title: Kommissionens andra rapport till Europaparlamentet och rådet om genomförandet av penningtvättsdirektivet

eurovoc_concepts:
credit institution
economic offence
financial institution
financial market
money laundering

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 01. 07. 1998 KOM(l 998) 401 slutlig KOMMISSIONENS ANDRA RAPPORT till EUROPAPARLAMENTET och RÅDET om genomförandet av penningtvättsdirektivet SAMMANFATTNING rådet och Europaparlamentet om Detta är kommissionens andra genomförandet av penningtvättsdirektivet från 1991. Avsikten med rapporten är att bemöta de frågor och framställningar som uppstod till följd av rådets och Europaparlamentets granskning av kommissionens första rapport som överlämnades 1995. rapport till Med penningtvättproblemets globala natur som bakgrund vill kommissionen i denna andra rapport börja med att placera Europeiska unionens ansträngningar att bekämpa penningtvätt i ett större internationellt sammanhang. I rapporten beskrivs därför de ansträngningar som har gjorts för att sprida budskapet länder och kommissionen redogör även för de beaktansvärda framsteg som har gjorts genom ratifikationen av två viktiga internationella penningtvättskonventioner. till tredje Den grundläggande situationen vad gäller genomförandet av direktivet är mycket tillfredsställande. Alla medlemsstater har införlivat direktivet i sin nationella lagstiftning och för närvarande pågår endast ett överträdelseförfarande. I rapporten noterar kommissionen de utmärkta framsteg som alla medlemsstater har gjort genom att kriminalisera tvätt av vinning frän ett allt större antal grova brott. I rapporten granskar kommissionen de ansträngningar att bekämpa penningtvätt som görs via valutaväxlingsföretag och andra, eventuellt oreglerade finansiella verksamheter. Kommissionen noterar också framstegen i fråga om antalet icke-finansiella verksamheter som omfattas av medlemsstaternas lagstiftning om penningtvätt, och begrundar frågan om åtgärder för att bekämpa penningtvätt inom vissa icke-finansiella yrken, i synnerhet de juridiska yrkena. Inom ovannämnda och ett' antal andra områden tar rapporten upp aspekter med anknytning till den detaljerade handlingsplan för bekämpande av den organiserade brottsligheten som nyligen antogs av Europeiska rådet i Amsterdam. I rapporten behandlas även det arbete som pågår i olika forum för att förbättra samarbetet och informationsutbytet mellan de olika myndigheter som berörs av penningtvätt. För att bemöta Europaparlamentets framställningar tar kommissionen i sin rapport även upp den senaste utvecklingen vad gäller de tekniker som används för penningtvätt och det arbete som lör närvarande utförs i andra forum gällande de makrockonomiska effekterna av penningtvätt. Syftet med rapporten är också att ge en del inledande uppgifter om resultaten från ansträngningarna att bekämpa penningtvätt. Av uppgifterna framgår att misstänkta transaktioner rapporteras i alla medlemsstater. Antalet rapporterade åtal och domar är mycket lägre. Det förefaller också som om de penningsummor som konfiskeras är små. I rapporten konstateras slutligen att det nu skulle vara lämpligt att uppdatera och utvidga direktivet i enlighet med Europaparlamentets önskemål och rekommendendationerna i handlingsplanen för bekämpande av den organiserade brottsligheten. I. INLEDNING Rådets direktiv 91/308/EEG om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för tvättning av pengar antogs den 10 juni 1991 '. I artikel 17 i direktivet föreskrivs att reguljära rapporter om genomförandet av direktivet skall överlämnas till Europaparlamentet och rådet minst vart tredje år. Kommissionens första rapport (KOM(95) 54 slutlig) presenterades i mars 1995. Denna rapport omfattade tolv medlemsstater i och med att den även behandlade de tre länder som vid den tidpunkten nyss hade anslutit sig till Europeiska unionen. Island och Norge behandlades i en parallell rapport som EFTA-staternas ständiga kommitté hade utarbetat om de EFTA-länder som hör till Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Denna andra rapport omfattar de 15 medlemsstaterna. EFTA-myndigheterna har utarbetat en parallell rapport för de övriga EES-länderna, dvs. Island, Liechtenstein och Norge. I den första rapporten beskrevs detaljerat hur direktivets viktigaste bestämmelser hade genomförts i medlemsstaterna. Kommissionen pekade ut de största svårigheterna i samband med genomförandet och beskrev både positiva inslag och svaga punkter i de europeiska ansträngningarna att förhindra penningtvätt. Rapporten granskades av rådet i mars 1995. Rådets slutsatser finns i bilaga 1 till denna rapport. I rådets slutsatser lades särskild vikt vid en mer samordnad tillämpning av direktivet, inklusive frågan om vilka brott som omfattas av lagstiftningen mot penningtvätt och vilka yrken och typer av verksamheter utanför den konventionella finansiella sektorn som berörs av direktivets bestämmelser. Rådet var också helt överens med kommissionen om att förstärkningen av systemen för bekämpning av penningtvätt är beroende av ett närmare samarbete mellan de olika myndigheter som deltar i kampen mot denna företeelse. Rådet uppmanade slutligen kommissionen att fortsätta sin analys av de olika frågor som tagits^ upp och att inom 18 månader överlämna en rapport om sina åsikter i dessa frågor. Europaparlamentet hade en bred diskussion om penningtvätt. Det granskade kommissionens rapport i ett antal utskott och ordnade en utfrågning. Parlamentets betänkande och resolution antogs i juni 19962. Parlamentets resolution innehåller 21 punkter och finns i bilaga 2 till denna rapport. 1 KGTnrL 166, 28-6-1 991, s. 77. 2 Dokument A4-0I87/96 och IÎGT nr C 198, 8-7-1996, s. 245. 2 effekterna av denna verksamhet. Parlamentet Parlamentet efterlyste mer information om de praktiska resultaten av kampen mot penningtvätt, om de nya tekniker som används för att tvätta pengar och om de makroekonomiska att kriminaliseringen av tvätt av pengar skall utvidgas till att omfatta vinningen från all organiserad brottslighet och ville att direktivet direkt skall omfatta alla de yrkesgrupper och företagskategorier som är involverade eller sannolikt blir involverade i penningtvätt. Parlamentet uppmanade kommissionen att överlämna en rapport inom två år och lägga fram ett förslag till nytt direktiv som täpper till de luckor som parlamentet har upptäckt i Europeiska unionens försvar mot penningtvätt. ansåg Avsikten med denna rapport är att i ett och samma dokument bemöta rådets och Europaparlamentets farhågor och att i så stor utsträckning som möjligt tillhandahålla den kompletterande information som parlamentet har begärt. Kommissionen har i denna rapport granskat problemet ur en vid synvinkel i enlighet med framställningarna från Europaparlamentet och uppdraget från rådet. 1 rapporten granskas unionens ansträngningar att bekämpa penningtvätt på ett övergripande sätt och granskningen begränsas inte nödvändigtvis till den lagstiftning med vilken direktivet genomförs eller till frågor som enbart faller under den första pelaren. I rapporten strävar i ett kommissionen också efter att placera Europeiska unionens ansträngningar internationellt sammanhang. ill denna rapport finns följande bilagor : Bilaga 1 Rådets slutsatser om kommissionens första rapport. Bilaga 2 Europaparlamentets resolution som svar på den första rapporten. Bilaga 3 Undertecknande, ratifikation och genomförande av Wien- och Strasbourgkonventionen. Bilaga 4 Tabell över straffbara handlingar som omfattas av medlemsstaternas lagstiftning mot penningtvätt. Bilaga 5 Åtgärdspunkt 26 i rapporten om organiserad brottslighet överlämnad till och godkänd av Europeiska rådet i Amsterdam. Bilaga 6 Icke-finansiella verksamheter som omfattas av medlemsstaternas lagstiftning mot penningtvätt. Bilaga 7 Slutsatser frän Egmontgruppen beträffande möjligheterna till samarbete mellan medlemsstaternas finansiella underrättelseenheter. Bilaga 8 l Ippgifter om rapporter över misstänkta transaktioner. Bilaga 9 Resultat frän rapporteringssystemet, åtal och domar. EUROPEISKA II PENNINGTVÄTT i ett GLOBALT SAMMANHANG UNIONENS ANSTRÄNGNINGAR att BEKÄMPA 1. Allmänt internationell Narkotikahandeln och den organiserade brottsligheten har en mycket karaktär och tar ingen hänsyn till gränser. Likaså är tvätt av vinningen från grov brottslighet i ökande grad ett internationellt fenomen, där tvättarna är beredda att utnyttja i världen. Kampen mot möjligheter och svagheter penningtvätt måste ses i ett globalt sammanhang. Europeiska unionens länder kan införa hur sofistikerade och långt utvecklade system som helst men dessa kan enkelt undermineras av andra länders obefintliga eller bristande försvar. Det är därför absolut nödvändigt att budskapet om kampen mot penningtvätt förs vidare och uppmärksammas i alla världens länder. försvar överallt ländernas i Den internationella kampen mot penningtvätt leds av den internationella finansiella aktionsgruppen (Financial Action Task Force, FATF). Detta organ skapades av G7- toppmötet 1989 och har för närvarande 28 medlemmar - 26 länder som representerar huvuddelen av världens finansmarknader samt Europeiska kommissionen och Gulfens samarbetsråd (GCC). Alla de 15 EU-medlemsstaterna är medlemmar i FATF. sina 40 rekommendationer FATF antog 1990 och uppdaterade dem 1996. Rekommendationerna är de åtgärder som FATF-medlemmarna har kommit överens om att genomföra och som alla länder har uppmanats att anta. De områden som omfattas av åtgärderna är straffrätt, säkerställandet av att lagarna efterlevs, det finansiella systemet och dess reglering och internationellt samarbete. FAFT har nu beslutat att dess arbete måste fortsätta efter det att dess nuvarande mandat löper ut i mitten av 1999. En av FATF:s huvuduppgifter under de närmaste åren kommer att vara att skapa ett världsomfattande nätverk för att sprida budskapet om kampen mot penningtvätt till alla delar av världen. FATF:s redogörelse för dess framtida arbete och uppdrag godkändes av FATF-ministrarna och kommissionsledamoten Mario Monti den 28 april 1998 och av G7/8-toppmötet den 15-17 maj 1998. FN:s system spelar också en viktig roll i kampen mot penningtvätt. I oktober 1996 lanserade FN:s internationella narkotikakontrollprogram (United Nations International Drugs Control Programme, UNDCP) ett globalt program mot penningtvätt avsett att genomföras i samarbete med avdelningen för förebyggande av brott och straffrätt (Crime Prevention and Criminal Justice Division, CPCJD). Pä detta sätt utvidgar FN sitt arbete sä att det sträcker sig längre än till att bekämpa endast sådan penningtvätt som berör vinningen frän narkotikahandeln. UNDCP kommer nu att höra till FN:s kontor för luukotikakontroll och förebyggande av brott (United Nations Office of Drug Control and Crime Prevention, UNODCCP). Kampen mot penningtvätt kommer att bli en av de viktigaste punkterna pä dagordningen vid det särskilda sammanträde om narkotika som FN:s generalförsamling skall hålla i New York i juni 1998. 2. Gemenskapsdirektivets roll Gemenskapens penningtvättsdirektiv från 1991 var en milstolpe i den internationella kampen mot penningtvätt genom att direktivet gav en del av de 40 FATF- rekommendationerna avsedda att förebygga missbruk av det finansiella systemet laga kraft inom EU, och följaktligen även i huvuddelen av FATF-medlemsländerna. I direktivet erkände man samtidigt på ett klart sätt problemets globala karaktär och hänvisade till de två viktigaste internationella konventionerna om penningtvätt. Den första är FN:s konvention mot olaglig handel med narkotika och psykotropa preparat, Wien 1988, från vilken direktivets definition av penningtvätt har hämtats. Den andra är Europarådets konvention om penningtvätt, efterforskning, beslag och förverkande av vinning av brott, Strasbourg, 1990. Ett av huvudsyftena med denna konvention är att underlätta och främja internationellt samarbete. Två av FATF. s 40 rekommendationer behandlar undertecknande och ratifikation av dessa två internationella konventioner. 