title: Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) om ändring av rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen

eurovoc_concepts:
codification of EU law
common tariff policy
customs duties
customs harmonisation
customs regulations

text: ft -sV ft ft ft ft ^ f t# EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 03. 06. 1998 KOM(1998) 226 slutlig 98/0134 (COD) RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN om gemenskapens tullkodex Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) om ändring av rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (framlagda av kommissionen) RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN OM GEMENSKAPENS TULLKODEX I SAMMANFATTNING Enligt bestämmelserna i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen skall kommissionen före 1997 års utgång lägga fram en rapport om vilka anpassningar som bör göras, varvid särskild hänsyn skall tas till den inre marknaden. I sin rapport med förslag till ändringar redovisar kommissionen också erfarenheterna från de senaste fyra årens tillämpning av tullkodexen. Jämfört med tidigare förhållanden har gemenskapens tullkodex inneburit en mycket större överskådlighet och möjlighet till insyn. Flera europeiska länder som inte är medlemmar av gemenskapen och även länder utanför Europa har använt den som förebild. Dess uppgift är att fungera som stöttepelare för flera av gemenskapens politikområden och att vara en gemensam ram för de nationella tullmyndigheternas verksamhet. Syftet med en kvalitativ kodifiering (en revidering) förefaller att ha uppnåtts vad gäller grundförordningen, medan det för tillämpningsföreskrifterna krävs ytterligare arbete. Åtgärdsprogrammet "Tull 2000" och målet att förenkla fungerar som referensramar för en ytterligare uppdatering av kodexen, och dess utveckling påverkas också av handlingsplanen för gemenskapstransitering och meddelandet om förvaltningen av förmånsordningarna. De första ändringarna gällde i första hand införandet i gemenskapslagstiftningen av resultatet av Uruguayrundan. Fortsättningsvis kommer utvecklingen att inriktas på att göra reglerna enklare, att göra grundförordningen flexiblare, att förbättra förfarandet för återbetalning och att anpassa bestämmelserna om ombudskap i tullhänseende till principen om den inre marknaden. I. Inledning tullkodex för Genom rådets förordning (EEG) nr 2913/92 • inrättas en gemenskapen. I förordningens slutbestämmelser åläggs rådet att vid utgången av en period på fyra år se över kodexen på grundval av erfarenheterna från dess tillämpning. Denna period löpte ut den 31 december 1997. anger två nivåer: på övergripande har kodifierats de ovannämnda Tullagstiftningen grundförordningen medan tillämpningsföreskrifterna i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 19932 innehåller närmare bestämmelser om den praktiska tillämpningen. För att översynsuppdraget från rådet skall kunna fullgöras på ett meningsfullt sätt måste även tillämpningsbestämmelserna granskas. Detta meddelande från kommissionen gäller dock bara ändringar i grundförordningen. den principerna 1 EGT L 302, 19. 10. 1992, s. 1. 2 EGT L 253, 11. 10. 1993, s. 1. II. Gemenskapens tullkodex - banbrytande och fortfarande aktuell Kodifieringen av gemenskapens tullagstiftning innebar ett stort steg framåt för gemenskapen. Kodexen var resultatet av 25 års lagharmonisering och den är fortfarande en förebild för andra områden av gemenskapsrätten. Den ökade överskådlighet och förenkling den innebar kan nog bara helt förstås av de som före 1994 tvingades tillämpa eller rätta sig efter de hundratals olika rättsakterna utspridda i ett helt bibliotek av Europeiska gemenskapernas officiella tidning. III. Tullkodexens inflytande utanför gemenskapen Utan att det var avsikten har kodexen väckt stort intresse utanför gemenskapen. Redan innan den hade börjat tillämpas eller ens antagits sågs den av många länder som en förebild. Detta gällde särskilt länder som tidigare haft en statsstyrd handel och som snabbt behövde en fungerande tullagstiftning för att kunna integreras i den internationella handeln. Det intresse som de central- och östeuropeiska länderna, de stater som uppstått ur det forna Sovjetunionen och det forna Jugoslavien och till och med sammanslutningar av stater som Mercosur visat för tullkodexen vittnar om en trovärdighet som tycks härledas både ur Europeiska unionens anseende i allmänhet och kodexen som sådan, som anses ge uttryck för en välavvägd kompromiss mellan olika metoder och teorier. Eftersom kodexen är en koncentrerad samling av normer kommer den, liksom all kodifierad inför gemenskapens utvidgning. Detta visade sig nyligen vid övergången från 12 till 15 medlemsstater och kan visa sig vara en fördel även i framtiden. lagstiftning, naturligtvis förberedelserna förenkla att Kodexens bestämmelser har också använts i stor utsträckning för de tullunioner som gemenskapen har bildat tillsammans med Andorra, San Marino och Turkiet. IV. Kodexens funktion inom politikområden med utgångspunkt i tullunionen Kodexens stora betydelse för gemenskapen beror på den roll tullunionens instrument spelar för gemenskapens politik. Även om kodexens förfaranden också används för att tillämpa begränsningar eller förbud som gäller import eller export är det primära användningsområdet tulluttag. På det handelspolitiska området används tullsatser allt mera sällan för att skydda enskilda industrisektorer, men de används fortfarande som stöd för gemenskapens politik beträffande förmånsbehandling I kommissionens meddelande av den 23 juli 1997 (KOM(97)402) understryks hur viktigt det är att rätt. Antidumpnings- och utjämningstullar används också i enlighet med kodexens bestämmelser och förfaranden för att skydda handel och industri. tullförmånerna tullhänseende. förvaltas i Jordbrukspolitikens exportbidragsordning bygger på kodexens tullförfaranden. Efter de förändringar som Uruguayrundan gav upphov till utgår jordbrukssektorns importskydd från tullkodexen. Sedan utjämningsavgifterna ersatts av tullsatser grundas det nya systemet på tullvärdet. Även om kodexens flexibla regler i detta avseende ersatts av särskilda jordbruksordningar med en striktare tillämpning förblir kodexens regelsystem referenspunkten inom området. Det enhetsdokument som avses i tillämpningsföreskrifterna för kodexen är det viktigaste instrumentet vid insamlingen av statistiska uppgifter beträffande den externa handeln. efter även Gemenskapens tullagstiftning har fortsatt vara av stor betydelse för den indirekta beskattningen genomförts. Tillämpningsområdet för de suspensiva tullarrangemangen har begränsats avsevärt när det gäller varuutbytet inom gemenskapen, men i stället har tillämpningen av mervärdesskatt på produkter importerade från tredje länder kommit att mera systematiskt länkas till kodexens tullförfaranden. inre marknaden den att Förutom sin övergripande betydelse för alla politikområden har kodexen en vertikalt sammanhållande funktion att fylla eftersom den administrativa apparaten för dess tillämpning består av 15 nationella administrationer. Bara vetskapen om att man i kodexen har en gemensam ram är för dessa administrationer ett lika viktigt för programmet "Tull 2000". integrationsmedel som åtgärderna ramen inom Slutligen, genom att flera av kodexens bestämmelser gäller allmänna förvaltningsrättsliga företeelser (upphävande, återkallelse av beslut, principen om berättigade förväntningar när misstag begås av förvaltningen) bidrar den till att skapa en europeisk rättsordning. På ett mera allmänt plan utgör kodexen en viktig del av de rättsregler som styr hur de belopp som skall tas ut som tull beräknas och hur gäldenären utpekas. Den tillhandahåller också den rättsliga grunden för uppbörden. Detta är ett viktigt medel för att skydda gemenskapens ekonomiska intressen och för att se till att gemenskapens politik fungerar väl. Det kan dock inte förnekas att bedrägerierna och oegentligheterna omfattar allt högre belopp, särskilt efter 1992, och att det på grund av den ökade sofistikeringen blivit allt svårare att avslöja dem. Den organiserade brottsligheten gör sig alltmer påmind genom sin delaktighet i tullbedrägerierna, eftersom vinstmöjligheterna är stora och riskerna små. De årliga rapporterna om bedrägeribekämpningen visar också hur undandragandet av egna medel ökar och hur svårt det är att säkra uppbörden av dessa egna medel och därmed få in dem i budgeten. Som exempel kan nämnas att de egna medlen 1996 utgjorde 787 miljoner ecu, vilket motsvarade nästan 6 % av den totala summan av jordbrukstullarna och jordbruksavgifterna, som samma år var 13,7 miljarder ecu. V. Kvalitativa aspekter på kodifieringen av gemenskapens tullagstiftning För att se om kodifieringen av tullagstiftningen har lyckats kan man titta på hur kodifieringen genomförts. Det är inte självklart att de huvudsakliga målen med en kodifiering - att skapa ett enhetligt och överskådligt regelverk - kan uppfyllas. Den stora vikt som gemenskapen fäster vid dessa principer betonades i rådets resolution av den 25 oktober 1996 om förenkling och rationalisering av gemenskapens tullföreskrifter och -förfaranden3. För en kvalitativ kodifiering krävs, eftersom det rör sig om mer än en vanlig konsolidering eller sammanställning av reglerna, ett omfattande revideringsarbete. Detta förutsätter särskilt följande: Allmänna föreskrifter och detalj föreskrifter, t. ex. formföreskrifter för dokumentering, måste skiljas åt och fördelas på en grundförordning och en tillämpningsförordning. Alla bestämmelser på området måste ordnas och organiseras efter ett fast och strukturerat system. Upprepningar måste undvikas, bl. a. genom att bestämmelser med allmän räckvidd grupperas tillsammans. De två nivåerna, grundförordning och tillämpningsföreskrifter, måste ses som en enhet, inte bara juridiskt utan också framställningsmässigt. Om detta appliceras på grundförordningen tycks den slutsatsen kunna dras att den på det hela taget uppfyller de krav som ställs på en kvalitativ kodifiering utan att det på något sätt hävdas att resultatet av kodifieringen inte hade kunnat bli något annat. Det bör understrykas att lagstiftaren har delat upp lagstiftningen på de två nivåerna genom en generös delegering av befogenheter till kommissionen samtidigt som kommittéförfarandet, där medlemsstaterna deltar, har bevarats. När det gäller tillämpningsföreskrifterna måste det medges att de ovannämnda riktmärkena för en god lagstiftare inte beaktades i tillräcklig utsträckning. Omständigheterna var besvärligare än vid utarbetandet av grundförordningen. Arbetet sammanföll i tiden med slutfasen av förberedelserna för den inre marknaden och kom därför i andra hand. På grund av arbetets omfattning och den knappa tiden blev det därför nödvändigt att begränsa arbetet i var och en av de blivande sektionerna av tullkodexkommittén till en sammanställning av bestämmelserna i olika "block", utan att någon riktig revidering av materialet kunde äga rum. Det aktiva arbetet med att förbättra de kvalitativa aspekterna av kodifieringen bör därför fortsätta. Kommissionen har vidtagit de samordningsåtgärder som behövs. Den översyn som pågår inom områdena transitering respektive tullförfaranden med ekonomisk verkan erbjuder ett lägligt tillfälle att fortsätta arbetet. 3 EGT C 332, 7. 11. 1996, s. 1. VI. Referensram för en modern tullkodex för gemenskapen 1. Viktigare än kodifieringens kvalitativa aspekter är att veta om kodexen klarar dagens och framtidens utmaningar. Som det första av de mål som ligger till grund för åtgärdsprogrammet "Tull 2000"4 anges att säkerställa "att gemenskapsrätten tillämpas på ett sådant sätt att likvärdiga resultat uppnås överallt inom gemenskapens tullområde" (artikel 4). 2. 