title: Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om en fælles ramme for elektroniske signaturer

eurovoc_concepts:
approximation of laws
commercial transaction
data protection
electronic mail
information network

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER ft ft A ft ftfttf Bruxelles, den 13. 05. 1998 KOM(1998) 297 endelig udg. 98/0191 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV om en fælles ramme for elektroniske signaturer (forelagt af Kommissionen) BEGRUNDELSE I. BAGGRUND Åbne net som f. eks. Internet har voksende betydning for kommunikationen i hele verden. De giver mulighed for interaktiv kommunikation mellem parter, der ikke på forhånd har kendskab til hinanden. De giver nye forretningsmuligheder, idet de giver midler i hænde til styrkelse af produktiviteten og nesættelse af omkostningerne samt nye metoder til at skabe kontakt med kunderne. Nettene bliver brugt af virksomheder, som ønsker at udnytte nye forretningsmetoder og nye måder at arbejde på, som f. eks. fjernarbejde og fælles virtuelle omgivelser. Ministerier anvender også disse net i deres interaktion med virksomheder og borgere. Elektronisk handel giver Den Europæiske Union en glimrende mulighed for at bringe den økonomiske integration et skridt videre. For at få det bedste ud af disse muligheder må det imidlertid ske i sikre rammer. For at kunne udnytte disse muligheder bedst muligt er der behov for et sikkert miljø for så vidt angår elektronisk autentifikation. Der findes flere forskellige metoder til at underskrive dokumenter elektronisk lige fra meget simple metoder (f. eks. indsættelse af et scannet billede af en håndskreven underskrift i et tekstbehandlingsdokument) til meget avancerede metoder (f. eks. elektroniske signaturer ved hjælp af "offentlig nøgle kryptering"). Med elektroniske signaturer kan modtageren af elektronisk fremsendte data kontrollere disses oprindelse (autentifikation af datakilden) og undersøge, om data er fuldstændige og uændrede, og dermed værne deres integritet (dataintegritet). Verifikation af datas autenticitet og integritet beviser ikke nødvendigvis identiteten på den underskriver, der har genereret de elektroniske signaturer. Hvordan kan modtageren af en meddelelse f. eks vide, at afsenderen rent faktisk er den, han udgiver sig for? Modtageren ønsker måske derfor at få mere pålidelige oplysninger om underskriverens identitet. Sådanne oplysninger kan gives af underskriveren selv ved at give modtageren tilfredsstillende bevis. En anden måde er at få identiteten bekræftet af tredjemand (dvs. en person eller institution, som begge parter har tillid til). I dette direktiv kaldes sådanne tredjeparter certifweringstjenesteudbydere. I meddelelsen med titlen, Et europæisk initiativ inden for elektronisk handel1, af 16. april 1997 til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget anerkendte Kommissionen, at elektroniske signaturer er et væsentligt værktøj til at yde sikkerhed og udvikle tillid på åbne net. I erklæringen fra minister konferencen i Bonn2 peges der også på, at behovet for elektroniske signaturer er af afgørende betydning for elektronisk handel. Som et første skridt forelagde Kommissionen en meddelelse med titlen, Sikkerhed og tillid i elektronisk kommunikation - Imod europæiske rammer for elektroniske signaturer og kryptering3, for Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget, hvori behovet for en sammenhængende strategi på dette område 1 KOM(97) 157 endelig udg. af 16. 4. 97. 2 Europæisk ministerkonference: "Udnyttelse af mulighederne i forbindelse med globale informa tionsnet", Bonn den 6. -8. juli 1997. 3 KOM(97) 503 endelig udg. af 8. 10. 97. skitseres. Den 1. december 1997 glædede Rådet sig over meddelelsen og opfordrede Kommissionen til at forelægge et forslag til Europa-Parlamentet og Rådets direktiv om elektroniske signaturer så hurtigt som muligt. Efter offentliggørelsen af meddelelsen og som følge af møder med medlemsstater og repræsentanter for den private sektor, navnlig den europæiske krypteringsindustri, samt den internationale eksperthøring i København4 har Kommissionen fået input fra de forskellige involverede parter. Der kan drages følgende konklusioner fra de indsamlede oplysninger: 1. 2. 3. 4. 5. 6. lovgivningsaktivitet på dette område Den voksende i flere medlemsstater understreger det presserende behov for en harmoniseret retlig ramme på europæisk niveau, således at det undgås, at der opstår alvorlige hindringer for det indre marked. Selv om der er en livlig debat om og arbejdes en hel del med elektronisk signatur teknologi, som anvender offentlig nøgle-kryptering, bør et direktiv på europæisk niveau være teknologineutralt og ikke blot fokusere på den slags signaturer. Da det kan forventes, at der bliver udviklet en række forskellige autentifikations- systemer, bør dette direktiv være bredt nok til at dække et bredt spektrum af elektroniske signaturer omfattende såvel sådanne, som er baseret på offentlig nøgle-kryptering, som andre midler til autentifikation af data. For at sikre, at det indre marked kan fungere uhindret samt for at støtte en hurtig udvikling af markedet for så vidt angår brugerefterspørgsel og teknologisk innovation må forudgående autorisation undgås. Frivillige akkrediterings- ordninger for certificeringstjenesteudbydere, der har til formål at skabe højere sikkerhedsniveauer, må anses for et nyttigt middel til at vinde forbrugernes tillid. For så vidt sådanne foranstaltninger kræves af markedet, kunne de yde certifice- ringstjencsteudbyderen og forbrugeren et klarere og mere forudsigeligt retligt sikkerhedsniveau. Elektroniske signaturer, der anvendes inden for lukkede grupper, f. eks. hvor aftalemæssige forhold allerede eksisterer bør ikke automatisk være omfattet af dette direktiv. Aftalefriheden bør i denne forbindelse have forrang. Sikring af retlig anerkendelse - navnlig på tværs af grænserne - af elektroniske r signaturer og certificeringstjenester anses for at være det vigtigste spørgsmål på dette område. Dette indebærer klarlæggelse af væsentlige krav til certificerings- tjenesteudbydere, herunder disses erstatningsansvar. Det er erhvervslivets rolle sammen med standardiseringsorganer at tage initiativ til at udvikle internationalt anerkendte standarder for elektroniske signaturer. Disse standarder bør sigte mod at etablere et åbent miljø med interoperabilitet mellem produkter og tjenester. Kommissionens opgave er at støtte denne proces. 4 Den internationale høring i København den 23. -24. 4. 1998. 3 På internationalt niveau er mange aktiviteter og diskussioner i gang. De Forenede Nationers Kommission for international Handelsret (UNGTRAL) har vedtaget en modellov om elektronisk handel og igangsat yderligere arbejde med henblik på at forberede ensartede regler for elektroniske signaturer. Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD) har også igangsat arbejde på dette område som opfølgning af dens retningslinjer for krypteringspolitik fra 1997. internationale organisationer, herunder Verdenshandelsorganisationen Andre (WTO), er også involveret i beslægtede spørgsmål. Der bør tages hensyn til denne løbende udvikling ved implementeringen af en retlig ramme på europæisk niveau. II. HARMONISERINGSBEHOVET Flere medlemsstater har allerede taget detaljerede lovgivningsinitiativer i forbindelse med elektroniske signaturer: Medlemsstat Østrig Belgien Lovgivningsinitiativernes udviklingstrin Forberedende arbejde Telekommunikationslov: frivillig forudgående erklæringsordning for tjenesteudbydere; Udkast til lov om certificeringstjenster i forbindelse med elek troniske signaturer; Udkast til lov om ændringer inden for civilretten i forbindelse med elektroniske beviser; Udkast til lov om anvendelse af elektroniske signaturer inden for social- og sundhedsvæsenet. Danmark Udkast til lov om sikker og effektiv anvendelse af elektronisk kom munikation. Frankrig Telekommunikationslov (Autorisations- og undtagelsesdekreter): => udbud af elektroniske signatur-produkter og -tjenester, der er omfattet af krav om informationsprocedure; =>fri anvendelse, import og eksport af elektroniske signatur produkter og -tjenester. Lovgivning om anvendelse af elektronisk signatur inden for social- og sundhedsvæsenet. Finland • Udkast til lov om elektroniske informationsudveksling i forvalt Tyskland ningen og forvaltningsretlige procedurer; • Udkast til lov om Det Centrale Folkeregisters stilling som certifi- ceringstjenesteudbyder. Lov om elektronisk signatur og bekendtgørelse på plads: betingelser for, hvornår elektroniske signaturer anses for sikre; frivillig akkreditering af tjenesteudbydere; Udkast til katalog over passende sikkerhedsforanstaltninger; Offentlig høring om retlige aspekter ved elektroniske signaturer og elektronisk signerede elektroniske dokumenter i gang for tiden. Italien • Generel lov om reform af den offentlige forvaltning og administrativ forenkling: princip om retlig anerkendelse af elektroniske doku- menter; • Dekret om skabelse, arkivering og overfiarsel af elektroniske dokumenter og kontrakter; • Dekret om krav til produkter og tjenesteydelser under forberedelse; • Dekret om fiskale forpligtelser, der hidr0rer fra elektroniske dokumenter. Nederlandene • Frivillig akkrediteringsordning for tjenesteudbydere under forbe redelse; • Skattelov, der abner mulighed for elektronisk indsendelse af selvangivelse; Spanien • Udkast til lov om aendringer inden for civilretten. • Cirkulaerer fra Toldstyrelsen om brug af elektroniske signaturer; • Beslutning pa den sociale sikrings omrade om brugen af elektroniske midler; • Love og cirkulaerer finansielle tjenesteydelser og registrering af virksomheder, der tillader brugen af elektroniske procedurer; for pant, beskatning, inden • Budgetlov 1998, der bemyndiger M0nten til at optraede som Sverige Forberedende arbejde certificeringsudbyder. Det Forenede Udkast til Kongerige lovgivning om frivillig autorisation af certificerings- tjenesteudbydere og retlig anerkendelse af elektroniske signaturer. Denne oversigt viser, at de forskellige initiativer i medlemsstaterne fører til afVigende retlige forhold. Selv om medlemsstaterne synes at rette opmærksomheden mod de samme spørgsmål, navnlig kravene til tjenesteudbydere og produkter, betingelserne for, at der kan støttes