title: QUESTION ECRITE no 1354/98 de Allan MACARTNEY à la Commission. Aides en faveur de l'orge

eurovoc_concepts:
aid to agriculture
barley
cereals
distribution of aid
intervention agency
market intervention
product quality
production aid

formats: html pdf print

text: 22. 12. 98 FR Journal officiel des CommunautØs europØennes C 402/117 (98/C 402/153) QUESTION (cid:201)CRITE E-1354/98 posØe par Allan Macartney (ARE) (cid:224) la Commission (7 mai 1998) Objet: Aides en faveur de l(cid:146)orge La Commission pourrait-elle dire s(cid:146)il existe, dans l(cid:146)Union europØenne, des rŁgles communes relatives (cid:224) l(cid:146)octroi d(cid:146)aides en faveur de l(cid:146)orge? Si tel n(cid:146)est pas le cas, estime-t-elle la chose indispensable dans cette considØration que disparitØs il y a entre (cid:201)tats membres, certains d(cid:146)entre eux imposant que l(cid:146)orge soit sØchØe (cid:224) 15 % d(cid:146)humiditØ et d(cid:146)autres (cid:224) 14 %? RØponse donnØe par M. Fischler au nom de la Commission (25 mai 1998) Oui, il existe des rŁgles communes relatives (cid:224) l(cid:146)acceptation (cid:224) l(cid:146)intervention des cØrØales, y compris l(cid:146)orge. Ces rŁgles sont fixØes par le rŁglement (CE) 689/92 de la Commission, du 19 mars 1992, fixant les procØdures de prise en charge des cØrØales par les organismes d(cid:146)intervention (1). En ce qui concerne le taux d(cid:146)humiditØ, le rŁglement autorise un maximum de 14,5 %. Toutefois, au cours des 10 derniŁres annØes, le Conseil a demandØ (cid:224) la Commission de fixer, par voie de dØrogation annuelle, ce taux maximum (cid:224) 15 % pour les (cid:201)tats membres qui en font la demande. (1) JO L 74 du 20. 3. 1992. (98/C 402/154) QUESTION (cid:201)CRITE E-1358/98 posØe par Lis Jensen (I-EDN) (cid:224) la Commission (7 mai 1998) Objet: Mine d(cid:146)or de Lihir (Papouasie-Nouvelle-GuinØe) En juillet 1996, la Banque europØenne d(cid:146)investissement annon(cid:231)ait l(cid:146)octroi d(cid:146)un prŒt global de 46 millions d(cid:146)Øcus (cid:224) la mine d(cid:146)or de Lihir en Papouasie-Nouvelle-GuinØe. Au cours des trente annØes d(cid:146)exploitation, 104 millions de tonnes de minerai seront extraites qui produiront 341 millions de tonnes de stØriles. Ces stØriles doivent Œtre dØversØs (cid:224) proximitØ dans le port de Louisiana, sur le littoral oriental de l(cid:146)(cid:238)le de Lihir. La sociØtØ miniŁre Rio Tinto applique le procØdØ de lavage au cyanure, (cid:224) ciel ouvert, reconnu comme trŁs polluant. 89 millions de tonnes de rØsidus toxiques seront produits pendant la durØe de vie de l(cid:146)exploitation miniŁre. Ces rØsidus seront traitØs certes, mais l(cid:146)eau utilisØe (cid:224) cet effet est, elle aussi, dØversØe dans un profond dØversoir sous-marin. Parmi les mØtaux en trace prØsents dans l(cid:146)eau de traitement, mentionnons le cuivre, l(cid:146)arsenic, le cadmium, le plomb, le chrome et le mercure. L(cid:146)American Overseas Private Investment Corporation a refusØ, en 1995, d(cid:146)assurer les risques politiques en excipant des rØpercussions environnementales ci-dessus mentionnØes. Cette entreprise ne fait pas siennes les normes amØricaines en matiŁre d(cid:146)Ølimination des dØchets. Quelles normes environnementales ont-ØtØ retenues par la Banque europØenne d(cid:146)investissement lors de 1. l(cid:146)examen du projet de mine d(cid:146)or (cid:224) Lihir? 2. Ce projet respecte-t-il les normes environnementales de la Banque europØenne d(cid:146)investissement? Ce projet Øtant en cours, comment la Banque europØenne d(cid:146)investissement se propose-t-elle de contr(cid:244)ler les 3. incidences sur l(cid:146)environnement et quels critŁres applique-t-elle en l(cid:146)occurrence? 4. Quels sont la politique et les usages en vigueur auprŁs de la Banque europØenne d(cid:146)investissement en ce qui concerne le respect des accords multilatØraux dans la prise en compte des critŁres d(cid:146)ØligibilitØ des propositions de projet qui lui sont soumises? 5. Quel compte la Banque europØenne d(cid:146)investissement tint-elle des principes et des usages visØs (cid:224) la Convention de l(cid:146)Organisation des Nations unies sur le droit de la mer (entrØe en vigueur le 16 novembre 1994), en gØnØral, et de ses articles 194, paragraphe 1 et 196 paragraphe 1 (partie XII), en particulier, lorsque dØcision fut prise de soutenir le projet de mine d(cid:146)or (cid:224) Lihir?


title: WRITTEN QUESTION No. 1375/98 by Alexandros ALAVANOS to the Commission. Establishment of a new agency for the payment and control of Community EAGGF aid

eurovoc_concepts:
EAGGF
EAGGF Guarantee Section
EU aid
EU financing
closing of accounts
common agricultural policy
payment
production aid
terms for aid

text: C 323/128 EN Official Journal of the European Communities 21. 10. 98 Is it in particular willing to press the French authorities to introduce proper toilets in such rest areas? Is it aware of the contrast between the generally high quality of such rest areas, many of which have been beautifully designed and landscaped, with the appalling conditions of the toilets provided where users are obliged to squat over a hole rather than use a toilet with a seat? Answer given by Mr Santer on behalf of the Commission (26 May 1998) The Commission has no jurisdiction to deal with the question asked, which is a matter solely for the national authorities concerned. (98/C 323/198) WRITTEN QUESTION P-1360/98 by Maartje van Putten (PSE) to the Council (27 April 1998) Subject: Administering sedatives to animals in British zoos 1. Is the Council aware of recent reports in the (Dutch-language) media that sedatives such as Prozac and Valium are administered to animals in British zoos to combat stress and depression, even though research has shown that inadequate living conditions inhibit the natural behaviour of the animals, can cause stress in animals and that administering sedatives should therefore be regarded as a means of treating the symptoms? 2. Is the Council prepared to investigate whether these reports are true and, if so, how does the Council intend to prevent this sort of behaviour in particular, and in general to guarantee the welfare of animals in European zoos in the context of the proposal for a Council recommendation on the keeping of wild animals in zoos? Parliament has amended the recommendation by changing it into a directive; Parliament is particularly interested in the guidelines for the accommodation and care of animals which are included in the annex to the proposal and which are supported by the EAZA (European Association for Zoos and Aquaria). Answer (13/14 July 1998) 1. The Council is not aware of the reports mentioned by the Honourable Member. 2. With regard to the proposal mentioned by the Honourable Member, the Council would like to inform him that on 17 June 1998 it reached agreement on a common position with a view to adopting a Directive on the keeping of wild animals in zoos. This text, on which the European Parliament will be required to state a position, takes account of the Opinion delivered by the Parliament on 29 January 1998. (98/C 323/199) WRITTEN QUESTION E-1375/98 by Alexandros Alavanos (GUE/NGL) to the Commission (7 May 1998) Subject: Establishment of a new agency for the payment and control of Community EAGGF aid The Greek Government has tabled a bill establishing an agency for the payment and control of Community EAGGF aid which will be responsible for managing and controlling European Agricultural Fund appropriations and carrying out the necessary primary-level technical controls. Given that Council Regulation (EC) No. 1287/95 (1) states: (cid:145). decentralized management of Community funds, in particular following reform of the common agricultural policy, leads to the designation of several paying


title: Commission Regulation (EC) No 963/98 of 7 May 1998 laying down marketing standards for cauliflowers and artichokes