3. Det finns två sätt att se på hur tullkodexen förhåller sig till programmet. Å ena sidan är kodexen en del av den gemenskapsrätt vars enhetliga tillämpning skall säkerställas och kan då i sin egenskap av mål för programmet inte vara en av programmets åtgärder. Å andra sidan är kodexen, som ovan konstaterats, i sin tur ett verktyg för att gemenskapsrätten skall kunna tillämpas effektivt försåvitt gemenskapsrätten gäller en politik som stödjer sig på tullunionen. Behovet av att uppdatera och anpassa kodexen ingår alltså i detta avseende i de åtgärder som skall genomföras genom programmet "Tull 2000". Enligt programmet är de huvudsakliga målen med kodexen att förfarandena skall tillämpas enhetligt och gemenskapens och dess ekonomiska aktörers ekonomiska intressen skyddas. Den andra referenspunkten för en modern kodex är att den måste uppfylla målet att förenkla. Vikten av att förenkla, vilket är en konstant utmaning, underströks i det uttalande som generaldirektörerna för medlemsländernas tullmyndigheter och kommissionen gjorde i Stockholm i maj 1996 och som följdes av rådets resolution av den 25 oktober 1996. Förenklingen av tullbestämmelserna och tullförfarandena nämns också som en del av "Strategiskt mål 1 : Att göra reglerna mer effektiva" i Handlingsplan för den inre marknaden (CSE(97)1 av den 4 juni 1997). De stora belopp som undandras som egna medel gör att alla förenklingsåtgärder måste åtföljas av effektiva kontrollmedel som är särskilt avpassade för de. potentiella risker som åtgärden medför. Gemenskapen reagerar nu med bestämdhet beträffande två centrala problem som uppstått i samband med tullunionen och den politik som grundar sig på dess instrument. Det ena är förfarandet vid gemenskapstransitering som drabbats av organiserade bedrägerier vilket också har påverkat dess funktion. Flera säkerhetsmekanismer har redan införts i tillämpningsföreskrifterna, och dessa kommer att kompletteras ytterligare i enlighet med den handlingsplan som kommissionen antagit för ändamålet5. Det andra problemet är förmånsordningarna. De blir lidande av en släpphänt förvaltning, inbegripet från tredje lands sida, och oegentligheterna har antagit oroande proportioner, vilket också nyligen konstaterats av kommissionen i ett meddelande (KOM(97)402 av den 23 juli 1997). I meddelandet upprepade kommissionen att problematiken kring våra importörers "goda tro" inte kan dölja behovet av att behandla denna fråga i ett större politiskt perspektiv som omfattar förmånsordningarnas samtliga aspekter. Det är dock uppenbart att, precis som när 4 Europaparlamentets och rådets beslut nr 210/97/EG av den 19 december 1996, EGT L 33, 4. 2. 1997, s. 24. 5 EGT C 176, 10. 6. 1997,s. 3. det gäller gemenskapstransiteringen, problemen inte kan lösas genom enbart lagstiftningsåtgärder, utan att en lösning även är beroende av en väsentlig förbättring av förvaltningen av de instrument som dessa ordningar vilar på. Kommissionen har därför inom ramen för denna övergripande strategi föreslagit ett program med åtgärder på såväl gemenskapsnivå som gentemot tredje land, sy Ilande tillämpning av de befintliga bestämmelserna och till genomförandet av vissa operationella åtgärder för att förbättra och komplettera dessa. Detta skulle kunna få ytterligare inverkningar bland annat på vissa aspekter av tullkodexen. säkerställandet av en bättre till Lagstiftningsstrukturerna och förvaltningsstrukturerna kompletterar varandra men fyller olika funktioner. Tullkodexen kan inte lastas för alla brister i tullunionens funktionssätt och inom vissa politikområden. Den är inte det enda instrument som skapats för att ta itu med dessa funktionsproblem. Denna komplementaritet, som även utmärker förhållandet mellan kodexen och "Tull 2000"-instrumentet, bör därför tillmätas stor betydelse. Denna situation kan illustreras med två exempel: På nationell nivå i gemenskapen saknas tyvärr enhetlighet för vissa strukturer för förenklade förfaranden eller datorisering. Man bör dock hålla i minnet att de organisations- och samordningsinsatser som återstår på detta område egentligen inte är kopplade till någon ändring av de befintliga lagstiftningsstrukturerna. En annan faktor som påverkar förvaltningen av förmånsordningarna är hur väl uppbördsförfarandet i olika medlemsstater bokför utestående tullar eller vidtar säkerhetsåtgärder utan fasta rutiner och ofta för sent visar att myndigheterna fortfarande har ett stort manöverutrymme. faktum att tullmyndigheterna fungerar. Det Lagstiftningsåtgärder för att begränsa dessa myndigheters handlingsutrymme skulle förmodligen inte komma till rätta med problemet på ett tillfredsställande sätt. Att införa till bokstaven striktare bestämmelser som ändå blir föremål för tolkning kan vara användbart när det är fråga om mera allmän harmonisering, men inte när det gäller stödja en viss gemensam åtgärd i en viss situation. Lösningen är snarare bättre samordning och införandet av passande förfaranden som grundar sig på samarbete och som omfattar även kvasi-hierarkiska styrmedel, vilket bekräftas av artikel 7 i beslutet "Tull 2000". Denna slutsats beträffande ett speciellt problem minskar inte behovet av att anpassa lagstiftningsstrukturerna för uppbördsförfarandet, bland annat när det gäller att öka möjligheterna att agera vid tillfällen då preskriptionstidens utgång och förfallodagen ligger nära varandra. Införandet av passande bestämmelser i kodexen kommer att generellt inverka på alla de belopp som skall uppbäras, både när det gäller transitering och import, förmånsberättigad eller ej. VII. Tidigare gjorda ändringar och ändringsförslag som kommissionen avser att lägga fram för rådet I. Gemenskapens tullkodex hur ändrals Ivå gånger scdun den böljade följde av tillämpas 1994. Den anslutningsakten och avsåg främst den därmed sammanhängande utvidgningen av gemenskapens tullområde6. första ändringen, är 1995, Den andra ändringen, genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 82/97 av den 19 december 19967, avsåg huvudsakligen införlivadet av förhandlingsresultatet från Uruguayrundan beträffande jordbrukspolitik anpassades ursprungsregler. bestämmelserna på ett flertal olika punkter, i det gemensamma syftet att få kodexen att bättre motsvara aktörernas behov, antingen genom att reglerna i själva kodexen mjukades upp eller genom att det gavs möjlighet till undantag från kodexens regler genom införande av mer differentierade tillämpningsföreskrifter. Dessutom och i Mest betecknande för den omarbetning som för närvarande pågår och som delvis innefattas i det bifogade förslaget till ändring av kodexen är strävandena att göra grundförordningen mera flexibel. Andra förslag, som gäller förfarandet för gemenskapstransitering och som inte återfinns i den bifogade texten, syftar i linje härmed till att öka flexibiliteten eller göra den flexibilitet som i praktiken förekommer vid användningen av tillämpningsföreskrifterna överskådligare. Ett ämne som i detta sammanhang ofta aktualiseras för lagstiftaren för båda nivåerna av tullagstiftningen är de enskilda fall då bestämmelserna om tullskuld och om hur tullskuld uppkommer med hänsyn till proportionalitetsprincipen kan visa sig vara för stela. Redan vid den förra ändringen hade lagstiftaren uppgiften att finna en balans mellan de olika intressena, och i kommissionens nya förslag görs ett nytt försök. Avsikten med att godkänna en ny typ av frizoner med särskilda övervakningsmetoder är att anpassa kodexens struktur utan att påverka konkurrensförhållandena mellan aktörerna i gemenskapen. Omarbetningen av tullförfarandena med ekonomisk verkan för att förenkla användningen kommer att avspegla omarbetningen av förfarandet för gemenskapstransitering och gäller främst tillämpningsföreskrifterna. Vissa bestämmelser i grundförordningen sätter vissa gränser för omarbetningen och därför föreslår kommissionen att dessa bestämmelser anpassas i den utsträckning som behövs. I sin strävan att förenkla tullformaliteterna gjorde lagstiftaren vid den andra ändringen av kodexen det möjligt att göra undantag från anmälningsskyldigheten vid återexport av en vara. Nu föreslår 6 7 EGTL 1, 1. 1. 1995, s. 1. EGTL 17,21. 1. 1997. 3. 4. kommissionen att skyldigheten att tillsammans med varudeklarationen tillhandahålla vissa följedokument skali mjukas upp för att ett hinder på vägen vid datoriseringen av tuHklareringen skall undanröjas. Förslaget beaktar emellertid skyddet för ds finansiella intressena och de särskilda kontrollbehov som är förknippade med det. Det andra målet som nödvändiggör anpassning av gemenskapens tullkodex är effektiviseringen av åtcrbeiainingsförfarandet. Förfarandet är inte bara en inkomstkälla för gemenskapen utan främst en faktor som avgör trovärdigheten för bestämmelserna och de politiska styrmedlen för bedrägeribekämpning. När den andra ändringen skulle göras avvisade rådet kommissionens förslag om att förlänga preskriptionstiden när det vid misstankar om bedrägeri krävdes ytterligare utredning. Parlamentet delade rådets åsikt att det var nödvändigt att först klargöra frågan om skydd för den som handlat i ;'god tro" beträffande skriftliga bevis om förmånsstatus för varor importerade från tredje land. Detta klargörande redovisades i kommissionens meddelande av den 23 juli 1997 (KOM(97)402) och kommissionen lägger nu på nytt fram förslaget. Kommissionen föreslår samtidigt att förhållandet mellan uppbörden och möjligheten att överklaga ses över. Möjligheten att överklaga skall skydda aktören mot uprbörd av belopp han inte är skyldig, men om överklagandet avslås måste uppbörden kunna ske på ett sådant sätt att gäldenärer som inte har överklagat kravet inte diskrimineras. Det sätt på vilket vissa medlemsstater reglerar möjligheten att låta mellanhänder fullgöra tullformaliteter innebär ett rättviseproblem med avseende på de villkor enligt vilka aktörerna i dessa medlemsstater deltar i den externa handeln. I den nu gällande artikel 5 i kodexen finns en "begränsningsklausul", som när den tillämpas kan påverka den inre marknadens funktion och innebära en omotiverad snedvridning av konkurrensen. En mer utförlig analys av verkningarna av dessa mekanismer ges i punkt 1 i avsnittet "Motivering" i förslaget till ändring av kodexen i del II i detta dokument. Enligt förslaget ersätts - med verkan från och med den 1 januari 2002 - begränsningsklausulen med en möjlighet att kunna förbehålla tullombuden enbart det indirekta ombudskapet, samt införs - också med verkan från och med den 1 januari fastställa 2002 - en möjlighet att genom gemenskapskriterier av tull deklarationstj änster. tillämpningsföreskrifter tillhandahållandet reglering för av VIII. Konsolidering och omkodifiering av ett regelverk statt i ständig förändring I punkt 16 i ingressen till förordning (EG) nr 82/97 noteras att kommissionen för att bibehålla tullkodexens praktiska användbarhet förklarat sig beredd att årligen tillsammans med utge tillämpningsföreskrifterna. en uppdaterad av hela kodexen version Kommissionen kommer att fullgöra denna uppgift genom att till alla användares förfogande ställa en av EG:s publikationsbyrå inrättad databas med omedelbart tillämpningsföreskrifterna efter varje ändring av grundförordningen och 10 uppdaterade versioner av dessa texter på gemenskapsspråken. Denna databas kommer att inrättas under 1998. Det kommer oberoende av detta att behövas en omkodifiering (en "officiell kodifiering") av de minst två gånger per år ändrade tillämpningsföreskrifterna. Detta arbete kan inte genomföras på ett tillfredsställande sätt om inte vissa omfattande reformer av gemenskapstransiteringen och tullförfarandena med ekonomisk verkan först har genomförts. Det kommer alltså att ske efter det att databasen har inrättats och skapat överskådlighet inom detta område av gemenskapsrätten. IX. Slutsatser Jämfört med tidigare förhållanden har gemenskapens tullkodex inneburit en mycket större överskådlighet och möjlighet till insyn. Flera europeiska länder som inte är medlemmar av gemenskapen och även länder utanför Europa har använt den som förebild. Dess uppgift är att fungera som stöttepelare för flera av gemenskapens politikområden och att vara en gemensam ram för de nationella tullmyndigheternas verksamhet. När det gäller det ökande antalet bedrägerier bör det kontrolleras att den ändrade kodexen verkligen fyller sin funktion. Om inte alla tar sitt ansvar för att se till att kodexen inte tänjs för att främja särintressen eller icke legitima intressen riskerar de ekonomiska och politiska spänningarna att öka. Syftet med en kvalitativ kodifiering (en revidering) förefaller att ha uppnåtts vad tillämpningsföreskrifterna krävs gäller grundförordningen, medan det för ytterligare arbete. Åtgärdsprogrammet "Tull 2000" och målet att förenkla fungerar som referensramar för en ytterligare uppdatering av kodexen. Handlingsplanen för gemenskapstransitering och meddelandet om förvaltningen av förmånsordnmgarna påverkar också kodexens utveckling, varvid det är underförstått att det skall lagstiftningsstrukturerna och skiljas mellan förvaltningsstrukturerna. De första ändringarna gällde i första hand införandet i gemenskapslagstiftningen av resultatet av Uruguayrundan. Fortsättningsvis kommer utvecklingen att inriktas på att göra reglerna enklare, att göra grundförordningen flexiblare, att förbättra förfarandet för återbetalning och att anpassa bestämmelserna om ombudskap i tulihänseende till principen om den inre marknaden. Förslagen till ändring av grundförordningen bifogas. 