title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 1397/98 von Leonie van BLADEL an den Rat. Fragen zur Rechtshilfe für Häftlinge aus der EU in Marokko

eurovoc_concepts:
EU national
Morocco
Netherlands
legal aid
prisoner
return migration

formats: html pdf print

text: 21. 10. 98 DE Amtsblatt der Europa¤ischen Gemeinschaften C 323/131 Der Rat stellt mit Befriedigung fest, da(cid:223) die Mitgliedstaaten dem Gemeinsamen Standpunkt 95/544/GASP und dem Beschlu(cid:223) 97/820/GASP des Rates u¤ber die Umsetzung des Gemeinsamen Standpunkts uneingeschra¤nkt nachkommen. Der Beschlu(cid:223) beinhaltet keine Vera¤nderungen der Politik der EU gegenu¤ber Nigeria und keine Lockerung der Ma(cid:223)nahmen der EU gegen dieses Land. Die Schlu(cid:223)folgerungen des Rates vom 28. November 1997, die gleichzeitig mit dem Beschlu(cid:223) u¤ber die Verla¤ngerung der Geltungsdauer des Gemeinsamen Standpunkts 95/544/GASP angenommen wurden, machen deutlich, da(cid:223) die EU u¤ber den Gemeinsamen Standpunkt 95/544/GASP hinaus zusa¤tzliche Ma(cid:223)nahmen ergreifen wird, wenn die diesja¤hrigen Wahlen in Nigeria nicht bis zum 1. Oktober 1998 eine Ru¤ckkehr zu Demokratie und Rechtstaatlichkeit bewirken. (98/C 323/202) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-1396/98 von Leonie van Bladel (UPE) an den Rat (6. Mai 1998) Betrifft: Fragen zum Vertrag u¤ber die Ru¤ckfu¤hrung von aus der EU stammenden Ha¤ftlingen aus Marokko 1. Kann der Rat darlegen, warum zur Unterstu¤tzung der anna¤hernd 100 niederla¤ndischen Ha¤ftlinge in Marokko, die auf sieben Gefa¤ngnisse im gesamten Land verteilt sind, nur eine Person fu¤r eine Woche im Monat angestellt ist? 2. Ist eine Person fu¤r hundert Ha¤ftlinge, die auf sieben Gefa¤ngnisse in verschiedenen Teilen Marokkos verteilt sind, nicht viel zu wenig, u. a. unter Beru¤cksichtigung der Tatsache, da(cid:223) die Regierung des Vereinigten Ko¤nigreichs fu¤r 35 Ha¤ftlinge sechs Personen auf sta¤ndiger Grundlage fu¤r diese Ta¤tigkeiten eingestellt hat? Ist der Rat bereit, den Mitgliedstaaten der EU zu empfehlen, unverzu¤glich mit der marokkanischen 3. Regierung Verhandlungen mit dem Ziel aufzunehmen, so schnell wie mo¤glich ein U¤ bereinkommen zu schlie(cid:223)en, das es ermo¤glicht, da(cid:223) Ha¤ftlinge aus den Mitgliedstaaten der EU die ihnen auferlegten Strafen im eigenen Land verbu¤(cid:223)en ko¤nnen? (98/C 323/203) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-1397/98 von Leonie van Bladel (UPE) an den Rat (6. Mai 1998) Betrifft: Fragen zur Rechtshilfe fu¤r Ha¤ftlinge aus der EU in Marokko 1. Ist dem Rat bekannt, in welche hilfslose Lage Verda¤chtige aus La¤ndern der Europa¤ischen Union geraten, wenn sie in Marokko, einem Land, dessen Sprache sie nicht beherrschen, ohne angemessene Rechtshilfe sowie Unterstu¤tzung professioneller Dolmetscher und angemessene humanita¤re Unterstu¤tzung bleiben? Ist der Rat sich daru¤ber im klaren, welche schwerwiegenden Folgen ein derartiger Mangel an 2. professioneller Unterstu¤tzung fu¤r Bu¤rger der EU im Rahmen eines Verfahrens haben kann? 3. Ist dem Rat bekannt, da(cid:223) es unter den Ha¤ftlingen in Marokko, die aus Mitgliedstaaten der EU stammen, auch eine Reihe von Personen u¤ber 70 Jahren gibt, die sich in kultureller Isolation befinden und unverha¤ltnis- ma¤(cid:223)ig schwer darunter leiden? Ist dem Rat bekannt, da(cid:223) das niederla¤ndische Au(cid:223)enministerium nach dem Besuch der offiziellen 4. niederla¤ndischen Delegation unter Leitung des Chefs fu¤r Afrika beim Au(cid:223)enministerium, Damoiseaux, im Oktober 1997 nie mehr Kontakt mit der marokkanischen Regierung mit dem Ziel aufgenommen hat, u¤ber einen Vertrag u¤ber die Verbringung von Verurteilten in die Niederlande zu verhandeln, damit sie die ihnen auferlegten Strafen in niederla¤ndischen Gefa¤ngnissen verbu¤(cid:223)en? 5. Kann der Rat mitteilen, warum auf das Angebot der marokkanischen Regierung vom Oktober 1997 nicht reagiert wurde, mit der niederla¤ndischen Regierung u¤ber einen Vertrag mit dem Ziel zu verhandeln, da(cid:223) niederla¤ndische Staatsbu¤rger ihre Strafen in ihrem eigenen kulturellen Umfeld, also in den Niederlanden, verbu¤(cid:223)en ko¤nnen? Diese Frage stellt sich um so mehr, als die marokkanische Regierung u. a. mit Frankreich, dem Vereinigten Ko¤nigreich, Spanien, Portugal, Malta und Belgien bereits einen derartigen Vertrag unterzeichnet hat. 1997 hat die marokkanische Regierung innerhalb eines halben Jahres sowohl ihren Vertrag mit der belgischen Regierung ausgehandelt als auch das endgu¤ltige U¤ bereinkommen mit der belgischen Regierung unterzeichnet, so da(cid:223) sich die Frage stellt, aus welchen Gru¤nden der Abschlu(cid:223) eines derartigen U¤ bereinkommens zwischen den Niederlanden und Marokko la¤nger dauern soll?


