title: Parere della Commissione in applicazione dell'articolo 189 B, paragrafo 2, lettera d) del trattato CE, sugli emendamenti del Parlamento europeo alla posizione comune del Consiglio riguardante la proposta di direttiva del Parlamento europeo e del Consiglio relativa alle misure da adottare contro l'inquinamento atmosferico da emissioni dei veicoli a motore e recante modifica della direttiva 70/220/CEE del Consiglio per quanto riguarda i veicoli commerciali leggeri

text: COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ' EUROPEE Bruxelles, 24. 06. 1998 COM(1998) 397 def. 96/0164 (COD) PARERE DELLA COMMISSIONE in applicazione dell'articolo 189 B, paragrafo 2, lettera d) del trattato CE, sugli emendamenti del Parlamento europeo alla posizione comune del Consiglio riguardante la proposta di DIRETTIVA DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO relativa alle misure da adottare contro l'inquinamento atmosferico da emissioni dei veicoli a motore e recante modifica della direttiva 70/220/CEE del Consiglio per quanto riguarda i veicoli commerciali leggeri PARERE DELLA COMMISSIONE 1. Antefatti - La proposta di modifica delle direttive 70/156/CEE e 70/220/CEE è stata adottata dalla Commissione il 18 giugno 1996 (per quanto riguarda le emissioni delle autovetture) ed è stata trasmessa il 29 agosto 1996 al Consiglio, al Parlamento europeo e al Comitato economico e sociale (l)oc. COM(96) 24HJef. ). - 11 Consiglio ha adottato all'unanimità la posizione comune sulle emissioni delle autovetture il 7 ottobre 1997 (GUC351, voi. 40 del 19 novembre 1997). - - Il 18 febbraio 1998, il Parlamento europeo ha reso in seconda lettura il proprio parere sulla posizione comune del Consiglio. Il 20 febbraio 1997, la Commissione ha presentato una proposta modificata sulle misure relative ai veicoli commerciali leggeri da inserire nella direttiva di cui al primo trattino (COM(97)6l clef del 20febbraio). Tuttavia, poiché il Parlamento europeo e il Consiglio hanno deciso di non inserire la proposta modificata della Commissione sui veicoli commerciali leggeri nelle loro deliberazioni sulle emissioni delle autovetture, hanno preso in considerazione queste proposte nel contesto di una direttiva particolare recante modifica della direttiva 70/220/CEE. - Il 18 febbraio 1998, il Parlamento europeo ha reso il proprio parere in prima lettura sulla proposta modificata della Commissione, adottando un emendamento - Il 23 marzo 1998, il Consiglio ha adottato la posizione comune. - Il 30 aprile, il Parlamento europeo ha reso il proprio parere in seconda lettura sulla posizione comune del Consiglio, adottando cinque emendamenti. Scopo della proposta modificata La proposta modificata ha l'obiettivo di estendere ai veicoli commerciali leggeri (veicoli della categoria Ni) la proposta adottata dalla Commissione relativamente alle autovetture. La proposta è stata presentata in conformità dell'articolo IK9B, paragrafo 2 del trattato La proposta presenta la medesima struttura di quella relativa alle autovetture, con l'eccezione del calendario di applicazione, differito di un anno per i veicoli della categoria Ni delle classi di peso Il e III. Essa conferma che i valori limite applicabili ai veicoli della categoria Ni della classe I sono gli stessi previsti per le autovetture, introduce valori limite delle emissioni per i veicoli della categoria Ni - classi 1 e II - proporzionalmente inferiori a quelli stabiliti dalla direttiva 96/69/CEE e limiti specifici per i sistemi diagnostici di bordo (OBD) dei veicoli commerciali leggeri. La procedura di controllo della conformità dei veicoli in circolazione viene infine applicata sulla base delle prescrizioni adottate nella precedente proposta della Commissione relativa alle autovetture. 3. Posizione adottata dal Parlamento europeo in seconda lettura e risposta della Commissione Il Parlamento europeo ha adottato cinque emendamenti alla posizione comune del Consiglio. L'emendamento fondamentale nella proposta del Parlamento europeo è il n. 5, mentre gli altri non sono che una conseguenza di quest'ultimo. La Commissione non può accogliere alcuno di tali emendamenti. Emendamento 5 Innalzamento dei valori limite applicabili nel 2000 e 2005 ai veicoli della categoria Ni (classi I, Il e III) Questo emendamento introduce limiti distinti per gli idrocarburi (HC) e gli ossidi di azoto (NOx) e valori limite di emissione più rigorosi per gli HC (tutte le classi a benzina e diesel), i NOx (solo per la classe I diesel) e il particolato (tutte le classi). Esso è conforme all'emendamento relativo alla proposta sulle autovetture adottato in seconda lettura e si fonda sulla "migliore tecnologia disponibile". La Commissione non aveva accolto l'emendamento del medesimo tenore presentato dal Parlamento europeo nella seconda lettura della proposta sulle autovetture. Le stesse ragioni, esposte di seguito, si applicano al caso dei veicoli commerciali leggeri. Le misure in questione entreranno in vigore a breve termine: di conseguenza, i limiti più rigorosi proposti dal Parlamento per Fanno 2000 sono difficilmente conseguibili nel breve lasso di tempo a disposizione, soprattutto quelli relativi ai NOx e al particolato per i veicoli muniti di motore diesel. L'emendamento in questione conferma quello formulato dal Parlamento in prima lettura, ovvero ribadisce il carattere obbligatorio e non indicativo dei limiti previsti per il 2005. Tali limiti non sono conseguibili se non vengono individuate nuove tecnologie che permettano di utilizzare carburanti riformulati, ad esempio con contenuto inferiore di zolfo. La possibilità di trasformare i limiti di emissione previsti per il 2005 da indicativi a obbligatori dipende in ogni caso dalla trasformazione dei limiti indicativi per i carburanti in limiti obbligatori; L'accettazione di questo emendamento rischierebbe di compromettere i risultati del programma Auto-Oil 11. L'emendamento introduce inoltre una deroga per tutte le classi di veicoli "fuoristrada" - che sarebbero