title: Opinion of the Economic and Social Committee on the 'Proposal for a Council Regulation (EC) amending Regulation (EEC) No 295/91 establishing common rules for a denied-boarding compensation system in scheduled air transport'

eurovoc_concepts:
air transport
carriage of passengers
common transport policy
indemnification
trade agreement

text: C 284/14 EN Official Journal of the European Communities 14. 9. 98 Opinion of the Economic and Social Committee on the ‘Proposal for a Council Regulation (EC) amending Regulation (EEC) No 295/91 establishing common rules for a denied-boarding compensation system in scheduled air transport’ (98/C 284/05) On 16 February 1998 the Council decided to consult the Economic and Social Committee, under Article 84(2) of the Treaty establishing the European Community, on the above-mentioned proposal. The Section for Transport and Communications, which was responsible for preparing the Committee’s work on the subject, adopted its opinion on 10 June 1998. The rapporteur was Mr Moreland. At its 356th plenary session (meeting of 1 July 1998) the Economic and Social Committee adopted the following opinion by 139 votes for, five votes against and four abstentions. 1. Introduction 1. 1. The Commission proposes to amend Regulation (EEC) No 295/91, which lays down rules for the payment of compensation in the event of a passenger being denied boarding by an airline because of overbooking. The cur- rent Regulation was adopted in 1991. It was widely wel- comed when first introduced, especially by user groups and others, although many airlines argued that it was unnecessary given the voluntary schemes already in exis- tence. Since its introduction certain problems have emer- ged in the Regulation’s application, and there have been calls for improvements to the compensation scheme. f) require that the embarkation and denied boarding rules become part of the air carrier’s conditions of carriage; g) ensure that carriers use the full capacity available on the aircraft before denying boarding (with no supplementary payment in case of upgrading and with reimbursement in case of downgrading); also strengthen the emphasis on calling for volunteers; h) redefine an ‘overbooked flight’ to include those cases where the aircraft intended for the flight has been replaced by another aircraft of lesser capacity; The changes proposed by the Commission are as 1. 2. follows: i) make clear that, in case of reimbursement, the pas- senger will be reimbursed for the cost of the ticket for parts of the journey not made; a) abolish the distinction between scheduled and non- scheduled flights, so that compensation must be paid to passengers travelling on a seat-only charter who are not entitled to compensation under Directive 90/314/EEC on package travel; b) define ‘check-in’ time as 30 minutes before the announced departure time, unless the passenger is otherwise informed in writing; j) increase the compensation levels established in 1991 to account for inflation: — from ECU 150 to ECU 185 for flights of up to 3 500 km; — from ECU 300 to ECU 370 for flights of more than 3 500 km; c) require that the ‘legal entity’ responsible for passen- ger check-in displays notices at check-in counters; k) make clear that reconfirmation of the booking may not be requested by the carrier as a condition to obtain DBC; d) include electronic ticketing in the definition of a ticket; e) strengthens rules laying down the priorities for pas- senger embarkation in addition to the existing requirement to establish rules to be followed in the event of an overbooked flight; l) specify that the carrier denying boarding (i. e. the actual operator in the case of code share arrange- ments) must pay the DBC to the passenger; m) create an advisory Committee of representatives of States; 14. 9. 98 EN Official Journal of the European Communities C 284/15 n) require that States compile a summary report of all cases of denied boarding that occur at airports in their territory. 2. General Comments The Committee welcomes the initiative by the 2. 1. Commission to revise this Regulation and the fact that the Commission has accepted certain improvements pro- posed by the Committee in its Opinion on the initial Denied Boarding Compensation (DBC) Regulation. On the whole the revisions are improvements, although we do have comments and suggested changes to some of the detailed proposals. The Committee notes that the airlines feel that adequate consultation has not taken place in preparing the new Regulation. The Committee emphasises the need for consultation with interested par- ties on the practical implementation of the Regulation, and hopes that the Commission will meet with such parties as a matter of urgency. 3. 1. 3. Further, the Committee is not confident that advice about check-in times given to passengers by their travel agents is always accurate. It would be most ben- eficial if the check-in time could be shown on or with the ticket in addition to the departure time. The Committee recommends that the Commission should consider making this a requirement in a future revision of the Regulation when sufficient time has been allowed for the re-designing of ticket layouts. 3. 1. 4. R e c o m m e n d a t i o n for themselves check-in at Article 2(a) should be redrafted to say that passengers should present least 30 minutes before departure or more when told in advance in writing to do so by the airline or its agent. ‘Presented for check-in’ should be defined as the time a passenger joins a check-in line. The Commission should consider making it a requirement in a future revision that the check-in time should be shown on the ticket. 2. 2. The Committee regrets that compensation for cancellations for commercial reasons are excluded and urges the Commission to present proposals on this issue. 3. 2. Article 2 (b) 3. Specific Comments 3. 2. 1. A ‘ticket’ is defined as a document sold by an air carrier or its authorised travel agent. No mention is made of a tour operator which might sell a ticket to a passenger, especially for travel only, but is not always regarded as an agent of the airline. 3. 1. Article 2 (a) (and Relevant Whereas Clauses) 3. 2. 2. R e c o m m e n d a t i o n The Commission proposes that in order to 3. 1. 1. avoid any disagreement about the minimum check-in time, ‘denied boarding’ should be defined as a refusal to accommodate a passenger on a flight despite the fact that the passenger has a confirmed reservation on that flight and has presented himself for check-in ‘as stipulated and 30 minutes before the announced departure time or, where more time is prescribed, by the time indicated to the passenger in advance in writing by the air carrier or by its authorised travel agent’. The Committee welcomes this proposal, but believes the text could be improved to avoid misunderstanding and assist interpretation. In particular, passengers should present them- 3. 1. 2. selves for check-in at least 30 minutes before departure or more when told in advance in writing to do so by the airline or its agent. In addition, the Commission should clarify in the Regulation that passengers are deemed to have presented themselves for check-in on joining the check-in line, and not on reaching the check-in counter. The definition of ‘ticket’ should be extended to include tickets sold by tour operators. 3. 3. Article 3 (1) 3. 3. 1. It is proposed that if a passenger agrees to be placed in a class lower than that for which a ticket has been purchased, he should be entitled to be reimbursed the difference in price in addition to being paid denied boarding compensation. The Committee supports this proposal. However, it should be made clear that a pas- senger travelling in a lower class should not be denied boarding solely in order to carry a passenger booked into a higher class. C 284/16 EN Official Journal of the European Communities 14. 9. 98 3. 3. 2. R e c o m m e n d a t i o n A passenger booked into a lower class should not be denied boarding solely in order to carry a passenger booked into a higher class who would otherwise be denied boarding. 3. 4. Article 3 (2) 3. 4. 1. Airlines are required to produce rules for the payment of denied boarding compensation. These rules and any changes to them must be notified to the relevant Member State and to the Commission, which will then make them available to all other Member States. Primar- ily it should be the responsibility of a Member State to ensure that each airline flying to/from its territory has rules in place which are consistent with the Regulation. The Commission should be informed by the Member State that an airline has filed its denied boarding rules, and given a copy of the rules if requested, but there is no need for the rules to then be circulated to all other Mem- ber States. 3. 4. 2. R e c o m m e n d a t i o n Each airline should submit a copy of its denied board compensation rules to the aeronautical authorities of each Member State to/from which it operates. Each Member State should inform the Commission that the rules have been filed and forward copies to the Com- mission. 3. 5. Article 3 (3) Airlines are required to make their DBC rules 3. 5. 1. available to the public. In particular check-in desks must have a clear sign informing passengers of the existence of compensation in the event of denied boarding. The Regulation prescribes the wording to be used and the sizes of the notice and lettering. 3. 5. 2. The Committee believes that full information of the passengers rights should be displayed on check-in counter. However check-in counters are often cluttered with notices about — inter alia — safety, security and hand baggage. Airlines should have the opportunity to place displays elsewhere — provided passengers can be ensured that this will not reduce the likelihood of being made aware of their rights. Furthermore, the precise wording proposed by the Commission may need to be adapted depending on the location of the signs. This is clearly an issue on which the Commission and Member States should consult the airlines, airports and consumer groups. 3. 5. 3. R e c o m m e n d a t i o n The need to ensure that passengers are aware of their legal rights is important, but the specific proposal by the Commission may need to be adapted following consul- tation. 3. 6. Article 4 (2) and 4 (3) The Commission proposes that the compen- 3. 6. 1. sation levels established in 1991 should be increased from ECU 150 to ECU 185 for flights of up to 3 500 kms and from ECU 300 to ECU 370 for flights of more than 3 500 kms. 3. 6. 2. Since 1991, inflation has increased by signifi- cantly different amounts in individual Member States. The amounts of compensation payable in the case of denied boarding may be adjusted by the Commission when necessary because of ‘economic trends’. It is not obvious what ‘economic trends’ means. The Committee would welcome a clear formula for future increases in compensation levels. While the Committee does not believe that there is a need to go through the full legisla- tive process in making future changes, clearly consul- tation with Member States and interested parties would be beneficial. 3. 6. 3. R e c o m m e n d a t i o n The Commission should propose a clear formula for increasing DBC payments, together with a procedure for consulting Member States and interested parties before increases are adopted. 