title: Конвенция за достъпа до информация, участието на обществеността в процеса на вземането на решения и достъпа до правосъдие по въпроси на околната среда

formats: pdf print xhtml

text: 204 BG Официален вестник на Европейския съюз 15/т. 14 22005A0517(01) 17. 5. 2005 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ L 124/4 КОНВЕНЦИЯ ЗА ДОСТЪПА ДО ИНФОРМАЦИЯ, УЧАСТИЕТО НА ОБЩЕСТВЕНОСТТА В ПРОЦЕСА НА ВЗЕМАНЕТО НА РЕШЕНИЯ И ДОСТЪПА ДО ПРАВОСЪДИЕ ПО ВЪПРОСИ НА ОКОЛНАТА СРЕДА Съставено в Орхус, Дания, на 25 юни 1998 г. Страните по тази конвенция, като припомнят принцип 1 от Стокхолмската декларация за околната среда на човека, като припомнят също така принцип 10 от Декларацията от Рио де Жанейро за околната среда и развитието, като припомнят освен това и резолюции на Общото събрание 37/7 от 28 октомври 1982 г. за Световната харта за природата и 45/94 от 14 декември 1990 г. за необходимостта да се осигури здравословна околна среда за благосъстоянието на хората, като припомнят Европейската харта за околна среда и здраве, приета на Първата европейска конференция по околна среда и здраве на Световната здравна организация във Франкфурт на Майн, Германия, на 8 декември 1989 г. , като потвърждават необходимостта от опазване, съхраняване и подобряване на състоянието на околната среда и от осигуряване на устойчиво и екологосъобразно развитие, като признават, че адекватното опазване на околната среда е от съществено значение за благосъстоянието на човека и осъществяването на основните човешки права, включително самото право на живот, като признават също, че всеки човек има правото да живее в околна среда, благоприятна за неговото здраве и благосъстояние, както и задължението, индивидуално и съвместно с други лица, да опазва и подобрява околната среда в полза на сегашните и бъдещите поколения, като имат предвид, че, за да могат да отстояват това право и да спазват това задължение, гражданите трябва да имат достъп до информация, да имат право да участват при вземането на решения и да имат достъп до правосъдие по въпроси на околната среда и като признават в тази връзка, че гражданите могат да се нуждаят от помощ при упражняването на своите права, като признават, че в областта на околната среда по-добрият достъп до информация и общественото участие във вземането на решения подобряват качеството и изпълнението на тези решения, допринасят за повишаване на обществената информираност по въпроси на околната среда, дават възможност на обществеността да изразява своята загриженост и позволяват на държавните органи надлежно да вземат предвид такава загриженост, като си поставят за цел по този начин да увеличат отговорността и прозрачността във вземането на решения и да засилят обществената подкрепа за решенията, отнасящи се до околната среда, като признават, че прозрачността е желателна във всички подразделения на държавната власт и като приканват законодателните органи да прилагат принципите на тази конвенция в своята работа, като признават, че обществеността трябва да бъде информирана за процедурите за участие във вземането на решения, засягащи околната среда, да има свободен достъп до тях и да знае как да ги използва, като признават също значението на съответните роли, които отделните граждани, неправителствените организации и частният сектор могат да играят в опазването на околната среда, като изразяват желанието си да се поощри екологичното образование с цел по-добро разбиране на околната среда и устойчивото развитие и да се насърчи широката информираност на обществото за решенията, оказващи въздействие върху околната среда и устойчивото развитие, както и неговото участие при вземането на такива решения, като отбелязват в този контекст значението на използването на медиите и електронните или други бъдещи форми на комуникация, като признават важността на пълното отчитане на съображенията за околната среда при вземането на решения от страна на правителството и последващата необходимост държавните органи да разполагат с точна, пълна и актуална информация за околната среда, като признават, че държавните органи разполагат с информация за околната среда в интерес на обществото, 15/т. 14 BG Официален вестник на Европейския съюз 205 загрижени, че обществеността, включително организациите, трябва да има достъп до ефективни съдебни механизми,така че нейните законни интереси да бъдат защитени и законът да се прилага, като отбелязват важността на това да се предоставя на потребителите достатъчно информация за продуктите, за да могат те да правят информиран избор, отчитайки екологичните аспекти, като отчитат загрижеността на обществеността за преднамереното пускане на генетично модифицирани организми в околната среда и необходимостта от по-голяма прозрачност и по-широко участие на обществеността при вземането на решения в тази област, убедени, че прилагането на тази конвенция ще допринесе за укрепване на демокрацията в региона на Икономическата комисия за Европа (ИКЕ) на Обединените нации, като съзнават ролята, която ИКЕ играе в това отношение, и като припомнят, inter alia, Насоките на ИКЕ за достъпа до информация за околната среда и участието на обществеността във вземането на решения, засягащи околната среда, одобрени в Декларацията на министрите, приета на Третата министерска конференция „Околна среда за Европа“ в София, България, на 25 октомври 1995 г. , като имат предвид съответните разпоредби в Конвенцията за оценка на въздействието върху околната среда в трансграничен контекст, приета в Еспо, Финландия, на 25 февруари 1991 г. , Конвенцията за трансграничните ефекти на промишлените аварии и Конвенцията за опазване и използване на трансграничните водни течения и международните езера , и двете приети в Хелзинки на 17 март 1992 г. , и други регионални конвенции, като съзнават, че приемането на тази Конвенция ще допринесе за по-нататъшното укрепване на процеса „Околна среда за Европа“ и за резултатите от Четвъртата министерска конференция в Орхус, Дания, през юни 1998 г. , СЕ ДОГОВОРИХА ЗА СЛЕДНОТО: Член 1 Цел За да допринесе за защита на правото на всеки човек от настоящите и бъдещите поколения да живее в околна среда, благоприятна за неговото здраве и благосъстояние, всяка страна гарантира правата на достъп до информация, участие на обществеността при вземането на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда в съответствие с разпоредбите на тази конвенция. Член 2 Определения За целите на тази конвенция, 1. „Страна“ означава, освен ако в текста не е посочено друго, дого- варяща се страна по тази конвенция. 2. „Държавен орган“ означава: (c) всички други физически или юридически лица, които имат обществени задължения или функции или предоставят обществени услуги във връзка с околната среда, под кон- трола на орган или лице, посочени в (а) или (b) по-горе; (d) институциите на всяка регионална организация за иконо- мическа интеграция съгласно член 17 , която е страна по тази конвенция. Това определение не включва органите или институциите, дей- стващи в съдебно или законодателно качество. 3. „Информация за околната среда“ означава всяка информация в писмена, визуална, звукова, електронна или друга материална форма относно: (а) състоянието на елементите на околната среда, каквито са въздухът и атмосферата, земите, ландшафтът и природните местообитания, биологичното разнообразие и неговите компоненти, включително гене- тично модифицираните организми, и взаимодействието между тези елементи; почвите, водите, (a) правителство на национално, регионално и друго равнище; (b) физически и юридически лица, изпълняващи държавни административни функции в съответствие с националното законодателство, включително специфични задължения, дейности или услуги във връзка с околната среда; (b) факторите, като например вещества, енергия, шум и радиа- ция, и дейностите или мерките, включително и админис- тративните мерки, екологичните споразумения, политики, законодателство, планове и програми, които оказват или биха могли да окажат въздействие върху елементите на околната среда, посочени в точка (а) по-горе, и анализ на 206 BG Официален вестник на Европейския съюз 15/т. 14 разходите и ползите и други икономически анализи и допускания, използвани при вземането на решения, отна- сящи се до околната среда; 6. Тази конвенция не изисква никакво обезсилване на съществу- ващи права за достъп до информация, участие на обществеността при вземането на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда. (c) състоянието на човешкото здраве и безопасност, условията за живот на хората, културните обекти и построените сгради и съоръжения дотолкова, доколкото те са или могат да бъдат засегнати от състоянието на елементите на окол- ната среда или чрез тези елементи от факторите, дейно- стите или мерките, посочени в точка (b) по-горе. 4. „Общественост“ означава едно или повече физически или юридически лица и в съответствие с националното законода- телство или практика техните сдружения, организации или групи. 5. „Засегната общественост“ означава обществеността, която е засегната или може да бъде засегната от вземането на решения за околната среда или има интерес в този процес; за целите на това определение ще счита, че неправителствените организации, работещи за опазване на околната среда и отго- варящи на всички изисквания на националното право, имат интерес. се Член 3 Общи положения 7. Всяка страна съдейства за прилагането на принципите на тази конвенция в международните процеси на вземане на решения за околната среда и в рамките на международните организации по въпроси, касаещи околната среда. 8. Всяка страна гарантира, че лицата, упражняващи своите права в съответствие с разпоредбите на тази конвенция, няма да бъдат наказвани, преследвани или обезпокоявани по какъвто и да е начин за своята дейност. Тази разпоредба не засяга правомощията на националните съдилища да постановяват покриването на приемливи разходи, свързани със съдебните дела. 9. В рамките на съответните разпоредби на тази конвенция обществеността следва да има достъп до информация, възможност да участва при вземането на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда без дискриминация въз основа на граж- данство, националност или местожителство, а в случай на юридически лица, без дискриминация въз основа на мястото, където са регистрирани, или действителното място на упражня- ване на дейност. Член 4 Достъп до информация за околната среда 1. Всяка страна предприема необходимите законодателни, подза- конови или други мерки, включително мерки за постигане на съв- местимост между разпоредбите, прилагащи текстовете на тази конвенция относно информацията, участието на обществеността и достъпа до правосъдие, както и подходящи мерки за тяхното при- лагане, с цел създаването и поддържането на ясна, прозрачна и последователна рамка за прилагане на разпоредбите на тази конвенция. 1. Всяка страна гарантира, че при спазване на следващите пара- графи на този член държавните органи в отговор на искане за пре- доставяне на информация за околната среда предоставят на обществеността тази информация в рамките на националното зако- нодателство, включително когато се искат и в съответствие с точка (b) по-долу копия от документите, съдържащи или включващи такава информация: 2. Всяка страна се стреми да гарантира, че длъжностните лица и органите подпомагат и дават насоки на обществеността при търсе- нето на достъп до информация, при улесняването на участието при вземането на решения и търсенето на достъп до правосъдие по въпроси на околната среда. 3. Всяка страна поощрява екологичното образование и повиша- ване на общественото съзнание по проблемите на околната среда, особено по отношение на получаването на достъп до информация, участието при вземането на решения и достъпа до правосъдие по въпроси на околната среда. 4. Всяка страна осигурява съответното признаване и подкрепа на сдруженията, организациите или групите, работещи за опазване на околната среда, и гарантира съвместимост на националната правна система с това задължение. (a) без да e необходимо да се заявява заинтересованост; (b) в исканата форма, освен ако: (i) за държавния орган не е по-подходящо да я предостави в друга форма, като в такива случаи се посочват причините, поради които информацията се предоставя в дадената форма, или (ii) информацията е вече публично достояние в друга форма. 