altrimenti classificati come veicoli della categoria M! - adottando per essi i limiti applicabili ai veicoli della categoria Ni. Si tratta di un punto difficile da capire, poiché la stessa deroga è stata soppressa nel 1996 in tutte le direttive "emissioni". Anche il Consiglio, nella posizione comune, ha introdotto una deroga per i veicoli fuoristrada, limitandola tuttavia ad alcuni tipi di veicoli che avrebbero avuto difficoltà a rispettare i limiti previsti per il 2000. Pertanto, la posizione comune del Consiglio definisce con precisione a quali categorie di veicoli si applichi la deroga e ne limita la validità al 1° gennaio 2003. La Commissione approva l'impostazione del Consiglio che affronta in modo equilibrato un problema reale. Per questi motivi, il presente emendamento e, conseguentemente, gli emendamenti I, 2, 3 e 4 non possono essere accolti E m en da melilo 1 Riferimento alla tabella dei limiti di emissione Si tratta di una modifica redazionale che discende dall'emendamento 5. Esso modifica il formato della tabella dei limiti di emissione, collocando tutti i limiti di emissione applicabili dall'anno 2000 nello stesso rigo della tabella, il rigo A. Emendamento 2 Riferimento alla tabella dei limiti di emissione Si tratta di una modifica redazionale che discende dall'emendamento 5. Esso modifica il formato della tabella dei limiti di emissione, collocando tutti i limiti di emissione applicabili dall'anno 2000 nello stesso rigo della tabella, il rigo A. Emendamento 3 Data a partire dalla quale le nuove omologazioni devono essere conformi alla proposta del Parlamento europeo sui valori limite obbligatori per il 2005. Questo emendamento introduce una nuova sezione che fissa il termine a partire dal quale gli Stati membri possono rifiutare l'omologazione dei veicoli che non rispettano i valori limite obbligatori di emissione proposti dal Parlamento europeo per il 2005. Si tratta di una conseguenza di una parte dell'emendamento 5 che definisce la proposta del Parlamento europeo sui i valori limite obbligatori applicabili dal 2005. Emendamento 4 Data a partire dalla quale le nuove immatricolazioni dei veicoli devono essere conformi alla proposta del Parlamento europeo sui valori limite obbligatori per il 2005. Questo emendamento introduce una nuova sezione che fissa il termine a partire dal quale gli Stati membri possono rifiutare l'immatricolazione, o vietare la vendita o la messa in circolazione dei veicoli nuovi che non rispettano i valori limite obbligatori di emissione proposti dal Parlamento europeo per il 2005. Si tratta di una conseguenza di una parte dell'emendamento 5 che definisce la proposta del Parlamento europeo sui i valori limite obbligatori applicabili dal 2005 ISSN 0254-1505 COM(98) 397 def. DOCUMENTI IT 14 12 15 05 N. di catalogo : CB-CO-98-409-1T-C ISBN 92-78-37428-8 Ufficio delle pubblicazioni ufficiali delle Comunità europee L-2985 Lussemburgo -^>


title: Beschluß Nr. 1/98 des zwischen den Europäischen Gemeinschaften und ihren Mitgliedstaaten einerseits und der Tschechischen Republik andererseits eingesetzten Assoziationsrates vom 24. Juni 1998 über den Erlaß der Durchführungsbestimmungen zu den Bestimmungen über staatliche Beihilfen in Artikel 64 Absatz 1 Ziffer iii) und Absatz 2 nach Artikel 64 Absatz 3 des Europa- Abkommens zur Gründung einer Assoziation zwischen den Europäischen Gemeinschaften und ihren Mitgliedstaaten einerseits und der Tschechischen Republik andererseits sowie in Artikel 8 Absatz 1 Ziffer iii) und Absatz 2 des Protokolls Nr. 2 über EGKS-Erzeugnisse zu dem Abkommen

eurovoc_concepts:
Czechia
ECSC
State aid
agreement (EU)
association agreement (EU)
control of State aid

formats: html pdf print

text: 11. 7. 98 ‹ ‹DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften L 195/21 II (Nicht ver(cid:148)ffentlichungsbed(cid:129)rftige Rechtsakte) RAT BESCHLUSS Nr. 1/98 des zwischen den Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften und ihren Mitgliedstaaten einerseits und der Tschechischen Republik andererseits eingesetzten Assozia- tionsrates vom 24. Juni 1998 (cid:129)ber den Erlaß der Durchf(cid:129)hrungsbestimmungen zu den Bestimmungen (cid:129)ber staatliche Beihilfen in Artikel 64 Absatz 1 Ziffer iii) und Absatz 2 nach Artikel 64 Absatz 3 des Europa-Abkommens zur Gr(cid:129)ndung einer Assoziation zwischen den Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften und ihren Mitgliedstaaten einerseits und der Tschechischen Republik andererseits sowie in Artikel 8 Absatz 1 Ziffer iii) und Absatz 2 des Protokolls Nr. 2 (cid:129)ber EGKS-Erzeugnisse zu dem Abkommen (98/440/EG, EGKS) DER ASSOZIATIONSRAT — gest(cid:129)tzt auf das Europa-Abkommen zur Gr(cid:129)ndung einer Assoziation zwischen den Euro- p(cid:132)ischen Gemeinschaften und ihren Mitgliedstaaten einerseits und der Tschechischen Republik andererseits, insbesondere auf Artikel 64 Absatz 3, gest(cid:129)tzt auf das Protokoll Nr. 2 (cid:129)ber EGKS-Erzeugnisse zum Europa-Abkommen, insbe- sondere auf Artikel 8 Absatz 3, in Erw(cid:132)gung nachstehender Gr(cid:129)nde: Nach Artikel 64 Absatz 3 des Europa-Abkommens erl(cid:132)ßt der Assoziationsrat innerhalb von drei Jahren nach Inkrafttreten des Abkommens durch Beschluß die erforderlichen Durchf(cid:129)hrungsbestimmungen zu den Abs(cid:132)tzen 1 und 2. Es wird daran erinnert, daß nach Maßgabe von Artikel 64 Absatz 2 des Europa-Abkom- mens das Konzept der „staatlichen Beihilfe“ gem(cid:132)ß Artikel 64 Absatz 1 Ziffer iii) des Europa-Abkommens nach den Kriterien zu beurteilen ist, die sich aus der Anwendung des Artikels 92 des Vertrags zur Gr(cid:129)ndung der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaft ergeben; das Konzept erstreckt sich somit auf jegliche staatliche oder vom Staat finanzierte Beihilfe, die durch die Beg(cid:129)nstigung bestimmter Unternehmen oder Produktionszweige den Wettbe- werb verf(cid:132)lscht oder zu verf(cid:132)lschen droht, soweit sie den Handel zwischen der Europ(cid:132)- ischen Gemeinschaft und der Tschechischen Republik beeintr(cid:132)chtigt (staatliche Beihilfe). Die Tschechische Republik benennt eine nationale Einrichtung oder Beh(cid:148)rde, die als (cid:154)berwachungsbeh(cid:148)rde f(cid:129)r den Bereich staatliche Beihilfen zust(cid:132)ndig ist. Diese (cid:154)berwachungsbeh(cid:148)rde wird f(cid:129)r die Analyse gegenw(cid:132)rtiger und k(cid:129)nftiger individu- eller staatlicher Beihilfen und entsprechender Programme in der Tschechischen Republik zust(cid:132)ndig sein und zu deren Vereinbarkeit mit Artikel 64 Absatz 1 Ziffer iii) und Absatz 2 des Europa-Abkommens und mit Artikel 8 Absatz 1 Ziffer iii) und Artikel 8 Abs(cid:132)tze 2 und 4 des Protokolls Nr. 2 (cid:129)ber EGKS-Erzeugnisse zum Europa-Abkommen Stellung nehmen. L 195/22 ‹ ‹DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften 11. 