title: 98/667/EG: Kommissionens beslut av den 6 maj 1998 om Tysklands avsikt att genom det 25:e ramprogrammet för förbundsstatens och delstaternas gemensamma initiativ för förbättring av den regionala näringsstrukturen utvidga rätten till regionalstöd till kostnader för anskaffning av immateriella tillgångar till storföretag (delgivet med nr K(1998) 1942) (Endast den tyska texten är giltig) (Text av betydelse för EES)

eurovoc_concepts:
Germany
action programme
aid to undertakings
common market
large business
regional aid

text: L 316/48 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 25. 11. 98 KOMMISSIONENS BESLUT av den 6 maj 1998 om Tysklands avsikt att genom det 25:e ramprogrammet för förbundsstatens och delstaternas gemensamma initiativ för förbättring av den regionala näringsstrukturen utvidga rätten till regionalstöd till kostnader för anskaffning av immateriella tillgångar till storföretag (delgivet med nr K(1998) 1942) (Endast den tyska texten är giltig) (Text av betydelse för EES) (98/667/EG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT årliga ramprogram fastslås dels budgetanslagen för respektive stödperiod, dels ändras i förekommande fall villkoren för stöd. med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, särskilt artikel 93. 2 första stycket i detta, med beaktande av Avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62. 1 a i detta, efter att ha gett de andra medlemsstaterna och berörda parter tillfälle att yttra sig enligt artikel 93. 2 i EG- fördraget, och av följande skäl: I Genom en skrivelse av den 25 mars 1996 anmälde Tyskland enligt artikel 92. 3 i EG-fördraget det 25:e ramprogrammet för förbundsstatens och delstaternas gemensamma initiativ för förbättring av den regionala näringsstrukturen (25:e ramprogrammet). Genom en skri- velse av den 12 augusti 1996 underrättade kommissionen Tyskland om sitt beslut att inleda ett förfarande enligt artikel 93. 2 i EG-fördraget beträffande det 25:e rampro- grammet, som bland annat förutser en utvidgning av rätten till regionalstöd till kostnader för anskaffning av immateriella tillgångar till storföretag. Detta förfarande gäller följande bestämmelser: Det av förbundsrepubliken och delstaterna gemensamt finansierade och förvaltade initiativet för förbättring av den regionala näringsstrukturen är det viktigaste tyska stödprogrammet för regionala ändamål. Det avser bevil- jande av bidrag och borgensförbindelser för investerings- projekt och näringslivsrelaterade infrastrukturprojekt i de stödområden som kan komma i fråga för regionalstöd enligt artikel 92. 3 a och c i EG-fördraget. På grundval av I det föregående 24:e ramprogrammet, som godkänts av kommissionen (N 531/95) (1), anges som stödberättigande kostnader förutom kostnader för anskaffning, tillverkning och leasing av materiella tillgångar även kostnader för anskaffning av avskrivningsbara immateriella tillgångar, som t. ex. patent, licenser och investerings- och använd- ningskoncept, förutsatt att dessa immateriella tillgångar — förvärvas av tredje man eller av ett företag som ekonomiskt, juridiskt eller med avseende på person- förbindelser inte är ett närstående företag, — blir kvar på stödmottagarens driftställe minst tre år efter det att investeringsprojektet avslutats, om de inte ersätts av likvärdiga eller högvärdigare tillgångar; under denna tidsperiod är det inte heller tillåtet at hyra eller arrendera ut de tillgångar för vilka stöd erhållits, förutom inom ramen för en skattemässigt godkänd delning av företaget eller medföretagande enligt § 15 i inkomstskattelagen inom stödmottaga- rens och/eller ett närstående företags driftställe, och — inte står för mer än 25 % av de totala investerings- kostnaderna. I det 25:e ramprogrammet avser Tyskland att upphäva det tredje av de nämnda villkoren, nämligen att kostna- derna för de immateriella tillgångarna inte får utgöra mer än 25 % av de totala investeringskostnaderna för att vara stödberättigande. I sitt beslut om att inleda ett förfarande gav kommissio- nen av följande skäl uttryck för tvivel på att detta program vad beträffar storföretag är förenligt med den gemensamma marknaden: (1) EGT C 291, 4. 10. 1996, s. 4. 25. 11. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 316/49 — Ändringen medför en utvidgning av beräkningsunder- laget för programmet och skulle på så sätt – med tillämpning av samma stödnivå – leda till ökning av den tillåtna stödvolymen jämfört med vad som är tillåtet enligt typberäkningsunderlaget i den gemen- samma metoden för att bedöma stöd som anges i den första resolutionen i rådet om de allmänna stödpro- grammen med regionala ändamål som godkändes av de förenade företrädarna för medlemsstaternas rege- ringar den 20 oktober 1971 (2). — Vid tiden för beslutet om att inleda ett förfarande kunde stöd för anskaffningskostnader för immate- riella tillgångar som inte ingick i ett forsknings- och utvecklingsprojekt endast komma i fråga för små och medelstora företag enligt riktlinjerna för statligt stöd till små och medelstora företag (3). — Med beaktande av de immateriella investeringarnas rörlighet på den gemensamma marknaden och särskilt mellan olika driftställen, som tillhör samma ekon- omiska enhet, synes det svårt att effektivt kontrollera missbruk, eftersom sådana investeringar, även om de görs i regionala stödområden, i verkligheten kan gynna företag utanför dessa områden. Dessutom har kommissionen övervägt följande punkter: — Inom ramen för utarbetandet av riktlinjer för statligt stöd för regionala ändamål (4) och vid sammanträden om denna fråga har flera delegationer understrukit att det är nödvändigt att betrakta även storföretags kost- nader för immateriella tillgångar som stödberätti- gande. — I grönboken om innovation (5) betonas nödvändighe- ten av att främja innovationer. — I gemenskapsramarna för statligt stöd till forskning och utveckling (6) bekräftar kommissionen nödvändig- heten av investeringar i immateriella tillgångar, sär- skilt i stödområden. Beträffande stöd till kostnader för immateriella tillgångar till storföretag i de nya tyska delstaterna (områden enligt artikel 92. 3 a i EG-fördraget) har kommissionen beaktat följande: — I områden enligt artikel 92. 3 a i EG-fördraget kan storföretag enligt bestämmelserna i kommissionens meddelande om metoden för tillämpning av artikel (2) EGT C 111, 4. 11. 1971, s 1. (3) EGT C 213, 23. 7. 1996, s. 4. (4) EGT C 74, 10. 3. 1998, s. 9. (5) KOM(95) 688 slutlig. (6) EGT C 45, 17. 2. 1996, s. 5. 