Kommissionen til at udarbejde og iværksætte handlingsprogrammer for at be kæmpe denne vold; den direkte indsats over for vold mod kvinder, unge og børn er primært en opgave for medlemsstaterne på nationalt eller lokalt plan; Fællesskabet kan bibringe medlemsstaternes aktioner til forebyggelse af vold mod kvinder, unge og børn en merværdi gennem formidling af information og erfarin- 12 E FT E FT E FT 13 14 EFT 15 16 EFT C 320 af 28. 10. 1996, s. 190. 17 EFT C 20 af 20. 1. 1997, s. 170. 18 EFT C 304 af 6. 10. 1997, s. 55. 17 ger, fælles prioritering af opgaverne, etablering af netværk i nødvendigt omfang, udvælgelse af projekter, der dækker hele Fællesskabet, og motivering og mobili sering af alle involverede parter; 5. det foreliggende program kan give en merværdi ved at angive og støtte hensigts mæssige metoder og tiltag og tilskynde til nyskabende initiativer og udveksling af relevante erfaringer; 6. målene for den påtænkte handling kan derfor i overensstemmelse med subsidiari tetsprincippet, jf. traktatens artikel 3 B, bedre gennemføres på fællesskabsplan; i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, handler Fæl lesskabet ved denne afgørelse kun i det omfang, det er nødvendigt for at nå disse mål; 7. 8. 9. der bør tilskyndes til etablering af et aktivt partnerskab på dette felt mellem Kom missionen, medlemsstaterne og ikke-statslige organisationer, især kvinde- og bør neorganisationer, og arbejdes på at skabe synergi mellem alle relevante politikker og foranstaltninger; samarbejde med internationale organisationer med kompetence inden for folke sundhed samt med tredjelande bør fremmes yderligere; ansøgerlandene bør have mulighed for at deltage i programmet i førtiltrædelses fasen i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i de relevante aftaler, særlig associeringsaftalerne og tillægsprotokollerne til disse aftaler; 10. for at forøge programmets værdi og virkning bør de aktioner, som iværksættes, løbende vurderes, især med hensyn til deres effektivitet og opfyldelsen af de opstillede målsætninger og med henblik på eventuelle nødvendige tilpasninger; 11. programmet bør være af fem års varighed for at give tilstrækkelig tid til, at de for anstaltninger, der iværksættes, kan opfylde målsætningerne; 12. med henblik på anvendelsen af denne afgørelse bør Kommissionen bistås af et rådgivende udvalg; 13. 14. i henhold til traktatens artikel 2 har Fællesskabet bl. a. til opgave at fremme et højt socialt beskyttelsesniveau og højnelse af levestandarden og livskvaliteten i Fælles skabet som helhed; i henhold til traktatens artikel 3, stk. j) og o), skal Fællesskabets virke indebære styrkelse af den sociale samhørighed og bidrage til opnåelse af et højt sundheds beskyttelsesniveau; 15. Daphne-programmet bidrager til opfyldelsen af ovennævnte målsætninger; 16. til vedtagelsen af denne afgørelse indeholder traktaten ikke anden hjemmel end artikel 235 — 18 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE: Artikel 1 Fastlæggelse af programmet 1. Ved denne afgørelse vedtages et EF-handlingsprogram på mellemlang sigt for for anstaltninger vedrørende vold mod børn, unge og kvinder (Daphne-programmet), i det følgende benævnt "programmet", for perioden fra den 1. januar 2000 til den 31. december 2004. 2. 3. Formålet med programmet er at bidrage til at beskytte børn, unge og kvinder mod vold og især at bistå og opmuntre ikke-statslige og frivillige organisationer, der er aktive i denne kamp. De foranstaltninger, der skal iværksættes i forbindelse med programmet, og deres specifikke målsætninger er anført i bilaget og indebærer: 1 ) Etablering af netværk, sikring af informationsudveksling samt koordinering og samarbejde på EF-plan 2) Større opmærksomhed i offentligheden omkring problematikken og udveks ling af viden om de mest hensigtsmæssige metoder 3) Supplerende foranstaltninger. Artikel 2 Iværksættelse 1. Kommissionen sikrer i tæt samarbejde med medlemsstaterne gennemførelsen af de i artikel 1, stk. 3, anførte foranstaltninger. 