title: Decyzja Rady z dnia 22 czerwca 1998 r. w sprawie zawarcia Umowy o wzajemnym uznawaniu między Wspólnotą Europejską a Stanami Zjednoczonymi Ameryki

eurovoc_concepts:
United States
agreement (EU)
mutual recognition principle
ratification of an agreement

formats: html pdf print

text: 11/t. 30 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 179 31999D0078 L 31/1 DZIENNIK URZĘDOWY WSPÓLNOT EUROPEJSKICH 4. 2. 1999 DECYZJA RADY z dnia 22 czerwca 1998 r. w sprawie zawarcia Umowy o wzajemnym uznawaniu między Wspólnotą Europejską a Stanami Zjednoczonymi Ameryki (1999/78/WE) RADA UNII EUROPEJSKIEJ, PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DECYZJĘ: uwzględniając Traktat ustanawiający Wspólnotę Europejską, w szczególności jego art. 113, wraz z art. 228 ust. 2 zdanie pierw- sze, ust. 3 i art. 228 ust. 4 akapit pierwszy, uwzględniając wniosek Komisji, a także mając na uwadze, co następuje: Umowa o wzajemnym uznawaniu między Wspólnotą Europej- ską a Stanami Zjednoczonymi Ameryki podpisana w Londynie dnia 18 maja 1998 r. została wynegocjowana i powinna być zatwierdzona; niektóre zadania w zakresie wykonywania zostały powierzone Wspólnemu Komitetowi ustanowionemu przez tę Umowę, w szczególności uprawnienie do zmiany niektórych aspektów załączników sektorowych; należy ustanowić właściwe procedury wewnętrzne niezbędne do zapewnienia właściwego funkcjonowania Umowy oraz niezbędne jest upoważnienie Komisji do przeprowadzenia niektórych tech- nicznych zmian w zakresie Umowy i do podejmowania niektó- rych rodzajów decyzji dotyczących jego wykonywania, Artykuł 1 Przyjmuje się niniejszym, w imieniu Wspólnoty, Umowę, wraz z załącznikami, o wzajemnym uznawaniu między Wspólnotą Europejską a Stanami Zjednoczonymi Ameryki. Tekst Umowy wraz z załącznikami jest dołączony do niniejszej decyzji. Artykuł 2 Przewodniczący Rady przekazuje, w imieniu Wspólnoty, przewidziany w art. 2 ust. 1 Umowy (1). list Artykuł 3 1. Komisja reprezentuje Wspólnotę we Wspólnym Komitecie, przewidzianym w art. 14 Umowy i we wspólnych grupach sek- torowych, ustanowionych w załącznikach sektorowych, wspie- rana przez komitet specjalny, wyznaczony przez Radę. Komisja działa, po konsultacji ze specjalnym komitetem, w sprawie mia- nowań, notyfikacji, wymiany informacji oraz wniosków o wery- fikację, określonych w art. 10 lit. b), art. 12, 13 i art. 14 ust. 2 Umowy i w odpowiadających im przepisach w załącznikach sek- torowych. (1) Data wejścia w życie Umowy zostanie opublikowana w Dzienniku Urzędowym Wspólnot Europejskich. 180 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 11/t. 30 2. Stanowisko Wspólnoty w odniesieniu do decyzji podejmowa- nych przez Wspólny Komitet lub tam gdzie to właściwe, przez wspólne grupy sektorowe, określone jest w odniesieniu do zmian w załącznikach sektorowych (art. 14 ust. 4 lit. b), i w art. 7, 8 i 9 Umowy i odpowiadających mu przepisach w załącznikach sekto- rowych) i weryfikacji zgodności, określonej w art. 7 lit. d) Umowy, przez Komisję, w efekcie konsultacji z komitetem specjalnym, określonym w ust. 1 niniejszego artykułu. 3. We wszystkich pozostałych przypadkach stanowisko Wspól- noty we Wspólnym Komitecie lub we wspólnych grupach sekto- rowych, określane jest przez Radę, stanowiącą na wniosek Komi- sji kwalifikowaną większością głosów. Ta sama procedura stosowana jest w stosunku do decyzji podejmowanych przez Wspólnotę w ramach art. 16 i 21 Umowy. Sporządzono w Luksemburgu, dnia 22 czerwca 1998 r. W imieniu Rady J. BATTLE Przewodniczący


title: Proposition de règlement (CE) du Conseil instituant un droit antidumping définitif sur les importations de permanganate de potassium originaire d'Inde et d'Ukraine et portant perception définitive du droit provisoire

eurovoc_concepts:
India
Ukraine
anti-dumping duty
import
potassium

text: COMMISSION DES COMMUNAUTES EUROPEENNES Bruxelles, le 22. 06. 1998 COM(1998) 382 final Proposition de REGLEMENT (CE) DU CONSEIL instituant un droit antidumping définitif sur les importations de permanganate de potassium originaire d'Inde et d'Ukraine et portant perception définitive du droit provisoire (présentée par la Commission) EXPOSE DES MOTIFS (1) Par le règlement (CE) n° 178/98, du 23 janvier 1998', la Commission a institué un droit antidumping provisoire sur les importations dans la Communauté de permanganate de potassium originaire d'Inde et d'Ukraine. À la suite de l'institution des mesures provisoires, les parties intéressées ont présenté des commentaires par écrit et ont eu la possibilité d'être entendues par la Commission. (2) La Commission a accepté les demandes présentées par les producteurs/exportateurs indien et ukrainien au sujet de certains éléments déduits du prix à l'exportation et a donc revu ses calculs du dumping à la baisse (de 6,8 % à 5,6 % pour l'Inde et de 40,4 % à 36,2 % pour l'Ukraine). (3) Toutes les parties intéressées ont été informées des faits et considérations essentiels sur la base desquels il était envisagé de recommander l'institution de mesures définitives et se sont vu accorder un délai suffisant pour formuler leurs commentaires. Ces observations ont été examinées et, au besoin, prises en considération. (4) Conformément à l'article 9 paragraphe 4 du règlement (CE) n° 384/96 du Conseil, le règlement de base antidumping, la Commission propose donc que le Conseil institue des droits antidumping définitifs sur les importations dans la Communauté de permanganate de potassium originaire d'Inde et d'Ukraine. Étant donné l'ampleur du préjudice, il est également recommandé au Conseil de percevoir les droits antidumping provisoires jusqu'à concurrence du montant des droits définitifs institués. JOn°L 19 du 24. 