3. 7. Article 4 (4) 3. 7. 1. Where a passenger denied boarding on the flight of his choice is re-routed and arrives at his intended destination within two hours of the scheduled arrival time for flights of up to 3 500 km or four hours for longer flights, compensation payments are reduced by 50 %. The Committee supports this approach in principle. However, it would seem more reasonable that the per- mitted delays in reaching the intended destinations should be limited to one hour rather than two for short flights and two hours rather than four for longer flights. 14. 9. 98 EN Official Journal of the European Communities C 284/17 3. 7. 2. R e c o m m e n d a t i o n Where a passenger denied boarding on the flight of his choice is re-routed and arrives at his intended destination within one hour of the scheduled arrival time for flights up to 3 500 km: or two hours for longer flights, compen- sation payments should be reduced by 50 %. 3. 8. Article 4 (6) 3. 8. 1. Compensation is required to be paid in cash or, with the written agreement of the passenger, in travel vouchers and/or other services. In certain circumstances the need to obtain a passenger’s written agreement could create problems and the Committee welcomes the clarifi- cation by the Commission that the proposal does not go beyond the current Regulation in requiring a written receipt for compensation. Not all airlines will want or be able to offer an alternative to cash payments; the option should be available at the discretion of the airline con- cerned. 3. 8. 2. R e c o m m e n d a t i o n An airline should be allowed to offer travel vouchers and/or other services as an alternative to cash payments, but the passenger should not be required to accept such an alternative. 3. 9. Article 9 (b) overbooking which occur at airports in their territories. The Commission should, however, produce a report on the effectiveness of the Regulation every three years, based on its own research and enquiries made to Member States. 3. 10. 2. R e c o m m e n d a t i o n The Commission should report every three years on the effectiveness of the Regulation, on the basis of reports made by Member States. 4. Other Considerations 4. 1. Explanatory Memorandum 4. 1. 1. In its Explanatory Memorandum accompa- nying the revised Regulation the Commission states that there have been numerous cases where passengers have not been informed of their right to compensation when denied boarding. The Commission says that it will launch an information campaign with the object of fam- iliarising the public with its rights, along similar lines to that already provided by the Citizen of Europe campaign. 4. 1. 2. The Committee agrees that more publicity should be given to the Regulation. The Commission should ensure that the airlines, consumers and Member States are involved as appropriate in publicising the necessary information. 3. 9. 1. Member States are required to determine the penalties applicable to infringements of the Regulation and take all measures necessary to ensure that it is implemented. This will inevitably mean that penalties for the same offence will vary between Member States and risk a lack of uniformity in the enforcement of the Regulation. 4. 1. 3. R e c o m m e n d a t i o n The Commission should consult Member States, the airline industry and consumer groups about how the rights available under the Regulation might best be brought to the attention of the travelling public. 3. 9. 2. R e c o m m e n d a t i o n 4. 2. Impact Assessment Form The Commission should evaluate the extent to which enforcement varies between Member States and if necessary bring forward further proposals designed to ensure greater consistency. 3. 10. Article 9 (c) Each year Member States are required to pro- 3. 10. 1. duce summary reports of denied boarding cases due to It is regrettable that the Impact Assessment 4. 2. 1. Form does not contain a real assessment of the costs likely to be incurred by those parties who will have to implement the Regulation. The Commission has had ample time to calculate the costs involved and assess whether they are justified by the likely benefits for con- sumers. The Committee would welcome regular reviews of the Regulation and in particular of the compensation levels. The reviews should take into account the costs incurred by those responsible for implementing the Regulation as well as the benefits for consumers. C 284/18 EN Official Journal of the European Communities 14. 9. 98 4. 2. 2. R e c o m m e n d a t i o n The Commission should carry out a full assessment of the Regulation’s costs and benefits, in consultation with interested parties, before the Regulation is reviewed again. This assessment should include the costs of the reporting and collating of the data required under the Regulation. More frequent reviews might be appropriate prior to changes in compensation levels. 5. Conclusion for check-in’ should be defined as the time a passenger joins a check-in line. The Commission should consider making it a requirement in a future revision that the check-in time should be shown on the ticket. The definition of ‘ticket’ should be extended to 7. 2. include tickets sold by tour operators. 7. 3. A passenger booked into a lower class should not be denied boarding solely in order to carry a passenger booked into a higher class who would otherwise be denied boarding. The Committee agrees that, subject to the results 5. 1. of a full assessment of the costs and benefits involved, there continues to be a need for a Regulation governing the payment of denied boarding compensation in the case of overbooking. The present Regulation has been effective, but is in need of revision to deal with problems which have arisen since it was first adopted. Each airline should submit a copy of its denied 7. 4. board compensation rules to the aeronautical authorities of each Member State to/from which it operates. Each Member State should inform the Commission that the rules have been filed and forward copies to the Com- mission. 6. Further considerations 6. 1. The United States had denied boarding compen- sation rules in place before the European Union. They appear to have been effective, yet are significantly less complex than those proposed by the Commission. It is not obvious why this should be so. In the Committee’s view it would be helpful if the Commission carried out a comparative analysis of the US and proposed EU rules to see whether the latter can be simplified. Particular attention should be paid to the requirement in the US for volunteers for denied boarding to be sought in the event that not all booked passengers can be carried and to whether such a requirement should be given more promi- nence in the European rules. 7. Summary of recommendations The need to ensure that passengers are aware of 7. 5. their legal rights is important, but the specific proposal by the Commission may need to be adapted following consultation. 7. 6. The Commission should propose a clear formula for increasing DBC payments, together with a procedure for consulting Member States and interested parties before increases are adopted. 7. 7. Where a passenger denied boarding on the flight of his choice is re-routed and arrives at his intended destination within one hour of the scheduled arrival time for flights up to 3 500 km: or two hours for longer flights, compensation payments should be reduced by 50 %. An airline should be allowed to offer travel 7. 8. vouchers and/or other services as an alternative to cash payments, but the passenger should not be required to accept such an alternative. 7. 1. The Commission should make a proposal on compensation for cancellations for commercial reasons. Article 2(a) should be redrafted to say that passengers should present themselves for check-in at least 30 minutes before departure or more when told in advance in writing to do so by the airline or its agent. ‘Presented 7. 9. The Commission should evaluate the extent to which enforcement varies between Member States and if necessary bring forward further proposals designed to ensure greater consistency. 14. 9. 98 EN Official Journal of the European Communities C 284/19 7. 10. The Commission is should report every three years on the effectiveness of the Regulation, on the basis of reports made by Member States. 7. 11. The Commission should consult Member States, the airline industry and consumer groups about how the rights available under the Regulation might best be brought to the attention of the travelling public. 7. 12. The Commission should carry out a full assess- ment of the Regulation’s costs and benefits, in consul- tation with interested parties, before the Regulation is reviewed again. This assessment should include the costs of the reporting and collating of the data required under the Regulation. More frequent reviews might be appro- priate prior to changes in compensation levels. The Commission should undertake a compara- 7. 13. tive analysis of EU and US denied compensation payment rules to check whether there is scope for simplifying the EU rules. Brussels, 1 July 1998. The President of the Economic and Social Committee Tom JENKINS Opinion of the Economic and Social Committee on ‘Ways and means of strengthening the networks for the provision of information on and exploitation of applied RTD programmes in Europe’ (98/C 284/06) On 29 January 1998 the Economic and Social Committee decided, under the third paragraph of Rule 23 of its Rules of Procedure, to draw up an opinion on ‘Ways and means of strengthening the networks for the provision of information on and exploitation of applied RTD programmes in Europe’. The Section for Energy, Nuclear Questions and Research, which was responsible for preparing the Committee’s work on the subject, adopted its opinion unanimously on 17 June 1998. The rapporteur was Mr Malosse. At its 356th plenary session of 1 and 2 July 1998 (meeting of 1 July), the Economic and Social Committee adopted the following opinion unanimously. I. RECOMMENDATIONS ments in order to be able to disseminate new technologies tailored to European enterprises, The Economic and Social Committee, I. 1. the urgent need for a ‘structural’ strategy to strengthen the competitiveness of European industry in the interests of growth and employment, I. 2. the vital role played here by back-up and infor- mation networks in ensuring that enterprises, and particularly SMEs with an unexploited innovative capacity (‘vanguard’ enterprises), are able to participate in research programmes, the vital need to set up a mechanism for exploiting I. 3. research findings and monitoring technological develop- I. 4. the opportunity afforded to the 5th Framework Programme on Research and Technological Develop- ment (hereinafter 5th RTDFP) to help rise to this challenge of competitiveness, thereby permitting a clear break with previous programmes, as the European Parliament, Council and Economic and Social Com- mittee have advocated, I. 5. the excessive dispersal of existing national and Community networks which, in the view of the Com- mittee, are unable to make an effective contribution to any new strategy designed to break with the past,