eurovoc_concepts:
leaf vegetable
marketing standard
perennial vegetable

text: L 135/18 ‹ EN ‹ Official Journal of the European Communities 8. 5. 98 COMMISSION REGULATION (EC) No 963/98 of 7 May 1998 laying down marketing standards for cauliflowers and artichokes THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EC) No 2200/96 of 28 October 1996 on the common organisation of the amended by and vegetables (1), market Commission Regulation (EC) No 2520/97 (2), and in par- ticular Article 2(2) thereof, in fruit as Whereas cauliflowers and artichokes are listed in Annex I to Regulation (EC) No 2200/96 as products for which standards must be adopted; whereas Annex II/1 to Council Regulation No 23 of 4 April 1962 on the progressive establishment of a common organisation of the market in fruit and vegetables (3), as last amended by Commission Regulation (EC) No 888/97 (4), lays down common quality standards for cauliflowers; whereas Annex I/6 to Commission Regulation No 58 (5), as last laying down amended by Regulation (EC) No 888/97, common quality standards for certain products listed in Annex I B to Regulation No 23 lays down standards for artichokes; whereas those standards no longer reflect market requirements; Whereas the rules concerned must therefore be redrafted and Regulation No 23 and Annex I/6 to Regulation No 58 repealed, taking account, for the sake of transparency on the world market, of the standards recommended for the products concerned by the United Nations Economic Commission for Europe; Whereas the application of the standards should eliminate poor quality products from the market, direct production to meet consumer requirements and facilitate trade on the basis of fair competition, so helping to improve profit- ability; Whereas the standards are applicable at all marketing storage for a long-distance transport stages; whereas biological certain period and the handling which the products undergo may result in some deterioration owing to the and perishability; development products’ whereas account must be taken of such deterioration when the standards are applied at the marketing stages following dispatch; whereas, since products in the ‘Extra’ class must be sorted and packed with special care, al- lowance should be made only for some loss of freshness and turgidity; Whereas the measures provided for in this Regulation are the Management in accordance with the opinion of Committee for Fresh Fruit and Vegetables, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 The marketing standards falling 1. within CN code 0704 10, and artichokes falling within CN code 0709 10 00, shall be as set out in Annexes I and II hereto. for cauliflowers 2. The standards shall apply at all marketing stages in accordance with the conditions laid down in Regulation (EC) No 2200/96. At the stages following dispatch, however, the products may show, compared with the standards: — a slight loss of freshness and turgidity, — slight deterioration in the case of products in classes other than ‘Extra’, owing to their development and perishability. Article 2 Regulation No 23 is hereby repealed and Annex I/6 to Regulation No 58 deleted. (1) OJ L 297, 21. 11. 1996, p. 1. (2) OJ L 346, 17. 12. 1997, p. 41. (3) OJ 30, 20. 4. 1962, p. 965/62. (4) OJ L 126, 17. 5. 1997, p. 11. (5) OJ 56, 7. 7. 1962, p. 1606/62. Article 3 This Regulation shall enter into force on 1 July 1998. 8. 5. 98 ‹ EN ‹ Official Journal of the European Communities L 135/19 This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 7 May 1998. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission L 135/20 ‹ EN ‹ Official Journal of the European Communities 8. 5. 98 ANNEX I STANDARD FOR CAULIFLOWERS I. DEFINITION OF PRODUCE This standard applies to cauliflowers of varieties (cultivars) grown from Brassica oleracea L. convar. botrytis (L. ) Alef. var. botrytis to be supplied fresh to the consumer, cauliflowers for industrial processing being excluded. II. PROVISIONS CONCERNING QUALITY The purpose of the standard is to define the quality requirements of cauliflowers after preparation and packaging. A. Minimum requirements In all classes, subject to the special provisions for each class and the tolerances allowed, the heads must be: — intact, — sound; produce affected by rotting or deterioration such as to make it unfit for consumption is excluded, — clean, practically free from any visible foreign matter, — fresh in appearance, — practically free from pests, — practically free from damage caused by pests, — free from abnormal external moisture, — free from any foreign smell and/or taste. The development and condition of the cauliflowers must be such as to enable them: — to withstand transport and handling, and — to arrive in satisfactory condition at the place of destination. B. Classification The cauliflowers are classified in three classes defined below: (i) ‘Extra’ Class Cauliflowers in this class must be of superior quality. They must be characteristic of the shape, development and colouring of the variety. The heads must be: — well formed, firm, compact, — of very close texture, — uniformly white or slightly creamy in colour (1), — free from defects with the exception of very slight superficial defects, provided these do not affect the general appearance of the produce, the quality, the keeping quality and presenta- tion in the package. In addition, if the cauliflowers are put on sale ‘with leaves’ or ‘trimmed’ the leaves must have a fresh appearance. (ii) Class I Cauliflowers in this class must be of good quality. They must be characteristic of the variety. (1) However, the marketing of cauliflowers with a definite violet/purple or green colour is allowed provided they are charac- teristic of the chosen class. 8. 5. 98 ‹ EN ‹ Official Journal of the European Communities L 135/21 The heads must be: — firm, — of close texture, — white or ivory or creamy in colour (1), — free from defects, such as blemishes, protruding leaves in the head, traces of frost, bruising. Heads may have the following slight defects, provided that these do not affect the general ap- pearance of the produce, the quality, the keeping quality and presentation in the package: — a slight defect in shape or development, — a slight defect in colouring, — and a very slight woolliness. In addition, if the cauliflowers are put on sale ‘with leaves’ or ‘trimmed’, the leaves must have a fresh appearance. (iii) Class II This class includes cauliflowers which do not qualify for inclusion in the higher classes, but satisfy the minimum requirements specified above. The heads may be: — slightly deformed, — slightly loose in texture, — yellowish in colour (1). They may have: — slight traces of sun scorching, — not more than five pale green leaves, — a slight woolliness (but not wet or greasy to the touch). They may also have two for the following defects provided the heads retain their essential charac- teristics as regards the quality, the keeping quality and presentation: — slight traces of damage by pests or disease, — slight superficial damage due to frost, — slight bruising. III. PROVISIONS CONCERNING SIZING Size is determined by the maximum diameter of the equatorial section. The minimum diameter is fixed at 11 cm; the difference in size between the smallest and the largest head in each package may not exceed 4 cm. IV. PROVISIONS CONCERNING TOLERANCES Tolerances in respect of quality and size shall be allowed in each package for produce not satisfying the requirements of the class indicated. A. Quality tolerances (i) ‘Extra’ class Five per cent by number of cauliflowers not satisfying the requirements of the class but meeting those of Class I or, exceptionally, coming within the tolerances of that class. (ii) Class I Ten per cent by number of cauliflowers not satisfying the requirements of the class but meeting those of Class II or, exceptionally, coming within the tolerances of that class. (iii) Class II Ten per cent by number of cauliflowers satisfying neither the requirements of the class nor the minimum requirements, with the exception of produce affected by rotting or any other deteriora- tion rending it unfit for consumption. (1) However, the marketing of cauliflowers with a definite violet/purple or green colour is allowed provided they are charac- teristic of the chosen class. L 135/22 ‹ EN ‹ Official Journal of the European Communities 8. 5. 98 B. Size tolerances For all classes: 10 % by number of cauliflowers not satisfying the requirements as regards sizing and the size indicated but conforming to the size immediately below and/or that stated on the package, the minimum diameter for heads in the smallest size grade being 10 cm. V. PROVISIONS CONCERNING PRESENTATION A. Uniformity The contents of each package must be uniform and contain only cauliflowers of the same origin, commercial type, quality and size. In addition, each package of ‘Extra’ Class cauliflowers must also be uniformly made up as to colour. The visible part of the contents of the package must be representative of the entire contents. B. Packaging Cauliflowers must be packed in such a way so as to protect the produce properly. The materials used inside the package must be new, clean and of a quality such as to avoid causing any external or internal damage to the produce. The use of materials, particularly of paper or stamps, bearing trade specifications is allowed provided the printing or labelling has been done with non- toxic ink or glue. Packages must be free of all foreign matter. C. Presentation Cauliflowers may be presented: (i) with leaves: cauliflowers covered with healthy green leaves, sufficient in number and long enough to cover and protect the head entirely. The stalk must be cut off slightly below the protecting leaves; (ii) without leaves: cauliflowers with all the leaves and the non-edible portion of the stalk removed. At most, there may be five small and tender pale green leaves, untrimmed, close to the head; (iii) trimmed: cauliflowers with a sufficient number of leaves left on to protect the head. These leaves must be healthy and green and trimmed to not more than 3 cm from the top of the head. The stem must be cut off slightly below the protecting leaves. VI. PROVISIONS CONCERNING MARKING Each package must bear the following particulars, in letters grouped on the same side, legibly and in- delibly marked, and visible from the outside: A. Identification Packer and/or Dispatcher: Name and address or officially issued or accepted code mark. However, in the case where a code mark is used, the reference ‘packer and/or dispatcher (or equivalent abbrevi- ations)’ has to be indicated in close connection with the code mark. B. Nature of produce — ‘Cauliflowers’, if the contents are not visible from the outside — Name of the commercial type for violet/purple or green cauliflowers C. Origin of produce — Country of origin and, optionally, district where grown, or national, regional or local place name. D. Commercial specifications — Class — Size expressed in minimum and maximum diameters or number of units E. Official control mark (optional) 8. 5. 98 ‹ EN ‹ Official Journal of the European Communities L 135/23 ANNEX II STANDARD FOR ARTICHOKES I. DEFINITION OF PRODUCE This standard applies to artichoke heads of varieties (cultivars) grown from Cynara scolymus L. to be supplied fresh to the consumer, artichokes for industrial processing being excluded. II. PROVISIONS CONCERNING QUALITY The purpose of the standard is to define the quality requirements of artichokes after preparation and packaging. A. Minimum requirements In all classes, subject to the special provisions for each class and the tolerances allowed, the artichokes must be: — intact, — sound; produce affected by rotting or deterioration such as to make it unfit for consumption is excluded, — clean, practically free of any visible foreign matter, — fresh in appearance, and in particular showing no sign of withering, — practically free from pests, — practically free from damage caused by pests, — free of abnormal external moisture, — free of any foreign smell and/or taste. The stems must be cut off cleanly and must not be longer than 10 cm. (This latter provision is not applicable to artichokes packed in bunches, that is made up of a certain number of heads fastened together around the stems, or to artichokes of the variety ‘Spinoso’). The development and condition of the artichokes must be such as to enable them: — to withstand transport and handling, and — to arrive in satisfactory condition at the place of destination. B. Classification Artichokes are classified in three classes defined below: (i) ‘Extra’ Class Artichokes in this class must be of superior quality. They must be characteristic of the variety and/or commercial type. The central bracts must be well closed, in accordance with the variety. They must be free from defects with the exception of very slight superficial defects of the skin of the bracts provided these do not affect the general appearance of the produce, the quality, the keeping quality and presentation in the package. The ducts in the base must show no incipient woodiness. (ii) Class I Artichokes in this class must be of good quality. They must be characteristic of the variety and/or commercial type. The central bracts must be well closed, in accordance with the variety. The following slight defects, however, may be allowed provided these do not affect the general appearance of the produce, the quality, the keeping quality and presentation in the package: — slight defect in shape, — slight deterioration due to frost (cracks), — very slight bruising. The ducts in the base must show no incipient woodiness. L 135/24 ‹ EN ‹ Official Journal of the European Communities 8. 5. 98 (iii) Class II This class includes artichokes which do not qualify for inclusion in the higher classes but satisfy the minimum requirements specified above. They may be slightly open. The following defects may be allowed provided the artichokes retain their essential characteristics as regards the quality, the keeping quality and presentation: — defects in shape, — deterioration due to frost (‘nipped’ artichokes), — slight bruising, — slight staining on the outer bracts, — incipient woodiness of the ducts in the base. III. PROVISIONS CONCERNING SIZING Size is determined by the maximum diameter of the equatorial section of the head. The minimum diameter is fixed at 6 cm. The scale given below is compulsory for the ‘Extra’ Class and Class I and optional for Class II: — diameter of 13 cm and over, — diameter from 11 cm up to but excluding 13 cm, — diameter from 9 cm up to but excluding 11 cm, — diameter from 7,5 cm up to but excluding 9 cm, — diameter from 6 cm up to but excluding 7,5 cm. In addition, a diameter from 3,5 cm up to but excluding 6 cm is allowed for artichokes of the ‘Poivrade’ type and the ‘Bouquet’ type. IV. PROVISIONS CONCERNING TOLERANCES Tolerances in respect of quality and size shall be allowed in each package for produce not satisfying the requirements of the class indicated. A. Quality tolerances (i) ‘Extra’ Class Five per cent by number of artichokes not satisfying the requirements of the class, but meeting those of Class I or, exceptionally, coming within the tolerances of that class. (ii) Class I Ten per cent by number of artichokes not satisfying the requirements of the class, but meeting those of Class II or, exceptionally, coming within the tolerances of that class. (iii) Class II Ten per cent by number of artichokes satisfying neither the requirements of the class nor the minimum requirements, with the exception of produce affected by rotting or any other deteriora- tion rendering it unfit for consumption. B. Size tolerances For all classes: 10 % by number of artichokes not satisfying the requirements as regards sizing and the size indicated, but conforming to the size immediately above and/or below that specified, with a minimum of 5 cm in diameter for artichokes classified in the smallest size (6 to 7,5 cm). No size tolerance is allowed for artichokes of the ‘Poivrade’ type or ‘Bouquet’ type. V. PROVISIONS CONCERNING PRESENTATION A. Uniformity The contents of each package must be uniform and contain only artichokes of the same origin, variety or commercial type, quality and size (if sized). The visible part of the contents of the package must be representative of the entire contents. 8. 5. 98 ‹ EN ‹ Official Journal of the European Communities L 135/25 B. Packaging The artichokes must be packed in such a way as to protect the produce properly. The materials used inside the package must be new, clean and of a quality such as to avoid causing any external or internal damage to the produce. The use of materials, particularly of paper or stamps bearing trade specifications is allowed provided the printing or labelling has been done with non- toxic ink or glue. Packages must be free of all foreign matter. VI. PROVISIONS CONCERNING MARKING Each package must bear the following particulars, in letters grouped on the same side, legibly and in- delibly marked, and visible from the outside: A. Identification Packer and/or Dispatcher: Name and address of officially issued or accepted code mark. However, in the case where a code mark is used, the reference ‘packer and/or dispatcher (or equivalent abbrevi- ations)’ has to be indicated in close connection with the code mark. B. Nature of produce — ‘Artichokes’, if the contents are not visible from the outside — Name of the variety for the ‘Extra’ Class — ‘Poivrade’ or ‘Bouquet’, where appropriate — ‘Spinoso’, where appropriate C. Origin of produce Country of origin and, optionally, district where grown, or national, regional or local place name. D. Commercial specifications — Class — Number of heads — Size (if sized) expressed in minimum and maximum diameters of the heads E. Official control mark (optional)


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1395/98 af Fernand LE RACHINEL til Kommissionen. Harmonisering af audiovisuelle afgifter i hotelbranchen

eurovoc_concepts:
approximation of laws
audiovisual equipment
broadcasting
competence of the Member States
equal treatment
hotel industry
public service
quasi-fiscal charge
restriction on competition
tax harmonisation

text: 22. 12. 98 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 402/125 Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (11. juni 1998) Kommissionen har ikke for łjeblikket til hensigt at frems(cid:230)tte forslag til (cid:230)ndring af bilagene til R(cid:229)dets direktiv 92/43/E(cid:216)F af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter. Kommissionen skłnner, at der skal gives hłjeste prioritet til oprettelsen af Natura 2000 › nettet, som er under udarbejdelse. ˘ndring af bilagene i denne fase ville kunne fremkalde ułnskede forvridninger og forsinkelser, selv for beskyttelsen af ulve. N(cid:229)r fłrst udarbejdelsen af Natura 2000 › nettet er afsluttet, vil Kommissionen eventuelt kunne frems(cid:230)tte de (cid:230)ndringsfor- slag til direktivets bilag, der vil v(cid:230)re p(cid:229)kr(cid:230)vet til bevarelse af levestederne for de p(cid:229)g(cid:230)ldende arter. I henhold til artikel 22 i direktiv 92/43/E(cid:216)F undersłger medlemsstaterne det hensigtsm(cid:230)ssige i at genindfłre arterne i bilag IV, som er naturligt hjemmehłrende p(cid:229) deres omr(cid:229)de, n(cid:229)r dette vil kunne bidrage til deres bevaring, forudsat at det ved en undersłgelse, hvor der ligeledes tages hensyn til de erfaringer, der er gjort af andre medlemsstater eller andetsteds, er godtgjort, at denne genindfłrelse effektivt bidrager til at genoprette en gunstig bevaringsm(cid:230)ssig status for disse arter og fłrst finder sted efter passende hłring af den berłrte offentlighed. Fra spansk side kunne man i givet fald henholde sig til denne bestemmelse for at modvirke ulvebestandens uddłen i omr(cid:229)det syd for Duero. Kommissionen har ikke befłjelse til at tage initiativer i denne sag. (98/C 402/165) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1395/98 af Fernand Le Rachinel (NI) til Kommissionen (7. maj 1998) Om: Harmonisering af audiovisuelle afgifter i hotelbranchen Der er store forskelle mellem de audiovisuelle gebyrer i hotelbranchen i Europa. Agter Kommissionen at foretage en harmonisering eller indbyrdes tiln(cid:230)rmelse af de nationale lovgivninger for at undg(cid:229) konkurrenceforvrid- ninger? Disse store forskelle (fuld takst for op til 10 tv-apparater i Frankrig, kun 1 afgift for de fłrste 15 tv-apparater i Det Forenede Kongerige) er i modstrid med den frie konkurrence og ligebehandling inden for hotelbranchen. Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Karel Van Miert (25. juni 1998) I »Protokollen om offentlig radio- og tv-virksomhed i medlemsstaterne« (1), som man n(cid:229)ede til enighed om i Amsterdam, og som er vedlagt EF-traktaten som bilag, bekr(cid:230)ftes det, at medlemsstaterne har kompetence til at definere, hvad der skal forst(cid:229)s ved offentlig service, der pr(cid:230)steres af radio- og tv-virksomheder, ligesom de ogs(cid:229) tr(cid:230)ffer bestemmelser om finansieringen. Det falder s(cid:229)ledes ikke inden for Kommissionens kompetence at vurdere nationale bestemmelser vedrłrende opkr(cid:230)vning af fjernsyns- og radiolicens og ej heller at forsłge at harmonisere dem. S(cid:229)danne foranstaltninger falder inden for medlemsstaternes generelle beskatningsbefłjelser og kan kun harmoniseres af R(cid:229)det i henhold til EF-traktatens artikel 99-102. (1) EFT C 340 af 10. 11. 1997


title: WRITTEN QUESTION No. 1484/98 by Andrea MANZELLA to the Commission. Conviction of General Oviedo

eurovoc_concepts:
Paraguay
coup d'état
deprivation of rights
military court
penalty
primary election

formats: html print


title: Komisjoni määrus (EÜ) nr 963/98, 7. mai 1998, millega sätestatakse lillkapsa ja artišoki turustusstandardid