1. 1998, p. 23 A RÈGLEMENT (CE) N°. /98 DU CONSEIL du 1998 instituant un droit antidumping définitif sur les importations de permanganate de potassium originaire d'Inde et d'Ukraine et portant perception définitive du droit provisoire LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE, vu le traité instituant la Communauté européenne, vu le règlement (CE) n° 384/96 du Conseil, du 22 décembre 1995, relatif à la défense contre les importations qui font l'objet d'un dumping de la part de pays non membres de la Communauté européenne1, et notamment son article 9 paragraphe 4, vu la proposition de la Commission présentée après consultation du comité consultatif, considérant ce qui suit: A. MESURES PROVISOIRES (1) Par le règlement (CE) n° 178/982 (ci-après dénommé "règlement provisoire"), la Commission a institué un droit antidumping provisoire sur les importations dans la Communauté de permanganate de potassium relevant du code NC 2841 61 00 originaire d'Inde et d'Ukraine. JO n° L 56 du 6. 3. 1996, p. 1. Règlement modifié par les règlements (CE) n°s 2331/96 (JO n° L 317 du 6. 12. 1996) et 905/98 (JO n° L 128 du 30. 4. 1998, p. 18). JON° L 19 du 24. 1. 1998, p. 23. A ^L B. PROCEDURE ULTERIEURE (2) À la suite de l'institution des mesures antidumping provisoires, l'industrie communautaire à l'origine de la plainte, ainsi que les producteurs/exportateurs indien et ukrainien ayant coopéré ont présenté des observations par écrit. (3) Le producteur/exportateur ukrainien ayant coopéré, qui est la seule partie intéressée à l'avoir demandé, a obtenu d'être entendu. (4) La Commission a continué à rechercher et à vérifier toutes les informations jugées nécessaires aux fins de ses conclusions définitives. (5) Les parties ont été informées des faits et considérations essentiels sur la base desquels il était envisagé de recommander l'institution de droits définitifs et la perception définitive des montants déposés au titre des droits provisoires. Un délai leur a également été accordé pour leur permettre de présenter leurs observations sur les informations communiquées. (6) Les commentaires présentés oralement et par écrit par les parties intéressées ont été examinés et, au besoin, pris en considération dans les conclusions définitives. C. PRODUIT CONSIDERE ET PRODUIT SIMILAIRE (7) Les parties intéressées n'ayant présenté ni commentaires ni faits nouveaux concernant la définition du produit considéré et le produit similaire, les conclusions établies à ce sujet aux considérants 8 et 9 du règlement provisoire sont confirmées. D. DUMPING 1) Valeur normale et prix à l'exportation (8) En l'absence de nouveaux arguments concernant l'établissement de la valeur normale et du prix à l'exportation, les conclusions provisoires établies aux considérants 10 à 17 du règlement provisoire sont confirmées. 2) Comparaison (9) Les producteurs/exportateurs ukrainien et indien ont fait valoir qu'il ne fallait pas déduire certains coûts accessoires et les coûts du crédit du prix à l'exportation. Ces questions ont été examinées et il a été constaté que ces éléments n'auraient, en effet, pas dû être déduits. Le prix à l'exportation a donc été corrigé en conséquence. (10) En l'absence d'autres nouveaux arguments concernant la comparaison, les autres conclusions provisoires, établies aux considérants 18 à 23 du règlement provisoire, sont confirmées. 3) Marge de dumping Généralités (11) En l'absence de nouveaux arguments concernant la détermination de la marge de dumping, la méthodologie exposée aux considérants 24 à 26 du règlement provisoire est confirmée. Inde (12) Pour l'Inde, la marge définitive de dumping, exprimée en pourcentage du prix CAF frontière communautaire, s'établit comme suit: Universal Chemicals and Industries Pvt. Ltd. , Mumbai: 5. 6% Comme il est considéré que cette société représente la totalité de la production indienne du produit concerné, la marge résiduelle de dumping définitive est également de 5,6 %. Ukraine (13) Pour l'Ukraine, la marge définitive de dumping, exprimée en pourcentage du prix CAF frontière communautaire, s'élève à 36,2 % E. INDUSTRIE COMMUNAUTAIRE (14) Etant donné que les parties intéressées n'ont présenté ni commentaires ni faits nouveaux concernant la définition de l'industrie communautaire, les conclusions établies au considérant 27 du règlement provisoire sont confirmées. - 4- F. PREJUDICE 1) Généralités (15) Les producteurs/exportateurs ont formulé des commentaires au sujet des conclusions provisoires concernant les facteurs de préjudice suivants: les prix des importations faisant l'objet d'un dumping, la sous-cotation des prix et la situation de l'industrie communautaire. Aucune autre partie intéressée n'a exprimé d'avis divergent. 