2. Информацията за околната среда, спомената в параграф 1, се предоставя възможно най-скоро и не по-късно от един месец след подаване на искането, освен ако обемът и сложността на инфор- мацията не оправдават удължаването на този период до два месеца от подаването на молбата. Заявителят за удължаването и за причините, които го налагат. се информира 5. Разпоредбите на тази конвенция не засягат правото на страната да поддържа или въвежда мерки, осигуряващи по-широк достъп до информация, по-широко обществено участие при вземането на решения и по-широк достъп до правосъдие по въпроси на окол- ната среда. 3. Искането за информация за околната среда може да бъде отказано, ако: (a) държавният орган, към който е отправена молбата, не разпо- лага с исканата информация за околната среда; 15/т. 14 BG Официален вестник на Европейския съюз 207 (b) искането е очевидно необосновано или формулирано по твърде общ начин; или (c) искането се отнася до материали в процес на завършване или се отнася до вътрешни комуникации между държавните органи, когато такова изключение е предвидено в национал- ното законодателство или обичайната практика, като се отчита общественият интерес от разкриването на информацията. 4. Искането за информация за околната среда може да бъде отказано, ако разкриването на информацията би се отразило неблагоприятно върху: (a) поверителността на работата на държавните органи, когато тази поверителност е предвидена в националното законодател- ство; (b) международните отношения, националната отбрана или обществената сигурност; (c) хода на правосъдието, правото на лицата на справедлив про- цес или възможността на държавните органи да извършват разследване в наказателно или дисциплинарно производство; (d) поверителността на търговска или промишлена информация, когато тази поверителност е защитена от закона с цел защита на законен икономически интерес; в тези рамки следва да бъде разкривана информация за емисиите, имаща отношение към опазването на околната среда; (e) правото на интелектуална собственост; (f) поверителността на лични данни и/или архиви, свързани с физическо лице, когато това лице не е дало съгласието си за разкриването на информацията пред обществеността и когато такава поверителност е предвидена в националното законода- телство; бъде отделена от останалата информация, без да се накърнява поверителността на неподлежащата на разкриване информация, държавните органи предоставят останалата част от исканата информация за околната среда. 7. Отказът на искането следва да бъде направен в писмена форма, ако молбата е била в писмена форма или по искане на заявителя. В отказа се посочват причините за него и се дава информация за достъпа до процедурата за преразглеждане, предвидена в съответ- ствие с член 9. Отказът трябва да бъде направен във възможно най- кратък срок и не по-късно от един месец, освен ако сложността на информацията не оправдава удължаването на този период до два месеца от искането. Заявителят се информира за удължаването и за причините, които го налагат. 8. Всяка страна може да позволи на държавните си органи да събират такса срещу предоставянето на такава информация, но тази такса не трябва да надвишава разумните граници. Държавните органи, възнамеряващи да събират такава такса за предоставяне на информация, предоставят на заявителите тарифа за възможните такси, посочвайки обстоятелствата, при които те се събират или опрощават, и случаите, при които информацията се предоставя срещу авансово плащане на таксата. Член 5 Събиране и разпространение на информация за околната среда 1. Всяка страна гарантира, че: (a) държавните органи разполагат с информация за околната среда, имаща отношение към техните функции, и я актуализи- рат; (g) интересите на трета страна, която е предоставила исканата информация, без да има правно задължение да го направи и без да може такова задължение да й бъде наложено, и когато не е съгласна с разпространението на материала; или (b) са създадени задължителни системи за осигуряване на адек- ватно подаване на информация към държавните органи относно планираните или текущите дейности, които могат да окажат значително въздействие върху околната среда; (h) околната среда, за която се отнася информацията, като напри- мер местата за размножаване на редки видове. Гореспоменатите основания за отказ се тълкуват ограничително, като се отчита общественият интерес от разкриване на информа- цията и като се взема предвид дали исканата информация се отнася до емисии в околната среда. 5. В случаите, когато държавният орган не разполага с исканата информация за околната среда, този орган информира във въз- можно най-кратки срокове заявителя кой е държавният орган, който счита, че е възможно да предостави исканата информация, или прехвърля молбата към този орган, като съответно информира заявителя за това. 6. Всяка страна гарантира, че в случаите, когато информацията, неподлежаща на разкриване съгласно параграфи 3(с) и 4, може да (c) в случай на непосредствена заплаха за човешкото здраве или околната среда, причинена от човешка дейност или природно бедствие, цялата информация, която би дала възможност на обществеността да вземе мерки за предотвратяване или нама- ляване на вредите, произтичащи от заплахата, и с която раз- полага държавен орган, се разпространява незабавно сред чле- новете на обществото, които могат да бъдат засегнати. 2. Всяка страна гарантира, че в рамките на националното законо- дателство държавните органи предоставят информация за окол- ната среда на обществеността по прозрачен начин и че съществува ефективен достъп до информация за околната среда и чрез: (a) предоставяне на достатъчно информация на обществеността относно вида и обхвата на информацията за околната среда, с която разполагат съответните държавни органи, основните положения и условия, при които тази информация се предос- тавя и е достъпна, и процедурата за нейното получаване; 208 BG Официален вестник на Европейския съюз 15/т. 14 (b) създаване и поддържане на практическа систематизация, като: 7. Всяка страна: (i) обществено достъпни списъци, регистри или архиви; (ii) изисквания към длъжностните лица за оказване на съдей- ствие на обществеността при получаването на достъп до информация съгласно тази конвенция; (iii) определянето на места за връзка; и (a) публикува фактите и анализите на фактите, които счита за относими и важни за оформяне на най-важните предложения в политиката за околната среда; (b) публикува или прави достъпни по друг начин пояснителни материали за своите взаимоотношения с обществеността по въпроси, попадащи в обхвата на тази конвенция; и (c) предоставяне на безплатен достъп до информация за околната среда, съдържаща се в списъците, регистрите или архивите, посочени в точка (b) (i). (c) предоставя в подходяща форма информация за изпълнението на държавните функции или предоставянето на обществени услуги, имащи отношение към околната среда, на всички рав- нища на държавното управление. 3. Всяка страна гарантира, че постепенно нараства обемът на информацията за околната среда, съдържаща се в електронните бази данни, които са лесно достъпни за обществеността чрез обществените телекомуникационни мрежи. Достъпната в тази форма информация трябва да включва: 8. Всяка страна разработва механизми с цел да осигури предоста- вянето на обществеността на достатъчно информация за продук- тите по начин, който да даде възможност на потребителите да пра- вят своя избор, отчитайки екологичните аспекти. (a) докладите за състоянието на околната среда, споменати в параграф 4 по-долу; (b) текстовете на нормативни актове, касаещи околната среда; (c) ако е уместно, политики, планове и програми, касаещи окол- ната среда, и споразумения в областта на околната среда; и (d) друга информация, доколкото предоставянето й в тази форма би улеснило прилагането на националното законодателство в изпълнение на тази конвенция, при условие, че тази информа- ция вече съществува в електронна форма. 4. Всяка страна през редовни интервали от време не по-дълги от три или четири години публикува и разпространява национален доклад за състоянието на околната среда, включително информа- ция за качеството на околната среда и информация за натиска, оказван върху околната среда. 5. Всяка страна предприема мерки в рамките на своето законода- телство с цел разпространение на: (a) нормативни актове и политически документи, като стратегии, политики, програми и планове за действие, свързани с окол- ната среда, и доклади за напредъка по тяхното изпълнение, изготвени на различни равнища на държавното управление; (b) международни договори, конвенции и споразумения по въпроси на околната среда; и (c) ако е уместно, други важни международни документи по въпроси на околната среда. 9. Като отчита международните процеси, където е уместно, всяка страна предприема мерки за постепенно създаване на съгласувана национална система за инвентаризация на замърсяванията или на регистри в структурирана компютъризирана и обществено достъпна база данни, съставена посредством стандартизирано отчитане. Такава система може да включва данни за постъпването, отделянето и преноса в резултат на конкретни действия на опре- делен набор от вещества и продукти, включително при използва- нето на вода, енергия и ресурси, в компонентите на околната среда, както и в намиращите се в предприятията или извън тях съоръже- ния за преработка и депониране. 10. Никоя от разпоредбите в този член не оказва влияние върху правото на страните да откажат разкриването на определена информация за околната среда в съответствие с член 4, параграфи 3 и 4. Член 6 Участие на обществеността при вземането на решения по определени дейности 1. Всяка страна: (a) прилага разпоредбите на този член по отношение на реше- нията за разрешаване на предлаганите дейности, изброени в Анекс I; (b) в съответствие с националното си законодателство прилага разпоредбите на този член и по отношение на решенията по предлагани дейности, които не са включени в Анекс I, но могат да имат значителен ефект върху околната среда; за тази цел страните определят дали предлаганата дейност е предмет на тези разпоредби; и 6. Всяка страна насърчава операторите, чиито дейности имат зна- чително въздействие върху околната среда, редовно да информи- рат обществеността за въздействието върху околната среда на своите дейности и продукти, ако това е уместно, в рамките на доброволните схеми на екомарката и екоодита или чрез други средства. (c) може да реши за всеки конкретен случай, ако това е предви- дено в националното законодателство, да не прилага разпоред- бите на този член към предлагани дейности, които обслужват целите на националната отбрана, ако страната счита, че при- лагането им ще се отрази неблагоприятно на тези цели. 15/т. 14 BG Официален вестник на Европейския съюз 209 2. Заинтересованата общественост се информира чрез публична обява или индивидуално, на ранен етап от процедурата по вземане на решения за околната среда, по подходящ, своевременен и ефек- тивен начин и относно: (a) предлаганата дейност и заявлението, по което ще се взема решение; 4, параграфи 3 и 4. Тази информация, без ущърб на разпоредбите на член 4 , включва най-малкото: (a) описание на площадката и физическите и техническите харак- теристики на предлаганата дейност, в това число оценка на очакваните остатъци и емисии; (b) характера на възможните решения или проекторешението; (b) описание на значимите въздействия от предлаганата дейност върху околната среда; (c) държавния орган, отговорен за вземане на решението; (d) предвижданата процедура, включително как и кога може да се предостави информация за: (c) описание на предвижданите мерки за предотвратяване и/или намаляване на въздействията, включително на емисиите; (d) резюме на горното, описано на нетехнически език; (i) началото на процедурата; (ii) възможностите за участие на обществеността; (iii) времето и мястото на предвиденото обществено обсъж- дане; (iv) държавния орган, от който може да се получи съответната информация, и мястото, където съответната информация е депозирана за разглеждане от обществеността; (v) съответния държавен орган или друг официален орган, на който могат да се подават коментари или въпроси, и гра- фика за подаване на коментари или въпроси; и (vi) каква е наличната информация за околната среда във връзка с предлаганата; и (e) това дали предлаганата дейност подлежи на процедура за оценка на въздействието върху околната среда на национално или трансгранично ниво. 3. Процедурите за обществено участие предвиждат разумни сро- кове за различните етапи, давайки достатъчно време за информи- ране на обществеността в съответствие с параграф 2 и за подго- товка и ефективно участие на обществеността във вземането на решения за околната среда. 