3. Genomförandet av Wien- och Strasbourgkonventionen i medlemsstaterna Genom en till direktivet bifogad deklaration från ett möte mellan medlemsstaternas regeringsrepresentanter i rådet åtog sig medlemsstaten^ att anta strafflagstiftning som gör att de kan uppfylla sina skyldigheter enligt Wien- och Strasbourgkonventionen. Alla medlemsstater har nu undertecknat och ratificerat Wienkonventionen och genomförandet av de relevanta artiklarna gällande kampen mot penningtvätt har nu fullbordats. Betydande framsteg har gjorts även i fråga om Strasbourgkonventionen. Den exakta situationen i fråga om undertecknande, ratifikation och genomförande av denna konvention beskrivs i bilaga 3. Alla medlemsstater har nu undertecknat konventionen och elva medlemsstater har även ratificerat den. Handlingsplanen, för bekämpande av den organiserade brottsligheten3 överlämnades till och godkändes av Europeiska rådet i Amsterdam. Planen binder medlemsstaterna till att fullständigt 'ratificera detta (och andra) internationella instrument fram till slutet av 1998 eller att varje halvår överlämna en skriftlig rapport om de svårigheter som man stött på i samband med genomförandet. 4. Genomförandet av direktivet eller motsvarande normer i icke-medlemsländer 4. 1. Länderna i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet I enlighet med EES-avtalet gäller direktivet i Island, Liechtenstein och Norge. EFTA:s övervakningsmyndighet har utarbetat en parallell rapport om genomförandet i dessa länder. U ( i T n r C 2 5 l, 15-8-1997, s. I 4. 2. De central- och östeuropeiska länderna Penningtvättsdirektivet är en väsentlig del av gemenskapens regelverk och alla ansökarländer måste genomföra det. Ansträngningarna att stödja dem i denna process utgör en del av strategin för att förbereda anslutningen av ansökarländerna. Alla anslutningsavtal innehåller en artikel som förpliktar undertecknarna att bekämpa penningtvätt enligt gemenskapens normer och andra internationella normer, särskilt FATF-normerna. Genom ett Phare-program för att bekämpa narkotika som omfattar flera länder ger kommissionen tekniskt bistånd till åtgärder för att bekämpa penningtvätt i 13 länder i Central- och Östeuropa. Här bör även hänvisas till ätgärdspunkt 3 i handlingsplanen för bekämpande av den organiserade brottsligheten som "uppmanar rådet och kommissionen att tillsammans med kandidatländerna i Central- och Östeuropa, inbegripet de baltiska staterna, fastställa en före anslutningen-pakt om samarbete mot brottsligheten". 4. 3. De nya oberoende staterna Partnerskaps- och samarbetsavtalen mellan EU och länderna i före detta Sovjetunionen fastställer att ömsesidigt samarbete skall etableras inom ett antal områden relaterade till rättsliga och inrikes frågor, bland annat penningtvätt. Som en följd av rådets beslut att öppna Tac i s-program m et för sådana åtgärder är det sannolikt att tekniska biståndsprojekt inom detta område snart kommer att inledas i de centralasiatiska länderna. 4. 4. De länder som hör till Europarådet men inte till FATF Kommissionen ger ekonomiskt stöd till Europarådets gemensamma utvärderingsprojekt som är avsett att främja spridningen av de 40 FATF-rekommendationerna samt FATF- lörlärandena för självbedömning och gemensam utvärdering till de 21 europeiska länder finansiera som utvärderingen av Phare-länderna. tillhör FATF. Kommissionens bidrag skall hjälpa till att inte 4. 5. Västindien 1 Västindien har kommissionen i samarbete med USA inlett ett betydande regionalt projekt för kontroll av penningtvätt. Projektet genomförs via den västindiska finansiella aktionsgruppen (Caribbean Financial Action Task Force, CFATF). 4. 6 Andinska gemenskapen I februari 1998 undertecknade de lem medlemsstaterna i Andinska gemenskapen (Bolivia, Colombia, Ecuador, Peru och Venezuela) och kommissionen ett finansieringsavtal om inrättandet av ett regionalt program för kampen mot narkotika, vilket ocksä skulle omfatta bekämpande av penningtvätt. 4. 7 Asien I samband med uppföljningen av det första ASEM-toppmötet i mars 1996 kom de asiatiska och europeiska finansministrarna vid ett möte i Bangkok i september 1997 överens om att vidta konkreta åtgärder för att stärka samarbetet mellan EU och Asien i kampen mot penningtvätt. Förslag om hur denna överenskommelse skall genomföras lades fram för ASEM Il-toppmötet, som hölls i London i april 1998, och toppmötet erkände att kampen mot penningtvätt påverkar insynen i de finansiella systemen och att ASEM-länderna måste samarbeta. I detta sammanhang pågår för närvarande inledande diskussioner med sekretariatet för Asien-Stillahavs-gruppen mot penningtvätt. 4. 8. Andra icke-medlemsländer Kommissionen strävar fortsättningsvis efter att få in en klausul mot penningtvätt i alla avtal, oavsett typ, som kommissionen sluter med icke-medlemsländer. Standardklausulen tar upp ansträngningar och samarbete för att förhindra penningtvätt och lör att införa lämpliga normer for bekämpning av penningtvätt motsvarande de normer som har antagits i EU och i internationella forum såsom FATF. III. DIREKTIVETS GENOMFORANDE i MEDLEMSSTATERNA 1. Den allmänna situationen Alla medlemsstater har nu genomfört penningtvättsdirektivet och officiellt anmält sin till kommissionen. Arbetet med att granska delar av den genomförandelagstiftning genomförandelagstiftning eller kompletterande lagstiftning som nyligen har mottagits pågår fortfarande. För närvarande pågår endast ett överträdelseförfarande enligt artikel 169 i EG-tordraget för Underlätelse att uppfylla direktivet. Ärendet gäller Österrike och berör särskilt den fortsatta förekomsten av anonyma sparkonton i landet. Kommissionen beslutade i oktober 1997 att föra ärendet vidare till EG-domstolen. 2. Förbudet mot penningtvätt I artikel 2 i direktivet föreskrivs att tvättning av pengar skall vara förbjuden i alla medlemsstater. Såsom Iramgär av redogörelsen i kommissionens första rapport kunde rädet inte komma överens om att i direktivet kräva kriminalisering av penningtvätt. Ett sådant åtagande gjordes dock i den deklaration som bifogades direktivet (om än utanför direktivets ram) och alla medlemsstater har i praktiken kriminaliserat penningtvätt. samtidigt uppmanas I direktivet krävs endast förbud mot tvätt av vinning från narkotikabrott, enligt kravet i Wienkonventionen, men medlemsstaterna tillämpa Strasbourgkonventionens synsätt, dvs. att bekämpa tvätt av vinning också från andra typer av brott (ofta kallade förbrott). FATF skärpte 1996 sina rekommendationer i frågan och fastslog att varje land bör utvidga kriminaliseringen av tvätt av vinning från narkotikabrott till att omfatta tvätt av vinning från grova brott. Detta skulle vara ett svar pä dagens utveckling med en dramatisk ökning av organiserad brottslighet på andra områden än narkotika. Det skulle också vara ett tecken på att man insett att det skulle förbättra rapporteringen av misstänkta transaktioner och underlätta det internationella samarbetet mellan rättsliga och polisiära myndigheter i olika länder om definitionen av förbrott omfattade så mänga brott som möjligt. att Denna trend har varit mycket tydlig i EU-medlemsstaterna. I bilaga 4 ges en aktuell bild av de förbrott som omfattas av medlemsstaternas lagstiftning mot penningtvätt. Alla medlemsstater har utvidgat eller håller på (Luxemburg) att utvidga sin lagstiftning genom att kriminalisera tvätt av vinningen frän mänga typer av grova brott. Europaparlamentets uppmaning till medlemsstaterna i punkt 5 i dess resolution har alltså redan lätt respons. Det här betyder ocksä att kravet i ätgärdspunkt 26 e i handlingsplanen för bekämpande av den organiserade brottsligheten, ett krav som går ut på att "rapporteringsplikten i artikel 6 i penningtvättsdirektivet bör utvidgas till samtliga brott som har samband med grov brottslighet", i hög grad redan har uppfyllts. I detta sammanhang bör även konventionen om skydd av Europeiska gemenskapens finansiella intressen och de två protokollen till denna nämnas. Medlemsstaterna har åtagit sig att kriminalisera tvätt av vinning från bedrägerier och bestickning i den bemärkelse till detta åtagande är att som avses identifikations- och rapporteringsskyldigheten utvidgas även till denna verksamhet. i konventionen. Ett viktigt komplement Medlemsstaterna har visserligen gjort framsteg i fråga om tillämpningsområdet för lagstiftningen mot penningtvätt, men frågan är ändå om det är godtagbart att direktivet, som är en av de grundläggande internationella texterna på detta område, så dåligt speglar dagens verklighet. 3. Direktivets räckvidd vad gäller den finansiella sektorns verksamhet i den mest omfattande Direktivet omfattar kreditinstitut och bemärkelsen. Det betyder att praktiskt taget alla intermediärer inom den finansiella sektorn omfattas av direktivet. finansiella institut 3. 1. Valutaväxlingsforetag läst stor uppmärksamhet vid valutaväxlingsföretagens deltagande Man har i penningtvättsprocessen. Dessa företag faller klart inom direktivets tillämpningsområde men är i liera medlemsstater inte föremål för ingående tillsyn, vilket konstaterades i den första rapporten. Mot bakgrund av att ett allt större antal av dessa företag har befunnits vara inblandade i penningtvätt har de i praktiskt taget alla medlemsstater nu blivit föremål för någon form av offentlig tillsyn. har kungariket emellertid meddelat För närvarande är det bara tvä medlemsstater, nämligen Danmark och Förenade kungariket, som inte ställer nägra särskilda krav på valutaväxlingsföretagen. Regeringen i Förenade ställa valutaväxlingsföretagen under tillsyn, och regeringen i Danmark har meddelat att den för närvarande granskar situationen. De övriga medlemsstaterna har antingen ett system för ingående kontroll eller krav på registrering och godkännande eller lämplighetstest för företagsledare alla medlemsstater av lagstiftningen mot penningtvätt. Myndigheterna i Förenade kungariket och Danmark har trots avsaknaden av en särskild tillsyn fått ett bra gensvar från dessa företag när det gäller antalet rapporterade misstänkta transaktioner. aktieägare. Valutaväxlingsföretagen omfattas avser dock och den att att i 3. 2. Övrig finansiell verksamhet I parlamentets betänkande behandlas också övrig eventuellt oreglerad verksamhet såsom tjänster för överföring av pengar, leasing och factoring. Också dessa verksamheter faller inom penningtvättsdirektivets tillämpningsområde och medlemsstaterna skall se till att företag med sådan verksamhet respekterar kraven på identifikation av kunderna, registrering och rapportering av misstänkta transaktioner. Beträffande dessa förpliktelser i vilken omfattning uppmanade parlamentet kommissionen att överväga om och tillsynsbestämmelser kan inlemmas i direktivet. Kommissionen framhåller att tillsynsfrågor inte nämns direkt i det nuvarande direktivet och att införandet av samordnade tillsynskrav alltid skulle stå i samband med kravet på att underlätta tillhandahållande av tjänster över nationsgränserna eller etablering i en annan medlemsstat. Vissa verksamheter förekommer inte i alla medlemsstater eller tar bara utföras av andra reglerade institutioner. Den allmänna företagslagstiftningen kan också innehålla vissa skyddsåtgärder. Om det visar sig att penningtvätt uppdagas i anslutning till någon oreglerad finansiell verksamhet förväntar sig kommissionen att medlemsstaterna vidtar lämpliga åtgärder, såsom de har gjort i fråga om valutaväxlingsföretagen. Detta krävs i direktivet och dessutom har alla medlemsstater godkänt FATF-rekommendation nr 8, där det fastställs att regeringarna skall se till att dessa foreglerade] institutioner omfattas av samma lagstiftning mot penningtvätt eller förordningar som alla andra finansiella institut och att dessa lagar eller förordningar genomförs på ett effektivt sätt. Kommissionen uppmanar medlemsstaterna att ägna stor uppmärksamhet åt detta område. Kommissionen själv kommer att fortsätta att följa situationen noggrant, framför allt genom de årliga FAFT- ranporlerna om penningtvätt (se punkt 111. 7 i denna rapport) och genom arbetet i kontaktkommittén. 