7. 98 Trifft die Tschechische Republik die erforderlichen Maßnahmen, um eine effektive (cid:154)berwachung sicherzustellen, so stellt sie insbesondere sicher, daß die (cid:154)berwachungsbe- h(cid:148)rde rechtzeitig alle sachdienlichen Informationen von den anderen Regierungsstellen auf nationaler, regionaler und lokaler Ebene erh(cid:132)lt. Die Kommission der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften wird die (cid:154)berwachungsbeh(cid:148)rde im Rahmen der einschl(cid:132)gigen Gemeinschaftsprogramme durch Dokumentation, Ausbildung, die Finanzierung von Studienreisen und sonstige technische Hilfe unterst(cid:129)tzen — BESCHLIESST: Einziger Artikel Die im Anhang zu diesem Beschluß enthaltenen Durchf(cid:129)hrungsbestimmungen zu den Bestimmungen (cid:129)ber staatliche Beihilfen in Artikel 64 Absatz 1 Ziffer iii) und Absatz 2 nach Artikel 64 Absatz 3 des Europa-Abkommens zur Gr(cid:129)ndung einer Assoziation zwischen den Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften und ihren Mitgliedstaaten einerseits und der Tschechischen Republik andererseits sowie in Artikel 8 Absatz 1 Ziffer iii) und Absatz 2 des Protokolls Nr. 2 (cid:129)ber EGKS-Erzeugnisse zum Europa-Abkommen werden ange- nommen. Geschehen zu Br(cid:129)ssel am 24. Juni 1998. F(cid:129)r den Assoziationsrat Der Vorsitzende J. S (cid:7)EDIV (cid:1)Y 11. 7. 98 ‹ ‹DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften L 195/23 ANHANG Durchf(cid:129)hrungsbestimmungen zu den Bestimmungen (cid:129)ber staatliche Beihilfen in Artikel 64 Absatz 1 Ziffer iii) und Absatz 2 nach Artikel 64 Absatz 3 des Europa-Abkommens zur Gr(cid:129)ndung einer Assoziation zwischen den Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften und ihren Mitgliedstaaten einerseits und der Tschechischen Republik andererseits sowie in Artikel 8 Absatz 1 Ziffer iii) und Absatz 2 des Protokolls Nr. 2 (cid:129)ber EGKS-Erzeugnisse zu dem Abkommen (cid:154)BERWACHUNG STAATLICHER BEIHILFEN DURCH DIE (cid:154)BERWACHUNGSBEH(cid:153)RDEN Artikel 1 (cid:154)berwachung staatlicher Beihilfen durch die (cid:154)berwa- chungsbeh(cid:148)rden Vorbehaltlich der in der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaft („Gemein- schaft“) und der Tschechischen Republik geltenden Verfahrens- regeln wird die Gew(cid:132)hrung staatlicher Beihilfen von den zust(cid:132)n- digen (cid:154)berwachungsbeh(cid:148)rden der Gemeinschaft und der Tsche- chischen Republik (cid:129)berwacht und auf ihre Vereinbarkeit mit dem Europa-Abkommen (cid:129)berpr(cid:129)ft. Als (cid:154)berwachungsbeh(cid:148)rde fungiert in der Gemeinschaft die Kommission der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften („Kommission“) und in der Tschechischen Republik das Finanzministerium. ANLEITUNG F(cid:154)R DIE BEARBEITUNG VON F(cid:142)LLEN Artikel 2 Vereinbarkeitskriterien (1) Die Beurteilung der Vereinbarkeit von individuellen Beihilfen und Beihilfeprogrammen mit dem Europa-Abkommen gem(cid:132)ß Artikel 1 dieser Durchf(cid:129)hrungsbestimmungen erfolgt auf der Grundlage der Kriterien, die sich aus der Anwendung des Artikels 92 des Vertrags zur Gr(cid:129)ndung der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaft ergeben, einschließlich des gegenw(cid:132)rtigen und k(cid:129)nftigen abgeleiteten Rechts, der Rahmenregelungen, Leitlinien und sonstigen einschl(cid:132)gigen in der Gemeinschaft geltenden Verwaltungsvorschriften sowie der Rechtsprechung des Gerichts erster Instanz und des Gerichtshofs der Europ(cid:132)ischen Gemein- schaften und der nach Artikel 4 Absatz 3 dieser Durchf(cid:129)hrungs- bestimmungen aufzustellenden speziellen Empfehlungen. (2) Die (cid:154)berwachungsbeh(cid:148)rde der Tschechischen Republik wird (cid:129)ber alle Rechtsakte zur Annahme, Aufhebung oder (cid:142)nde- in Absatz 1 genannten Vereinbarkeitskriterien der rung der Gemeinschaft unterrichtet, soweit diese nicht ver(cid:148)ffentlicht, sondern allen Mitgliedstaaten gesondert zur Kenntnis gebracht werden. (3) Falls die Tschechische Republik nicht binnen drei Monaten Einspruch gegen diese (cid:142)nderungen erhebt, werden sie zu Vereinbarkeitskriterien gem(cid:132)ß Absatz 1. Erhebt die Tsche- chische Republik Einspruch gegen solche (cid:142)nderungen, so finden angesichts der im Europa-Abkommen vorgesehenen Harmonisie- rung der Rechtsvorschriften im Einklang mit Artikel 7 dieser Durchf(cid:129)hrungsbestimmungen Konsultationen im Assoziations- ausschuß statt. (4) Dieselben Grunds(cid:132)tze gelten f(cid:129)r andere wichtige (cid:142)nde- rungen der Gemeinschaftspolitik im Bereich der staatlichen Beihilfen. Artikel 3 Beihilfen nach der De-minimis-Regelung Von Beihilfeprogrammen und individuellen Beihilfen, die keine Ausfuhrbeihilfen enthalten und f(cid:129)r jeweils drei Jahre auf einen Gesamtbetrag von 100 000 ECU pro Unternehmen begrenzt sind, wird angenommen, daß sie nur geringf(cid:129)gige Auswirkungen auf den Wettbewerb und den Handel zwischen den Vertragspar- teien haben und daher nicht unter diese Durchf(cid:129)hrungsbestim- mungen fallen. Dieser Artikel gilt nicht f(cid:129)r Wirtschaftszweige, die unter den Vertrag (cid:129)ber die