2. Kommissionen samarbejder med institutioner og organisationer, der er aktive i kampen mod vold mod børn, unge og kvinder. Artikel 3 Sammenhæng og komplementaritet Kommissionen sikrer, at der er sammenhæng og komplementaritet mellem de EF-foran- staltninger, der skal gennemføres under programmet, og de aktioner, der iværksættes under andre relevante EF-programmer og -foranstaltninger. Artikel 4 Udvalg 1. Med henblik på anvendelsen af denne beslutning bistås Kommissionen af et råd givende udvalg, i det følgende benævnt "udvalget", der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant som formand. 19 Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgs mål haster, i givet fald ved afstemning. Udtalelsen optages i mødeprotokollen; derudover har hver medlemsstat ret til at anmode om, at dens holdning indføres i mødeprotokollen. Kommissionen tager størst muligt hensyn til udvalgets udtalelse. Den underretter udvalget om, hvorledes den har taget hensyn til dets udtalelse. 2. Udvalget fastsætter selv sin forretningsorden. Artikel 5 Udvalgets opgaver 1. Udvalget, der følger den i artikel 4 fastsatte procedure, bistår Kommissionen, navn lig i forbindelse med: (a) kriterier og procedurer for udvælgelse og finansiering af projekter under pro grammet; (b) tilsyns- og evalueringsproceduren. 2. Kommissionens repræsentant holder udvalget løbende underrettet om programmets generelle forløb. Artikel 6 Internationalt samarbejde 1. Under programmets gennemførelse tilstræbes der et samarbejde med tredjelande og med internationale organisationer med kompetence inden for folkesundhed. 2. De associerede lande i Centraleuropa kan deltage i programmet i overensstemmelse med betingelserne i associeringsaftalerne eller dertil knyttede tillægsprotokoller om deltagelse i EF-programmer. Cypern kan deltage i programmet på grundlag af supplerende bevillinger efter samme regler som dem, der gælder for EFT A-landene, og i overensstemmelse med procedurer, der skal aftales med Cypern. Artikel 7 Tilsyn og evaluering 1. Ved iværksættelsen af denne afgørelse træffer Kommissionen de nødvendige foran staltninger til at sikre tilsyn med og løbende evaluering af programmet under hen syn til de i artikel 1 og i bilaget anførte generelle og specifikke målsætninger. 2. I løbet af programmets tredje år forelægger Kommissionen en evalueringsrapport for Europa-Parlamentet og Rådet. 20 3. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en afsluttende rapport, når programmet er fuldt gennemført. 4. I de i stk. 2 og 3 omhandlede rapporter indarbejder Kommissionen oplysninger om EF-finansiering på de forskellige aktionsområder og om komplementariteten med de øvrige foranstaltninger, der er nævnt i artikel 3, samt resultaterne af evalue ringerne. Kommissionen fremsender desuden rapporterne til Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget. Udfærdiget i Bruxelles, den På Rådets vegne Formand ^ 21 SPECIFIKKE MÅLSÆTNINGER OG FORANSTALTNINGER BILAG I. FORANSTALTNINGER FOR ETABLERING AF NETVÆRK OG SIKRING AF INFORMATI ONSUDVEKSLING, KOORDINERING OG SAMARBEJDE PÅ EF-PLAN Målsætning: At støtte og tilskynde ikke-statslige og frivillige organisationer til at samarbejde ind byrdes og med ansatte i offentlige organer, herunder retshåndhævende instanser og soci ale forvaltninger. 1. 