4. Direktivets räckvidd vad gäller verksamhet utanför den finansiella sektorn Enligt artikel 12 i direktivet skall medlemsstaterna "se till att bestämmelserna i detta direktiv utvidgas, helt eller delvis, andra yrkesgrupper och företagskategorier än kreditinstitut och finansiella institut som avses i artikel 1, dä den verksamhet som bedrivs är särskilt ägnad att utnyttjas för tvättning av pengar". till att omfatta I den första rapporten konstaterades att denna artikel ålägger medlemsstaterna en förpliktelse, men genom att artikeln är så allmänt formulerad kan medlemsstaterna i hög grad tillämpa direktivet efter eget gottfinnande. För att sä långt som möjligt samordna tillämpningen av denna bestämmelse ges direktivets kontaktkommitté genom artikel 13 d i uppgift att undersöka "om en viss Yrkesgrupp eller företagskategori bör omfattas av artikel 12, när det klarlagts att en sådan yrkesgrupp eller företagskategori har utnyttjats i en medlemsstat för tvättning av pengar". Kontaktkommittén har redan någon tid varit engagerad i denna uppgift men har än så länge inte slutgiltigt kommit överens om ett formellt yttrande om hur artikel 12 skall tillämpas. Den viktigaste olösta punkten är de förpliktelser som skall gälla för vissa yrken, särskilt de juridiska yrkena. Denna känslighet var uppenbar redan i rådets slutsatser om kommissionens första rapport när rådet uppmanade till en mer samordnad tillämpning av direktivet, särskilt avseende yrkesgrupper och företagskategorier som omfattas av direktivets bestämmelser, med beaktande av de juridiska yrkenas särställning. I punkt 4 i Europaparlamentets resolution anmodas kommissionen att, med hänsyn till kontaktkommitténs förarbeten, lägga fram ett förslag till översyn av det föreliggande direktivet varigenom de yrkesgrupper och företagskategorier som är eller som kan bli involverade i verksamhet eller förfaranden som gäller tvättning av pengar inbegrips direkt i direktivets tillämpningsområde. Kontaktkommitténs arbete inom detta område har resulterat i följande preliminära slutsatser : Vid alla beslut om att införliva ett yrke i tillämpningsområdet för en enskild medlemsstats lagstiftning bör man se till att det finns en balans mellan den börda som åläggs och den verkliga risken för penningtvätt. - Det är oförenligt med andan i direktivet om inte alla yrken där verksamheten utsätts för likartade risker för penningtvätt också omfattas av likartade kontroller. - Medlemsstaterna bör noggrant överväga om vissa yrken i respektive stat medför en påvisbar risk för penningtvätt. Om sä är fallet bör man se till att de berörda yrkena omfattas av vissa delar av den lagstiftning som genomför direktivet i de fall där detta kan antas vara verkningsfullt. Sädana yrkesverksamheter är spelbranschen, som omfattar kasinon, vadförmedlare och lotterier, och handeln med värdefulla objekt. Åt sådan handel ägnar sig fastighetsmäklare och juvelerare,. värdemetalls- och ädelstenshandlare, konst- och antikhandlare, auklionskammarc samt mynt- och frimärkshandlare. 10 - Till de bestämmelser som skulle kunna införas hör krav på identifikation när en betalning som överstiger ett visst belopp görs med kontanter eller andra nominella betalningsmedel, krav på registrering och en eventuell förpliktelse att rapportera misstänkta transaktioner. För att sådana krav skall vara meningsfulla måste man också införa de förfaranden som krävs för att genomdriva dem. principen - Vad beträffar yrkena har huvuddelen av delegationerna kommit överens om den av juridiska allmänna penningtvättsbestämmelserna när verksamheten innebär något slag av finansiella tjänster i samband med finansiella transaktioner. Likaså har de kommit överens om att noggrant överväga behovet av att låta bestämmelserna om penningtvätt omfatta jurister och notarier med beaktande av deras ställning och deras faktiska verksamhet. omfattas yrkena kan att de - Hit antal delegationer ansåg sig inte kunna göra någon åtskillnad mellan de olika tjänster som jurister kan erbjuda sina klienter och påpekade att jurister (och personer med andra yrken) i deras länder är skyldiga att iaktta diskretion och har absolut tystnadsplikt när det gäller klienterna. Vissa medlemsstater påpekade också att de vill undersöka självregleringens alla möjligheter innan de överväger att göra lagstiftningen mot penningtvätt tillämplig på de juridiska yrkena. Detta är det aktuella läget för denna diskussionsfråga i kontaktkommittén. Frågan om tillämpning av lagstiftningen mot penningtvätt pä yrken och verksamhet utanför den finansiella sektorn har även diskuterats i andra forum. Slutsatserna frän Europeiska rådet i Dublin i december 1996 innehåller ett åtagande om ett fullständigt genomförande av direktivet om penningtvätt och om en eventuell utvidgning av det till andra relevanta yrkeskategorier och organ som traditionellt sett inte tillhör den finansiella sektorn. Vid Europeiska rådet i Dublin inrättades också högnivägruppen om organiserad innehåller brottslighet med uppdrag att utarbeta en omfattande handlingsplan som arbetet. Gruppens realistiska specifika handlingsplan godkändes vid Europeiska rådet i Amsterdam i juni 1997. Åtgärdspunkt 26 handlar till stor del om åtgärder för bekämpning av penningtvätt (se bilaga 5) och i punkt 26 e konstateras att rapporteringsplikten i artikel 6 i penningtvättsdirektivet bör utökas till personer och yrken andra än de finansiella institut som omnämns i direktivet. Detta mål bör uppnås i slutet av 1998. rekommendationer och tidtabeller för Vid sitt möte den 11 december 1997 fortsatte kontaktkommittén diskussionen om tillämpningen av direktivet pä känsliga yrken utanför den finansiella sektorn och utgick dä frän handlingsplanen. Kommissionen konstaterade att handlingsplanen innehåller ambitiösa och långtgående rekommendationer pä detta område, vilka har godkänts pä högsta politiska nivå. främst Diskussionen rörde främst olika yrken, särskilt de juridiska. Kommissionen undersökte pä nytt tillsammans med medlemsstaterna om man skulle kunna skilja mellan den del av juristers verksamhet som inbegriper rådgivning, försvar och processer och den del som utgörs av mindre känslig affärsverksamhet. 11 som tillhandahålls av personer med dessa yrken missbrukas När det gäller dessa yrken innehåller handlingsplanen för bekämpande av den organiserade brottsligheten en åtgärdspunkt som kan ha betydelse för att förebygga att de tjänster för penningtvättsändamål. I åtgärdspunkt 12 sägs att man bör utveckla åtgärder som skyddar vissa känsliga yrken från att påverkas av organiserad brottslighet, till exempel genom att införa en uppförandekodex. I punkten sägs också att man bör genomföra en undersökning och föreslå specifika åtgärder, inbegripet lagstiftning, för att hindra att notarier, advokater, personer med redovisningsuppgifter och revisorer utnyttjas av eller blir inblandade i organiserad brottslighet och för att garantera att deras yrkesorganisationer är med om att inrätta och genomdriva sådana uppförandekodexar på europeisk nivå. En eventuell gemensam åtgärd planeras till mitten av 1999. Bilaga 6 innehåller en redogörelse för den aktuella situationen när det gäller i vilken omfattning medlemsstaternas lagstiftning mot penningtvätt omfattar även yrken utanför den finansiella sektorn. Av redogörelsen framgår att stora framsteg har jyorts sedan kommissionens första rapport. Dessutom har ett antal medlemsstater planer på att ytterligare utvidga lagstiftningens fortfarande avsevärda skillnader mellan staterna vad beträffar tillämpningsområdet. tillämpningsområde. Det finns dock Mot bakgrund av dessa skillnader och, som FATF konstaterat, mot bakgrund av att penningtvättsverksamheten tlyttat frän den traditionella finansiella sektorn till yrken och företag utanför denna sektor, skulle det synas märkligt om kommissionen inom sitt behörighetsområde inte hade samma ambitionsnivå som handlingsplanen. 5. Kundidentifikation vid anonyma transaktioner Enligt artikel 3 i direktivet skall banker och finansiella institut kräva att kunderna styrker sin identitet, hålla lämpliga register och vidta skäliga åtgärder för att försöka identifiera dem för vars räkning någon annan uppträder. I sitt betänkande uttryckte parlamentet sin oro angående försvagningen av kundidentifikationskraven, särskilt i anslutning till s. k. telebanker. Kontaktkommittén har diskuterat problemet med anonyma transaktioner vid ett antal tillfällen och har kommit överens om ett antal principer som skall tillämpas tor att garantera adekvat identifikation av kunderna. Kundidentifikationsomrädet som helhet har också granskats av FATF som i bilagan till sin årsrapport 1996-97 utvärderade de åtgärder som FATF-medlemmarna vidtagit i fråga om identifikation. Slutsatsen var att FATF-medlemmarnas identifikationssystem som helhet anses vara tillfredsställande. FATF konstaterade också att denna fråga måste granskas kontinuerligt, särskilt utvecklingen av elektroniska transaktioner och finansiella tjänster genom ny teknik. Kommissionen delar dessa slutsatser. 12 6. Samarbete mellan myndigheter som berörs av penningtvätt Denna fräga, som är av väsentlig vikt för att kampen mot penningtvätt skall vara framgångsrik både inom EU och internationellt, togs upp av både rådet och parlamentet. 1 direktivets artikel 6 hänvisar man till "de myndigheter som har att bekämpa tvättning av pengar". Dessa myndigheter detjnieras inte närmare i direktivet och i motsats till andra direktiv inom den finansiella sektorn innehåller penningtvättsdirektivet inte heller specifika bestämmelser om samarbete över nationsgränserna mellan sådana myndigheter. I kommissionens första rapport konstaterades alt man i direktivet inte har försökt att harmonisera de berörda aspekterna i säkerställandet av att lagarna efterlevs, bland annat karaktären hos och organisationen av de myndigheter som skall ta emot rapporterna om misstänkta transaktioner, de förfaranden som skall följas efter det att informationen har överlämnats och utbyte av information med andra nationella och utländska myndigheter. I den första rapporten konstaterades dock att en tillbörlig samordning av dessa och andra frågor kring säkerställandet av att lagarna efterlevs skulle bidra till att effektivisera framför allt rapporteringssystemet, men även systemet för bekämpning av penningtvätt som helhet. Ett första påpekande som måste göras är att ett fullt genomförande av Europarådets Strasbourgkonvention L alla medlemsstater skulle ge en förbättrad grund för internationellt samarbete. Såsom ovan indikeras (se punkt II. 3) verkar det finnas en sann politisk vilja att uppnå detta mål så snabbt som möjligt. Eventuellt är dock inte ens detta tillräckligt. Artikel 18 i Strasbourgkonventionen ger fortfarande möjlighet att neka till samarbete pä liera olika grunder. Olika ansträngningar pågår redan för att förbättra särskilt informationsutbytet. 6. 1. Informationsutbyte och samarbete mellan organ som inrättats för att ta emot rapporter om misstänkta transaktioner 1 artikel 6 i direktivet föreskrivs att medlemsstaterna måste utse en eller flera myndigheter som har att ta emot rapporter om misstänkta transaktioner. För dessa organ används på engelska ofta benämningen Financial Intelligence Unit (FIU), dvs. "finansiell underrättelseenhet". tystnadsplikt och informationsutbyte. Mot bakgrund Direktivet specificerar inte vilken form dessa organ skall ha och, i motsats till annan gemenskapslagstiftning om finansiella tjänster, innehåller direktivet inga bestämmelser om finansiella underrättelseenheternas skilda ställning och roll i de olika medlemsstaterna (se nedan) vore det nu ytterst svårt alt helt samordna denna del av kampen mot penningtvätt enligt EU-lagstiftningens första pelare. Med tanke pä hur viktig denna fräga är skulle direktivet kanske kunna innehålla vissa bestämmelser om relationerna mellan de administrativa finansiella underrättelseenheterna och samtidigt uppmuntra till samarbete med och mellan finansiella underrättelseenheter av annat slag. av de 13 traitement des I juni 1995 organiserade Financial Crimes Enforcement Network i USA (FINCEN) och första Cellule de internationella mötet mellan finansiella underrättelseenheter i Egmont Palace i Bryssel. Denna F^gmontgrupp har nu sammanträtt vid fem tillfallen, har blivit ett äkta internationellt forum och har, även om gruppen inte har någon officiell status, blivit en viktig del av den internationella kampen mot penningtvätt. i Belgien (CTIF) det informations financières Egmontgruppens allmänna mål kan sammanfattas på följande sätt4 : - Etablera en lista över alla finansiella underrättelseenheter. - Ordna sammanträden för att diskutera praktiska problem. - Dela med sig av gruppens erfarenheter för att bistå länder som överväger att inrätta eller håller på att inrätta en finansiell underrättelseenhet. - Uppmuntra och underlätta internationellt samarbete och informationsutbyte mellan olika finansiella underrättelseenheter. Over 30 länder frän Europa, Nord- och Sydamerika, Asien och Australasien har deltagit i internationella organisationer har deltagit som Egmontgruppens arbete. Ett antal observatörer. Gruppen har Ire arbetsgrupper, vars arbetsfält omfattar juridiska hinder, kommunikationssätt och utbildning. juridiska arbetsgruppen Den eller samförståndsavtal. Genom ett frågeformulär har arbetsgruppen även strävat efter att inventera såväl möjligheterna till som villkoren och begränsningarna för samarbete mellan de berörda finansiella underrättelseenheterna i de deltagande länderna. samarbetsavtal ett utkast har gjort till Det huvudsakliga hindret har visat sig vara de finansiella underrättelseenheternas olika karaktär i olika länder. F^nheterna kan delas in i tre huvudkategorier : administrativa myndigheter, förmedlande myndigheter och polisiära eller rättsliga myndigheter. I vissa fall består myndigheten av både polisiära och rättsliga myndigheter och i andra fall är den exakta ställningen är oklar. I de enskilda medlemsstaterna är kategorierna internationella samarbetsenkät) : följande (källa: Egmontgruppens Förmedlande organ Nederländerna, Spanien. : Belgien, Finland (FSA), Frankrike, Grekland, Italien, - Polisiär myndighet : Österrike, Finland (ML1D), Tyskland, Irland, Sverige, Förenade kungariket. Rättslig myndighet : Luxemburg, Portugal. Blandad polisiär/rättslig myndighet : Danmark. Information grundad pä C I ll-ärsrapporlcn 1995 96. 