Gr(cid:129)ndung der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaft f(cid:129)r Kohle und Stahl fallen; er gilt ferner nicht f(cid:129)r den Schiffbau, Verkehr oder Beihilfen zur Wachstumsbelebung im Zusammenhang mit Landwirtschaft oder Fischerei. Artikel 4 Freistellungen (1) Gem(cid:132)ß und in den Grenzen von Artikel 64 Absatz 4 Buchstabe a) des Europa-Abkommens wird die Tschechische Republik den Gebieten der Gemeinschaft nach Artikel 92 Absatz 3 Buchstabe a) des Vertrags zur Gr(cid:129)ndung der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaft gleichgestellt. (2) Die (cid:154)berwachungsbeh(cid:148)rden ermitteln gemeinsam die maximalen Beihilfeintensit(cid:132)ten und die spezifische Ausdehnung der Gebiete, die f(cid:129)r nationale Regionalbeihilfen in Frage kommen. Sie unterbreiten dem Assoziationsausschuß einen gemeinsamen Vorschlag; der Assoziationsausschuß faßt einen entsprechenden Beschluß. (3) Die Kommission und die (cid:154)berwachungsbeh(cid:148)rde der Tschechischen Republik beurteilen ferner, ob sie (cid:129)ber die Gew(cid:132)hrung der in der Gemeinschaft zugelassenen Arten der Beihilfe hinaus Empfehlungen in bezug auf die Zul(cid:132)ssigkeit von Beihilfen zur Bek(cid:132)mpfung der spezifischen Probleme der Tsche- chischen Republik im Zusammenhang mit dem (cid:154)bergang zur Marktwirtschaft geben k(cid:148)nnen. KONSULTATIONS- UND PROBLEML(cid:153)SUNGS- VERFAHREN Artikel 5 Pr(cid:129)fung bestimmter Beihilfen Beihilfeprogramme und individuelle Beihilfen — unab- (1) h(cid:132)ngig davon, ob sie von Rahmenregelungen und Leitlinien in der Gemeinschaft abgedeckt sind —, bei denen der Beihilfebe- trag 3 Mio. ECU (cid:129)berschreitet, k(cid:148)nnen von der zust(cid:132)ndigen (cid:154)berwachungsbeh(cid:148)rde zur Pr(cid:129)fung an den Unterausschuß „Rechtsangleichung“ verwiesen werden. Der Unterausschuß kann geeignete Beschl(cid:129)sse oder Empfehlungen zur Vereinbarkeit des Beihilfeprogramms dem Europa- Abkommen und diesen Durchf(cid:129)hrungsbestimmungen ausar- beiten. der Beihilfe mit oder L 195/24 ‹ ‹DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften 11. 7. 98 (2) Mit solchen Beschl(cid:129)ssen oder Empfehlungen soll in erster Linie ein R(cid:129)ckgriff auf Handelsschutzmaßnahmen infolge der fraglichen Beihilfe vermieden werden. (3) Der Assoziationsausschuß kann beschließen, die Pr(cid:129)fungs- m(cid:148)glichkeit nach diesem Artikel auszudehnen. Artikel 6 Ersuchen um Informationen Stellt die (cid:154)berwachungsbeh(cid:148)rde einer Vertragspartei fest, daß ein Beihilfeprogramm oder eine individuelle Beihilfe wesentliche Interessen dieser Vertragspartei zu ber(cid:129)hren scheint, so kann sie die zust(cid:132)ndigen Beh(cid:148)rde um Informationen dar(cid:129)ber ersuchen. Beide (cid:154)berwachungsbeh(cid:148)rden bem(cid:129)hen sich in jedem Fall, sich gegenseitig (cid:129)ber wichtige Entwicklungen zu unterrichten, die f(cid:129)r die jeweils andere Beh(cid:148)rde von praktischem Interesse sein kann. Artikel 7 Konsultation und Grundsatz des guten Einvernehmens (1) Ist die Kommission oder die (cid:154)berwachungsbeh(cid:148)rde der Tschechischen Republik der Auffassung, daß die Gew(cid:132)hrung einer staatlichen Beihilfe in dem Gebiet, f(cid:129)r das die andere jeweiligen Beh(cid:148)rde zust(cid:132)ndig ist, wesentliche Interessen der Vertragspartei erheblich beeintr(cid:132)chtigt, so kann sie um Konsulta- tionen mit der anderen Beh(cid:148)rde ersuchen oder die (cid:154)berwa- chungsbeh(cid:148)rde der anderen Vertragspartei auffordern, geeignete Verfahren zur Einf(cid:129)hrung von Abhilfemaßnahmen einzuleiten. Dies ber(cid:129)hrt nicht Maßnahmen nach dem einschl(cid:132)gigen Recht der jeweiligen Vertragsparteien und beschr(cid:132)nkt in dem vom Europa-Abkommen vorgegebenen Rahmen nicht die volle Frei- heit der ersuchten Beh(cid:148)rde beim Treffen der endg(cid:129)ltigen Entscheidung. (2) Die ersuchte (cid:154)berwachungsbeh(cid:148)rde pr(cid:129)ft die Stellung- nahmen und das Tatsachenmaterial der ersuchenden Beh(cid:148)rde eingehend und wohlwollend, und zwar insbesondere die angeblich sch(cid:132)dlichen Auswirkungen auf die wesentlichen Inter- essen der ersuchenden Vertragspartei. (3) Unbeschadet ihrer Rechte und Pflichten bem(cid:129)hen sich die an den Konsultationen nach diesem Artikel beteiligten (cid:154)berwa- chungsbeh(cid:148)rden, unter Ber(cid:129)cksichtigung der jeweiligen wesent- lichen Interessen innerhalb von drei Monaten eine f(cid:129)r beide Seiten annehmbare L(cid:148)sung zu finden. Artikel 8 Probleml(cid:148)sung (1) F(cid:129)hren die Konsultationen nach Artikel 7 dieser Durch- f(cid:129)hrungsbestimmungen nicht zu einer f(cid:129)r beide Seiten annehm- baren L(cid:148)sung, so findet auf Antrag einer Vertragspartei in dem durch das Europa-Abkommen eingesetzten Unterausschuß „Rechtsangleichung“ innerhalb von drei Monaten nach dem Antrag ein Meinungsaustausch statt. (2) Nach diesem Meinungsaustausch oder nach Ablauf der in Absatz 1 genannten Frist wird die Angelegenheit dem Assozia- tionsausschuß unterbreitet, der geeignete Empfehlungen f(cid:129)r die Regelung dieser F(cid:132)lle aussprechen kann. Artikel 9 Geheimhaltung und Vertraulichkeit von Informationen (1) Nach Artikel 64 Absatz 7 des Europa-Abkommens ist keine der (cid:154)berwachungsbeh(cid:148)rden verpflichtet, der anderen Beh(cid:148)rde deren Preisgabe gegen(cid:129)ber der ersuchenden Beh(cid:148)rde gem(cid:132)ß den Rechtsvor- schriften der Beh(cid:148)rde, die im Besitz der Informationen ist, verboten ist. Informationen zu (cid:129)bermitteln, (2) Jede (cid:154)berwachungsbeh(cid:148)rde wahrt die Vertraulichkeit aller Informationen, die ihr von der anderen Beh(cid:148)rde vertraulich (cid:129)bermittelt werden. TRANSPARENZ Artikel 10 Bestandsaufnahme (1) Im Rahmen der einschl(cid:132)gigen Programme der Gemein- schaft unterst(cid:129)tzt die Kommission die Tschechische Republik bei der Ermittlung und anschließend bei der Aktualisierung