2. Støtte til etablering af netværk, der omfatter ikke-statslige organisationer fra for skellige medlemsstater, for at lette udvekslingen af relevante informationer og erfa ringer. Tilskyndelse til samarbejde mellem ikke-statslige organisationer og ansatte i offent lige organer for at skabe bedre forståelse hos begge parter af deres respektive funk tioner og udveksle relevante informationer og erfaringer, herunder oplysninger om forsvundne personer. II. FORANSTALTNINGER, DER TAGER SIGTE PA AT SKABE STØRRE OPMÆRKSOMHED I OFFENTLIGHEDEN OMKRING PROBLEMATIKKEN OG UDVEKSLE VIDEN OM DE MEST HENSIGTSMÆSSIGE METODER Målsætning: At gøre offentligheden mere opmærksom på vold mod børn, unge og kvinder, herunder menneskehandel med henblik på seksuel udnyttelse, seksuel udnyttelse i kommercielt øjemed og anden form for seksuelt misbrug, og at tilskynde til udveksling af viden om de mest hensigtsmæssige metoder. 3. 4. 5. 6. Støtte til informationskampagner og pilotprojekter og oplysningsaktiviteter over for den brede offentlighed og især over for børn og unge omkring potentielle risici for vold og hvordan man undgår dem. Udvikling af en EF-dækkende informationskilde, som kan bistå og informere ikke- statslige organisationer om offentligt tilgængelig information, der indsamles af statslige instanser, ikke-statslige organisationer og forskerkredse af relevans for bekæmpelsen af vold. Forskningsprogrammer vedrørende vold. Formidling og udveksling af viden om, hvordan man på EF-plan bedst kan støtte børn, unge og kvinder i risikogrupperne. 22 III. SUPPLERENDE FORANSTALTNINGER Programmet vil desuden finansiere undersøgelser, ekspertmøder, konferencer og semi narer, oplysning og publikationer i direkte tilknytning til gennemførelsen af det projekt, hvori de indgår som en integrerende del. 23 ISSN 0254-1459 KOM(98) 335 endelig udg. DOKUMENTER DA 06 05 Katalognummer : CB-CO-98-356-DA-C ISBN 92-78-36869-5 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg


title: Vorschlag für eine Verordnung (EGKS, EG, Euratom) des Rates zur Änderung der Verordnung (EWG, Euratom, EGKS) Nr. 260/68 zur Festlegung der Bestimmungen und des Verfahrens für die Erhebung der Steuer zugunsten der Europäischen Gemeinschaften

eurovoc_concepts:
Community tax
euro
regulations for civil servants

text: 19. 6. 98 DE Amtsblatt der Europ…ischen Gemeinschaften C 192/9 Vorschlag f(cid:190)r eine Verordnung (EGKS, EG, Euratom) des Rates zur ´nderung der Verordnung (EWG, Euratom, EGKS) Nr. 260/68 zur Festlegung der Bestimmungen und des Verfahrens f(cid:190)r die Erhebung der Steuer zugunsten der Europ…ischen Gemeinschaften (98/C 192/07) KOM(1998) 324 endg. - 98/0190(CNS) (Gem…¤ Artikel 13 des Protokolls (cid:190)ber die Vorrechte und Befreiungen der Europ…ischen Gemein(cid:220) schaften von der Kommission vorgelegt am 20. Mai 1998) DER RAT DER EUROP´ISCHEN UNION - gest(cid:190)tzt auf den Vertrag zur Einsetzung eines Gemeinsa(cid:220) men Rates und einer Gemeinsamen Kommission der Europ…ischen Gemeinschaften, gest(cid:190)tzt auf das Protokoll (cid:190)ber die Vorrechte und Be(cid:220) freiungen der Europ…ischen Gemeinschaften, insbeson(cid:220) dere auf Artikel 13, gest(cid:190)tzt auf den Vertrag zur Gr(cid:190)ndung der Europ…i(cid:220) schen Gemeinschaft, insbesondere auf Artikel 109(cid:216)l Ab(cid:220) satz 4 dritter Satz und auf Artikel 235, gest(cid:190)tzt auf die Verordnung (EG) Nr. 1103/97 des Rates vom 17. Juni 1997 (cid:190)ber bestimmte Vorschriften im Zusammenhang mit der Einf(cid:190)hrung des Euro(cid:216)(˛), gest(cid:190)tzt auf die Verordnung (EG) Nr. (cid:216). (cid:216). /98(cid:216)(ˇ) (cid:190)ber die Einf(cid:190)hrung des Euro, auf Vorschlag der Kommission, in der Erw…gung, da¤ es angesichts der