4. Всяка страна осигурява участието на обществеността на ранен етап, когато всички възможности са открити и може да се проведе ефективно обществено обсъждане. 5. Всяка страна следва, когато това е подходящо, да насърчава евентуалните заявители да определят коя е заинтересованата общественост, да участват в дискусии и да предоставят информа- ция за целите на своето заявление, преди да кандидатстват за раз- решително. 6. Всяка страна изисква от компетентните държавни органи да предоставят на заинтересованата общественост при поискване в случаите, когато това е предвидено в националното законодател- ство, безплатен достъп за разглеждане на цялата информация, имаща отношение към вземането на решения по този член, налична към момента на общественото обсъждане, веднага след постъпването й, без да се накърнява правото на страните да отказ- ват разкриването на определена информация в съответствие с член (e) кратко изложение на основните алтернативи, проучени от зая- вителя; (f) в съответствие с националното законодателство основните доклади и препоръки, предоставени на държавния орган към момента на информиране на заинтересованата общественост в съответствие с параграф 2. 7. Процедурите за участие на обществеността й позволяват по време на общественото обсъждане или допитване до заявителя да представя в писмена форма или по друг подходящ начин всякакви коментари, информация, анализи и становища, които счита за уместни, спрямо предлаганата дейност. 8. Всяка страна гарантира, че при вземането на решението се взема под внимание резултатът от общественото обсъждане. 9. Всяка страна осигурява, след като решението бъде взето от дър- жавния орган, своевременното информиране на обществеността за това решение в съответствие с предвидените процедури. Всяка страна предоставя за обществен достъп текста на решението заедно с причините и съображенията, на които то се основава. 10. Всяка страна осигурява в случаите, когато държавен орган преразгледа или актуализира условията за осъществяване на дадена дейност, посочена в параграф 1, прилагането на разпоредбите на параграфи 2 до 9 на този член mutatis mutandi и там, където е необходимо. 11. В рамките на националното си законодателство всяка страна прилага във възможна и подходяща степен разпоредбите на този член към решения за това дали да се позволи преднамереното пус- кане на генетично модифицирани организми в околната среда. Член 7 Участие на обществеността по отношение на планове, програми и политики, касаещи околната среда Всяка страна предвижда съответните практически и/или други разпоредби за участието на обществеността при изготвянето на планове и програми, касаещи околната среда, в рамките на прозрачна на необходимата информация на обществеността. В тази рамка се прилага член 6 , параграфи 3, 4 и 8. Обществеността, която може предоставяне справедлива рамка, след и 210 BG Официален вестник на Европейския съюз 15/т. 14 да участва, се определя от съответния държавен орган, като се отчитат целите на тази конвенция. Всяка страна се стреми в подходяща степен да предоставя възможности за участие на обществеността при изготвянето на политиките, касаещи околната среда. 2. В рамките на своето национално законодателство всяка страна осигурява на членовете на заинтересованата общественост, (a) които имат достатъчен интерес, или Член 8 Участие на обществеността при изготвянето на нормативни актове с непосредствена изпълнителна сила и/или общоприложими нормативни актове със задължителна сила Всяка страна се стреми да подпомага ефективното участие на обществеността на подходящ етап и когато все още са налице открити възможности в подготовката от страна на държавните органи на нормативни актове с непосредствена изпълнителна сила и на други общоприложими правила със задължителна сила, които могат да имат значително въздействие върху околната среда. За тази цел следва да се предприемат следните мерки: (a) да се установят достатъчни срокове за ефективно участие; (b) да се публикуват или да бъдат направени публично достояние по друг начин проектоправилата; (c) да се даде възможност на обществеността да направи своите коментари пряко или чрез представителни консултативни органи. Резултатът от участието на обществеността се взема предвид в мак- сималната възможна степен. Член 9 Достъп до правосъдие 1. Всяка страна в рамките на своето национално законодателство гарантира, че всяко лице, което счита, че неговото искане за информация по член 4 не е разгледано, че е отклонено неправо- мерно, частично или изцяло, че е удовлетворена неадекватно или че разпоредбите на този член са нарушени спрямо нея по друг начин, има право да обжалва пред съда или пред друг независим и безпристрастен орган, установен със закон. В случаите, когато се предвижда такава процедура на преразглеж- дане от съда, страната осигурява на лицето достъп до бърза безплатна или евтина законово установена процедура за повторно разглеждане от държавния орган или за преразглеждане от неза- висим и безпристрастен орган, различен от съда. Окончателните решения по този параграф са задължителни за дър- жавния орган, който разполага с информацията. Причините се излагат в писмена форма, поне в случаите, когато е отказан достъп до информацията по този параграф. (b) чието право е нарушено, ако административно-процесуалното право на страната го изисква като предпоставка, достъп до процедура за обжалване пред съда и/или друг законово уста- новен независим и безпристрастен орган, за да оспорва по същество и от процедурна гледна точка законността на всяко решение, действие или пропуск в съответствие с разпоредбите на член 6 и в случаите, когато е предвидено от националното законодателство и без да се засяга прилагането на разпоред- бите на параграф 3 по-долу, други разпоредби на тази конвенция. Какво представлява достатъчен интерес и нарушение на дадено право се определя в съответствие с изискванията на националното право, и съобразно целта за предоставяне на заинтересованата общественост на широк достъп до правосъдие в рамките на тази конвенция. всяка неправителствена организация, отговаряща на условията, посочени в член 2 , параграф 5, се счита за достатъчна за целите на точка (а) по-горе. За тези организации също се счита, че имат права, които могат да бъдат нарушени, за целите на точка (b) по-горе. заинтересоваността тази цел на За Разпоредбите на този параграф не изключват възможността за предварителна процедура на обжалване пред административен орган и не засягат изискването за изчерпване на процедурите за обжалване по административен ред преди отнасянето към съда, когато съществува такова изискване в националното право. 3. В допълнение и без ущърб на процедурите за преразглеждане, споменати в параграфи 1 и 2 по-горе, всяка страна осигурява на представителите на обществеността, които отговарят на крите- риите, ако има такива, посочени в националното право, достъп до административни или съдебни процедури за оспорване на дей- ствия или пропуски на частни лица и държавни органи, които нарушават разпоредбите на националното законодателство, касаещо околната среда. адекватни и ефективни средства 4. В допълнение и без ущърб на предвиденото в параграф 1 по-горе, процедурите, споменати в параграфи 1, 2 и 3, предоста- защита, вят включително при необходимост правна защита под формата на съдебно запрещение, и са справедливи, безпристрастни и своевременни, без да бъдат недостъпно скъпи. Решенията по този член се дават или протоколират в писмена форма. Решенията на съда, а когато е възможно и на другите органи, са обществено достъпни. за правна 5. За повишаване на ефективността на разпоредбите на този член всяка страна гарантира предоставянето на информация на общест- веността относно достъпа до административни и съдебни проце- дури за обжалване и обмисля създаването на подходящи помощни механизми за премахване или намаляване на финансовите и дру- гите пречки пред достъпа до правосъдие. 15/т. 14 BG Официален вестник на Европейския съюз 211 Член 10 Съвещание на страните 1. Първото съвещание на страните се свиква не по-късно от една година след влизането в сила на тази конвенция. Впоследствие обикновено съвещание на страните се провежда най-малко веднъж на две години, освен ако страните не решат друго, или по писмена молба на някоя от страните при условие, че в рамките на шест месеца след като Изпълнителният секретар на Икономическата комисия за Европа доведе молбата до знанието на всички страни, тя да бъде подкрепена от най-малко една трета от страните. 2. На своите съвещания страните редовно правят преглед на изпълнението на тази конвенция въз основа на регулярните док- лади на страните и с оглед на тази цел: (a) разглеждат политиките, правните и методологичните подходи по отношение на достъпа до информация, участието на обществеността при вземането на решения и достъпа до правосъдие по екологични въпроси с оглед на тяхното подоб- ряване; (b) обменят информация за опита, придобит при сключването и изпълнението на двустранни и многостранни споразумения или други договорености, имащи отношение към целите на тази конвенция, с участието на една или повече страни; (c) търсят при необходимост услугите на съответните органи на ИКЕ и други компетентни международни органи и специални комисии във всички аспекти, имащи отношение към целите на тази конвенция; (d) създават спомагателни органи, ако считат това за необходимо; (e) подготвят, при необходимост, протоколи към тази конвенция; (f) разглеждат и приемат предложения за изменение на тази конвенция в съответствие с разпоредбите на член 14 ; (g) разглеждат и предприемат допълнителни действия, които могат да се изискват за постигане на целите на тази конвенция; (h) на първото си съвещание разглеждат и приемат с консенсус процедурни правила за своите съвещания и за съвещанията на спомагателните органи; за (i) на първото си съвещание правят преглед на своя опит по при- лагане на разпоредбите на член 5 , параграф 9 и разглеждат въпроса за по-нататъшното развитие на системата, спомената в този параг- раф, отчитайки международните процеси и тенденции, включително разработването на подходящ документ относно регистрите или инвентарните списъци на изпусканията и необходими стъпки какви това са трансфера на замърсители, които биха могли да бъдат прило- жени към тази конвенция. 3. Съвещанието на страните може, при необходимост, да разгледа създаването на финансови договорености на основата на постиг- нат консенсус. 4. Организацията на обединените нации, нейните специализи- рани агенции и Международната агенция по атомна енергия, както и всяка държава или регионална организация за икономическа интеграция, която има право по член 17 да подпише тази конвенция, всяка междуправителствена организация, компетентна в области, към които се отнася конвенцията, имат право да участват като наблюдатели в съвещанията на страните. страна както нея, но по не и е 5. Всяка неправителствена организация, компетентна в области, към които се отнася тази конвенция, която е уведомила Изпълнителния секретар на Икономическата комисия за Европа за своето желание да бъде представена на дадено съвещание на стра- ните, има право да участва като наблюдател, освен ако най-малко една трета от страните, присъстващи на съвещанието, не възразят срещу това. 6. За целите на параграфи 4 и 5 процедурните правила, споменати в параграф 2 (h), предвиждат практическите механизми, касаещи процедурата за допускане, и другите условия. Член 11 Право на глас 1. С изключение на предвиденото в параграф 2 на този член всяка страна по тази конвенция има право на един глас. 2. Регионалните организации за икономическа интеграция, по въпроси от тяхна компетентност, упражняват правото си на глас с брой гласове, равен на броя на техните държави-членки, които са страни по конвенцията. Тези организации не упражняват правото си на глас, ако техните държави-членки упражнят своето право на глас, и обратното. Член 12 Секретариат Изпълнителният секретар на Икономическата комисия за Европа изпълнява следните функции като Секретариат: (a) свиква и подготвя съвещанията на страните; (b) предава на страните доклади и друга информация, получена в съответствие с разпоредбите на тази конвенция; (c) осъществява други функции, определени от страните. 