title: Kommissionens förordning (EG) nr 1409/98 av den 1 juli 1998 om fastställande av kompensationsräntor som skall tillämpas under andra hälften av 1998 på tullskulder som uppkommit för förädlingsprodukter eller varor i obearbetat skick (vid aktiv förädling, suspension och temporär import)

eurovoc_concepts:
customs debt
customs regulations
interest
inward processing
suspension of customs duties
temporary admission

formats: html pdf print

text: L 188/30 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning 2. 7. 98 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 1409/98 av den 1 juli 1998 om fastst(cid:132)llande av kompensationsr(cid:132)ntor som skall till(cid:132)mpas under andra h(cid:132)lften av 1998 p(cid:134) tullskulder som uppkommit f(cid:148)r f(cid:148)r(cid:132)dlingsprodukter eller varor i obearbetat skick (vid aktiv f(cid:148)r(cid:132)dling, suspension och tempor(cid:132)r import) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING h(cid:132)lften av 1998 skall fastst(cid:132)llas i enlighet med de regler som fastst(cid:132)lls i den f(cid:148)rordningen. med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inr(cid:132)ttandet av en tullkodex f(cid:148)r gemenskapen (1), med beaktande av kommissionens f(cid:148)rordning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 1993 om till(cid:132)mpningsf(cid:148)reskrifter f(cid:148)r r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 2913/92 om inr(cid:132)ttandet av en tullkodex f(cid:148)r gemenskapen (2), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EEG) nr 75/98 (3), s(cid:132)rskilt artiklarna 589. 4 a och 709 i denna, och med beaktande av f(cid:148)ljande: Artikel 589. 4 a i f(cid:148)rordning (EEG) nr 2454/93 f(cid:148)reskriver att kommissionen skall offentligg(cid:148)ra kompensationsr(cid:132)ntor som skall till(cid:132)mpas p(cid:134) tullskulder som uppkommit f(cid:148)r f(cid:148)r(cid:132)dlingsprodukter eller varor i obearbetat skick f(cid:148)r att gottg(cid:148)ra som uppkommit genom uppskjutandet av den dag som tull- skulden uppkommit vid utebliven export fr(cid:134)n gemenska- andra pens tullomr(cid:134)de. Kompensationsr(cid:132)ntorna ober(cid:132)ttigad ekonomisk f(cid:148)rdel f(cid:148)r en Artikel 1 De (cid:134)rliga kompensationsr(cid:132)ntor som avses i artiklarna 589. 4 a och 709. 3 a i f(cid:148)rordning (EEG) nr 2454/93 som skall till(cid:132)mpas f(cid:148)r perioden fr(cid:134)n den 1 juli till den 31 december 1998 (cid:132)r som f(cid:148)ljer: Belgien Danmark Tyskland Grekland Spanien Frankrike Irland Italien Luxemburg Nederl(cid:132)nderna (cid:153)sterrike Portugal Finland Sverige F(cid:148)renade kungariket 3,64 3,74 3,44 14,22 5,14 3,53 6,16 6,53 3,64 3,50 3,66 5,43 3,39 4,62 7,29. Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft den 1 juli 1998. Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 1 juli 1998. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Mario MONTI Ledamot av kommissionen (1) EGT L 302, 19. 10. 1992, s. 1. (2) EGT L 253, 11. 10. 1993, s. 1. (3) EGT L 7, 13. 1. 1998, s. 3


title: Stellungnahme des Wirtschafts- und Sozialausschusses zu dem "Vorschlag für eine Richtlinie des Rates zur Registrierung und zum Einsatz innerhalb der Gemeinschaft von bestimmten Typen ziviler Unterschall-Strahlflugzeuge, die zur Einhaltung der in Band I Teil II Kapitel 3 des Anhangs 16 zum Abkommen über die Internationale Zivilluftfahrt, dritte Ausgabe (Juli 1993), festgelegten Normen umgerüstet und neubescheinigt worden sind"