Verordnung (EG) Nr. (cid:216). (cid:216). /98 des Rates zur ´nderung der Verord(cid:220) nung (EWG, Euratom, EGKS) Nr. 259/68(cid:216)(—) des Rates zur Festlegung des Statuts der Beamten, der Besch…fti(cid:220) gungsbedingungen f(cid:190)r die sonstigen Bediensteten der Gemeinschaften sowie der anderen auf die Beamten und sonstigen Bediensteten anwendbaren Verordnungen hin(cid:220) sichtlich der Zahlung der Dienst(cid:220) und Versorgungsbe(cid:220) z(cid:190)ge und der sonstigen finanziellen Anspr(cid:190)che in Euro (EWG, Euratom, notwendig ist, die Verordnung (˛)(cid:217)ABl. L 162 vom 19. 6. 1997, S. 1. (ˇ)(cid:217)Entschlie¤ung des Rates vom 7. 7. 1997 (ABl. C 236 vom 2. 8. 1997, S. 7). (—)(cid:217)ABl. L 56 vom 4. 3. 1968, S. 1. EGKS) Nr. 260/68 des Rates(cid:216)((cid:209)), zuletzt ge…ndert durch die Verordnung (EGKS, EWG, Euratom) Nr. (cid:216). (cid:216). (cid:216)/98, entsprechend zu …ndern - HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 In der Verordnung (EWG, Euratom, EGKS) Nr. 260/68 werden die Worte ,,belgische Franken"" durch das Wort ,,Euro"" und die Betr…ge in belgischen Franken durch ihren unter Zugrundelegung des Umrechnungskurses ermittelten Gegenwert in Euro(cid:220)Einheiten ersetzt. Die Vorschriften der Verordnung (EG) Nr. 1103/97 (cid:190)ber die Rundung der Geldbetr…ge finden Anwendung Artikel 2 Artikel 8 erh…lt folgenden Wortlaut: ,,Die Steuer wird im Wege des Steuerabzugs erhoben. Der Steuerbetrag wird auf den n…chstniedrigeren Cent gerundet. "" Artikel 3 Am 1. Januar 1999 rechnet die Kommission auf Grund dieser Verordnung die in der Verordnung (EWG, Eura(cid:220) tom, EGKS) Nr. 260/68 in belgischen Franken angege(cid:220) benen Betr…ge in Euro um. Die dabei ermittelten Werte werden im Laufe des Monats Januar 1999 im Amtsblatt der Europ…ischen Gemeinschaften ver‰ffentlicht. Artikel 4 Diese Verordnung tritt am. (cid:216). (cid:216). in Kraft. Sie gilt ab 1. Januar 1999. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. ((cid:209))(cid:217)ABl. L 56 vom 4. 3. 1968, S. 8


title: Uredba Komisije (ES) št. 1053/98 z dne 20. maja 1998 o spremembah prilog II, III in IX Uredbe Sveta (EGS) št. 3030/93 o skupnih pravilih uvoza nekaterih tekstilnih izdelkov s poreklom iz tretjih držav

eurovoc_concepts:
certificate of origin
export licence
import
textile product
third country

text: 11/Zv. 28 SL Uradni list Evropske unije 257 31998R1053 L 151/10 URADNI LIST EVROPSKIH SKUPNOSTI 21. 5. 1998 UREDBA KOMISIJE (ES) št. 1053/98 z dne 20. maja 1998 o spremembah prilog II, III in IX Uredbe Sveta (EGS) št. 3030/93 o skupnih pravilih uvoza nekaterih tekstilnih izdelkov s poreklom iz tretjih držav KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, — Egipt — Estonija — Nekdanja jugoslovanska repub- lika Makedonija upoštevanju Uredbe ob z Sveta 12. oktobra 1993 o skupnih pravilih uvoza nekaterih tekstilnih izdelkov s poreklom iz tretjih držav (1), nazadnje spremenjene z Uredbo Komisije (ES) št. 856/98 (2), in zlasti člena 19 v zvezi s členom 17 te uredbe, 3030/93 (EGS) št. ker je Svet s sklepom 11. maja 1998 odločil začasno uporabo sporazuma o trgovini s tekstilnih izdelkih med Skupnostjo in Rusko federacijo; ker je zato treba spremeniti priloge II, III in IX Uredbe (EGS) št. 3030/93 in tako v skladu s členom 19 Uredbe (EGS) št. 3030/93 upoštevati spremembe pri uvozu določenih tekstil- nih izdelkov iz tretjih držav v Skupnost; ker so ukrepi, predvideni v tej uredbi, v skladu z mnenjem tekstilnega odbora, SPREJELA NASLEDNJO UREDBO: Člen 1 Uredba (EGS) št. 3030/93 se spremeni na naslednji način: 1. Prilogo II zamenja Priloga I te uredbe. 