212 BG Официален вестник на Европейския съюз 15/т. 14 Член 13 Анекси Член 15 Преглед на съответствието Анексите към тази конвенция представляват неразделна част от нея. Член 14 Изменения на конвенцията На базата на консенсус съвещанието на страните създава незадължителни механизми с неконфронтационен, несъдебен, консултативен характер с разпоредбите на тази конвенция. Тези механизми позволяват адекватно участие на обществеността и могат да включват вариант за разглеждане на съобщения от представители на обществеността по въпроси, свързани с конвенцията. за преглед на съответствието 1. Всяка страна може да предлага изменения на тази конвенция. Член 16 2. Текстът на всяко предложение за изменение на конвенцията се представя в писмена форма на Изпълнителния секретар на Иконо- мическата комисия за Европа, който го изпраща на всички страни най-малко деветдесет дни преди съвещанието на страните, на което то се предлага за приемане. 3. Страните полагат всички усилия за постигане на споразумение с консенсус по всяко предложение за изменение. Ако всички уси- лия за консенсус са изчерпани и не се постигне споразумение, в краен случай изменението се приема с мнозинство от три четвърти от гласовете на страните, които присъстват и гласуват на съвещанието. 4. Измененията на тази конвенция, приети в съответствие с параг- раф 3 на този член, се довеждат от депозитаря до знанието на всички страни за ратификация, одобрение или приемане. Измене- нията на тази конвенция, без тези на анексите, влизат в сила за страните, които са ги ратифицирали, одобрили или приели, на деветдесетия на уведомленията за тяхната ратификация, одобрение или приемане от най-малко три четвърти от тези страни. Впоследствие те влизат в сила за всяка друга страна на деветдесетия ден, след като тя депо- зира своя документ за ратификация, одобрение или приемане на измененията. получаването депозитаря след ден от 5. Всяка страна, която не може да одобри изменение на анекс към конвенцията, уведомява писмено за това депозитаря в срок от два- надесет месеца от датата на съобщаване на приемането на това изменение. Депозитарят незабавно уведомява всички страни за получената информация. Всяка страна може по всяко време да приеме изменението, като се откаже от предишното си уведомление, и изменението на анекса влиза в сила за тази страна при депозиране на документ за приемане при депозитаря. 6. При изтичане на дванадесетмесечния срок от датата на съобще- нието на депозитаря, споменато в параграф 4, изменението на анекса влиза в сила за тези страни, които не са представили уведомление при депозитаря в съответствие с разпоредбите на параграф 5, при условие, че не повече от една трета от страните са представили такова уведомление. 7. За целите на този член „Страните, които присъстват и гласуват“ означава страните, които присъстват и гласуват с положителен или отрицателен вот. Разрешаване на спорове 1. При възникване на спор между две или повече страни относно тълкуването или прилагането на тази конвенция те търсят реше- ние чрез преговори или по друг начин за разрешаване на спорове, приемлив за страните по спора. 2. При подписване, ратифициране, приемане, одобрение или при- съединяване към конвенцията или по всяко друго време след това страната може да декларира писмено пред депозитаря, че за спор, неразрешен в съответствие с параграф 1, тя приема едното или и двете от следните средства за разрешаване на спорове като задъл- жение: (a) предаване на спора в Международния съд; (b) арбитраж в съответствие с процедурата, установена в Анекс II. 3. Ако страните по спора са приели и двете средства за разреша- ване на спорове, посочени в параграф 2 на този член, спорът може да се отнесе за разрешаване само пред Международния съд, освен ако страните не се споразумеят за друго. Член 17 Подписване Тази конвенция е открита за подписване в Орхус (Дания) на 25 юни 1998 г. , а след това в седалището на Организацията на обединените нации в Ню Йорк до 21 декември 1998 г. , от държавите - членки на Икономическата комисия за Европа, както и от държавите, които имат съвещателен глас при Икономическата комисия за Европа по силата на параграфи 8 и 11 от резолюция 36 (IV) на Икономическия и социален съвет от 28 март 1947 г. , и от регионалните организации за икономическа интеграция, съставени от суверенни държави - членки на Икономическата комисия за Европа, на които техните страни членки са прехвърлили компетенциите по въпросите, третирани в тази конвенция, включително компетенцията за сключване на договори по тези въпроси. 15/т. 14 BG Официален вестник на Европейския съюз 213 Член 18 Депозитар Генералният секретар на Организацията на обединените нации действа като депозитар на тази конвенция. Член 19 Ратификация, приемане, одобрение и присъединяване 1. Тази конвенция подлежи на ратификация, приемане или одоб- рение от подписалите я държави и регионални организации за икономическа интеграция. 2. Тази конвенция е открита за присъединяване от държавите и регионалните организации за икономическа интеграция, посочени в член 17 , считано от 22 декември 1998 г. 3. Всяка друга държава, която не е посочена в параграф 2, но е членка на Обединените нации, може да се присъедини към кон- венцията с одобрение от съвещанието на страните. 4. Всяка организация по член 17 , която става страна по тази конвенция, без никоя от нейните държави-членки да е страна по конвенцията, се обвързва с всички задължения по конвенцията. Ако една или повече от държавите - членки на такава организация, е страна по тази конвенция, организацията и нейните държави- членки вземат решение за съответните си отговорности за изпъл- нение на задълженията по конвенцията. В такива случаи органи- зацията и държавите членки нямат право да упражняват правата си по тази конвенция едновременно. 5. В своите документи за ратификация, приемане, одобрение или присъединяване, регионалните организации за икономическа интеграция, посочени в член 17 , заявяват нивото на своята ком- петентност по отношение на въпросите, регулирани от тази конвенция. Тези организации също информират депозитаря за всяка съществена промяна в нивото на своята компетентност. 2. За целите на параграф 1 всеки документ, депозиран от регио- нална организация за икономическа интеграция, не се счита за допълнителен към документите, депозирани от държавите - членки на тази организация. 3. За всяка държава или организация по член 17 , която ратифицира, приеме или одобри тази конвенция или се присъедини към нея след депозирането на шестнадесетия доку- мент за ратификация, приемане, одобрение или присъединяване, конвенцията влиза в сила на деветдесетия ден след датата, на която тази държава или организация е депозирала своя инструмент за ратификация, приемане, одобрение или присъединяване. Член 21 Оттегляне По всяко време след изтичането на три години от датата, на която конвенцията е влязла в сила за дадена страна, тази страна може да се оттегли от нея, като отправи писмено уведомление за това до депозитаря. Всяко такова оттегляне влиза в сила от деветдесетия ден от получаването на уведомлението от депозитаря. Член 22 Автентични текстове Оригиналът на тази конвенция, чиито английски, френски и руски текстове са еднакво автентични, се депозира при Генералния секретар на Обединените нации. Член 20 Влизане в сила В уверение на което долуподписаните, надлежно упълномощени за това, подписаха тази конвенция. 1. Тази конвенция влиза в сила на деветдесетия ден след датата на депозиране на шестнадесетия документ за ратификация, приемане, одобрение или присъединяване. Съставено в Орхус, Дания, на двадесет и пети юни, хиляда деветстотин деветдесет и осма година. 214 BG Официален вестник на Европейския съюз 15/т. 14 АНЕКС I Списък на дейностите, посочени в член 6 , параграф 1 (а) 1. Енергетика: — нефтопреработвателни и газопреработвателни предприятия; — инсталации за газификация и втечняване; — топлоцентрали и други горивни инсталации с топлинна мощност50 мегавата или повече; — коксови пещи; — ядрени електроцентрали и други ядрени реактори, включително демонтирането или извеждането от експлоатация на такива централи или реактори (1) (с изключение на изследователските инсталации за производство и конверсия на делими и възпроизвеждащи се материали, чиято максимална мощност не надхвърля 1 kW постоянно топлинно натоварване); — инсталации за преработка на облъчено ядрено гориво; — инсталации, предназначени: — за производство или обогатяване на ядрено гориво; — за преработка на облъчено ядрено гориво или силно радиоактивни вещества; — за окончателно депониране на облъчено ядрено гориво; — единствено за окончателно депониране на радиоактивни отпадъци; — единствено за съхранение (планирано за повече от 10 години) на облъчени ядрени горива или радиоактивни отпадъци на друго място извън производствената площадка. 2. Производство и обработка на метали: — инсталации за изпичане или синтероване на метална руда (включително сулфидна руда); — инсталации за производство на чугун на блокове или стомана (първично или вторично сплавяване), включително непрекъснато леене с капацитет над2,5 тона на час; — инсталации за преработка на черни метали: (i) машини за горещо валцоване с капацитет над 20 тона сурова стомана на час; (ii) ковачници с чукове, чиято енергия надвишава 50 килоджаула на чук, а потребяваната топлинна енергия надвишава 20 мегавата; (iii) нанасяне на защитни покрития от метални сплави с подаване на над 2 тона сурова стомана на час; (1) Ядрените електроцентрали и другите ядрени реактори спират да бъдат такава инсталация, когато цялото ядрено гориво и другите радиоактивни елементи са трайно премахнати от обекта. 15/т. 14 BG Официален вестник на Европейския съюз 215 — леярни за черни метали с производствен капацитет над 20 тона на ден; — инсталации: (i) за производство на сурови цветни метали от руда, концентрати или вторични суровини посредством металургични, химически или електролитни процеси; (ii) за топене, включително сплавяване на черни метали, в това числовъзстановени продукти (рафиниране, леене и др. ) с капацитет на топене над4 тона на ден за олово и кадмий или 20 тона на ден за всички други метали; — инсталации за повърхностна обработка на метали и пластмаси чрез използването на електролитен или химически процес, при който обемът на съдовете за обработка надвишава 30 куб. метра. 3. Минералопреработвателна промишленост: — инсталации за производство на циментов клинкер в ротационни пещи с производствен капацитет над 500 тона дневно или варовик в ротационни пещи с производствен капацитет над 50 тона дневно или в други пещи с производствен капацитет над 50 тона дневно; — инсталации за производство на азбест и азбестосъдържащи продукти; — инсталации за производство на стъкло, включително стъклени влакна, с капацитет на топене над 20 тона дневно; — инсталации за топене на минерални вещества, включително производство на минерални влакна, с капацитет на топене над 20 тона дневно; — инсталации за производство на керамични продукти чрез изпичане, в частност керемиди за покриви, тухли, огнеупорни тухли, плочки, каменинови и порцеланови изделия, с производствен капацитет над 75 тона дневно, и/или в пещ с капацитет над 4 кубически метра и с плътност на пещ над 300 кг/кубически метър. 