2) Prix des importations faisant l'objet d'un dumping et sous-cotation des prix (16) Les producteurs/exportateurs indien et ukrainien ont tous deux contesté les conclusions provisoires concernant la sous-cotation des prix, faisant notamment valoir que certaines informations qu'ils avaient fournies (sous la forme d' "offres" ou de factures) ont été écartées sans explications suffisamment détaillées. Ils ont présenté de nouvelles informations concernant les reventes du produit concerné dans la Communauté (sous la forme, entre autres, de factures), obtenues auprès d'un certain nombre d'importateurs indépendants, qui attesteraient l'absence de sous-cotation des prix. 5- Il convient toutefois de noter que ces informations, tout comme celles qui avaient été présentées précédemment, concernent des importateurs qui n'ont pas ou pas assez coopéré à l'enquête de la Commission. Ces informations n'ont donc pas pu être vérifiées au cours des visites sur place (il a, notamment, été impossible de vérifier l'existence d'éventuelles notes de crédit réduisant les prix de vente réels ou la concrétisation des "offres" en ventes). De toute manière, ces informations ne concernent qu'un très faible pourcentage des importations concernées examinées par la Commission. En outre, à l'appui de leur affirmation selon laquelle les conclusions de la Commission concernant la sous-cotation des prix ne sont pas correctes, les producteurs/ exportateurs indien et ukrainien ont présenté des calculs fondés sur des prix à l'exportation sur le marché de la Communauté qui ne correspondaient pas aux chiffres vérifiés qu'ils avaient eux- mêmes communiqués au cours de l'enquête. Les informations communiquées ne peuvent donc pas infirmer les conclusions concernant la sous-cotation évidente des prix exposées aux considérants 36 à 38 du règlement provisoire. (17) Le producteur/exportateur ukrainien a encore fait valoir qu'en raison des "relations privilégiées" qu'il entretient avec son seul importateur dans la Communauté, lequel financerait l'achat de matières premières et paierait ses livraisons d'avance, il aurait fallu procéder à certains ajustements du prix à l'exportation. À cet égard, il convient de souligner que ces relations, interrompues en 1997, n'ont pas pu faire l'objet d'une enquête, en raison du manque de coopération de l'importateur en question. En effet, en dépit des demandes répétées de la Commission, la société en question n'a pas communiqué les informations nécessaires. Par conséquent, les ajustements demandés par le producteur/exportateur ukrainien n'ont pas pu lui être accordés. - 6- (18) En ce qui concerne le prix de vente de l'industrie communautaire utilisé aux fins de la détermination de la marge de sous-cotation des prix, il a été prétendu que les données communiquées par le producteur allemand (Chemie Bitterfeld- Wolfen Gmbh) n'ont pas été prises en considération. À cet égard, il y a lieu de rappeler que, comme précisé dans le règlement provisoire, la sous-cotation des prix a été déterminée en comparant les prix de l'industrie communautaire dans son ensemble, c'est-à-dire ses prix moyens pondérés, y compris ceux du producteur communautaire en question, aux prix des producteurs/exportateurs indien et ukrainien. En outre, il convient de souligner que, comme précisé au considérant 37 du règlement provisoire, la Commission a déterminé la sous-cotation des prix sur la base des chiffres relatifs aux ventes à l'importation ajustés pour tenir compte des coûts postérieurs à l'importation, c'est-à-dire les droits de douane, les frais de chargement et de stockage ainsi que les coûts du crédit (les prix ont été ajustés au niveau "paiement comptant"), conformément à la pratique constante des institutions communautaires et comme le demandaient les producteurs/exportateurs. (19) Par conséquent, les marges de sous-cotation (26 % pour l'Ukraine et 8,4 % pour l'Inde) établies au considérant 38 du règlement provisoire sont confirmées. 3) Situation de l'industrie communautaire (20) Les producteurs/exportateurs ont fait valoir qu'il n'avait absolument pas été tenu compte des données relatives à la situation du producteur allemand lors de l'évaluation de la situation de l'industrie communautaire. 7- Une fois encore, cette allégation n'est pas correcte, car les conclusions provisoires reposent sur une évaluation globale de la situation de l'ensemble de l'industrie communautaire. Seuls les coûts de production et les données relatives à la rentabilité du producteur allemand n'ont pas été pris en considération, d'une part, pour l'établissement du niveau d'élimination du préjudice (voir le considérant 31 du présent règlement) et, de l'autre, pour l'évaluation de l'indicateur de préjudice qu'est la "rentabilité de l'industrie communautaire. Il avait en effet été constaté que ces chiffres pouvaient être influencés par la restructuration actuelle de l'entreprise. Cette méthode est conforme à la pratique habituelle des institutions communautaires, qui consiste à écarter les éléments extraordinaires de la comptabilité. De toute manière, si ces données avaient été prises en compte pour le producteur allemand, la situation de l'industrie communautaire n'en aurait été que pire. Les informations vérifiées communiquées tant par le producteur allemand que par le producteur espagnol (Industrial Quimica Délégué Nalôn), qui constituent l'industrie communautaire, ont été prises en compte aux fins de l'examen de tous les autres facteurs de préjudice. (21) Il a également été allégué que, tout compte fait, les indicateurs de préjudice ne montrent pas que l'industrie communautaire a subi un préjudice important. Cette allégation repose sur l'amélioration de la situation de l'industrie qui a suivi l'institution, par le règlement (CE) n° 2819/943 de mesures antidumping sur les importations chinoises, ainsi que sur les données relatives à l'année exceptionnelle qu'a été 1995 lorsque la demande du produit concerné a sensiblement augmenté en raison des conditions climatiques. JOn°L 298 du 19. 