2. Odstavek 6 člena 28 Priloge III se spremeni: „6. Številka se sestavi na naslednji način (1): — dve črki za oznako države izvoznice, in sicer: — Argentina — Armenija — Azerbajdžan — Bangladeš — Belorusija — Brazilija — Kitajska (1) UL L 275, 8. 11. 1993, str. 1. (2) UL L 122, 24. 4. 1998, str. 11. = AR = AM = AZ = BD = BY = BR = CN — Gruzija — Hong Kong — Indija — Indonezija — Kazakhstan — Kirgizistan — Latvija — Lithuania — Macau — Malezija — Moldavija — Mongolija — Pakistan — Peru — Filipini — Ruska federacija — Singapur — Južna Koreja — Šri Lanka — Tajvan — Tadžikistan — Tajska — Turkmenistan — Ukrajina — Združeni arabski emirati — Urugvaj — Uzbekistan — Vietnam = EG = EE = 96 = GE = HK = IN = ID = KZ = KG = LV = LT = MO = MY = MD = MN = PK = PE = PH = RU = SG = KR = LK = TW = TJ = TH = TM = UA = AE = UY = UZ = VN — dve črki za oznako namembne države članice, in sicer: — AT = Avstrija — BL = Beneluks — DE = Zvezna republika Nemčija — DK = Danska — EL = Grčija — ES = Španija — FI = Finska — FR = Francija 258 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 28 — GB = Združeno kraljestvo — petmestna številka od 00001 do 99999 za namembno — IE = Irska — IT = Italija — PT = Portugalska — SE = Švedska — enomestna številka za oznako leta, katerega kvota se koristi, ali v primeru izdelkov, naštetih v tabeli A te priloge, za oznako leta, ko je bil izvoz zabeležen, ki ustreza zadnji številki zadevnega leta, na primer ‚5‘ za leto 1995. Za izdelke po poreklu iz Ljudske republike Kitajske, naštete v Dodatku C Priloge V, je ta številka ‚1‘ za leto 1995, ‚2‘ za leto 1996, ‚3‘ za leto 1997, itd. — dvomestna številka za oznako organa države izvoznice, ki je izdal dokument, državo članico. (1) Za Peru in Egipt bo ta določba začela veljati kasneje. “ 3. Tabelo A Priloge III zamenja tabela, navedena v Prilogi II te uredbe. 4. Prilogo IX zamenja Priloga III te uredbe. Člen 2 Ta uredba začne veljati z dnem objave v Uradnem listu Evropskih skupnosti. Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. V Bruslju, 20. maja 1998 Za Komisijo Leon BRITTAN Podpredsednik 11/Zv. 28 SL Uradni list Evropske unije 259 PRILOGA I „PRILOGA II Države izvoznice v skladu s členom 1 Argentina Armenija Azerbajdžan Bangladeš Belorusija Brazilija Kitajska Egipt Estonija Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija Gruzija Hongkong Indija Indonezija Kazahstan Kirgistan Latvija Litva Macau Malezija Moldavija Mongolija Pakistan Peru Filipini Ruska federacija Singapur Južna Koreja Šrilanka Tajvan Tadžiskistan Tajska Turkmenistan Ukrajina Združeni arabski emirati Uzbekistan Vietnam“ 260 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 28 PRILOGA II „PRILOGA A Države in kategorije, za katere velja sistem dvojne kontrole (Popolno poimenovanje blaga je navedeno v Prilogi I) Tretja država Skupina Kategorija Enota Armenija Azerbajdžan Bangladeš Estonija Egipt (*) Za te kategorije ne veljajo določbe člena 9. I A I B I A I B II A II B V I B I A I B II A II B IV I A I B II A 1 2 3 4 5 6 7 8 1 2 3 4 5 6 7 8 20 12 13 136 4 (*) 6 (*) 8 (*) 1 2 3 4 5 6 7 8 9 20 39 13 117 118 1 2 4 (*) 20 (*) Tone Tone Tone 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov Tone Tone Tone 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov Tone 1 000 pairs 1 000 kosov Tone 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov Tone Tone Tone 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov Tone Tone Tone 1 000 kosov Tone Tone Tone Tone 1 000 kosov Tone 11/Zv. 28 SL Uradni list Evropske unije 261 Tretja država Skupina Kategorija Enota Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija Gruzija Kazahstan Kirgizistan Latvia I A I B II B III B I A I B I A I B I A I B I A I B II A II B 1 2 4 5 6 7 8 15 16 67 1 2 3 4 