text: 84 ET Euroopa Liidu Teataja 03/23. kd 31998R0963 L 135/18 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA 8. 5. 1998 KOMISJONI MÄÄRUS (EÜ) nr 963/98, 7. mai 1998, millega sätestatakse lillkapsa ja artišoki turustusstandardid EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 28. oktoobri 1996. aasta määrust (EÜ) nr 2200/96 puu- ja köögiviljaturu ühise korralduse kohta, (1) viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 2520/97, (2) eriti selle artikli 2 lõiget 2, arvesse võtta lähetamisjärgsetel turustusetappidel standardeid kohaldades; et ekstraklassi tooteid tuleb eriti hoolikalt sortida ja pakkida, võib nende puhul arvesse võtta üksnes mõningat värs- kuse ja turdumuse vähenemist; käesolevas määruses sätestatud meetmed on kooskõlas värske puu- ja köögivilja korralduskomitee arvamusega, ning arvestades, et: ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: lillkapsas ja artišokk on määruse (EÜ) nr 2200/96 I lisas toodete hulgas, mille standardid tuleb vastu võtta; nõukogu 4. aprilli 1962. aasta puu- ja köögiviljaturu ühise korralduse järkjärgulist kehtestamist käsitleva määruse (EÜ) nr 23 (3) (viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 888/97) (4) II/ 1 lisas on sätestatud lillkapsa ühised kvaliteedistandardid; teatavate komisjoni määruse nr 58, millega määruse nr 23 lisas I B loetletud toodete kvaliteedistandardid (5) (viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 888/97), lisas I/6 on sätestatud artišoki standardid; need standardid ei kajasta enam turunõudeid; sätestatakse seetõttu tuleb asjaomased eeskirjad uuesti sõnastada ning määrus nr 23 ja määruse nr 58 lisa I/6 kehtetuks tunnistada, võttes maailmaturu läbipaistvuse huvides arvesse standardeid, mida on soovitanud ÜRO Euroopa Majanduskomisjon; kohaldamine peaks standardite kvaliteediga tooted turult kõrvaldama, suunama tootmist tarbijate nõudmisi rahuldavas suunas ja hõlbustama ausal konkurentsil põhinevaid kaubandussuhteid, parandades seeläbi tootmise tasuvust; ebarahuldava standardeid kohaldatakse kõikidel toodete pikamaavedu, teatav ladustusaeg või mitmesugused toodetega tehtavad toimingud võivad kaasa tuua nende bioloogilisest arengust või suuremast või väiksemast riknemisohust põhjus- tuleks seetõttu tatud kvaliteedi halvenemise; seda riknemist turustusetappidel; Artikkel 1 1. CN-koodi 0704 10 alla kuuluva lillkapsa ja CN-koodi 0709 10 00 alla kuuluva artišoki turustusstandardid on sätes- tatud käesoleva määruse I ja II lisas. Neid standardeid kohaldatakse kõikidel turustusetappidel 2. määrusega (EÜ) nr 2200/96 sätestatud tingimuste kohaselt. Lähetamisjärgsetel etappidel võib toodetel siiski esineda vastu- pidiselt ettenähtud standarditele: — vähest värskuse ja turdumuse vähenemist, — muude toodete puhul, v. a ekstraklassi tooted, nende bioloo- gilisest arengust või riknemisohust põhjustatud kvaliteedi vähest halvenemist. Artikkel 2 Käesolevaga tunnistatakse määrus nr 23 ja määruse nr 58 lisa I/6 kehtetuks. (1) EÜT L 297, 21. 11. 1996, lk 1. (2) EÜT L 346, 17. 12. 1997, lk 41. (3) EÜT 30, 20. 4. 1962, lk 965/62. (4) EÜT L 126, 17. 5. 1997, lk 11. (5) EÜT 56, 7. 7. 1962, lk 1606/62. Artikkel 3 Käesolev määrus jõustub 1. juulil 1998. 03/23. kd ET Euroopa Liidu Teataja 85 Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, 7. mai 1998 Komisjoni nimel komisjoni liige Franz FISCHLER 86 ET Euroopa Liidu Teataja 03/23. kd I LISA LILLKAPSASTANDARD I. TOOTE MÄÄRATLUS Käesolevat standardit kohaldatakse Brassica oleracea L. convar. botrytis (L. ) Alef. var. botrytis lillkapsasortide suhtes, mis tuleb tarbijale müüa värskelt, välja arvatud tööstuslikuks töötlemiseks ettenähtud lillkapsas. II. KVALITEEDINÕUDED Standardis määratletakse müügivalmis ja pakendatud lillkapsa kvaliteedinõuded. A. Miinimumnõuded Võttes arvesse iga klassi erinõudeid ja lubatud hälbeid, peavad kõikides klassides lillkapsa õisikud olema: — terved, — veatud; mädanenud või toiduks kõlbmatud riknenud tooted ei ole lubatud, — puhtad, nähtava võõrolluseta, — värske välimusega, — taimekahjuriteta, — taimekahjurite tekitatud kahjustusteta, — ebatavalise pinnaniiskuseta, — võõra lõhna ja maitseta. Lillkapsas peab olema niisuguses valmimisastmes ja seisukorras, et see: — kannatab vedu ja käitlemist, ja — jõuab sihtkohta rahuldavas seisukorras. B. Liigitamine Lillkapsas liigitatakse kolme järgnevalt määratletud klassi: i) Ekstraklass Selle klassi lillkapsas peab olema eriti hea kvaliteediga. Kuju, arenemistaseme ja värvuse poolest peab see olema sorditüüpiline. Õisikud peavad olema: — hästi väljaarenenud, kõvad, tihked, — struktuurilt kompaktsed, — ühtlaselt valged või valkjaskreemikad, (1) — veatud, välja arvatud ebaolulised pindmised vead, kui need ei mõjuta toote üldilmet, kvaliteeti, säilivust ega esitusviisi pakendis. Kui lillkapsas saadetakse müüki kattelehtedega või kärbitud kattelehtedega, peavad need olema värske välimu- sega. ii) I klass Selle klassi lillkapsas peab olema hea kvaliteediga. See peab olema sorditüüpiline. (1) Teatavate violetsete/purpursete või roheliste lillkapsaste turustamine on lubatud, kui nende omadused vastavad valitud klassile. 03/23. kd ET Euroopa Liidu Teataja 87 Õisikud peavad olema: — tihked, — struktuurilt kompaktsed, — valged, elevandiluuvärvi või kreemikad, (1) — ilma niisuguste vigadeta nagu plekid, õisikust läbitungivad kattelehed, külmakahjustused ja muljutised. Õisikutel võib olla tühiseid pindmisi vigu, kui need ei mõjuta toote üldilmet, kvaliteeti, säilivust ega esitusviisi pakendis: — tühised kuju- ja valmimisvead, — tühised värvusvead, — väga nõrgalt sametjas pealispind. Kui lillkapsas saadetakse müüki kattelehtedega või kärbitud kattelehtedega, peavad need olema värske välimu- sega. iii) II klass Sellesse klassi kuulub lillkapsas, mida ei või liigitada kõrgematesse klassidesse, kuid mis vastab eespool nime- tatud miinimumnõuetele. Õisikud võivad olla: — veidi moondunud kujuga, — veidi hõreda struktuuriga, — kollakad. (1) Neil võib olla: — tühiseid päikesepõletusest tingitud vigu, — mitte rohkem kui viis valkjasrohelist kattelehte, — nõrgalt sametjas pealispind (kuid puudutamisel mitte märg ega rasvane). Neil võivad olla kaks järgmistest ebaolulistest vigadest, kui on säilinud põhilised kvaliteedi-, säilivus- ja esitus- viisi omadused: — tühised putukatest või haigustest põhjustatud kahjustused, — tühised pindmised külmakahjustused, — tühised muljutised. III. SUURUSNÕUDED Suurus määratakse kindlaks suurima ristlõike läbimõõdu alusel. Miinimumläbimõõduks on määratud 11 cm; sama pakendi väikseima ja suurima õisiku suuruse vahe ei või ületada 4 cm. IV. HÄLBEID KÄSITLEVAD NÕUDED Igas pakendis lubatakse kvaliteedi- ja suurushälbeid toodete suhtes, mis ei vasta pakendil näidatud klassi nõuetele. A. Kvaliteedihälbed i) Ekstraklass 5 % lillkapsaste arvust, mis ei vasta selle klassi nõuetele, kuid vastab I klassi nõuetele või mida võib erandli- kult lubada selle klassi lubatud hälvete piires. ii) I klass 10 % lillkapsaste arvust, mis ei vasta selle klassi nõuetele, kuid vastab II klassi nõuetele või mida võib erandli- kult lubada selle klassi lubatud hälvete piires. iii) II klass 10 % lillkapsaste arvust, mis ei vasta selle klassi ega miinimumnõuetele, välja arvatud mädaplekkide või muul viisil tarbimiseks kõlbmatuks muutunud tooted. (1) Teatavate violetsete/purpursete või roheliste lillkapsaste turustamine on lubatud, kui nende omadused vastavad valitud klassile. 88 ET Euroopa Liidu Teataja 03/23. kd B. Suurushälbed Kõikides klassides: 10 % lillkapsaste arvust, mis ei vasta suurusnõuetele ega näidatud suurusele, kuid kuulub lähi- masse väiksemasse suurusrühma ja/või pakendil näidatud suurusrühma, kõige väiksemasse suurusrühma liigitatud õisikute miinimumläbimõõt peab olema 10 cm. V. ESITUSVIISI NÕUDED A. Ühtlikkus Iga pakendi sisu peab olema ühtlik ja sisaldama sama päritoluga, sama kaubanduslikku tüüpi, sama kvaliteedi ja suurusega lillkapsaid. Ekstraklassi sama pakendi lillkapsad peavad olema ka sama värvusega. Pakendi sisu nähtav osa peab esindama kogu pakendi sisu. B. Pakendamine Lillkapsad peavad olema nii pakitud, et need on nõuetekohaselt kaitstud. Pakendi sisematerjal peab olema uus, puhas ja niisugune, et see ei põhjusta toodete välist ega sisemist riknemist. Kaubanduslike andmetega varustatud materjalide, eelkõige paberi või templite kasutamine on lubatud, kui trükki- misel on kasutatud mürgivaba tinti või etikettide kinnitamisel mürgivaba liimi. Pakend peab olema ilma igasuguse võõrolluseta. C. Esitusviis Lillkapsaid võib müügiks pakkuda: i) kattelehtedega: lillkapsad, mis on kaetud tervete roheliste kattelehtedega, mida on piisaval arvul ja mis on piisa- valt pikad, et täielikult katta ja kaitsta õisikuid. Vars tuleb lõigata veidi altpoolt kattelehtede kinnituskohta; ii) kattelehtedeta: kõik kattelehed ja varre mittesöödav osa on eemaldatud. Kõige rohkem võib olla viis väikest valkjasrohelist kärpimata kattelehte õisiku lähedal; iii) kärbitud kattelehtedega: on jäetud vajalikult hulgal õisikut kaitsvaid kattelehti. Kattelehed peavad olema terved, rohelised ja kärbitud, nii et nende pikkus õisiku pealmisest tasapinnast mõõdetuna ei ületa 3 cm. Vars tuleb lõigata veidi altpoolt kattelehtede kinnituskohta. VI. MÄRGISTAMISNÕUDED Iga pakendi ühel küljel peavad olema loetavate, püsivate ja väljastpoolt nähtavate tähtedega järgmised andmed: A. Identifitseerimine Pakendaja ja/või lähetaja: nimi ja aadress või ametlikult väljastatud või tunnustatud koodmärk. Kui kasutatakse koodmärki, tuleb märge “pakendaja ja/või lähetaja” (või vastavad lühendid) märkida koodmärgi vahetusse lähe- dusse. B. Toote liik — “Lillkapsad”, kui pakendi sisu ei ole nähtav — Violetsete/purpursete või roheliste lillkapsaste kaubandusliku tüübi nimi C. Toote päritolu — Päritoluriik ja võimaluse korral tootmispiirkond või üleriigiline, piirkondlik või kohalik kohanimi. D. Kaubanduslikud andmed — Klass — Suurus väljendatuna miinimum- ja maksimumläbimõõdus või ühikute arvus E. Ametlik kontrollmärk (ei ole kohustuslik) 03/23. kd ET Euroopa Liidu Teataja 89 II LISA ARTIŠOKISTANDARD I. TOOTE MÄÄRATLUS Käesolevat standardit kohaldatakse Cynara scolymus L. artišokisortide suhtes, mis tuleb tarbijale müüa värskelt, välja arvatud tööstuslikuks töötlemiseks ettenähtud artišokk. II. KVALITEEDINÕUDED Standardis määratletakse müügivalmis ja pakendatud artišoki kvaliteedinõuded. A. Miinimumnõuded Võttes arvesse iga klassi erinõudeid ja lubatud hälbeid, peavad kõikides klassides artišokid olema: — terved, — veatud; mädanenud või toiduks kõlbmatud riknenud tooted ei ole lubatud, — puhtad, nähtava võõrolluseta, — värske välimusega ja närbumistunnusteta, — taimekahjuriteta, — taimekahjurite tekitatud kahjustusteta, — ebatavalise pinnaniiskuseta, — võõra lõhna ja maitseta. Varte lõikepind peab olema sirge ja varred võivad olla kuni 10 cm pikkused. (Viimane tingimus ei kehti kimpu pakitud artišokkide suhtes, kus teatud arv õisikuid on vartpidi kokku seotud, ja sordi Spinoso artišokkide suhtes. ) Artišokid peavad olema niisuguses valmimisastmes ja seisukorras, et need: — kannatavad vedu ja käitlemist, ja — jõuavad sihtkohta rahuldavas seisukorras. B. Liigitamine Artišokid liigitatakse kolme järgnevalt määratletud klassi: i) Ekstraklass Selle klassi artišokid peavad olema eriti hea kvaliteediga. Need peavad olema sordile ja kaubanduslikule tüübile vastavate omadustega. Õisiku sisemised kandelehed peavad olema sordiomaselt tihedalt sulgunud. Need peavad olema veatud, välja arvatud ebaolulised pindmised vead, kui need ei mõjuta toote üldilmet, kvaliteeti, säilivust ega esitusviisi pakendis. Õisikupõhi ei tohi olla puitunud. ii) I klass Selle klassi artišokid peavad olema hea kvaliteediga. Need peavad olema sordile ja kaubanduslikule tüübile vastavate omadustega. Õisiku sisemised kandelehed peavad olema sordiomaselt tihedalt sulgunud. Järgmised tühised pindmised vead on siiski lubatud, kui need ei mõjuta toote üldilmet, kvaliteeti, säilivust ega esitusviisi pakendis: — tühised kujuvead, — tühised külmakahjustused (lõhed), — väga väikesed muljutised. Õisikupõhi ei tohi olla puitunud. 90 ET Euroopa Liidu Teataja 03/23. kd iii) II klass Sellesse klassi kuuluvad artišokid, mida ei või liigitada kõrgematesse klassidesse, kuid mis vastavad eespool nimetatud miinimumnõuetele. Õisikud võivad olla kergelt avatud. Artišokkidel võivad olla järgmised tühiseid vead, kui on säilinud põhilised kvaliteedi-, säilivus- ja esitusviisi omadused: — kujuvead, — külmakahjustused (külmast näpistatud artišokid), — väikesed muljutised, — välimiste kandelehtede kerged vigastused, — kergelt puitunud õisikupõhi. III. SUURUSNÕUDED Suurus määratakse kindlaks õisiku suurima ristlõike läbimõõdu alusel. Miinimumläbimõõduks on määratud 6 cm. Ekstraklassi ja I klassi artišokid peavad vastama allpool esitatud suurusskaalale, II klassi puhul on see vabatahtlik: — läbimõõt vähemalt 13 cm, — läbimõõt vähemalt 11 cm, kuid alla 13 cm, — läbimõõt vähemalt 9 cm, kuid alla 11 cm, — läbimõõt vähemalt 7,5 cm, kuid alla 9 cm, — läbimõõt vähemalt 6 cm, kuid alla 7,5 cm. Poivrade ja Bouquet tüüpi artišokkide läbimõõt võib olla vähemalt 3,5 cm, kuid alla 6 cm. IV. HÄLBEID KÄSITLEVAD NÕUDED Igas pakendis lubatakse kvaliteedi- ja suurushälbeid toodete suhtes, mis ei vasta pakendil näidatud klassi nõuetele. A. Kvaliteedihälbed i) Ekstraklass 5 % artišokkide arvust, mis ei vasta selle klassi nõuetele, kuid vastab I klassi nõuetele või mida võib erandli- kult lubada selle klassi lubatud hälvete piires. ii) I klass 10 % artišokkide arvust, mis ei vasta selle klassi nõuetele, kuid vastab II klassi nõuetele või mida võib erandli- kult lubada selle klassi lubatud hälvete piires. iii) II klass 10 % artišokkide arvust, mis ei vasta selle klassi ega miinimumnõuetele, välja arvatud mädaplekkidega või muul viisil tarbimiseks kõlbmatuks muutunud tooted. B. Suurushälbed Kõikides klassides: 10 % artišokkide arvust, mis ei vasta suurusnõuetele ega näidatud suurusele, kuid kuulub lähi- masse suuremasse või väiksemasse suurusrühma, kõige väiksemasse suurusrühma (6–7,5 cm) liigitatud õisikute miinimumläbimõõt peab olema 5 cm. Poivrade või Bouquet tüüpi artišokkide puhul ei ole suurushälbed lubatud. V. ESITUSVIISI NÕUDED A. Ühtlikkus Iga pakendi sisu peab olema ühtlik ja sisaldama ainult sama päritoluga, sama sorti või kaubanduslikku tüüpi, sama kvaliteedi ja suurusega (kui toode sorditakse suuruse järgi) artišokke. Pakendi sisu nähtav osa peab esindama kogu pakendi sisu. 03/23. kd ET Euroopa Liidu Teataja 91 B. Pakendamine Artišokid peavad olema nii pakitud, et need on nõuetekohaselt kaitstud. Pakendi sisematerjal peab olema uus, puhas ja niisugune, et see ei põhjusta toodete välist ega sisemist riknemist. Kaubanduslike andmetega varustatud materjalide, eelkõige paberi või templite kasutamine on lubatud, kui trükki- misel on kasutatud mürgivaba tinti või etikettide kinnitamisel mürgivaba liimi. Pakend peab olema ilma igasuguse võõrolluseta. VI. MÄRGISTAMISNÕUDED Iga pakendi ühel küljel peavad olema loetavate, püsivate ja väljastpoolt nähtavate tähtedega järgmised andmed: A. Identifitseerimine Pakendaja ja/või lähetaja: nimi ja aadress või ametlikult väljastatud või tunnustatud koodmärk. Kui kasutatakse koodmärki, tuleb märge “pakendaja ja/või lähetaja” (või vastav lühend) märkida koodmärgi vahetusse lähedusse. B. Toote liik — “Artišokid”, kui pakendi sisu ei ole nähtav — Ekstraklassi puhul sordinimi — Vajaduse korral Poivarde või Bouquet tüüp — Vajaduse korral Spinoso C. Toote päritolu Päritoluriik ja vajaduse korral tootmispiirkond või üleriigiline, piirkondlik või kohalik kohanimi. D. Kaubanduslikud andmed — Klass — Õisikute arv — Suurus (kui toode sorditakse suuruse järgi) väljendatuna õisikute miinimum- ja maksimumläbimõõdus E. Ametlik kontrollmärk (ei ole kohustuslik)