92. 3 a och c på regionalstöd (7) under vissa bestämda förutsättningar förutom stöd till anläggningsinveste- ringar även få driftstöd som har en större snedvri- dande effekt än stöden till immateriella tillgångar inom ramen för de högsta nivåerna för regionalstöd. — I områden enligt artikel 92. 3 a i EG-fördraget bedrivs ofta inga lämpliga lokala forsknings- och utvecklings- verksamheter, vilket t. ex. gäller även i de nya tyska delstaterna. Framgången för utvecklingsstrategin för de nya tyska delstaterna är dock till stor del beroende av företagens förmåga att utveckla konkurrenskraftiga produkter och processer. Därför kunde det utan vidare vara motiverat att med hänsyn till dessa före- tags likviditetsproblem beakta kostnaderna för för- värv av immateriella tillgångar. Samtidigt som Tyskland underrättades om att förfarandet inletts uppmanades Tyskland att inkomma med synpunk- ter på beslutet. Genom offentliggörande av detta tillkän- nagivande i Europeiska gemenskapernas officiella tid- ning (8) gavs de andra medlemsstaterna och berörda par- ter tillfälle att yttra sig. II I en skrivelse av den 20 september 1996 kommenterade Tyskland det nämnda beslutet i sammanfattning på föl- jande sätt: Tyskland påminner om att det i grönboken om innova- tion understryks att det är nödvändigt att stödja innova- tioner, inklusive immateriella investeringar, och likaså betonas i gemenskapsramarna för statligt stöd till forsk- ning och utveckling att det är nödvändigt att stödja immateriella investeringar. Beträffande den risk för att stöden missbrukas genom de immateriella tillgångarnas rörlighet som kommissionen åberopar, anser Tyskland att de materiella villkoren för beviljande av stöd till förmån för immateriella tillgångar effektivt kan motverka missbruk. Tyskland hänvisar i detta sammanhang till att stöd till anskaffningskostna- derna för immateriella tillgångar endast kan komma i fråga om investeraren inte förvärvat de immateriella tillgångarna av ett närstående företag eller av ett företag som på annat sätt har ekonomiska, juridiska eller person- liga band till det stödmottagande företaget. Detta villkor säkerställer att exempelvis ett moderföretag som är belä- get utanför stödområdet inte indirekt kan komma i åtnjutande av stödet till anskaffningskostnaderna för immateriella tillgångar genom att till sig självt överföra det bidrag som erhållits för de immateriella tillgångarna. Enligt Tyskland omintetgörs på detta sätt genom stödpro- grammet möjligheten till vinstöverföring inom ramen för (7) EGT C 212, 12. 8. 1988, s. 2. (8) EGT C 35, 4. 2. 1997, s. 6. L 316/50 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 25. 11. 98 ett avtal om kontroll eller vinstöverföring. Dessutom gäller detta även företag som är förbundna genom rent personliga band. Av detta drar Tyskland slutsatsen att stöd för anskaffande av immateriella tillgångar kan komma i fråga endast då det inte finns några formella eller andra band mellan det företag i ett stödområde som ansöker om stöd och andra företag inom eller utanför stödområdet. hela investeringen enligt typberäkningsunderlaget var för restriktiv. Slutligen tog Tyskland i sina skriftliga kommentarer av den 16 juni 1997 till förslaget till riktlinjer för statligt stöd med regional målsättning inte ställning till innehållet i frågan om stödberättigande för immateriella tillgångar, utan hänvisade till det föreliggande stödförfarandet. Beträffande den gemensamma metoden för bedömning av stöd som avses i resolutionen av den 20 oktober 1971 (9) konstaterar Tyskland följande: Typberäkningsunderlaget skall återspegla den för förhållandena i envar medlems- stat typiska sammansättningen av investeringarna. Då dessa bestämmelser går 25 år tillbaka i tiden måste den anpassas till de immateriella tillgångarnas växande bety- delse och sådana bör i sin helhet tas med i beräkningsun- derlaget även för storföretag. Slutligen ger Tyskland även aktuella uppgifter om den växande betydelsen av immateriella tillgångar vid stöd till investeringar. Enligt dessa uppgifter skulle investeringar i immateriella tillgångar ha en större effekt på skapandet av arbetsplatser än ”traditionella” investeringar. Vidare skulle avskaffandet av förbudet mot stöd till storföretag även leda till att investeringsprojekt med ett särskilt stort inslag av innovationer skulle kunna stödjas. III De andra medlemsstaterna och berörda parter har inte yttrat sig inom ramen för förfarandet. Dock har flera medlemsstater i samband med utarbetan- det av de nya riktlinjerna för statligt stöd för regionala ändamål inkommit med synpunkter på frågan om stödbe- rättigande för storföretags anskaffningskostnader för immateriella tillgångar. Under sammanträden den 15 maj 1996 och 23 maj 1997 tog nämligen flera delegationer i närvaro av den tyska delegationen ställning till frågan om stöd till förvärv av immateriella tillgångar. Faktiskt har majoriteten av delegationerna från medlems- staterna (åtminstone delvis) förespråkat att immateriella tillgångar bör vara stödberättigande. Däremot uppmärk- sammade en delegation vid sammanträdet den 23 maj 1997 problemet med de immateriella tillgångarnas rörlig- het och den risk för missbruk detta medför. En annan delegation ansåg att begränsningen av stödet till 25 % av I detta sammanhang bör noteras att riktlinjerna för statligt stöd för regionala ändamål har godkänts (10). I dem anges att de stödberättigande kostnaderna kan omfata vissa bestämda kategorier av investeringar i immateriella tillgångar (tekniköverföring i form av för- värv av patent, tillverkningslicenser eller patenterad teknisk know-how och för storföretag teknisk know-how samt icke-patenterad teknisk know-how) förutsatt att de inte överstiger 25 % av typberäkningsunderlaget. Dess- utom måste de immateriella tillgångarna användas uteslu- tande på det driftställe som beviljats regionalstöd, betrak- tas som avskrivningsbara tillgångar, vara förvärvade av tredje man på marknadsmässiga villkor, tas upp som tillgångar i balansräkningen och under minst fem år förbli på det driftställe som beviljats regionalstöd. I detta sammanhang har kommissionen i överensstämmelse med punkt 6. 1 i riktlinjerna och som ändamålsenliga åtgärder enligt artikel 93. 1 i EG-fördraget föreslagit att alla med- lemsstater skall ändra samtliga stödprogram med regional målsättning som är i kraft den 1 januari 2000 så att de från och med den 1 januari 2000 är förenliga med dessa riktlinjer. IV De investeringsbidrag och borgensförbindelser som bevil- jats inom ramen för uppgiften av gemensamt intresse ”Förbättrade regionala ekonomiska strukturer” till för- mån även för anskaffning av immateriella tillgångar utgör statliga stöd enligt artikel 92. 