11. 1994, p. 32 Il est estimé que ces considérations n'enlèvent rien à la faiblesse générale de l'industrie communautaire. En effet, les prix de l'industrie communautaire ont diminué de 10 % entre 1992 et la période d'enquête (comprise entre avril 1996 et mars 1997), sur un marché très sensible à l'évolution des prix, et le producteur espagnol a enregistré des pertes au cours de la même période, alors que les producteurs/exportateurs indien et ukrainien provoquaient une sous-cotation sensible des prix de l'industrie communautaire et doublaient leur part du marché communautaire du permanganate de potassium. Il y également lieu de rappeler que les indicateurs de préjudice doivent être replacés dans le contexte d'une industrie qui se remet d'un dumping antérieur. Par conséquent, il convient de les examiner en tenant compte de l'évolution de la situation du marché, ce dernier ayant souffert des importations chinoises faisant l'objet d'un dumping, ce qui a eu une incidence sur l'industrie communautaire. Cette dernière a ensuite bénéficié des retombées positives de l'institution de mesures antidumping à l'encontre des importations en provenance de Chine. 4) Conclusion concernant le préjudice (22) Compte tenu de ce qui précède et en l'absence d'autres arguments concernant la détermination du préjudice, les conclusions provisoires établies aux considérants 28 à 50 du règlement provisoire, selon lesquelles l'industrie communautaire a subi un préjudice important, sont confirmées. G. LIEN DE CAUSALITE (23) Afin de montrer que le préjudice subi n'a pas été causé par les importations faisant l'objet de la présente enquête, les producteurs/exportateurs ont avancé trois autres causes potentielles du préjudice: la pression exercée par les importations chinoises, la situation particulière du producteur allemand et certains prétendus changements dans la structure de la consommation. 1) Incidence des importations chinoises (24) Les producteurs/exportateurs ont fait valoir que le préjudice était de toute évidence causé par les importations chinoises. À cet égard, il convient de noter que ces importations ont été contrées par des mesures antidumping définitives instituées en novembre 1994 et qu'elles ont pratiquement disparu après 1994. Par conséquent, elles ne peuvent pas être considérées comme l'une des causes du préjudice subi par l'industrie communautaire, qui a été particulièrement marqué à la fin de la période de cinq ans examinée aux fins de l'évaluation du préjudice, c'est-à-dire entre le 1er avril 1996 et le 31 mars 1997. 10- 2) Compétitivité de l'industrie communautaire/ préjudice auto-infligé (25)11 a été allégué que l'une des parties à l'origine de la plainte, le producteur allemand, n'est pas efficace et provoque une sous-cotation des prix de ses concurrents sur le marché de la Communauté. À cet égard, il convient de noter que les conclusions concernant la sous-cotation substantielle des prix provoquée par les exportations ukrainiennes et indiennes reposent sur des données comprenant, entre autres, les prix de vente du producteur allemand. L'enquête a donc confirmé que, contrairement aux allégations, ce sont les prix pratiqués par les producteurs/exportateurs indien et ukrainien qui entraînent une sous-cotation du prix moyen de l'industrie communautaire. En outre, s'il est simplement avancé que la restructuration en cours est en soi une preuve de l'inefficacité du producteur communautaire en question, il a été établi que les importations faisant l'objet d'un dumping ont affaibli la position de ce producteur, l'empêchant d'améliorer sa situation économique. 3) Changements dans la structure de la consommation (26) Les producteurs/exportateurs ont fait valoir que le préjudice subi était également dû à un changement dans la structure de la consommation en raison de la concurrence de nouveaux produits de substitution. En ce qui concerne les produits de substitution, il convient de rappeler que le permanganate de potassium est essentiellement utilisé pour le traitement de l'eau potable, le traitement des eaux usées, la fabrication de produits chimiques et pharmaceutiques, l'affinage des métaux et comme désinfectant. Quatre substances ont été citées parmi les nouveaux produits de substitution: le bichromate de sodium, le monopersulfate de potassium, l'ozone et le peroxyde d'hydrogène. Parmi les produits susmentionnés, les trois premiers, même s'ils sont vendus en quantités importantes sur le marché indien, restent marginaux sur le marché communautaire. Le bichromate de sodium n'est pas utilisé dans la Communauté, car il est cancérigène. Quant au monopersulfate de potassium, produit totalement inconnu du secteur communautaire du traitement de l'eau, il