eurovoc_concepts: International Civil Aviation Organisation

text: 14. 9. 98 DE Amtsblatt der Europa¨ischen Gemeinschaften C 284/1 II (Vorbereitende Rechtsakte) WIRTSCHAFTS- UND SOZIALAUSSCHUSS Stellungnahme des Wirtschafts- und Sozialausschusses zu dem „Vorschlag für eine Richtlinie des Rates zur Registrierung und zum Einsatz innerhalb der Gemeinschaft von bestimmten Typen ziviler Unterschall-Strahlflugzeuge, die zur Einhaltung der in Band I Teil II Kapitel 3 des Anhangs 16 zum Abkommen über die Internationale Zivilluftfahrt, dritte Ausgabe (Juli 1993), festgelegten Normen umgerüstet und neubescheinigt worden sind“ (98/C 284/01) Der Rat beschloß am 27. März 1998, den Wirtschafts- und Sozialausschuß gemäß Artikel 198 des EG-Vertrags um Stellungnahme zu dem vorgenannten Vorschlag zu ersuchen. Die mit der Vorbereitung der Arbeiten beauftragte Fachgruppe Umweltschutz, Gesundheitswe- sen und Verbrauch nahm ihre Stellungnahme am 1. Juni 1998 an. Berichterstatter war Herr Gafo Ferna´ndez. Der Ausschuß verabschiedete auf seiner 356. Plenartagung (Sitzung vom 1. Juli 1998) mit 125 gegen 3 Stimmen bei 1 Stimmenthaltung folgende Stellungnahme. 1. Einleitung Die Richtlinie 92/14/EWG (1) betreffend Lärm- 1. 1. emissionsnormen für zivile Unterschallstrahlflugzeuge sieht zwischen 1995 und 2002 die schrittweise Ausmuste- rung derjenigen Flugzeuge vor, die die in dieser Richtlinie übernommenen strengsten internationalen Lärmemis- sionsnormen (2) nicht erfüllen. Durch die Entwicklung von Umrüstsätzen zur 1. 2. Lärmdämmung („Hushkits“) für zahlreiche „laute“ Flugzeugtypen konnte das Problem ihrer obligatorischen Außerdienststellung teilweise gelöst werden, da sie durch die Hushkits mit den in der Richtlinie 92/14/EWG vorgeschriebenen Lärmpegeln in Einklang gebracht wer- den konnten. 1. 3. Die Lärmemissionen sind jedoch nicht die einzige von diesen im allgemeinen sehr alten Flugzeugen ausge- hende Umweltbeeinträchtigung. Sie weisen ebenfalls einen wesentlich höheren Treibstoffverbrauch und da- mit CO2- und NOx-Ausstoß auf als modernere Flug- (1) ABl. L 76 vom 23. 3. 1992. (2) Anhang 16 Kapitel 3 des Abkommens über die Internationa- le Zivilluftfahrt. zeuge. Außerdem würde der Einsatz neuer Flugzeuge die Sicherheit der Fluggäste und der Bevölkerung im allgemeinen erhöhen, auch wenn es keinen direkten Zusammenhang zwischen Umwelt- und Flugsicherheits- erwägungen gibt. Der Richtlinenvorschlag hat zum Ziel, die durch 1. 4. die Richtlinie 92/14/EWG vorgeschriebene Erneuerung der europäischen Flugzeugflotten mit den Erfordernissen des Umweltschutzes in Einklang zu bringen, indem die lärmdämmende Umrüstung von den bereits in den Luftfahrzeugrollen der Mitgliedstaaten eingetragenen Flugzeugen begrenzt und die Neueintragung von zuvor in einem Drittland registrierten, lärmmindernd um- gerüsteten Flugzeugen in die Luftfahrzeugrollen der Mitgliedstaaten verboten wird. 1. 4. 1. Unter anderem soll dadurch ein potentiell massiver Transfer von mit Hushkits nachgerüsteten Flugzeugen aus den amerikanischen in die Luftfahr- zeugrollen der Mitgliedstaaten verhindert werden, denn die für die amerikanische Flugzeugflotte geltenden Lärmemissionsnormen werden zu einem enormen U¨ berhang an durchschnittlich sehr alten umgerüsteten Flugzeugen führen, die in die Luftfahrzeugrollen der EU aufgenommen werden könnten. C 284/2 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 14. 9. 98 2. Allgemeine Bemerkungen Der Wirtschafts- und Sozialausschuß begrüßt 2. 1. das Ziel des Richtlinienvorschlags, den Umweltschutz und die Flugverkehrssicherheit zu verbessern und gleich- zeitig die weitere Durchführung der bereits laufenden Programme betreffend die Erneuerung der Flugzeugflot- ten in der EU im Einklang mit der Richtlinie 92/14/EWG sicherzustellen. 2. 2. Der Ausschuß hebt nachdrücklich hervor, daß die von der EU ergriffenen Maßnahmen aufgrund des internationalen Charakters des Luftverkehrs unmittel- bar als Referenzgrundlage für die Verabschiedung ent- sprechender Vorschriften im Rahmen der ICAO (1) dienen sollten, um Wettbewerbsnachteile für die euro- päischen Luftfahrtunternehmen zu verhindern. 2. 3. Der Ausschuß weist ferner darauf hin, daß die vorgeschlagene Richtlinie und die Richtlinie 92/14/ EWG, die beide eine Harmonisierung auf Unionsebene anstreben und im Einklang mit dem globalen, grenzüber- schreitenden Charakters des Luftverkehrs stehen, nicht zu undifferenzierten, möglicherweise nicht ausreichend begründeten Flugbeschränkungen seitens bestimmter Flughäfen führen dürfen, die dem Luftverkehrsbinnen- markt abträglich wären. 2. 3. 1. In seiner Stellungnahme zu den Flughafen- gebühren (2) begrüßte der Ausschuß vor kurzem den Vorschlag der Kommission (3), die Staffelung von Flug- hafengebühren nach den unterschiedlichen Lärmemis- sionen der jeweiligen Flugzeuge zuzulassen. Dies begünstigt den Einsatz von geräuschärmeren Flugzeugen und trägt somit zum Umweltschutz bei. 2. 4. Der Richtlinienvorschlag bedeutet einen Mehr- aufwand für die Fluggesellschaften, die im Luftfracht- geschäft tätig sind, da Frachtflugzeuge im allgemeinen ein relativ höheres Betriebsalter aufweisen und zudem Flughäfen vor allem nachts anfliegen. Der Ausschuß ersucht die Europäische Kommission, Lösungen zu prüfen, die verhindern, daß im Rahmen der zeitlich (1) Internationale Zivilluftfahrt-Organisation. (2) ABl. C 73 vom 9. 3. 1998. (3) Vorschlag für eine Richtlinie des Rates über Flughafen- gebühren, ABl. C 257 vom 22. 8. 1997. Brüssel, den 1. Juli 1998. begrenzten Ausnahmeregelung in Artikel 3 Absatz 3 nicht normgerechte Flugzeuge möglicherweise unter „Billigflaggen“ eingetragen werden und dadurch Wettbe- werbsverzerrungen entstehen. 2. 5. Der Ausschuß befürwortet die in dem Richtli- nienvorschlag vorgesehene vorübergehende Freistellung von den Bestimmungen in Artikel 3 für Flugzeuge, die in Katastrophenfällen eingesetzt werden. 2. 5. 1. Er spricht sich jedoch gegen die in Artikel 4 Absatz 2 vorgesehene Freistellung für Flugzeuge aus, die ausschließlich in den französischen U¨ berseedeparte- ments oder außerhalb des Gebiets der Gemeinschaft betrieben werden. 2. 6. Schließlich möchte der Ausschuß hervorheben, daß die Europäische Union zunächst auf gesamteuropäi- scher Ebene und dann im Rahmen der ICAO eine aktive Führungsrolle übernehmen sollte, um auf eine internationale Annahme dieser Normen hinzuwirken, denn nur so kann ein wirksamer und universeller Umweltschutz und gleichzeitig eine verbesserte Flugver- kehrssicherheit gewährleistet werden. 3. Besondere Bemerkungen Es sollte ein weiterer Erwägungsgrund mit folgen- 3. 1. dem Wortlaut eingefügt werden: „Aufgrund des internationalen Charakters des Luft- verkehrs sollten Maßnahmen zur Fluglärmbegren- zung im Rahmen internationaler Vereinbarungen festgelegt werden bzw. , wenn sie auf Gemeinschafts- ebene ergriffen werden, als Referenzgrundlage für eine möglichst rasch nachfolgende Verabschiedung entsprechender Vorschriften auf internationaler Ebe- ne dienen. “ Des weiteren sollte noch ein Erwägungsgrund 3. 2. mit folgendem Wortlaut eingefügt werden: „Um eine Verschlimmerung der Lärmbelastung in der Umgebung von Flughäfen zu vermeiden, müssen Fluglärmbegrenzungsmaßnahmen mit systemati- schen Raumordnungsmaßnahmen einhergehen und durch gezielte Forschungsanstrengungen auf dem Gebiet der Lärmbekämpfung des im Zuge 5. FTE-Rahmenprogramms ergänzt werden. “ Der Präsident des Wirtschafts- und Sozialausschusses Tom JENKINS


title: Komission asetus (EY) N:o 1402/98, annettu 1 päivänä heinäkuuta 1998, tuonnin kiinteistä arvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
pip fruit

formats: pdf print

text: L 188/18 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 2. 7. 98 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1402/98, annettu 1 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) hein(cid:132)kuuta 1998, tuonnin kiinteist(cid:132) arvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan m(cid:132)(cid:132)rit- t(cid:132)miseksi EUROOPAN YHTEIS(cid:153)JEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteis(cid:148)n perustamissopi- muksen, ja huomioon ottaa vihannesten hedelmien tuont¶(cid:132)rjestelm(cid:132)n soveltamista koskevista yksityiskohtai- sista s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)ist(cid:132) 21 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1994 annetun komission asetuksen (EY) N:o 3223/94 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2375/ 96 (2), ja erityisesti sen 4 artiklan 1 kohdan, ottaa huomioon yhteisess(cid:132) maatalouspolitiikassa sovellet- tavista laskentayksik(cid:148)st(cid:132) ja muuntokursseista 28 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3813/92 (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 150/95 (4), ja erityisesti sen 3 artiklan 3 kohdan, sek(cid:132) katsoo, ett(cid:132) asetuksessa (EY) N:o 3223/94 s(cid:132)(cid:132)det(cid:132)(cid:132)n Uruguayn kier- roksen monenv(cid:132)listen tulosten mukaisesti komission vahvistamista kolmansien maiden kauppaneuvottelujen tuonnin kiinteiden arvojen perusteista liitteiss(cid:132) m(cid:132)(cid:132)ritelt(cid:132)- vien tuotteiden ja ajanjaksojen osalta, ja edell(cid:132) mainittujen perusteiden mukaisesti tuonnin kiin- te(cid:132)t arvot on vahvistettava t(cid:132)m(cid:132)n asetuksen liitteess(cid:132) esite- tylle tasolle, ON ANTANUT T(cid:142)M(cid:142)N ASETUKSEN: 1 artikla Asetuksen (EY) N:o 3223/94 4 artiklassa tarkoitetut tuonnin kiinte(cid:132)t arvot vahvistetaan liitteess(cid:132) olevassa taulukossa merkityll(cid:132) tavalla. 2 artikla T(cid:132)m(cid:132) asetus tulee voimaan 2 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) hein(cid:132)kuuta 1998. T(cid:132)m(cid:132) asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, j(cid:132)senvaltioissa. ja sit(cid:132) sovelletaan sellaisenaan kaikissa Tehty Brysseliss(cid:132) 1 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) hein(cid:132)kuuta 1998. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission j(cid:132)sen (1) EYVL L 337, 24. 12. 1994, s. 66 (2) EYVL L 325, 14. 12. 1996, s. 5 (3) EYVL L 387, 31. 12. 1992, s. 1 (4) EYVL L 22, 31. 1. 1995, s. 1 2. 7. 98 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 188/19 LIITE tuonnin kiinteist(cid:132) arvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan m(cid:132)(cid:132)ritt(cid:132)miseksi 1 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) hein(cid:132)kuuta 1998 annettuun komission asetukseen CN-koodi Kolmannen maan koodi (1) Tuonnin kiinte(cid:132) arvo (ecua/100 kg) 0707 00 05 0709 90 70 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0809 10 00 0809 20 95 0809 40 05 052 999 052 999 382 388 524 528 999 388 400 404 508 512 524 528 720 804 999 052 064 999 052 060 064 068 400 616 999 624 999 70,6 70,6 57,6 57,6 60,1 59,3 57,0 58,6 58,7 71,2 82,8 90,5 121,6 75,3 67,6 70,2 165,6 107,2 94,7 203,5 152,3 177,9 333,9 172,3 140,1 158,8 265,0 201,6 212,0 361,6 361,6 (1) Komission asetuksessa (EY) N:o 2317/97 (EYVL L 321, 22. 11. 1997, s. 19) vahvistettu maanimikkeist(cid:148). Koodi ”999” tarkoittaa ”muuta alkuper(cid:132)(cid:132)”