1 i EG-fördraget. De beviljas av statliga medel till förmån för bestämda företag eller näringsverksamheter och är ägnade att påverka handeln mellan medlemsstaterna och därmed snedvrida konkur- rensen. I överensstämmelse med den gemensamma metod för bedömning av stöd som anges i resolutionen av den 20 oktober 1971 lägger kommissionen till grund för bedömningen av stöd med regional målsättning fram ett typberäkningsunderlag som består av en för varje med- lemsstat vägd nyckel av investeringskostnader för mark, byggnader och inventarier. Enligt punkt 5 d i bilagan till nämnda resolution består denna nyckel i Tysklands fall av 65 % för inventarier, 30 % för byggnader och 5 % för (9) Se fotnot 2. (10) Se fotnot 4. 25. 11. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 316/51 mark. Om stöd betalas ut för ytterligare utgifter (i det föreliggande fallet för immateriella tillgångar) skall enligt den gemensamma metoden från år 1971 beräkningsun- derlaget för det ifrågavarande stödprogrammet korrigeras i förhållande till typberäkningsunderlaget. Lika litet kan undantagsbestämmelserna i artikel 92. 3 b och d tillämpas, eftersom stödprojektet inte är avsett att främja genomförandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse eller för att avhjälpa en allvarlig störning i en medlemsstats ekonomi och inte heller för att främja kultur och bevara kulturarvet. Beräkningsunderlaget för de stödberättigande kostna- derna i det av kommissionen redan godkända 24:e ram- programmet omfattar förutom inventarier och byggnader (men inte mark) anskaffningskostnader för immateriella tillgångar, förutsatt att dessa inte uppgår till mer än 25 % av kostnaderna för hela investeringen. Stöd som beviljats enligt det 24:e ramprogrammet grundar sig således på ett annat beräkningsunderlag än typberäkningsunderlaget. Det planeras ingen korrigering av beräkningsunderlaget för de stödberättigande kostnaderna inom ramen för den gemensamma uppgiften. Följaktligen kan de tillåtna stöd- volymerna redan enligt det 24:e ramprogrammet vara högre än de som är tillåtna med tillämpning av typberäk- ningsunderlaget, eftersom beräkningsunderlaget kan över- stiga 25 % och denna ökning endast delvis uppvägs genom att mark utesluts från beräkningsunderlaget för stödprogrammet. Detta beslut gäller inte det 24:e ramprogrammets fören- lighet med den gemensamma marknaden. Med hänsyn till det faktum att kommissionen godkänt de nya riktlinjerna för statligt stöd för regionala ändamål och föreslagit lämpliga åtgärder för att genomföra dem, och eftersom vissa immateriella tillgångar är stödberättigande enligt dessa riktlinjer, förutsatt att de för storföretag inte över- stiger 25 % av typberäkningsunderlaget, är det på nuva- rande stadium inte ändamålsenligt att föreslå lämpliga åtgärder enligt artikel 93. 1 för att för framtiden anpassa det 24:e ramprogrammet till reglerna på området för statligt stöd. I det stödprojekt som anges i det 25:e ramprogrammet och som här skall undersökas avser man att avskaffa förbudet mot stöd till anskaffningskostnader för immate- riella tillgångar för storföretag. Då uppkommer frågan om det kan anses vara förenligt med den gemensamma marknaden att i obegränsad omfattning och beroende på vissa förutsättningar ta med anskaffningskostnaderna för immateriella tillgångar, som uppförts som tillgångar i balansräkningen, i beräkningsunderlaget för regionalstöd till förmån för storföretag i de nationella stödområdena enligt artikel 92. 3 a och c i EG-fördraget. Undantagsbestämmelserna i artikel 92. 2 i EG-fördraget är inte tillämpliga, eftersom det varken rör sig om stöd av social karaktär (92. 2 a), stöd för att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer eller andra exceptionella händelser (92. 2 b) eller om stöd för att uppväga de ekonomiska nackdelar som uppkommit genom Tysklands delning (92. 2 c). Slutligen kan inte heller undantagsbestämmelsen i artikel 92. 3 c, till den del den har som mål att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter, tillämpas. Som redan har förklarats gäller det nu aktuella förfarandet endast frågan om stödberättigande för anskaffningskost- naderna för immateriella tillgångar till förmån för storfö- retag, eftersom det i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till små och medelstora företag under bestämda förutsättningar redan medges att anskaffningskostnader för immateriella tillgångar medtas i beräkningsunderlaget för stöd till små och medelstora företag. Dessutom anges i det stödprojekt som här undersöks inga stöd för anskaffning av immateriella tillgångar inom ramen för genomförande av forsknings- eller utvecklingsprojekt. Av detta skäl kan i det föreliggande fallet inte heller det stödberättigande för immateriella tillgångar som anges i gemenskapsramarna för statligt stöd till forskning och utveckling tillämpas. Däremot bör det undersökas om stödprojektet kan anses vara förenligt med den gemensamma marknaden på grundval av de regionala undantagsbestämmelserna som anges i artikel 92. 3 a och c. Eftersom det 25:e rampro- grammet anmäldes innan de nya riktlinjerna för statliga stöd med regional målsättning från år 1997 trädde i kraft, skall förenligheten med den gemensamma markna- den enligt punkt 6. 1 i dessa riktlinjer bedömas på grund- val av de vid tiden för anmälan gällande reglerna. Såsom Tyskland förklarat i sina kommentarer under- stryks betydelsen av innovationer för att säkerställa gemenskapsföretagens konkurrenskraft i en globaliserad konkurrens i såväl vitboken Tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning (11) (1994) som i grönboken om inno- vation (1995). För att stärka gemenskapsekonomins innovationsförmåga tillmäts vid sidan av fullbordandet av den inre marknaden, den ekonomiska och monetära unionen samt en fungerande konkurrenspolitik också forskning, vidareutbildning och spridning av forsknings- resultaten en särskild betydelse. I detta sammanhang konstateras bland annat att medlemsstaternas investe- ringar i forskning och teknisk utveckling är mindre än i andra industriländer, som t. ex. Förenta staterna eller Japan. Som exempel anförs även att kostnaderna för en patentansökan är sex gånger högre i gemenskapen än i Förenta staterna. Tyskland hänvisar också uttryckligen till den särskilda betydelsen av innovativa investeringar i den ekonomiskt mindre utvecklade områdena i gemen- skapen, där särskilt små och medelstora företag stöter på svårigheter vid finansieringen av innovativa åtgärder. (11) KOM(93) 700 slutlig. L 316/52 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 25. 