11 II Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) om ändring av rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen 12 Punkt 1 (artikel 5) MOTIVERING Importörer och exportörer anförtror ofta åt mellanhänder att fullgöra tullformaliteterna. Formaliteterna fullgörs därvid antingen som en del av organiserandet av transporten av varorna, eller av en särskild yrkeskår vars företrädare i vissa medlemsstater traditionellt tillhör ett reglerat yrke. Tullreglerna medger i princip att mellanhänder handlar på något av följande två sätt (artikel 5 i kodexen): Inom ramen för ett direkt ombudskap, varvid ombudet handlar i uppdragsgivarens namn och för dennes räkning och uppdragsgivaren är ensam ansvarig för tullskulden. Inom ramen för ett indirekt ombudskap, varvid ombudet handlar i eget namn för uppdragsgivarens räkning och därvid blir ansvarig för tullskulden på samma sätt som uppdragsgivaren. Gemenskapens tullregler bör i princip inte ingripa i det sätt på vilket mellanhänders verksamhet regleras på detta område, men rådet införde 1992 genom en "kompromiss" en "begränsningsklausul" i artikel 5 i kodexen. Genom denna klausul tillåts en medlemsstat att inom sitt'territorium begränsa rätten att avge tulldeklarationer enligt den ena av de två formerna av ombudsskap (antingen direkt eller indirekt) på så sätt, att ombuden skall vara tullombud som bedriver sin verksamhet inom den medlemsstaten enligt reglerna för ombudskap. Det kan vara begripligt om vissa medlemsstater önskar begränsa vissa särskilda rättigheter till en yrkeskategori som tar på sig större risker (vilket är fallet om det är det indirekta ombudskapet som begränsas till en viss yrkeskategori), men det måste konstateras att denna princip inte längre iakttas, att det inte längre föreligger någon balans och att begränsningsrätten i allt mindre grad står i samband med något finansiellt i bl. a. Frankrike och Italien), och ansvar för mellanhänderna (detta är fallet begränsningsrätten blir därvid ett utbudsbegränsande instrument utan något berättigande vare sig från tullsynpunkt eller ur finansiell synvinkel. Detta blir än mer uppenbart, eftersom lagstiftningen i vissa medlemsstater inte bara får till följd att en viss kategori av deklaranter fritas från det solidariska ansvaret, utan även påbjuder detta ansvar för tillhandahållare av tjänster som befinner sig utanför den kategorin men bedriver en identisk verksamhet. Därför påverkas den inre marknadens funktion, i det att det innebär en inskränkning av rätten att fritt tillhandahålla tjänster och en snedvridning av konkurrensen. Denna obalans har ogynnsamma konsekvenser för den externa handelns aktörer. Den uppdelning av den inre marknaden som uppstår till följd av begränsningsklausulen (särskilt om det är det direkta ombudskapet som förbehålls en viss kategori) innebär i samband med den ökande efterfrågan på tulldeklarationer (vilket är en följd av gemenskapens växande externa handel) en omotiverad hämning av den ekonomiska aktiviteten. Till följd av detta riskerar konkurrenskraften att försämras och har priserna för tjänsterna en tendens att höjas, till skada framför allt för de små och medelstora företagen. 13 Med beaktande av ovanstående föreslår kommissionen att medlemsstaternas möjlighet att välja den form av ombudskap som de kan förbehålla en viss kategori tas bort, och att endast det indirekta ombudskapet får förbehållas en viss kategori. Kommissionen föreslår även en möjlighet att genom tillämpningsföreskrifter fastställa gemenskapskriterier för reglering av allt tillhandahållande av tulldeklarationstjänster, så att en ny balans kan skapas i ljuset av gjorda erfarenheter. Enligt förslaget skall ändringen tillämpas från och med den första januari 2002, för att de som yrkesmässigt ägnar sig åt tullklarering och övriga berörda ekonomiska aktörer skall kunna förbereda sig inför den nya situationen. Punkt 2 (artikel 35) Det föreligger inte några problem vad gäller kodexens förenlighet med reglerna om införandet av euron, särskilt med förordning (EG) nr 1103/07 av den 17 juni 1997 om vissa bestämmelser som har samband med införandet av euron8. Eftersom de nationella bankmyndigheternas befogenheter ännu inte har fastställts slutgiltigt, förefaller det lämpligt att formulera artikel 35 på ett mera allmänt sätt och att därvid ta fasta på begreppet "de på detta område behöriga myndigheterna". Punkt 3 (artikel 49) Det måste anges vem som är ansvarig för att varor i tillfällig förvaring hänförs till en godkänd tullbehandling, så att gäldenären kan fastställas ifall en tullskuld skulle uppkomma i enlighet med artikel 203 eller 204. Det begrepp som redan används i artikel 51, "den person som innehar varorna", förefaller lämpligast. Punkt 4 (artikel 62) Det har visat sig att det inom gemenskapen finns ett växande behov av att låta deklaranten slippa att lägga fram de dokument som skall åtfölja hans deklaration för tullmyndigheterna, särskilt när deklarationen inges på elektronisk väg. Eftersom de befintliga förenklade förfarandena endast erbjuder en partiell lösning på problemet, infors enligt ändringsförslaget en möjlighet till undantag som skulle vara avhängig av tillämpningsföreskrifter om tullmyndigheternas tillträde till dessa dokument och om bevarande av dokumenten. EGTL162, 19. 6. 1997, s. 1. 14 Punkt 5 (artikel 115. 4) Den nya formuleringen av punkt 4 gör det möjligt att även införa tillämpningsföreskrifter som vidgar möjligheterna att använda systemet med likvärdig ersättning inom ramen för förfarandet för aktiv förädling. Den nuvarande texten avser enbart förbud och begränsningar. Punkterna 6 och 11 (artiklarna 117 c och 133 e) Inom ramen för moderniseringen av förfarandena för aktiv förädling och bearbetning under tullkontroll avser man att upprätta förteckningar över de fall där de ekonomiska villkoren anses vara uppfyllda. Detta kommer att göra det möjligt att för sådana fall förkorta tiden för beviljandet av tillstånd för användning av ett förfarande, och samtidigt kommer medlemsstaternas praxis att bli mer enhetlig. Ändringen är ett led i förenklingspolitiken. Punkt 7 (artikel 118) Det förefaller inom ramen för moderniseringen av förfarandet för aktiv förädling önskvärt att kunna fastställa särskilda återexporttidsfrister för alla förädlingsprocesser hos en förädlare. Punkt 8 (artikel 124) I denna ändring beaktas utvecklingen på jordbruksområdet; enligt förslaget blir det möjligt att använda restitutionssystemet för vissa jordbruksprodukter, på villkor som fastställs i tillämpningsföreskrifterna. Punkt 9 (artikel 128) För varor som är hänförda till förfarandet för aktiv förädling (restitutionssystemet) är det inte berättigat att anse hänförande till transiteringsförfarandet som likvärdigt med export och alltså som något som gör det möjligt att ansöka om återbetalning eller eftergift av tullarna. Genom den föreslagna ändringen borttas följaktligen möjligheten till återbetalning eller eftergift när förädlingsprodukterna eller varorna i oförändrat skick hänförs till transiteringsförfarandet. Punkt 10 (artikel 131) Artikeltexten har anpassats i enlighet med texten i artikel 141, för att medge större flexibilitet vid fastställandet av de fall i vilka och de villkor under vilka förfarandet för bearbetning under tullkontroll far användas. 15 Punkt 12 (artikel 142) Genom förslagstextens utformning anpassas artikel 142 till artikel 141, för att kunna täcka samtliga fall där villkoren för fullständig befrielse inte är uppfyllda (den nuvarande texten är mer restriktiv för fall som avser partiell befrielse än för fall som avser fullständig befrielse; i den nuvarande texten krävs att varornas ägare i samtliga fall skall vara etablerad utanför gemenskapens tullområde). Förslagstexten medger också ett närmare angivande av de villkor under vilka förfarandet får användas. Punkt 13 (artikel 144) Ett avskaffande av artikel 144. 1 innebär att man inte behöver taxera föreskriftsenlig användning av varor som hänförts till förfarandet för temporär import genom att använda den allmänna regeln i artikel 214. Ändringen (i förslaget) av ordalydelsen i den nuvarande artikel 144. 2 (enligt förslaget får artikel 144 ett enda stycke) har visat sig vara nödvändig av tydlighetsskäl. För de varor som hänförts till förfarandet för temporär import med partiell befrielse från importtullar har en del av tullarna redan betalats. Vid övergång till fri omsättning eller i andra fall av uppkomst av tullskuld är det skillnaden mellan detta tullskuldbelopp och det redan betalda beloppet som återstår att betala. Punkterna 14 och 15 (artiklarna 152 och 153) Ordalydelsen i förslagets artikel 152 och det föreslagna avskaffandet av artikel 153 innebär att de fall i vilka en annan taxering än differenstaxering i enlighet med artikel 151 skall tillämpas får anges i tillämpningsföreskrifterna. Detta förenklar lagstiftningen och medger större flexibilitet. Ändringen öppnar vägen för ett eventuellt införande av- taxering av mervärdet i andra fall än de som avses i artikel 153. Punkt 16-18 (artiklarna 167, 168. 1 och 168a) Det har visat sig att det konventionella begreppet "frizon", i den mening det används i tullkodexen, inte motsvarar den externa handelns behov i vissa medlemsstater. För dessa medlemsstater bör frizonerna kontrolleras genom användning av de suspensiva arrangemangens metoder, utan att de fördelar som är förbundna med dragningskraften hos beteckningen "frizon" för den skull går förlorade. Förslaget syftar alltså till att införa en andra typ av kontroller i frizonerna, i samband med vilken vissa av de konventionella frizonernas karakteristika kombineras med tullagerförfarandets formaliteter och kontrollmetoder. 16 Punkt 19 (artikel 212a) Vid den senaste ändringen av tullkodexen infördes artikel 212a i syfte att medge befrielse från tullar i fall då en tullskuld inte uppkommer till följd av godtagandet av en deklaration för övergång till fri omsättning, utan av andra orsaker. Det har visat sig önskvärt att utvidga denna möjlighet - på samma villkor - till de fall då en tullskuld uppkommer för varor som skulle ha kunnat komma i fråga för gynnsam behandling i tullhänseende (med anledning av sin beskaffenhet eller användning för särskilda inom ramen för passiv förädling om de hade ändamål) eller för differenstaxering deklarerats för övergång till fri omsättning. Punkt 20 (artikel 215. 5) I vissa fall konstateras i en medlemsstat att en tullskuld har uppkommit (i allmänhet i enlighet med artikel 202) i en annan medlemsstat. Om beloppet för denna skuld inte motiverar de administrativa kostnader som följer av förfarandena för samarbete mellan de berörda medlemsstaterna bör det vara möjligt att låta bokföring och uppbörd ske i den medlemsstat som konstaterat skulden och där gäldenären i de flesta fall befinner sig. (Artikel 215. 6) De förenklade förfarandena för övergång till fri omsättning bör kunna tillämpas för varor som uppvisas i flera medlemsstater. När förfarandet med förenklad deklaration används uppkommer tullskulden i den (ofullständig deklaration eller medlemsstat där den kommersiellt eller administrativt dokument) godtas. förenklade deklarationen Det vore mer logiskt att låta platsen för tullskuldens uppkomst sammanfalla med den plats där den kompletterande deklarationen inges, för att göra det möjligt att ta upp tullbeloppet som en enda bokföringspost i enlighet med artikel 218. 