title: Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets förordning (EG, EKSG, Euratom) om ändring av budgetförordningen av den 21 december 1977 för Europeiska gemenskapernas allmänna budget"

eurovoc_concepts:
Economic and Monetary Union
financial management
financial regulation
general budget (EU)
operation of the Institutions

text: C 284/54 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 14. 9. 98 Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Förslag till rådets förordning (EG, EKSG, Euratom) om ändring av budgetförordningen av den 21 december 1977 för Europeiska gemenskapernas allmänna budget” (1) (98/C 284/10) Den 26 maj 1998 beslutade rådet i enlighet med artikel 198 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag. Sektionen för ekonomiska, finansiella och monetära frågor, som var ansvarig för det förberedande arbetet, antog sitt yttrande den 9 juni 1998. Föredragande utan studiegrupp var Roy Donovan. Vid sin 356:e plenarsession den 1-2 juli 1998 (sammanträdet den 1 juli) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 139 röster för, inga emot och 6 nedlagda röster. Följande två punkter utgör bakgrunden till försla- 1. get om en särskild översyn av budgetförordningen: 3. ESK:s kommentarer — Inledningen av den tredje etappen i den ekonomiska och monetära unionen (EMU) och införandet av euron som skall ersätta både ecun och de nationella valutorna i de 11 medlemsstater som deltar i EMU och därmed bli gemensam valuta i dessa länder. — Amsterdamfördraget upphävde Maastrichtfördra- gets protokoll 16 som rör Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén. I detta protokoll föreskrivs att de båda kommittéerna skall ha en gemensam organisationsstruktur. 2. Kommissionens förslag 2. 1. Kommissionen föreslår att alla hänvisningar till ecu i budgetförordningen skall ersättas med hänvisning- ar till euro, att unionens rättigheter och skyldigheter skall uttryckas och genomföras i euro och att man i alla hänvisningar till nationella valutor i fortsättningen skall ange att det rör sig om nationella valutor i de medlemsstater som inte deltar i EMU. Eftersom vissa av stabilitets- och tillväxtpaktens åtgärder (icke räntebä- rande depositioner och böter) måste gå via budgeten föreslår kommissionen en ändring som beskriver hur denna typ av transaktioner skall bokföras. 2. 2. Mot bakgrund av att protokoll 16 upphävs genom Maastrichtfördraget föreslår kommissionen att alla hänvisningar till Ekonomiska och sociala kom- mitténs och Regionkommitténs gemensamma organisa- tionsstruktur skall strykas och att separata avsnitt skall inrättas i budgeten för dessa två kommittéer. (1) EGT C 149, 15. 5. 1998, s. 21. 3. 1. ESK ser positivt på att euron skiljer sig från ecun på så sätt att den inte enbart är en valutakorg utan att den kommer att fungera som en verklig valuta. Kommissionens förslag om särskilda ändringar är en nödvändig teknisk anpassning av gemenskapens budget- förordning till etapp tre i den ekonomiska och monetära unionen. 3. 2. Kommissionens förslag beaktar även de specifika problem som hänger samman med att några medlemssta- ter inte deltar i eurosystemet från början. En ny artikel 35 anger att kommissionen var tredje månad till varje medlemsstat som inte antagit euron skall skicka en sammanställning över de överföringar som gjorts från medlemsstatens valuta till en annan valuta och vice versa. 3. 3. De föreslagna ändringar som hänför sig till stabilitets- och tillväxtpaktens depositioner och böter kommer att säkerställa insyn när det gäller EU:s ekono- miska förvaltning. De summor som deponeras eller lämnas i böter kommer att tas i anspråk först när det inte finns någon ytterligare möjlighet att överklaga och när deponeringen och böterna blir definitiva. 3. 4. Rådets beslut att upphäva protokoll 16 i Maas- trichtfördraget som angav att Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén skall ha en gemensam organisationsstruktur leder naturligtvis till att avsnitt VI, del C, och den omfördelning av budgetmedel som hittills presenterats under denna delrubrik när det gäller ESK:s och ReK:s specifika budgetar avskaffas. Eftersom budge- ten redan anger till vilken kommitté den gemensamma är upp- organisationsstrukturens tjänster (2) hör (2) EGT L 44, 16. 2. 1998, s. 158, organisationsplan, avsnitt VI, del C: Gemensamma organisationsstrukturen, fotnot 3: ”. varav 408 tjänster härrör från Ekonomiska och sociala kommittén och 108 tjänster från Regionkommittén”. 14. 9. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 284/55 delningen av tjänsterna relativt enkel. Uppdelningen av utgiftsanslag som inte hänför sig till tjänster skulle kunna baseras på resultaten från det analytiska bokfö- ringssystem som utvecklats i enlighet med artikel 22 i budgetförordningen. 3. 5. ESK ser positivt på kommissionens förslag att inrätta separata avsnitt i budgeten för de två kommittéer- na. Denna uppläggning kommer att skapa separata och oberoende budgetramar för varje kommitté inom vilka dessa kan utforma sina egna prioriteringar och ta eget ansvar. 3. 6. Med tanke på tidigare erfarenheter och i synner- het med tanke på de skalfördelar som uppnåtts genom den gemensamma organisationsstrukturen inser och accepterar man på ESK att det ur ekonomisk synvinkel är lämpligt att fortsätta med samarbete på frivillig grund när det gäller produktionskedjan och, om kommittéerna skulle vara belägna i närheten av varandra, även när det gäller lokalfrågor. Bryssel den 1 juli 1998. Ekonomiska och social kommitténs ordförande Tom JENKINS Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om: — ”Förslag till rådets förordning (EG) om ändring av förordning (EEG) nr 1766/92 om den gemensamma marknaden för spannmål och om upphävande av förordning (EEG) nr 2731/75 om fastställande av standardkvaliteter för vanligt vete, råg, korn, majs och durumvete”, och — ”Förslag till rådets förordning (EG) om upprättande av ett stödsystem för producenter av vissa jordbruksgrödor” (1) (98/C 284/11) Den 4 juni 1998 beslutade rådet i enlighet med artiklarna 43 och 198 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslagen. Sektionen för jordbruk och fiskeri, som ansvarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 16 juni 1998. Föredragande var Jean-Paul Bastian. Vid den 356:e plenarsessionen den 1-2 juli 1998 (sammanträdet den 1 juli) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 98 röster för, 33 emot och 15 nedlagda röster. 1. Allmänna synpunkter 1. 1. Kommittén erinrar om den strategiska betydelse som jordbruksgrödorna (spannmål, oljeväxter och pro- teingrödor) har för EU. Uppgifterna i bilaga 1 beskriver situationen väl. 1. 2. Kommittén anser att EU bör fortsätta försöken att återerövra den inre marknaden inom denna sektor (särskilt vad beträffar djurfoder) samt att skapa en livsmedelsreserv och lägga upp en strategisk plan i (1) EGT C 170, 4. 6. 1998, s. 1-4. syfte att kunna utnyttja de tillfällen som ges på de internationella marknaderna på grund av: — en växande världsbefolkning; — en ökning av köpkraften (bland annat i utvecklings- länderna); — en ökad världsefterfrågan på kött (framför allt i Sydostasien) som borde föra med sig en ökad efterfrågan på spannmål samt oljeväxter och pro- teingrödor. 1. 2. 1. Kommittén är medveten om de begränsningar som jordbruksavtalet i Uruguayrundan, undertecknat 1994 i Marrakech, innebär för den europeiska produktio- nen av jordbruksgrödor och framför allt när det gäller


title: Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om: - »Forslag til Rådets forordning (EF) om ændring af forordning (EØF) nr. 1766/92 om den fælles markedsordning for korn og ophævelse af forordning (EØF) nr. 2731/75 om fastsættelse af standardkvaliteter for blød hvede, rug, byg, majs og hård hvede«, og - »Forslag til Rådets forordning (EF) om indførelse af en støtteordning for producenter af visse markafgrøder«

eurovoc_concepts:
EU agricultural market
World Trade Organisation
crop production
production aid
reform of the CAP