14 Problem med samarbete och informationsutbyte kan uppstå och uppstår på grund av de finansiella underrättelseenheternas olika rättsliga karaktär. Detta är inte alltid ett oöverstigligt hinder eftersom det finns vissa bilaterala samarbetsavtal även i fall där de finansiella underrättelseenheterna har olika karaktär (t. ex. för samarbete mellan en förvaltning och polisen). Vissa medlemsstater är dock idag förhindrade att sluta sådana avtal eftersom deras lagstiftning föreskriver att polisen enbart får samarbeta med polisen i andra länder med hjälp av redan befintliga kanaler. Bilaterala avtal är hur som helst inte den idealiska lösningen och ett multilateralt synsätt, kanske grundat på en EU-konvention eller en internationell konvention, vore att föredra. Del är uppenbart att en lösning av informationsflödesproblemen mellan de finansiella underrättelseenheterna skulle göra de internationella ansträngningarna för att bekämpa penningtvätt mycket effektivare. I bilaga 7 anges de gällande slutsatserna från den juridiska Egmontarbetsgruppen i fråga om de allmänna möjligheterna till bilaterala avtal och direkt informationsutbyte mellan El l-medlemsslaterna. i mänga medlemsstater är den Ett annat problem som påverkar informationsflödet speciella karaktären hos och behandlingen av den information som de finansiella underrättelseenheterna far genom de finansiella institutionernas rapporter över misstänkta transaktioner. Denna information är ofta sekretessbelagd (utan tvivel för att vinna den finansiella sektorns förtroende) och man har fastslagit att informationen inte automatiskt skall cirkulera i de traditionella polisiära och rättsliga kretsarna. De finansiella underrättelseenheterna filtrerar ofta informationen och gör en inledande analys innan den överlämnas till dessa kretsar. Det organ som filtrerar informationen kan ingå i polismyndigheten, men vara avskilt från den övriga verksamheten. 6. 2. Utbyte av penningtvättsinformation efter det att den har gjorts tillgänglig för polisiära och rättsliga myndigheter Det är nödvändigt att denna filterfunktion hälls i åtanke vid den genomförbarhetsstudic som för närvarande görs i anslutning till den tredje pelaren gällande ett EU-omfattande datoriserat informationsutbytessystem som kunde utnyttjas tor undersökningsändamäl i fråga om information om penningtvättsrelaterade transaktioner. Projektet har diskuterats i (lera organ för den tredje pelaren och särskilt i arbetsgruppen om narkotika och organiserad brottslighet. Informationen i fråga skulle redan ha passerat filtret och vara tillgänglig för och användas av de myndigheter som övervakar att lagstiftningen efterlevs. Åtagandet att genomföra detta bekräftas i åtgärdspunkt 26 a i handlingsplanen för bekämpande av den organiserade brottsligheten (se bilaga 5). Systemet skulle beakla de möjligheter som erbjuds av EDU/Eiuopol och skulle vara till stor hjälp lör polisen i dess arbete med all bekämpa penningtvätt. Det är dock osannolikt att systemet skulle fylla behovet av utökat samarbete och informationsutbyte mellan de finansiella underrättelseenheterna. 15 I det andra protokollet till konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen5 ges en rättslig grund for utbyte av information. I artikel 7 i protokollet föreskrivs att medlemsstaterna och kommissionen skall samarbeta med varandra i kampen mot tvätt av vinning från bedrägeri eller korruption riktad mot gemenskapens finansiella intressen. I detta syfte får de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna utbyta information med kommissionen för att underlätta fastställande av fakta och för att säkerställa effektiva rättsliga åtgärder mot penningtvätt. 7. Tekniker för penningtvätt (typologier) I punkt 3 i parlamentets resolution uppmanas kommissionen att rapportera om nya former av penningtvätt som uppkommer då affärer och penningtransaktioner utförs på nya sätt och lägga fram lämpliga förslag till hur dessa nya former av penningtvätt kan bekämpas. Europeiska kommissionen har inte själv direkt sakkunskap om de olika tekniker som används för penningtvätt eller om utvecklingen vad gäller de metoder som används av kriminella element. Kommissionen följer dock andra organs arbete och rapporter noggrant. I 1997 års World Drug Report från FN:s program för narkotikakontroll*1 finns ett intressant avsnitt om penningtvätt och en beskrivning av de olika tekniker som tor närvarande används. De mest användbara regelbundna publikationerna om penningtvättstekniker är FATF:s ärliga rapporter om penningtvättstypologier. Dessa rapporter finns som bilaga till FATF:s årsrapporter och är allmänt tillgängliga via FATF:s hemsida pä http://vvwvv. oecd. org/fatf/. I slutet av 1996-97 års FATF-rapport konstateras beträffande penningtvättstekniker att den tydligaste trenden är penningtvättarnas ständigt ökande användning av andra finansiella institutioner än banker och av icke-finansiella affärsverksamheter i anslutning till banker. Detta anses återspegla en situation där bankerna i högre grad iakttar åtgärderna mot penningtvätt. De traditionella metoderna är fortfarande de populäraste, vilket bevisas av den ökade smugglingen av kontanter över nationsgränserna och uppdelning av kontantdepositioner i små satser (s. k. smurfing) åtföljt av telegrafiska överföringar till andra jurisdiktioner. Inom den del av den finansiella sektorn som inte utgörs av banker är det oftast nämnda hotet användningen av valutaväxlingsföretag och penningöverföringsföretag för att dölja ett brottsligt ursprung. Många penningtvättare tår hjälp av professionella bulvaner som pä olika sätt hjälper till att maskera ursprunget och ägarförhållandena för brottsligt förvärvade medel. Att använda skalbolag, i regel etablerade i "offshore"-jurisdiktioner, är den vanligaste tekniken. Det är även populärt med konton som innehas av vänner och släktingar. 5 K G T n r C 2 2 l, 19-7-1997, s. 12. <' Oxford University Press 1997 ISBN 0-19-829299-6. 16 I en bilaga till samma typologirapport från FATF behandlas frågor i anslutning till nya betalningstekniker. FATF har ställt sig i täten genom att erbjuda ett forum för att samordna och underlätta kommunikationen mellan den bransch som arbetar med elektroniska pengar och de gemenskaper som säkerställer att lagarna efterlevs eller stiftar lagar samt berörda internationella organisationer. Det största bekymret är möjligheten att på ett enklare sätt överföra större penningbelopp, eventuellt anonymt eller utan att det finns en verifieringskedja. Den allmänna uppfattningen hos penningtvättsexperter verkar vara att detta problem inte är aktuellt just nu, utan kommer att aktualiseras i en nära framtid. FATF konstaterar att elektroniska pengar (e-pengar) kan göra det enklare för brottslingar att dölja pengarnas ursprung och att flytta dessa pengar utan upptäckt. Man kan också vara säker på att om de nya systemen utvecklas i riktningar som passar brottslingarnas behov bättre än de nuvarande betalningssystemen, så kommer brottslingarna också att använda dem. I punkt 5 i handlingsplanen för bekämpande av den organiserade brottsligheten fastställs att man bör genomföra en pelarövergripande studie av högteknologisk brottslighet. Där konstateras också fästa uppmärksamhet både vid olagliga användningsområden (t. ex. att kriminella organisationer använder dessa tekniker tor att underlätta sin verksamhet) och vid olagligt innehåll. att man bör Kommissionen fortsätter att noggrant följa de nya teknikernas utveckling. 8. Penningtvätt och övergången till euro Den fysiska övergången till euro från och med den 1 januari 2002 kommer att bli en mycket omfattande procedur. Ju kortare övergångsperioden blir, desto större blir trycket pä det finansiella systemet. Det kommer sannolikt att dyka upp stora belopp i dolda kontanter som innehas av personer utan bankkonton. Dessa personer kommer att vara okända för bankerna när de kommer för att växla sina pengar. Det finns farhågor om att även pengar från kriminell verksamhet kommer att dyka upp, antingen för att sättas in på befintliga bankkonton eller för att "förtvättas" (växling av begagnade sedlar i små valörer till nya sedlar i större valörer). Kommissionen har ända frän början poängterat att försvaret mot penningtvätt inte tär försvagas i samband med övergängen till den gemensamma valutan. Detta gäller utan tvekan öppnandet av nya bankkonton och transaktioner över tröskelvärdet på 15 000 ecu. Del kommer emellertid att bli svårare för bankerna att identifiera misstänkta transaktioner under detta tröskelvärde, eftersom de kommer att utsättas för ett mycket hårt tryck och eftersom det kommer att dyka upp många okända kunder vid bankluckorna. Inom kontaktkommittén om penningtvätt har man kommit överens om att undersöka denna fråga ingående för att se om del kommer att behövas ytterligare skyddsåtgärder och om dessa skulle vara genomförbara. Diskussioner med banksektorn kommer också att bli nödvändiga. 17 9. De makroekonomiska följderna av penningtvätt I punkt 15 i parlamentets resolution uppmanas kommissionen att lägga fram en rapport om möjliga valutaeffekter och andra makroekonomiska effekter av penningtvätt. Kommissionen har inte själv gjort någon forskning inom detta område och har inte heller resurser till det. Det enda organ som har arbetat med detta intressanta men ytterst komplexa område verkar vara Internationella valutafonden (IMF). Också FATF har i sin begränsade undersökning av frågan litat på att IMF skall inleda en diskussion. IMF lade fram ett tjänstemannautlåtande om ämnet vid FATF:s plenum i juni 1996. IMF har även gett ut två arbetsdokument7. Innehållet nedan grundar sig i hög grad på en granskning av dessa två dokument som offentliggjordes den 29 juli 1996 i IMF Survey. En slutsats är att omfattningen, även om den är svår att mäta, av de berörda beloppen och den brottsliga verksamhet som genererar [kriminella] inkomster har följder för både den nationella och internationella fördelningen av resurser och den makroekonomiska stabiliteten. IMF" rapporterar dock att, även om det för närvarande inte finns någon teoretisk litteratur om de makroekonomiska följderna av penningtvätt, den indirekta makrobaserade empiriska forskningen och därtill relaterade studier av brott och svart ekonomi indikerar. när de betraktas tillsammans med penningtvättens genomsyrande roll inom illegal verksamhet, att tvättningen av pengar kan vara tillräckligt utbredd för att utöva en självständig inverkan pä makroekonomin. Den vanliga grundtanken i den tillgängliga forskningen är att om brott, underjordisk verksamhet och därmed förknippad penningtvätt förekommer i tillräckligt stor skala måste detta beaktas av de politiskt ansvariga. Penningtvättarna är i regel inte ute efter största möjliga avkastning på de pengar som tvättas, utan de vill ha en plats eller en investering med vars hjälp de på enklaste möjliga sätt kan återanvända sina pengar - även om detta förutsätter godtagandet av en lägre avkastning. Dessa kapitalrörelser kan mycket väl vara i motsatta riktningar jämfört med det som kan torväntas pä grundval av ekonomiska grundsatser. Pengarna kan därför röra sig frän länder med en läst ekonomisk politik och verksamheter med hög avkastning till länder med en svagare ekonomisk politik och verksamheter med lägre avkastning. Pä grund av penningtvätt tenderar världens kapital därför att investeras mindre optimalt än om penningtvätt inte förekom. Som en följd av sådana ologiska kapitalrörelser kan det bland de politiskt ansvariga uppstå förvirring om vilken politik man bör tillämpa, vilket kan leda till att de bemöter problemet pä ett olämpligt sätt. En förskjutning i den synliga efterfrågan pä pengar pä grund av penningtvätt som inte syns i några som helst data - kan t. ex. påverka stabiliteten hos räntesatser och valutakurser. 