ret på elektroniske signaturer samt akkrediteringsordningers struktur, er det indlysende, at de relevante reguleringer, eller manglen på samme, vil afvige fra hinanden i en sådan grad, at der er fare for, at det indre marked, for så vidt angår elektronisk signatur, ikke vil fungere, som det skal. AfVigende regler for, hvilke retsvirkninger der tillægges en elektronisk signatur, er til overordentlig stor skade for den videre udvikling af elektronisk handel, og dermed for den økonomisk vækst og beskæftigelsen i Fællesskabet. Forskellige regler for erstatningsansvar og risiko for usikkerhed om værneting i sager om hæftelse, når tjenesterne ydes mellem forskellige medlemsstater, giver yderligere usikkerhed. Det ser også ud til, at medlemsstaterne vil opstille forskellige betingelser for, hvornår elektroniske signaturer vil blive anset for sikre. Disse afvigende forhold kunne skabe en alvorlig hindring for kommunikation og forretninger via åbne net i hele Det Europæiske Fællesskab ved at hæmme fri brug og frit udbud af tjenester i forbindelse med elektronisk signatur samt ved at begrænse udviklingen af nye økonomiske aktiviteter i forbindelse med elektronisk handel. Målet med vedlagte forslag til direktiv er at fjerne hindringer, navnlig forskelle vedrørende den retlige anerkendelse af elektroniske signaturer og begrænsninger i den frie udveksling af certificeringstjenester og -produkter mellem medlemsstaterne. Under hensyn til de mål, der forfølges, falder den planlagte foranstaltning ind under Fællesskabets enekompetence. Direktivforslaget tilsigter at gøre brugen af elektroniske signaturer mulig inden for et område uden indre grænser ved at fokusere på væsentlige krav til certificeringstjenester og overlader de detaljerede gennemførelsesbestemmelser til medlemsstaterne. Dette er i overensstemmelse med Kommissionens lovgivningspraksis for så vidt angår subsidi aritet, proportionalitet og forenkling af love og administrative bestemmelser. Derfor foreslår Kommissionen artikel 57, stk. 2, artikel 66 og artikel 100 A som hjemmel for dette forslag. Af proportionalitetsårsager finder Kommissionen, at et direktiv vil være det korrekte retlige instrument. III. DIREKTIVETS MÅL OG ANVENDELSESOMRÅDE 1. 2. 3. 4. 5. Dette direktivs mål er at sikre, at det indre marked for så vidt angår elektroniske signaturer kan fungere korrekt, idet der skabes en harmoniseret og hensigts mæssig retlig ramme for brugen af elektroniske signaturer i Det Europæiske Fællesskab og opstilles en række kriterier som grundlag for retlig anerkendelse af elektroniske signaturer. Global elektronisk kommunikation og handel er afhængige af løbende tilpasning af nationale og internationale love til en teknologisk infrastruktur i hastig udvikling. Skønt analogier til eksisterende regler i mange situationer kunne give tilfredsstillende resultater, kan tilpasninger af disse eksisterende love i lyset af ny teknologi være påkrævet for at undgå uhensigtsmæssige og uønskede virkninger. Skønt elektroniske signaturer, der genereres under anvendelse af krypterings- teknikker, på nuværende tidspunkt anses for at være en vigtig type elektronisk signatur, må en europæisk regulatorisk ramme være fleksibel nok til at omfatte andre teknikker, som måtte blive anvendt til autentifikation. Der er åbenbare anvendelser for elektronisk signatur-teknologi i lukkede miljøer, f. eks. en virksomheds lokalnet eller et banksystem. Certifikater og elektroniske signaturer anvendes også til bemyndigelsesformål, f. eks. adgang til private konti. Inden for den nationale lovs begrænsninger giver princippet om aftalefrihed kontraherende parter mulighed for indbyrdes at aftale deres forretningsvilkår, f. eks. accept af elektronisk signatur. På disse områder er der ikke noget indlysende behov for regulering. I betragtning af antallet af forskellige tjenesteydelser og anvendelsesmuligheder bør certificeringstjensteudbydere kunne udbyde deres tjenester uden krav om forudgående autorisation. Det kunne imidlertid tænkes, at tjenesteudbydere gerne ville nyde godt af de dertil knyttede elektroniske signaturers retsgyldighed i forbindelse med fælles krav. gennem en frivillig autorisationsordning til certificerings- Akkreditering skal ses som en offentlig tjenesteudbydere, som ønsker at udbyde avancerede tjenesteydelser. Dette indebærer på ingen måde, at ikke-akkrediterede tjenester automatisk er mindre sikre. tjenesteydelse En certificeringstjenesteudbyder kan tilbyde en bred vifte af tjenesteydelser. Dette direktiv fokuserer navnlig på certificeringstjenester i forbindelse med elektroniske signaturer. Certifikater kan have en lang række funktioner og indeholde forskellige informationer. Det kan f. eks. være almindelige identifikatorer som 6 navn, adresse, registreringsnummer eller personnummer, moms- eller skatte registreringsnummer, eller særlige forhold i forbindelse med underskriveren, f. eks. dennes prokura, kreditværdighed, eventuelle betalingsgarantier eller besid delse af bestemte tilladelser og bemyndigelser. Derfor kan der forudses en række forskellige certifikater til en vifte af anvendelser. Der er imidlertid i første række behov for en retlig ramme for certifikater, for at en underskrivers elektroniske signatur skal kunne autenticificeres. Dette direktiv fokuserer derfor på et certifikats (benævnt autoriseret certifikat) funktion som forbindelse til en persons civile identitet eller rolle. Elektroniske signaturers retsvirkninger er en nøglefaktor i et åbent men tillids vækkende system for elektroniske signaturer. Anvendelsen af dette direktiv skal også bidrage til en harmoniseret retlig ramme i Fællesskabet ved at sikre, at en elektronisk signatur ikke nægtes retsgyldighed, -virkninger eller eksekutionskraft udelukkende med den begrundelse, at den foreligger i form af elektroniske data, ikke er baseret på et autoriseret certifikat eller på et certifikat udstedt af en akkrediteret tjenesteudbyder, samt at elektroniske signaturer anerkendes retligt på linje med håndskrevne underskrifter. Endvidere bør de nationale bevisregler åbnes for anerkendelse af brugen af elektroniske signaturer. Retlig anerkendelse af elektroniske signaturer bør baseres på objektive, gennemsigtige, ikke-diskriminerende og rimelige kriterier og ikke på nogen måde være knyttet til den pågældende tjenesteudbyders eventuelle akkreditering. Fælles krav til certificeringstjenesteudbydere ville være et godt bidrag til anerkendelse på tværs af grænserne af signaturer og certifikater i Det Europæiske Fællesskab. Listen over krav skal finde anvendelse på certificeringstjenesteudbydere uaf hængigt af den enkelte medlemsstats akkrediteringsmodel. Da den fremtidige teknologi- og markedsudvikling kan kræve tilpasninger, kan der være behov for at revidere kravene fra tid til anden. Kommissionen kan derfor tænkes at foreslå ændrede krav i fremtiden på grundlag af modtagne råd. Fælles regler for erstatningsansvar ville bidrage til skabelsen af tillid både hos forbrugere, virksomheder, der forlader sig på certifikaterne, og hos tjeneste udbyderne, og ville dermed fremme en bred accept af elektroniske signaturer. Samarbejdsordninger med tredjelande til støtte for anerkendelse af signaturer og certifikater på tværs af grænserne er vigtige for udviklingen af den internationale elektroniske handel. Navnlig hvis tjenesteudbydere i Det Europæiske Fællesskab blev sat i stand til at stå inde for tredjelandscertifikater i samme udstrækning som for deres egne, kunne det lette udvekslingen af tjenesteydelser på tværs af græn serne på en enkel men effektiv måde. 6. 7. 8. 9. Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV om en fælles ramme for elektroniske signaturer (EØS-relevant tekst) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 57, stk. 2, artikel 66 og artikel 100 A, under henvisning til forslag fra Kommissionen5, under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg6, under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget7, i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B8, og ud fra følgende betragtninger: 1. 2. 3. 4. Kommissionen forelagde den 16. april 1997 Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget en meddelelse med titlen Et europæisk initiativ inden for elektronisk handel9; Kommissionen forelagde den 8. oktober 1997 Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget en meddelelse med titlen Sikkerhed og tillid i elektronisk kommunikation - Imod europæiske rammer for elektroniske signaturer og kryptering10; den 1. december 1997 opfordrede Rådet Kommissionen til snarest muligt at forelægge Europa-Parlamentet og Rådet et forslag til direktiv om digitale signaturer; elektronisk kommunikation og handel kræver elektroniske signaturer og dertil knyttede tjenesteydelser til autentifikation af data; afvigende regler for retlig anerkendelse af elektroniske signaturer og akkreditering af certificeringstjeneste- udbydere i medlemsstaterne kan skabe betydelige hindringer for elektronisk EFT C EFT C 5 6 7 8 9 KOM(97) 157 endelig udg. 10 KOM(97) 503 endelig udg. EFT C EFT C 5. 6. 7. 8. 