11. 98 immateriella elementen Beträffande användningen av offentliga medel för att uppnå dessa mål, påpekas i vitboken att investeringar i utbildning, forskning, främjande av innovationer och rent allmänt de i värdeskapandet måste behandlas minst lika gynnsamt som traditonella investeringar. Man måste underlätta skapandet av nya produktgenerationer för vilka de tekniker och teknologier som finns tillgängliga på världsmarknaden utnyttjas opti- malt och på ett innovativt sätt kopplas till tillverknings- processen, produkterna och företagsorganisationen. En nödvändig förutsättning för detta är ökade forskningsin- satser från våra företags sida och ett selektivt förfarande i de offentliga stödprogrammen (12). Beträffande bestämmelserna om statligt stöd läggs i grön- boken om innovation tyngdpunkten på omarbetningen av gemenskapsramarna för statligt stöd till forskning och utveckling. Slutligen framgår det av en aktuell publikation (13) att kostnaderna på området för immateriella investeringar enligt en mycket bred definition, som inbegriper kostna- der för forskning och utveckling, teknikförvärv, PR, utbildning och mjukvara, ökat såväl på makroekonomisk nivå som på företagens mikroekonomiska nivå. Mot bakgrund av de ovanstående redogörelserna bör det noteras att eventuellt stödberättigande för anskaffnings- kostnader för immateriella tillgångar som uppförts som tillgångar i balansräkningen endast är en tänkbar åtgärd för att understödja innovativ företagsverksamhet. För- utom denna kan särskilt nämnas lagstiftnings- och för- valtningsåtgärder för att skapa en gynnsam miljö för innovationer, åtgärder för att främja utbildning, forsk- ning och utveckling samt investeringar i icke avskriv- ningsbara immateriella tillgångar. I detta sammanhang bör det nämnas att kommissionen på området för statliga stöd redan vidtagit följande åtgärder för att understödja företagens innovationsför- måga: — I gemenskapsramarna för statligt stöd till forskning och utveckling från 1996 anges som stödberättigande – också för storföretag och utanför de nationella stödområdena – forsknings- och utvecklingsprojekt i utvidgad utsträckning upp till de gränser som bestäms av WTO:s subventionskod, och listan över stödberät- tigande forsknings- och utvecklingskostnader omfattar även ”forskning som köps in, tekniskt kunnande, patent m. m. ”. — Beträffande små och medelstora företag anges i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till små och medelstora företag från 1996 att för det första immateriella investeringar inom och utom nationella stödområden och för det andra utgifter för konsulta- tion, utbildning och spridning av kunskaper är stöd- berättigande. — I riktlinjerna för statligt stöd för regionala ändamål från 1997 anges att de stödberättigande kostnaderna på vissa villkor kan omfatta vissa kategorier av immateriella investeringar, förutsatt att dessa för stor- företag inte överstiger 25 % av typberäkningsunderla- get. — I förslaget till gemenskapsramar för statligt stöd till utbildning, som senast presenterades för medlemssta- terna vid sammanträdet den 10 mars 1998, ges utvid- gade möjligheter att bevilja stöd till utbildningsåtgär- der, även för storföretag. Följaktligen har kommissionen redan vidtagit betydande åtgärder på området för statligt stöd för att uppnå sitt eget mål att främja storföretagens innovationsförmåga. Särskilt har kommissionen, som Tyskland påpekat i sina kommentarer, genom att godkänna de nya riktlinjerna för statligt stöd för regionala ändamål anpassat beräk- ningsunderlaget för stödberättigande kostnader för regio- nalstöd till den växande betydelsen av andelen immate- riella investeringar av företagens investeringar. Ett obegränsat stödberättigande för anskaffningskostna- derna för immateriella tillgångar inom ramen för regio- nalstöd, utöver bestämmelserna i de nämnda riktlinjerna, kan av följande skäl inte anses förenliga med den gemen- samma marknaden på grundval av undantagsbestämmel- serna i artikel 92. 3 a och c: För det första skulle ett obegränsat stödberättigande för anskaffningskostnaderna för immateriella tillgångar inom ramen för regionalstöd leda till en betydande utvidgning av typberäkningsunderlaget för beviljande av investerings- stöd. Detta skulle innebära en avsevärd ökning av den tillåtna stödvolymen på grundval av samma stödnivå. Följden skulle bli ökad risk för snedvridningar av kon- kurrensen på grund av statliga stöd. (12) Punkt 2. 3 b. (13) Intangible Investments, Impact on Competition and Scale Effects, The Single Market Review, Subseries V: Volume 2, Europeiska kommissionen 1998. För det andra skulle denna utvidgning av beräknings- underlaget göra det svårare att jämföra stöden i olika 25. 11. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 316/53 medlemsstater och på så sätt leda till minskad öppenhet på området för statliga stöd, eftersom begreppet immate- riella tillgångar, som det gynnade företaget kan uppföra som tillgångar i balansräkningen, definieras olika i olika medlemsstater och olika rättsliga bestämmelser gäller för redovisningen av dessa (14). denna högsta nivå utesluta att ett företag inrättar ett driftställe i ett stödområde med det enda målet att förvärva immateriella tillgångar för att sedan låta dem komma andra driftställen till godo, inbegripet sådana som ligger utanför stödområdet. Dessutom skulle en sådan utvidgning av beräkningsun- derlaget till att omfatta även storföretag ha till följd att den relevanta fördel som i gemenskapsrätten beviljas små och medelstora företag genom gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till små och medelstora företag avskaf- fades. Dessa riktlinjer har till syfte att uppväga de handi- kapp som bland annat begränsar dessa företags tillgång till de finansiella resurser som behövs för att förvärva ny teknik. Detta gäller inte för storföretag som i regel har lättare än små och medelstora företag att utveckla egna immateriella tillgångar genom att genomföra egna forsk- ningsprogram. Vad gäller risken för missbruk av stöden på grund av de immateriella tillgångarnas rörlighet, kan följande konsta- teras beträffande de argument som Tyskland framfört i denna fråga. Den rättsliga