n'est utilisé que de manière marginale dans d'autres secteurs. L'ozone peut être considéré comme un produit de substitution potentiel pour le traitement de l'eau. Toutefois, son utilisation est pour l'instant limitée et il ne peut pas être considéré qu'il a une incidence sensible sur la situation du marché communautaire du permanganate de potassium et de l'industrie de la Communauté. Enfin, le peroxyde d'hydrogène ne peut pas être considéré comme un nouveau produit, car il est utilisé comme oxydant industriel depuis aussi longtemps que le permanganate de potassium et n'a pas gagné de terrain aux dépens de ce dernier. Il est donc considéré qu'aucun de ces prétendus produits de substitution n'a sensiblement affecté la structure de la consommation du produit concerné. En conséquence, la prétendue émergence de ces produits ne peut pas être considérée comme une cause importante du préjudice causé à l'industrie communautaire. 4) Conclusion concernant le lien de causalité (27) Aucun des facteurs ci-dessus ne peut être considéré comme ayant une incidence suffisante pour briser le lien de causalité entre les importations faisant l'objet d'un dumping et le préjudice subi par l'industrie communautaire. Par conséquent, les conclusions provisoires concernant le lien de causalité, établies aux considérants 51 à 72 du règlement provisoire, sont confirmées. - 12 H. INTERET DE LA COMMUNAUTE (28) Les seuls commentaires présentés à ce sujet portaient sur l'intérêt de l'industrie communautaire à voir les pratiques de dumping contrées. 1) Intérêt de l'industrie communautaire (29) À cet égard, il a été avancé que l'institution de droits antidumping iraient à rencontre des intérêts du producteur allemand qui n'aurait soutenu la présente procédure antidumping qu'avec réticence, les mesures ne pouvant servir que le producteur espagnol du fait de sa prétendue position dominante. Cet argument n'est étayé par aucun élément de preuve. Le producteur allemand est une partie à l'origine de la plainte qui a pleinement coopéré à l'enquête et n'a en rien indiqué qu'elle cesserait de soutenir la présente procédure antidumping. En outre, comme précisé dans le règlement provisoire, en l'absence de mesures, c'est l'existence de toute l'industrie communautaire qui serait finalement menacée. En outre, le produit étant sensible à l'évolution des prix, il est probable que, dans une large mesure, les droits institués aideront également le producteur allemand à améliorer sa position sur le marché. De toute manière, les mesures antidumping ne sont pas conçues pour empêcher la concurrence sur le marché communautaire. Au contraire, elles ont pour objectif de permettre aux producteurs communautaires d'être à égalité avec les importations dans la Communauté. - 13 2) Conclusion concernant l'intérêt de la Communauté (30) Il est donc confirmé qu'il n'existe aucune raison impérieuse de ne pas prendre de mesures à l'encontre du dumping préjudiciable établi. Par conséquent, les conclusions concernant l'intérêt de la Communauté, établies aux considérants 73 à 86 du règlement provisoire, sont confirmées. I. MESURES DEFINITIVES 1) Niveau d'élimination du préjudice (31) Comme, à part la demande d'ajustement du prix à l'exportation demandée par le producteur/exportateur ukrainien pour tenir compte des relations étroites qu'il entretient avec son seul importateur dans la Communauté (voir le considérant 17 du règlement provisoire), aucun commentaire n'a été formulé au sujet de la méthode appliquée aux fins de l'établissement du niveau d'élimination du préjudice, les conclusions établies aux considérants 88 à 90 du règlement provisoire sont confirmées. 2) Forme du droit (32) Les mesures provisoires instituées avaient la forme d'un droit variable fondé sur des prix minima. Le producteur/exportateur ukrainien a demandé d'aligner le prix minimum ukrainien sur celui qui est applicable aux importations indiennes. - 1 4- Comme précisé aux considérants 11, 14 et 93 du règlement provisoire, cette situation s'explique de la manière suivante: Bien que les deux prix minima soient fondés sur les prix intérieurs du producteur indien, le prix minimum indien a été établi en effectuant la moyenne pondérée du prix le plus bas constaté pour le permanganate de potassium d'une pureté inférieure à 99 % et du prix le plus élevé constaté pour le permanganate de potassium d'une pureté de 99 % minimum, tandis que le prix minimum ukrainien correspond au prix du permanganate de potassium d'une pureté de 99 % minimum, puisque l'Ukraine n'exporte que cette qualité. Compte tenu de cet élément, la demande présentée par le producteur/exportateur ukrainien ne peut pas être acceptée, car la différence dans les prix minima reflète une différence dans les types de produit exportés. Toutefois, vu l'existence de différents types de produit, il a été examiné si l'application de prix minima différents à l'Inde et à l'Ukraine pouvait donner lieu à une discrimination. Il a également été vérifié si la forme de mesure antidumping retenue permet d'éliminer l'effet préjudiciable du dumping pour l'ensemble des types de produit existants. 