text: 14. 9. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 284/55 enkelt at fordele stillingerne. Fordelingen af udgiftsbe- villinger, der ikke har relation til stillinger, kunne baseres på resultaterne af det formålsbestemte regnskabssystem, der er blevet udviklet som fastsat i finansforordningens artikel 22. 3. 5. ØSU bifalder Kommissionens forslag om at oprette særskilte budgetsektioner for de to rådgivende organer. Denne præsentationsform vil indebære, at hvert udvalg har sin egen uafhængige budgetramme, inden for hvilken det kan foretage sin egen politikpriori- tering og sikre autonomi i sin opgavevaretagelse. I lyset af de hidtidige erfaringer, herunder specielt 3. 6. de stordriftsfordele, som den fælles struktur har medført, erkender og accepterer ØSU, at det set under en økonomisk synsvinkel vil være hensigtsmæssigt at fort- sætte samarbejdet — på frivilligt grundlag — om produktionskæden, og — dersom de to udvalg skulle blive huset tæt på hinanden — også om ejendomsrelate- rede funktioner. Bruxelles, den 1. juli 1998. Tom JENKINS Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om: — »Forslag til Rådets forordning (EF) om ændring af forordning (EØF) nr. 1766/92 om den fælles markedsordning for korn og ophævelse af forordning (EØF) nr. 2731/75 om fastsættelse af standardkvaliteter for blød hvede, rug, byg, majs og hård hvede«, og — »Forslag til Rådets forordning (EF) om indførelse af en støtteordning for producenter af visse markafgrøder« (1) (98/C 284/11) Rådet besluttede den 4. juni 1998 under henvisning til EF-traktatens artikel 43 og 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om de ovennævnte emner. Det forberedende arbejde henvistes til ØSU’s Sektion for Landbrug og Fiskeri, som udpegede Jean-Paul Bastian til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 16. juni 1998. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 356. plenarforsamling den 1. og 2. juli 1998, mødet den 1. juli 1998, med 98 stemmer for, 33 imod og 15 hverken for eller imod, følgende udtalelse. 1. Generelle bemærkninger 1. 1. ØSU minder om markafgrødernes (korn, oliefrø og proteinafgrøder) betydning og strategiske vigtighed for EU, hvilket fremgår af oplysningerne i bilag 1. 1. 2. ØSU mener, at EU bør videreføre sine bestræbel- ser på at generobre det indre marked i denne sektor (især for foders vedkommende), etablere en fødevarere- (1) EFT C 174 af 4. 6. 1998, s. 1-4. serve og udforme en strategisk plan for at kunne udnytte de muligheder, som verdensmarkederne indebærer: — stigende verdensbefolkning, — stigende købekraft (herunder i udviklingslandene), — stigende kødefterspørgsel (navnlig i Sydøstasien), hvilket ventes at medføre stigende efterspørgsel efter korn og olie- og proteinafgrøder. 1. 2. 1. ØSU er dog ikke uvidende om de bindinger, som landbrugsaftalen inden for Uruguay-runden (un- dertegnet i Marrakech i 1994) påfører den europæiske C 284/56 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 9. 98 markafgrødesektor og navnlig EU’s korneksport. ØSU er ligeledes klar over, at de kommende multilaterale landbrugsforhandlinger i verdenshandelsorganisationen (WTO) muligvis vil øge disse bindinger betydeligt (fortsat faldende told og/eller udvidelse af toldkvoterne, fald i den subventionerede eksport, fald i den »produk- tionstilkoblede« interne støtte osv. ). Disse forhandlinger for EU- vil landbruget, som allerede er nødt til at tilpasse sig konsekvenserne af Marrakech-aftalen og gøre sig klar til udvidelsen med de central- og østeuropæiske lande. finde sted på et afgørende tidspunkt 1. 3. Generelt set mener ØSU derfor, at det er nødven- digt med en ny reform af den fælles markedsordning samt en ændring af systemerne for støtte til producenterne af visse markafgrøder, så det bliver muligt for de berørte producenter at tilpasse sig det nye økonomiske og internationale miljø, som omgiver dem. 1. 3. 1. Dog mener ØSU, således som det allerede har givet udtryk for i udtalelsen (1) om landbrugsaspekterne af Agenda 2000 (punkt 3. 1. 3), at EU må fremme sin egen model for landbrugsudvikling og fremføre denne under de næste internationale forhandlinger. ØSU mener derfor, at den kommende reform af den fælles landbrugs- politik bør være en lejlighed for EU til at vise sin vilje til at overholde sine internationale forpligtelser, og samtidig bevare EU-produktionens særlige karakteristika og EU’s landbrugspolitiske redskaber. 1. 4. ØSU understreger, at de kommende WTO- forhandlinger ikke bliver de sidste. Man må ikke overse, at WTO har bragt en afslutning på de tilbagevendende forhandlinger (runder): de internationale handelsfor- handlinger foregår nu hele tiden. I øvrigt kan der heller ikke herske tvivl om, at de central- og østeuropæiske landes optagelse vil foranledige EU til at tage sine internationale forpligtelser op til ny vurdering. 1. 4. 1. Den kommende reform af landbrugspolitikken må derfor i første række tage udgangspunkt i EU’s interesser og tidsplaner for den fælles landbrugspolitik for perioden fra 2000 til 2006. EU har eksempelvis ret til at forsvare sin egen opfattelse af støtteafkobling. Eller at tage afstand fra en fuldstændig afvikling af eksport- restitutioner, således som det understreges i ØSU’s udtalelse om landbrugsaspekterne af Agenda 2000 (punkt 3. 1. 4). 1. 4. 2. Det er med udgangspunkt i den reform, der vedtages i år 2000, at EU skal forhandle om sine internationale forpligtelser for denne periode for ikke at blive nødt til at betale for anden gang. ØSU mener, at (1) EFT C 73 af 9. 3. 1998, s. 71. dette aktive syn på de kommende forhandlinger gælder både for korn, oliefrø og proteinafgrøder samt for de øvrige EU-produktionssektorer, herunder især oksekød og mælk. 1. 5. Med hensyn til markafgrøder mener ØSU, at viljen til at opretholde den europæiske landbrugsmodel globalt set kommer til udtryk gennem: — opretholdelse af en aktiv, fælles markedsordning, som skal yde de berørte landmænd beskyttelse, og som skal sikre markedsbalance, prisstabilitet, regelmæssige forsyninger i både mængde og kvalitet af det indre marked (dette punkt har særlig stor betydning for fødevareindustrierne) samt EU’s tilste- deværelse på verdensmarkederne, — opretholdelse af balancen mellem de vegetabilske produkter ved hjælp af passende støtte til produkter, som der er underskud af, — respekt for miljøet, — bevarelse af producenternes indkomster. 1. 5. 1. Hvad sidstnævnte punkt angår frygter ØSU den samlede virkning af Kommissionens forslag: fald i de institutionelle priser, delvis kompensation, lofter, graduering af støtten fra medlemsstaterne samt støtte betinget af krav til beskæftigelse og miljø. På denne baggrund frygter ØSU i modsætning til Kommissionen ikke »overkompensationsfænomener« til fordel for pro- ducenter af korn, oliefrø og proteinafgrøder, og ØSU anmoder om fuld kompensation for faldet i de institutio- nelle priser. 1. 5. 2. Tværtimod mener man, at EU bør »uddybe« logikken bag de udligningsbetalinger, som blev indført i 1992. Ifølge ØSU bør EU fuldt ud kompensere for det nye prisfald, som der vil blive truffet beslutning om i markafgrødesektoren. 1. 5. 3. ØSU advarer Kommissionen mod risikoen for renationalisering af den fælles landbrugspolitik, som kan blive en følge af de nye tiltag til differentiering af støtten fra medlemsstaternes side og betingelserne om, at støtten skal sættes i relation til beskæftigelse og miljø. 2. Sektorbemærkninger 2. 1. Korn 2. 1. 1. ØSU deler Kommissionens ønske om at sikre europæisk korns prismæssige konkurrenceevne, bl. a. på verdensmarkederne. ØSU mener, at EU må have som ønske at kunne forsyne sit eget marked, og må forblive en hovedaktør på det stadigt voksende internationale kornmarked. 14. 9. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 284/57 2. 1. 2. Med hensyn til faldende eksportrestitutioner mener ØSU, at forskellen mellem de europæiske institu- tionelle priser (der ofte tjener som reference for fastsæt- telse af priserne på det indre marked) og priserne på verdensmarkederne ikke vedholdende må være alt for stor. gen af eksportafgifter til de tilfælde, hvor verdensmar- kedspriserne stiger kraftigt. ØSU foreslår derfor, at der fastsættes en tærskel for udløsning af eksportafgifter: jo lavere det »sikkerhedsnet«, der sigtes til i den reformere- de fælles markedsordning, er, jo højere skal tærsklen være. Imidlertid mener ØSU, at den fælles markeds- 2. 1. 