förutsättning som Tyskland nämner, enligt vilken investeraren inte får förvärva den investeringsprodukten av ett närstående immateriella företag, är inte ägnad att utesluta att den fördel som uppkommer genom stödet för genomförande av ett inves- teringsprojekt i ett stödområde överförs till andra områ- den, särskilt också sådana som inte kan komma i fråga för regionalstöd. Genom den av Tyskland nämnda bestämmelsen kan denna överföring av den ekonomiska fördelen av stödet visserligen förhindras i fråga om ett förvärv av den immateriella investeringsprodukten hos ett närstående företag och överlåtande av de därmed för- bundna rättigheterna till detta företag. Däremot kan genom denna bestämmelse inte uteslutas att den ekonomiska fördelen av stödet överförs till ett icke- stödområde då det är fråga om att en immateriell tillgång förvärvas från ett tredje företag som inte är förbundet med det gynnade företaget och överlåtelsen till ett (när- stående) företag i ett icke-stödområde av de rättigheter som är knutna till den immateriella tillgången sker till ett lägre pris än vad som skulle ha varit fallet utan det statliga stödet. I detta sammanhang gör fastställandet av en högsta nivå för stödberättigande för immateriella tillgångar i förhål- lande till totalkostnaderna för de materiella investering- arna det möjligt att koppla de immateriella investering- arna till de materiella investeringarna. På så sätt kan man bättre säkerställa sambandet med det understödda vär- deskapandet i stödområdet. Särskilt kan man genom (14) Se fotnot 13. Villkoret för beviljande av ett stöd inom ramen för den gemensamma uppgiften, enligt vilket tillgångar (materiella och immateriella) måste förbli minst tre år efter genom- förandet av investeringsprojektet på det driftställe som gynnats av stödet, förutsatt att de inte ersätts av likvär- diga eller högvärdigare tillgångar, kan inte ensamt ute- sluta riskerna för missbruk. Genom denna bestämmelse – i den mån det överhuvudtaget kan kontrolleras att den följs – kan man visserligen se till att tillgången under denna tidsperiod används på det driftställe som beviljats regionalstöd. Den utsluter dock inte att de rättigheter som är knutna till den immateriella tillgången även används på andra driftställen, inbegripet sådana som är belägna utanför stödområdena. För att så långt som möjligt minska risken för missbruk av stöd för regionala ändamål som beviljats storföretag och samtidigt tillåta att vissa anskaffningskostnader för immateriella tillgångar medtas i beräkningsunderlaget för de stödberättigande kostnaderna tycks det, för att kunna tillämpa de regionala undantagsbestämmelser som anges i artikel 92. 3 a och c i EG-fördraget, vara nödvändigt att koppla stöd till förmån för immateriella investeringar till investeringar i materiella tillgångar som uppförs i balans- räkningen, exempelvis inventarier och byggnader. Beträffande det faktum att dessa kostnader för små och medelstora företag redan är stödberättigande utan begränsningar, bör det beaktas att dessa företag på grund av de för dem typiska handikappen oftare än storföretag måste köpa in immateriella tillgångar i stället för att utveckla ny teknik genom egna forsknings- och utveck- lingsinsatser. Då gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till små och medelstora företag godkändes, utgick kom- missionen från att fördelarna med det mål som eftersträ- vades genom att främja små och medelstora företags innovationsverkamhet väger tyngre än nackdelarna på grund av risken för missbruk. I vilket fall som helst kan det konstateras att risken för snedvridning av konkurren- sen genom ett eventuellt missbruk av stöden är begränsad på grund av de små och medelstora företagens ringa storlek. Avslutningsvis skall undersökas om det kan anses vara förenligt med den gemensamma marknaden att, på grund av den bristande innovationsförmågan hos företagen i särskilt eftersatta regioner som de nya tyska delstaterna, i obegränsad utsträckning ta med anskaffningskostnaderna för immateriella tillgångar i beräkningsunderlaget för stöd i stödområden enligt artikel 92. 3 a. L 316/54 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 25. 11. 98 Man måste dock beträffande detta konstatera att kom- missionen planerar prioriterat stöd för dessa områden. Kommissionen kan beträffande beräkningsunderlaget för initiala investeringar tillåta högre stödnivåer och under vissa förutsättningar även driftstöd utöver de initiala investeringarna. Dessutom kan statliga stöd för forsk- nings- och utvecklingsprojekt med högre stödnivåer bevil- jas. Följaktligen synes det inte ändamålsenligt att ange ytterligare ett beräkningsunderlag för de stödberättigande kostnaderna utöver det som gäller för stödärenden utan- för stödområden enligt artikel 92. 3 a. Argumenten rörande utvidgningen av beräkningsunderlaget och de risker för snedvridning av konkurrensen som följer av detta, den bristande jämförbarheten mellan olika defini- tioner av de immateriella tillgångar som kan tas upp i det gynnade företagets balansräkning, utjämningen av små och medelstora företags handikapp i förhållande till stor- företag samt risken för missbruk av regionalstöd till immateriella investeringar kan inte lämnas utan beak- tande för de stöd som beviljas i dessa regioner. Av dessa skäl anser kommissionen att avsikten att låta den bestämmelse i 25:e ramprogrammet för uppgiften av gemensamt intresse ”Förbättrade regionala ekonomiska strukturer” (25:e ramprogrammet), enligt vilken stöd till investeringar i immateriella tillgångar inte får ges till storföretag, utgå inte är förenlig med den gemensamma marknaden. rade regionala ekonomiska strukturer” (25:e rampro- grammet), enligt vilken stöd för anskaffning av immate- riella tillgångar inte får ges till företag som inte uppfyller kriterierna i definitionen av små och medelstora företag, utgå är inte förenlig med den gemensamma marknaden. Artikel 2 Tyskland får inte tillämpa det 25:e ramprogrammet i den avsedda lydelsen. Artikel 3 Tyskland skall inom två månader efter delgivningen av detta beslut underrätta kommissionen om de åtgärder som vidtagits för att följa beslutet. Artikel 4 Detta beslut riktar sig till Förbundsrepubliken Tyskland. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Utfärdat i Bryssel den 6 maj 1998. Artikel 1 Tysklands avsikt att låta den bestämmelse i 25:e rampro- grammet för uppgiften av gemensamt intresse ”Förbätt- På kommissionens vägnar Karel VAN MIERT Ledamot av kommissionen