1 andra stycket. Den säkerhet som avses i denna bestämmelse skulle kunna ställas på den plats där den berörda aktörens huvudräkenskaper förs och där tillståndet utfärdats. Den för denna plats behöriga tullmyndigheten skulle därmed förfoga över alla nödvändiga medel för att utföra kontroller på ett så effektivt sätt som möjligt. i Det bör dessutom betonas att de förenklingar som enligt tullprocedurerna inte kommer att kunna ge full effekt när det gäller mervärdesskatt vid import, på grund av gemenskapens skatteregler om beskattning i destinationslandet. förslaget införs Denna situation kommer inte att kunna utvecklas mot större enhetlighet och en verklig förenkling av tillämpningen av tull- och skattebestämmelserna annat än inom ramen för genomförandet av ett framtida gemensamt system för mervärdesskatt, grundat på en enda plats för beskattning. 17 Punkt 21 (artikel 220. 1) Kommissionen föreslog denna ändring redan i sitt förslag från 1995 till den första stora ändringen av tullkodexen (KOM(95)335). Den nuvarande lydelsen av artikel 220. 1 innebär att bokföring i efterhand av tullar bl. a. är beroende av att tullmyndigheterna har möjlighet att beräkna det belopp som lagligen skall betalas. Det kan ofta ta längre tid än preskriptionstiden att uppnå den säkerhet som är nödvändig i detta avseende (artikel 221. 3), särskilt om kontroller i efterhand innebär undersökningar i flera medlemsstater eller i tredje land med samordning av de olika åtgärderna på gemenskapsnivå. Det finns fall där den faktiska situationen är klar men där tidsfristen på tre år innebär att de åtgärder som vidtas mot oegentligheter blir resultatlösa, eftersom den juridiska bedömningen av de kända omständigheterna tar en viss tid på grund av diskussionerna på olika nivåer. Sett mot bakgrund av politiken för bekämpning av oegentligheter kan detta knappast godtas. Även om det vid fall av handlande som kan ge upphov till straffrättsliga påföljder är möjligt att vidta fortsatta åtgärder (artikel 221. 3 andra meningen), gör skillnaden mellan medlemsstaternas preskriptionstider att det är svårt att åstadkomma en enhetlig behandling av dessa fall på gemenskapsnivå. Den föreslagna ändringen av artikel 220. 1 syftar till att klargöra den rättsliga grunden för tullförvaltningarna, så att tullarna kan bokföras innan det är möjligt att med fullständig säkerhet beräkna det belopp som lagligen skall betalas. På detta sätt kommer en enhetlig tillämpning av gemenskapsreglerna att kunna säkerställas på ett mer effektivt sätt (se även punkt 23). Vid diskussionerna i rådet om förslaget från 1995 ansåg delegationerna att den period bör begränsas under vilken den berörda parten hålls i ovisshet. I det andra av de två nya stycken som föreslås beaktas det önskemålet, genom att perioden begränsas till tre år efter den "preliminära" bokföringen. Samtidigt begränsas den normala preskriptionstiden till två år (se punkt 22). Punkt 22 (artikel 221. 3) I syfte att bibehålla en viss jämvikt mellan de ekonomiska aktörernas rättsliga säkerhet och skyddet av gemenskapens till förlängningen av perioden för bokföring med tre år i de fall där ovisshet råder, att den normala tiden för bokföring minskas till två år efter uppkomsten av tullskulden (se punkt 21). föreslås, med hänsyn finansiella intressen I syfte att skydda gemenskapens finansiella intressen vid alltför utdragna rättsliga förfaranden föreslås att preskriptionstiden avseende bokföringen sätts ur kraft i de fall där den berörda parten inger ett överklagande. 18 (Artikel 221. 4) Införandet av denna punkt kommer att göra det möjligt att uppbära skulder för vilka preskriptionstiden ännu inte löpt ut men som förfaller med anledning av att de tagits med i en underrättelse som även gäller en skuld som är preskriberad. I vissa medlemsstater tillåter den nationella lagstiftningen att sådana underrättelser delas upp, men detta är inte fallet överallt. (Se punkt 65-71 i ingressen till Europeiska gemenskapernas domstols dom av den 14 maj 1996 i de förenade målen C-15 3/94 och C-204/94, "Seafood"-domen). Punkt 23 (artikel 222. 2) Enligt förslaget får punkt 2 en tredje och en fjärde strecksats. I "Åtgärdsplan för transitering" planeras införandet av en viss rangordning av de personer som tullmyndigheterna kan vända sig till för betalning av en tullskuld som uppkommit genom att varor som omfattas av transiteringsförfarandet har undandragits från tullövervakning. I artikel 203. 3 anges de för skulden ansvariga gäldenärerna; det har nu bedömts som önskvärt att fastställa att den huvudansvarige, som avses i sista strecksatsen, endast skall vara skyldig att betala skulden om det visat sig omöjligt att uppbära de belopp det gäller hos övriga gäldenärer. struktur för uppbördsförfarandet Den i kodexen medför betalningsskyldighet så snart som tullskulden bokförts och gäldenären underrättats om den. För att tullmyndigheterna först skall kunna försöka uppbära skuldbeloppet hos de övriga gäldenärerna måste det i tillämpningsföreskrifterna finnas en möjlighet att bevilja den huvudansvarige uppskov med betalningen. fastställs som Förslaget till fjärde strecksats hänger samman med punkt 21. Syftet med förslaget är att fastställa att bokföring i efterhand av tullskulden i enlighet med artikel 220. 1 andra stycket utgör en säkerhetsåtgärd och att det belopp det gäller inte måste betalas omedelbart av gäldenären utan omfattas av ett betalningsuppskov. 19 Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) om ändring av rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 28, 100a och 113 i detta, med beaktande av kommissionens förslag9, med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande10, i enlighet med det förfarande som anges i artikel 189b i fördraget11, och med beaktande av följande: 1. 2. 3. 4. I artikel 253 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om tullkodex för gemenskapen12, senast ändrad genom inrättandet av en Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 82/9713, anges att rådet före den 1 januari 1998 på grundval av en rapport från kommissionen skall se över tullkodexen för att göra sådana anpassningar som kan synas behövliga, varvid särskild hänsyn skall tas till genomförandet av den inre marknaden. Det anges att rapporten skall åtföljas av eventuella förslag. Den uppdelning av den inre marknaden som orsakas av att direkt ombudskap hos tullen förbehålls en viss, inom den berörda medlemsstatens territorium etablerad yrkeskategori måste upphöra. Det förefaller lämpligt att låta den relevanta ändringen börja tillämpas tillämpas från och med den 1 januari 2002, för att de ekonomiska aktörerna skall kunna anpassa sig till den nya situationen. Olika myndigheters befogenheter att fastställa växelkurser efter införandet av euron har ännu inte fastställts. Det bör närmare anges vem som bär ansvaret för att varor som uppvisas för tullen hänförs till en godkänd tullbehandling. E GT 9 EGT 10 11 EGT 12 EGT L 302, 19. 10. 1992, s. 1. 13 EGT L 17,21. 1. 1997, s. l. 20 5. 6. 7. 8. 9. 10. 11. 12. Det bör finnas möjlighet att medge undantag från bestämmelsen att tulldeklarationen skall åtföljas av vissa dokument. För att underlätta användningen av förfarandena för aktiv förädling, bearbetning under tullkontroll och temporär import bör mer flexibla regler införas. Kommittéförfarandet är att föredra när det gäller att fastställa vissa alternativa metoder för beräkning av importtullarna inom ramen för förfarandet för passiv förädling. TDet bör till följd av ett ekonomiskt behov tillåtas att tullkontroller och tullformaliteter i vissa frizoner utförs i enlighet med tullagerfbrfarandet. Under vissa omständigheter bör gynnsam behandling i tullhänseende med anledning av varors beskaffenhet eller användning för särskilda ändamål samt differenstaxering inom ramen för förfarandet för passiv förädling även tillämpas då en tullskuld uppkommit av andra skäl än övergång till fri omsättning. I bestämmelserna om platsen för en tullskulds uppkomst bör särskilda regler införas för de fall där beloppet ifråga understiger en viss nivå och de fall där förenklade förfaranden för övergång till fri omsättning är tillåtna. Tillämpnings föreskrifter i vilka det särskilt beaktas att den plats där tullskulden uppkommer eventuellt inte är samma plats som den där mervärdesskatten vid import uppkommer bör fastställas enligt kommittéförfarandet. I vissa fall där det inte varit möjligt att exakt beräkna det belopp som lagligen skall betalas kan den treåriga preskriptionstiden leda till att uppbörd i efterhand inte kan ske. Bokföring av det belopp som troligen skall betalas bör då göras i god tid. Den berörda parten bör inte under några omständigheter sväva i ovisshet längre än högst fem år sammanlagt. I syfte att göra det möjligt för tullmyndigheterna att inleda ett uppbördsförfarande i första hand gentemot en viss gäldenär snarare än gentemot en annan bör uppskov med betalningen av tullskulden kunna beviljas i de fall där skulden uppkommit genom att varor undandragits från tullövervakning och där det finns flera gäldenärer. 13. Gemenskapens finansiella intressen måste skyddas mot alltför utdragna rättsliga förfaranden och mot att en hel underrättelse blir ogiltig på grund av att en del av den skuld som underrättelsen gäller har preskriberats. 14. Förordning (EEG) 2913/92 bör ändras i enlighet härmed. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Förordning (EEG) nr 2913/92 ändras på följande sätt: 21 1. I artikel 5. 2 skall andra stycket ersättas med följande stycken: "En medlemsstat får förbehålla yrkeskategorin tullombud rätten att inom medlemsstatens territorium avge tulldeklarationer enligt reglerna för indirekt ombudskap. Tillämpningsföreskrifter far fastställas enligt kommittéförfarandet, särskilt för att att garantera skäliga villkor för tillträdet till de två formerna av ombudskap. " 2. I artikel 35 skall första stycket ersättas med följande: "Om faktorer på grundval av vilka varors tullvärde fastställs uttrycks i en annan valuta än den som används i den medlemsstat där värderingen görs, skall den växelkurs tillämpas som vederbörligen offentliggjorts av de på detta område behöriga myndigheterna. " 3. I artikel 49. 1 skall inledningen ersättas med följande: "1. Om varorna omfattas av en summarisk deklaration skall de formaliteter som krävs för att de skall kunna hänföras till en godkänd tullbehandling fullgöras, av den person som innehar varorna, inom" 4. I artikel 62 skall följande punkt 3 läggas till: "3. Undantag från punkt 2, särskilt för deklarationer som inges på elektronisk väg, får fastställas enligt kommittéförfarandet. De nationella myndigheterna eller i förekommande fall gemenskaps myndigheterna måste vara garanterade fritt tillträde utan föregående meddelande och de ekonomiska aktörerna måste vara skyldiga att bevara dokumenten under en viss minimitid. Närmare föreskrifter för tillämpningen skall fastställas enligt kommittéförfarandet. " 5. Artikel 115. 4 skall ersättas med följande: "4. Särskilda bestämmelser om tillämpningen av punkt 1 får antas enligt kommittéförfarandet. " 6. I artikel 117c skall följande andra mening läggas till: "De fall där de ekonomiska villkoren skall anses vara uppfyllda får fastställas enligt kommittéförfarandet. " 7. Artikel 118. 4 skall ersättas med följande: "4. Särskilda tidsfrister får fastställas enligt kommittéförfarandet. " 8. Artikel 124 skall ersättas med följande: "Artikel 124 1. Restitutionssystemet kan användas för alla varor, med undantag för sådana varor som när deklarationen för övergång till fri omsättning godtas omfattas 22 av kvantitativa importrestriktioner eller krav på att import- eller exportlicens skall uppvisas. 2. Restitutionssystemet får endast användas om det när deklarationen för övergång till fri omsättning av importvarorna godtas inte har fastställts något exportbidrag för förädlingsprodukterna. 3. Restitutionssystemet får endast användas om det när exportdeklarationen för förädlingsprodukterna godtas inte har fastställts något exportbidrag eller någon exportavgift för förädlingsprodukterna. 4. Undantag från bestämmelserna i punkterna 1, 2 och 3 far fastställas enligt kommittéförfarandet. " 9. I artikel 128. 