9. kommunikation og handel og dermed hæmme det indre markeds udvikling; initiativer i medlemsstaterne, der peger i forskellig retning, viser, at der er behov for harmonisering på fællesskabsniveau; elektronisk signatur-produkters interoperabilitet skal fremmes; ifølge traktatens artikel 7 A indebærer det indre marked et område med fri bevægelighed for varer; væsentlige krav, der er specifikke for elektronisk signatur-produkter, der anvendes af certificeringstjenesteudbydere, for at sikre fri bevægelighed inden for det indre marked og opbygge tilliden til elektroniske signaturer; skal opfyldes den hastige teknologiske udvikling og Internettets globale karakter kræver, at den valgte metode er åben for forskellige teknologier og tjenester til elektronisk autentifikation af data; digitale signaturer baseret på offentlig nøgle-kryptering er på nuværende tidspunkt den mest anerkendte form for elektronisk signatur; det indre marked giver certificeringstjenesteudbydere mulighed for med henblik på øget konkurrenceevne at udvikle deres aktiviteter hen over grænserne og dermed tilbyde forbrugere og erhvervsliv nye muligheder for sikker elektronisk informationsudveksling og handel uden hensyn til grænser; certificerings tjenesteudbydere bør for at stimulere udbuddet af certificeringstjenesteydelser via åbne net frit kunne tilbyde deres tjenesteydelser uden forudgående autorisation; der er ikke noget umiddelbart behov for at sikre fri udveksling af certificeringstjenester ved at harmonisere berettigede og rimelige nationale begrænsninger i det frie udbud af sådanne tjenester; i hele Fællesskabet i almindelighed frivillige akkrediteringsordninger, hvis sigte er et tjenesteydelsesudbud på et mere avanceret niveau, kunne være den rette ramme for certificeringstjenesteudbyderne til al udvikle deres tjenester yderligere i retning af det tillids-, sikkerheds- og kvalitetsniveau, som et marked i hastig udvikling kræver; sådanne ordninger kunne anspore udviklingen af bedste praksis blandt certificeringstjeneste udbydere; det bør stå certificeringstjenesteudbydere frit, om de ønsker at tilslutte sig og nyde godt af sådanne ordninger; medlemsstaterne bør ikke forhindre certificeringstjenesteudbydere i at holde sig uden for sådanne akkrediterings- ordninger; det bør sikres, at akkrediteringsordninger ikke svækker konkurrencen blandt certificeringstj enester; det er vigtigt at finde den rigtige balance mellem forbrugernes og erhvervslivets behov; dette direktiv bør bidrage til anvendelse og retlig anerkendelse af elektroniske signaturer i Fællesskabet; der er ikke behov for en regulatorisk ramme for elektroniske signaturer, der udelukkende anvendes inden for lukkede systemer; parternes frihed til selv indbyrdes at aftale, på hvilke betingelser, de vil acceptere elektronisk signerede data, bør respekteres i det omfang national ret tillader det; dette direktiv har ikke til formål at harmonisere national aftaleret, som vedrørende f. eks. kontraktindgåelse og -opfyldelse, eller andre ikke-kontraktlige formaliteter, hvor underskrift er påkrævet; bestemmelserne om elektroniske signaturers retsvirkninger bør ikke berøre nationale retlige formkrav med hensyn til indgåelse af kontrakter eller regler til bestemmelse af, hvor en kontrakt er indgået; 10. 11. for at bidrage til generel accept af elektroniske signaturer, bør en elektronisk signatur ikke nægtes gyldighed alene med den begrundelse, at underskriften har form af elektroniske data, ikke er baseret på et autoriseret certifikat eller på et certifikat, der er udstedt af en akkrediteret certificeringstjenesteudbyder, eller at tjenesteudbyderen, der har udstedt det pågældende certifikat, er fra en anden medlemsstat; elektroniske signaturer, der støttes på en pålidelig certificerings- tjenesteudbyder, som overholder de væsentlige krav, bør have samme retsvirkninger som håndskrevne underskrifter; det må sikres, at elektroniske signaturer kan anvendes som bevis ved retshandlinger i alle medlemsstater; det retlige anerkendelse af elektroniske signaturer bør hvile på objektive kriterier og ikke være knyttet til den berørte tjenesteudbyders eventuelle autorisation; harmoniserede regler for elektroniske signaturers retsvirkninger vil bevare en sammenhængende retlig ramme i hele Fællesskabet; certificeringstjenesteudbydere, der udbyder certificeringstjenester til offentlig heden, er underkastet nationale erstatningsansvarsregler; forskelle i sådanne erstatningsansvarsreglers rækkevidde og indhold kan forårsage retlig usikkerhed, navnlig for tredjemand, som forlader sig på deres tjenester; sådan usikkerhed vil skade udviklingen af handel på tværs af grænserne og være en hæmsko for, at det indre marked kan fungere, som det skal; harmoniserede erstatningsansvarsregler giver både certificeringstjenesteudbydere og forbrugere retssikkerhed og forud sigelighed; sådanne regler ville bidrage til generel accept og anerkendelse af elektroniske signaturer i Fællesskabet og dermed have en gunstig virkning på det indre marked; 12. udviklingen international elektronisk handel kræver grænseoverskridende systemer, der involverer tredjelande; sådanne systemer bør udvikles i erhvervs livet; aftaler med tredjelande om multilaterale regler for anerkendelse af certificeringstjenester kunne være gavnlige med henblik på sikring af inter- operabilitet på globalt niveau; 13. med henblik på at stimulere elektronisk kommunikation og elektronisk handel gennem sikring af brugernes tillid skal medlemsstaterne forpligte certificerings- tjenesteudbyderne til at overholde retsregler om databeskyttelse og privatlivets fred; det bør pålægges certificeringstjenesteudbyderne på underskrivers anmod ning også at yde certificeringstjenester for pseudonymer; det bør i national ret fastsættes, om, og under hvilke omstændigheder data vedrørende en registrerets identitet skal overføres med henblik på kriminalefterforskning; certificerings tjenesteudbydere bør på forhånd skriftligt og i et umiddelbart forståeligt sprog samt under anvendelse af et bestandigt kommunikationsmedium underrette deres brugere om deres forretningsbetingelser, navnlig om den præcise brug af deres certifikater og begrænsninger i deres erstatningsansvar; 14. med henblik på anvendelsen af dette direktiv bør Kommissionen bistås af et rådgivende udvalg; 15. målet at skabe en harmoniseret retlig ramme for udbud af elektroniske signaturer og beslægtede tjenester, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens 10 artikel 3 B, bedre gennemføres på fællesskabsplan; dette direktiv er i overens stemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, begrænset til de minimumsforskrifter, der er nødvendige for at nå dette mål - UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: Artikel 1 Anvendelsesområde Dette direktiv vedrører den retlige anvendelse af elektroniske signaturer. Det vedrører ikke andre aspekter i forbindelse med kontrakters indgåelse og gyldighed eller andre ikke-kontraktige formaliteter, hvor underskrift er påkrævet. Det etablerer en retlige ramme for visse certificeringstjenester, som offentligheden kan anvende. Artikel 2 Definitioner I dette direktiv forstås ved: 1) "elektronisk signatur" en underskrift i digital form i, vedføjet eller logisk tilknyttet data og brugt af en underskriver til at angive underskriverens vedkendelse af indholdet i disse data, og som opfylder følgende krav: (a) den er entydig knyttet til underskriveren (b) den kan identificere underskriveren (c) (d) den tilvejebringes med midler, som underskriveren kan bevare den fulde kontrol med, og den er knyttet til de data, den vedrører, på en sådan måde, at enhver efterfølgende ændring af disse data afsløres. 2) 3) 4) 5) "underskriver" en person, der afgiver en elektronisk signatur. "signaturgenereringssystem" unikke data, som f. eks. koder eller private krypte- ringsnøgler eller et unikt konfigureret fysisk system, som anvendes af under skriveren til generering af en elektronisk signatur. "signaturkontrolsystem" unikke data, som f. eks. koder eller offentlige krypte- ringsnøgler eller et unikt konfigureret fysisk system, som anvendes til kontrol af den elektroniske signatur. "autoriseret certifikat" en digital attestering, som knytter et signaturkontrolsystem til en person, bekræfter denne persons identitet og opfylder kravene i bilag I. 11 6) 7) 1. 2. 3. 4. 1. "certificeringstjenesteudbyder" person eller organ, der udsteder certifikater eller leverer andre tjenesteydelser i forbindelse med elektronisk signatur til offent ligheden. signatur-produkt" hardware "elektronisk relevante komponenter heri, som er beregnet til at blive brugt af en certificerings- tjenesteudbyder til tjenesteydelser i forbindelse med elektronisk underskrift. software eller eller Artikel 3 Markedsadgang Medlemsstaterne må ikke gøre udbud af certificeringstjenesteydelser afhængig af forudgående autorisation. Uanset bestemmelserne i stk. 1 kan medlemsstaterne indføre eller opretholde frivillige akkrediteringsordninger med henblik på ydelse af certificeringstjenester på avanceret niveau. Alle vilkår i forbindelse med sådanne ordninger skal være objektive, gennemsigtige, rimelige og ikke-diskriminerende. Medlemsstaterne kan ikke af årsager, der falder ind under delte direktivs anvendelsesområde begrænse antallet af certificeringstjenesteudbydere. Kommissionen kan efter proceduren i artikel 9 fastsætte og i De Europæiske Fællesskabers Tidende offentliggøre referencenumre på almindeligt anerkendte standarder for elektronisk signatur-produkter. Medlemsstaterne anser et elektro nisk signatur-produkt for at overholde kravene i bilag II, litra e), hvis det overholder sådanne standarder. Medlemsstaterne kan gøre anvendelse af elektroniske signaturer i den offentlige sektor afhængig af opfyldelsen af supplerende krav. Sådanne krav skal være objektive, gennemsigtige, rimelige og ikke-diskriminerende, og må kun være affødt af den pågældende anvendelses særlige karakter. Artikel 4 Principper vedrørende det indre marked Alle medlemsstater anvender de nationale bestemmelser, de vedtager i henhold til dette direktiv, på certificeringstjenesteudbydere, der er etableret på deres område, og på disses tjenesteydelser. Medlemsstaterne kan ikke på områder, der er omfattet af dette direktiv, pålægge ydelse af certificeringstjenester med oprindelse i en anden medlemsstat begrænsninger. 