4. Химическа промишленост: производство, по смисъла на значението на категориите дейности, съдържащи се в този параграф, означава производство в промишлени мащаби чрез химическа обработка на веществата или групите вещества, изброени в точки от (а) до (g): (a) химически инсталации за производство на основни органични химикали,като: (i) прости въглеводороди (линейни или циклични, наситени или ненаситени, алифатични или ароматни); (ii) съдържащи кислород въглеводороди, като алкохоли, алдехиди,кетони, карбоксилни киселини, естери, ацетати, етери, пероксиди, епоксиднисмоли; (iii) серни въглеводороди; (iv) азотни въглеводороди, като амини, амиди, азотосъдържащисъединения, нитросъединения или нитратни съединения, нитрили, цианати,изоцианати; (v) фосфорсъдържащи въглеводороди; (vi) халогенни въглеводороди; (vii) органометални съединения; (viii) основни пластмаси (полимери, синтетични влакна и влакна нацелулозна основа); (ix) синтетичен каучук; (x) бои и пигменти; (xi) повърхностно активни вещества и сурфактанти; 216 BG Официален вестник на Европейския съюз 15/т. 14 (b) химически инсталации за производство на основни неорганичнихимикали, като: (i) газове, например амоняк, хлор или хлороводород, флуор илифлуороводород, въглеродни окиси, серни съединения, азотни окиси, водород,серен двуокис, карбонил хлорид; (ii) киселини, например хромна киселина, флуороводородна киселина,фосфорна киселина, азотна киселина, хлороводородна киселина, сярна киселина, олеум, сяросъдържащи киселини; (iii) основи, например амониев хидроокис, калиев хидроокис, натриев хидроокис; (iv) соли, например амониев хлорид, калиев хлорат, калиев карбонат,натриев карбонат, перборат, сребърен нитрат; (v) неметали, метални окиси или други неорганични съединения, например калциев карбид, силикон, силиконов карбид; (c) химически инсталации за производство на фосфорни, азотни или калиеви торове (прости или съставни); (d) химически инсталации за производството на основни продукти за растениевъдството и на биоциди; (e) инсталации с използване на химичен или биологичен процес за производството на основни фармацевтични продукти; (f) химически инсталации за производство на експлозиви; (g) химически инсталации, в които химичната или биологичната обработка се използва за производство на белтъчни фуражни добавки, ферменти и други белтъчни вещества. 5. Управление на отпадъците: — инсталации за изгаряне, възстановяване, химическа обработка или депониране на опасни отпадъци; — инсталации за изгаряне на битови отпадъци с капацитет над 3 тона на час; — инсталации за депониране на неопасни отпадъци с капацитет над 50 тона дневно; — сметища, приемащи над 10 тона дневно или с общ капацитет над 25 000 тона, с изключение на сметищата за инертни отпадъци. 6. Пречиствателни станции за отпадни води с капацитет за население над 150 000 души. 7. Промишлени предприятия за: (a) производство на пулпа от дървесина или сходни влакнести материали; (b) производство на хартия и картон с производствен капацитет над 20 тона дневно. 15/т. 14 BG Официален вестник на Европейския съюз 217 8. (a) Строителство на железопътни линии за далечни разстояния и на летища (1) с основна дължина на пистата 2100 метра и повече; (b) строителство на магистрали и експресни пътища (2); (c) строителство на нови пътища с по четири и повече платна и реконструкция и/или разширяване на съществуващи пътища с две или по-малко платна, така че да се получат четири или повече платна, когато тези нови пътища или реконструирани и/или разширени участъци от пътища са с дължина най-малко 10 км без прекъсване. 9. (a) Вътрешни водни пътища и пристанища за вътрешно корабоплаване,които позволяват преминаването на съдове над 1350 тона; (b) търговски пристанища, кейове за товаро-разтоварителни работи,свързани със сушата и външните пристанища (без фериботни кейове), които могат да приемат съдове над 1350 тона. 10. Извличане на подземни води или схеми за изкуствено попълнение на подземни води, когато годишният обем на извлечената или попълнена вода е равен или надвишава 10 милиона кубически метра. 11. (a) Работите по прехвърлянето на водни ресурси между речните басейни, когато то цели предотвратяване на евентуален недостиг на вода и когато количеството прехвърлена вода надвишава 100 милиона кубически метра годишно; (b) във всички други случаи, работата по прехвърляне на водни ресурси между речни басейни, когато многогодишният среден отток на басейна на извличане надвишава 2000 милиона кубични метра на година и когато количеството прехвърлена вода надвишава 5 % от този отток. И в двата случая се изключва прехвърлянето на питейна вода по водопроводи. 12. Добив на нефт и природен газ за търговски цели, когато добиваното количество надвишава 500 тона нефт на ден и 500 000 кубически метра газ на ден. 13. Язовири и други съоръжения, предназначени за задържане или постоянно съхраняване на вода, когато новото или допълнително количество задържана или съхранявана вода надвишава 10 милиона кубически метра. 14. Тръбопроводи за транспортиране на газ, нефт или химикали с диаметър над 800 мм и дължина над 40 км. 15. Съоръжения за интензивно отглеждане на птици или свине с повече от: (a) 40 000 места за птици; (b) 2000 места за свине за угояване (над 30 кг), или; (c) 750 места за свине майки. 16. Кариери и открит добив на полезни изкопаеми, когато повърхността на обекта е над 25 хектара, или добив на торф, когато повърхността на обекта е над 150 хектара. 17. Строителство на въздушни линии за пренос на електричество с напрежение над 220 kV и дължина над 15 км. 18. Съоръжения за съхранение на нефт, нефтохимически и химически продукти с капацитет 200 000 тона или повече. 19. Други дейности: (1) (2) За целите на конвенцията „летище“ означава летище, отговарящо на определението от Чикагската конвенция от 1944 г. , с която се създава Международната асоциация за гражданска авиация (Анекс 14). За целите на конвенцията, „експресен път“ означава път, който отговаря на определението от Европейското споразумение за главните международни пътни артерии от 15 ноември 1975 г. 218 BG Официален вестник на Европейския съюз 15/т. 14 — цехове за предварителна обработка (операции, като промиване,избелване, мерсеризация) или боядисване на влакна или тъкани, когато преработвателният капацитет е над 10 тона дневно; — цехове за обработка на кожи, когато преработвателният капацитет е над12 тона готова продукция дневно; (а) кланици с капацитет над 50 тона дневно; (b) обработка и преработка с цел производство на хранителни продукти от: (i) животински суровини (без мляко) с капацитет на производство на готова продукция над 75 тона дневно; (ii) растителни суровини с капацитет за производство на готова продукция над 300 тона дневно (средна стойност на тримесечие); (c) обработка и преработка на мляко, при които количеството на получаваното мляко е над 200 тона дневно (средна стойност за годината); — съоръжения за депониране или рециклиране на животински трупове или животински отпадъци с капацитет на преработка над 10 тона дневно; — съоръжения за повърхностна обработка на вещества, предмети или продукти с използване на органични дообработване, печатане, нанасяне на покритие, обезмасляване, разтворители, хидролизиране,оразмеряване, боядисване, почистване или импрегниране, с капацитет на използване над 150 кг на час или над 200 тона годишно; частност за в — съоръжения за производство на въглерод (естествен кокс) или електрографит чрез изгаряне или графитизация. Всяка дейност извън посочените в параграфи 1 - 19, за която се предвижда участие на обществеността при 20. процедурата за оценка на въздействието върху околната среда в съответствие с националното законодателство. 21. Разпоредбата на член 6, параграф 1 (а) не се прилага към никой от горните проекти, предприети изключително или предимно за изследователска дейност, разработване и изпитване на нови методи или продукти за по-малко от две години, освен ако съществува вероятност те да причинят значително неблагоприятно въздействие върху околната среда или здравето. 22. Всяко изменение или разширяване на дейностите, когато то отговаря на критериите/праговете, посочени в този анекс, е предмет на действието на член 6, параграф 1 (а). Всяко друго изменение или разширяване на дейностите попада под действието на член 6, параграф 1 (b). 15/т. 14 BG Официален вестник на Европейския съюз 219 АНЕКС II АРБИТРАЖ 1. В случай на спор, отнесен за разрешаване от арбитраж съгласно член 16, параграф 2 на тази конвенция, страната или страните уведомяват Секретариата за предмета на арбитража и посочват по-конкретно членовете на конвенцията, чието тълкуване или приложение е под въпрос. Секретариатът изпраща информацията на всички страни по конвенцията. 2. Арбитражният съд се състои от трима членове. Както страната ищец или страните ищци, така и другата страна или страни по спора назначават арбитри,които на свой ред по общо съгласие определят трети арбитър, изпълняващ функциите на председател на арбитражния съд. Последният не може да бъде от същата националност като някоя от страните по спора, нито постоянното му местожителство да е на територията на една от тези две страни, нито да е бил техен служител, нито да се е занимавал със случая в друго качество. 3. Ако председателят на арбитражния съд не бъде посочен в срок от два месеца след назначаването на втори арбитър, Изпълнителният секретар на Икономическата комисия за Европа по молба на една от двете страни по спора определя председателя в срок от нови два месеца. 4. Ако една от страните по спора не назначи арбитър в срок от два месеца след получаване на молбата, другата страна може да информира за това Изпълнителния секретар на Икономическата комисия за Европа, който определя председателя на арбитражния съд в срок от нови два месеца. При назначаването си председателят на арбитражния съд отправя искане до страната, която не е назначила арбитър, да направи това в срок от два месеца. Ако тя не направи това в двумесечния срок, председателят на арбитражния съд информира за това Изпълнителния секретар на Икономическата комисия за Европа, който извършва съответното назначение в срок от нови два месеца. 5. Арбитражният съд взема своето решение в съответствие с международното право и разпоредбите на тази конвенция. 6. Всеки арбитражен съд, конституиран съгласно разпоредбите на този анекс, съставя свои процедурни правила. Решенията на арбитражния съд както от процедурен характер, така и по същество, се взимат с мнозинство от 7. гласовете на неговите членове. 8. Съдът може да предприеме всички необходими мерки за установяване на фактите. 9. Страните по спора улесняват работата на арбитражния съд и в частност, като използват всички средства на тяхно разположение: (a) предоставят на съда всички уместни документи, условия и информация; (b) при необходимост позволяват на съда да призове свидетели и експерти и да изслуша техните доказателства. 10. Страните и арбитрите защитават поверителността на всяка информация,която получават поверително по време на делото в арбитражния съд. 11. Арбитражният съд може по молба на една от страните да препоръча временни мерки за защита. 12. Ако една от страните не се яви пред арбитражния съд или не участва в разглеждането на делото, другата страна може да помоли съда да продължи делото и да произнесе окончателното си решение. Отсъствието на една отстраните или неучастието й в разглеждането на делото не представлява пречка за делото. 13. Арбитражният съд може да изслушва насрещни искове, възникващи непосредствено от съществото на спора, и да се произнася по тях. 220 BG Официален вестник на Европейския съюз 15/т. 14 14. Освен ако арбитражният съд не реши друго поради конкретните обстоятелства около спора, разходите на съда, включително заплащането на неговите членове, се поемат солидарно от страните по спора. Съдът регистрира всички свои разходи и представя окончателния им отчет на страните. Всяка страна по тази конвенция, която има интерес от правен характер към предмета на спора и която може да 15. бъде засегната от решението по него, може да участва в делото със съгласието на съда. 16. Арбитражният съд се произнася в срок от пет месеца след датата, на която е създаден, освен ако не счете за необходимо да удължи срока за период не по-дълъг от пет месеца. 17. Решението на арбитражния съд се придружава от мотиви. То е окончателно и задължително за страните по спора. Решението се съобщава от арбитражния съд на страните по спора и на Секретариата. Секретариатът изпраща информацията до всички страни по конвенцията. Всеки спор, който може да възникне между страните по отношение на тълкуването или изпълнението на 18. решението, може да се предаде от всяка отстраните по арбитражния съд, който е взел това решение, или на друг арбитражен съд, конституиран за целта по същия начин, по който е конституиран и първият


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 1314/98 af 25. juni 1998 om importlicenser for varer inden for sektoren for mælk og mejeriprodukter med oprindelse i staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS) eller i de oversøiske lande og territorier (OLT)

eurovoc_concepts:
ACP countries
cheese
cream
import licence
milk
overseas countries and territories

formats: pdf print