5 6 7 8 1 2 3 4 5 6 7 8 1 2 3 4 5 6 7 8 1 2 4 5 6 7 9 12 15 26 27 31 Tone Tone 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov Tone Tone Tone Tone 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov Tone Tone Tone 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov Tone Tone Tone 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov Tone Tone 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov Tone 1 000 pairs 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 262 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 28 Tretja država Skupina Kategorija Enota Litva Moldova Mongolija Ruska federacija I A I B II A II B IV I A I B II A II B IV I B I A I B II A II B III A 2 4 5 6 7 8 20 39 12 13 28 117 118 1 2 3 4 5 6 7 8 9 20 39 15 115 117 118 5 5 A 1 2 2 A 3 4 5 6 7 8 9 20 22 39 12 13 15 16 21 24 29 83 33 37 50 Tone 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov Tone Tone 1 000 pairs 1 000 kosov 1 000 kosov Tone Tone Tone Tone Tone 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov Tone Tone Tone 1 000 kosov Tone Tone Tone 1 000 kosov 1 000 kosov Tone Tone Tone Tone 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov Tone Tone Tone Tone 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov Tone Tone Tone Tone 11/Zv. 28 SL Uradni list Evropske unije 263 Tretja država Skupina Kategorija Enota Tadžikistan Turkmenistan Ukrajina Združeni Arabski Emirati Uzbekistan III B IV I A I B I A I B II A II B III A III B I A I B II A II B V I A I B II A II B V 74 90 115 117 118 1 2 3 4 5 6 7 8 1 2 3 4 5 6 7 8 22 73 83 33 74 2 4 5 6 7 8 9 20 21 26 157 161 1 3 4 5 6 7 8 20 15 26 159 161 1 000 kosov Tone Tone Tone Tone Tone Tone Tone 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov Tone Tone Tone 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov Tone 1 000 kosov Tone Tone 1 000 kosov Tone 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov Tone Tone 1 000 kosov 1 000 kosov Tone Tone Tone Tone 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov Tone 1 000 kosov 1 000 kosov Tone Tone 264 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 28 Tretja država Vietnam Skupina I A II A II B III A III B IV V Kategorija Enota 1 2 3 22 23 32 16 17 19 24 27 33 36 37 90 115 117 136 156 157 159 160 Tone Tone Tone Tone Tone Tone 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov 1 000 kosov Tone Tone Tone Tone Tone Tone Tone Tone Tone Tone Tone 11/Zv. 28 SL Uradni list Evropske unije 265 PRILOGA III „PRILOGA IX v skladu s členom 10 Zaščitni ukrepi, pragovi za izhod iz košarice Država dobaviteljica Skupina I Skupina II Skupina III Skupina IV Skupina V Armenija Azerbajdžan Belorusija Kitajska Gruzija Kazakhstan Kirgizistan Latvija Litva Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija Moldavija Uzbekistan 0,35 % 0,35 % 0,35 % 0,35 % 0,35 % 0,40 % 0,40 % 1,00 % 0,35 % 0,35 % 1,20 % 1,20 % 1,20 % 4,00 % 4,00 % 4,00 % 5,00 % 10,00 % 1,20 % 1,20 % 1,20 % 2,40 % 2,40 % 4,00 % 4,00 % 4,00 % 8,00 % 8,00 % 5,00 % 10,00 % 4,00 % 4,00 % 4,00 % 4,00 % 4,00 % 4,00 % 8,00 % 8,00 % 4,00 % 4,00 % 4,00 % 4,00 % 4,00 % 4,00 % 8,00 % 8,00 % 1,20 % 1,20 % 4,00 % 4,00 % 4,00 % 4,00 % 4,00 % 4,00 % Ruska federacija 5,00 % (1) 5,00 % (1) 5,00 % (1) 5,00 % (1) Tadžikistan Tajvan Turkmenistan Ukrajina 0,35 % 0,40 % 0,35 % 1,20 % 2,00 % 1,20 % 1,20 % 4,00 % 6,00 % 4,00 % 4,00 % 4,00 % 4,00 % 4,00 % 4,00 % 4,00 % 4,00 % (1) Za kategorije izdelkov prikazanih v tabeli A Priloge III. Država dobaviteljica Skupina I Skupina II A Skupina II B Skupina III Skupina IV Skupina V Vietnam 1,0 % 5,0 % 2,5 % 10,0 % 10,0 % 10,0 % Kitajska (za izdelke iz Priloge I B) Za izdelke iz svile Za druge izdelke 25,00 % 10,00 %“