2. Medlemsstaterne sikrer fri bevægelighed elektronisk signatur-produkter, der overholder bestemmelserne i dette direktiv. inden for dçt indre marked for Artikel 5 Retsvirkninger 1. Medlemsstaterne sikrer, at en elektronisk signatur ikke nægtes retsvirkning, gyldighed og eksekutionskraft alene med den begrundelse, at underskriften er i 12 elektronisk form, ikke er baseret på et autoriseret certifikat eller ikke er baseret på et certifikat, der er udstedt af en akkrediteret certificeringstjenesteudbyder. Medlemsstaterne sikrer, at elektroniske signaturer, der er baseret på et autoriseret certifikat, der er udstedt af en certificeringstjenesteudbyder, der opfylder kravene i bilag II, dels anerkendes som opfyldende de retlige krav vedrørende en håndskreven underskrift, dels kan godtages som bevis ved retshandlinger på samme måde som håndskrevne underskrifter. Artikel 6. - Erstatningsansvar Medlemsstaterne sikrer, at en certificeringstjenesteudbyder ved at udstede et autoriseret certifikat ifalder erstatningsansvar over for enhver person, som med rimelighed forlader sig på certifikatet for så vidt angår: (a) (b) (c) (d) korrektheden af alle oplysningerne i det autoriserede certifikat regnet fra udstedelsesdagen, medmindre certificeringstjenesteudbyderen i certifikatet har erklæret noget andet overholdelsen af alle dette direktivs krav med hensyn til udstedelsen af et autoriseret certifikat sikkerhed for, at den i det autoriserede certifikat identificerede person på udstedelsesdagen var i besiddelse af det signaturgenereringssystem, der svarer til det i certifikatet indeholdte eller omhandlede signaturkon trolsystem sikkerhed for at signaturgenereringssystemet og signaturkontrolsystemet fungerer komplementært med hinanden i de tilfælde, hvor det er certificeringstjenesteudbyderen, der genererer de to systemer. Medlemsstaterne sikrer, at certificeringstjenesteudbyderen ikke ifalder erstat ningsansvar for fejl i oplysninger i det autoriserede certifikat, som er afgivet af den person, til hvem certifikatet er udstedt, hvis certificeringstjenesteudbyderen kan godtgøre, at der er taget alle rimelige skridt til at kontrollere disse oplysninger. Medlemsstaterne sikrer, at en certificeringstjenesteudbyder i et autoriseret certifikat kan anføre begrænsninger i et bestemt certifikats anvendelsesområde. Certificeringstjenesteudbyderen hæfter ikke for tab, der skyldes brug, der går ud over anvendelsesområdet for et autoriseret certifikat med begrænsninger i sit anvendelsesområde. i et autoriseret Medlemsstaterne sikrer, at certificeringstj enesteudbyderen certifikat kan sætte en beløbsgrænse for de transaktioner, som certifikatet er gyldigt for. Certificeringstj enesteudbyderen ifalder ikke erstatningspligt, der overstiger denne beløbsgrænse. 13 5. Slk. 1 -4 berører ikke Rådets direktiv 93/13/UØF1 '. Artikel 7 Internationale aspekter 1. Medlemsstaterne sikrer, at certifikater, der er udstedt af en certificerings- tjenesteudbyder, der er etableret i et tredjeland, anses at være retligt ligestillede med certifikater, der er udstedt af en certificeringstjenesteudbyder, der er etableret inden for Fællesskabet: (a) (b) (c) hvis certificeringstjenesteudbyderen opfylder kravene i dette direktiv og er akkrediteret i forbindelse med en frivillig akkrediteringsordning, der er fastsal af en medlemsstat, eller hvis en certificeringstjenesteudbyder, der er etableret inden for Fælles skabet, og som opfylder kravene i bilag II, står inde for certifikatet i samme udstrækning som for sine egne certifikater, eller hvis certifikatet eller certificeringstjenesteudbyderen er anerkendt i henhold til ordningen for bilaterale eller multilaterale aftaler mellem Fællesskabet og tredjelande eller internationale organisationer. For at lette certificering på tværs af grænserne med tredjelande og retlig anerkendelse af elektroniske signaturer med oprindelse i tredjelande fremsætter Kommissionen i givet fald forslag med henblik på den faktiske implementering af standarder og internationale aftaler om certificeringstjenester, og navnlig, om fornødent, forelægge Rådet forslag til de nødvendige mandater til forhandling af bilaterale og multilaterale aftaler med tredjelande og internationale organisationer. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal. Artikel 8 Databeskyttelse Medlemsstaterne sikrer, at certificeringstjenesteudbyderne og de nationale akkrediterings- og tilsynsorganer opfylder kravene i de nationale bestemmelser til gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF12 og 97/66/EF13. Medlemsstaterne sikrer, at certificeringstjenesteudbyderen kun har tilladelse til at få persondata direkte fra den registrerede og kun i det omfang, det er nødvendigt for udstedelsen af et certifikat. Data må ikke indsamles eller behandles med andre formål uden den registreredes samtykke. 2. 1. 2. 11 EFTL95af21. 4. 1993,s. 29. 12 EFTL281af23. 11. 1995,s. 31. 13 EFT L 24 af 30. 1. 1998, s. 1. 14 3. 4. Medlemsstaterne sikrer, at certificeringstjenesteudbyderen, når underskriveren anmoder herom, på certifikatet anfører et pseudonym i stedet for underskriverens navn. i tilfælde, hvor Medlemsstaterne sikrer, at certificeringstjenesteudbyderen personer anvender pseudonym, er forpligtet til på anmodning og med den registreredes samtykke at overføre data om sådanne personers identitet til offentlige myndigheder. Når det i henhold til national ret af hensyn til efter forskning i en kriminalsag i forbindelse med brugen af elektronisk signatur under pseudonym er nødvendigt at overføre data, der afslører en registrerets identitet, skal overførslen registreres og den registrerede underrettes om overførslen snarest muligt efter efterforskningens afslutning. Artikel 9 Udvalg Kommissionen bistås af et rådgivende udvalg, benævnt Elektronisk Signatur-Udvalget (herefter benævnt udvalget), der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant som formand. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster, i givet fald ved afstemning. Udtalelsen optages i mødeprotokollen; derudover har hver medlemsstat ret til at anmode om, at dens holdning indføres i mødeprotokollen. Kommissionen tager størst muligt hensyn til udvalgets udtalelse. Den underretter udvalget om, hvorledes den har taget hensyn til dets udtalelse. Artikel 10 Høring Udvalget høres i nødvendigt omfang om kravene til certificeringstjenesteudbydere i bilag II og om alment anerkendte standarder for elektronisk signatur-produkter jf. artikel 3, stk. 3. Artikel 11 Underretning 1. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen følgende oplysninger: (a) oplysninger om frivillige nationale akkrediteringsordninger, herunder alle supplerende krav i henhold til artikel 3, stk. 4 (b) navn og adresse på nationale akkrediterings- og tilsynsorganer (c) navn og adresse på akkrediterede nationale certificeringstjenesteudbydere. 15 2. Alle oplysninger i henhold til stk. I samt ændringer heraf meddeles af med lemsstaterne snarest muligt. Artikel 12 Revisionsprocedurer 1. 2. Kommissionen foretager en vurdering af, hvordan dette direktiv fungerer og aflægger rapport herom senest den 31. december 2002. til Europa-Parlamentet og Rådet I vurderingen tages der bl. a. stilling til, om direktivets anvendelsesområde under hensyn til den teknologiske og retlige udvikling bør ændres. Rapporten skal på indhøstede erfaringer navnlig omfatte en bedømmelse af grundlag af de ledsages om fornødent af forslag til harmoniseringsaspekterne. Rapporten supplerende retsforskrifter. Artikel 13 Gennemførelse 1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 2000. De underretter straks Kommissionen herom. Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne. 2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv og på beslægtede områder. Artikel 14 Ikrafttrædelse Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Artikel 15 Adressater Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Udfærdiget i Bruxelles, den På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne Formand Formand 16 Krav til autoriserede certifikater Autoriserede certifikater skal indeholde: a) den udstedende certificeringstj enesteudbyders identifikator b) indehaverens entydige navn eller entydige pseudonym; i sidstnævnte tilfælde skal det fremgå, at der er tale om et pseudonym c) særlige oplysninger om indehaveren, som f. eks. vedkommendes adresse, prokura i en virksomhed, kreditværdighed, moms- eller skatteregistreringsnummer, eventuelle betalingsgarantier eller bestemte tilladelser eller fuldmagter d) et signaturkontrolsystem, som svarer til signaturgenereringssystemet, som er under indehaverens kontrol e) certifikatets ikrafttrædelses- og udløbsdato f) certifikatets unikke identifikationskode g) den udstedende certificeringstjenesteudbyders elektroniske signatur h) eventuelle begrænsninger i certifikatets anvendelsesområde og i) eventuelle begrænsninger i certificeringstjenesteudbyderens hæftelse og i værdien af de transaktioner, for hvilke certifikatet er gyldigt. 17 BILAC II Krav til ccrtificcringstjcncstcudbydcre ( 'ertiliceringsljenesleudbydere skal/må: a) udvise den fornødne pålidelighed til at kunne udbyde certificeringstjenester b) have en hurtig og sikker tilbagekaldelsesservice c) med hensigtsmæssige midler kontrollere de personers identitet og bemyndigelser, til hvem der udstedes autoriserede certifikater d) beskæftige personale med de(n) ekspertviden, erfaring og kvalifikationer, som de tilbudte tjenesteydelser kræver, navnlig ledelseskompetence, sagkundskab inden for elektronisk signatur-teknologi og indgående kendskab til korrekte sikkerheds ledelsesmæssige procedurer; de skal også anvende adækvate administrative og procedurer og processer, som overholder anerkendte standarder e) anvende pålidelige systemer og elektronisk signatur-produkter, som er sikret mod at blive ændret på en sådan måde, at de kan anvendes til andre end deres oprindelige formål; de skal også anvende elektronisk signatur-produkter, som garanterer de af disse produkter understøttede certificeringsprocessers tekniske og kryptografiske sikkerhed i) g) træffe foranstaltninger imod forfalskning af certifikater, og, hvis certificerings- tjenesteyderen genererer private kryptografiske signaturnøgler, garantere fortrolighed under genereringsprocessen til stadighed have tilstrækkelige økonomiske ressourcer til at drive virksomheden i overensstemmelse med dette direktivs krav, navnlig til at løfte erstatningsansvaret, f. eks. ved at tegne en passende forsikring h) registrere alle relevante oplysninger om autoriserede certifikater i en rimelig periode, navnlig for at kunne fremlægge bevis for certificering, når det er påkrævet i retssager. Denne registrering kan ske elektronisk i) j) ikke opbevare eller kopiere de personers private kryptografiske signaturnøgler, som certificeringstjenesteyderen har tilbudt nøglehåndteringstjenester, medmindre disse udtrykkelig anmoder herom skriftligt informere forbrugere, der ønsker at indgå en aftale, i et umiddelbart forståeligt sprog og under anvendelse af et bestandigt kommunikationsmedium om de nøjagtige vilkår for anvendelsen af certifikatet, herunder eventuelle begræns ninger i hæftelse, en eventuel frivillig akkreditering og procedurer for klager og bilæggelse af tvister. 18 ISSN 0254-1459 KOM(98) 297 endelig udg. DOKUMENTER DA 15 06 10 01 Katalognummer : CB-CO-98-336-DA-C ISBN 92-78-36437-1 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg 19