15- À cet égard, il est clair que si, à l'avenir, les deux pays ne devaient plus exporter que du permanganate de potassium d'une pureté de 99 % minimum, le producteur/exportateur indien bénéficierait, sans justification aucune, d'un prix minimum inférieur à celui qui a été établi pour le producteur/exportateur ukrainien et que la mesure antidumping instituée n'assurerait plus l'élimination des effets du dumping. Ces conséquences éventuelles indésirables l'emportent sur les arguments qui, au stade provisoire, motivaient la décision de s'écarter de la forme habituelle des droits antidumping. Le droit définitif doit donc prendre la forme d'un droit ad valorem. 3) Taux du droit (33) Etant donné que, pour tous les pays concernés, la marge d'élimination du préjudice établie est supérieure à la marge de dumping, le droit antidumping définitif doit être fondé sur leurs marges de dumping respectives, à savoir 5,6 % pour l'Inde et 36,2 % pour l'Ukraine. - 1 6- J. PERCEPTION DU DROIT PROVISOIRE (34) Compte tenu de l'ampleur du préjudice subi, les montants déposés au titre du droit antidumping provisoire, conformément au règlement (CE) n° 178/98, sont définitivement perçus jusqu'à concurrence des droits définitifs institués, A ARRETE LE PRESENT REGLEMENT: Article premier 1. Il est institué un droit antidumping définitif sur les importations de permanganate de potassium originaire d'Inde et d'Ukraine, relevant du code NC 2841 61 00. 2. Le taux du droit antidumping définitif applicable au prix net franco frontière communautaire, avant dédouanement, s'élève à: - 5,6 % pour le permanganate de potassium originaire d'Inde, - 36,2 % pour le permanganate de potassium originaire d'Ukraine. 3. Sauf dispositions contraires, les dispositions en vigueur en matière de droits de douane sont applicables. -17 Article 2 Les montants déposés au titre du droit antidumping provisoire institué par le règlement (CE) n° 178/98 sont définitivement perçus au taux du droit définitif applicable aux importations de permanganate de potassium originaire d'Inde et d'Ukraine, respectivement. La perception est limitée aux montants déposés. De plus, les montants déposés au- delà des droits antidumping définitifs sont libérés. Article 3 Le présent règlement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel des Communautés européennes. Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre. Fait à Bruxelles, le 1998. Par le Conseil Le président -18 ISSN 0254-1491 COM(98) 382 final DOCUMENTS FR 02 11 10 N° de catalogue : CB-C0-98-395-FR-C ISBN 92-78-37273-0 Office des publications officielles des Communautés européennes L-2985 Luxembourg '13


title: Rådets forordning (EF) nr. 1295/98 af 22. juni 1998 om indefrysning af de midler, som Forbundsrepublikken Jugoslaviens og Republikken Serbiens regeringer har i udlandet

eurovoc_concepts:
Yugoslavia
bank deposit
economic sanctions
international sanctions
repatriation of capital

text: 23. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 178/33 R(cid:143)DETS FORORDNING (EF) Nr. 1295/98 af 22. juni 1998 om indefrysning af de midler, som Forbundsrepublikken Jugoslaviens og Repu- blikken Serbiens regeringer har i udlandet R(cid:143)DET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR (cid:190) UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 73 G og 228 A, Artikel 1 under henvisning til fælles holdning 98/326/FUSP af 7. maj 1998 fastlagt af R(cid:134)det p(cid:134) grundlag af artikel J. 2 i traktaten om Den Europæiske Union, om indefrysning af de midler, som Forbundsrepublikken Jugoslaviens og Serbiens regeringer har i udlandet (1), under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra følgende betragtninger: Ifølge ovennævnte fælles holdning skal de midler, som Forbundsrepublikken og Republikken Serbiens regeringer har i udlandet, indefryses; Jugoslaviens denne foranstaltning falder ind under anvendelsesomr(cid:134)det for traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab; der er derfor navnlig for at undg(cid:134) en fordrejning af konkurrencen behov for EF-lovgivning til gennemførelse af denne foranstaltning, for s(cid:134) vidt ang(cid:134)r Fællesskabets omr(cid:134)de; dette omr(cid:134)de anses med henblik p(cid:134) denne forordning for at omfatte de af medlemsstaternes territo- rier, hvor traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab finder anvendelse p(cid:134) de betingelser, der er fastlagt i traktaten; omg(cid:134)else af denne forordning, navnlig af enheder, der imødeg(cid:134)s med et ejes af de nævnte regeringer, bør passende informationssystem og om nødvendigt overve- jelse af passende afhjælpningsforanstaltninger, herunder yderligere fællesskabslovgivning; medlemsstaternes kompetente myndigheder bør i fornø- dent omfang have beføjelser til at sikre, at denne forord- ning overholdes; det er nødvendigt, at Kommissionen og medlemsstaterne informerer hinanden om, hvilke foranstaltninger der træffes i henhold til denne forordning, og at de udveksler forbindelse med denne anden relevant forordning (cid:190) information i (1) EFT L 143 af 14. 5. 