title: Neuvoston direktiivi 98/29/EY, annettu 7 päivänä toukokuuta 1998, keskipitkän ja pitkän ajan liiketoimien vientiluottovakuutusta koskevien keskeisten säännösten yhdenmukaistamisesta

eurovoc_concepts:
credit insurance
export (EU)
export credit
long-term credit
medium-term credit

text: L 148/22 ‹ FI ‹ Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 19. 5. 98 NEUVOSTON DIREKTIIVI 98/29/EY, annettu 7 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) toukokuuta 1998, keskipitk(cid:132)n ja pitk(cid:132)n ajan liiketoimien vientiluottovakuutusta koskevien keskeisten s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)sten yhdenmukaistamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka muksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja liitteess(cid:132) I olevan j kohdan mukaisesti, ottaa huomioon Euroopan yhteis(cid:148)n perustamissopi- muksen ja erityisesti sen 113 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, sek(cid:132) katsoo, ett(cid:132) 1) keskipitk(cid:132)n ja pitk(cid:132)n ajan vientiluottovakuutuksilla on merkitt(cid:132)v(cid:132) asema kansainv(cid:132)lisess(cid:132) kaupassa ja ne ovat kauppapolitiikan t(cid:132)rke(cid:132) v(cid:132)line, 2) keskipitk(cid:132)n ja pitk(cid:132)n ajan vientiluottovakuutuksilla on t(cid:132)rke(cid:132) osa kehitysmaiden kanssa k(cid:132)yt(cid:132)v(cid:132)ss(cid:132) kaupassa, ja niill(cid:132) edistet(cid:132)(cid:132)n sen vuoksi n(cid:132)iden maiden yhdentymist(cid:132) maailmantalouteen, mik(cid:132) on yksi yhteis(cid:148)n kehityspolitiikan tavoitteista, 3) j(cid:132)senvaltioissa t(cid:132)ll(cid:132) hetkell(cid:132) k(cid:132)yt(cid:148)ss(cid:132) olevien julkisten keskipitk(cid:132)n ja pitk(cid:132)n ajan vientiluottovakuutusj(cid:132)rjes- telmien v(cid:132)liset erot, jotka koskevat vakuutusturvan, vakuutusmaksujen ja vakuutuspolitiikan p(cid:132)(cid:132)piirteit(cid:132), voivat johtaa yritysten v(cid:132)lisen kipailun v(cid:132)(cid:132)ristymiin yhteis(cid:148)ss(cid:132), 4) olisi aiheellista, etteiv(cid:132)t t(cid:132)ss(cid:132) direktiiviss(cid:132) tarkoitetut toimenpiteet ylitt(cid:132)isi sit(cid:132), mit(cid:132) sellaisen yhdenmu- kaistamisen tavoitteen saavuttaminen edellytt(cid:132)(cid:132), joka on tarpeen sen varmistamiseksi, ett(cid:132) vientipolitiikka perustuu ettei ja yritysten v(cid:132)linen kilpailu v(cid:132)(cid:132)risty yhteis(cid:148)ss(cid:132), yhdenmukaisille periaatteille 5) nykyisten kilpailun v(cid:132)(cid:132)ristymien v(cid:132)hent(cid:132)miseksi on suotavaa perustamissopimuksen 112 artiklan mukai- sesti yhdenmukaistaa julkisia vientiluottovakuutusj(cid:132)r- jestelmi(cid:132) yhdenmukaisilla periaatteilla ja siten, ett(cid:132) niist(cid:132) tulee yhteisen kauppapolitiikan erottamaton osa, 6) valtioiden (tai erityisten valtioiden valvonnassa olevien laitosten) yll(cid:132)pit(cid:132)m(cid:132)t vientiluottovakuutus- tai -vakuutusohjelmat, joiden maksut eiv(cid:132)t riit(cid:132) katta- maan ohjelmien pitk(cid:132)n ajan toimintakustannuksia ja tappioita, luokitellaan kielletyksi vientitueksi tukia ja tasoitustulleja koskevassa sopimuksessa, joka tehtiin Uruguayn kierroksen monenv(cid:132)listen kauppaneuvot- telujen (1986–1994) (1) yhteydess(cid:132), erityisesti sopi- (1) EYVL L 336, 23. 12. 1994, s. 156 7) vientiluottovakuutuksenantajien veloittaman vakuu- tusmaksun olisi vastattava vakuutettua riski(cid:132), 8) yhdenmukaistamisella edistet(cid:132)(cid:132)n valtion puolesta tai valtion tukemana toimivien vientiluottovakuutuk- senantajien yhteisty(cid:148)t(cid:132) ja tehostetaan yritysten v(cid:132)list(cid:132) yhteisty(cid:148)t(cid:132) yhteis(cid:148)ss(cid:132) perustamissopimuksen 130 artiklan mukaisesti, 9) sek(cid:132) yhtenmukaistaminen ett(cid:132) yhteisty(cid:148) ovat t(cid:132)rkeit(cid:132) ja ratkaisevia tekij(cid:148)it(cid:132) yhteis(cid:148)n viennin kilpailukyvyn kannalta ulkopuolisille markkinoille viet(cid:132)ess(cid:132), yhteis(cid:148)n 10) Eurooppa-neuvoston kes(cid:132)kuussa 1985 hyv(cid:132)ksym(cid:132)ss(cid:132) sis(cid:132)markkinoiden toteuttamista koskevassa komission valkoisessa kirjassa painotetaan yritysten v(cid:132)list(cid:132) yhteisty(cid:148)t(cid:132) suosivan ymp(cid:132)rist(cid:148)n merkityst(cid:132) yhtei- s(cid:148)ss(cid:132), 11) neuvosto perusti 27 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) syyskuuta 1960 tehdyll(cid:132) p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)ksell(cid:132) (2) takuiden ja rahoitusluottojen luottova- kuutuspolitiikan koordinointiryhm(cid:132)n, 12) mainittu politiikan koordinointiryhm(cid:132) nimesi 15 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) toukokuuta 1991 jokaisesta silloisesta j(cid:132)sen- valtiosta asiantuntijoita, jotka vuoden 1992 yhten(cid:132)is- markkinoiden 27 asiantuntijaryhm(cid:132)n(cid:132) p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) maaliskuuta 1992, 11 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1993 ja 9 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) helmikuuta 1994 kertomukset, jotka sis(cid:132)lsiv(cid:132)t joukon ehdotuksia, antoivat 13) neuvosto pani p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)ksell(cid:132) 93/112/ETY (3) yhteis(cid:148)n lains(cid:132)(cid:132)d(cid:132)nn(cid:148)n tasolla t(cid:132)yt(cid:132)nt(cid:148)(cid:148)n julkisesti tuettujen vientiluottojen koskevan OECD:n j(cid:132)rjestelyn, suuntaviivoja 14) yhteisest(cid:132) luottovakuutuskirjasta ja pitk(cid:132)n ajan liiketoimille julkisten ostajien kanssa 27 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) lokakuuta 1970 annettu neuvoston direktiivi keskipitk(cid:132)n (2) EYVL 66, 27. 10. 1960, s. 1339/60 (3) EYVL L 44, 22. 2. 1993, s. 1, p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)s sellaisena kuin se on vii- meksi muutettuna p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)ksell(cid:132) 97/530/EY (EYVL L 216, 8. 8. 1997, s. 77). 19. 5. 98 ‹ FI ‹ Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 148/23 70/509/ETY (1) ja yhteisest(cid:132) luottovakuutuskirjasta keskipitk(cid:132)n ja pitk(cid:132)n ajan liiketoimille yksityisten ostajien kanssa 27 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) lokakuuta 1970 annettu neuvoston direktiivi 70/510/ETY (2) olisi korvattava t(cid:132)ll(cid:132) direktiivill(cid:132), ja 15) t(cid:132)t(cid:132) aloitettua vientiluottovakuutuksen yhdenmukais- tamista olisi pidett(cid:132)v(cid:132) ensimm(cid:132)isen(cid:132) toimena j(cid:132)sen- valtioiden eri j(cid:132)rjestelmien l(cid:132)hentymisess(cid:132), ON ANTANUT T(cid:142)M(cid:142)N DIREKTIIVIN: 1 artikla Soveltamisala T(cid:132)t(cid:132) direktiivi(cid:132) sovelletaan j(cid:132)senvaltiosta per(cid:132)isin olevien tavaroiden ja/tai palvelujen vienti(cid:132) koskevien liiketoimien vakuutusturvaan, jos t(cid:132)m(cid:132) tuki annetaan suoraan tai v(cid:132)lilli- sesti yhden tai useamman j(cid:132)senvaltion puolesta tai tuella ja jos koko riskiajanjakso eli takaisinmaksuaika mukaan lukien valmistusaika on v(cid:132)hint(cid:132)(cid:132)n kaksi vuotta. T(cid:132)t(cid:132) direktiivi(cid:132) ei sovelleta tarjouksen, ennakkomaksun eik(cid:132) toimitus- tai vastuuajan vastatakuiden vakuutustur- vaan. Sit(cid:132) ei my(cid:148)sk(cid:132)(cid:132)n sovelleta rakennusv(cid:132)lineisiin eik(cid:132) -aineisiin liittyvien riskien vakuutusturvaan silloin, kun niit(cid:132) k(cid:132)ytet(cid:132)(cid:132)n paikalla kauppasopimuksen t(cid:132)ytt(cid:132)miseksi. 2 artikla J(cid:132)senvaltioiden velvoitteet J(cid:132)senvaltioiden on varmistettava, ett(cid:132) laitos, joka suoraan tai v(cid:132)lillisesti vientiluottovakuutuksina tai j(cid:132)lleenrahoituk- sena antaa suojaa riskej(cid:132) vastaan j(cid:132)senvaltion puolesta tai j(cid:132)senvaltion tuella ja joka edustaa valtiota itse(cid:132)(cid:132)n tai joka suojan antavan valtion valvomana ja/tai valtuuttamana, j(cid:132)ljemp(cid:132)n(cid:132) ’vakuutuksenantaja’, vakuuttaa tavaroiden ja/tai palvelujen vienti(cid:132) koskevia liiketoimia liitteen s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)sten mukaisesti silloin, kun liiketoimet suuntautuvat yhteis(cid:148)n ulkopuolisiin maihin ja kun ne rajoitetaan ostajaluotolla tai toimitusluotolla taikka maksetaan k(cid:132)teisell(cid:132). 3 artikla T(cid:132)yt(cid:132)nt(cid:148)(cid:148)npanop(cid:132)(cid:132)t(cid:148)kset Komissio tekee liitteess(cid:132) olevassa 46 kohdassa tarkoitetut p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)kset 4 artiklassa s(cid:132)(cid:132)detty(cid:132) menettely(cid:132) noudattaen. 4 artikla Komitea Komissiota avustaa komitea, joka muodostuu j(cid:132)senval- tioiden edustajista ja jonka puheenjohtaja on komission edustaja. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvitta- vista toimenpiteist(cid:132). Komitea antaa lausuntonsa ehdotuk- sesta m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)ajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamisso- pimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)sten edel- lytykseksi m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)tyll(cid:132) enemmist(cid:148)ll(cid:132), jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien j(cid:132)senval- tioiden edustajien (cid:132)(cid:132)net painotetaan mainitussa artiklassa m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)tyll(cid:132) tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu (cid:132)(cid:132)nestykseen. Komissio p(cid:132)(cid:132)tt(cid:132)(cid:132) toimenpiteist(cid:132), joita sovelletaan v(cid:132)litt(cid:148)- m(cid:132)sti. Jos toimenpiteet eiv(cid:132)t kuitenkaan ole komitean lausunnon mukaisia, komissio ilmoittaa niist(cid:132) viipym(cid:132)tt(cid:132) neuvostolle. T(cid:132)ll(cid:148)in: — komissio lykk(cid:132)(cid:132) p(cid:132)(cid:132)tt(cid:132)miens(cid:132) toimenpiteiden sovelta- mista enint(cid:132)(cid:132)n yhdell(cid:132) kuukaudella ilmoituksen teko- p(cid:132)iv(cid:132)st(cid:132); — neuvosto voi m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)enemmist(cid:148)ll(cid:132) p(cid:132)(cid:132)tt(cid:132)(cid:132) asiasta toisin tarkoitetun ajan luetelmakohdassa ensimm(cid:132)isess(cid:132) kuluessa. 5 artikla Kertomus ja tarkistaminen Komissio antaa neuvostolle viimeist(cid:132)(cid:132)n 31 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulu- kuuta 2001 kertomuksen t(cid:132)m(cid:132)n direktiivin s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)sten soveltamisesta saavutetusta saaduista kokemuksista l(cid:132)hentymisest(cid:132). ja 6 artikla Suhde muihin menettelyihin T(cid:132)ss(cid:132) direktiiviss(cid:132) vahvistetuilla menettelyill(cid:132) t(cid:132)ydenne- t(cid:132)(cid:132)n p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)ksell(cid:132) 73/391/ETY (3) s(cid:132)(cid:132)dettyj(cid:132) menettelyj(cid:132). 7 artikla Kumoaminen Kumotaan direktiivi 70/509/ETY ja direktiivi 70/510/ ETY. 8 artikla Saattaminen osaksi kansallista lains(cid:132)(cid:132)d(cid:132)nt(cid:148)(cid:132) J(cid:132)senvaltioiden on saatettava t(cid:132)m(cid:132)n direktiivin noudatta- ja hallinnolliset misen edellytt(cid:132)m(cid:132)t m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)ykset 1999 menness(cid:132). Niiden on ilmoitettava t(cid:132)st(cid:132) komissiolle viipy- m(cid:132)tt(cid:132). asetukset p(cid:132)iv(cid:132)(cid:132)n huhtikuuta voimaan lait, 1 (1) EYVL L 254, 23. 11. 1970, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1994 liittymissopimuksella. (2) EYVL L 254, 23. 11. 1970, s. 26. direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1994 liittymissopimuksella. (3) EYVL L 346, 17. 12. 1973, s. 1, p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)s sellaisena kuin se on vii- meksi muutettuna p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)ksell(cid:132) 76/641/ETY (EYVL L 223, 16. 8. 1976, s. 25). L 148/24 ‹ FI ‹ Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 19. 5. 