3. ordning for korn ikke må udvikle sig til en decideret »eksportmaskine« for EU. Den fælles markedsordning skal ikke blot fungere som markedsreguleringsmekanis- me, men har også til formål at beskytte producenterne mod udsving i verdenspriserne (kornpriserne svinger overmåde meget) samt sikre dem en stabil indkomst. ØSU minder om, at en stærk og aktiv fælles markedsord- ning er en ekstra garanti for, at der i EU kan bevares kornbedrifter, der alt i alt er af mellemstor størrelse. 2. 1. 4. I overensstemmelse med udtalelsen om land- brugsaspekterne af Agenda 2000 (punkt 3. 1. 3) mener ØSU, at EU ikke behøver nedsætte interventionsprisen for korn med 20 % for at gøre kornet mere konkurrence- dygtigt på verdensmarkederne og for at kunne eksportere med begrænset anvendelse af restitutioner. EU bør endvidere fortsat beskytte producenterne mod for store udsving i verdensmarkedspriserne. 2. 1. 5. ØSU mener, at nedsættelsen bør være begræn- set til, hvad der er nødvendigt for at bringe den europæiske interventionspris på linje med verdensmar- kedspriserne i de seneste år (jf. bilag 2). 2. 1. 6. Hvad specielt angår majs, kan ØSU ikke godkende Kommissionens forslag om at ophæve enhver form for differentiering (»majs-basis«) ved beregning af de regionale udbytter, der danner udgangspunkt for udregningen af udligningsbetalinger (1). ØSU beklager, at Kommissionen ikke tager hensyn til de særlige forhold, som gælder for majs, og anmoder om, at medlemsstaterne får mulighed for at bevare et spillerum i fastsættelsen af udbyttet for majs, således at der kan opretholdes en balance mellem de forskellige produkter, og således at man kan garantere forædlingsindustriens forsyninger (navnlig stivelsesfabrikker). 2. 1. 7. Endvidere bemærker ØSU, at Kommissionen går ind for at opretholde eksportafgifter med det sigte at sikre forsyningerne på det indre marked til priser, som er fordelagtigere for de europæiske brugere, når verdensmarkedspriserne ligger over priserne på det indre marked. Om der skal pålægges en eksportafgift eller ej, overlades ifølge forslaget til Kommissionens frie skøn. ØSU mener, at man som et naturligt led i den markedsli- beralisering, som Kommissionen foreslår (som bl. a. har til formål at tilskynde producenterne til at udnytte muligheder på verdensmarkederne), bør begrænse bru- (1) Ved beregningen af arealbetalingen ganges udligningsbe- talingen (f. eks. 66 ecu pr. ton) med det gennemsnitlige kornudbytte i den pågældende region (ved region forstås en medlemsstat eller en region inden for en medlemsstat, alt efter den pågældende medlemsstats valg). 2. 1. 8. Desuden understreger ØSU, at det bør være en følge af den nye mere liberale tankegang bag den fælles markedsordning, at eksportlicenser tildeles automatisk, hvis der foretages eksport uden restitutioner. 2. 2. Oliefrø 2. 2. 1. Kommissionen foreslår at bringe oliefrøstøtten på linje med kornstøtten med en udligningsbetaling på 66 ecu pr. ton (dvs. en nedgang på 30 % i forhold til den nuværende støtte). Med ophævelsen af særstøtten til oliefrø håber Kommissionen primært at fritage EU for den binding (i henseende til produktion og areal), som blev pålagt med Blair House aftalen. 2. 2. 2. I sin udtalelse om landbrugsaspekterne af Agenda 2000 fremførte ØSU, at det forventede en kraftig nedgang i de europæiske oliefrøarealer og dermed et stort fald i EU’s selvforsyning med olie og vegetabilske proteiner. ØSU understreger atter, at denne situation ville være uacceptabel, da EU i dag kun producerer 25 % af sit interne behov for vegetabilske proteiner på basis af proteinafgrøder og oliefrø. 2. 2. 3. ØSU misbilliger Kommissionens forslag, som automatisk, hvis præmien er den samme, ville begunstige dyrkning af korn på bekostning af oliefrø. ØSU mener, at hvis man prioriterer produktionen af vegetabilske proteiner i EU, vil man samtidig øge deres konkurrence- evne i forhold til andre markafgrøder. 2. 2. 4. Desforuden mener ØSU, at det prisværdige ønske om at slippe fri af Blair House-forpligtigelsen paradoksalt nok vil bevirke, at størrelsen af de europæi- ske arealer bringes ned under de areallofter, som blev forhandlet på plads med USA i 1993. Her er de europæiske producenter blevet taget ved næsen. Dette er særligt uacceptabelt, fordi USA med Fair Act-loven opretholder en prisgaranti for oliefrø, og ved hjælp af en »fleksibilitetskontrakt« indfører en særstøtte til dette produkt, som ikke forefandtes tidligere. ØSU mener, at EU ville begå en strategisk fejltagelse, hvis EU afviklede sin oliefrøstøtteordning, når den afkobling, som USA kræver, i realiteten medfører en forøgelse af USA’s egen støtte. C 284/58 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 9. 98 2. 2. 5. ØSU minder om, at oliefrø allerede fremstilles til verdensmarkedspris (oliefrø nyder ikke godt af en interventionspris), og derfor ikke kommer i krydsild under de kommende internationale forhandlinger. Ifølge ØSU er der ingen hastende eller gyldige grunde til at reformere denne sektor før år 2006. 2. 2. 6. Den reelle udfordring for denne sektor ligger i EU’s udvidelse med de central- og østeuropæiske lande, som potentielt er store oliefrøproducenter. 2. 2. 7. ØSU henstiller derfor, at EU først bringer oliefrøstøtten på linje med kornstøtten efter en over- gangsperiode. Under de kommende internationale for- handlinger kunne EU således orientere USA om, at det har til hensigt at træde ud af Blair House-aftalen, og opnå garanti for, at USA ikke vil anfægte den nye EU-ordning, hvis denne resulterer i en forøgelse af produktionsarealerne. En sådan indfaldsvinkel opfatter ØSU som juridisk set mere sikker end den metode, som Kommissionen går ind for, idet Kommissionen mener at kunne ophæve Blair House-aftalen ved hjælp af en ensidig europæisk beslutning. 2. 2. 8. ØSU er klar over, at EU i højere grad bør sørge for at gøre støtten produktionsuafhængig af hensyn til de kommende internationale forhandlinger. Det foreslås derfor, at der, når der er truffet beslutning om kornpris- nedsættelsen, og når den ikke-afgrødsspecifikke støtte er kendt (i dag 66 ecu i Kommissionens forslag), indføres et tillæg for oliefrø. Dette tillæg bør svare til forskellen mellem den nuværende støtte (94,24 ecu pr. ton) og den fremtidige ikke-afgrødespecifikke støtte (1). 2. 2. 9. ØSU er rede til at se nærmere på enhver alternativ løsning, som Kommissionen måtte foreslå for at fritage EU for Blair House-forpligtelsen fra år 2000, samtidig med at man sikrer opretholdelse af oliefrø- arealerne (præmie for omdrift som led i landbrugsmiljø- programmer, præmie til underskudsafgrøder osv. ). 2. 3. Proteinafgrøder 2. 3. 1. Af hensyn til en konsekvent indfaldsvinkel til samtlige europæiske proteinafgrøder foreslår ØSU, at proteinafgrødetillægget beregnes efter den metode, som ØSU foreslår for oliefrø. Det tillæg på 6,5 ecu pr. ton, som Kommissionen foreslår (svarende til et fald på 6 ecu i forhold til den nuværende støtte på 78,49 ecu pr. ton), forekommer ikke at være nok til at opretholde proteinaf- grødernes konkurrenceevne set i forhold til korn. 2. 3. 2. Desuden henstiller ØSU til Kommissionen at fremsætte forslag om etablering af en ny »proteinplan« i EU med det sigte at opretholde en afgrøde, som spiller en positiv rolle i miljøbeskyttelsen. 2. 4. Hård hvede 2. 4. 1. Kommissionen foreslår at videreføre det nuvæ- rende system, som kan henføres til reformen af den fælles markedsordning for hård hvede fra oktober 1997: nedsættelsen på 20 % af interventionsprisen skal kun gælde for hård hvede, som ud over den faste støtte på 66 ecu pr. ton fortsat oppebærer et tillæg på 344,5 ecu pr. hektar (eller eventuelt en særstøtte på 138,9 ecu pr. hektar, afhængig af produktionsområde) inden for rammerne af de maksimale garantiarealer. 2. 4. 2. ØSU er modstander af at nedsætte interven- tionsprisen for hård hvede. 2. 4. 3. Dette vil medføre en svækkelse af beskyttelsen ved grænserne (2) og vil fremme importen af kvalitets- korn fra mere konkurrencedygtige tredjelande (Canada, USA osv. ) til skade for produktionen af europæisk kvalitetskorn. En nedsættelse af interventionsprisen for hård hvede vil ikke umiddelbart sætte EU i stand til at forøge sin eksport til verdensmarkederne. På denne baggrund ser ØSU ikke nogen grund til at sænke interventionsprisen for hård hvede. 2. 5. Kartoffelstivelse Kartoffelstivelsesordningen er mekanisk koblet 2. 5. 1. sammen med den fælles markedsordning for korn. Kommissionen foreslår at justere mindsteprisen for kartofler bestemt til fremstilling af stivelse i overensstem- melse med prisnedsættelsen for korn. 2. 