1998, s. 1. I denne forordning forst(cid:134)s ved: regering«: For- 1) »Forbundsrepublikken Jugoslaviens bundsrepublikken Jugoslaviens regering, herunder offentlige administrationer og organer p(cid:134) føderalt plan 2) »Republikken Serbiens Republikken Serbiens regering, herunder offentlige administrationer og organer p(cid:134) centralregeringsniveau i Republikken Serbien regering«: 3) »midler«: midler renter, udbytter eller andre værdier hidrørende fra s(cid:134)danne midler art, herunder af enhver 4) »indefrysning af midler«: hindring af enhver ændring med hensyn til omfang, beløb, placering, ejerforhold, besiddelse, art og bestemmelse eller en hvilken som helst anden ændring, som vil gøre det muligt at anvende de p(cid:134)gældende midler. Artikel 2 Med forbehold af artikel 3 1) skal alle midler, som tilhører Forbundsrepublikken Jugoslaviens og/eller Republikken Serbiens regeringer uden for Forbundsrepublikken Jugoslaviens omr(cid:134)de, indefryses 2) m(cid:134) der hverken direkte eller indirekte stilles midler til r(cid:134)dighed for eller til gavn for nogen af disse to rege- ringer. Artikel 3 Artikel 2 finder ikke anvendelse p(cid:134) midler, der udeluk- kende anvendes til følgende form(cid:134)l: a) afholdelse af løbende udgifter, herunder løn til lokalt ansat personale, hos ambassader, konsulater eller diplo- matiske missioner for Forbundsrepublikken Jugosla- viens regering og/eller Republikken Serbiens regering i Fællesskabet b) overførsel fra Fællesskabet til fysiske personer, der er bosidende af socialsikrings- eller pensionsydelser samt overførsel af andre ydelser til beskyttelse af socialsikringsrettigheder i Forbundsrepublikken Jugoslavien, L 178/34 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 6. 98 c) betalinger til demokratiseringsprojekter eller humani- tære aktiviteter, der gennemføres af Det Europæiske herunder Fællesskab dets medlemsstater, gennemførelse af uddannelsesaftalen af september 1996, undertegnet af præsident Milosevic og lederen af det albanske samfund, Ibrahim Rugova eller d) betalinger af renter og afdrag p(cid:134) gæld stiftet hos Forbundsrepublikken Jugoslaviens og Republikken Serbiens regeringer før denne forordnings ikrafttræden, forudsat at disse beløb indsættes p(cid:134) konti tilhørende disse regeringer i banker eller finansielle insitutioner i Fællesskabet. e) betalinger for nødvendige transittjenester, der ydes af Forbundsrepublikken Jugoslaviens og Republikken Serbiens regeringer, forudsat at disse tjenester ydes til de sædvanlige takster. Artikel 4 1. Bevidst og forsætlig deltagelse i tilknyttede aktivi- teter, der direkte eller indirekte har til form(cid:134)l eller til virkning at omg(cid:134) artikel 2 og 4, er forbudt. 2. Med forbehold af EF-reglerne om fortrolighed, har medlemsstaternes kompetente myndigheder beføjelse til at kræve, at banker, andre finansielle institutioner samt andre fysiske og juridiske personer stiller alle relevante oplysninger til r(cid:134)dighed, som er nødvendige for at sikre, at denne forordning overholdes. 3. Enhver oplysning om, at artikel 2 omg(cid:134)s eller er blevet omg(cid:134)et, skal indberettes til de kompetente myndig- heder jf. bilaget. i medlemsstaterne og/eller Kommissionen, ninger, der bilaget. indsendes af medlemsstaterne, at ændre Artikel 6 Hver enkelt medlemsstat fastsætter de sanktioner, der skal p(cid:134)lægges i tilfælde af overtrædelse af bestemmelserne i denne forordning. S(cid:134)danne sanktioner skal være effektive, forholdsmæssige og afskrækkende. Artikel 7 Kommissionen og medlemsstaterne underretter hinanden om, hvilke foranstaltninger der træffes i henhold til denne forordning, og udveksler anden relevant information, som de r(cid:134)der over, og som har forbindelse til denne forord- ning, herunder oplysninger, der modtages i henhold til artikel 4, stk. 3, f. eks. om overtrædelser og h(cid:134)ndhævelses- problemer, nationale domstoles domme eller beslutninger truffet af relevante internationale fora. Artikel 8 Denne forordning finder anvendelse: (cid:190) p(cid:134) Fællesskabets omr(cid:134)de, ogs(cid:134) dets luftrum (cid:190) om bord p(cid:134) fly og skibe under en medlemsstats juris- diktion (cid:190) p(cid:134) enhver person andetsteds, der er statsborger i en medlemsstat (cid:190) p(cid:134) alle organer, der er oprettet eller stiftet i henhold til en medlemsstats lovgivning. Artikel 5 Artikel 9 Med henblik p(cid:134) gennemførelsen af denne forordning har Kommissionen beføjelse til p(cid:134) grundlag af de oplys- Denne forordning træder i kraft p(cid:134) dagen for offentliggø- relsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Luxembourg, den 22. juni 1998. P(cid:134) R(cid:134)dets vegne J. BATTLE Formand 23. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 178/35 BILAG Oversigt over navne og adresser p(cid:134) de kompetente myndigheder/tjenester eller den koordinerende tjeneste/myndighed i Kommissionen og medlemsstaterne, jf. artikel 4


title: Europa-parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter

eurovoc_concepts:
Cenelec
ETSI
EU Member State
European Committee for Standardisation
access to information
exchange of information
technical standard