1 skall andra strecksatsen ersättas med följande: "- i avsikt att senare återexporteras hänförts till tullagerförfarandet, förfarandet för förädling eller (suspensionssystemet) eller upplagts i en frizon eller ett frilager," förfarandet temporär import aktiv för 10. Artikel 131 skall ersättas med följande: "Artikel 131 De fall i vilka förfarandet för bearbetning under tullkontroll får användas och de särskilda villkoren för detta skall fastställas enligt kommittéförfarandet. " 11. I artikel 133 e skall följande andra mening läggas till: "De fall där de ekonomiska villkoren skall anses vara uppfyllda får fastställas enligt kommittéförfarandet. " 12. Artikel 142 skall ersättas med följande: "Artikel 142 1. Tillämpning av förfarandet för temporär import med partiell befrielse från importtullar skall beviljas för varor som inte omfattas av de bestämmelser som fastställts enligt artikel 141 eller som omfattas av dessa bestämmelser, men inte uppfyller alla de villkor som där anges för att temporär import med fullständig befrielse skall kunna beviljas. 2. En förteckning över de varor som inte får hänföras till förfarandet för temporär import med partiell befrielse från importtullar, samt de villkor på vilka förfarandet får användas, skall fastställas enligt kommittéförfarandet. " 13. Artikel 144 skall ersättas med följande: "Artikel 144 Om det för varor som hänförts till förfarandet för temporär import med partiell befrielse från importtullar uppstår en tullskuld i enlighet med artikel 201. 1 a, 203 23 eller 204, skall skuldbeloppet vara lika med skillnaden mellan det tullbelopp som beräknas i enlighet med artikel 214 och det som skall betalas i enlighet med artikel 143. " 14. Artikel 152 skall ersättas med följande: "Artikel 152 Utan hinder av artikel 151 får det enligt kommittéförfarandet fastställas i vilka fall och på vilka särskilda villkor övergång till fri omsättning av varor efter passiv förädling kan ske med fullständig befrielse från importtullar eller genom att kostnaden för förädlingsprocessen används som taxeringsbas för tillämpningen av Europeiska gemenskapernas tulltaxa. " 15. Artikel 153 skall utgå. 16. Artikel 167 skall ändras på följande sätt: a) I punkterna 1, 2 och 3 skall ordet medlemsstaterna ersättas med ordet tullmyndigheterna. b) I punkt 3 skall första meningen ersättas med följande: "3. Utan att tillämpningen av artikel 168a påverkas skall frizonerna vara inhägnade. " 17. Artikel 168. 1 skall ersättas med följande: "1. Gränserna samt infarterna till och utfarterna från frilagren och till och från frizonerna om dessa är inhägnade, skall vara föremål för övervakning från tullmyndigheternas sida. " 18. Följande artikel 168a skall B. Uppläggning av varor i frizoner eller frilager: införas mellan artikel 168 och underrubriken "Artikel 168a 1. Tullmyndigheterna får utse frizoner i vilka tullkontroller och tullformaliteter skall utföras i enlighet med tullagerförfarandet och i vilka bestämmelserna om tullskuld skall tillämpas i enlighet med tullagerförfarandet. Artiklarna 170,176 och 180 skall inte tillämpas på dessa frizoner. 2. Frizoner enligt punkt 1 skall inte anses som frizoner i den mening som avses i artiklarna 37, 38 och 205. Hänvisningar till frizoner på andra områden av lagstiftningen skall inte anses som hänvisningar till de frizoner som avses i denna artikel. " 19. Artikel 212a skall ersättas med följande: "Artikel 212a 24 När det i tullreglerna med stöd av artikel 21, 145 eller 184-187 föreskrivs gynnsam behandling i tullhänseende för varor till följd av deras beskaffenhet eller användning för särskilda ändamål, eller fullständig eller partiell befrielse från import- eller exporttullar, skall den gynnsamma behandlingen eller befrielsen även tillämpas då en tullskuld har uppkommit i enlighet med artikel 202-205,210 eller 211, om den berörda partens uppträdande inte låter förmoda bedrägligt förfarande eller påtaglig försummelse och om denne kan styrka att de övriga villkoren för tillämpning av den gynnsamma behandlingen eller befrielsen är uppfyllda. " 20. I artikel 215 skall följande punkter 5 och 6 läggas till: "5. Om en tullmyndighet konstaterar att en tullskuld har uppkommit i enlighet med artikel 202 i en annan medlemsstat skall tullskulden om skuldbeloppet är lägre än 5 000 ecu anses ha uppkommit i den medlemsstat där den konstaterades. 6. Om en tullskuld uppkommer efter godtagandet av en förenklad deklaration eller ett annat dokument, enligt artikel 76. 1 a respektive b, för övergång till fri omsättning och om artikel 218. 1 andra stycket tillämpas, skall tullskulden anses ha uppkommit i den medlemsstat där en kompletterande deklaration enligt artikel 76. 2 inges. " 21. I artikel 220. 1 skall följande läggas till som andra och tredje styckena: "När de kontroller som tullmyndigheterna företar kan leda till fastställandet av en tullskuld eller av ett tullbelopp som överstiger det som redan bokförts, men dessa myndigheter inte har möjlighet att med säkerhet fastställa det belopp som skulden lagligen uppgår till, skall de i så god tid att gäldenären kan underrättas om detta preliminära belopp innan den period som avses i artikel 221. 3 löper ut bokföra det belopp som slutligen kan komma att debiteras för varorna. Bokföringen av det belopp som slutligen kan komma att debiteras för varorna skall dock inte anses ha ägt rum om tullmyndigheterna inte inom tre år från och med dagen för underrättelsen till gäldenären om det preliminära belopp som definieras i andra stycket har möjlighet att med säkerhet fastställa det belopp som skulden lagligen uppgår till. " 22. Artikel 221 skall ändras på följande sätt: a) Punkt 3 skall ersättas med följande: "3. Underrättelse till gäldenären skall inte ske senare än två år efter den dag då tullskulden uppkom. Till denna tvåårsfrist skall inte räknas tiden från det att ett överklagande enligt artikel 243 inges till och med det att överklagandeförfarandet avslutas. " b) Följande punkter 4 och 5 skall läggas till: 25 "4. Om det konstateras att fristen enligt punkt 3 har löpt ut för en del av tullskulden, skall underrättelsen till gäldenären vara giltig för resten av det tullbelopp som den avser. 5. Om tullmyndigheterna på grund av en handling som när den utfördes skulle ha kunnat ge upphov till straffrättsliga påföljder inte har kunnat fastställa det exakta belopp som lagligen skall betalas, får på de villkor som anges i de gällande bestämmelserna underrättelsen till gäldenären lämnas efter det att fristen enligt punkt 3 har löpt ut. " 23. Artikel 222. 2 skall ersättas med följande: "Det får enligt kommittéförfarandet fastställas i vilka fall och på vilka villkor gäldenären kan beviljas uppskov med att betala tullarna när en ansökan om eftergift framställs i enlighet med artikel 236, 238 eller 239, eller när varor tas i beslag för att därefter förverkas i enlighet med artikel 233 c andra strecksatsen eller 233 d, eller när tullskulden uppkommer enlighet med artikel 203 och det finns flera gäldenärer, eller - i fall enligt artikel 220. 1 andra stycket. " Artikel 2 Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1999. Punkt 1 i artikel 1 skall tillämpas från och med den 1 januari 2002. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den. På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar Ordförande Ordförande 26 ISSN 1024-4506 KOM(98) 226 slutlig DOKUMENT SV 02 10 Katalognummer : CB-CO-98-239-SV-C ISBN 92-78-33169-4 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg 1>


title: Kommissionens förordning (EG) nr 1162/98 av den 3 juni 1998 om ändring av exportbidragen för fjäderfäkött

eurovoc_concepts:
export refund
poultrymeat
slaughtered poultry

formats: pdf print

text: L 160/30 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 4. 6. 98 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 1162/98 av den 3 juni 1998 om (cid:132)ndring av exportbidragen f(cid:148)r fj(cid:132)derf(cid:132)k(cid:148)tt EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING exportbidrag som f(cid:148)r n(cid:132)rvarande g(cid:132)ller b(cid:148)r (cid:132)ndras till de belopp som anges i bilagan till den h(cid:132)r f(cid:148)rordningen. med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 2777/75 av den 29 oktober 1975 om den gemensamma organisa- tionen av marknaden f(cid:148)r fj(cid:132)derf(cid:132)k(cid:148)tt (1), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 2916/95 (2), s(cid:132)rskilt artikel 8. 3, och med beaktande av f(cid:148)ljande: Exportbidragen f(cid:148)r fj(cid:132)derf(cid:132)k(cid:148)tt fastst(cid:132)lldes i kommissio- nens f(cid:148)rordning (EG) nr 835/98 (3), (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rord- ning (EG) nr 873/98 (4). Till(cid:132)mpningen av de kriterier som avses i artikel 8 i f(cid:148)rordning (EEG) nr 2777/75 p(cid:134) den information som kommissionen har tillg(cid:132)nglig i dagsl(cid:132)get inneb(cid:132)r att de H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 Exportbidragen f(cid:148)r de produkter som f(cid:148)rtecknas i artikel 1. 1 i f(cid:148)rordning (EEG) nr 2777/75, exporterade i naturligt tillst(cid:134)nd, som fastst(cid:132)lls i bilagan till den (cid:132)ndrade f(cid:148)rord- ningen (EG) nr 835/98 skall (cid:132)ndras i enlighet med bilagan till den h(cid:132)r f(cid:148)rordningen. Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft den 4 juni 1998. Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 3 juni 1998. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 282, 1. 11. 1975, s. 77. (2) EGT L 305, 19. 12. 1995, s. 49. (3) EGT L 119, 22. 4. 1998, s. 10. (4) EGT L 124, 25. 4. 1998, s. 3. 4. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 160/31 till kommissionens f(cid:148)rordning av den 3 juni 1998 om (cid:132)ndring av exportbidragen f(cid:148)r fj(cid:132)der- f(cid:132)k(cid:148)tt BILAGA Produktnummer Bidragets destination (1) 0207 12 10 9900 0207 12 90 9190 02 02 Bidragsbelopp ecu/100 kg 28,00 28,00 (1) Destinationerna (cid:132)r f(cid:148)ljande: 02 Angola, Saudiarabien, Kuwait, Bahrein, Qatar, Oman, F(cid:148)renade Arabemiraten, Jordanien, Yemen, Libanon och Iran. Obs. Produktnumren och fotnoterna definieras i kommissionens (cid:132)ndrade f(cid:148)rordning (EEG) nr 3846/87


title: 1999/99/EY: Komission päätös, tehty 3 päivänä kesäkuuta 1998, Sisilian alueellisen lain N:o 25/93 työllisyyttä Sisiliassa edistävistä erityistoimenpiteistä (51, 114, 117 ja 119 artikla) (tiedoksiannettu numerolla K(1998) 1713) (Ainoastaan italiankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

eurovoc_concepts:
Sicily
State aid
aid system
employment aid
job creation

formats: html pdf print

text: L 32/18 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 5. 2. 1999 II (S(cid:132)(cid:132)d(cid:148)kset, joita ei tarvitse julkaista) KOMISSIO KOMISSION P(cid:142)(cid:142)T(cid:153)S, tehty 3 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1998, Sisilian alueellisen lain N:o 25/93 ty(cid:148)llisyytt(cid:132) Sisiliassa edist(cid:132)vist(cid:132) erityistoimen- piteist(cid:132) (51, 114, 117 ja 119 artikla) (tiedoksiannettu numerolla K(1998) 1713) (Ainoastaan italiankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (1999/99/EY) EUROOPAN YHTEIS(cid:153)JEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteis(cid:148)n perustamissopi- muksen ja erityisesti sen 93 artiklan 2 kohdan ensim- m(cid:132)isen alakohdan, on kehottanut asianomaisia mainitun artiklan mukaisesti esitt(cid:132)m(cid:132)(cid:132)n huomautuksensa, kuuta 1997, kirjeess(cid:132) n:o 7072 22 p(cid:132)iv(cid:132)lt(cid:132) loka- kuuta 1997 ja kirjeess(cid:132) 6 p(cid:132)iv(cid:132)lt(cid:132) toukokuuta 1998. Muut j(cid:132)senvaltiot tai asianomaiset eiv(cid:132)t ole esitt(cid:132)- neet komissiolle huomautuksia. sek(cid:132) katsoo seuraavaa: III I (1) Komissio ilmoitti kirjeell(cid:132)(cid:132)n n:o 3416 (1) 2 p(cid:132)iv(cid:132)lt(cid:132) toukokuuta 1997 Italian hallitukselle p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)ksest(cid:132)(cid:132)n aloittaa perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely alueellisen lain n:o 25/93 51, 114, 117 ja 119 artiklassa tarkoitettujen tukien osalta. Komissio pyysi samassa kirjeess(cid:132)(cid:132)n Italian hallitusta esitt(cid:132)m(cid:132)(cid:132)n huomautuksensa 30 p(cid:132)iv(cid:132)n kuluessa tiedoksisaamisesta ja muita asian- omaisia 30 p(cid:132)iv(cid:132)n kuluessa kirjeen julkaisemisesta. II (2) Italian hallitus on esitt(cid:132)nyt huomautuksensa pysyv(cid:132)n edustustonsa kirjeess(cid:132) n:o 4319 30 p(cid:132)iv(cid:132)lt(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1997, kirjeess(cid:132) n:o 6799 10 p(cid:132)iv(cid:132)lt(cid:132) loka- (1) EYVL C 204, 4. 