des Bestands individuellen Beihilfen; diese Bestandsaufnahme erfolgt auf derselben Grund- lage wie in der Gemeinschaft, um die Transparenz zu gew(cid:132)hrlei- sten und fortlaufend zu verbessern. ihrer Beihilfeprogramme und ihrer (2) Die Kommission (cid:129)bermittelt der Tschechischen Republik regelm(cid:132)ßig Informationen (cid:129)ber die von ihr in (cid:132)hnlicher Absicht erstellte Dokumentation bez(cid:129)glich der Mitgliedstaaten der Gemeinschaft. Artikel 11 Informationsaustausch Beide Vertragsparteien gew(cid:132)hrleisten durch angemessene Ver(cid:148)f- fentlichungen und den Informationsaustausch (cid:129)ber die Politik auf dem Gebiet der staatlichen Beihilfen, und zwar regelm(cid:132)ßiger und wechselseitig, die Transparenz in diesem Bereich. EGKS-ERZEUGNISSE Artikel 12 Vertrag (cid:129)ber die Gr(cid:129)ndung der Europ(cid:132)ischen Gemein- schaft f(cid:129)r Kohle und Stahl Artikel 1, Artikel 2, Artikel 4 Absatz 3 und die Artikel 5 bis 11 dieser Durchf(cid:129)hrungsbestimmungen gelten sinngem(cid:132)ß f(cid:129)r den Kohle- und Stahlsektor gem(cid:132)ß Protokoll Nr. 2 (cid:129)ber EGKS- Erzeugnisse zum Europa-Abkommen. VERSCHIEDENES Artikel 13 Amtshilfe (Sprachen) (3) Diese Verfahren ber(cid:129)hren weder Artikel 64 Absatz 6 des Europa-Abkommens noch Artikel 8 Absatz 6 des Protokolls Nr. 2 (cid:129)ber EGKS-Erzeugnisse zum Europa-Abkommen. Handelsin- strumente sollten jedoch nur als letztes Mittel eingesetzt werden. Die Kommission und die (cid:154)berwachungsbeh(cid:148)rde der Tschechi- schen Republik treffen praktische Vereinbarungen (cid:129)ber die Amtshilfe oder andere geeignete L(cid:148)sungen insbesondere im Bereich der (cid:154)bersetzungen


title: Forslag til Rådets afgørelse om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen

eurovoc_concepts:
EU competence
advisory committee (EU)
executive competence
transparency in decision-making

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER i ft ft -ft -ft ft ft I I ! Bruxelles, den 24. 06. 1998 KOM(1998) 380 endelig udg. 98/0219 (CNS) Forslag til RÅDETS AFGØRELSE om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (forelagt af Kommissionen) Begrundelse Artikel 145 i FØF-traktaten som ændret ved den europæiske fælles akt fastsætter tre principper for gennemførelsen af Fællesskabcis retsakter: Riklel skal, undtagen i særlige tilfælde, tildele Kommissionen gennem førelsesbeføjelserne til de retsakter, det vedtager. Der kan opstilles særlige vilkår for udøvelsen af disse beføjelser. Sådanne vilkår skal overholde de regler og principper, som Rådet i forvejen har fastsat generelt. Rådets afgørelse af 13. juli 1987 om fastsættelse af de nærmere vilkår for tillægges Kommissionen1, udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der omhandler sidstnævnte punkt. Antallet af gennemførelsesprocedurer er i kraft af afgørelsen i praksis blevet begrænset til tre udvalgsprocedurer (hvoraf de to inde holder to varianter hver) og en procedure til vedtagelse af beskyttelses foranstaltninger (der også omfatter to varianter). Afgørelsen er siden blevet suppleret og fulgt op af forskellige erklæringer og forpligtelser, herunder: Rådets bekræftelse af den forpligtelse, konferencen om den europæiske fælles akt indgik om navnlig at give proceduren med det rådgivende udvalg (procedure 1) en fremtrædende plads inden for det område, der er dækket af EØ F -traktatens artikel 100 A en erklæring fra Kommissionen, hvori den forpligter sig til ikke at foreslå anvendelse af forskriftsudvalgsproceduren med "dobbelt sikkerhedsnet" (procedure IH-b), der indebærer risiko for, at der ikke træffes nogen beslutning "Plumb-Delors"-aftalen fra 1988 om underrettelse af Europa-Parlamentet om gennemførelsesretsakter (fremsendelse af udkast til afgørelser/be slutninger om normative retsakter, som er underlagt en udvalgsprocedure, undtagen retsakter vedrørende den løbende forvaltning, som kun har en begrænset varighed eller betydning, samt retsakter, hvis vedtagelse volder problemer på grund af fortrolighedshensyn eller restakternes hastende ka rakter). Denne aftale er siden blevet afløst af en anden aftale om strukturpolitikkerne2 og om forpligtelsen til at skabe åbenhed omkring forvaltnings- og forskriftsudvalgenes arbejde3. 1 EFTL 197 af 18. 7. 1987, s. 33. 2 Den såkaldte "Klepsch-Millan"-aftale af 13. juli 1993 om en adfærdskodeks for Kommissionens iværksættelse af strukturpolitikkerne, EFT C 255 af 20. 9. 1993, s. 19. 3 Den såkaldte "Samland-Williamson"-aftale af 25. september 1996. 3. 4. 5. De gennemførelsesprocedurer, der indførtes med afgørelsen fra 1987, har generelt set fungeret godt, men der er tale om en kompleks og ikke særlig gennemsigtig ordning. Især har de mange forskellige slags procedurer ofte affødt principielle diskussioner mellem institutionerne om valget af procedure, hvilket så har bremset lovgivningsprocessen. Den fælles beslutningsprocedure, der blev indført med traktaten om Den Europæiske Union, har givet Parlamentet nye lovgivningsbeføjelser. Men hvad gennemførelsen angår, har Maastricht-traktaten ikke ændret den ordning, der fulgte af fællesakten. Furopa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen har aftalt en "modus vivendr vedrørende gennemførelsesforanstaltningerne til retsakter, der vedtages ved fælles beslutningstagning4, og således fundet en midlertidig løsning på problemerne, indtil regeringskonferencen får behandlet spørgsmålet. ikke at Under den seneste regeringskonference ønskede medlemsstaterne reformere traktatens bestemmelser om gennemførelsesforanstaltningerne. Men en erklæring, der er knyttet som bilag til slutakten, opfordrer Kommissionen til senest ved udgangen af 1998 at fremlægge et forslag til en ny afgørelse om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen. Kommissionen har forpligtet sig til allerede at fremlægge sit forslag i juni 1998. 