title: Komission asetus (EY) N:o 1003/98, annettu 13 päivänä toukokuuta 1998, sianliha-alan vientitukien vahvistamisesta

eurovoc_concepts:
export refund
meat product
pigmeat

formats: pdf print

text: L 142/34 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 14. 5. 98 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1003/98, annettu 13 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) toukokuuta 1998, sianliha-alan vientitukien vahvistamisesta EUROOPAN YHTEIS(cid:153)JEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteis(cid:148)n perustamissopi- muksen, ottaa huomioon sianliha-alan yhteisest(cid:132) markkinaj(cid:132)rjeste- lyst(cid:132) 29 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) lokakuuta 1975 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2759/75 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna It(cid:132)vallan, Suomen ja Ruotsin liitty- misasiakirjalla ja asetuksella (EY) N:o 3290/94 (2), ja erityi- sesti sen 13 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan, sek(cid:132) katsoo, ett(cid:132) asetuksen (ETY) N:o 2759/75 13 artiklan mukaisesti mainitun asetuksen 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden maailmanmarkkinahintojen yhteis(cid:148)n hintojen v(cid:132)linen erotus voidaan kattaa vientituella, ja kyseisten s(cid:132)(cid:132)nt(cid:148)jen ja perusteiden soveltamisesta sianliha- alan nykyiseen markkinatilanteeseen seuraa, ett(cid:132) tuki olisi vahvistettava seuraavasti, CN-koodiin 0210 19 81 kuuluvien tuotteiden tuki olisi vahvistettava sen suuruiseksi, ett(cid:132) tuen m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)ss(cid:132) otetaan huomioon toisaalta kyseisiin koodeihin kuuluvien tuot- teiden laadulliset ominaispiirteet ja toisaalta tuotantokus- tannusten ennakoitavissa oleva kehitys maailmanmarkki- noilla; olisi kuitenkin varmistettava, ett(cid:132) yhteis(cid:148) s(cid:132)ilytt(cid:132)(cid:132) osuutensa tiettyjen CN-koodiin 0210 19 81 kuuluvien tyypillisten kansainv(cid:132)lisest(cid:132) kaupasta, italialaisten tuotteiden vuoksi olisi kyseisten tuotteiden tuki s(cid:132)(cid:132)dett(cid:132)v(cid:132) sen suuruiseksi, ett(cid:132) tuen m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)ss(cid:132) otetaan huomioon t(cid:132)m(cid:132) tilanne; olisi kuitenkin varmistettava, ett(cid:132) tukea my(cid:148)nne- t(cid:132)(cid:132)n ainoastaan sy(cid:148)t(cid:132)v(cid:132)ksi kelpaavien osien nettopainon mukaan j(cid:132)tt(cid:132)en huomioon ottamatta kyseisiin valmistei- siin mahdollisesti sis(cid:132)ltyvien luiden paino, asetuksen (ETY) N:o 2759/75 13 artiklan mukaisesti voi maailmanmarkkinatilanteen tai tiettyjen markkinoiden erityisvaatimusten vuoksi olla tarpeen eriytt(cid:132)(cid:132) asetuksen (ETY) N:o 2759/75 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden tuki niiden m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)paikan mukaan, tuet olisi vahvistettava ottaen huomioon komission asetuksessa (ETY) N:o 3846/87 (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 707/98 (4), vahvistettuun tukinimikkeist(cid:148)(cid:148)n tehdyt muutokset, ja t(cid:132)ss(cid:132) asetuksessa s(cid:132)(cid:132)detyt hallintokomitean lausunnon mukaiset, toimenpiteet ovat sianlihan ON ANTANUT T(cid:142)M(cid:142)N ASETUKSEN: 1 artikla Luettelo tuotteista, joiden vientiin my(cid:148)nnet(cid:132)(cid:132)n asetuksen (ETY) N:o 2759/75 15 artiklassa tarkoitettua tukea, vahvistetaan liitteess(cid:132). tietyiss(cid:132) kolmansissa maissa, jotka ovat perinteisesti CN- koodiin 1601 00 ja CN-koodiin 1602 kuuluvien tuot- teiden t(cid:132)rkeimpi(cid:132) tuojia, vallitsevien kilpailuedellytysten 2 artikla T(cid:132)m(cid:132) asetus tulee voimaan 14 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) toukokuuta 1998. T(cid:132)m(cid:132) asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, j(cid:132)senvaltioissa. ja sit(cid:132) sovelletaan sellaisenaan kaikissa Tehty Brysseliss(cid:132) 13 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) toukokuuta 1998. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission j(cid:132)sen (1) EYVL L 282, 1. 11. 1975, s. 1 (2) EYVL L 349, 31. 12. 1994, s. 105 (3) EYVL L 366, 24. 12. 1987, s. 1 (4) EYVL L 98, 31. 3. 1998, s. 11 14. 5. 98 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 142/35 sianliha-alan vientitukien vahvistamisesta 13 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) toukokuuta 1998 annettuun komission asetukseen LIITE Tuotekoodi M(cid:132)(cid:132)r(cid:132)paikka (1) Tuen m(cid:132)(cid:132)r(cid:132) Tuotekoodi M(cid:132)(cid:132)r(cid:132)paikka (1) Tuen m(cid:132)(cid:132)r(cid:132) (ecua/100 kg nettopaino) (ecua/100 kg nettopaino) 0203 11 10 9000 0203 12 11 9100 0203 12 19 9100 0203 19 11 9100 0203 19 13 9100 0203 19 15 9100 0203 21 10 9000 0203 22 11 9100 0203 22 19 9100 0203 29 11 9100 0203 29 13 9100 01 01 01 01 01 01 01 01 01 01 01 (1) M(cid:132)(cid:132)r(cid:132)paikka ilmoitetaan seuraavasti: 01 kaikki kolmannet maat. 20,00 20,00 20,00 20,00 20,00 13,00 20,00 20,00 20,00 20,00 20,00 0203 29 15 9100 0210 11 31 9110 0210 11 31 9910 0210 12 19 9100 0210 19 81 9100 0210 19 81 9300 1601 00 91 9000 1601 00 99 9110 1602 41 10 9210 1602 42 10 9210 1602 49 19 9120 01 01 01 01 01 01 01 01 01 01 01 13,00 90,00 90,00 20,00 95,00 76,00 28,00 25,00 62,00 34,00 25,00 HUOM. : Tuotekoodit ja niihin liittyv(cid:132)t alaviitteet m(cid:132)(cid:132)ritell(cid:132)(cid:132)n komission asetuksessa (ETY) N:o 3846/87