text: 26. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 183/11 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1314/98 af 25. juni 1998 om importlicenser for varer inden for sektoren for mælk og mejeriprodukter med oprindelse i staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS) eller i de oversøiske lande og territorier (OLT) traktaten om oprettelse af Det KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) under henvisning til Europæiske Fællesskab, under henvisning til R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 715/90 af 5. marts 1990 om den ordning, der skal gælde for landbrugsprodukter og visse varer fremstillet af landbrugs- produkter med oprindelse i AVS-staterne eller i de over- søiske lande og territorier (1), senest ændret ved forord- ning (EF) nr. 619/96 (2), særlig artikel 27, og ud fra følgende betragtning: Efter artikel 4, stk. 4, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1150/90 (3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1246/97 (4), bestemmer Kommissionen, hvis den samlede mængde, der er ansøgt om, er mindre end den disponible mængde, hvilken restmængde der skal lægges til den disponible mængde i det følgende halv(cid:134)r; under disse omstændigheder bør det fastlægges, hvor stor den dispo- nible mængde i andet halv(cid:134)r af 1998 af de produkter, der er omhandlet i artikel 7 i forordning (EØF) nr. 715/90, er (cid:190) UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 Der kan indgives nye licensansøgninger i løbet af de ti første dage af juli 1998 for følgende mængder: (cid:190) 500 tons for s(cid:134) vidt ang(cid:134)r produkter henhørende under KN-kode 0402 (cid:190) 500 tons for s(cid:134) vidt ang(cid:134)r produkter henhørende under KN-kode 0406. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft den 26. juni 1998. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 25. juni 1998. P(cid:134) Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 84 af 30. 3. 1990, s. 85. (2) EFT L 89 af 10. 4. 1996, s. 1. (3) EFT L 114 af 5. 5. 1990, s. 21. (4) EFT L 173 af 1. 7. 1997, s. 84


title: Proposta de Decisão do Conselho respeitante à conclusão do Acordo sob forma de troca de cartas relativo à aplicação provisória do protocolo que fixa, para o período compreendido entre 21 de Maio de 1998 e 20 de Maio de 2001, as possibilidades de pesca e a contrapartida financeira previstas no Acordo entre a Comunidade Europeia e a República de Madagascar relativo a pesca ao largo de Madagascar

eurovoc_concepts:
Madagascar
deep-sea fishing
financial compensation of an agreement
fishing agreement
fishing rights
protocol to an agreement

text: COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS Bruxelas, 25. 06. 1998 COM(1998) 390 final 98/0217 (CNS) Proposta de DECISÃO DO CONSELHO RESPEITANTE A CONCLUSÃO DO ACORDO SOB FORMA DE TROCA DE CARTAS RELATIVO A APLICAÇÃO PROVISÓRIA DO PROTOCOLO QUE FIXA, PARA O PERÍODO COMPREENDIDO ENTRE 21 DE MAIO DE 1998 E 20 DE MAIO DE 2001, AS POSSIBILIDADES DE PESCA E A CONTRAPARTIDA FINANCEIRA PREVISTAS NO ACORDO ENTRE A COMUNIDADE EUROPEIA E A REPUBLICA DE M A D A G A S C AR R E L A T I VO A P E S CA AO L A R GO DE M A D A G A S C AR Proposta de REGULAMENTO (CE) DO CONSELHO RESPEITANTE A CELEBRAÇÃO DO PROTOCOLO QUE FIXA, PARA O PERÍODO COMPREENDIDO ENTRE 21 DE MAIO DE 1998 E 20 DE MAIO DE 2001, AS POSSIBILIDADES DE PESCA E A CONTRAPARTIDA FINANCEIRA PREVISTAS NO ACORDO ENTRE A COMUNIDADE EUROPEIA E A REPUBLICA DE M A D A G A S C AR R E L A T I VO A P E S CA AO L A R GO DE M A D A G A S C AR (apresentadas pela Comissão) EXPOSIÇÃO DOS MOTIVOS O protocolo anexo ao acordo de pesca entre a CE e Madagáscar termina em 20 de Maio de 1998. Foi rubricado um novo protocolo entre as duas Partes em 5 de Março de 1998, com vista a fixar as condições técnicas e financeiras das actividades de pesca dos navios da CF nas águas de Madagáscar para o período compreendido entre 21 de Maio de 1998 e 20 de Maio de 2001. Em consequência, a Comissão propõe que o Conselho adopte: - por decisão, o projecto de acordo sob forma de troca de cartas relativo à aplicação provisório do novo protocolo, na pendência da sua entrada em vigor definitiva, - por regulamento, o protocolo que fixa, para o período compreendido entre 21 de Maio de 1998 e 20 de Maio de 2001, as possibilidades de pesca e as respectivas condições técnicas e financeiras acordadas entre a CE e Madagáscar. p:\accords\madag\98\pt. doc PROPOSTA DE DECISÃO DO CONSELHO RESPEITANTE A CONCLUSÃO DO ACORDO SOB FORMA DE TROCA DE CARTAS RELATIVO A APLICAÇÃO PROVISÓRIA DO PROTOCOLO QUE FIXA, PARA O PERÍODO COMPREENDIDO ENTRE 21 DE MAIO DE 1 9 98 E 20 DE MAIO DE 2 0 0 1, AS POSSIBILIDADES DE PESCA E A CONTRAPARTIDA FINANCEIRA PREVISTAS NO ACORDO ENTRE A COMUNIDADE EUROPEIA E A REPUBLICA DE M A D A G A S C AR R E L A T I VO A P E S CA AO L A R GO DE M A D A G A S C AR O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Acordo entre a Comunidade Europeia e a República de Madagáscar relativo à pesca ao largo de Madagáscar e, nomeadamente, o seu artigo 14°l, Tendo em conta a proposta da Comissão, Considerando que, em conformidade com o artigo 14° do acordo supramencionado, a Comunidade e a República de Madagáscar negociaram para determinar as alterações ou complementos a introduzir no acordo no final do período de aplicação do protocolo ao acordo; Considerando que, na sequência dessas negociações, foi rubricado um novo protocolo em 5 de Março de 1998; 1 JO n°L 73 de 18. 3. 1986, p. 26. p:\accords\madag\98\pt. doc Considerando que esse protocolo atribui aos pescadores da Comunidade possibilidades de pesca nas águas sob a soberania ou jurisdição da República de Madagáscar para o período compreendido entre 21 de Maio de 1998 e 20 de Maio de 2001; Considerando que, para evitar uma interrupção das actividades de pesca dos navios da Comunidade, é indispensável que o referido protocolo seja aprovado o mais rapidamente possível; que, por esse motivo, as duas Partes rubricaram um acordo sob forma de troca de cartas que prevê a aplicação, a título provisório, do protocolo rubricado, a partir do dia seguinte à data em que caduca o protocolo em vigor; Considerando que é necessário aprovar o acordo sob forma de troca de cartas, sob reserva de uma decisão definitiva a título do artigo 43° do Tratado; Considerando que há que definir a chave de repartição das possibilidades de pesca pelos Estados-membros, com base na repartição das possibilidades de pesca tradicionais no âmbito do acordo de pesca, DECIDE: Artigo Io É aprovado, em nome da Comunidade, o acordo sob forma de troca de cartas relativo à aplicação provisória do protocolo que fixa, para o período compreendido entre 21 de Maio de 1998 e 20 de Maio de 2001, as possibilidades de pesca e a contrapartida financeira previstas no Acordo entre a Comunidade Europeia e a República de Madagáscar relativo à pesca ao largo de Madagáscar. Os textos do acordo sob forma de troca de cartas e do protocolo acompanham a presente decisão. p:\accords\madag\98\pt. doc Artigo 2 o As possibilidades de pesca fixadas no protocolo são repartidas pelos Estados-membros do seguinte modo: a) Atuneiros cercadores: Espanha: 22 navios França: 20 navios Itália: 3 navios b) Palangreiros de superfície: Espanha: 20 navios França: 6 navios Portugal: navios Se os pedidos de licenças destes Estados-membros não esgotarem as possibilidades de pesca fixadas no protocolo, a Comissão pode considerar os pedidos de licenças apresentados por outros Estados-membros. Artigo 3o O presidente do Conselho fica autorizado a designar as pessoas com poderes para assinar o acordo para o efeito de vincular a Comunidade. Feito em p:\accords\madag\98\pt. doc Pelo Conselho O Presidente ACORDO SOB FORMA DE TROCA DE CARTAS RELATIVO A APLICAÇÃO PROVISÓRIA DO PROTOCOLO QUE FIXA, PARA O PERÍODO COMPREENDIDO ENTRE 21 DE M A IO DE 1998 E 20 DE M A IO DE 2001, AS POSSIBILIDADES DE PESCA E A CONTRAPARTIDA FINANCEIRA PREVISTAS NO A C O R DO ENTRE A C O M U N I D A DE EUROPEIA E A REPUBLICA DE M A D A G A S C AR RELATIVO A P E S CA AO L A R GO DE M A D A G A S C AR A. Carta do Governo de Madagáscar Excelentíssimo Senhor, Referindo-me ao protocolo rubricado em 5 de Março de 1998, que fixa, para o período compreendido entre 21 de Maio de 1998 e 20 de Maio de 2001, as possibilidades de pesca e a contrapartida financeira, tenho a honra de informar Vossa Excelência de que o Governo de Madagáscar está disposto a aplicar o protocolo, a título provisório, a partir de 21 de Maio de 1998, na pendência da sua entrada em vigor nos termos do seu artigo 7o, desde que a Comunidade Europeia esteja disposta a proceder do mesmo modo. Nesse caso, o pagamento da primeira fracção anual da compensação financeira fixada no artigo 2o do protocolo deve ser efectuado antes de 30 de Outubro de 1998. Muito agradeceria a Vossa Excelência se dignasse confirmar o acordo da Comunidade Europeia sobre tal aplicação provisória. Queira aceitar, Excelentíssimo Senhor, os protestos da minha mais elevada consideração. Pelo Governo da República de Madagáscar p:\accords\madag\98\pt. doc B. Carta da Comunidade Excelentíssimo Senhor, Tenho a honra de acusar a recepção da carta de hoje de Vossa Excelência do seguinte teor: «Referindo-me ao protocolo rubricado em 5 de Março de 1998, que fixa, para o período compreendido entre 21 de Maio de 1998 e 20 de Maio de 2001, as possibilidades de pesca e a contrapartida financeira, tenho a honra de informar Vosáa Excelência de que o Governo de Madagáscar está disposto a aplicar o protocolo, a título provisório, a partir de 21 de Maio de 1998, na pendência da sua entrada em vigor nos termos do seu artigo 7o. desde que a Comunidade Europeia esteja disposta a proceder do mesmo modo. Nesse caso, o pagamento da primeira fracção anual da compensação financeira fixada no artigo 2o do protocolo deve ser efectuado antes de 30 de Outubro de 1998. Muito agradeceria a Vossa Excelência se dignasse confirmar o acordo da Comunidade Europeia sobre tal aplicação provisória. » Tenho a honra de confirmar o acordo da Comunidade Europeia sobre tal aplicação provisória. Queira aceitar, Excelentíssimo Senhor, os protestos da minha mais elevada consideração. Em nome do Conselho da União Europeia p:\accords\madag\98\pt. doc PROPOSTA DE ^ ^ Jo ^1 ^ ( C AÍ S>^ REGULAMENTO (CE) DO CONSELHO RESPEITANTE A CELEBRAÇÃO DO PROTOCOLO QUE FIXA, PARA O PERÍODO COMPREENDIDO ENTRE 21 DE MAIO DE 1998 E 20 DE MAIO DE 2 0 0 1, AS POSSIBILIDADES DE PESCA E A CONTRAPARTIDA FINANCEIRA PREVISTAS NO ACORDO ENTRE A COMUNIDADE EUROPEIA E A REPUBLICA DE M A D A G A S C AR R E L A T I VO A P E S CA AO L A R GO DE M A D A G A S C AR o CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia e, nomeadamente, o seu artigo 43°, conjugado com os n°s 2, primeira frase, e 3, primeiro parágrafo, do artigo 228°, Tendo em conta a proposta da Comissão, Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu1, Considerando que, nos termos do Acordo entre a Comunidade Europeia e a República de Madagáscar relativo à pesca ao largo de Madagáscar2, as duas Partes negociaram para determinar as alterações ou complementos a introduzir no acordo no termo do período de aplicação do protocolo anexo ao acordo; Considerando que, na sequência dessas negociações, foi rubricado, em 5 de Março de 1998, um novo protocolo que fixa, para o período compreendido entre 21 de Maio de 1998 e 20 de Maio de 2001, as possibilidades de pesca e a contrapartida financeira previstas no citado acordo; Considerando é do interesse da Comunidade aprovar o referido protocolo; 1 JO n° 2 JO n°L 73 de 18. 3. 