6. Forslaget sigter primært mod at: lette vedtagelsen af den grundlæggende lovgivning ved at fastsætte kriterier til støtte for valget af gennemførelsesprocedure forenkle gennemførelsesprocedurerne og nedbringe antallet heraf uden at gøre beslutningstagningen mindre effektiv. Kommissionen skal med henblik herpå udarbejde en model til en forretningsorden og tilbyde udvalgene den til anvendelse vedtage de eksisterende procedurer efter at have tilpasset dem til bestemmelserne i den foreliggende afgørelse. Som en konsekvens heraf ophæves afgørelsen fra 1987 øge kontrollen med udøvelsen af gennemførelsesbeføjelserne ved den lovgivende instans - det være sig Rådet eller, i forbindelse med den fælles beslutningstagning, Rådet og Parlamentet i fællesskab - idet adskillelsen mellem den lovgivende og den udøvende magt sikres sikre, at den lovgivende instans i påkommende tilfælde kan træffe afgørelse om behandlingen af sager, der har til formål at tilpasse lovgivningen. 4 EFT C 102 af 4. 4. 1996, s. 1 7. Kommissionen lægger stor vægt på, at tilpasningen af de eksisterende procedurer sker hurtigst muligt, og den vil med henblik herpå fremlægge relevante forslag, så snart denne afgørelse er vedtaget. Rådet og Europa-Parlamentet bør så for deres del bestræbe sig på hurtigt at vedtage forslagene. Forslag til RÅDETS AFGØRELSE om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Del Europæiske Fællesskab, særlig artikel 145, tredje led, under henvisning (il forslag fra Kommissionen5, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentct\ og ud fra følgende betragtninger: Rådet skal i henhold til traktatens artikel 145 i de retsakter, det vedtager, tildele Kommissionen beføjelser til at gennemføre de af Rådet udfærdigede forskrifter; Rådet kan opstille visse nærmere vilkår for udøvelsen af disse beføjelser, og det kan ligeledes i særlige, begrundede til selv direkte at udøve forbeholde sig retten gennemførelsesbeføjelser; tilfælde Rådet har vedtaget afgørelse 87/373/EØF af 13. juli 1987 om fastsættelse af de nærmere vilkiir for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der lillægges Kommissionen7; denne afgørelse begrænsede de typer af vilkår, udøvelsen kan underlægges; Kommissionen er ved erklæring nr. 31, der er knyttet fra den regeringskonference, der vedlog Amsterdam-traktaten, blevet opfordret til at forelægge Rådet et forslag om ændring af afgørelse 87/373/EØF; til slutakten de ændringer, der skal foretages, tilsigter for det første at klarlægge, hvilke kriterier der skal være afgørende for, hvorvidt den ene eller den anden af de procedurer, der er fastsat for vedtagelse af gennemførelsesforanstaltninger, skal anvendes; gennemførelses- og forvaltningsforanstaltninger bør vedtages efter en procedure, der sikrer, at der træffes beslutning inden for en passende frist; generelle foranstaltninger, der har til formål at gennemføre, tilpasse eller ajourføre væsentlige bestanddele af grundlæggende retsakter, bør vedtages ved en procedure, der gør det muligt for den lovgivende instans, det være sig Rådet eller Europa-Parlamentet og Rådet i fællesskab, at intervenere; 5 EFT C 6 7 EFT L 197 af 18. 7. 1987, s. 33. E F TC i tilfælde, hvor del ikke, eller ikke længere, anses for nødvendigt at benytte forvaltnings- eller forskriftsproceduren, bor der gores brug af rådgivningsproceduren; der bor i da\ henseende tages hensyn til den erfaring, der allerede er indhøstet i forbindelse med de pågældende retsakters gennemforelse; de ændringer, der skal foretages, tilsigter for del andel en forenkling af vilkårene for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen; del er i denne forbindelse vigligt al nedbringe antallet af vilkår og at tilpasse dem efter hver institutions respektive beføjelser; Europa-Parlamentet bør således regelmæssigt underrettes om de forskellige udvalgs arbejde; forenklingen af udøvelsen af gennemførelsesbeføjelserne indebærer, at denne afgørelse finder anvendelse på vilkårene for gennemførelsen af retsakter, der er vedtaget inden tidspunktet for vedtagelsen af denne afgørelse; som følge heraf bør alle disse retsakter tilpasses i overensstemmelse med denne afgørelse; visse fællesskabsretlige bestemmelser, bl. a. om sundhedsbeskyttelse, kræver, at der hurtigt kan træffes beslutning; det er derfor nødvendigt at fastsætte, at der i disse tilfælde gælder en beslutningsprocedure, der gør det muligt at overholde denne lovgivnings grundlæggende målsætninger; de udvalg, som oprettes af Rådet på andet grundlag end artikel 145, tredje led, berøres ikke af denne afgørelse; det samme gælder de særlige procedurer for udvalg, der oprettes som led i anvendelsen af den fælles handelspolitik og af traktaternes konkurrenceregler; afgørelse nr. 87/373/EØF bør ophæves. - TRUFFET FØEGENDE AFGØRELSE: Artikel 1 Med undtagelse af de særlige, behørigt begrundede tilfælde, hvor Rådet forbeholder sig ret til selv direkte al udøve gennemførelsesbeføjelser, tillægges disse Kommissionen i overensstemmelse med bestemmelserne herom i den grundlæggende retsakt. Når den grundlæggende retsakt foreskriver visse nærmere vilkår med hensyn til proceduren for vedtagelse af gennemførelsesforanstaltninger, skal disse vilkår være i overensstemmelse med procedurerne i artikel 3 til 6 og fastlægges efter kriterierne i artikel 2. Artikel 2 Gennemførelses- og forvaltningsforanstaltninger, herunder navnlig foranstaltninger i forbindelse med gennemførelsen af de fælles politikker såsom den fælles landbrugs politik, foranstaltninger i forbindelse med iværksættelsen af programmer med betydelige budgetmæssige konsekvenser og foranstaltninger tildelingen af væsentlig økonomisk støtte, vedtages efter forvaltningsproceduren. i forbindelse med Foranstaltninger af generel rækkevidde, der har til formål al gennemføre, ajourføre eller for- tilpasse væsentlige bestanddele af en grundlæggende retsakt, vedtages efter skri fisproceduren. Rådgivningsproceduren anvendes i tilfælde, hvor det ikke, eller ikke længere, anses for nødvendigt at benytte forvaltnings- eller forskriftsproceduren. Når der er beføjelse til at træffe afgørelse om beskyttelsesforanstaltninger, kan beskyt- telsesproceduren anvendes. Artikel 3 Rådgi vningsproccd u ren Kommissionen bistås af et rådgivende udvalg, der består af repræsentanter for med lemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant som formand. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver, eventuelt ved afstemning, udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget spørgsmålet haster. Kommissionen tager størst muligt hensyn til udvalgets udtalelse. Den underretter ud valget om, hvorledes den har taget hensyn til dets udtalelse. Artikel 4 Forvaltningsprocedurcn Kommissionen bistås af et forvaltningsudvalg, der består af repræsentanter for med lemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant som formand. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget el udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. I Idvalget afgiver udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget spørgsmålet haster. Udvalget udtaler sig med det flertal, som er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2. Formanden deltager ikke i afstemningen. Kommissionen kan vedtage foranstaltninger, der straks finder anvendelse. Hvis de ikke er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse meddeler Kommissionen dog straks disse foranstaltninger til Rådet. I så fald kan Kommissionen udsætte gennemførelsen af de foranstaltninger, den har truffet afgørelse om, i et tidsrum på højst tre måneder regnet fra datoen for denne meddelelse. Rådet kan med kvalificeret llertal træffe anden afgørelse inden for det tidsrum, der er fastsat i stk. 3. Artikel 5 Forskriftsproccduren Kommissionen bistås af et forskriftsudvalg, der består af repræsentanter for medlems staterne, og som har Kommissionens repræsentant som formand. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget spørgsmålet haster. Udvalget udtaler sig med del flertal, som er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2. Formanden deltager ikke i afstemningen. Kommissionen kan vedtage de påtænkte foranstaltninger, hvis de er i overensstemmelse med udvalgels udtalelse. Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, eller ci der ikke afgivet nogen udtalelse, vedtager Kommissionen ikke de påtænkte foran staltninger. I så fald kan Kommissionen, i overensstemmelse med traktatens bestem melser, fremlægge et forslag til, hvilke foranstaltninger der skal træffes. Artikel 6 Beskyttelsesproceduren Kommissionen meddeler Rådet og medlemsstaterne enhver afgørelse vedrørende beskyttelsesforanstaltninger. Det kan fastsættes, at Kommissionen, inden den træffer sin afgørelse, skal høre medlemsstaterne på nærmere vilkår, der fastsættes i hvert enkelt tilfælde. Enhver medlemsstat kan indbringe Kommissionens afgørelse for Rådet inden for en frist, der faslsælles i den pågældende retsakt. Rådet kan med kvalificeret llerlal træffe anden afgørelse inden for en frist, der fastsættes i den pågældende retsakt. Artikel 7 Hvert udvalg vedtager sin egen forretningsorden på forslag af dets formand. Europa-Parlamentet holdes regelmæssigt underrettet om udvalgenes arbejde. Det skal med henblik herpå have tilsendt dagsordenen for udvalgenes møder, de udkast udvalgene far forelagt vedrørende gennemførelsesforanstaltninger til retsakter, der er vedtaget efter proceduren i lil'-traktatens artikel 189 B samt udvalgenes afstemningsresultater. Parla mentet skal ligeledes underretles om enhver foranstaltning og ethvert forslag til foranstaltninger, som Kommissionen forelægger Rådet. Artikel 8 Rådet eller Europa-Parlamentet og Rådet tilpasser hurtigst muligt på forslag af Kommissionen bestemmelserne vedrørende de udvalg, der bistår Kommissionen i forbindelse med udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der er fastsat i retsakter vedtaget inden tidspunktet for vedtagelse af denne afgørelse, for at bringe dem i overensstemmelse med denne. Denne tilpasning foretages under overholdelse af de forpligtelser, der påhviler Fællesskabets institutioner. Den må ikke bringe de grundlæggende retsakters målsætning eller effektiviteten af Fællesskabets indsats i fare. Artikel 9 Afgørelse 87/373/EØE ophæves. Udfærdiget i Bruxelles, den På Rådets vegne Formand ISSN 0254-1459 KOM(98) 380 endelig udg. DOKUMENTER DA 01 02 06 Katalognummer : CB-CO-98-420-DA-C ISBN 92-78-37544-6 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg 10


title: Directive 98/45/CE du Conseil du 24 juin 1998 modifiant la directive 91/67/CEE relative aux conditions de police sanitaire régissant la mise sur le marché d'animaux et de produits d'aquaculture

eurovoc_concepts:
animal product
aquaculture
fishery product
health legislation
live animal
marketing

text: L 189/12 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes 3. 7. 98 DIRECTIVE 98/45/CE DU CONSEIL du 24 juin 1998 modifiant la directive 91/67/CEE relative aux conditions de police sanitaire r(cid:130)gis- sant la mise sur le march(cid:130) d’animaux et de produits d’aquaculture LE CONSEIL DE L’UNION EUROP(cid:144)ENNE, vu le trait(cid:130) instituant la Communaut(cid:130) europ(cid:130)enne, et notamment son article 43, vu la proposition de la Commission (1), vu l’avis du Parlement europ(cid:130)en (2), vu l’avis du Comit(cid:130) (cid:130)conomique et social (3), les consid(cid:130)rant que la directive 91/67/CEE (4) a (cid:130)tabli r(cid:138)gles communautaires qui le la mise sur march(cid:130) d’animaux d’aquaculture afin notamment de pr(cid:130)venir la propagation de certaines maladies graves; r(cid:130)gissent consid(cid:130)rant que les maladies qui figurent (cid:133) la liste III de l’annexe A de ladite directive, y inclus la gyrodactylose, peuvent avoir des r(cid:130)percussions (cid:130)conomiques importantes si elles se d(cid:130)clarent dans une r(cid:130)gion qui en (cid:130)tait indemne auparavant; consid(cid:130)rant que, par cons(cid:130)quent, il est n(cid:130)cessaire de pr(cid:130)venir la propagation desdites maladies par un renforce- ment des dispositions actuellement appliqu(cid:130)es; consid(cid:130)rant qu’il est