98 N(cid:132)iss(cid:132) j(cid:132)senvaltioiden antamissa s(cid:132)(cid:132)d(cid:148)ksiss(cid:132) on viitattava t(cid:132)h(cid:132)n direktiiviin tai niihin on liitett(cid:132)v(cid:132) viittaus t(cid:132)h(cid:132)n direktiiviin, kun ne virallisesti julkaistaan. J(cid:132)senvaltioiden on s(cid:132)(cid:132)dett(cid:132)v(cid:132) siit(cid:132), miten viittaukset tehd(cid:132)(cid:132)n. 9 artikla Voimaantulo T(cid:132)m(cid:132) direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenenten(cid:132) p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) sen j(cid:132)lkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhtei- s(cid:148)jen virallisessa lehdess(cid:132). 10 artikla Osoitus T(cid:132)m(cid:132) direktiivi on osoitettu kaikille j(cid:132)senvaltioille. Tehty Brysseliss(cid:132) 7 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) toukokuuta 1998. Neuvoston puolesta M. BECKETT Puheenjohtaja 19. 5. 98 ‹ FI ‹ Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 148/25 LIITE VIENTILUOTTOVAKUUTUSTEN YHTEISET PERIAATTEET I LUKU: VAKUUTUSTURVAN OSATEKIJ(cid:142)T 1 jakso: Yleiset periaatteet ja m(cid:132)(cid:132)ritelm(cid:132)t 1. Yhteisten periaatteiden soveltamisala a) T(cid:132)ss(cid:132) liitteess(cid:132) vahvistettuja vakuutusturvan yhteisi(cid:132) periaatteita on sovellettava julkisten tai yksityisten ostajien kanssa tehtyihin liiketoimiin, jotka rahoitetaan toimitusluotolla, sek(cid:132) julkisten tai yksityisten luotonsaajien kanssa tehtyihin liiketoimiin, jotka rahoitetaan ostajaluotolla. b) Yhteisi(cid:132) periaatteita on sovellettava kaikkiin 4 kohdassa m(cid:132)(cid:132)riteltyjen riskien vakuutusturvaan. Vakuu- tuksenantaja voi kuitenkin jokaisessa yksitt(cid:132)istapauksessa p(cid:132)(cid:132)tt(cid:132)(cid:132) vakuutusturvan rajoittamisesta koske- maan ainoastaan tiettyj(cid:132) riskej(cid:132). c) Kun t(cid:132)m(cid:132)n liitteen 5 kohdan mukaisesti julkisena pidett(cid:132)v(cid:132) yksikk(cid:148) takaa yksityisen velallisen kaikki velvoitteet t(cid:132)ysin ja ehdottomasti, on sovellettava julkisia velallisia koskevia yhteisi(cid:132) periaatteita. T(cid:132)ss(cid:132) liitteess(cid:132) ’velallisella’ tarkoitetaan joko 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua ostajaa tai luoton- saajaa taikka n(cid:132)iden vakuutetun liiketoimen takaajaa. 2. Toimitusluoton ominaispiirteet a) Toimitusluotolla tarkoitetaan yhden tai useamman toimittajan ja yhden tai useamman ostajan v(cid:132)list(cid:132) j(cid:132)senvaltiosta per(cid:132)isin olevien tavaroiden ja/tai palvelujen vienti(cid:132) koskevaa kauppasopimusta, jossa ostaja sitoutuu tai ostajat sitoutuvat suorittamaan maksun toimittajalle tai toimittajille k(cid:132)teis- tai luot- toehdoin. b) Toimitusluoton vakuutusturvaa koskevia s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)ksi(cid:132) on sovellettava silloin, kun vakuutusturva my(cid:148)n- net(cid:132)(cid:132)n j(cid:132)senvaltiossa perustamissopimuksen 58 artiklan mukaisesti perustetuille yrityksille. c) Jos kauppasopimus rahoitetaan ostajaluotolla tai jollakin muulla rahoitusj(cid:132)rjestelyll(cid:132), viej(cid:132)lle varsi- naisen kauppasopimuksen perusteella my(cid:148)nnett(cid:132)v(cid:132)n takuuturvan osalta on noudatettava toimitusluot- tojen vakuutusturvaa koskevia s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)ksi(cid:132). 3. Ostajaluoton ominaispiirteet a) Ostajaluotolla tarkoitetaan luottosopimusta, jolla rahoitetaan yhden tai useamman rahoituslaitoksen ja yhden tai useamman luotonsaajan v(cid:132)list(cid:132) j(cid:132)senvaltiosta per(cid:132)isin olevien tavaroiden ja/tai palvelujen vienti(cid:132) koskeva kauppasopimus ja jossa luotonantajalaitos sitoutuu tai luotonantajalaitokset sitoutuvat suorittamaan toimittajalle tai toimittajille k(cid:132)teismaksuna kyseisen liiketoimen maksut yhden tai useamman ostajan tai ostajien/luotonsaajan tai luotonsaajien puolesta, kun taas ostaja tai osatajat/luo- tonsaaja tai luotonsaajat maksaa tai maksavat luoton m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)n takaisin luotonantajalaitokselle tai luoto- nantajalaitoksille luottoehdoin. b) Ostajaluoton vakuutusturvaa koskevia s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)ksi(cid:132) on sovellettava silloin, kun vakuutusturva my(cid:148)nne- t(cid:132)(cid:132)n rahoituslaitoksille, riippumatta niiden sijoittautumis- tai rekister(cid:148)intipaikasta, jos ostajaluottoon liittyy luotonsaajan ehdoton velvoite maksaa velka takaisin riippumatta rahoitettavan kauppasopi- muksen t(cid:132)yttymisest(cid:132). c) Ostajaluoton vakuutusturvaa koskevia s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)ksi(cid:132) on sovellettava rahoituslaitoksen asianmukaisesti hallussaan pit(cid:132)mien ja kauppasopimuksen rahoitusj(cid:132)rjestelyn mukaisesti ostajan maksettavaksi tule- vien siirtokelpoisten rahoitusv(cid:132)lineiden osalta kyseiselle rahoituslaitokselle annettavaan vakuutustur- vaan. 4. Riskien m(cid:132)(cid:132)rittely a) Yksityisten velallisten kaupallinen riski m(cid:132)(cid:132)ritell(cid:132)(cid:132)n 14, 15 ja 16 kohdassa. b) Yksityisten velallisten poliittinen riski m(cid:132)(cid:132)ritell(cid:132)(cid:132)n 17–22 kohdassa ja julkisten velallisten riski 15–22 kohdassa. c) Valmistusaikainen riski m(cid:132)(cid:132)ritell(cid:132)(cid:132)n 6 kohdan b alakohdassa. d) Luottoriski m(cid:132)(cid:132)ritell(cid:132)(cid:132)n 6 kohdan c alakohdassa. L 148/26 ‹ FI ‹ Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 19. 5. 98 5. Velallisen asema a) Yksikk(cid:148)(cid:132), joka miss(cid:132) tahansa muodossa edustaa varsinaista julkista valtaa ja jota ei voida oikeudellisesti tai hallinnollisesti julistaa maksukyvytt(cid:148)m(cid:132)ksi, pidet(cid:132)(cid:132)n julkisena velallisena. Se voi olla joko valtio- valtaa edustava velallinen, toisin sanoen yksikk(cid:148), jolla on valtion t(cid:132)ysi luottamus ja vakuudet, esimer- tai mik(cid:132) tahansa muu alisteisessa asemassa oleva kiksi valtiovarainministeri(cid:148) tai keskuspankki, julkinen yksikk(cid:148), kuten alueellinen, kunnallinen tai puolivaltiollinen viranomainen taikka jokin muu julkinen laitos. b) Velallisen asemaa arvioidessaan vakuutuksenantajan on otettava huomioon: — velallisen oikeudellinen asema, — velalliseen kohdistettavien oikeudellisten toimien tosiasiallinen vaikutus, — velallisen rahoitus- ja tulol(cid:132)hteet; t(cid:132)ss(cid:132) on otettava huomioon, ett(cid:132) julkinen velallinen voi suorittaa velkansa my(cid:148)s k(cid:132)ytt(cid:132)m(cid:132)ll(cid:132) keskushallinnon varojen ulkopuolisia l(cid:132)hteit(cid:132), esimerkiksi paikallisve- rotuksesta tai julkisten palvelujen tarjoamisesta saatuja tuloja, — kyseisen hallituksen vaikutus- ja valvontavalta velallisen suhteen. c) Velallista, joka ei ole julkinen edell(cid:132) mainittujen perusteiden mukaisesti, on p(cid:132)(cid:132)s(cid:132)(cid:132)nt(cid:148)isesti pidett(cid:132)v(cid:132) yksityisen(cid:132) velallisena. 2 luku: Vakuutusturvan soveltamisala 6. Katettu riski a) Katettavia riskej(cid:132) ovat valmistusaikaisesta ja luottoriskist(cid:132) johtuvan tappion riskit. b) Valmistusaikaisesta riskist(cid:132) johtuva tappio toteutuu, kun vakuutuksenottajan sopimusvelvoitteiden t(cid:132)yt(cid:132)nt(cid:148)(cid:148)npano tai tilattujen tavaroiden valmistus keskeytyy kuuden per(cid:132)kk(cid:132)isen kuukauden ajaksi, jos keskeytyksen v(cid:132)litt(cid:148)m(cid:132)n(cid:132) ja yksinomaisena syyn(cid:132) on yhden tai useamman 14–22 kohdassa luetellun vakuutuksella katetun tappion syyn ilmeneminen. c) Luottoriskist(cid:132) johtuva tappio toteutuu, kun vakuutuksenottaja ei ole kyennyt saamaan asianomaisen kauppasopimuksen tai luottosopimuksen perusteella saatavanaan olevaa m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)(cid:132) kolmen kuukauden kuluessa sen er(cid:132)(cid:132)ntymisest(cid:132), jos maksun saamatta j(cid:132)(cid:132)misen v(cid:132)litt(cid:148)m(cid:132)n(cid:132) ja yksinomaisena syyn(cid:132) on yhden tai useamman 14–22 kohdassa luetellun vakuutuksella katetun tappion syyn ilmeneminen. d) Jos ostajaluottoon liittyv(cid:132) riski vakuutetaan ehdottomasti, vakuutuksenantajan on noudatettava 32 ja 33 kohdassa 47 kohdan a alakohdassa s(cid:132)(cid:132)dettyj(cid:132) periaatteita ja menettelyj(cid:132). 7. Vakuutuksen kattavuus a) Valmistusaikaisen riskin vakuutusturvaan kuuluu sopimuksen arvon rajoissa vakuutuksenottajalle sopi- muksen velvoitteiden t(cid:132)ytt(cid:132)misest(cid:132) tai sopimukseen kuuluvien tavaroiden valmistuksesta aiheutuvat kustannukset, jos ne tosiasiallisesti johtuvat sopimuksen t(cid:132)ytt(cid:132)misest(cid:132). Valmistusaikaisen riskin vakuutusturvaan eiv(cid:132)t kuulu: — tavaroista ja/tai palveluista aiheutuneet kustannukset, joiden osalta luottoriskin vakuutusturva on jo toteutunut, — m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)t, jotka vakuutuksenottaja on maksanut vakuutuksella katetun sopimuksen perusteella annetun toimitustakauksen laukeamisen perusteella; t(cid:132)m(cid:132) ei kuitenkaan est(cid:132) vakuutuksenantajaa my(cid:148)nt(cid:132)m(cid:132)st(cid:132) vakuutusturvaa kyseisille riskeille t(cid:132)m(cid:132)n direktiivin soveltamisalan ulkopuolella, ja — vakuutuksenottajan velalliselle maksamia sopimussakkoja ja vahingonkorvauksia vastaavat m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)t. b) Luottoriskin vakuutusturvaan kuuluu kauppasopimuksen mukainen saatava ostajalta tai luottosopi- muksen mukainen saatava luotonsaajalta (p(cid:132)(cid:132)oma ja korot), mukaan lukien saatavan er(cid:132)(cid:132)ntymisp(cid:132)iv(cid:132)n j(cid:132)lkeen kertyneet korot (viiv(cid:132)styskorot). Luottoriskin vakuutusturvaan eiv(cid:132)t kuulu vakuutuksenottajan velalliselle maksamia sopimussakkoja ja vahingonkorvauksia vastaavat m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)t. 8. Kateprosentti a) Vakuutuskate ja peruste vakuutuksenantajaa velvoittavan enimm(cid:132)iskorvausm(cid:132)(cid:132)r(cid:132)n m(cid:132)(cid:132)ritt(cid:132)miseksi on ilmoitettava selv(cid:132)sti vakuutuksenantajan laatimassa vakuutussopimuksessa. b) Jos vakuutuksenantaja my(cid:148)nt(cid:132)(cid:132) 95:t(cid:132) prosenttia korkeamman katteen, vakuutuksenantajan on nouda- tettava 32 ja 33 kohdassa sek(cid:132) 47 kohdan a alakohdassa s(cid:132)(cid:132)dettyj(cid:132) periaatteita ja menettelyj(cid:132). 19. 5. 98 ‹ FI ‹ Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 148/27 9. Vakuuttamaton prosenttiosuus Vakuutuksenottaja vastaa vakuuttamattomasta prosenttiosuudesta, t(cid:132)m(cid:132)n kuitenkaan rajoittamatta 8 kohdan b alakohdan soveltamista. Vakuutuksenantaja voi p(cid:132)(cid:132)tt(cid:132)(cid:132) sallia sen, ett(cid:132) t(cid:132)llainen vakuuttamaton prosenttiosuus ei kokonaan tai osaksi tule vakuutuksenottajan vastattavaksi. 10. Ulkomaan valuutoissa tapahtuvien liiketoimien vakuutusturva Jos liiketoimi on maksettava tai rahoitettava yhdell(cid:132) tai useammalla ulkomaan valuutalla, vakuutusturva voidaan my(cid:148)nt(cid:132)(cid:132) min(cid:132) tahansa t(cid:132)llaisena valuuttana. 11. Ulkomaiset alihankinnat Yhdess(cid:132) tai useammassa j(cid:132)senvaltiossa toimivien osapuolten kanssa teht(cid:132)v(cid:132)t alihankintasopimukset kuuluvat ilman eri toimenpiteit(cid:132) katteen piiriin Euroopan yhteis(cid:148)jen muista j(cid:132)senvaltioista tai ulkopuoli- sista valtioista tuleviin tiettyihin alihankintoihin vientitakuiden ja vientirahoituksen alalla sovellettavasta j(cid:132)rjestelm(cid:132)st(cid:132) 10 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1982 tehdyn neuvoston p(cid:132)(cid:132)tyksen 82/854/ETY (1) mukaisesti. 12. Vakuutusturvan voimaantulo a) Ostajaluoton vakuutusturva tulee voimaan luottosopimuksen voimaantulop(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132), jos vakuutussopi- muksen ja luottosopimuksen ennakkoehdot ovat t(cid:132)yttyneet. b) Toimitusluoton valmistusaikaisen riskin vakuutusturva tulee voimaan kauppasopimuksen voimaantu- lop(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132), jos vakuutussopimuksen ja kauppasopimuksen ennakkoehdot ovat t(cid:132)yttyneet. Luottoriskin vakuutusturva tulee voimaan p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132), jona vakuutuksenottajan sopimusvelvoitteiden t(cid:132)ydel- linen noudattaminen antaa t(cid:132)lle oikeuden maksun saamiseen, jos vakuutussopimuksen ja kauppasopi- muksen ennakkoehdot ovat t(cid:132)yttyneet. Luottoriskin vakuutusturva voi kuitenkin tulla voimaan kunkin osatoimituksen tai osal(cid:132)hetyksen p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132), jos takuunottaja on sopimusehtojen mukaisesti oikeutettu kiin- te(cid:132)(cid:132)n ja lopulliseen maksun m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)(cid:132)n, joka vastaa toimitettujen tai l(cid:132)hetettyjen tavaroiden ja/tai palvelujen arvoa. 