7 "Penningtvätt och det internationella finansiella systemet" (Money laundering and the international financial system) av Vito Tanzi, arbetsdokument nr 96/55 och "Makroekonomiska följder av penningtvätt" (Macroeconomic implications of money laundering) av Peter J. Quirk, arbetsdokument nr 96/66. 18 Pä nationell nivå kan stora finansiella flöden i anslutning till penningtvätt därför påverka internationell nivå kan sädana variabler, som valutakurser och räntesatser. På kapitalrörelser som härrör frän penningtvätt - särskilt när de ses som tillfälliga - ha en destabiliserande effekt på grund av de globala finansmarknadernas integrerade karaktär. Finansiella svårigheter som härrör från ett visst centrum kan enkelt sprida sig till andra centrum och på så sätt omvandla ett nationellt problem till ett problem som omfattar hela systemet. I båda arbetsdokumenten betonar man att utvecklandet av effektiva och stabila kapitalmarknader förutsätter att deltagarna har fullt förtroende för dem. Om marknaderna blir nedsmutsade av pengar som kontrolleras av kriminella element reagerar de mer dramatiskt på rykten och falsk statistik och genererar pä sä sätt större instabilitet. Öppna och sunda finansiella marknader är grundläggande inslag i effektivt fungerande ekonomier, och penningtvätt kan hota båda egenskaperna. Pengar som skaffats genom brott kan korrumpera finansmarknadens tjänstemän och skadorna kan vara långvariga, eftersom marknadens trovärdighet kan förloras myckel snabbt men tar läng lid att bygga upp pä nytt. I sin presentation för FATF:s plenum summerade IMF de potentiella makroekonomiska konsekvenserna av penningtvätt i följande punkter : • Ändringar i penningefterfrägan som verkar sakna samband med uppmätta ändringar i grundläggande faktorer. • Instabila valutakurser och räntesatser på grund av oförutsedda överföringar av medel över nationsgränserna. • Ökad osäkerhet när det gäller skulder och ökade risker för de finansiella institutens tillgångar, vilket skapar systemomfättande risker för den finansiella sektorns stabilitet och allmänt taget för utvecklingen på valutaområdet. • Skadliga effekter pä skatteindrivningen och fördelningen av offentliga utgifter pä grund av felaktig rapportering när det gäller inkomster och välstånd. • Spridning av negativa effekter till lagliga transaktioner pä grund av att transaktionsparterna oroar sig för eventuell kriminell inblandning. • Andra landsspecifika spridningseffekter eller uppblåsta priser pä tillgångar pä grund av förekomsten av "svarta pengar". IMF' konstaterade avslutningsvis att man avser att grundligt undersöka konsekvenserna av penningtvätt, särskilt i fråga om länder där en analys av penningtvätten är särskilt viktig för att man skall förstå det makroekonomiska beteendet (t. ex. i länder där man vet all del finns en omfattande narkotikaexport eller annan illegal export eller där svagheter i skattesystemet uppmuntrar till penningtvätt). 19 IMF är utan tvekan mest oroad över situationen i de länder där man är som mest engagerad. Man har insett att vissa länder är mer sårbara än andra. När denna punkt i parlamentets resolution diskuterades i kontaktkommittén (november 1996) konstaterade en delegation att de eventuella makroekonomiska effekterna av penningtvätt i ett större industrialiserat land sannolikt bara är marginella. Även om detta synsätt inte föranledde protester ansåg kommittén att kommissionen åtminstone bör försöka följa det arbete som man i andra forum utför inom detta tekniska och specialistinriktade område. Kommissionen kommer att bemöda sig om detta. 10. Resultatet av ansträngningarna för att hindra penningtvätt Parlamentet läste vid sina diskussioner om kommissionens första rapport stor vikt vid att information insamlas om resultatet av de beaktansvärda ansträngningar som har gjorts för all bekämpa penningtvätt. I punkt I i parlamentets resolution förordas direktivets fullständiga genomförande och kommissionen anmodas att lägga fram en detaljerad rapport som visar antalet anmälda transaktioner, antalet konstaterade fall av penningtvätt, antalet dömda personer samt hur stora belopp som har beslagtagits. Innan kommissionen rapporterar om sitt arbete med att ta fram den information som begärts av parlamentet vill den äter betona att direktivets syfte är att förebygga brott. Denna återspeglas i rubrikens formulering "förhindra att det finansiella systemet används för tvättning av pengar". Idealet vore att potentiella penningtvättare skulle finna det systemet väl försvarat och därför avstå frän att försöka använda det. Det finns vissa bevis på att så häller pä att ske. Det ökande flödet av kontanter över nationsgränserna, sökandet efter Ivättningsmöjligheler utanför den traditionella finansiella sektorn och de rapporterade ökningarna av penningtvättens faktiska kostnader lyder pä vissa framgångar i fråga om att lörsvära och fördyra den organiserade brottslighetens penningtvätt. finansiella Kommissionen och medlemsstaterna anser. därför att det skulle vara fel att bedöma resultatet av direktivet och ansträngningarna att bekämpa penningtvätt enbart på grundval av relativt grova statiska mätt. Samtidigt bygger direktivets system pä att den finansiella sektorn övervakar avvikande eller misstänkt beteende och att den är förpliktad att rapportera sådant beteende till myndigheterna. Den respons som erhållits i form av ett stort antal rapporter visar att man verkligen har ansträngt sig och är ett tecken pä att systemet är effektivt. Den finansiella sektorn, särskilt banksektorn, har gjort betydande ansträngningar och satsat mycket pengar pä att göra systemet effektivt. Dessa sektorer har själva begärt feedback som visar att deras ansträngningar är värda besväret och hjälper dem att vidareutveckla sina metoder. 20 I bilaga 8 anges antalet misstänkta transaktioner som har rapporterats till myndigheterna i medlemsstaterna. Även om man bör hålla i minnet att medlemsstaterna har olika regler för vem som har rapporteringsplikt och vilka typer av misstänkt brottsligt beteende (förbrott) som måste rapporteras, visar uppgifterna ändå att systemet för rapportering av misstänkta transaktioner verkar fungera rätt väl. Däremot finns det för närvarande betydligt färre uppgifter om i vilken utsträckning rapporterna om misstänkta transaktioner lett till åtal, domar och till att pengar tagits i beslag. Ftt antal medlemsstater klassificerar inte penningtvätt som ett separat brott. 1 dessa länder behandlas penningtvätt som en form av häleri, vilket sannolikt utesluter insamling av separata uppgifterom fall av penningtvätt. I andra fall fungerar den finansiella underrättelseenheten som ett filter som bara vidareförmedlar en del av de undersökta fallen till rättsliga eller polisiära myndigheter, vilket gör att kontakten med ett enskilt fall kan förloras. Det verkar som om de finansiella underrättelseenheterna inte alltid lär detaljerad feedback frän dessa myndigheter och att de därför har svårt att upprätthålla register över antalet rapporter som leder till åtal och dom. Att mänga undersökningar och åtal tar så lång tid gör det också svårt att få uppgifter om resultat, särskilt om systemet för att hindra penningtvätt helt nyligen har tagits i bruk eller fortfarande är under utveckling. Dessutom har flera medlemsstater lämnat in sina uppgifter i en form som inte pä ett enkelt sätt kan jämföras med uppgifterna som har erhållits frän andra. Vissa medlemsstater hade uppenbara problem med att fylla i det relativt enkla frågeformulär som kommissionen sände ut och de mottagna uppgifterna gick inte alltid att summera i tabellform. Bilaga 9 syftar till alt ge en bild av vilket resultat systemet för rapportering av misstänkta transaktioner lett till och av antalet åtal eller fällande domar tor penningtvätt i ett antal medlemsstater. Det står klart att vissa medlemsstater skulle behöva göra betydande ansträngningar för att la fram mer användbara siffror. I vissa medlemsstater finns tor närvarande inte några uppgifter om åtal och domar för penningtvätt. Pä samma sätt finns del än sä länge relativt la uppgifter om hur stora belopp som hav beslagtagits eller konfiskerats. Även här förekommer svårigheter med själva insamlingen av uppgifter. Fallen är långvariga och komplexa och beloppen kan förbli frysta för långa perioder innan de slutligt beslagtas eller i sista hand returneras. Det förefaller som om endast små summor konfiskeras och i vissa medlemsstater finns det tecken som tyder pä att en stor del av de pengar som beslagtas eller fryses till slut måste återlämnas eller frisläppas. 21 inrättades I lär följer några exempel pä uppgifter som kommissionen erhållit. Sedan den belgiska i december 1993 har en summa av finansiella underrättelseenheten 3 116 miljoner belgiska franc konfiskerats efter avslöjanden till underrättelseenheten. Danmark rapporterar att cirka 50 miljoner danska kronor har konfiskerats, 18 miljoner danska kronor har återbetalats eller betalats som skadestånd och 12 miljoner danska kronor har utdömts som tilläggsböter. Irland rapporterar att 15 500 irländska pund har beslagtagits. I Italien har följande belopp beslagtagits (inte konfiskerats) enligt siffrorna Iran 1996: 3 002 miljoner italienska lire enligt artikel 648 a i strafflagen (penningtvätt) och 68 631 miljoner italienska lire enligt artikel 648 b (användning av pengar, varor eller tillgångar med olagligt ursprung). I Förenade kungariket konfiskerades nästan 10. 5 miljoner brittiska pund är 1996. Luxemburg har beslagtagit över 300 miljoner luxemburgska franc i anslutning till de fall där åtal har väckts och har också konfiskerat cirka 200 000 D-mark pä order frän tyska domstolar. Domen i Portugal resulterade i konfiskering av 2,5 miljoner portugisiska escudos och undersökningar pågår om nästan 1 800 miljoner portugisiska escudos i kontanter och egendom. Sverige rapporterar att sammanlagt 124 miljoner kronor beslagtogs eller säkrades på annat sätt under 1996-1997. Kommissionen gör inte gällande att den mängd uppgifter som i detta skede kan överlämnas till rådet och parlamentet är tillfredsställande. Kommissionen kommer att fortsätta arbetet i kontaktkommittén tillsammans med medlemsstaterna för att förbättra situationen, men den är fullt medveten om att det inte kommer att bli lätt. Det kommer utan tvekan att bli nödvändigt att med stöd av den tredje pelaren ta med rättsliga och polisiära myndigheter och F DU/Buropol i arbetet. Det är också möjligt att det europeiska centrumet för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk kan komma att delta, åtminstone pä medellång eller lång sikt. 1 punkt 5, bilaga A i rådets förordning (F(i) 302/93 anges att insamling av information om penningtvätt ingår i det femte område som centrumet skall prioritera i sitt arbete. 22 IV. SLUTSATSER Denna andra rapport frän kommissionen till rådet och parlamentet om genomförandet av penningtvättsdirektivet frän 1991 bekräftar att direktivet har genomförts samvetsgrant i alla medlemsstater. I europeiska unionens medlemsstater fortsätter därmed att demonstrera sin vilja att bekämpa penningtvätt och utgöra ett gott exempel för sina europeiska grannar och för mer avlägset belägna länder. i Problemets globala natur och behovet av en global medlemsstaternas och kommissionens fortsatta stöd till FATF och i det tekniska bistånd som via Phare ges för kampen mot penningtvätt i Västindien och andra regioner. respons återspeglas Detta återspeglar insikten om att (europeiska unionens försvar mot penningtvätt, hur strikt det än är, enkelt kan äventyras genom svagheter pä annat häll. Medlemsstaterna har dock inte begränsat sig till att bara genomföra direktivet i sin tredje pelaren är frän aspekter som hör lagstiftning. Även bortsett medlemsstaternas villighet att föra lagstiftningen längre än vad direktivet kräver ett bevis pä att de till fullo har insett den långsiktiga och föränderliga karaktären hos det hot som penningtvätten innebär och att ansträngningarna för att bekämpa detta hot måste vara av samma karaktär. till den Att hotet hela tiden förändras innebär alt penningtvättsdirektivet frän är 1991 i vissa aspekter riskerar atl bli förlegat, vilket självfallet väcker frågan om huruvida direktivet bör uppdateras. i delta sammanhang behöver begrundas är Den första frågan som torbudet mot penningtvätt. Är det, som man frågar sig i de uppdaterade FATF-rekommendationerna. nödvändigt att utvidga definitionen av penningtvätt frän narkotikabrott till Ivätt av vinning från grova brott? Såsom framgår av bilaga 4 har alla medlemsstater redan gjort betydande framsteg i denna riktning. tvätt av vinning frän Om direktivet ä andra sidan skulle ändras till att omfatta andra förbrott skulle detta äter väcka frågan om förbud eller kriminalisering. Flera medlemsstater motsätter sig fort lärande kriminalisering genom direktivet, vilket innebär att ett mer omfattande förbud tycks vara det bästa alternativet. Med tanke pä att det utan tvekan är svårt att komma överens om en definition av begreppet "grovt brott" är det mest sannolika att även ett ändrat direktiv skulle tillämpningsområde mellan medlemsstaterna och all del inte går all uppnå full harmonisering inom detta område. lör skillnader lämna plats i Trots detta anser kommissionen att behovet av all hälla delta viktiga instrument aktuellt är ett starkt argument för att utöka antalet förbrott som omfattas av direktivet. 