title: Reglamento (CE) n° 957/98 de la Comisión de 6 de mayo de 1998 por el que se modifican los precios representativos y los derechos adicionales de importación de determinados productos del sector del azúcar

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
raw sugar
representative price
white sugar

formats: pdf print

text: 7. 5. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 133/17 REGLAMENTO (CE) No 957/98 DE LA COMISI(cid:222)N de 6 de mayo de 1998 por el que se modifican los precios representativos y los derechos adicionales de importaci(cid:155)n de determinados productos del sector del az(cid:156)car LA COMISI(cid:222)N DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) no 1785/81 del Consejo, de 30 de junio de 1981, por el que se establece la organizaci(cid:155)n com(cid:156)n de mercados en el sector del az(cid:156)car (1), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 1599/ 96 (2), Visto el Reglamento (CE) no 1423/95 de la Comisi(cid:155)n, de 23 de junio de 1995, por el que se establecen las disposi- ciones de aplicaci(cid:155)n de los productos del sector del az(cid:156)car distintos de la melaza (3), modificado en (cid:156)ltimo lugar por el Reglamento (CE) no 624/98 (4), y, en particular, el p(cid:145)- rrafo segundo del apartado 2 de su art(cid:146)culo 1 y el apartado 1 de su art(cid:146)culo 3, Considerando que en el Reglamento (CE) no 1222/97 de la Comisi(cid:155)n (5), modificado en (cid:156)ltimo lugar por el Regla- mento (CE) no 821/98 (6), se establecen los importes de los precios representativos y los derechos adicionales aplica- bles a la importaci(cid:155)n de az(cid:156)car blanco, az(cid:156)car bruto y ciertos jarabes; Considerando que la aplicaci(cid:155)n de las normas y modali- dades recogidas en el Reglamento (CE) no 1423/95, a los datos de que dispone actualmente la Comisi(cid:155)n conduce a modificar con arreglo al Anexo del presente Reglamento los importes actualmente vigentes, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Art(cid:146)culo 1 Los precios representativos y los derechos adicionales aplicables a la importaci(cid:155)n de los productos mencionados en el art(cid:146)culo 1 del Reglamento (CE) no 1423/95 quedar(cid:145)n fijados seg(cid:156)n se indica en el Anexo. Art(cid:146)culo 2 El presente Reglamento entrar(cid:145) en vigor el 7 de mayo de 1998. El presente Reglamento ser(cid:145) obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 6 de mayo de 1998. Por la Comisi(cid:155)n Franz FISCHLER Miembro de la Comisi(cid:155)n (1) DO L 177 de 1. 7. 1981, p. 4. (2) DO L 206 de 16. 8. 1996, p. 43. (3) DO L 141 de 24. 6. 1995, p. 16. (4) DO L 85 de 20. 3. 1998, p. 5. (5) DO L 173 de 1. 7. 1997, p. 3. (6) DO L 116 de 18. 4. 1998, p. 21. L 133/18 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 7. 5. 98 ANEXO del Reglamento de la Comisi(cid:155)n, de 6 de mayo de 1998, por el que se modifican los precios representativos y los derechos adicionales de importaci(cid:155)n de determinados productos del sector del az(cid:156)car blanco, del az(cid:156)car bruto y de algunos productos del C(cid:155)digo NC 1702 90 99 C(cid:155)digo NC 1701 11 10 (1) 1701 11 90 (1) 1701 12 10 (1) 1701 12 90 (1) 1701 91 00 (2) 1701 99 10 (2) 1701 99 90 (2) 1702 90 99 (3) Importe del precio representativo por cada 100 kg netos del producto Importe del derecho adicional por cada 100 kg netos del producto (en ecus) 19,45 19,45 19,45 19,45 22,59 22,59 22,59 0,23 6,58 12,33 6,39 11,81 14,59 9,42 9,42 0,41 (1) Importe fijado para la calidad tipo que se define en el art(cid:146)culo 1 del Reglamento (CEE) no 431/68 del Consejo (DO L 89 de 10. 4. 1968, p. 3. ), modificado. (2) Importe fijado para la calidad tipo que se define en el art(cid:146)culo 1 del Reglamento (CEE) no 793/72 del Consejo (DO L 94 de 21. 4. 1972, p. 1. ). (3) Importe fijado por cada 1 % de contenido en sacarosa


title: Regulamento (CE) nº 950/98 da Comissão de 6 de Maio de 1998 que fixa os preços representativos e os montantes dos direitos adicionais aplicáveis na importação dos melaços no sector do açúcar

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
molasses
representative price