3 luku: Tappion syyt ja vapautus vastuusta 13. Vakuutuksenantajan vastuu Vakuutuksenantaja on vastuullinen, 14–22 kohdassa tarkoitetusta tappion syyst(cid:132). jos tappio johtuu suoraan ja yksinomaan yhdest(cid:132) tai useammasta 14. Maksukyvytt(cid:148)myys Yksityisen velallisen ja t(cid:132)m(cid:132)n takaajan, jos sellainen on, oikeudellinen tai tosiasiallinen maksukyvytt(cid:148)- myys. 15. Maksamatta j(cid:132)tt(cid:132)minen Velallisen ja t(cid:132)m(cid:132)n takaajan, jos sellainen on, maksamatta j(cid:132)tt(cid:132)minen. 16. Mielivaltainen sopimuksen rikkominen tai kielt(cid:132)ytyminen Kun kyseess(cid:132) on toimitusluotto, ostajan p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)s keskeytt(cid:132)(cid:132) tai peruuttaa kauppasopimus taikka kielt(cid:132)yty(cid:132) ottamasta vastaan tavaroita ja/tai palveluja ilman oikeutta tehd(cid:132) n(cid:132)in. 17. Kolmannen maan p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)s Muun maan kuin vakuutuksenantajan maan taikka vakuutuksenottajan maan valtiovallan toimenpide tai julkisten viranomaisten p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)s, mukaan lukien valtiovallan toteuttamina toimenpitein(cid:132) pidett(cid:132)v(cid:132)t toimenpiteet tai p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)kset, jolla estet(cid:132)(cid:132)n luottosopimuksen tai kauppasopimuksen t(cid:132)yt(cid:132)nt(cid:148)(cid:148)npano. 18. Moratorio Yleinen moratorio, jonka m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)(cid:132) velallisen maan valtiovalta tai sellaisen kolmannen maan valtiovalta, jonka kautta luottosopimuksen tai kauppasopimuksen mukaisen maksun on tarkoitus tapahtua. (1) EYVL L 357, 18. 12. 1982, s. 20 L 148/28 ‹ FI ‹ Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 19. 5. 98 19. Varojen siirt(cid:132)misen estyminen tai viiv(cid:132)styminen Poliittiset tapahtumat, taloudelliset vaikeudet taikka lains(cid:132)(cid:132)d(cid:132)nn(cid:148)lliset tai hallinnolliset toimenpiteet, jotka tapahtuvat tai jotka toteutetaan vakuutuksenantajan maan ulkopuolella ja jotka est(cid:132)v(cid:132)t tai viivytt(cid:132)v(cid:132)t luottosopimuksen tai kauppasopimuksen perusteella maksettujen varojen siirt(cid:132)mist(cid:132). 20. Velallisen maan s(cid:132)(cid:132)d(cid:148)kset Velallisen maassa annetut s(cid:132)(cid:132)d(cid:148)kset, joiden mukaan velallisen paikallisessa valuutassa suorittamia maksuja pidet(cid:132)(cid:132)n velan p(cid:132)tev(cid:132)n(cid:132) suorituksena, vaikka n(cid:132)m(cid:132) maksut eiv(cid:132)t vaihtokurssien vaihtelujen vuoksi kauppasopimuksen tai luottosopimuksen valuutaksi muunnettuina en(cid:132)(cid:132) kata velan m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)(cid:132) varojen siirtop(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132). 21. Vakuutuksenantajan maan tai vakuutuksenottajan maan p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)s Vakuutuksenantajan maan tai vakuutuksenottajan maan valtiovallan toimenpide tai p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)s, mukaan lukien Euroopan yhteis(cid:148)n toimenpiteet ja p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)kset, jotka koskevat j(cid:132)senvaltion ja kolmansien maiden v(cid:132)list(cid:132) kauppaa, kuten vientikielto, jos kyseinen valtio ei muulla tavalla kata sen vaikutuksia. 22. Ylivoimainen este Vakuutuksenantajan maan ulkopuolella ilmenev(cid:132)t ylivoimaiset esteet, kuten sota, mukaan lukien kansa- laissota, vallankumous, kapina, kansalaislevottomuudet, py(cid:148)rremyrsky, tulva, maanj(cid:132)ristys, tulivuorenpur- kaus, hy(cid:148)kyaalto ja ydinonnettomuus, jos sen vaikutuksia ei ole muuten vakuutuksella katettu. 23. Yleinen vapautus vastuusta Vakuutuksenantajalla olisi oltava oikeus vapautua vastuusta, jos tappion syyn(cid:132) on suoraan tai v(cid:132)lillisesti jokin seuraavista tekij(cid:148)ist(cid:132): a) vakuutuksenottajan tai t(cid:132)m(cid:132)n puolesta toimivan henkil(cid:148)n toimet tai laiminly(cid:148)nnit, b) vakuutuksenottajan oikeuksia rajoittava m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)ys, joka sis(cid:132)ltyy luottosopimukseen, kauppasopimukseen tai niihin liittyv(cid:132)(cid:132)n asiakirjaan, mukaan lukien kaikki takuu- tai vakuusj(cid:132)rjestelyihin liittyv(cid:132)t asiakirjat; c) muu luottosopimuksen tai kauppasopimuksen tekemisen j(cid:132)lkeen tehty vakuutuksenottajan ja velal- lisen v(cid:132)linen sopimus, joka est(cid:132)(cid:132) velan maksamisen tai viivytt(cid:132)(cid:132) sit(cid:132); d) Kun kysymyksess(cid:132) on toimitusluottosopimus, alihankkijoiden, sopimuskumppaneiden tai muiden toimittajien velvoitteiden noudattamatta j(cid:132)tt(cid:132)minen, jos laiminly(cid:148)nti ei johdu 17–22 kohdassa luetel- luissa tappion syiss(cid:132) esitetyist(cid:132) poliittisista tapahtumista. 4 luku: Korvauksia koskevat s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)kset 24. Odotusaika a) Korvauksia koskeva odotusaika vastaa 6 kohdan b ja c alakohdassa s(cid:132)(cid:132)detty(cid:132) taatun riskin toteutumi- selle s(cid:132)(cid:132)detty(cid:132) aikaa. b) Odotusaikaa ei tarvitse soveltaa: — yksityisen velallisen maksamatta j(cid:132)tt(cid:132)miseen, joka johtuu t(cid:132)m(cid:132)n oikeudellisesta tai tosiasiallisesta maksukyvytt(cid:148)myydest(cid:132), — kun kyseess(cid:132) on kahdenv(cid:132)linen velkojen uudelleenj(cid:132)rjestelysopimus valtioiden kesken. 25. Vahingon korvaaminen ja siirt(cid:132)minen a) Vakuutuksenottajalla on oikeus korvaukseen 24 kohdassa m(cid:132)(cid:132)ritellyn odotusajan p(cid:132)(cid:132)ttyess(cid:132), jos takuun ja vahingon korvaamisen ennakkoehdot ovat t(cid:132)yttyneet, korvaussaatava on oikeudellisesti p(cid:132)tev(cid:132) ja jos vakuutuksenottaja on suhtautunut riskiin asianmukaisella huolellisuudella. b) Vakuutuksenantajalla on oikeus siirt(cid:132)(cid:132) luottosopimuksen tai kauppasopimuksen mukaiset takuunot- tajan oikeudet. 26. Vakuudelliset velvoitteet Jos velallisen velvoitteet vakuutuksenottajaa kohtaan on turvattu takauksella tai muulla vakuudella, vakuutuksenottajan on toteutettava kaikki toimenpiteet sen varmistamiseksi, ett(cid:132) takaus tai muu vakuus on voimassa ja pantavissa t(cid:132)yt(cid:132)nt(cid:148)(cid:148)n ja ett(cid:132) vakuus todella pannaan t(cid:132)yt(cid:132)nt(cid:148)(cid:148)n. takaussopimuksessa vaaditut tarvittavat 19. 5. 98 ‹ FI ‹ Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 148/29 27. Korvauksen laskeminen Korvaussaatavan mukaista maksua laskettaessa vakuutuksenantaja ei saa maksaa vakuutuksenottajalle m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)(cid:132), joka ylitt(cid:132)(cid:132) t(cid:132)m(cid:132)n koko tappion tosiasiallisen m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)n, ja/tai m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)(cid:132), joka ylitt(cid:132)(cid:132) m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)n, jonka takuuottaja tosiasiallisesti oli oikeutettu saamaan luotonsaajalta luottosopimuksen perusteella tai ostajalta kauppasopimuksen perusteella, ellei 31 kohdan s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)ksist(cid:132) muuta johdu. 28. Korvauksen maksaminen Korvaus on maksettava viipym(cid:132)tt(cid:132), kuitenkin viimeist(cid:132)(cid:132)n kuukauden kuluessa odotusajan p(cid:132)(cid:132)ttymisest(cid:132), jos vakuutuksenantajalle on viipym(cid:132)tt(cid:132) ilmoitettu korvaussaatavan ilmaantumisesta ja h(cid:132)n on vastaanot- tanut ajoissa kaikki tarpeelliset tiedot, asiakirjat ja todisteet voidakseen todeta, ett(cid:132) saatava on oikeutettu. Valmistusaikaisen riskin vakuutusturvaa koskeva korvaus on maksettava kuukauden kuluessa joko odo- tusajan p(cid:132)(cid:132)ttymisest(cid:132) tai mahdollisesti tarvittavan asiantuntijalausunnon vastaanottamisesta tai p(cid:132)iv(cid:132)st(cid:132), jona vakuutuksenottaja ja vakuutuksenantaja ovat tehneet sopimuksen korvauksen m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)st(cid:132), sen mukaan, mik(cid:132) n(cid:132)ist(cid:132) p(cid:132)iv(cid:132)m(cid:132)(cid:132)rist(cid:132) on my(cid:148)h(cid:132)isin. 29. Korvaussaatavaa koskevat riidat Jos tappioihin, joiden osalta vakuutuksenottaja hakee korvausta, liittyy riidanalaisia oikeuksia, vakuutuk- senantaja voi luottosopimuksessa tai kauppasopimuksessa m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)tty tuomioistuin tai v(cid:132)limiesoikeus on ratkaissut riidan vakuutuksenottajan eduksi. lyk(cid:132)t(cid:132) korvauksen maksamista, kunnes 30. Kahdenv(cid:132)linen velkojen uudelleenj(cid:132)rjestelysopimus valtioiden kesken a) Jos vakuutusturvaan kuuluva luottosopimus tai kauppasopimus kuuluu kahdenkeskisen valtioiden v(cid:132)lisen velkojen uudelleenj(cid:132)rjestelysopimuksen piiriin, vakuutuksenottajan on noudatettava velkojen uudelleenj(cid:132)rjestelysopimuksen ehtoja sek(cid:132) vakuutettujen ett(cid:132) vakuuttamattomien luottosopimuksen tai kauppasopimuksen osien osalta. Vakuutuksenottajan on annettava vakuutuksenantajalle velkojen uudelleenj(cid:132)rjestelysopimuksen t(cid:132)yt(cid:132)nt(cid:148)(cid:148)npanossa tarvittava tuki. b) Jos vakuutettu m(cid:132)(cid:132)r(cid:132) sis(cid:132)ltyy kahdenv(cid:132)liseen velkojen uudelleenj(cid:132)rjestelysopimukseen valtioiden kesken, vakuutuksenantaja voi luopua 28 kohdassa tarkoitetusta yhden kuukauden m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)ajasta, kun kahdenv(cid:132)linen sopimus tulee voimaan. 31. Lis(cid:132)kustannukset Tappion minimoimiseen tai v(cid:132)ltt(cid:132)miseen t(cid:132)ht(cid:132)(cid:132)vist(cid:132) toimista aiheutuvat lis(cid:132)kustannukset on katettava suhteellisesti vakuutussopimuksessa sovitun vakuutuskatteen mukaisesti, jos vakuutuksenantaja on hyv(cid:132)k- synyt kustannukset. Lis(cid:132)kustannuksiin kuuluvat oikeudenk(cid:132)yntikulut ja muista oikeudellisista toimista aiheutuneet kustannukset tappion minimoimiseksi tai v(cid:132)ltt(cid:132)miseksi, mutta niihin eiv(cid:132)t kuulu kustan- nukset jotka aiheutuvat saatavan p(cid:132)tev(cid:132)ksi toteamisesta. Jos n(cid:132)m(cid:132) kustannukset kuitenkin liittyv(cid:132)t my(cid:148)s m(cid:132)(cid:132)riin tai juoksuaikoihin, joille vakuutuksenantaja ei ole my(cid:148)nt(cid:132)nyt vakuutusturvaa, ne on laskettava mukaan vakuutettuihin ja vakuuttamattomiin m(cid:132)(cid:132)riin tai juoksuaikoihin niiden suhteessa. II LUKU: VAKUUTUSMAKSU 32. Vakuutusmaksun m(cid:132)(cid:132)ritt(cid:132)misen yleiset periaatteet Vakuutusmaksujen osalta on pyritt(cid:132)v(cid:132) l(cid:132)hentymiseen. T(cid:132)t(cid:132) varten vientiluottovakuutusmaksun on: — vastattava vakuutettua (maa-, valtiovalta-, julkista ja/tai yksityist(cid:132)) riski(cid:132), — riitt(cid:132)v(cid:132)sti vastattava my(cid:148)nnetyn vakuutuksen kattavuutta ja laatua, — oltava riitt(cid:132)v(cid:132) kattamaan my(cid:148)s pitk(cid:132)aikaiset toimintakustannukset ja tappiot. 33. Vakuutusturvan laatu M(cid:132)(cid:132)ritt(cid:132)ess(cid:132)(cid:132)n 32 kohdassa tarkoitetun vakuutusturvan laatua vakuutuksenantajan on otettava asianmu- kaisesti huomioon vakuutusturvan kate, vakuutusturvan ehdollisuus ja muut vakuutusturvan laatuun vaikuttavat tekij(cid:132)t. 34. Maariskiarviointi Kunkin maan tai maaryhm(cid:132)n osalta veloitettavan vakuutusmaksun on perustuttava asianmukaiseen maariskiarviointiin. L 148/30 ‹ FI ‹ Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 19. 5. 98 35. Velallisen luottokelpoisuus Vakuutusmaksua m(cid:132)(cid:132)ritett(cid:132)ess(cid:132) vakuutuksenantajan on asianmukaisesti otettava huomioon velallisen luottokelpoisuus mukaan lukien 5 kohdassa tarkoitettu velallisen asema. 36. Riskikausi Vakuutusmaksun m(cid:132)(cid:132)ritt(cid:132)misess(cid:132) vakuutuksenantajan on otettava huomioon koko riskikausi ja takaisin- maksusuunnitelma sek(cid:132) korko. 