7. 1997, s. 10 (3) (4) joihin kirjeess(cid:132) 2 p(cid:132)iv(cid:132)lt(cid:132) toukokuuta 1997 Tuet, viitataan, luetellaan seuraavassa. Sisilian alueellisen lain n:o 25/93 51 artiklan nojalla lis(cid:132)t(cid:132)(cid:132)n 24 miljardilla Italian liiralla (12,7 miljoonaa laissa n:o 36/91 alueellisessa s(cid:132)(cid:132)detyn osuuskuntien tukij(cid:132)rjestelm(cid:132)n rahoitusta. T(cid:132)m(cid:132)n j(cid:132)rjestelm(cid:132)n puitteissa tuet ovat rahoituksen lis(cid:132)(cid:132)misen j(cid:132)lkeen seuraavat: ecua) a) 8 artiklan 1 kohdan mukaan: avustuksia osuus- toiminnallisille yrityksille 50 prosenttia hyv(cid:132)k- sytt(cid:132)vist(cid:132) investointimenoista, kuitenkin enin- t(cid:132)(cid:132)n 150 miljoonaa Italian liiraa (noin 78 000 ecua); b) 8 artiklan 2 kohdan mukaan: lainaa osuustoi- minnallisille yrityksille 4 prosentin korolla investointimenoihin, joita 8 artiklan 1 kohdan avustukset eiv(cid:132)t kata. 5. 2. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 32/19 tukea voidaan my(cid:148)nt(cid:132)(cid:132) ty(cid:148)paikkojen Kyseist(cid:132) s(cid:132)ilytt(cid:132)miseen ja lis(cid:132)(cid:132)miseen t(cid:132)ht(cid:132)(cid:132)vien hankkeiden toteuttamisen, uudistamisen, laajentamisen ja kehit- t(cid:132)misen investointeihin samoin kuin kone- ja laite- menoihin. Tuen intensiteetti ei saa olla suurempi kuin Sisiliassa yrityksen koon ja sijaintipaikan enimm(cid:132)isintensiteetti (1). perusteella sovellettava c) 14 artiklan 1 kohdan mukaan: lainaa 4 prosentin korolla enint(cid:132)(cid:132)n 24 kuukaudeksi k(cid:132)ytt(cid:148)p(cid:132)(cid:132)oman rahoittamista varten; d) 14 artiklan 2 kohdan mukaan: lainaa 4 prosentin korolla (15 vuodeksi, mukaan lukien kaksi kuoletusvapaata vuotta) ja leasing-sopimuksia 7,5 prosentin korolla. Hyv(cid:132)ksytt(cid:132)vi(cid:132) ovat saman- laiset investoinnit ja menot kuin 8 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaan. Alueellisen lain n:o 25/93 114 artiklassa annetaan osuuskunnille my(cid:148)nt(cid:132)v(cid:132)lle lainarahoitusta IRCAC:lle (Istituto regionale per il credito alle cooperative) lupa my(cid:148)nt(cid:132)(cid:132) majoitus- ja maatilamat- kailualalla toimiville osuuskunnille edullisia lainoja, joista on s(cid:132)(cid:132)detty mainitun alueellisen lain n:o 36/ jotta ne voisivat 91 14 artiklan 2 kohdassa, suoriutua maksuvelvoitteistaan ja kansallisille alueellisille julkisyhteis(cid:148)ille sek(cid:132) rahoituslaitoksille. jotka ovat syntyneet Tuki on rajoitettu velkoihin, ennen kes(cid:132)kuun 30 p(cid:132)iv(cid:132)(cid:132) 1993. s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)st(cid:132) ja sovelletaan my(cid:148)s T(cid:132)t(cid:132) liikunta-alalla ovat toimiviin yrityksiin, tehneet alueellisen lain mukaisia lainasopimuksia ja joutuneet vaikeuksiin matkailijoiden v(cid:132)hentymisen vuoksi. virkistys- jotka Lain 117 artiklassa, jolla muutetaan alueellisella tukij(cid:132)rjestelm(cid:132)(cid:132), lailla n:o 46/97 k(cid:132)ynnistetty(cid:132) s(cid:132)(cid:132)det(cid:132)(cid:132)n tuesta matkailuliikenteen edist(cid:132)miseksi v(cid:132)lityksell(cid:132). Tukea my(cid:148)nnet(cid:132)(cid:132)n tilauslentojen lentokoneita matkanj(cid:132)rjest(cid:132)jille, sen ja matkailijoiden kuljettamiseksi Sisiliaan, suuruus on 20 prosenttia aiheutuneista kustannuk- sista. jotka vuokraavat Italialaisille ja ulkomaalaisille matkatoimistoille my(cid:148)nnet(cid:132)(cid:132)n seuramatkojen rautatie- ja laiva-bussi- kuljetuksiin avustusta, joka my(cid:148)s on suuruudeltaan 20 prosenttia kustannuksista. (5) (6) (7) (8) (1) N(cid:132)m(cid:132) tuen enimm(cid:132)isintensiteetit esitet(cid:132)(cid:132)n 1 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) maalis- kuuta 1995 tehdyss(cid:132) komission p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)ksess(cid:132) Italiassa my(cid:148)nnet- t(cid:132)v(cid:132)st(cid:132) aluetuesta (tuki N 40/95), EYVL C 184, 18. 7. 1995, s. 4. (9) Tukikelpoisuuden edellytykset on m(cid:132)(cid:132)ritelty 14 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) lokakuuta 1993 p(cid:132)iv(cid:132)tyss(cid:132) Sisilian alueen kiertokirjeess(cid:132) n:o 15353 sek(cid:132) kyseisten avustusten hakemiseen tarkoitetussa lomakkeessa. Avustusta my(cid:148)nnet(cid:132)(cid:132)n ainoastaan, jos matkailijat y(cid:148)pyv(cid:132)t Sisi- liassa v(cid:132)hint(cid:132)(cid:132)n 6 y(cid:148)t(cid:132). Matkanj(cid:132)rjest(cid:132)j(cid:132)n ja matka- toimiston on ilmoitettava viranomaisille matkailijat majoittavien yritysten nimet. Toimivaltaisten viran- omaisten on teht(cid:132)v(cid:132) sopimuksia n(cid:132)iden matkanj(cid:132)r- jest(cid:132)jien kanssa, jotta voidaan taata, ett(cid:132) matkailijat saavat avustuksen m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)(cid:132) vastaavan hinnanalen- nuksen. Matkanj(cid:132)rjest(cid:132)jien ja matkatoimistojen on esitett(cid:132)v(cid:132) viranomaisille asiakirjat, joiden perusteella kuljetus- kustannukset matkustajaa kohti voidaan todentaa (lasku kuljetuksista aiheutuneista kuluista, matkus- tajam(cid:132)(cid:132)r(cid:132) jne. ). Lis(cid:132)ksi viranomaisille on esitett(cid:132)v(cid:132) asiakirjat, joista ilmenee, ett(cid:132) matkailijoiden hyv(cid:132)ksi on tullut maksetun tuen suuruinen hinnanalennus. Matkanj(cid:132)rjest(cid:132)jien ja matkatoimistojen on lis(cid:132)ksi kerrottava mainosaineistossaan t(cid:132)st(cid:132) Sisilian alueen tukitoimenpiteest(cid:132) ja matkailijoille siit(cid:132) koituvasta hy(cid:148)dyst(cid:132). (10) Vuosittain j(cid:132)rjestelm(cid:132)(cid:132)n k(cid:132)ytet(cid:132)(cid:132)n 15 miljardia Italian liiraa (7,7 miljoonaa ecua). (11) Lain 119 artiklassa s(cid:132)(cid:132)det(cid:132)(cid:132)n tuetuista lainoista, joiden korko on 4 prosenttia ja joita my(cid:148)nnet(cid:132)(cid:132)n matkatoimistoille ja muille yrityksille, jotka eiv(cid:132)t harjoita linjaliikennett(cid:132) tieliikenteess(cid:132). Lainoilla on tarkoitus rahoittaa k(cid:132)ytt(cid:148)p(cid:132)(cid:132)omaa, ja lainan enim- m(cid:132)ism(cid:132)(cid:132)r(cid:132) on 150 miljoonaa Italian liiraa. Artik- lassa s(cid:132)(cid:132)det(cid:132)(cid:132)n my(cid:148)s edullisesta Sisilian alueen my(cid:148)nt(cid:132)m(cid:132)st(cid:132) takauksesta. Tilivuosille 1993, 1994 ja 1995 on varattu yhteens(cid:132) 3 miljardin Italian liiran m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)raha. Toimivaltaiset viranomaiset ovat ilmoittaneet 30 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1997 p(cid:132)iv(cid:132)tyss(cid:132) kirjeess(cid:132) n:o 4319, ett(cid:132) kyseisen s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)ksen mukainen j(cid:132)rjes- telm(cid:132) on kumottu Sisilian alueellisella lailla n:o 33/96 ja ett(cid:132) sit(cid:132) ennen ei ollut my(cid:148)nnetty yht(cid:132)(cid:132)n tukea. N(cid:132)in ollen kyseisen j(cid:132)rjestelm(cid:132)n takia aloite- tulla menettelyll(cid:132) ei ole en(cid:132)(cid:132) kohdetta. IV (12) Osuuskunnille my(cid:148)nnett(cid:132)v(cid:132) avustus, jonka rahoi- tusta on vahvistettu alueellisen lain n:o 25/93 51 artiklan perusteella ja jota on muutettu saman lain 114 artiklassa, kuuluu EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. L 32/20 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 5. 2. 1999 (13) Tukea my(cid:148)nnet(cid:132)(cid:132)n Italian tietyill(cid:132) alueilla toimi- jotka ovat n(cid:132)in ollen edullisem- ville yrityksille, massa sijaitseviin yrityksiin verrattuna. asemassa muualla tietojen perusteella on voitu todeta, ett(cid:132) lain n:o 36/91 nojalla k(cid:132)ytt(cid:148)(cid:148)notetusta tukij(cid:132)rjestelm(cid:132)st(cid:132) on ilmoitettu komissiolle huhtikuussa 1991, jolloin komissio on sen hyv(cid:132)ksynyt (2). Komission k(cid:132)yt(cid:148)ss(cid:132) t(cid:132)ll(cid:132) hetkell(cid:132) olevien tietojen perusteella voidaan tehd(cid:132) seuraavat p(cid:132)(cid:132)telm(cid:132)t. (14) Tuki v(cid:132)(cid:132)rist(cid:132)(cid:132) kilpailua, koska se vahvistaa edunsaa- toimintamahdolli- jayritysten rahoitusasemaa suuksia sellaisiin kilpailijoihin n(cid:132)hden, jotka eiv(cid:132)t saa vastaavaa etua. Lis(cid:132)ksi se vaikuttaa j(cid:132)senval- tioiden v(cid:132)liseen kauppaan aina kun t(cid:132)llaista vaiku- tusta esiintyy t(cid:132)ss(cid:132) yhteydess(cid:132). ja (18) Tuki v(cid:132)(cid:132)rist(cid:132)(cid:132) kilpailua ja vaikuttaa j(cid:132)senvaltioiden v(cid:132)liseen kauppaan, kun edunsaajayritykset viev(cid:132)t osan tuotannostaan muihin j(cid:132)senvaltioihin; samoin vaikka ne eiv(cid:132)t harjoittaisi vienti(cid:132), kotimainen tuotanto hy(cid:148)tyy j(cid:132)rjestelm(cid:132)st(cid:132), koska muiden j(cid:132)sen- valtioiden yritysten mahdollisuudet vied(cid:132) tuottei- taan Italian markkinoille pienenev(cid:132)t (1). Tuki vaikuttaa kauppaan my(cid:148)s sill(cid:132) tavoin, ett(cid:132) se vaikuttaa edunsaajayritysten sijoittautumisp(cid:132)(cid:132)t(cid:148)k- siin. Koska yritykset tukien takia valitsevat sijoittau- tumispaikakseen tuesta hy(cid:148)tyv(cid:132)n alueen tai siirtyv(cid:132)t j(cid:132)senvaltiosta toiseen, uuden sijoittautumispaikan tulevien tuotteiden tarjonta tuotanto ja muuttaa kaupank(cid:132)ynti(cid:132) j(cid:132)senvaltioiden v(cid:132)lill(cid:132). sielt(cid:132) (19) Edell(cid:132) esitetyn perusteella voidaan todeta, ett(cid:132) alueelliseen lakiin n:o 36/91 sis(cid:132)ltyv(cid:132)n j(cid:132)rjestelm(cid:132)n perusteella my(cid:148)nnetty tuki, jonka rahoitusta on lis(cid:132)tty lain n:o 25/93 51 artiklan perusteella ja jota on muutettu samaisen lain n:o 25/93 114 artiklalla, kuuluu 92 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Tuki ei n(cid:132)in ollen sovellu yhteismarkkinoille, ellei siihen voida jotakin perustamissopimuksessa tuki on laitonta, m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)tty(cid:132) poikkeusta. Lis(cid:132)ksi koska Italian hallitus on 93 artiklan 3 kohdan lykk(cid:132)(cid:132)v(cid:132)st(cid:132) vaikutuksesta huolimatta my(cid:148)nt(cid:132)nyt sit(cid:132) ennen kuin komissio ilmoitti kantansa asiaan. soveltaa (15) (16) (17) Lain n:o 36/91 8 artiklan 1 ja 2 kohdassa sek(cid:132) 14 artiklan 2 kohdassa s(cid:132)(cid:132)detyn, tuottaviin investoin- teihin suunnattavien tiskien rahoituksen lis(cid:132)(cid:132)misen osalta vahvistetaan komission vuonna 1991 esit- t(cid:132)m(cid:132) my(cid:148)nteinen kanta. Sisiliaan, joka k(cid:132)rsii erityisen vakavista ongelmista muun yhteis(cid:148)n tilan- teeseen verrattuna, sovelletaan 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeusta (3). Kyseisten tiskien sovel- tamiss(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)ksiss(cid:132) otetaan huomioon investointeja, hyv(cid:132)ksytt(cid:132)vi(cid:132) menoja ja tuen enimm(cid:132)isintensi- teetti(cid:132) koskevat yhteis(cid:148)n s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)t. Voidaan todeta, ett(cid:132) kyseisiin tiskiin voidaan soveltaa 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeusta, sill(cid:132) kyseess(cid:132) on tuki taloudellisen kehityksen edist(cid:132)miseen alueilla, joilla elintaso on poikkeuksellisen alhainen tai joilla vajaaty(cid:148)llisyys on vakava ongelma. tuolloin muun muassa, Lain n:o 36/91 14 artiklan 1 kohdassa s(cid:132)(cid:132)detyn, k(cid:132)ytt(cid:148)p(cid:132)(cid:132)oman rahoittamiseen tarkoitetun rahoi- tuksen lis(cid:132)(cid:132)misen osalta Italian hallitus ei esitt(cid:132)nyt vastalauseita komission aloittaessa menettelyn. Komissio totesi ett(cid:132) kyseinen tuki on toimintatukea ja ett(cid:132) sen my(cid:148)nt(cid:132)- misess(cid:132) ei noudateta ehtoja, jotka sis(cid:132)ltyv(cid:132)t komis- sion tiedonantoon 92 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan vuodelta 1988 (4), sill(cid:132) tukea ei ole rajoitettu ajallisesti, se ei ole v(cid:132)henev(cid:132)(cid:132) eik(cid:132) se ole tarkoitettu rakenteellisten ongelmien ratkaisemiseen. N(cid:132)it(cid:132) seikkoja ei ole kumottu. soveltamisesta aluetukiin Lain n:o 25/93 51 artiklaan sis(cid:132)ltyv(cid:132)(cid:132), alueellisen lain n:o 36/91 mukaiseen tukij(cid:132)rjestelm(cid:132)(cid:132)n liittyv(cid:132)(cid:132) rahoituksen lis(cid:132)(cid:132)mist(cid:132) sek(cid:132) samaisen lain n:o 25/93 114 artiklaan sis(cid:132)ltyvi(cid:132) tukij(cid:132)rjestelm(cid:132)n muutoksia koskevan menettelyn aloittaminen perustui l(cid:132)hinn(cid:132) siihen, ei ollut tarpeeksi tietoa. Viranomaisten toimittamien lis(cid:132)- tukij(cid:132)rjestelm(cid:132)st(cid:132) sin(cid:132)ns(cid:132) ett(cid:132) (20) Sama p(cid:132)tee alueellisen lain n:o 36/91 14 artiklan 2 kohdan lainoihin, joiden my(cid:148)nt(cid:132)misest(cid:132) s(cid:132)(cid:132)det(cid:132)(cid:132)n lain n:o 25/93 114 artiklassa. Lainat on tarkoitettu majoitus- ja maatilamatkailualalla toimiville yrityk- sille, jotta ne suoriutuisivat veloistaan kansallisille ja (2) Valtiontuki N 582/90, EYVL C 192, 23. 