n(cid:130)cessaire de garantir que la mise sur le march(cid:130) de poissons provenant d’une zone non agr(cid:130)(cid:130)e ne porte pas atteinte au statut zoosanitaire d’exploitations non infect(cid:130)es situ(cid:130)es dans les zones non agr(cid:130)(cid:130)es; que de telles garanties peuvent (cid:136)tre obtenues par la certification des envois destin(cid:130)s aux (cid:130)changes intracommunautaires; consid(cid:130)rant qu’il y a lieu d’adapter aux normes internatio- nales certaines dispositions en mati(cid:138)re de fr(cid:130)quence des contr(cid:147)les, des pr(cid:130)l(cid:138)vements et des tests relatives aux mala- dies des poissons, «1. Un (cid:144)tat membre qui estime qu’il est totalement ou en partie indemne de l’une des maladies vis(cid:130)es (cid:133) l’annexe A, colonne 1, de la liste III soumet (cid:133) la Commission les justifications appropri(cid:130)es, en pr(cid:130)cisant en particulier: (cid:190) la nature de la maladie et l’historique de son appa- rition sur son territoire, (cid:190) les r(cid:130)sultats des tests de surveillance fond(cid:130)s, le cas (cid:130)ch(cid:130)ant, sur une recherche s(cid:130)rologique, virolo- gique, microbiologique, pathologique ou parasito- logique ainsi que le fait que la maladie soit (cid:133) d(cid:130)claration obligatoire aupr(cid:138)s des autorit(cid:130)s comp(cid:130)- tentes, (cid:190) la dur(cid:130)e de la surveillance effectu(cid:130)e, (cid:190) les r(cid:138)gles permettant le contr(cid:147)le de l’absence de la maladie. La Commission d(cid:130)finit, selon la proc(cid:130)dure pr(cid:130)vue (cid:133) l’article 26, les crit(cid:138)res g(cid:130)n(cid:130)raux permettant d’assurer l’application uniforme du pr(cid:130)sent paragraphe. les examine La Commission 2. justifications communiqu(cid:130)es par l’(cid:144)tat membre et d(cid:130)finit, selon la proc(cid:130)dure pr(cid:130)vue (cid:133) l’article 26, les zones qui doivent (cid:136)tre consid(cid:130)r(cid:130)es comme indemnes de la maladie en question, les esp(cid:138)ces qui y sont sensibles ainsi que les garanties compl(cid:130)mentaires g(cid:130)n(cid:130)rales ou limit(cid:130)es qui peuvent (cid:136)tre exig(cid:130)es pour l’introduction d’animaux et de produits d’aquaculture dans lesdites zones. Les pois- sons, mollusques ou crustac(cid:130)s vivants, et, le cas (cid:130)ch(cid:130)ant, introduits dans ces zones doivent (cid:136)tre accompagn(cid:130)s d’un document de transport conforme au mod(cid:138)le (cid:133) (cid:130)tablir selon la proc(cid:130)- dure pr(cid:130)vue (cid:133) l’article 26, attestant qu’ils r(cid:130)pondent aux garanties additionnelles en question. » leurs œufs et gam(cid:138)tes, A ARR(cid:219)T(cid:144) LA PR(cid:144)SENTE DIRECTIVE: Article premier 2) (cid:211) l’article 16, le paragraphe 1 est compl(cid:130)t(cid:130) par la phrase suivante: La directive 91/67/CEE est modifi(cid:130)e comme suit: 1) (cid:211) l’article 13, les paragraphes 1 et 2 sont remplac(cid:130)s par le texte suivant: (1) JO C 242 du 21. 8. 1996, p. 9. (2) JO C 362 du 2. 12. 1996, p. 314. (3) JO C 56 du 24. 2. 1997, p. 28. (4) JO L 46 du 19. 2. 1991, p. 1. Directive modifi(cid:130)e en dernier lieu par la directive 97/79/CE (JO 24 du 30. 1. 1998, p. 31). «En outre, la Commission, selon la proc(cid:130)dure pr(cid:130)vue (cid:133) l’article 26, (cid:130)tablit les mod(cid:138)les des certificats qui doivent accompagner les animaux d’aquaculture, leurs œufs et gam(cid:138)tes lors des (cid:130)changes intracommunau- taires entre zones non agr(cid:130)(cid:130)es en ce qui concerne les maladies vis(cid:130)es (cid:133) la liste II de l’annexe A, et d(cid:130)cide des modalit(cid:130)s d’extension du syst(cid:138)me informatis(cid:130) de liaison entre autorit(cid:130)s comp(cid:130)tentes ANIMO aux (cid:130)changes des animaux et produits pr(cid:130)cit(cid:130)s. » 3. 7. 98 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes L 189/13 3) (cid:211) l’annexe B: a) Point I B, la premi(cid:138)re phrase du point 2) est remplac(cid:130)e par le texte suivant: «2) toutes les exploitations de la zone continentale sont plac(cid:130)es sous la surveillance du service offi- ciel. Deux visites de contr(cid:147)le sanitaire par an pendant deux ans ont (cid:130)t(cid:130) effectu(cid:130)es. » b) Point I C, le point 2) est remplac(cid:130) par le texte suivant: «2) Chaque exploitation doit faire l’objet d’une visite de contr(cid:147)le sanitaire, conforme au point B. 2, deux fois par an sauf dans le cas des exploi- la g(cid:130)niteurs pour tations fr(cid:130)quence est r(cid:130)duite (cid:133) une fois par an. Toute- fois, les pr(cid:130)l(cid:138)vements sont effectu(cid:130)s, chaque ann(cid:130)e, par roulement dans 50 % des exploita- tions de la zone continentale;» lesquelles sans Lorsque les (cid:144)tats membres adoptent ces dispositions, celles-ci contiennent une r(cid:130)f(cid:130)rence (cid:133) la pr(cid:130)sente directive ou sont accompagn(cid:130)es d’une telle r(cid:130)f(cid:130)rence lors de leur publication officielle. Les modalit(cid:130)s de cette r(cid:130)f(cid:130)rence sont arr(cid:136)t(cid:130)es par les (cid:144)tats membres. 2. Les (cid:144)tats membres communiquent (cid:133) la Commission le texte des dispositions essentielles de droit interne qu’ils adoptent dans le domaine r(cid:130)gi par la pr(cid:130)sente directive. Article 3 La pr(cid:130)sente directive entre en vigueur le jour de sa publi- cation au Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes. Article 4 Les (cid:144)tats membres sont destinataires de la pr(cid:130)sente direc- tive. Article 2 Fait (cid:133) Luxembourg, le 24 juin 1998. 1. Les (cid:144)tats membres mettent en vigueur les disposi- tions l(cid:130)gislatives, r(cid:130)glementaires et administratives n(cid:130)ces- saires pour se conformer (cid:133) la pr(cid:130)sente directive avant le 1er juillet 1999. Ils en informent imm(cid:130)diatement la Commis- sion. Par le Conseil Le pr(cid:130)sident J. CUNNINGHAM