23 Vad beträffar de verksamheter som faller inom direktivets tillämpningsområde är det ingen tvekan om alt direktivet har en omfattande räckvidd när det gäller den finansiella sektorn. Ä andra sidan är mänga verksamheter och yrken utanför den finansiella sektorn redan sårbara eller potentiellt sårbara för penningtvätt. Situationen förändras ständigt i och med att penningtvättarna söker nya öppningar. Artikel 12 i direktivet frän 1991 visar att medlemsstaterna redan då var medvetna om lärorna. De åtog sig att tillämpa direktivets bestämmelser på tillbörligt sätt när det gällde sådan verksamhet utanför den finansiella sektorn som var förknippad med en verklig risk för penningtvätt. Bilaga 6 visar att medlemsstaterna i hög grad har varit beredda att i ett ökande antal hill omsätta delta åtagande i praktiken allt eftersom de lär större erfarenhet av att bekämpa penningtvätt. ITJ-mcdlemsslaternas statsöverhuvuden eller juni 1997 antog När handlingsplanen för bekämpande av den organiserade brottsligheten, efter det att rådet (rättsliga och inrikes frågor) godkänt planen, innebar detta att de gav sitt stöd till att rapporteringsplikten om misstänkta transaktioner i slutet av 1998 utvidgas till att omfatta personer och yrken utanför den finansiella sektorn. Kommissionen anser att en plikt att rapportera misstänkta transaktioner förutsätter att det finns motsvarande krav pä kundidentifikation och registrering, även om detta inte klart sägs ut. regeringar i Mot bakgrund av detta måste kommissionen vara beredd att ta sitt ansvar i enlighet med dess befogenheter enligt den första pelaren. Följaktligen har kommissionen konstaterat att det behövs ett nytt direktiv och den har redan börjat utarbeta ett förslag till direktiv. där den viktigaste bestämmelsen kommer att innebära en omfattande utvidgning av rapporteringsplikten om misstänkta transaktioner utanför den finansiella sektorn. I rådets slutsatser om kommissionens första rapport lades särskild vikt vid samarbetet mellan de myndigheter som bekämpar penningtvätt. Kommissionen stödjer och har inom ramen för Oisin-programmct åtagit sig att finansiera en genomförbarhetsstudie om ett system för informationsutbyte om penningtvätt som polismyndigheterna i EU skulle upprätthälla. Vad beträffar utbyte av information om penningtvätt mellan de finansiella underrättelseenheterna är kommissionen oroad över de svårigheter (se bilaga 7) som fortfarande verkar hindra kommunikationen och informationsutbytet mellan vissa enheter som inte har samma rättsliga ställning. till utbyte av När det gäller skyddet av I europeiska gemenskapernas finansiella intressen, finns redan möjlighet information mellan polisen, åklagarmyndigheterna och kommissionen. Det behövs emellertid också ett strukturerat samarbete och utbyte av information mellan de finansiella underrättelseenheterna och mellan de finansiella underrättelseenheterna och kommissionen i form av ömsesidigt administrativt bistånd. I detta syfte boren väl definierad rättslig ram fastställas pä gememskapsnivä. 24 lovordar Kgmontgruppens utmärkta arbete, som i ökad utsträckning Kommissionen utförs pä internationell nivä. Kommissionen uppmanar medlemsstaterna att överväga om det vore värt att föra samman medlemsstaternas finansiella underrättelseenheter för att diskutera hur man kan förbättra samarbetet inom Europeiska unionen. Samtidigt undersöker kommissionen ingående om det vore möjligt att i förslaget om uppdatering och utvidgning av 1991 års direktiv på ett ändamålsenligt sätt behandla de frågor som berör relationerna mellan underrättelseenheterna. Slutligen kan konstateras att kommissionen också i fortsättningen kommer att sträva efter att tillhandahälla en mer detaljerad och omfattande statistik om resultaten av kampen mot penningtvätt. Kommissionen noterar Kuropols intresse för detta område och förmodar att Kuropol kommer all kunna spela en viktig roll när det gäller alt samla in data om åtal, domar och konfiskering av egendom. Kommissionen avser alt framdeles ta med resultatuppgifter till rådet och parlamentet. i alla genom föranderapporter som den överlämnar fröts den relativa avsaknaden av statistik, kan kommissionen pä grundval av antalet misstänkta transaktioner som rapporterats till de behöriga myndigheterna konstatera att gensvaret frän den finansiella sektorn i allmänhet har varit mycket bra. Det förefaller emellertid inte som om dessa ansträngningar för närvarande leder till ett lika stort antal åtal, domar eller till konfiskering av tillgångar. Kommissionen skulle ännu en gång vilja betona att direktivet har en viktig förebyggande roll och den anser att direktivet har varit framgångsrikt genom att det gjort det svårare för pengar med kriminellt ursprung att ta tillträde till IUJ:s finansiella system. Samtidigt står det klart att penningtvätten fortsätter och att rapporterna om misstänkta transaktioner bara omfattar en del av alla pengar med kriminellt ursprung. Därför är det en besvikelse att man pä det polisiära och rättsliga området endast förefaller ha uppnätt begränsade resultat, även om resultaten håller pä att förbättras. Syftet med denna rapport är inte att analysera skälen till att situationen ser ut som den gör, men det står ändå klart att åtagandet från den finansiella sektorn, och i allt större grad även frän andra sektorer som har uppmanats att delta i kampen mot penningtvätt, bör belästas genom en framgångsrik tillämpning av strafflagen. Det är ingen tvekan om alt mycket arbete återstår pä detta område. 25 BILAGA 1 RÅDETS SLUTSATSER har granskal Rådet penningtvättsdireklivet. kommissionens första rapport om genomförandet av Rådet noterar med slort intresse den analys och de slutsatser som kommissionen lägger fram i sin rapport. Rådet instämmer i slort sett i kommissionens slutsatser. Genomförandet av direktivet har, såsom kommissionen påpekar, haft en klar inverkan pä hur medlemsstaterna har inrättat syslem för all spåra upp penningtvätt. De framsteg som har nätts är myckel uppmuntrande, men del finns ett behov av fortsatta ansträngningar pä nationell, europeisk och internationell nivå för att göra systemen för bekämpning av penningtvätt effektivare. Rädel anmodar medlemsstaterna all vidla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att direktivet genomförs fullt ut. Rädel noterar med tillfredsställelse att det pägär en undersökning av möjligheterna att la en mer samordnad tillämpning av direktivet, särskilt avseende den verksamhet och de yrkesgrupper och företagskategorier som omfattas av direktivets bestämmelser, med beaktande av de juridiska yrkenas särställning. Rådet önskar att kommissionen fortsätter att begrunda dessa frågor i nära samarbete med representanter för medlemsstaterna genom sammanträden som hålls inom ramen tor den kontaktkommitté som föreskrivs i direktivet. Rådet delar helt kommissionens uppfattning om att förstärkningen av systemen för bekämpning av penningtvätt är beroende av ett närmare samarbete mellan de olika i kampen mot denna företeelse. Rådet önskar också att myndigheter som deltar kommissionen fortsätter att begrunda denna fråga pä djupet, i enlighet med sina befogenheter. Rådet anmodar mer generellt alla berörda organ att vid behov intensifiera diskussionerna och öka samarbetet inom detta område. Rådet uppmanar kommissionen att fortsätta sina undersökningar av de olika frågorna och överlämna alla lämpliga förslag till rädel och därvid beakta de erfarenheter som har vunnils sedan direktivet antogs, direktivets genomförande i de olika medlemsstaterna och arbetet med dessa frågor i andra internationella organ. Rådet anmodar kommissionen att under alla omständigheter inom 18 månader överlämna en rapport om sina äsikler i dessa frågor. 26 resolution Europaparlamentets till Europaparlamentet och rådet om genomförandet av direktiv 91/308/EEG om tvättning av pengar (KOM(95) 54 - C4-0137/95) (Kuropeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 198 , 8-7-1996, s. 245) kommissionens rapport första om BILAGA 2 europaparlamentet utfärdar denna resolution - med beaktande av rådets direktiv 91/308/EEG av den 10 juni 1991 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för tvättning av pengar (EGT nr L 166, 28-6-1991, s. 77), med beaktande av kommissionens förslå rapport till Kuropaparlamentet och rådet om genomförandet av direktivet om tvättning av pengar (K()M(95) 54 C4 0137/95). med beaktande av Kuroparädets konvention om tvättning, uppspårande, beslag och förverkande av utbyte av brott, anlagen i Strasbourg 1990, med beaktande av förenta nationernas konvention mot olaglig handel med narkotika och psykotropa preparat, antagen i Wien 1988, - med beaktande av rekommendationerna om tvättning av pengar som rådet för rättsliga och inrikes frågor antog vid sitt sammanträde i Köpenhamn den 1-2 juni 1993. - med beaktande av de åsikter som framfördes av experter på bankinspektions- och ätalsområdena, vilka vid sammanträdet den 20 december 1995 informerade om problemen vid genomförandet och omsättandet av direktivet i praktiken inför utskottet lör rättsliga frågor och medborgarrätt och utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter och inrikesfrägor, - med beaktande av förslaget till rådets rättsakt om konventionen som upprättats pä grundval av artikel K. 3 i fördraget om Kuropeiska unionen om upprättandet av en europeisk polisbyrä (Kuropolkonventionen) (KGT nr C 316, 27-11-1995, s. 1), - med beaktande av sin resolution av den 14 mars 1996 om Europol 1-4-1996, s. 288) (EGT nr C 96, med beaktande av betänkandet frän utskottet I or rättsliga frågor och medborgarrätt och inrikesfrägor, yttrandena budgetkontrollulskotlet och utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik (A4 0187/96), och med beaktande av följande : frän utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter och A. finansiella transaktioner som har med kriminell verksamhet att göra förekommer liksom tidigare. B. Kuropeiska unionens system för bekämpande av tvättning av pengar uppvisar brister och framför allt omfattar det inte i tillräckligt hög grad nya former av finansiella transaktioner. 27 C. Det krävs, bäde pä nationell nivå och europeisk nivå, nya lagstiftande åtgärder för att garantera en fullständig kontroll av alla fysiska och juridiska personer som yrkesmässigt utför finansiella transaktioner. D. Ovannämnda Strasbourgkonvention från 1990 innehåller redan regler om juridiskt bistånd, som skulle kunna möjliggöra en effektiv bekämpning på europeisk nivå av ekonomiskt bruk av utbyte av brott. K. Trots tillräckliga regler i avdelning VI i fördraget om Europeiska unionen om samarbete inte pågå någon övergripande lagstiftningsverksamhet för att förbättra samarbetet mellan rättsliga myndigheter och polismyndigheter pä europeisk nivå. i rättsliga och inrikes frågor tycks det E. Ktt snabbt inrättande av en europeisk polismyndighet enligt Kuropolkonvcntioncn skulle innebära ett viktigt bidrag till bekämpandet av tvättningen av pengar och de brott som föregår denna tvättning. G. Rådet för rättsliga och inrikes frågor betecknade i sin rekommendation från 1993 såväl ratificeringen och genomförandet av Strasbourgkonventionen, som inbegripandet av Kuropol som viktiga steg i kampen mot tvättningen av pengar. 