7. 1991, s. 2. (3) Komission p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)s, tehty 1 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) maaliskuuta 1995 (Tuki 40/ (1) Yhteis(cid:148)jen tuomioistuimen tuomio 13. 7. 1988 asiassa 102/87 (SEB), Kok. 1988, s. 4067. 95). (4) EYVL C 212, 12. 8. 1988, s. 2 5. 2. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 32/21 alueellisille elimille sek(cid:132) rahoituslaitoksille. Viran- omaiset eiv(cid:132)t ole kiist(cid:132)neet, etteik(cid:148) tuki olisi luon- teeltaan toimintatukea. T(cid:132)m(cid:132)k(cid:132)(cid:132)n tuki ei ole v(cid:132)he- nev(cid:132)(cid:132). Kun otetaan huomioon, ett(cid:132) kyse on jo tuella ei edistet(cid:132) uusia toteutuneista menoista, investointeja. (21) On muistettava komission todenneen tiedonannos- saan v(cid:132)h(cid:132)merkityksellisest(cid:132) tuesta (1), ett(cid:132) jos tuki on enint(cid:132)(cid:132)n 100 000 ecua kolmen vuoden aikana, perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta eik(cid:132) tuesta tarvitse antaa komissiolle tietoa ennakolta, kuten 93 artiklan 3 kohdassa m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)t(cid:132)(cid:132)n. on t(cid:132)sment(cid:132)nyt tukena my(cid:148)nnetyt ja niit(cid:132), t(cid:132)m(cid:132)n Komissio kuitenkin joilla s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)n soveltamisehtoja, erityisesti niit(cid:132), valvotaan, ett(cid:132) useat samalle edunsaajalle v(cid:132)h(cid:132)mer- kityksisen(cid:132) tuet eiv(cid:132)t ylit(cid:132) asetettua yl(cid:132)rajaa, jotka liittyv(cid:132)t jossakin muussa muodossa my(cid:148)nnetyn tuen muuntamiseen vastaavaksi avustusekvivalentiksi. T(cid:132)m(cid:132) v(cid:132)h(cid:132)merki- tyksisen tuen s(cid:132)(cid:132)nt(cid:148) koskee l(cid:132)hinn(cid:132) pieni(cid:132) ja keski- suuria yrityksi(cid:132), mutta sit(cid:132) sovelletaan kaikkiin edunsaajayrityksiin niiden koosta riippumatta. (22) N(cid:132)in ollen tuki, jonka my(cid:148)nt(cid:132)minen perustuu lain n:o 36/91 14 artiklan 1 kohtaan ja samaisen lain 14 artiklan 2 kohdan muutokseen, josta on s(cid:132)(cid:132)detty lain n:o 25/93 114 artiklassa, ei ole toimintatukea koskevien yhteis(cid:148)n s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)sten mukaista. T(cid:132)llaiseen tukeen ei voida soveltaa mit(cid:132)(cid:132)n poikkeusta, ja n(cid:132)in ollen tuki on perustamissopimuksen vastaista silt(cid:132) osin kuin siihen ei sovelleta s(cid:132)(cid:132)nt(cid:148)(cid:132) v(cid:132)h(cid:132)merkityk- sellisest(cid:132) tuesta. V (23) (24) (25) (26) Italian viranomaiset ovat esitt(cid:132)neet komissiolle lain n:o 25/93 117 artiklassa s(cid:132)(cid:132)detyst(cid:132) tuesta seuraavat huomautukset. Viranomaiset toteavat ennen kaikkea, ett(cid:132) tarkas- telun kohteena olevalla tukitoimenpiteell(cid:132) ei syrjit(cid:132) ket(cid:132)(cid:132)n kansallisuuden eik(cid:132) k(cid:132)ytetyn kuljetus- muodon perusteella. Tuesta hy(cid:148)tyv(cid:132)t sek(cid:132) italia- laiset ett(cid:132) ulkomaalaiset matkatoimistot ja matkai- luyritykset, ja sit(cid:132) sovelletaan kaikkiin kulkuv(cid:132)linei- siin. Italian viranomaiset katsovat, ett(cid:132) n(cid:132)in ollen tuella ei voi olla vaikutusta n(cid:132)iden v(cid:132)liseen kilpai- luun. Lis(cid:132)ksi viranomaisten mielest(cid:132) matkailevat kulut- tajat ovat kyseisen tuen varsinaisia edunsaajia, koska laki velvoittaa matkanj(cid:132)rjest(cid:132)j(cid:132)t ja matkatoimistot alentamaan matkan hintaa Sisilian alueen my(cid:148)n- t(cid:132)m(cid:132)(cid:132) tukea vastaavalla m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)ll(cid:132) ja t(cid:132)ll(cid:132) tavoin siir- t(cid:132)m(cid:132)(cid:132)n koko tukim(cid:132)(cid:132)r(cid:132)n kuluttajille. N(cid:132)ill(cid:132) ta- louden toimijoilla on siis vain v(cid:132)litt(cid:132)j(cid:132)n teht(cid:132)v(cid:132) eiv(cid:132)tk(cid:132) ne voi pit(cid:132)(cid:132) itsell(cid:132)(cid:132)n edes pient(cid:132) osaa Sisi- lian alueelta saamastaan tuesta. Italian viranomaiset katsovat n(cid:132)in ollen, ett(cid:132) vaikka tukitoimilla pyritt(cid:132)isiin kiistatta houkuttelemaan matkailijoita Sisiliaan, niill(cid:132) on kuitenkin vain v(cid:132)lillisi(cid:132) ja eritt(cid:132)in monelle taholle jakautuvia vaikutuksia koko matkailualaan ja saaren talouteen yleens(cid:132). T(cid:132)llaiset v(cid:132)lilliset edut, jotka jakautuvat laajalle eiv(cid:132)tk(cid:132) ole mitattavissa, eiv(cid:132)t Italian viran- omaisten mielest(cid:132) kuulu perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. (27) Italian viranomaiset ovat lis(cid:132)ksi toimittaneet tietoja Sisilian matkailualasta, joka viranomaisten mielest(cid:132) tarvitsee kyseisi(cid:132) tukia kehitty(cid:132)kseen. Seuraavassa n(cid:132)it(cid:132) tietoja: Taulukko 1 Sisilian alueen antamat tiedot Vuosi 1991 1992 1995 1996 1997 Y(cid:148)pymiset 10 820 000 7 033 000 9 548 000 10 228 000 10 329 000 Oleskelu Sisiliassa keskim(cid:132)(cid:132)rin (vrk) 4,2 3,80 3,01 2,99 3,10 (1) EYVL C 68, 6. 3. 1996, s. 9 L 32/22 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 5. 2. 1999 Taulukko 2 Sisilian alueen antamat tiedot, vuosi 1996 Alue Matkailija/asukas Matkailijaa/km2 Oleskelu keskim(cid:132)(cid:132)rin (vrk) (1) Sisilia Veneto Friuli V. G. Val d’Aosta Emilia R. 1,74 12,04 7,97 22,62 7,17 344 2 899 1 210 821 1 271 2,99 5,10 5,80 4,02 4,31 (1) Matkailijat viipyv(cid:132)t Italiassa keskim(cid:132)(cid:132)rin 4,3 vuorokautta. (28) Lis(cid:132)ksi komissiolla on k(cid:132)yt(cid:148)ss(cid:132)(cid:132)n Sisilian aluetta koskevat seuraavat tiedot: Taulukko 3 Matkailualan tuottama arvonlis(cid:132) prosentteina koko talousel(cid:132)m(cid:132)n arvonlis(cid:132)st(cid:132) (Tiedot vuodelta 1991, l(cid:132)hde: Istituto Tagliacarne) (%) Italia Trentino Val d’Aosta Friuli V. G. Veneto Emilia-Romagna Sisilia 2,8 9,7 7,1 3,5 3,1 2,8 1,9 (29) Vuonna 1996 Etel(cid:132)-Italian (johon Sisilia kuuluu) tuottavuus oli 76,6 prosenttia Keski- ja Pohjois- Italian tuottavuudesta. Sisilian infrastruktuuri- kannan yleisindeksi oli 69,3 prosenttia koko maan indeksist(cid:132) (Italia = 100) vuonna 1995. Vuonna 1996 ty(cid:148)tt(cid:148)myysaste oli 24 prosenttia ja nuoriso- ty(cid:148)tt(cid:148)myysaste 60,1 prosenttia. Etel(cid:132)-Italiassa j(cid:132)rjes- tettyjen kurssien osuus on vain 22 prosenttia koko maassa j(cid:132)rjestetyst(cid:132) koulutuksesta. (30) Komissio toteaa tukitoimenpiteist(cid:132), ett(cid:132) a) voidaan Italian viranomaisten tapaan katsoa, ett(cid:132) niill(cid:132) ei syrjit(cid:132) ket(cid:132)(cid:132)n, koska ne eiv(cid:132)t vaikuta matkatoimistojen v(cid:132)liseen kilpailuun eiv(cid:132)tk(cid:132) k(cid:132)ytett(cid:132)vien kuljetusmuotojen v(cid:132)liseen kilpai- luun b) tuesta saatava suora taloudellinen hy(cid:148)ty siirtyy todellisuudessa matkatoimistoilta ja matkanj(cid:132)r- talouden jest(cid:132)jilt(cid:132) kuluttajille, toimijat eiv(cid:132)t saa tuesta suoraa taloudellista hy(cid:148)ty(cid:132). joten kyseiset Riippumatta a ja b kohdassa todetusta kyseinen toimenpide on laajuudeltaan ja vaikutukseltaan sellaista, ett(cid:132) se on omiaan houkuttelemaan matkai- lijoita Sisiliaan. N(cid:132)in ollen matkanj(cid:132)rjest(cid:132)j(cid:132)t saavat siit(cid:132) v(cid:132)lillist(cid:132) hy(cid:148)ty(cid:132), kun kysynt(cid:132) tuen johdosta lis(cid:132)(cid:132)ntyy. 5. 2. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 32/23 (31) (32) (33) Vaikka komissio voi yhty(cid:132) Italian hallituksen n(cid:132)kemyksen, jonka mukaan t(cid:132)llaisen edun vaikutus jakautuu laajalle ja on v(cid:132)lillinen eik(cid:132) sit(cid:132) voida mitata, komissio katsoo kuitenkin, ett(cid:132) etu kuuluu 92 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Kyseisi(cid:132) tukia voivat hy(cid:148)dynt(cid:132)(cid:132) ainoastaan sellaiset yritykset, jotka toimivat tietyll(cid:132) alueella saaden siit(cid:132) etua. Tukea ei my(cid:148)nnet(cid:132) matkailijoiden kuljettamiseen tuon alueen ulkopuolella. Tuen vaikutukset kauppaan n(cid:132)kyv(cid:132)t my(cid:148)s matkai- lijoiden tekemiss(cid:132) valinnoissa. Kun kyseinen tuki saa matkailijat valitsemaan tuetun alueen matka- kohteekseen, yhteis(cid:148)n matkailijavirrat muuttuvat. N(cid:132)in ollen tuki v(cid:132)(cid:132)rist(cid:132)(cid:132) kilpailua ja vahvistaa edunsaajayritysten rahoitusasemaa ja mahdolli- suuksia kilpailijoihin n(cid:132)hden, jotka eiv(cid:132)t tukea saa. T(cid:132)llaisen vaikutuksen ilmetess(cid:132) yhteis(cid:148)n sis(cid:132)isess(cid:132) kaupassa, tarkasteltavana oleva tuki vaikuttaa kilpai- lijoihin. Edell(cid:132) esitetyn perusteella komissio katsoo, ett(cid:132) kyseiset tuet kuuluvat 92 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. N(cid:132)in ollen ne eiv(cid:132)t sovellu yhteis- markkinoille, ellei niihin voida soveltaa perustamis- sopimuksessa m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)ttyj(cid:132) poikkeuksia. Lis(cid:132)ksi tuet ovat laittomia, koska Italia on pannut ne t(cid:132)yt(cid:132)nt(cid:148)(cid:148)n 93 artiklan 3 kohdan lykk(cid:132)(cid:132)v(cid:132)st(cid:132) vaikutuksesta huolimatta ennen kuin komissio on ottanut niihin kantaa. (34) Kuten komissio totesi jo aloittaessaan menettelyn, voidakseen arvioida tukien soveltuvuutta yhteis- markkinoille sen on ennen kaikkea selvitett(cid:132)v(cid:132), onko kyseess(cid:132) toimintatuki. Komissio totesi tuol- loin my(cid:148)s, ett(cid:132) kyseiset toimenpiteet eiv(cid:132)t ole sopu- soinnussa toimintatukia koskevien yhteis(cid:148)n s(cid:132)(cid:132)n- t(cid:148)jen kanssa, koska tuki ei ole ajallisesti rajoitettu, se ei ole v(cid:132)henev(cid:132)(cid:132) eik(cid:132) sill(cid:132) ole tarkoitus ratkaista rakenteellisia ongelmia. (35) Komission on otettava huomioon my(cid:148)s seuraavat tekij(cid:132)t. Saaren luonnon ja rakennusperinn(cid:148)n ansi- osta matkailulla voisi olla merkitt(cid:132)v(cid:132) asema Sisilian talouden kehitt(cid:132)misess(cid:132). Sisilia kuuluu perustamis- sopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa oleviin tarkoitettuihin ep(cid:132)edullisessa unionin alueisiin. Rakenteellisten tekij(cid:148)iden, kuten kehittym(cid:132)tt(cid:148)m(cid:132)n alhaisen koulutustason vuoksi, matkailuala ei ole viel(cid:132) niin kehittynyt kuin se ansaitsisi. Italian viranomaisten toimittamista tiedoista (ks. taulukko 2) ilmenee, ett(cid:132) Sisiliassa k(cid:132)y viidest(cid:132) v(cid:132)hiten matkailijoita sek(cid:132) v(cid:132)kilukuun suhteutettuna (Sisi- liassa 1,75 ja muilla alueilla 7,17–22,62) ett(cid:132) neli(cid:148)- Italian alueesta infrastruktuurin asemassa ja kilometri(cid:132) kohti (Sisiliassa 344 ja muilla alueilla 821–899). N(cid:132)ist(cid:132) tiedoista my(cid:148)s ilmenee, ett(cid:132) matkailijoiden m(cid:132)(cid:132)r(cid:132) Sisiliassa ei ole ainakaan lis(cid:132)(cid:132)ntynyt vuodesta 1991 ja ett(cid:132) matkailualan tuot- tama arvonlis(cid:132) on sek(cid:132) koko talousel(cid:132)m(cid:132)n ett(cid:132) muiden Italian matkailualueiden tuottamaan arvon- lis(cid:132)(cid:132)n verrattuna Sisiliassa selv(cid:132)sti pienempi. Kysei- ett(cid:132) matkailijat sist(cid:132) ilmenee my(cid:148)s, viipyv(cid:132)t huomattavasti lyhyemm(cid:132)n ajan (2,99 vuorokautta) kuin koko maassa keskim(cid:132)(cid:132)rin (4,3 vuorokautta). keskim(cid:132)(cid:132)rin