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 1492/98 van Hiltrud BREYER aan de Commissie. Mochovce

eurovoc_concepts:
Slovakia
geology
health risk
nuclear power station
nuclear reactor
nuclear safety
seismology
siting of power stations

formats: html pdf print

text: 19. 11. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 354/103 (98/C 354/165) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1492/98 van Hiltrud Breyer (V) aan de Commissie (13 mei 1998) Betreft: Mochovce Is het de Commissie bekend dat de reactorblokken van de kerncentrale Mochovce zijn gebaseerd op oude Sovjetrussische technologie uit de jaren (cid:146)70, zonder containment, en dat de centrale bovendien als langdurig bouwproject met onderbrekingen van verscheidene jaren op een plaats is gebouwd waarvan de ongeschiktheid in seismisch en tektonisch opzicht is bewezen, en dat daardoor bij de centrale ook nog eens rekening moet worden gehouden met een reeks onvoorspelbare risicofactoren? (98/C 354/166) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1493/98 van Hiltrud Breyer (V) aan de Commissie (13 mei 1998) Betreft: Mochovce › Walkdown 2 Is de Commissie voornemens de resultaten van de internationale Mochovce-commissie (Walkdown 2) als grondslag voor haar toekomstige overwegingen met betrekking tot de kerncentrale Mochovce te gebruiken? (98/C 354/167) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1494/98 van Hiltrud Breyer (V) aan de Commissie (13 mei 1998) Betreft: Mochovce Is de Commissie zich ervan bewust dat de geplande modernisering van een WWER 440/213-reactor in een dusdanig laat stadium tot dusver nog nergens is getest en dat de Duitse autoriteiten in het geval van de kerncentrale Greifswald besloten hebben van een dergelijke modernisering af te zien, daar de risico(cid:146)s te groot zouden zijn en de belastingbetaler hiervoor zou moeten opkomen? De economisch florerende energiebedrijven in Duitsland waren niet bereid het herstel van de 201 veiligheidsgebreken te financieren, aangezien zij dit als te riskant en niet winstgevend beschouwden. Welke gevolgen zal › met het oog op de liberalisering van de Europese elektriciteitsmarkt › de levering van stroom uit de kerncentrale Mochovce (van hetzelfde type als de centrale Greifswald) voor de Europese elektriciteitsmarkt hebben? Gecombineerd Antwoord van de heer Van den Broek namens de Commissie op de schritftelijke vragen P-1465/98, E-1487/98, E-1488/98, E-1489/98, E-1490/98, E-1491/98, E-1492/98, E-1493/98 en E-1494/98 (5 juni 1998) De technische aspecten van de nucleaire veiligheid van het Programma voor modernisering van de kerncentrale van Mochovce zijn onderzocht in 1994 naar aanleiding van de aanvraag voor een lening Euratom › Europese Bank voor Wederopbouw en Ontwikkeling (EBWO) door de onafhankelijke adviseur Riskaudit, een gemeenschappelijke onderneming van de in dit soort veiligheid gespecialiseerde instellingen, de Gesellschaft fu¤r Reaktorsicherheit (GRS) uit Duitsland en het Institut de protection et de su(cid:136)rete· nucle·aire (IPSN) uit Frankrijk. Het onderzoek door Riskaudit gaf als resultaat de verzekering dat, mits de aanbevelingen correct en volledig ten uitvoer zouden worden gelegd, de bouw, het beheer en de werking van de centrale van Mochovce in overeenstemming zouden zijn met de veiligheidsnormen en praktijken die in Duitsland en Frankrijk gelden. Het verslag van Riskaudit kwam tot de slotsom dat (cid:132)gezien de bestaande toestand te Mochovce en de tenuitvoerlegging van de voorgestelde maatregelen (. ) de conclusie kan worden getrokken dat, mits op juiste en volledige wijze rekening wordt gehouden met de aanbevelingen van IPSN-GRS, de bouw, het beheer en de werking van de installatie in overeenstemming zijn met (. ) de vereisten inzake veiligheid en de praktijken zoals deze in het westen gelden(cid:148)


title: Reglamento (CE) n° 997/98 de la Comisión de 13 de mayo de 1998 por el que se fan las restituciones a la exportación del azúcar blanco y del azúcar en bruto sin perfeccionar

eurovoc_concepts:
export refund
raw sugar
white sugar

text: 14. 5. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 142/9 REGLAMENTO (CE) No 997/98 DE LA COMISIÓN de 13 de mayo de 1998 por el que se fijan las restituciones a la exportación del azúcar blanco y del azúcar en bruto sin perfeccionar LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) no 1785/81 del Consejo, de 1 de junio de 1981, por el que se establece una organización común de mercados en el sector del azúcar (1), cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) no 1599/ 96 (2), y, en particular, la letra a) del primer párrafo del apartado 4 de su artículo 19, Considerando que, en virtud de lo dispuesto en el artículo 19 del Reglamento (CEE) no 1785/81, la diferencia entre las cotizaciones o los precios en el mercado mundial de los productos contemplados en la letra a) del apartado 1 del artículo 1 de dicho Reglamento y los precios de dichos productos en la Comunidad puede cubrirse mediante una restitución a la exportación; Considerando que, con arreglo a lo dispuesto en el Regla- mento (CEE) no 1785/81, las restituciones para el azúcar blanco y en bruto sin desnaturalizar y exportados sin perfeccionar deben fijarse teniendo en cuenta la situación en el mercado comunitario y en el mercado mundial del azúcar y, en particular, los elementos de precio y de costes contemplados en el artículo 17 bis de dicho Reglamento; que, con arreglo al mismo artículo, procede tener en cuenta también el aspecto económico de las exporta- ciones previstas; Considerando que, para el azúcar en bruto, la restitución debe fijarse para la calidad tipo; que ésta ha sido definida en el artículo 1 del Reglamento (CEE) no 431/68 del Consejo, de 9 de abril de 1968, por el que se determina la calidad tipo para el azúcar en bruto y el punto de paso de frontera de la Comunidad para el cálculo de los precios cif en el sector del azúcar (3), modificado por el Regla- mento (CE) no 3290/94 (4); que dicha restitución debe fijarse, además, con arreglo a lo dispuesto en el apartado 4 del artículo 17 bis del Reglamento (CEE) no 1785/81; que el Reglamento (CE) no 2135/95 de la Comisión, de 7 de septiembre de 1995, relativo a las modalidades de aplica- ción de la concesión de las restituciones a la exportación en el sector del azúcar (5), ha definido el azúcar cande; que el importe de la restitución calculado de tal modo en lo que se refiere a los azúcares aromatizados o con adición de colorantes debe aplicarse a su contenido en sacarosa y, por consiguiente, fijarse por el 1 % de dicho contenido; Considerando que la situación del mercado mundial o las exigencias específicas de determinados mercados pueden requerir la diferenciación de la restitución para el azúcar según su destino; Considerando que, en casos especiales, el importe de la restitución puede fijarse mediante actos de naturaleza diferente; Considerando que los tipos representativos de mercado definidos en el artículo 1 del Reglamento (CEE) no 3813/ 92 del Consejo (6), cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) no 150/95 (7), se utilizan para convertir importe expresado en las monedas de los terceros el países y sirven de base para la determinación de los tipos de conversión agraria de las monedas de los Estados miembros; que las disposiciones de aplicación y de deter- minación de tales conversiones se establecen en el Regla- mento (CEE) no 1068/93 de la Comisión (8), cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) no 1482/ 96 (9); Considerando que la restitución debe fijarse cada dos semanas; que puede modificarse en el intervalo; Considerando que la aplicación de dichas modalidades a la situación actual de los mercados en el sector del azúcar y, en particular, a las cotizaciones o precios del azúcar en la Comunidad y en el mercado mundial conduce a fijar la restitución en los importes indicados en el Anexo del presente Reglamento; Considerando que las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité de gestión del azúcar, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Artículo 1 Las restituciones a la exportación de los productos mencionados en la letra a) del apartado 1 del artículo 1 del Reglamento (CEE) no 1785/81 sin perfeccionar o desnaturalizados se fijarán a los importes consignados en el Anexo. Artículo 2 El presente Reglamento entrará en vigor el 14 de mayo de 1998. (1) DO L 177 de 1. 7. 1981, p. 4. (2) DO L 206 de 16. 8. 1996, p. 43. (3) DO L 89 de 10. 4. 1968, p. 3. (4) DO L 349 de 31. 12. 1994, p. 105. (5) DO L 214 de 8. 9. 1995, p. 16. (6) DO L 387 de 31. 12. 1992, p. 1. (7) DO L 22 de 31. 1. 1995, p. 1. (8) DO L 108 de 1. 5. 1993, p. 106. (9) DO L 188 de 27. 7. 1996, p. 22. L 142/10 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 14. 5. 98 El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 13 de mayo de 1998. Por la Comisión Franz FISCHLER Miembro de la Comisión del Reglamento de la Comisión, de 13 de mayo de 1998, por el que se fijan las restituciones a la exportación del azúcar blanco y del azúcar en bruto sin perfeccionar ANEXO Código del producto Importe de la restitución 1701 11 90 9100 1701 11 90 9910 1701 11 90 9950 1701 12 90 9100 1701 12 90 9910 1701 12 90 9950 1701 91 00 9000 1701 99 10 9100 1701 99 10 9910 1701 99 10 9950 (cid:190) ecus/100 kg (cid:190) 41,05 38,11 41,05 38,11 (1) (1) (2) (1) (1) (2) (cid:190) ecus/1 % de sacarosa × 100 kg (cid:190) 0,4463 (cid:190) ecus/100 kg (cid:190) 44,63 43,07 43,07 (cid:190) ecus/1 % de sacarosa × 100 kg (cid:190) 1701 99 90 9100 0,4463 (1) El presente importe será aplicable al azúcar en bruto de un rendimiento del 92 %. Si el rendimiento del azúcar en bruto exportado se aparta del 92 %, el importe de la restitución aplicable se calculará con arreglo a lo dispuesto en el apartado 4 del artículo 17 bis del Reglamento (CEE) no 1785/81. (2) Fijación suspendida por el Reglamento (CEE) no 2689/85 de la Comisión (DO L 255 de 26. 9. 1985, p. 12), modificado por el Reglamento (CEE) no 3251/85 (DO L 309 de 21. 11. 1985, p. 14)