1986, p. 26. p:\accords\madag\98\pt. doc Considerando que há que definir a chave de repartição das possibilidades de pesca pelos Estados-membros, com base na repartição das possibilidades de pesca tradicionais no âmbito do acordo de pesca, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo Io É aprovado, em nome da Comunidade, o protocolo que fixa, para o período compreendido entre 21 de Maio de 1998 e 20 de Maio de 2001, as possibilidades de pesca e a contrapartida financeira previstas no Acordo entre a Comunidade Europeia e a República de Madagáscar relativo à pesca ao largo de Madagáscar. O texto do protocolo acompanha o presente regulamento. Artigo 2o As possibilidades de pesca fixadas no protocolo são repartidas pelos Estados-membros do seguinte modo: a) Atuneiros cercadores: Espanha: 22 navios França: 20 navios Itália: navios b) Palangreiros de superfície: Espanha: 20 navios França: 6 navios Portugal: navios Se os pedidos de licenças destes Estados-membros não esgotarem as possibilidades de pesca fixadas no protocolo, a Comissão pode considerar os pedidos de licenças apresentados por outros Estados-membros. p:\accords\madag\98\pt. doc Artigo 3o O presidente do Conselho fica autorizado a designar as pessoas com poderes para assinar o protocolo para o efeito de vincular a Comunidade. Artigo 4o O presente regulamento entra em vigor no terceiro dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias. O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-membros. Feito em Pelo Conselho p:\accords\madag\98\pt. doc PROTOCOLO Q UE F I X A, PARA O P E R Í O DO C O M P R E E N D I DO E N T RE 21 DE M A IO DE 1 9 98 E 20 DE M A IO DE 2001, AS POSSIBILIDADES DE P E S CA E A C O N T R A P A R T I DA FINANCEIRA PREVISTAS NO ACORDO ENTRE A COMUNIDADE EUROPEIA E A R E P U B L I CA DE M A D A G A S C AR R E L A T I VO A P E S CA AO L A R GO DE MADAGASCAR Artigo Io Nos termos do artigo 2o do Acordo e por um período de três anos, a contar de 21 de Maio de 1998, serão concedidas licenças para o exercício da pesca na zona de pesca malgaxe a 45 atuneiros cercadores congeladores e 30 palangreiros de superfície. Além disso, a pedido da Comunidade, poderão ser concedidas determinadas autorizações a outras categorias de navios de pesca, em condições a definir no âmbito da comissão mista referida no artigo 9o do acordo. Artigo 2o O montante da participação referida no artigo 7o do Acordo é fixado em 304 000 ecus para cada um dos três anos de validade do protocolo e é pagável o mais tardar em 30 de Outubro de 1998, no respeitante à primeira fracção, e o mais tardar em 20 de Maio de 1999 e 20 de Maio de 2000, no respeitante às duas outras fracções. Este montante cobre um peso de capturas nas águas malgaxes de 9 500 toneladas de tunídeos por ano; se o volume das capturas de tunídeos, efectuadas pelos navios comunitários na zona de pesca malgaxe, for superior a esta quantidade, o montante acima referido será aumentado de 50 ecus por tonelada suplementar. O montante desta participação será depositado numa conta, aberta no Tesouro Público, indicada pelas autoridades malgaxes. p:\accords\madag\98\pt. doc 10 Artigo 3o 1. Além disso, a Comunidade participará, durante o período referido no artigo Io, no financiamento das seguintes acções com um montante de 1 368 000 ecus, de acordo com a seguinte repartição: (1) financiamento de programas científicos malgaxes destinados a melhorar os conhecimentos dos recursos haliêuticos com vista a assegurar a sua gestão sustentável: 168 000 ecus. A pedido do Governo de Madagáscar, essa participação pode assumir a forma de uma contribuição para as despesas de reuniões internacionais destinadas a melhorar os referidos conhecimentos, bem como a gestão dos recursos haliêuticos; (2) apoio a um sistema de acompanhamento, controlo e vigilância das pescas: 600 000 ecus; (3) financiamento de bolsas de estudo e de estágios de formação: 300 000 ecus; (4) apoio ao desenvolvimento da pesca tradicional: 125 000 ecus; (5) apoio à Escola Nacional de Ensino Marítimo de Majunga (ENEM): 175 000 ecus. 2. Todos os anos, o mais tardar três meses após a data de aniversário do protocolo, as autoridades malgaxes competentes apresentarão à Comissão um relatório pormenorizado sobre a utilização dos fundos atribuídos às acções previstas no n° 1 supra, sobre a execução das acções e sobre os resultados obtidos. A Comissão Europeia reserva-se o direito de solicitar ao Ministério incumbido das pescas quaisquer informações complementares e de reexaminar os pagamentos em causa em função da execução efectiva das acções. p:\accords\madag\98\pt. doc 11 3. Os montantes atribuídos às acções referidas supra são colocados à disposição do Ministério incumbido das pescas e pagos nas contas bancárias por ele comunicadas, à medida que são utilizados. Artigo 4o O Acordo de pesca :pode ser suspenso se a Comunidade não efectuar os pagamentos previstos nos artigos 2o e 3o do presente protocolo. Artigo 5o O anexo do Acordo entre a Comunidade Europeia e a República de Madagáscar relativo à pesca ao largo de Madagáscar é revogado e substituído pelo anexo do presente protocolo. Artigo 6o O presente protocolo entra em vigor na data da sua assinatura. É aplicável a partir de 21 de Maio de 1998. p:\accords\madag\98\pt. doc 12 ANEXO CONDIÇÕES DO EXERCÍCIO DA PESCA NA ZONA DE PESCA MALGAXE POR NAVIOS DA COMUNIDADE 1. Formalidades relativas ao pedido e à emissão das licenças O processo de pedido e de emissão das licenças que autorizam os navios da Comunidade a pescar nas águas malgaxes é o seguinte: (1) Por intermédio do seu representante em Madagáscar, a Comissão Europeia apresenta simultaneamente às autoridades malgaxes: - um pedido de licença para cada navio, formulado pelo armador que deseja exercer uma actividade de pesca ao abrigo do presente acordo, pelo menos vinte dias antes da data do início do período de validade pretendido; - um pedido anual de autorização prévia de entrada nas águas territoriais malgaxes; a autorização será válida durante o período da licença. O pedido de licença deve ser feito por meio do formulário previsto para esse efeito por Madagáscar, cujo modelo consta do apêndice 1 ; o pedido deve ser acompanhado da prova do pagamento do adiantamento a cargo do armador; (2) As licenças são emitidas em nome de um navio determinado e não podem ser transferidas. Todavia, a pedido da Comissão Europeia e em caso de força maior, a licença de um navio pode ser substituída por uma nova licença em nome de outro navio com características semelhantes às do navio a substituir. O armador do navio a substituir envia a licença anulada ao Ministério malgaxe encarregado das pescas marítimas, por intermédio da delegação da Comissão Europeia em Madagáscar. Na nova licença, serão indicados: - a data da emissão, - o facto de a nova licença anular e substituir a do navio anterior. Para o período remanescente de validade, não é devida qualquer taxa do tipo previsto no artigo 5o do acordo; p:\ammls\mtulun\l)X\pUloc 13 (3) (4) (5) (6) As licen9as são entregues pelas autoridades malgaxes ao representante da Comissão Europeia em Madagáscar; As licen9as devem ser permanentemente mantidas a bordo; contudo, logo que seja recebida a notifica9ão do pagamento do adiantamento pela Comissão Europeia às autoridades malgaxes, o navio será inscrito numa lista dos navios autorizados a pescar, que será notificada às autoridades malgaxes incumbidas do controlo da pesca. Antes da recep9ão da licen9a definitiva, poderá ser obtida uma cópia desta licen9a por telecópia. A cópia será mantida a bordo; Os armadores de atuneiros são obrigados a ser representados por um consignatário em Madagáscar; Antes da entrada em vigor do acordo, as autoridades malgaxes comunicarão todas as informa9Ões relativas às contas bancárias a utilizar para o pagamento das taxas e adiantamentos. 2. Validade e pagamento das licenças (1) (2) (3) As licen9as são válidas por um período de um ano. As licenças são renováveis. A taxa é fixada em 20 ecus por tonelada capturada nas águas sob jurisdição malgaxe. As licenças são emitidas após o pagamento antecipado ao Tesouro malgaxe de um adiantamento de 2 000 ecus por ano por atuneiro cercador, de 1 100 ecus por ano por palangreiro de superfície com mais de 150 TAB e de 800 ecus por ano por palangreiro de superfície com 150 TAB ou menos. O cômputo final das taxas devidas a título da campanha é estabelecido pela Comissão Europeia no final de cada ano civil, com base nas declarações de capturas estabelecidas por cada armador, confirmadas pelos institutos científicos competentes para a verificação dos dados relativos às capturas, nomeadamente o ORSTOM, o IEO (Instituto Oceanográfico Espanhol) e a USTA (Unidade Estatística Atuneira de Antsiranana), e transmitidas pelos Estados-membros será da Comunidade Europeia. O simultaneamente comunicado aos serviços malgaxes de pesca marítima c aos armadores. Qualquer eventual pagamento suplementar será feito pelos armadores aos serviços malgaxes das pescas, o mais tardar trinta dias após a notificação do cômputo final. cômputo Contudo, se o cômputo final for inferior ao montante do adiantamento referido no ponto (2) supra, o montante residual correspondente não pode ser recuperado pelo armador. p:\accords\madag\98\pt. doc 14 3. Declaração das capturas (1) Os navios autorizados a pescar na zona de pesca de Madagáscar, ao abrigo do acordo, devem comunicar os respectivos dados de capturas aos servÍ90s malgaxes incumbidos da pesca marítima, com cópia para a Delega9ão da Comissão Europeia em Madagáscar, de acordo com as seguintes regras: os atuneiros cercadores e os palangreiros de superfície manterão uma ficha de pesca, segundo os modelos do apêndice 2, em cada período de pesca na zona de pesca de Madagáscar. Os formulários serão enviados, todos os anos, às autoridades competentes supramencionadas, o mais tardar no dia 30 de Setembro. Estes formulários devem ser preenchidos de forma legível e assinados pelo capitão do navio. Alem disso, devem ser preenchidos por todos os navios que tenham obtido uma licen9a, nem que não tenham pescado. (2) Em caso de inobservância desta disposição, as autoridades malgaxes reservam-se o direito de suspender a licença do navio em falta, até ao cumprimento da formalidade exigida. Nesse caso, a delegação da Comissão Europeia em Madagáscar será imediatamente informada. 4. Comunicações de pesca malgaxe O capitão notificará, com pelo menos 24 horas de antecedência, a estação de rádio costeira de Antsiranana, por telex ou telecópia, e o Ministério incumbido das pescas por telecópia (n° (261 20) 22 41655) da sua intenção de entrar com o seu navio na zona zona. Aquando da notificação da sua intenção de sair, o capitão notificará igualmente as quantidades estimadas de capturas realizadas aquando da sua permanência na zona malgaxe. A frequência de rádio e os números do telex e da telecópia serão indicados na licença. referida sair ou de da 5. Observadores A pedido das autoridades malgaxes, os atuneiros cercadores e os palangreiros de superfície levarão a bordo um observador, que será tratado como um oficial. O tempo de presença do observador a bordo será fixado pelas autoridades malgaxes, sem que, todavia, seja, de um modo geral, superior ao período de tempo necessário para o desempenho das suas tarefas. A bordo, o observador: - observa as actividades de pesca dos navios, - verifica a posição dos navios que estejam a exercer operações de pesca, - procede a operações de amostragem biológica no âmbito de programas científicos, p:\accords\madag\98\pt. doc 15 - toma nota das artes de pesca utilizadas, - verifica os dados sobre as capturas referentes à zona malgaxe constantes do diário de bordo. Aquando da sua permanência a bordo, o observador: - toma todas as disposições adequadas para que as condições do seu embarque e a sua presença a bordo do navio não interrompam nem constituam um entrave para as operações de pesca, - respeita os bens e equipamentos a bordo, assim como a confidencialidade de todos os documentos que pertencem ao referido navio. As condições do embarque do observador serão definidas de comum acordo entre o armador ou o seu consignatário e as autoridades malgaxes. Os armadores pagarão ao Governo malgaxe, por intermédio dos seus consignatários, 10 ecus por cada dia passado por um observador a bordo de um atuneiro cercador ou de um palangreiro de superfície. As despesas de mobilização e desmobilização do observador ficam a cargo do armador, caso este esteja na impossibilidade de desembarcar o observador num porto malgaxe acordado de comum acordo com as autoridades deste país. Em caso de ausência do observador no local e momento acordados e nas doze horas que se seguem, o armador ficará automaticamente isento da sua obrigação de embarcar o observador em questão. 6. Embarque de marinheiros No que se refere à frota dos atuneiros cercadores e palangreiros de superfície, serão embarcados, pelo menos, seis marinheiros malgaxes, com carácter permanente e durante toda a campanha. Se estes marinheiros não forem embarcados, os armadores deverão pagar integralmente o montante do salário do ou dos marinheiros não embarcados; este montante será utilizado para a formação de pescadores malgaxes e pago numa conta cujo número será comunicado ao consignatário. Os contratos dos marinheiros serão celebrados entre os consignatários e os interessados. 