Sisiliassa tiedoista saarella (36) Komissio on yleens(cid:132) sit(cid:132) mielt(cid:132), ett(cid:132) kehityksen on jolla pohjauduttava pitk(cid:132)n aikav(cid:132)lin politiikkaan, vaikutetaan kehityksen edist(cid:132)miseen tarvittavaan infrastruktuuriin. Tarkasteltavina olevat toimenpi- teet voivat kuitenkin olla hy(cid:148)dyksi rakennetoimen- piteiden t(cid:132)ydent(cid:132)j(cid:132)n(cid:132). Kyseisten toimenpiteiden, joita sovelletaan ainoastaan silloin, kun matkailija viipyy y(cid:148)t(cid:132), pit(cid:132)isi vaikuttaa oleskelua pident(cid:132)v(cid:132)sti. Kun toisaalta otetaan huomioon saaren taloudellinen tilanne ja matkailualan rakenteelliset puutteet, on v(cid:132)ltt(cid:132)m(cid:132)- t(cid:148)nt(cid:132) jatkaa v(cid:132)liaikaisesti alueen matkailumahdolli- suuksien kehitt(cid:132)misen tukemista tarkasteltavina olevien toimenpiteiden avulla. Itse asiassa voidaan olettaa, ett(cid:132) kysynn(cid:132)n tukeminen parantaa matkai- lupalveluiden tarjontaa ja ett(cid:132) kyseiset toimenpiteet voivat olla omiaan parantamaan infrastruktuuria ja kehitt(cid:132)m(cid:132)(cid:132)n alaa. v(cid:132)hint(cid:132)(cid:132)n kuusi (37) 92 artiklan 3 Edell(cid:132) esitetyn perusteella komissio katsoo, ett(cid:132) tukitoimenpiteet soveltuvat tarkasteltavina olevat kohdan a yhteismarkkinoille alakohdan poikkeuksen nojalla, jos ne rajoitetaan ajallisesti. Sopiva aikarajoitus on viisi vuotta menet- telyn aloittamisp(cid:132)iv(cid:132)st(cid:132). J(cid:132)rjestelm(cid:132)n p(cid:132)(cid:132)ttymis- p(cid:132)iv(cid:132) on n(cid:132)in ollen joulukuun 31 p(cid:132)iv(cid:132) 2002. Kun otetaan huomioon, ett(cid:132) tukitoimenpiteet ovat olleet voimassa vuodesta 1967, on asianmukaista olla laajentamatta niit(cid:132) ja lis(cid:132)(cid:132)m(cid:132)tt(cid:132) niiden rahoitusta. ON TEHNYT T(cid:142)M(cid:142)N P(cid:142)(cid:142)T(cid:153)KSEN: 1 artikla Sisilian alueellisen lain n:o 25/93 51 ja 114 artiklassa s(cid:132)(cid:132)detyt osuustoiminnallisten yritysten tukij(cid:132)rjestelmien rahoituksen lis(cid:132)(cid:132)minen ja muutokset, silt(cid:132) osin kuin ne eiv(cid:132)t kuulu v(cid:132)h(cid:132)merkityksisen tuen s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)n soveltamis- alaan, ovat laittomia, koska ne on pantu t(cid:132)yt(cid:132)nt(cid:148)(cid:148)n ennen kuin komissio on ottanut niihin kantaa EY:n perustamis- sopimuksen 93 artiklan 3 kohdan mukaisesti. L 32/24 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 5. 2. 1999 2 artikla 5 artikla Sisilian alueellisen lain n:o 36/91 8 artiklan 1 ja 2 kohdassa ja 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tukitoi- menpiteiden rahoituksen lis(cid:132)(cid:132)minen, josta s(cid:132)(cid:132)det(cid:132)(cid:132)n lain n:o 25/93 51 artiklassa, soveltuu yhteismarkkinoille EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeuksen nojalla. 3 artikla Sisilian alueellisen lain n:o 36/91 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tukitoimenpiteiden rahoituksen lis(cid:132)ys, josta s(cid:132)(cid:132)det(cid:132)(cid:132)n lain n:o 25/93 51 artiklassa, ja 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tukien muuttaminen, josta s(cid:132)(cid:132)de- t(cid:132)(cid:132)n saman lain n:o 25/93 114 artiklassa eiv(cid:132)t sovellu yhteismarkkinoille, silt(cid:132) osin kuin ne ylitt(cid:132)v(cid:132)t v(cid:132)h(cid:132)merki- tyksisen tuen s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)ss(cid:132) m(cid:132)(cid:132)ritetyn 100 000 ecun emmm(cid:132)ism(cid:132)(cid:132)r(cid:132)n kolmen vuoden aikana, koska niihin ei voida soveltaa mit(cid:132)(cid:132)n EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 2 tai 3 kohdan eik(cid:132) ETA-sopimuksen 61 artiklan 2 tai 3 kohdan poikkeusta. 4 artikla Italian on toteutettava tarpeelliset toimet t(cid:132)m(cid:132)n p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)ksen 3 artiklassa tarkoitettujen tukien lopettamiseksi viipym(cid:132)tt(cid:132) sellaisissa tapauksissa, joissa kyseisten tukien kokonais- m(cid:132)(cid:132)r(cid:132) ylitt(cid:132)(cid:132) samassa artiklassa mainitussa v(cid:132)h(cid:132)merkityk- sisen tuen s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)ss(cid:132) m(cid:132)(cid:132)ritetyn enimm(cid:132)ism(cid:132)(cid:132)r(cid:132)n. Italian on lis(cid:132)ksi toteutettava tarpeelliset toimet 3 artik- lassa tarkoitettujen laittomasti my(cid:148)nnettyjen tukien takai- sinmaksamisen varmistamiseksi. Tuet maksetaan takaisin Italian oikeuden ja menettelyjen mukaisesti, ja niihin lis(cid:132)- t(cid:132)(cid:132)n kyseisten tukien takaisinmaksuun asti peritt(cid:132)v(cid:132) korko, joka vastaa Italian aluetukien nettoavustusekviva- lentin laskemisessa k(cid:132)ytett(cid:132)v(cid:132)(cid:132) viitekorkoa. Sisilian alueellisen lain n:o 25/93 117 artiklassa s(cid:132)(cid:132)detyt tuet ovat EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan nojalla laittomia, koska ne on pantu t(cid:132)yt(cid:132)nt(cid:148)(cid:148)n ennen kuin komissio on ilmaissut niist(cid:132) kantansa. Ensimm(cid:132)isess(cid:132) kohdassa mainitut tuet soveltuvat yhteis- markkinoille EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeuksen nojalla viiden vuoden ajan menettelyn aloittamisp(cid:132)iv(cid:132)st(cid:132) lukien. T(cid:132)m(cid:132) aika p(cid:132)(cid:132)ttyy 31 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 2002. J(cid:132)rjestelm(cid:132)n laajenta- minen tai rahoituksen lis(cid:132)(cid:132)minen on kielletty(cid:132). 6 artikla Italian on toteutettava tarpeelliset toimet 5 artiklassa tarkoitettujen tukien lopettamiseksi 31 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 2002. 7 artikla Italian hallituksen on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa t(cid:132)m(cid:132)n p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)ksen tiedoksiantamisesta toteuttamansa toimenpiteet. p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)ksen noudattamiseksi 8 artikla T(cid:132)m(cid:132) p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)s on osoitettu Italian tasavallalle. Tehty Brysseliss(cid:132) 3 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1998. Komission puolesta Karel VAN MIERT Komission j(cid:132)sen


title: Règlement (CE) n° 1156/98 de la Commission du 3 juin 1998 fixant les prix représentatifs et les montants des droits additionnels à l'importation des mélasses dans le secteur du sucre

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
molasses
representative price

text: 4. 6. 98 FR Journal officiel des Communautés européennes L 160/13 RÈGLEMENT (CE) No 1156/98 DE LA COMMISSION du 3 juin 1998 fixant les prix représentatifs et les montants des droits additionnels à l’importa- tion des mélasses dans le secteur du sucre LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES, vu le traité instituant la Communauté européenne, vu le règlement (CEE) no 1785/81 du Conseil, du 30 juin 1981, portant organisation commune des marchés dans le secteur du sucre (1), modifié en dernier lieu par le règle- ment (CE) no 1599/96 (2), vu le règlement (CE) no 1422/95 de la Commission, du 23 juin 1995, établissant les modalités d’application pour l’importation de mélasses dans le secteur du sucre et modifiant le règlement (CEE) no 785/68 (3), et notamment son article 1er paragraphe 2 et son article 3 paragraphe 1, considérant que le règlement (CE) no 1422/95 prévoit que le prix caf à l’importation de mélasses, ci-après dénommé «prix représentatif», est établi conformément au règlement (CEE) no 785/68 de la Commission (4); que ce prix s’en- tend fixé pour la qualité type définie à l’article 1er du règlement précité; considérant que le prix représentatif de la mélasse est calculé pour un lieu de passage en frontière de la Communauté, qui est Amsterdam; que ce prix doit être calculé à partir des possibilités d’achat les plus favorables sur le marché mondial établies sur la base des cours ou des prix de ce marché ajustés en fonction des différences de qualité éventuelles par rapport à la qualité type; que la qualité type de la mélasse a été définie par le règlement (CEE) no 785/68; considérant que, pour la constatation des possibilités d’achat les plus favorables sur le marché mondial, il doit être tenu compte de toutes les informations relatives aux offres faites sur le marché mondial, aux prix relevés sur des marchés importants dans les pays tiers et aux opéra- tions de vente conclues dans le cadre des échanges inter- nationaux, dont la Commission a connaissance, soit par l’intermédiaire des États membres, soit par ses propres moyens; que, lors de cette constatation, aux termes de l’article 7 du règlement (CEE) no 785/68, on peut se fonder sur une moyenne de plusieurs prix, à condition que cette moyenne puisse être considérée comme repré- sentative de la tendance effective du marché; considérant qu’il n’est pas tenu compte des informations lorsque et marchande ou lorsque le prix indiqué dans l’offre ne la marchandise n’est pas loyale saine, porte que sur une faible quantité non représentative du marché; que doivent également être exclus les prix d’offre qui peuvent être considérés comme non représentatifs de la tendance effective du marché; considérant que, afin d’obtenir des données comparables relatives à la mélasse de la qualité type, il importe, selon la qualité de la mélasse offerte, d’augmenter ou de dimi- nuer les prix en fonction des résultats obtenus par l’appli- cation de l’article 6 du règlement (CEE) no 785/68; considérant qu’un prix représentatif peut être exception- nellement maintenu à un niveau inchangé pendant une période limitée lorsque le prix d’offre qui a servi de base pour l’établissement précédent du prix représentatif n’est pas parvenu à la connaissance de la Commission et que les prix d’offre disponibles, qui ne semblent pas être suffisamment représentatifs de la tendance effective du marché, entraîneraient des modifications brusques et considérables du prix représentatif; considérant que, lorsqu’il existe une différence entre le prix de déclenchement pour le produit en cause et le prix représentatif, il y a lieu de fixer des droits à l’importation additionnels dans les conditions visées à l’article 3 du règlement (CE) no 1422/95; que, en cas de suspension des droits à l’importation en application de l’article 5 du il y a lieu de fixer des (CE) no 1422/95, règlement montants particuliers pour ces droits; considérant que l’application de ces dispositions conduit à fixer les prix représentatifs et les droits additionnels à l’importation des produits en cause comme indiqué à l’annexe du présent règlement; considérant que les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l’avis du comité de gestion du sucre, A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT: Article premier Les prix représentatifs et les droits additionnels appli- cables à l’importation des produits visés à l’article 1er du règlement (CE) no 1422/95 sont fixés comme indiqué en annexe. (1) JO L 177 du 1. 7. 1981, p. 4. (2) JO L 206 du 16. 8. 1996, p. 43. (3) JO L 141 du 24. 6. 1995, p. 12. (4) JO L 145 du 27. 6. 1968, p. 12. Article 2 Le présent règlement entre en vigueur le 4 juin 1998. L 160/14 FR Journal officiel des Communautés européennes 4. 6. 98 Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre. Fait à Bruxelles, le 3 juin 1998. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission ANNEXE du règlement fixant les prix représentatifs et les montants des droits additionnels applicables à l’importation des mélasses dans le secteur du sucre Code NC Montant du prix représentatif en écus par 100 kilogrammes nets du produit en cause Montant du droit additionnel en écus par 100 kilogrammes nets du produit en cause Montant du droit à appliquer à l’importation du fait de la suspension visée à l’article 5 du règlement (CE) no 1422/95 en écus par 100 kilogrammes nets du produit en cause (2) 1703 10 00 (1) 1703 90 00 (1) 6,96 8,28 0,05 (cid:190) (cid:190) 0,00 (1) Fixation pour la qualité type telle que définie à l’article 1er du règlement (CEE) no 785/68, modifié. (2) Ce montant remplace, conformément à l’article 5 du règlement (CE) no 1422/95, le taux du droit du tarif douanier commun fixé pour ces produits