5. 2. ØSU finder, at dette forslag er teknisk set berettiget. Dog understreger det kartoffelstivelses- ordningens særlige beskaffenhed, idet produktionen er genstand for en kvoteordning. Derfor vil producenterne i tilfælde af prisfald og delvis kompensation ikke kunne stabilisere deres indkomster ved at forøge de producerede mængder. ØSU mener derfor, at der bør kompenseres fuldt ud for et prisfald på dette produkt. (1) Dette oliefrøtillæg bør nedtrappes for at tage højde for den delvise kompensation for prisnedgangen, som kornprodu- centerne vil oppebære (således at forskellen mellem korn- støtten og oliefrøstøtten forbliver proportionelt set uændret i forhold til den i dag herskende situation). (2) I kraft af den regel, som blev pålagt ved landbrugsaftalen fra Marrakech, hvorefter den maksimale toldsats på importeret korn er på 155 % af interventionsprisen. 14. 9. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 284/59 3. Andre bemærkninger 3. 1. Udtagning I tilfælde af prisfald, der gør det muligt at 3. 1. 1. bringe korninterventionsprisen på linje med priserne på verdensmarkederne, godkender ØSU Kommissionens forslag om at sætte grundsatsen for obligatorisk udtag- ning til 0 %. ØSU mener ligesom Kommissionen, at EU ikke bør berøve sig selv muligheden for at operere med en udtagningsforpligtelse, da dette er en effektiv metode til at forvalte produktionen og markedet (1). 3. 1. 2. Med hensyn til frivillig udtagning går ØSU ind for indførelse af en mindstesats samt for muligheden for at indføre flerårig udtagning i en periode på højst 5 år. Den sats på 10 %, som Kommissionen foreslår, anses imidlertid for at være for høj. Ligesom det tilkommer medlemsstaterne alene at fastsætte maksimumsatsen for frivillig udtagning, finder ØSU, at fastsættelsen af mindstesatsen bør henhøre under nærhedsprincippet. 3. 2. Afskaffelse af de månedlige tillæg og udskydelse af støtteudbetalingen 3. 2. 1. ØSU bemærker, at ophævelsen af de månedlige tillæg tillige med udskydelsen af tidspunktet for udbeta- ling af udligningsbetalinger fører til et større prisfald end Kommissionen oplyser, nemlig på 6 til 7 points. Hertil kommer, at udligningsbetalingerne ikke pristals- reguleres. Producentindkomsterne vil i særlig grad blive truet, fordi Kommissionen ikke tager højde for disse to forslags indvirkning på beregningen af den delvise kompensation, som Kommissionen foreslår. 3. 2. 2. ØSU er indædt modstander af disse to forslag. De månedlige tillæg udgør pristillæg til produ- 3. 2. 3. centerne eller oplagringsorganerne (det være sig koope- rative eller private) forud for produktionens markeds- føring. ØSU mener, at de gør det lettere at regulere det indre marked ved hjælp af mere regelmæssige leverancer. De udgør en nyttig mekanisme til stabilisering af priserne i hele produktionsåret, og dermed en beskyttelse for producenternes indkomst. På den baggrund henstiller ØSU, at de månedlige tillæg opretholdes. 3. 2. 4. ØSU mener tillige, at man ikke bør udskyde betalingen af udligningsbetalinger til producenterne. I øjeblikket skal udbetalingerne foretages mellem den 15. oktober og 31. december, men Kommissionen (1) Obligatorisk udtagning er også en betingelse for, at en producent kan opnå udligningsbetalinger i tilfælde af et fald i de institutionelle priser på markafgrøder. foreslår nu at udskyde betalingen til mellem 1. januar og 31. marts ud fra den opfattelse, at en for tidlig udbetaling ikke tilskynder landmændene til at sælge deres høst på markedet ved markedsføringsårets begyn- delse. ØSU er ikke enig i denne analyse, og mener, at en udskydelse af udbetalingen af direkte støtte vil forringe en lang række producenters likviditet. 3. 2. 5. Forud for 1992-reformen oppebar producenter- ne hele provenuet fra deres høst, når denne blev solgt omkring juli måned. Reformen af den fælles landbrugspolitik har resulteret i en likviditetsforskyd- ning, idet udligningsbetalingerne først kommer til udbe- taling i oktober. ØSU mener ikke, at EU kan bede producenterne om nye indrømmelser, som vil skade deres likviditet. 3. 2. 6. Ihukommende Kommissionens argumenter om, at udbetaling i oktober virker forstyrrende på kornleverancerne, foreslår ØSU til gengæld en likvidi- tetsmæssigt set neutral løsning: uden at komplicere proceduren består den i, at producenten får udbetalt et acontobeløb på 50 %, når hans arealerklæring godken- des (i juli), mens det resterende beløb først udbetales fra januar måned i det efterfølgende år. 3. 3. Non-food afgrøder 3. 3. 1. I 1995-1996 blev over 1 mio. hektar braklagt jord i EU anvendt til fremstilling af fornyelige råstoffer til non-food brug (navnlig oliefrø og korn). I 1997-1998 dækkede disse afgrøders arealer kun 470 000 hektar, hvoraf 385 000 hektar var raps og solsikke. 3. 3. 2. Af hensyn til konkurrenceevnen beror denne produktion i vid udstrækning på den mulighed, som producenterne i dag har for at foretage braklægning til industriformål forord- ning 334/93, dvs. at anvende de arealer, som de skal »udtage«, til dyrkning af afgrøder til industriformål. overensstemmelse med i 3. 3. 3. ØSU mener, at der næppe kan herske tvivl om, at denne balance vil blive bragt i fare med en obligatorisk udtagningssats på 0 %. Det er overraskende, at Kommis- sionen ikke fremsætter forslag til udvikling af non-food anvendelser af landbrugsvarer som led i den kommende reform. 3. 3. 4. ØSU peger på det nødvendige i at sikre for- syningen af den industri, der anvender disse produkter (diester, kemikalier osv. ). Det anmoder derfor om, at der udformes en decideret, specifik plan for non-food afgrøder. Denne plan kunne antage form af direkte særstøtte i afventning af, at EU får indført de skattemæs- sige bestemmelser, som er nødvendige for at sikre denne sektors fremtid. C 284/60 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 9. 98 3. 3. 5. Uden at foregribe den særlige plan, som meget snart skal vedtages som led i Agenda 2000, går ØSU ind for, at man uopholdeligt vedtager foranstaltninger til at øge produktionen af afgrøder til non-food formål for at sætte en stopper for det foruroligende fald i de arealer, som går til disse afgrøder, samt for at genskabe sik- kerheden for, at industrien får sine forsyninger. Bruxelles, den 1. juli 1998. Tom JENKINS Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg BILAG 1 til Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse Oplysninger om EU’s produktion af korn, oliefrø og proteinafgrøder Korn, oliefrø og proteinafgrøder tegner sig for ca. 30 % af EU’s udnyttede landbrugsareal. Den kraftige stigning i EU’s vegetabilske produktion i 80’erne og 90’erne skyldtes i vid udstrækning forbedringen i produktiviteten pr. hektar (som eksempelvis nåede op på 5 400 kg i gennemsnit for korns vedkommende i 1996). I de sidste 10 år har det mest markante særtræk i markafgrødesektoren været fordoblingen af oliefrøarealet i EU (som nødvendigvis har måttet stabiliseres på 5,482 mio. hektar som følge af Blair House-aftalen): alligevel har EU i dag et meget stort underskud af disse afgrøder. Med en produktion på 87,7 mio. t (1995) er EU verdens største producent af hvede foran USA (EU og USA tegner sig for hhv. 16 og 11 % af verdensproduktionen). EU producerede 89,9 mio. t andre kornarter (1995, ris ikke medregnet), svarende til 11 % af verdensproduktionen (på andenpladsen efter USA, hvis 209 mio. t svarer til 26 % af verdensproduktionen af andre kornarter). EU har en selvforsyningsgrad på over 140 % for hvede og spiller en hovedrolle på verdensmarkedet for hvede med en eksport på 12,6 mio. t i 1995/96, svarende til 14 % af verdenseksporten (USA tegner sig for 37 % af verdenshandlen med hvede, Canada 19 %, Australien 13 % og Argentina 5 %). Med hensyn til andre kornarter er EU nettoimportør, hvis man medregner kornerstatningsprodukter. USA er stærkt dominerende på verdensmarkedet for andre kornarter (70 %) med en stor eksport af majs. EU bidrager hovedsageligt til dette marked med sin eksport af byg (EU lå på tredjepladsen blandt de største verdenseksportører i 1995/96 med 5 % af den samlede verdenseksport efter Argentina (7 %), men på niveau med Canada og foran Australien (4 %). Kilde: Eurostat — Kommissionens 1995 og 1997-rapporter om »Landbrugets almindelige stilling i Den Europæiske Union«. 14. 9. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 284/61 BILAG 2 til Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse Hvedeverdenspris (SRW FOB GULF)