37. Maksun perusteena oleva m(cid:132)(cid:132)r(cid:132) a) Vakuutusmaksu on maksettava maksun perusteena olevan m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)n osalta ja sen on perustuttava mahdollisimman tarkasti ilmoitetaan prosentteina v(cid:132)himm(cid:132)isperustakuumaksuun. Perusmaksut viitearvosta ik(cid:132)(cid:132)n kuin maksut peritt(cid:132)isiin t(cid:132)ysim(cid:132)(cid:132)r(cid:132)isin(cid:132) vakuutus- tai takausp(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132); luottoriskin osalta viitearvon on oltava v(cid:132)hint(cid:132)(cid:132)n luottop(cid:132)(cid:132)oman m(cid:132)(cid:132)r(cid:132) tai kauppasopimuksen (j(cid:132)lleen)rahoitettu josta on v(cid:132)hennetty etumaksu. osuus ja valmistusaikaisen riskin osalta sopimuksen kokonaisarvo, b) Kun kysymyksess(cid:132) on valmistusaikainen riski, veloitettava m(cid:132)(cid:132)r(cid:132) voidaan rajoittaa oletetun enimm(cid:132)is- tappion suuruiseksi. 38. Vakuutusmaksun maksaminen a) Vakuutusmaksu er(cid:132)(cid:132)ntyy maksettavaksi kokonaan vakuutussopimuksen tai takauksen p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) tai sopi- muksen tai luottosopimuksen tullessa kaikilta osin voimaan. b) Vakuutusmaksu voidaan maksaa eriss(cid:132) tai lis(cid:132)(cid:132)m(cid:132)ll(cid:132) korkoa edellytt(cid:132)en, ett(cid:132) t(cid:132)m(cid:132) vastaa edell(cid:132) 38 kohdan a alakohdassa tarkoitettua nettonykyarvon mukaista vakuutusmaksun m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)(cid:132). III LUKU: MAAKATEPOLITIIKKA 39. Maakatepolitiikan m(cid:132)(cid:132)rittely a) Vakuutuksenantajan on kokonsa ja taloutensa rakenteen asettamien rajoitusten perusteella perustettava maakatepolitiikkansa maakohtaiseen riskiarviointiinsa, kokonaisvastuuseensa kustakin maasta ja maariskisalkkunsa koostumukseen. b) Vakuutuksenantajan on otettava maakatepolitiikkansa laatiessaan huomioon kunkin velallismaan luokittelu. c) Vakuutuksenantaja voi kuitenkin keskeytt(cid:132)(cid:132) johonkin tiettyyn maahan kohdistuvan takuutoimintansa tai rajoittaa sit(cid:132) maaluokittelusta riippumatta. 40. Kokonaisvastuun m(cid:132)(cid:132)ritelm(cid:132) Kokonaisvastuu on m(cid:132)(cid:132)ritett(cid:132)v(cid:132) vakuutuskatteen rajoissa keskipitk(cid:132)n ja pitk(cid:132)n aikav(cid:132)lin liiketoimintaa koskevien m(cid:132)(cid:132)rien perusteella direktiivin 1 artiklan mukaisesti. 41. Maariski a) Pienimm(cid:132)n riskin maiden ryhm(cid:132)n osalta vakuutuksenantaja ei saa periaatteessa asettaa rajoituksia my(cid:148)nnett(cid:132)v(cid:132)lle takuupolitiikalle. b) Muiden maiden osalta vakuutuksenantaja voi asettaa vakuutuspolitiikalleen rajoituksia. c) Vakuutuksenantaja, joka ei periaatteessa my(cid:148)nn(cid:132) vakuutusturvaa jonkin maan tai tietyn maaryhm(cid:132)n osalta, voi kuitenkin poikkeuksellisesti my(cid:148)nt(cid:132)(cid:132) vakuutusturvan tietyille liiketoimille kahdenv(cid:132)lisest(cid:132) politiikasta tai kansallisesta edusta johtuvista syist(cid:132) tai jos kyseist(cid:132) liiketoimintaa varten on k(cid:132)ytett(cid:132)- viss(cid:132) tarpeeksi vapaasti vaihdettavaa valuuttaa. d) Edell(cid:132) b alakohdassa tarkoitettujen maiden osalta vakuutuksenantajat voivat asettaa yhden tai useampia riskirajoja, esimerkiksi: — kokonaisvastuulle kyseisest(cid:132) maasta, — vakuutustarjousten kokonaisarvolle, — uusien vakuutettavien sopimusten arvolle, — yksitt(cid:132)isille liiketoimille my(cid:148)nnett(cid:132)v(cid:132)n vakuutusturvan enimm(cid:132)ism(cid:132)(cid:132)r(cid:132)lle. Vakuutuksenantaja voi my(cid:148)s korottaa sovellettavaa vakuutusmaksua. Toimittaessa tietyn maan riskirajan alapuolella ei vakuutusturvalle periaatteessa aseteta rajoituksia. 19. 5. 98 ‹ FI ‹ Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 148/31 42. Maakatepolitiikan erityisehdot Maaryhm(cid:132)st(cid:132) riippumatta vakuutuksenantaja voi joka tapauksessa soveltaa jonkin maan osalta j(cid:132)rjestel- m(cid:132)llisesti tiettyj(cid:132) vakuutusehtoja, joita ovat esimerkiksi: — kyseisen maan keskuspankin tai valtionvarainministeri(cid:148)n maksu- ja/tai siirtotakuu, — peruuttamaton remburssi tai pankkitakaus, — odotusajan pidennys, — vakuutuskatteen alentaminen, — tiettyjen toiminta-alojen tai tietynlaisten hankkeiden vakuutusturvan rajoittaminen. IV LUKU: ILMOITUSMENETTELYT 43. Ilmoitusmenettelyn soveltamisala a) Vakuutuksenantajan on sovellettava j(cid:132)ljemp(cid:132)n(cid:132) esitettyj(cid:132) menettelyj(cid:132) I, II ja III luvussa s(cid:132)(cid:132)dettyihin yhteisiin periaatteisiin. b) N(cid:132)ill(cid:132) menettelyill(cid:132) t(cid:132)ydennet(cid:132)(cid:132)n luottovakuutuksen, luottotakuiden ja rahoitusluottojen alan neuvot- teluja ja tietojenvaihtoa koskevista menettelyist(cid:132) tehdyn neuvoston p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)ksen 73/391/ETY (1) mukai- sesti s(cid:132)(cid:132)dettyj(cid:132) menettelyj(cid:132). 44. Ilmoitusmenettelyjen lajit Komissiolle ja muille vakuutuksenantajille tarkoitettuja ilmoituksia koskevia menettelyj(cid:132) on nelj(cid:132) lajia: — vuotuinen ilmoitus tiedoksi, — ilmoitus p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)ksentekoa varten, — ennakkoilmoitus tiedoksi, ja — j(cid:132)lki-ilmoitus tiedoksi. Toimitettuja tietoja ei saa ilmaista kolmansille osapuolille. 45. Vuotuinen ilmoitus tiedoksi a) Jokaisen vuoden lopussa, kuitenkin viimeist(cid:132)(cid:132)n seuraavan vuoden 30 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) huhtikuuta, jokaisen vakuutuksenantajan on annettava toisille vakuutuksenantajille ja komissiolle takautuvasti kertomus edellisen vuoden toiminnastaan. Kertomuksen on sis(cid:132)llytt(cid:132)v(cid:132) kaikki velallismaat, ja siin(cid:132) on esitett(cid:132)v(cid:132) jokaisen velallismaan osalta: — vakuutuksenantajan tarjoaman vakuutusturvan kokonaism(cid:132)(cid:132)r(cid:132), — 40 kohdassa m(cid:132)(cid:132)ritelty kokonaisvastuu, — vakuutusmaksutulot, — takaisin perityt m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)t, ja — maksettujen korvausten m(cid:132)(cid:132)r(cid:132). b) Jokaisen vuoden alussa, viimeist(cid:132)(cid:132)n 31 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) tammikuuta, jokaisen vakuutuksenantajan on annet- tava muille vakuutuksenantajille ja komissiolle maakatepolitiikkaansa koskeva kertomus mukaan lukien vakuutuslimiittien lajit ja tasot sek(cid:132) ehdot, joita vakuutuksenantajalla on yleens(cid:132) tarkoitus soveltaa, sellaisina kuin ne on suunniteltu tulevaksi vuodeksi tai sovellettavissa tulevana vuonna. 46. Ilmoitus p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)ksentekoa varten a) Kun yhteis(cid:148)n viejilt(cid:132) tai pankeilta tulee kilpailevia tarjouksia, asianomaisen vakuutuksenantajan on vastattava viipym(cid:132)tt(cid:132) kaikkiin toisen asianomaisen vakuutuksenantajan esitt(cid:132)miin tietoja koskeviin pyynt(cid:148)ihin, jotka koskevat kyseiseen liiketoimeen liittyv(cid:132)n velallisen 5 kohdassa tarkoitettua asemaa. b) Jos velallisen asemasta syntyy erimielisyytt(cid:132), asianomaisten vakuutuksenantajien on annettava tiedot muiden vakuutuksenantajien k(cid:132)ytt(cid:148)(cid:148)n, jotta pyritt(cid:132)isiin sopimaan yhteisesti hyv(cid:132)ksytt(cid:132)v(cid:132)st(cid:132) velallisen asemasta. c) Jos vakuutuksenantajat eiv(cid:132)t saavuta yhteisymm(cid:132)rryst(cid:132) velallisen asemasta 10 ty(cid:148)p(cid:132)iv(cid:132)n kuluessa tietoja koskevan pyynn(cid:148)n esitt(cid:132)misest(cid:132), asianomaisten vakuutuksenantajien on annettava asia sit(cid:132) koskevine tietoineen komission k(cid:132)sitelt(cid:132)v(cid:132)ksi, joka tekee p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)ksen direktiivin 4 artiklan mukaista menettely(cid:132) noudattaen. (1) EYVL L 346, 17. 12. 1973, s. 1, p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)s sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla. L 148/32 ‹ FI ‹ Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 19. 5. 98 47. Ennakkoilmoitus tiedoksi a) Vakuutuksenantajan, joka aikoo poiketa t(cid:132)m(cid:132)n liitteen s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)ksist(cid:132) my(cid:148)nt(cid:132)m(cid:132)ll(cid:132) edullisemmat vakuu- tusturvaa koskevat ehdot joko tietyn liiketoimen tai liiketoimien kokonaisuuden taikka tietyn alan tai tiettyjen alojen taikka tietyn maan tai tiettyjen maiden taikka koko j(cid:132)rjestelm(cid:132)n osalta, on ilmoitettava aikomuksestaan muille vakuutuksenantajille ja komissiolle v(cid:132)hint(cid:132)(cid:132)n seitsem(cid:132)n ty(cid:148)p(cid:132)iv(cid:132)(cid:132) ennen p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)ksens(cid:132) voimaantuloa ja ilmoitettava aiotun poikkeuksen syyt, tarve mukautua kansainv(cid:132)liseen kilpailuun, sek(cid:132) vastaavan veloitettavan vakuutusmaksun m(cid:132)(cid:132)r(cid:132). joita ovat esimerkiksi b) Vakuutuksenantajan, joka aikoo veloittaa pienemp(cid:132)(cid:132) vakuutusmaksua kuin se on ilmoittanut vuosit- tain 45 kohdan b alakohdan mukaisesti, on ilmoitettava aikomuksestaan muille vakuutuksenantajille ja komissiolle v(cid:132)hint(cid:132)(cid:132)n seitsem(cid:132)n ty(cid:148)p(cid:132)iv(cid:132)(cid:132) ennen p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)ksens(cid:132) voimaantuloa. c) Vakuutuksenantajan, joka edell(cid:132) a ja b alakohdassa tarkoitetun toisen vakuutuksenantajan ilmoituksen perusteella aikoo my(cid:148)nt(cid:132)(cid:132) edullisemmat ehdot kuin kyseinen toinen vakuutuksenantaja, on ilmoitet- tava aikomuksestaan muille vakuutuksenantajille ja komissiolle v(cid:132)hint(cid:132)(cid:132)n seitsem(cid:132)n ty(cid:148)p(cid:132)iv(cid:132)(cid:132) ennen p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)ksens(cid:132) voimaantuloa ja ilmoitettava veloitettavaksi aikomansa vakuutusmaksun m(cid:132)(cid:132)r(cid:132). d) Vakuutuksenantajan, joka 41 kohdan c alakohdan mukaisesti aikoo my(cid:148)nt(cid:132)(cid:132) takuuturvan sellaisten maiden, joiden osalta se ei tavallisesti tarjoa vakuutusturvaa, velallisten kanssa toteutettavalle liiketoi- melle, on ilmoitettava aikomuksestaan muille takuunantajille ja komissiolle viimeist(cid:132)(cid:132)n seitsem(cid:132)n ty(cid:148)p(cid:132)iv(cid:132)(cid:132) ennen p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)ksens(cid:132) voimaantuloa ja ilmoitettava veloitettavaksi aikomansa vakuutusmaksun m(cid:132)(cid:132)r(cid:132). 48. J(cid:132)lki-ilmoitus tiedoksi a) Vakuutuksenantajan, joka p(cid:132)(cid:132)tt(cid:132)(cid:132) poiketa t(cid:132)m(cid:132)n liitteen s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)ksist(cid:132) my(cid:148)nt(cid:132)m(cid:132)ll(cid:132) v(cid:132)hemm(cid:132)n edul- liset ehdot tietyn liiketoimen tai liiketoimien kokonaisuuden taikka tietyn alan tai tiettyjen alojen taikka tietyn maan tai tiettyjen maiden taikka koko j(cid:132)rjestelm(cid:132)ns(cid:132) osalta, on viimeist(cid:132)(cid:132)n 31 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) tammikuuta ilmoitettava asiasta muille vakuutuksenantajille ja komissiolle edellisen kalenterivuoden osalta. b) Vakuutuksenantajan, joka p(cid:132)(cid:132)t(cid:132)(cid:132) oikaista 45 kohdan b alakohdan mukaisesti vuosittain ilmoitetun maakatepolitiikan yht(cid:132) tai useampaa osa-aluetta, on ilmoitettava asiasta viipym(cid:132)tt(cid:132) muille vakuutuk- senantajille ja komissiolle. c) Vakuutuksenantajan, joka 47 kohdan a ja/tai b kohdan mukaisen ilmoituksen perusteella p(cid:132)(cid:132)tt(cid:132)(cid:132) my(cid:148)nt(cid:132)(cid:132) samat ehdot kuin kyseisen ilmoituksen tehnyt vakuutuksenantaja, on ilmoitettava asiasta viipym(cid:132)tt(cid:132) muille vakuutuksenantajille ja komissiolle. d) Jokaisen vakuutuksenantajan on annettava viipym(cid:132)tt(cid:132) yksityiskohtaiset vastaukset jokaiseen selvityst(cid:132) tai komissio ovat esitt(cid:132)neet sen jonka muut vakuutuksenantajat tietoja koskevaan pyynt(cid:148)(cid:148)n, tai toiminnasta. 49. S(cid:132)hk(cid:148)postij(cid:132)rjestelm(cid:132)n k(cid:132)ytt(cid:148) Kaikki ilmoitukset on tavallisesti teht(cid:132)v(cid:132) s(cid:132)hk(cid:148)postij(cid:132)rjestelm(cid:132)(cid:132) k(cid:132)ytt(cid:132)en tai tarvittaessa muuta asianmu- kaista kirjallista pikaviestint(cid:132)tapaa k(cid:132)ytt(cid:132)en