title: PREGUNTA ESCRITA n. 1501/98 del Daniel VARELA SUANZES- CARPEGNA a la Comisión. Sociedad de la información y cohesión económica y social

eurovoc_concepts:
EU financing
European Social Fund
action programme
co-financing
economic and social cohesion
feasibility study
information policy
library
regional aid
teleworking

text: C 13/38 Diario Oficial de las Comunidades Europeas ES 18. 1. 1999 (1999/C 13/053) PREGUNTA ESCRITA E-1501/98 de Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) a la Comisi(cid:243)n Asunto: Sociedad de la informaci(cid:243)n y cohesi(cid:243)n econ(cid:243)mica y social (13 de mayo de 1998) En su comparecencia ante la Comisi(cid:243)n de Pol(cid:237)tica Regional del Parlamento Europeo, el 23 enero 1997, en el marco de la presentaci(cid:243)n de la Comunicaci(cid:243)n de la Comisi(cid:243)n titulada «La Cohesi(cid:243)n y la Sociedad de la Informaci(cid:243)n» (COM(97)7 final de 22. 1. 1997), la comisaria W. Mathies hizo referencia a que se hab(cid:237)an puesto recursos presupuestarios en el marco del art(cid:237)culo 6 del FSE a disposici(cid:243)n de cierto nœmero de regiones, con vistas a la elaboraci(cid:243)n de una estrategia y un programa de acci(cid:243)n para el trÆnsito a la sociedad de la informaci(cid:243)n. ¿Podr(cid:237)a informar la Comisi(cid:243)n sobre todos los proyectos referidos a la sociedad de la informaci(cid:243)n cofinanciados por la Comisi(cid:243)n Europea en el marco del art(cid:237)culo 6 del FSE hasta la fecha, as(cid:237) como aquØllos que van a serlo hasta el final del actual per(cid:237)odo de programaci(cid:243)n, especificando las regiones favorecidas, el coste total de la ejecuci(cid:243)n y la cofinanciaci(cid:243)n comunitaria? Respuesta del Sr. Flynn en nombre de la Comisi(cid:243)n (19 de junio de 1998) El Art. 6 del Reglamento (1) del Fondo Social Europeo (FSE) establece en la actualidad el apoyo a proyectos piloto en el campo de la sociedad de la informaci(cid:243)n a travØs de la iniciativa para la difusi(cid:243)n regional de la sociedad de la informaci(cid:243)n RISI. En este programa, el FSE financia un total de diez proyectos. Ocho de ellos reciben apoyo en el Æmbito de RISI 1 (para la estrategia regional y los planes de acci(cid:243)n). Las regiones que participan en el proyecto son Bremen (Alemania), `tica (Grecia), los Pirineos Centrales (Francia), la zona suroeste de Irlanda, Carelia del Norte (Finlandia), Murcia (Espaæa), Blekinge (Suecia) y Gales (Reino Unido). Cada proyecto recibe un total de hasta 250. 000 ecus de cofinanciaci(cid:243)n al 50 % por establecer una estrategia y un plan de acci(cid:243)n sobre la sociedad de la informaci(cid:243)n. Los dos proyectos restantes son apoyados en el marco de RISI 2 (para demostrar la prÆctica correcta en la difusi(cid:243)n regional de la sociedad de la informaci(cid:243)n). (cid:201)stos son proyectos multirregionales destinados a realizar estudios de viabilidad antes de que se pongan en prÆctica en las regiones participantes. Ambos proyectos se encuentran en el Æmbito de teletrabajo (Telecentres) y bibliotecas transfronterizos como centros de informaci(cid:243)n y formaci(cid:243)n (ISTAR). El primero estÆ siendo cofinanciado al 50 % con 2,4 millones de ecus, mientras que el segundo recibe en la misma proporci(cid:243)n hasta un total de 1,1 millones de ecus. (1) DO L 193 de 31. 7. 1993. (1999/C 13/054) PREGUNTA ESCRITA E-1510/98 de Carlos Robles Piquer (PPE) a la Comisi(cid:243)n (13 de mayo de 1998) Asunto: Defensa comœn frente a los «sabotajes tecnol(cid:243)gicos» Es evidente que hoy d(cid:237)a los sistemas informÆticos de las entidades pœblicas y privadas son muy vulnerables porque dependen estrechamente de la tecnolog(cid:237)a. Esta dependencia hace que las redes de seguridad, las instituciones financieras e incluso los centros de poder resulten sumamente vulnerables a los ataques informÆticos. Es necesario considerar los peligros que en la actualidad comporta el llamado «sabotaje tecnol(cid:243)gico» y las consecuencias que esas actividades podr(cid:237)an tener, especialmente en los sectores de las finanzas, la energ(cid:237)a y las comunicaciones. Por la interdependencia que implica vivir en comunidad, y ante los ataques que podamos sufrir mediante el mencionado «sabotaje tecnol(cid:243)gico», ¿estima la Comisi(cid:243)n que deber(cid:237)a proponer una tipificaci(cid:243)n comunitaria de las infracciones tecnol(cid:243)gicas, para que todos los pa(cid:237)ses miembros puedan defenderse conjuntamente contra tal tipo de nuevas actividades il(cid:237)citas?


title: Beslutning med Europa-Parlamentets udtalelse om udnævnelse af medlemmer af direktionen for Den Europæiske Centralbank (7993/98 - C4-0260/98)

eurovoc_concepts:
European Central Bank
appointment of staff
decision-making body (EU)


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1459/98 af Roberta ANGELILLI til Kommissionen. Beskyttelse af det sundheden på arbejdspladsen for det kommunale politi

eurovoc_concepts:
Italy
application of EU law
atmospheric pollutant
cancer
local government
noise pollution
occupational health
occupational safety
police
public health

formats: html print


title: QUESTION ECRITE no 1490/98 de Hiltrud BREYER à la Commission. Mochovce

eurovoc_concepts:
Slovakia
decontamination
degree of pollution
health risk
nuclear power station
nuclear reactor
nuclear safety
radioactive pollution