1. Parlamentet uppmanar kommissionen att säkerställa ett fullständigt genomförande av direktivet och att inom tvä är lägga fram en mer detaljerad rapport som visar antalet anmälda transaktioner, antalet konstaterade fäll av tvättning av pengar, antalet dömda personer samt hur stora belopp som beslagtagits, 2. anser alt Kuropeiska unionens system för bekämpning av tvättning av pengar måste göras effektivare och att del måste anpassas lilt den tekniska utvecklingen pä området för finansiella transaktioner, 3. uppmanar därför kommissionen alt rapportera om nya former av tvättning av pengar som uppkommer dä aflärer och penningtransaktioner utförs pä nya sätt, och att inom ramen för en översyn av direktivet lägga fram lämpliga förslag till hur dessa nya former av tvättning av pengar kan bekämpas, 4. uppmanar kommissionen att med hänsyn till kontaktkommitténs förarbeten så snart som möjligt, dock -senast den 6 mars 1998, lägga fram ett förslag till översyn av det föreliggande direktivel varigenom de yrkesgrupper och företagskategorier som är eller som kan bli involverade i verksamhet eller förläranden som gäller tvättning av pengar inbegrips direkt i direktivels tillämpningsområde, 5. uppmanar medlemsländerna alt, i den utsträckning de inte redan gjort detta, se till all den nationella lagstiIlningen lör bekämpandet av tvättning av pengar inte bara omfattar de pengar som kommer frän handeln med droger, ulan att den omfattar alla pengar som alstras genom organiserad brottslighet och brott som begås av enskilda personer. 28 6. välkomnar kommissionens vilja att uttryckligt och förbindande ta med reglerna i direktivet om tvättning av pengar i alla framtida samarbets- och associeringsavtal samt att intensifiera samarbetet pä det här området med respektive avtalspartner, 7. uppmanar medlemsstaterna att ratificera och tillämpa Wienkonventionen mot olaglig handel med narkotika och psykotropa preparat, som antogs av Förenta nationerna den 19 december 1988, och Strasbourgkonventionen om tvättning, uppspårande, beslag och förvärvande av utbyte av broll, som undertecknades den 8 november 1990, vilka medlemsstaterna i den i bilagan till direklivel om tvättning av pengar offentliggjorda "förklaringen av de i rådet förenade företrädarna lör medlemsstaternas' regeringar" förbundit sig att följa, 8. anser att det i alla medlemsstater bör finnas eller införas lämpliga rättsregler som gör det möjligt att a) förordna om övervakning av telekommunikationer när det misstänks att en brottslig tvättning av pengar har utförts eller kommer att utföras, b) vidta tillfälliga ätgärder sä som provisoriskt beslag eller konfiskering för att förhindra att egendom som härrör frän tvättning av pengar eller ett därmed sammanhängande brott byts, överläts eller avyttras, c) kunna vidta tillfälliga ätgärder enligt b då ansvarig myndighet har tillräckligt med bevis för att misstanke om brott skall föreligga, d) konfiskera utbyte av tvättning av pengar eller av brott som föregått denna tvättning eller egendom som förvärvats med dessa utbyten, 9. uppmanar medlemsstaterna att fortsätta arbetet med Europolkonventionen för att ge Europeiska gemenskapernas domstol den behörighet som avses i artikel K 3. 2 c tredje stycket i fördraget om Europeiska unionen, som parlamentet har krävt, och att i samband med detta ratificera och tillämpa konventionen, 10. önskar att alla myndigheter i medlemsstaterna som tillämpar reglerna i direktivet utnyttjar de möjligheter till samarbete som finns, 11. betonar med eftertryck att banker och finansiella institut enligt artikel 5 i det förutnämnda direktivet 91/308/EEG om tvättning av pengar även måste ha tillgång till utbildad personal och välutvecklade kontrollinstrument och kontrolltekniker för att vederbörligen kunna uppfylla sina antecknings- och anmälningsskyldigheter, för att vid misstankar om tvättning av pengar kunna genomföra den nödvändiga utredningen, 12. uppmanar kommissionen att skapa ett system som pä ett lämpligt sätt stimulerar tie enskilda bankerna och finansiella instituten all ha utbildad personal och effektiva kontroller av det slag som avses i föregående punkt 11, 29 13. anser att det är nödvändigt att såväl de kreditinstitut och de finansiella institut som avses i det andra bankrättsliga samordningsdirektivet som alla andra fysiska och juridiska personer, som yrkesmässigt utför eller för tredje man åtar sig att utföra finansiella transaktioner eller verksamhet som speciellt kan användas för penningtvätt, verkligen mäste inbegripas i direktivets tillämpningsområde och underställas statlig kontroll, 14. anser vidare att denna kontroll måste utövas enligt kriterier som är enhetliga för hela Europa. 15. uppmanar kommissionen i enlighet med artikel 17 i direktivel (91/308/fEG) atl i sin andra rapport om genomförandet av nämnda direktiv lägga fram en rapport om möjliga valutaeffekter som potentiellt kan härröra Iran illegala penningtransaktioner; möjliga valutaeffekter kan vara : a) hastigheten hos pengar som påverkas av illegala penningströmmar mellan ursprungsländer och destinationsländer, b) effekter pä penningmängder i länder som är inblandade i tvättningskedjan: c) den form som investeringar av illegala penningmedel kan ta närde tvättats. d) överföring av valutapolitiken i de länder som är inblandade, c) stabiliteten hos de finansmarknader som ingår i penningtvättningens kedja och som utgör slutlig destination. 16. uppmanar kommissionen atl i denna andra rapport om genomförandet av nämnda direktiv vidta åtgärder mot orsakerna till och verksamheter som innebär illegala penningtransaktioner; för att lösa problemet kan följande åtgärder vidtas : a) införliva artiklar om tvättning av pengar i handelsavtal tor att kräva och säkerställa att länder som iir parler i avtalen antar regler som är likvärdiga med Europeiska unionens regler. b) stärka artiklarna om tvättning av pengar i Europaavtalen med de central- och östeuropeiska länderna lör alt kräva och säkerställa att de associerade länderna antar regler som är likvärdiga med Europeiska unionens regler. c) stärka artiklarna om tvättning av pengar i associerings- och samarbetsavtalen med Ryssland och de stater i före detta Sovjetunionen som nyligen blivit självständiga för att kräva och säkerställa att de associerade länderna antar regler som är likvärdiga med i Europeiska unionens regler. d) upprätta en lista over "rena banker", e) säkerställa all Europeiska kommissionen och dess underleverantörer endast handlar med "rena" banker, 0 utföra en noggrann tillsyn över tillständsgivning för och drift av bankverksamhet Europeiska unionen. inom g) införa särskilda artiklar i handelsavtal om slandardnormer tor en "noggrann tillsyn" i syfte att begära och säkerställa alt pai t nei länder antar regler som motsvarar Europeiska unionens regler. 30 17. önskar övertygande bevis för att penningtvätten ökar eller far en allt större betydelse för den organiserade brottsligheten, 18. vill med eftertryck peka på att penningtvätt endast kan bekämpas effektivt på europeisk nivå om det sker inom ramen för en enhetlig övervakning och i nära samarbete med förenta staterna, 19. uppmanar dessutom kommissionen att lägga fram förslag om en åtgärd som gör att finansiell medverkan i verksamhet som syftar till att ge avsättning för utbyte av kriminell verksamhet förbjuds och görs straflbar i medlemsstaterna; den rättsliga grunden för denna åtgärd bör utgöras av artikel 100a i Romfördraget, 20. uppmanar medlemsstaterna att vidta kraftigare åtgärder mot tvättning av pengar samt atl stödja medborgare och företag genom att ge information i syfte att förhindra varje form av medverkan till tvättning av pengar, 21. Uppdrar äl sin ordförande att vidarebefordra denna kommissionen och medlemsstaternas regeringar. resolution till rådet, 31 BILAGA 3 Undertecknande, ratifikation och genomförande av Wien- och Strasbourgkonventionen Wienkonvent ionen SI rasbourgkonv en t ionen Under tecknande Katillkation (jenom förande Art. 3-9 Under- tecknande Katiilkation Ikraf'ttradande (ienomforande. 1 J J J J •' J J J. 1. 1 J. 1 J N N N. 1. 1 J N J J J. 1 J J J J N N N J J J N J J J. 1. 1 J. 1 J J •' Helgien Oanmark Tyskland J Grekland Spanien Irankrike Irland Italicn Luxemburg Neder- landerna Osterrike Portugal 1 inland Svcrigc I'orcnadc kungarikct. 1 J J J J J J. 1. 1. 1 32 Bilaga 4 Brottslig verksamhet som omfattas av medlemsstaternas lagstiftning mot penningtvätt Belgien frän som härrör följande Strafllagen (artikel 505) omfattar tväll av vinning frän alla typer av brott. Den specifika lagstiftning mot penningtvätt (lag av den 11-1-1993 såsom den ändrats) omfattar tvätt av vinning brottslighet, brott: narkotikahandel, illegal handel med vapen och annat gods, handel med illegal arbetskraft, människohandel, prostitution, illegal användning av hormoner pä djur. handel med organ eller vävnader frän människor, bedrägerier som skadar EU:s finansiella intressen, grova och organiserade skattebedrägerier, bestickning av offentliga tjänstemän, oegentligheter kring investeringar, svindel, lagande av gisslan, stöld eller utpressning förknippad med våld och hot samt konkursbedrägeri. terrorism, organiserad Danmark Den danska penningtvällslagen omnämner tillgångar som härrör frän brott mot <\cn danska strafllagen (dvs. alla brott). Anda är penningtvätt inte ett separat brott enligt dansk lag utan sorterar under strafflagens tvä avsnitt om häleri. Dessa är S 191 a, som gör det till cMt brott ätt la emot vinning frän narkotikabrott enligt S 191, och S 284. som gör del till ett brott att ta emot vinning eller hjälpa andra att utnyttja vinning från stöld, missbruk av hittegods, förskingring, bedrägeri, datorbedrägeri, trolöshet mot huvudman, utpressning, bedrägeri gentemot fordringsägare, smuggling av särskilt grov karaktär samt rån. 33 Tyskland Penningtvätt är ett brott enligt avsnitt 261 i strafflagen (penningtvätt, undanhållande av illegala tillgångar), följande brott räknas som förbrott till penningtvätt : - Alla grova brott ("Verbrechen"), dvs. brott som leder till minst ett års fängelse, t. ex. grova former av människosmuggling, stölder och häleri liksom illegal handel med narkotika och vapen. Alla mindre grova brott ("Vergehen") enligt paragraf 29 första stycket, första meningen, nr 1 i narkotikalagen (Betäubungsmittelgesetz) eller paragraf 29 första stycket i lagen om rävarukontroll (G rundsto ffuberwachungsgesetz). framför allt illegal handel med narkotika och kemiska prekursorer ("Vergehen" är brott som leder till mindre än ett ärs fängelse eller böter). - Vissa mindre grova brott, bl. a. egendomsbrott, bedrägeri, brott som berör dokument och bestickning och som begås pä affärsmässiga grunder av en medlem i en liga som bildats för att regelbundet utföra sädana brott (t. ex. affärsmässigt utförda bedrägerier eller bedrägerier som utförs av ligor). - Alla mindre grova brott som begås av en medlem i en kriminell organisation enligt avsnitt 129 i strafflagen (t. ex. utpressning, koppleri och illegal spelverksamhet Y \)cn 16 januari 1998 antog Bundestag lagförslaget om att förbättra kampen mot iÅcn organiserade brottsligheten. Detta innebär all listan över förbrott kommer att utökas avsevärt, framför allt vad gäller organiserad brottslighet. Grekland Den grekiska penningtvättslagen omfattar narkotika- och vapenhandel, rån. utpressning. kidnappning, grov stöld, förskingring eller bedrägeri, illegal handel med antikviteter. stöld av skeppslast, illegal handel med vävnader och organ från människor, smuggling, kärnkraftsbrott, prostitution och illegal spelverksamhet. Spanien Penningtvätt omfattas av artikel 301 i strafflagens avsnitt om häleri och liknande brott. Artikeln omfattar all grov brottslighet (alla brott som leder till minst tre ärs fängelse). Del är en finsvärande omständighet om brottet gäller narkotikasmuggling. Den spanska penningtvättslagen (av den 23 december 1993) har till syfte att bekämpa Ivätt av vinning frän organiserad brottslighet, terrorism och narkotikasmuggling. 