title: PREGUNTA ESCRITA n. 1370/98 del Mihail PAPAYANNAKIS a la Comisión. Reestructuración del servicio de correos griego

eurovoc_concepts:
Community support framework
European Regional Development Fund
Greece
aid for restructuring
budgetary specification
co-financing
operational programme
postal service
self-employed person
technical cooperation

text: 22. 2. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 50/31 (1999/C 50/043) PREGUNTA ESCRITA E-1367/98 de Graham Watson (ELDR) a la Comisi(cid:243)n (7 de mayo de 1998) Asunto: Iniciativa de investigaci(cid:243)n para lograr un nivel cero de emisiones (Zero Emission Research Initiative) La fundaci(cid:243)n de la Iniciativa de investigaci(cid:243)n para lograr un nivel cero de emisiones (ZERI) tiene como objetivo diseæar estrategias empresariales y pol(cid:237)ticas industriales basadas en el principio del desarrollo social y econ(cid:243)mico sostenible. ¿Tiene la Comisi(cid:243)n la intenci(cid:243)n de enviar un representante a la pr(cid:243)xima conferencia de la ZERI en Ginebra? Respuesta comœn a las preguntas escritas E-1363/98, E-1364/98, E-1365/98, E-1366/98 y E-1367/98 dada por la Sra. Cresson en nombre de la Comisi(cid:243)n (6 de julio de 1998) El Proyecto de investigaci(cid:243)n japonØs para lograr un nivel cero de emisiones (ZERI) fue puesto en marcha por el Institute for Advanced Studies de la Universidad de Naciones Unidas de Tokio en 1994. La Comisi(cid:243)n no participa en el proyecto ni dispone de informaci(cid:243)n detallada en relaci(cid:243)n con su programa de trabajo o con la existencia de una iniciativa escolar ZERI correspondiente. En la Comunidad, la investigaci(cid:243)n destinada a reducir las emisiones se desarrolla a travØs del IV Programa Marco de investigaci(cid:243)n y de desarrollo tecnol(cid:243)gico (1). Esta investigaci(cid:243)n se lleva a cabo a travØs de varios programas de investigaci(cid:243)n espec(cid:237)ficos: «Medio ambiente y clima», «Energ(cid:237)a no nuclear», «Tecnolog(cid:237)as industriales» y «Transporte». La Comisi(cid:243)n no estÆ al corriente de ningœn solapamiento entre los programas de la Comunidad y el proyecto ZERI. Ante la ausencia de cualquier participaci(cid:243)n activa en la iniciativa ZERI, la Comisi(cid:243)n no tiene intenci(cid:243)n de enviar un representante a la pr(cid:243)xima conferencia ZERI que se celebrarÆ en Ginebra. (1) DO L 117 de 8. 5. 1990. (1999/C 50/044) PREGUNTA ESCRITA E-1370/98 de Mihail Papayannakis (GUE/NGL) a la Comisi(cid:243)n (7 de mayo de 1998) Asunto: Reestructuraci(cid:243)n del servicio de correos griego Considerando que el Gobierno griego ha anunciado un proyecto de reestructuraci(cid:243)n del Servicio de Correos griego (ELTA), ¿puede decir la Comisi(cid:243)n c(cid:243)mo se han utilizado hasta ahora los fondos destinados al ELTA a cargo del Segundo MCA y de quØ modo se combinan los programas de desarrollo correspondientes al mismo con los planes del Gobierno griego? ¿Puede asimismo decir si los planes de reestructuraci(cid:243)n tendrÆn en cuenta las recomendaciones del Parlamento Europeo? Respuesta de la Sra. Wulf-Mathies en nombre de la Comisi(cid:243)n (11 de junio de 1998) En 1995 se elabor(cid:243) un plan de trabajo para los servicios postales griegos (ELTA) cofinanciado por el Fondo Europeo de Desarrollo Regional; este documento sirvi(cid:243) de base para la preparaci(cid:243)n del programa operativo (PO) «Servicios Postales» del segundo marco comunitario de apoyo para Grecia. El comienzo de este PO es inminente. Se ha contratado a un consultor internacional para participar dentro de ELTA en la ejecuci(cid:243)n de los proyectos y en su reorganizaci(cid:243)n. Dentro de ELTA se ha creado una unidad especial, con la participaci(cid:243)n del consultor y de los especialistas, a fin de realizar los proyectos del PO. EstÆ previsto que este se inicie a finales de mayo, con la elaboraci(cid:243)n del plan de acci(cid:243)n y la provisi(cid:243)n de todo el personal de la unidad especial