7. Zonas de pesca As zonas de pesca acessíveis aos navios da Comunidade são constituídas pelo conjunto das águas sob jurisdição malgaxe situadas além das dez milhas marítimas medidas a partir das costas. Se decidirem instalar dispositivos experimentais de concentração dos peixes, as autoridades malgaxes desse facto informarão a Comissão Europeia, bem como os consignatários dos armadores interessados, e comunicar-lhes-ão as coordenadas geográficas dos dispositivos. p:\accords\madag\98\pt. doc 16 A partir do trigésimo dia seguinte a essa notifica9ão, será proibido aproximar-se a menos de 1,5 milhas dos dispositivos em causa. Qualquer desmantelamento de dispositivos experimentais de concentra9ão dos peixes deve imediatamente ser comunicado às mesmas Partes. 8. Utilização dos equipamentos portuários As autoridades de Madagáscar determinarão as condÍ9Ões de utiliza9ão dos equipamentos portuários, em conjunto com os beneficiários do acordo. 9. Inspecção e vigilância das actividades de pesca Os navios titulares de uma licen9a permitirão e facilitarão o acesso a bordo e o cumprimento das furões de qualquer funcionário malgaxe encarregado da inspec9ão e do controlo das actividades de pesca. 10. Transbordos Em caso de transbordo de pescado, os atuneiros cercadores congeladores entregarão, a uma empresa ou organismo designado pelas autoridades malgaxes responsáveis pela pesca, o pescado que não conservarem. 11. Prestação de serviços Os armadores da Comunidade que operem na zona de pesca malgaxe esforçar-se-ão por privilegiar as prestações de serviços malgaxes (trabalhos na querena, manutenção, abastecimento de combustível, consignação, etc. ). 12. Processo em caso de apresamento (1) Comunicação das informações O Ministério malgaxe incumbido das pescas informará a Delegação e o Estado de pavilhão, no prazo máximo de 48 horas, de qualquer apresamento de um navio de pesca da Comunidade que opere no âmbito do acordo de pesca, que tenha ocorrido na zona de pesca de Madagáscar, e comunicará um relatório sucinto das circunstâncias e motivos que levaram ao apresamento. Do mesmo modo, a Delegação e o Estado de pavilhão serão informados da evolução dos processos iniciados e das sanções adoptadas. (2) Resolução do apresamento Nos termos do disposto na lei sobre as pescas e respectivos regulamentos, a infracção pode ser sanada: - quer por transacção, sendo nesse caso o montante da multa aplicado em conformidade com o disposto na lei, no respeito de um intervalo que inclui um mínimo e um máximo previsto na legislação malgaxe; p:\accords\madag\98\pt. doc 17 - quer por via judicial, no caso de o assunto não tiver podido ser resolvido por transac9ão, de acordo com as disposÍ9ões previstas pela lei malgaxe. (3) O navio será libertado e a sua tripula9ão autorizada a sair do porto: - quer imediatamente após o cumprimento das obriga9Ões decorrentes do processo de transac9ão, mediante apresentação do recibo de resolução; - quer imediatamente após o depósito de uma caução bancária, na pendência da conclusão do processo judicial, mediante apresentação de um certificado de depósito de caução. p:\accords\madag\98\pt. doc 18 Apêndice 1 FORMULÁRIO DE PEDIDO DE LICENÇA 1. 2. 3. 4. 5. 6. Novo pedido ou renovação : Nome do navio e pavilhão : Período de validade : de Nome do armador : Endereço do armador : Nome e endereço do fretador, se diferentes dos pontos 4 e 5 a Identificação externa do navio : Nome e endereço do representante oficial em Madagáscar : 7. Nome do capitão do navio : 8. 9. Tipo de navio : 10. Número de registo : 11. 12. Porto e país de registo : 13. Comprimento e largura de fora a fora do navio : 14. Arqueação bruta e arqueação líquida do navio : 15. Marca e potência do motor principal : 16. Potência de congelação (t/d) : 17. Capacidades dos porões (m3) : 18. 19. Outros equipamentos de comunicação (telex, telecópia) :. 20. Equipamentos auxiliares de pesca : Indicativo de chamada da rádio : 21. Efectivo da tripulação por nacionalidade : 22. Número da licença de pesca (em caso de renovação, anexar a licença) Eu, abaixo assinado, certifico que as informações sup m são exactas e comprometo-me a respeitá-las. Carimbo e assinatura do armador Data •19 FICHA FINANCEIRA 1. DESIGNAÇÃO DA ACÇÃO: Novo protocolo do acordo de pesca CE/Madagáscar que fixa as possibilidades de pesca e a contrapartida financeira 2. RUBRICA ORÇAMENTAL IMPLICADA: B7-8000 3. BASE JURÍDICA: artigo 43° do Tratado conjugado com o n° 2 e o primeiro parágrafo do n° 3 do artigo 228° Acordo CE/Madagáscar (JO n° L 73 de 18. 3. 1986). Regulamento 780/86 do Conselho. 4. DESCRIÇÃO DA ACÇÃO: 4. 1. Objectivo geral da acção: protocolo e anexo por um período de 3 anos 4. 2. Período coberto pela acção e modalidades previstas para a sua renovação ou prorrogação Período: 21. 5. 1998 a 20. 5. 2001 Modalidades para a sua renovação: negociação antes do termo do protocolo 5. CLASSIFICAÇÃO DA DESPESA OU DA RECEITA 5. 1. DO 5. 2. DD 5. 3. Tipo de receitas 6. NATUREZA DA DESPESA OU DA RECEITA Outras: Contrapartida financeira a favor de um país terceiro em troca de possibilidades de pesca por ele concedidas e consignadas no protocolo. p:\accords\madag\98\fifin-pt. doc 2^1 7. INCIDÊNCIA FINANCEIRA 7. 1. Modo de cálculo do custo total da acção (definição dos custos unitários) Ver anexo do protocolo 7. 2. Discriminação dos diversos elementos da acção Discriminacao 1998 1999 2000 TOTAL em milhões de ecus correntes (ecus correntes) Compensacao financeira referida no artigo 2° 0,304 0,304 0,304 Dotacfies art. 3° 1,368! TOTAL 1,672 0,304 0304 0,912 1,368 2,280 7. 3. Calendário a preencher em caso de proposta de nova acção em milhões de ecus correntes Dotacoes de autorizacao Dotações de pagamento 1998 1999 2000 1998 1,672 0,988 1999 0304 0,646 2000 0304 0,646 TOTAL 0,988 0,646 0,646 TOTAL 2,280 0,988 0,646 0,646 2,280 1 programas científico e técnico: vigilância das pescas: formação: pesca artesanal: ENEM: 168. 000 ECU 600. 000 ECU 300. 000 ECU 125. 000 ECU 175. 000 ECU O total das dotações sem compensação financeira deverá ser pago na proporção de 50% em 1998, 25% em 1999 e 25% em 2000. p:\accords\nriadag\98\fifin-pt. doc 2 Z- 8. DISPOSIÇÕES ANTI-FRAUDE PREVISTAS (E RESULTADOS DA SUA EXECUÇÃO) Dado que constituem o pagamento de uma prestação (possibilidade de pescar), as contrapartidas financeiras pagas pela Comunidade serão utilizadas à discrição das autoridades do país terceiro, devendo, contudo, ser fornecidos à Comunidade relatórios sobre a utilização de determinadas dotações (contribuição para o programa científico), em conformidade com as regras previstas em cada acordo. No caso de Madagáscar, todas as acções referidas no artigo 3o do protocolo serão objecto de um relatório anual sobre a sua execução e os resultados obtidos; os pagamentos poderão ser reexaminados em função da execução efectiva das várias acções. Por outro lado, o acordo prevê declarações de capturas para os navios da Comunidade. 9. ELEMENTOS DE ANÁLISE CUSTO-EFICÁCIA 1994-1997 1998-2001 Categoria Possibilidades de pesca (TAB) Taxa de utilização Possibilidades de pesca (navios) Atuneiros cercadores Palangreiros superficie 42 navios de 16 91% 73% 45 navios 30 navios Em termos de benefícios deste acordo atuneiro, o custo unitário de cada tonelada de atum capturado é de 80 ecus a cargo da Comunidade e de 20 ecus a cargo dos armadores, sendo de 1 000 ecus o valor médio comercial de uma tonelada de atum capturado. Esta repartição não pôde ser alterada na sequência do debate no grupo externo do Conselho em que foi dito pelos Estados-membros pescadores que qualquer alteração seria aplicável aos novos acordos atuneiros. Uma característica da pesca do atum, directamente ligada à natureza altamente migratória do peixe, é que o nível efectivo de capturas numa determinada zona pode registar flutuações muito significativas de uma campanha para outra. p:\accords\inadag\98\fifin-pt. doc £3 Em todos os acordos de pesca do atum, uma vez que as capturas da frota comunitária nas águas do país terceiro não são previamente conhecidas, a Comunidade paga um montante forfetário directamente proporcional à tonelagem prevista de capturas ("tonelagem de referência"), estabelecida com base na média das capturas registadas nos anos anteriores e eventualmente reajustada em função do número de navios autorizados a pescar. Em caso de superação do nível previsto, é efectuado um pagamento complementar; no caso contrário, o pagamento fica na posse do país terceiro. Por outro lado, as directrizes de negociações dos acordos de pesca comos países ACP definidas pelo Conselho especificam a necessidade de ter em conta o interesse da Comunidade em manter ou estabelecer relações em matéria de pesca com os países em causa. No caso de Madagáscar, as licenças para a pesca do atum foram efectivamente subscritas pelos armadores comunitários, no período de vigência do protocolo 95/98, à razão de 91 % do disponível no respeitante aos atuneiros cercadores e de 73% no respeitante aos palangreiros de superfície. Por motivos tanto de ordem conjuntural como biológica, o nível médio das capturas registado na vigência do protocolo 95/98 é da ordem das 6 000 toneladas por ano, ou seja inferior à tonelagem de referência de 9 000 toneladas por ano. Contudo, atendendo a que o número de navios autorizados a pescar no âmbito do novo protocolo aumentou de 17 unidades, é justificado prever um maior volume de capturas efectivas e aumentar ligeiramente a tonelagem de referência no período 1998/2001 de 9 000 toneladas para 9 500 toneladas por ano. Da contrapartida financeira global de 2 280 000 ecus, 1 368 000 ecus são expressamente destinados a acções específicas cujo objectivo é o desenvolvimento da pesca (investigação científica, vigilância marítima, formação, etc. ). Estas acções representam 60 % do custo total do acordo. No protocolo anterior a relação era de 37,5 %. Este facto mostra a sensibilidade da Comissão para assegurar, paralelamente ao desenvolvimento das actividades de pesca dos navios comunitários, um desenvolvimento sustentável do sector das pescas de Madagáscar. O Protocolo prevê (e é esta uma novidade) um relatório pormenorizado sobre a utilização dos fundos destinados às acções específicas e a possibilidade de a Comissão reexaminar os pagamentos em causa em função da execução dessas acções. Os adiantamentos pagos pelos armadores da pesca do atum para obtenção das licenças dos atuneiros cercadores aumentam substancialmente (2 000 ecus, em vez de 1 500) e os dos palangreiros de superfície são fixados em 800 ecus e 1 000 ecus consoante a arqueação do navio (em vez de 500 ecus). Com este aumento visa-se uma maior responsabilização dos armadores, que passam a suportar uma parte mais importante dos custos. O anexo prevê igualmente o aumento do número de marinheiros malgaxes a embarcar nos navios comunitários. Partindo da hipótese de uma utilização máxima das possibilidades de pesca inscritas no protocolo, verifica-se que o aumento do custo anual para o orçamento da CE é de 35 000 ecus, enquanto o aumento para os armadores seria, com base nos adiantamentos majorados, de 55 000 ecus. p:\accords\madag\98\fifin-pt. doc Z4 Em termos de benefícios do acordo, é óbvio que o valor das capturas é amplamente superior ao custo do protocolo. Para além do valor comercial directo das capturas, o acordo proporciona ainda os seguintes benefícios: - garantia do emprego a bordo dos navios de pesca, - efeito multiplicador nas regiões em causa a nível do emprego nos portos, lotas, fábricas de transformação, estaleiros navais e indústrias de serviços, - os empregos são criados em regiões em que não existem outras alternativas para além da pesca, - abastecimento do mercado comunitário em produtos da pesca. Acresce, obviamente, a estes benefícios a importância das nossas relações com Madagáscar, tanto no sector das pescas como no domínio político 10. DESPESAS ADMINISTRATIVAS (PARTE A DO ORÇAMENTO) Sem efeito. p:\accords\madag\98\fifin-pt. doc 25 ISSN 0257-9553 COM(98) 390 final DOCUMENTOS PT 03 11 02 N. ° de catálogo : CB-CO-98-405-PT-C ISBN 92-78-37386-9 Serviço das Publicações Oficiais das Comunidades Europeias L-2985 Luxemburgo