34 Frankrike Genom lag nr 96-392 av den 13-5-1996 om ändring av strafflagen utvidgades definitionen av penningtvätt till att omfatta vinningen från alla brott ("crimes" eller "délits"). Irland I slrafllagen frän 1994 kriminaliseras tvätt av vinning från narkotikahandel eller annan kriminell verksamhet. Italien Lag nr 328/1993 ändrar artikel 648 a och 648 b i strafflagen sä att tvätt av vinning frän all avsiktlig kriminell verksamhet ("tutti i delitti non colposi") kriminaliseras. Luxemburg Den gällande penningtvätt. lagstiftningen omfattar endast brott kopplade till narkotikarelaterad lagförslag som överlämnats luxemburgska parlamentet skulle Enligt ett definitionen av begreppet förbrott utvidgas till att omfatta alla brott (som leder till minst fem års fängelse), till brott ("délits") som inbegriper organiserad brottslighet och vissa brott som inbegriper minderåriga, prostitution, förledande av ungdom samt vapen och ammunition. till det Nederländerna Definitionen av häleribroll i slrafllagen (artiklarna 416 till 417a) omfattar vinningen frän alla grova brott ("misdrijf"). Österrike Den österrikiska slrafllagen (artiklarna 165 och 278a) kriminaliserar tvättning av alla tillgångar som härrör frän grova brott, dvs. alla brott ("Verbrechen") som enligt artikel 17. 1 i slrafllagen leder (ill minst tre års längelse. 35 Portugal (ienom lagdekret 15/93 kriminaliserades narkotikasmuggling, smuggling av kemiska införlivades penningtvätts prekursorcr och penningtvätt. Genom direktivet med portugisisk lagdekret 325/95 utvidgades lagstiftning och genom definitionen av förbrott till att omfatta terrorism, vapenhandel, utpressning, kidnappning, prostitution, bestickning och olika typer av grova ekonomiska och finansiella brott. lagdekret 313/93 Finland Det brott som i den finska slraftlagen definieras som penningtvätt (termen "penningtvätt" används inte i lagen) omfattar vinning frän alla typer av brott. Sverige Det är ett brott att tvätta vinningen från grova brott. Häleri behandlas i kapitel 9 i den svenska brottsbalken, där det anges att det är ett brott att avsiktligt eller av underlåtenhet tvätta vinningen från grova brott som leder till minst sex månaders fängelse. Även medhjälp till penningtvätt är ett brott. Termen "penningtvätt" används emellertid inte i brottsbalken. Förenade kungariket ingen allmän definition av i de grundläggande Det finns rättsakterna. I praktiken är del ett brott all Ivälla vinningen frän ett grovt brott. Detta inbegriper narkotikahandel, terrorism, stöld och bedrägeri, rån. förfalskning och penningförfalskning, illegalt mottagande av depositioner och utpressning (väsentligen allt som i förenade kungariket räknas som grova brott). termen "penningtvätt" 36 BILAGA 5 Handlingsplanen för bekämpande av den organiserade brottsligheten 26. Pä området penningtvätt och förverkande av vinning av brott bör följande åtgärder kunna komma ifråga: a) för att förbättra det internationella utbytet av polisiära data är det nödvändigt att inrätta ett system för informationsutbyte avseende misstänkt penningtvätt på Europanivå, i enlighet med hithörande regler om dataskydd. I detta syfte bör Europolkonventionen kompletteras med en bestämmelse som möjliggör for Europol att spela en roll i detta sammanhang (se politisk riktlinje nr 10). b) Kriminaliseringen av tvätt av pengar som utgör vinning av brott bör göras så allmän som möjligt, och en rättslig grund bör skapas för bredast möjliga befogenheter att utreda den. Möjligheten att utsträcka begreppet penningtvätt till att omfatta vårdslöshet bör undersökas. En studie bör företas som syftar till bättre möjligheter att spåra och beslagta olagliga tillgångar och verkställa domstolsbeslut om förverkande av tillgångar som härrör frän organiserad brottslighet (se politisk riktlinje nr 11). c) Regler om förverkande bör införas som gör del möjligt att besluta om förverkande oberoende av om gärningsmannen inte. exempelvis när är närvarande eller gärningsmannen har dött eller avvikit (se politisk riktlinje nr 11). d) En studie bör också göras av möjligheten att pä medlemsstatsnivä dela upp egendom som förverkats efter internationellt samarbete (se politisk riktlinje nr 11). e) Rapporteringsplikten i artikel 6 i penningtvättsdirektivet bör utvidgas till samtliga brott som har samband med grov brottslighet samt till andra persöner och yrken än de finansinstitut som nämns i direktivet. Medlemsstaterna bör undersöka vilka möjligheter som finns att i avskräckande syfte kriminalisera underlåtenhet att rapportera misstänkta transaktioner (se politisk riktlinje nr 11). Samtidigt bör skattemyndigheterna, genom nationell lagstiftning, åläggas en liknande rapporteringsskyldighet för transaktioner som har samband med den organiserade brottsligheten, åtminstone lör sädana som har anknytning till moms och punktskatter. Samarbetet mellan kontaktpunkterna enligt direktivet behöver förbättras. I) frågan om penningtvätt via Internet och via elektronisk penninghanlering bör las upp och krav ställas pä alt meddelanden i elektroniska penninghanteringssystem ger uppgifter om avsändaren och mottagaren (se politisk riktlinje nr 11). g) Att hindra att juridiska personers överdrivna användning av kontantbetalningar och växling av kontanta medel används för att dölja omvandlingen av vinning av brott till annan egendom (se politisk riktlinje nr 11). fysiska och 37 Rådet och komissionen bör dessutom mot bakgrund av befintliga nationella och internationella instrument överväga behovet av att införa gemensamma bestämmelser för att bekämpa den organiserade brottsligheten när det gäller ekonomisk och kommersiell förfalskning liksom efterbildning och förfalskning av sedlar och mynt inför införandet av den gemensamma valutan. Mältidpunkt : Slutet av 1998. Ansvarig : Rädet/Europol/kommissionen. 38 BILAGA 6 Verksamheter utanför den finansiella sektorn som omfattas av medlemsstaternas lagstiftning mot penningtvätt Belgien Ett lagförslag kommer att utvidga tillämpningsområdet till notarier, utmätningsmän (huissiers de justice), revisorer och kamrerer, fastighetsmäklare, kasinon och penningtransporter. Danmark Kasinon. Tyskland Kasinon, auktionskammare, andra affärsrörelser som inte redan omfattas av skyldigheten all samarbeta enligt pcnninglvällslagstiftningen och alla personer som mot ersättning förvaltar andra personers egendom. Grekland Kasinon. Spanien Kasinon, fastighetsförvaltningsbolag, fastighetsmäklare, juvelerare. antikhandlare, institutioner som sysslar med numismatik och filateli. Frankrike Alla personer som yrkesmässigt sysslar med rådgivning, genomförande eller kontroll av transaktioner som inbegriper kapitalrörelser är förpliktade att till myndigheterna anmäla alla transaktioner som de vet är relaterade till penningtvätt. Vissa begränsningar gäller också tor kontanttransaktioner. Irland Italien Regeringen har meddelat sin avsikt att utvidga lagstiftningen mot penningtvätt till alt omfatta advokater, auktionskammare, fastighets mäklare och revisorer. fransaktioner över 20 miljoner italienska lire måste skötas via en finansiell intermediär. Enligt ny lagstiftning som antogs 1997 är det möjligt att tillämpa ett påskyndat förfarande för alt utvidga penningtvättslagstiftningen till att omfatta verksamhet utanför den finansiella sektorn. Luxemburg I. agförslagct omfattar kasinon, hasardspel, revisorer och notarier. Nederländerna Kasinon. Notarierna har utlyst ett frivilligt system för rapportering av särskilt misstänkta transaktioner som tyder pä grova fall av penningtvätt. Advokater och revisorer har redan ett liknande arrangemang. Österrike Kasinon. 39 Portugal Kasinon, fastighetsmäklare, fastighetsförvaltningsbolag, företag som ordnar spel eller lotterier, antik- och konsthandlare, juvelerare, flygplans-, båt- och bilhandlare. Finland (Lagförslag som omfattar kasinon, vadhållningsverksamhet och fastighetsmäklare. ) Sverige Värdepappersrörelser. Förenade kungariket De grundläggande rättsakterna omfattar alla personer. Penningtvättsförordningarna omfattar alla personer och institutioner, inbegripet advokater och revisorer som sysslar med bank-, investerings- eller försäkringsvcrksamhet. 40 BILAGA 7 Finansiella underrättelseenheter Resultatet av Egmontgruppens undersökningar om samarbete och informationsutbyte Al/män möjlighet till bilaterala avtal eller direkt informationsutbyte 1. för underrättelseändamäl Italien, Portugal, Sverige 2. för underrättelseändamäl och för brottsundersöknings- eller åtalsändamål Belgien, Frankrike, Nederländerna, Spanien, Förenade kungariket Begränsat Österrike Inget utbyte med administrativa enheter, ingen information om säkerställandet av att lagarna efterlevs. Danmark, Tyskland, Luxemburg Inget utbyte med administrativa enheter. Irland Finland (FSA) Inget utbyte med administrativa enheter eller rättsliga myndigheter. Ingel utbyte med polisiära eller rättsliga myndigheter, information om säkerställandet av att lagarna efterlevs. ingen 41 BILAGA 8 Antalet rapporter om misstänkta transaktioner MEDLEMSSTAT 1994 1995 1996 1997 Bclgicns Danmark Tyskland Grekland Spanien Frankrikc Irland Italien 2 183 3 926 5 771 7 747 200 174 254 3 282 2 935 3 289 38 1 213 684 163 866 199 (del) 670 902 378 1 034 2 961 3 218 Luxemburg0 75 77 Nederliinderna (ovaali^i) (misstankta) 14 753 3 546 15 007 2 994 16 087 2 572 "+M7000 Osterrikc Portugal Finland Sverigc 346 17 223 429 310 85 190 391 301 115 232 502 129 206 909 Forenade kungariket 15 007 13 170 16 125 14 148 x Siffrorna lor Helgen gäller 5(>4, 7l>5. I. 117 respektive I 4X4 ärenden. 11 Rapporterna för de tvä aren avser l)()l respektive 3 264 transaktioner. 42 BILAGA 9 Resultat från rapporteringssystemet, åtal och domar Ärenden som överlämnats till distriktsåklagaren : 1994 - 117, 1995 - 149, 1996 321 och 1997-495. Sedan 1994 har fällande domar meddelats i 48 ärenden som byggt pä rapporter frän den belgiska underrättelsenheten till rättsväsendet. Någon uttömmande statistik om åtal och domar finns inte, men det är känt alt det har meddelats ett antal lållande domar för penningtvätt i samband med narkotikabrott (sju domar under 1994 och fem under 1995). Vad gäller resultaten frän rapporteringssystemet har 35 rapporter lett till 26 ärenden (gällande olika brott) där 49 personer har dömts eller gätt med på att betala administrativa böter. Ln person har frikänts. 16 personer dömdes under 1994, 15 under 1995 och 24 under 1996. 13 av de 38 ärenden som rapporterats till den kommitté som bildats i enlighet med lag nr 2331 av den 24 augusti 1995 har överlämnats till allmän åklagare. Misstänkta rättsväsendet: 1995 transaktioner som 19, 1996 - 165. rapporterats till polisen eller Ärenden som överlämnats till rättsväsendet: 1994 22, I99S 30, 1996 47, 1997 75. I slutet av 1996 hade 34 slutgiltiga fällande inte domar meddelats (25 sedan 1993). Siffran är emellertid heltäckande, eftersom ätal väckts i andra ärenden under rubriken häleri ("recel"). 11 Util Is har en fållande dom meddelats. Ätal för penningtvätt enligt artikel 648 a (penningtvätt) och 648 b (användning av pengar, varor eller tillgångar med olagligt ursprung): 1993 72 och 1, 1994 - 58 och 4, 1995 - 62 och 3, \ 996 - 116 och 9. till att brottsundersökning inletts i 85 fall, 16 för penningtvätt och 69 för andra brott. Kapporter om misstänkta transaktioner har lett Belgien Danmark Tyskland Grekland Spanien Frankrike Irland Italien Luxemburg bor närvarande behandlas tvä inhemska ärenden. Nederländerna Ingen exakt statistik om åtal och domar för penningtvätt. Ungefär 5 000 fall av "häleri" undersöks ärligen. 43 Österrike Portugal Finland Sverige Förenade kungariket Åtal. har väckts i 13 ärenden. Av dessa har tre lett till fallande dom (en under 1994 och två under 1995), av vilka en berörde två personer. Fyra rättegångar slutade med frikännande. I ett av de ärenden som ledde till fallande dom uppmanades en annan medlemsstat att väcka åtal mot andra personer. Rapporterna ledde till 12 undersökningar under 1994. 49 under 1995 och 53 under 1996. Åtal väcktes i tre ärenden, som berörde 26 personer. Ln person dömdes under 1996. Mellan 1994 och 1997 överlämnades 119 rapporter om misstänkta transaktioner till förundersökning, vilket ledde till att 70 brottmål inleddes. I slutet av 1997 hade dom meddelats i 13 av dessa ärenden. Rättegäng pågick i fyra ärenden. Åtal övervägdes i fyra ärenden. 21 ärenden hade lagts ned och i 28 ärenden pågick förundersökningen fortfarande. Sammanlagt 66 rapporter överlämnades till åklagarmyndigheten for förundersökning under tid meddelades 21 domar. tiden 1994-1997. Under samma Mellan 1993 och 1996 meddelades 25 för penningtvätt. 13 av dessa domar meddelades under 1996. Även om endast ett åtal för penningtvätt härrörde frän en rapport om en misstänkt transaktion, fanns det över 200 kända åtal lör andra brott under 1996 som härrörde frän till polisen eller de undersökande myndigheterna. fallande domar rapporter 44 ISSN 1024-4506 KOM(98) 401 slutlig DOKUMENT SV 09 11 06 10 Katalognummer : CB-CO-98-412-SV-C ISBN 92-78-37465-2 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg lfS