text: C 354/102 FR Journal officiel des Communaute·s europe·ennes 19. 11. 98 Les me(cid:136)mes personnes s(cid:146)emploient actuellement a‘ mettre en service, au cours de l(cid:146)e·te·, avant les e·lections le·gislatives, la premie‘re tranche de la centrale de Mochovce, sans avoir pris les mesures d(cid:146)adaptation minimales, et ce afin de cre·er un fait accompli. De quelles possibilite·s d(cid:146)intervention la Commission dispose-t-elle? L(cid:146)ache‘vement de la centrale n(cid:146)a e·te· rendu possible que par des pre(cid:136)ts allemands et fran(cid:231)ais (Kreditanstalt fu¤r Wiederaufbau et Socie·te· Ge·ne·rale) garantis par la caution des organismes allemand Hermes et fran(cid:231)ais Coface. La Commission sait-elle que pour la mise aux normes de la centrale de Greifswald, de conception similaire mais reposant sur une technologie sovie·tique, plus de 200 interventions visant a‘ ame·liorer la se·curite· ont e·te· pre·vues par la socie·te· de protection des re·acteurs, cette liste ayant e·te· ramene·e a‘ 87 pour Mochovce? A‘ la fin du mois de novembre 1997, 24 seulement de ces mesures avaient e·te· prises. En l(cid:146)e·tat actuel des ne·gociations mene·es entre les dirigeants de Skoda et les responsables du projet e·nerge·tique Praha ainsi que les repre·sentants des socie·te·s d(cid:146)e·lectricite· slovaques, il a e·te· de·cide· de renoncer a‘ un certain nombre de mesures de se·curite· afin de respecter la date de mise en service, avant les e·lections le·gislatives. La Commission est-elle en mesure d(cid:146)approuver cette attitude? (98/C 354/162) QUESTION E· CRITE E-1489/98 pose·e par Hiltrud Breyer (V) a‘ la Commission (13 mai 1998) Objet: Mochovce La Commission sait-elle que la contamination par la radioactivite·, en particulier par des nucle·ides a libe·re·s dans l(cid:146)environnement a‘ la suite du deuxie‘me incident de 1977, n(cid:146)a pas e·te· e·limine·e suffisamment a‘ ce jour et que les riverains ne sont pas informe·s de l(cid:146)ampleur de la pollution? Des boues ont notamment e·te· pre·leve·es dans le lit et les rives de cours d(cid:146)eau contamine·s pour servir d(cid:146)amendement mara(cid:14)(cid:136)cher. Quelles sont les mesures pre·vues en matie‘re d(cid:146)information et de protection de la population? (98/C 354/163) QUESTION E· CRITE E-1490/98 pose·e par Hiltrud Breyer (V) a‘ la Commission (13 mai 1998) Objet: Mochovce La Commission sait-elle que les travaux de de·contamination du local du re·acteur effectue·s par l(cid:146)entreprise britannique AEA Technology ont e·te· interrompus pre·mature·ment en juin 1996 sans qu(cid:146)il ait e·te· reme·die· dans une mesure notable a‘ la contamination de la plaque de base et du soubassement ainsi que de certaines parties de l(cid:146)installation? Quelles ont e·te· les raisons de cette de·cision? (98/C 354/164) QUESTION E· CRITE E-1491/98 pose·e par Hiltrud Breyer (V) a‘ la Commission (13 mai 1998) Objet: Mochovce La Commission sait-elle que le bloc A1 de la centrale nucle·aire de Jaslovske Bouhunice, en Re·publique slovaque, a e·te· victime d(cid:146)un premier incident en 1976 et d(cid:146)un deuxie‘me, qui a entra(cid:14)(cid:136)ne· l(cid:146)arre(cid:136)t de·finitif, en 1977 et qu(cid:146)une vingtaine de tonnes d(cid:146)e·le·ments de combustibles qui ne sont plus manipulables demeurent sur le site? Sait-elle que d(cid:146)autres objets manipule·s lors des travaux de de·blaiement et de mise a‘ l(cid:146)arre(cid:136)t pre·sentent de graves lacunes du point de vue de la se·curite· ou ont e·te· fortement contamine·s par la radioactivite·, ce qui est a‘ l(cid:146)origine d(cid:146)une pollution permanente des sols et de la nappe phre·atique par la radioactivite·?


title: WRITTEN QUESTION No. 1512/98 by Roberta ANGELILLI to the Commission. Archaeological remains in the Portuense district of Rome

eurovoc_concepts:
EU programme
Latium
archaeology
cultural heritage
heritage protection
historic site
road building


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 1514/98 van Helena TORRES MARQUES aan de Commissie. Leonardo-programma en de vrouw

eurovoc_concepts:
EU programme
adult education
equal treatment
female work
gender equality
in-service training
teacher training
vocational training


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 1516/98 dell'on. Helena TORRES MARQUES alla Commissione. La campagna sull'Euro e le donne

eurovoc_concepts:
EU programme
European Union
dissemination of information
equal treatment
euro
promotion of the European idea
public awareness campaign
woman

text: C 31/50 Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee IT 5. 2. 1999 tramite computer. La Commissione partecipa all(cid:146)attuazione del piano d(cid:146)azione per la lotta alla criminalit(cid:224) organizzata approvato dal Consiglio europeo di Amsterdam, che comprende anche una raccomandazione sulla lotta all(cid:146)uso delle nuove tecnologie a fini criminosi. Le azioni finora elencate contribuiranno in modo sostanziale a ostacolare la circolazione di pornografia infantile su Internet. (1) GU C 223 del 17. 7. 1998, pag. 74. (2) GU C 217 del 17. 7. 1997. (3) GU C 102 del 3. 4. 1998. (4) GU C 60 del 25. 2. 1998. (5) GU C 91 del 20. 3. 1997. (6) GU C 83 del 14. 3. 1997. (7) GU C 83 del 14. 3. 1997. (8) GU C 83 del 14. 3. 1997. (9) GU C 60 del 26. 2. 1997. (10) GU C 60 del 26. 2. 1997. (11) COM(97) 582 def. (12) COM(97) 570 def. (1999/C 31/066) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1516/98 di Helena Torres Marques (PSE) alla Commissione (13 maggio 1998) Oggetto: La campagna sull(cid:146)Euro e le donne Nella riunione tenuta nel 1997 dal gruppo di lavoro di Commissari per la parit(cid:224) di opportunit(cid:224), il Presidente Santer ha annunciato che le donne avrebbero costituito un gruppo-bersaglio prioritario nelle campagne di informazione sull(cid:146)Euro. Pu(cid:242) la Commissione comunicare in quale maniera sono state tradotte in pratica le parole del Presidente Santer, ed inoltre in quale misura esistono campagne specifiche rivolte alle donne nell(cid:146)ambito delle altre azioni di informazione facenti capo al programma PRINCE («Cittadini d(cid:146)Europa», «Costruiamo l(cid:146)Europa insieme» ecc. )? Risposta data dal sig. Oreja a nome della Commissione (3 settembre 1998) La Commissione conferma che le donne costituiscono uno dei pubblici prioritari delle azioni d(cid:146)informazione sull(cid:146)euro. L(cid:146)approccio a tale pubblico, tuttavia, non Ł stato oggetto di un programma di comunicazione specifico nella fase iniziale dell(cid:146)azione, visto che questa si rivolgeva essenzialmente agli ambienti economici. Dato che le donne sono una componente di tutti i segmenti della popolazione cui si indirizza la comunicazione sull(cid:146)euro, si Ł ritenuto piø appropriato cercare di tenerne conto in tutti gli aspetti di quest(cid:146)ultima. Cos(cid:236) ad esempio sono stati sostenuti e cofinanziati vari progetti presentati da organizzazioni di cittadini, concernenti iniziative o mezzi di comunicazione specifici per il pubblico femminile. Simili progetti si rivolgono alle donne sia sotto il profilo professionale sia sotto quello familiare o sociale. Nella nuova fase dell(cid:146)azione, rivolta oramai principalmente al grande pubblico, si prevede di accentuare tale dimensione. Pertanto da un lato, si Ł chiesto agli Stati membri con i quali sono stati conclusi accordi di partenariato di includere per il prossimo anno azioni di informazione specifiche per le donne nei loro programmi di comunicazione e dall(cid:146)altro, la Commissione sta svolgendo un(cid:146)analisi quantitativa e qualitativa per individuare i migliori vettori di comunicazione per tale pubblico per quanto riguarda l¢euro. La Commissione agisce contemporaneamente su diversi fronti per garantire che tutti gli strumenti di cui dispone vengano messi in opera per conseguire l(cid:146)obiettivo di una efficace informazione delle donne. Si prevede ad esempio di dedicare all(cid:146)euro un numero speciale della lettera d¢informazione «Donne d(cid:146)Europa», che sar(cid:224) diffuso alla fine delle vacanze. Le altre due azioni del programma Prince (Cittadini d(cid:146)Europa e Costruiamo l(cid:146)Europa insieme) hanno › analogamente › appoggiato alcune iniziative specificatamente orientate verso le donne. Cos(cid:236), fra i sei temi sviluppati da Cittadini d(cid:146)Europa, uno affronta in modo particolare, con l(cid:146)aiuto tra l(cid:146)altro di opuscoli e schede descrittive la questione della parit(cid:224) di opportunit(cid:224) nell(cid:146)ambito della Comunit(cid:224). Quanto a «Costruiamo l(cid:146)Europa insieme», l(cid:146)invito a presentare proposte attualmente in corso ripropone, come gi(cid:224) nel 1997, la possibilit(cid:224) di sollecitare contributi finanziari per la realizzazione di progetti dedicati alle donne


title: Legislative Entschließung mit der Stellungnahme des Europäischen Parlaments zu dem Vorschlag für eine Richtlinie des Rates über eine Verringerung des Schwefelgehalts bestimmter flüssiger Kraft- und Brennstoffe und zur Änderung der Richtlinie 93/12/EWG (KOM(97)0088 C4- 0283/97 97/0105(SYN))(Verfahren der Zusammenarbeit: erste Lesung)

eurovoc_concepts:
EU action
air quality
atmospheric pollutant
fuel
pollution control measures
sulphur
transfrontier pollution