text: 7. 5. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 133/3 REGULAMENTO (CE) Nº 950/98 DA COMISSÃO de 6 de Maio de 1998 que fixa os preços representativos e os montantes dos direitos adicionais aplicá- veis na importação dos melaços no sector do açúcar A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CEE) nº 1785/81 do Conselho, de 30 de Junho de 1981, que estabelece a organização comum de mercado no sector do açúcar (1), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 1599/96 (2), Tendo em conta o Regulamento (CE) nº 1422/95 da Comissão, de 23 de Junho de 1995, que estabelece as regras de aplicação relativas à importação de melaços no sector do açúcar e que altera o Regulamento (CEE) nº 785/68 (3), e, nomeadamente, o nº 2 do seu artigo 1º e o nº 1 do seu artigo 3º, Considerando que o Regulamento (CE) nº 1422/95 prevê que o preço CIF de importação do melaço, a seguir desig- nado «preço representativo», é estabelecido em conformi- dade 785/68 da Comissão (4); que este preço se entende fixado para a qualidade-tipo definida no artigo 1º do citado regula- mento; com o Regulamento (CEE) nº Considerando que o preço representativo do melaço é calculado relativamente a um local de passagem da fron- teira da Comunidade, que é Amesterdão; que esse preço deve ser calculado a partir das possibilidades de compra mais favoráveis no mercado mundial estabelecidas com base nas cotações ou preços desse mercado ajustados em função das eventuais diferenças de qualidade relativa- mente à qualidade-tipo; que a qualidade-tipo do melaço foi definida pelo Regulamento (CEE) nº 785/68; Considerando que, para a determinação das possibilidades de compra mais favoráveis no mercado mundial, devem ser tidas em conta todas as informações relativas às ofertas feitas no mercado mundial, aos preços registados nos mercados importantes de países terceiros e às operações de venda concluídas no âmbito do comércio interna- cional, de que a Comissão tem conhecimento, quer através dos Estados-membros quer pelos seus próprios meios; que, aquando dessa determinação, se pode tomar por base, nos termos do artigo 7º do Regulamento (CEE) nº 785/68, uma média de vários preços, desde que essa média possa ser considerada representativa da tendência efectiva do mercado; Considerando que aquelas informações não são tidas em conta quando a mercadoria não tiver qualidade sã, leal e comerciável ou quando o preço de oferta indicado apenas (1) JO L 177 de 1. 7. 1981, p. 4. (2) JO L 206 de 16. 8. 1996, p. 43. (3) JO L 141 de 24. 6. 1995, p. 12. (4) JO L 145 de 27. 6. 1968, p. 12. se referir a uma pequena quantidade não representativa do mercado; que os preços de oferta que possam ser conside- rados não representativos da tendência efectiva do mercado devem igualmente ser excluídos; Considerando que, a fim de se obterem dados compará- veis relativos ao melaço da qualidade-tipo, é necessário, consoante a qualidade do melaço objecto de oferta, aumentar ou diminuir os preços em função dos resultados obtidos mediante aplicação do artigo 6º do Regulamento (CEE) nº 785/68; Considerando que um preço representativo pode ser excepcionalmente mantido a um nível constante durante um período limitado se o preço de oferta que serviu de base para o estabelecimento anterior do preço representa- tivo não tiver chegado ao conhecimento da Comissão e se os preços de oferta disponíveis, afigurando-se insuficiente- mente representativos da tendência efectiva do mercado, implicarem alterações bruscas e consideráveis do preço representativo; Considerando que, quando o preço de desencadeamento relativo ao produto em causa e o preço representativo forem diferentes, devem ser fixados direitos de importação adicionais nas condições referidas no artigo 3º do Regula- mento (CE) nº 1422/95; que, no caso de suspensão dos direitos de importação em aplicação do artigo 5º do Regu- lamento (CE) nº 1422/95, devem ser fixados montantes específicos para esses direitos; Considerando que a aplicação dessas disposições conduz à fixação dos preços representativos e dos direitos adicionais de importação dos produtos em causa conforme indicado no anexo do presente regulamento; Considerando que as medidas previstas no presente regu- lamento estão em conformidade com o parecer do Comité de Gestão do Açúcar, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1º Os preços representativos e os direitos adicionais aplicá- veis na importação dos produtos referidos no artigo 1º do Regulamento (CE) nº 1422/95 são fixados conforme indi- cado no anexo. Artigo 2º O presente regulamento entra em vigor em 7 de Maio de 1998. L 133/4 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 7. 5. 98 O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-membros. Feito em Bruxelas, em 6 de Maio de 1998. Pela Comissão Franz FISCHLER Membro da Comissão ANEXO do regulamento que fixa os preços representativos e os montantes dos direitos adicionais aplicáveis na importação dos melaços no sector do açúcar Código NC Montante em ecus do preço representativo por 100 kg líquido do produto em causa Montante em ecus do direito adicional por 100 kg líquido do produto em causa Importe em ecus do direito a aplicar na importação devido à suspensão referida no artigo 5º do Regulamento (CE) nº 1422/95 por 100 kg líquido do produto em causa (2) 1703 10 00 (1) 1703 90 00 (1) 7,00 8,26 0,03 (cid:190) (cid:190) 0,00 (1) Fixação para a qualidade-tipo tal como definida no artigo 1º do Regulamento (CEE) nº 785/68, alterado. (2) Este montante substitui, nos termos do artigo 5º do Regulamento (CE) nº 1422/95, a taxa dos direitos da Pauta Aduaneira Comum fixada para esses produtos


title: Verordening (EG) nr. 952/98 van de Commissie van 6 mei 1998 tot vaststelling van het maximumbedrag van de restitutie bij uitvoer van witte suiker voor de 37e deelinschrijving in het kader van de inschrijving bedoeld in Verordening (EG) nr. 1408/97

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
white sugar

text: 7. 5. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 133/7 VERORDENING (EG) Nr. 952/98 VAN DE COMMISSIE van 6 mei 1998 tot vaststelling van het maximumbedrag van de restitutie bij uitvoer van witte suiker voor de 37e deelinschrijving in het kader van de inschrijving bedoeld in Verordening (EG) nr. 1408/97 DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening (EEG) nr. 1785/81 van de Raad van 30 juni 1981 houdende een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector suiker (1), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 1599/96 (2), met name op artikel 17, lid 5, tweede alinea, onder b), ling van de suikermarkt in de Gemeenschap en daar- buiten; Overwegende dat na onderzoek van de offertes de in artikel 1 bedoelde bepalingen moeten worden vastgesteld voor de 37e deelinschrijving; Overwegende dat de in deze verordening vervatte maatre- gelen in overeenstemming zijn met het advies van het Comit(cid:130) van beheer voor suiker, Overwegende dat krachtens Verordening (EG) nr. 1408/97 van de Commissie van 22 juli 1997 betreffende een permanente van heffingen en/of restituties bij uitvoer van witte suiker (3) deelinschrijvingen worden gehouden voor de uitvoer van deze suiker; inschrijving vaststelling voor de Overwegende dat, overeenkomstig de bepalingen van artikel 9, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1408/97 naar gelang van het geval, een maximumbedrag van de resti- tutie bij uitvoer wordt vastgesteld voor de betrokken deelinschrijving, waarbij met name rekening wordt gehouden met de situatie en de te verwachten ontwikke- HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 Voor de 37e deelinschrijving voor witte suiker, gehouden krachtens Verordening (EG) nr. 1408/97, wordt het maxi- mumbedrag van de restitutie bij uitvoer vastgesteld op 47,878 ecu per 100 kg. Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op 7 mei 1998. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepassel¶k in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 6 mei 1998. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 177 van 1. 7. 1981, blz. 4. (2) PB L 206 van 16. 8. 1996, blz. 43. (3) PB L 194 van 23. 7. 1997, blz. 16