text: 21. 7. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 204/37 EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — større gennemsigtighed i de nationale initiativer vedrørende udarbejdelsen af tekniske standarder og forskrifter; under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100 A, 213 og 43, under henvisning til forslag fra Kommissionen (1), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2), i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B (3), og (4) (5) hindringer for samhandelen for så vidt angår tek- niske forskrifter er kun tilladte, hvis de er nødven- dige for at opfylde bydende krav og tilstræber et mål af generel interesse, for hvilket de udgør en afgørende garanti; det er uomgængeligt nødvendigt, at Kommissionen allerede inden udstedelsen af tekniske forskrifter råder over de nødvendige oplysninger; medlemssta- terne, som ifølge traktatens artikel 5 skal gøre det lettere for Kommissionen at gennemføre sine opga- ver, bør derfor meddele den deres planer vedrø- rende tekniske forskrifter; ud fra følgende betragtninger: (6) alle medlemsstaterne bør ligeledes informeres om tekniske forskrifter, som påtænkes af en af dem; (1) Rådets direktiv 83/189/EØF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter (4) har ved flere lejlighe- der været underkastet omfattende ændringer; direktivet bør derfor kodificeres, således at dets bestemmelser kan fremtræde klart og rationelt; (7) (2) det indre marked indebærer et område uden indre grænser med fri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital; forbuddet mod kvantita- tive restriktioner for vareudvekslingen såvel som foranstaltninger med tilsvarende virkning er derfor et af Fællesskabets grundlæggende principper; (3) med henblik på, at det indre marked kan fungere tilfredsstillende, er det hensigtsmæssigt at sikre (1) EFT C 78 af 12. 3. 1997, s. 4. (2) EFT C 133 af 28. 4. 1997, s. 5. (3) Europa-Parlamentets udtalelse af 17. september 1997 (EFT C 304 af 6. 10. 1997, s. 79), Rådets fælles holdning af 23. februar 1998 (EFT C 110 af 8. 4. 1998, s. 1) og Europa- Parlamentets beslutning af 30. april 1998 (EFT C 152 af 18. 5. 1998). Rådets afgørelse af 28. maj 1998. (4) EFT L 109 af 26. 4. 1983, s. 8. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens beslutning 96/139/EF (EFT L 32 af 10. 2. 1996, s. 31). formålet med det indre marked er at sikre forhold, der fremmer virksomhedernes konkurrenceevne; for at virksomhederne bedre skal kunne udnytte fordelene ved det indre marked, kræves der mere information; derfor er det vigtigt at give virksom- hederne mulighed for at tilkendegive deres vurde- ring af virkningerne af nationale tekniske forskrif- ter, der påtænkes indført af andre medlemsstater, ved regelmæssig offentliggørelse af titlerne på de notificerede udkast samt reglerne vedrørende disse udkasts fortrolighed; (8) det er af hensyn til retssikkerheden hensigtsmæs- sigt, at medlemsstaterne offentliggør, at en national teknisk forskrift er blevet vedtaget under overhol- delse af formaliteterne i nærværende direktiv; (9) med hensyn til tekniske forskrifter for produkter indebærer de forholdsregler, der skal sikre et vel- fungerende marked eller bidrage til at udbygge det, bl. a. , at de nationale hensigter gøres mere gennem- sigtige, og at begrundelserne og betingelserne for at vurdere, hvilke virkninger udkast til forskrifter kan få for markedet, udvises; L 204/38 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 7. 98 (10) på denne baggrund er det vigtigt at vurdere alle de forskrifter, der gælder for et produkt, og tage hensyn til udviklingen i de enkelte landes praksis for lovgivning om produkter; sentanterne for medlemsstaternes regeringer, for- samlede i Rådet, om status quo og underretning af Kommissionen (1), ændret ved aftalen af 5. marts 1973 (2), har vist sig utilstrækkelige i de omhand- lede tilfælde; der bør derfor fastsættes længere frister; (11) foruden tekniske specifikationer kan krav, der ved- rører et produkts levetid efter markedsføringen, påvirke produktets frie bevægelighed eller skabe hindringer for et velfungerende indre marked; (17) proceduren om status quo og om underretning af Kommissionen, der er indeholdt i aftalen af 28. maj 1969, er fortsat gyldig, for så vidt angår de deri omhandlede produkter, der ikke er omfattet af nærværende direktiv; (12) der er behov for at klarlægge begrebet »teknisk forskrift, som faktisk skal overholdes«; regler, hvori de offentlige myndigheder henviser til tek- niske specifikationer eller andre krav eller opford- rer til overholdelse af disse, eller regler om produk- ter, som de offentlige myndigheder af hensyn til almenvellet er med til at gennemføre, bevirker, at overholdelsen af nævnte specifikationer eller krav får en mere bindende værdi end den, de normalt ville have på grund af deres private oprindelse; (18) for at lette Rådets vedtagelse af fællesskabsforan- staltninger er det nødvendigt, at medlemsstaterne afholder sig fra at vedtage en teknisk forskrift, når Rådet har fastlagt en fælles holdning til et forslag fra Kommissionen om samme emne; (19) nationale tekniske standarder kan i praksis have samme virkning på den frie vareudveksling som tekniske forskrifter; (13) Kommissionen og medlemsstaterne bør endvidere have en tilstrækkelig frist til at kunne foreslå ændringer af den påtænkte foranstaltning med det formål at fjerne eller mindske de hindringer for den frie vareudveksling, som kan følge af foranstaltnin- gen; (14) den pågældende medlemsstat bør tage sådanne ændringer i betragtning ved udarbejdelsen af den endelige tekst til den påtænkte foranstaltning; (15) det indre marked indebærer, navnlig hvis det er umuligt at få medlemsstaterne til at gennemføre princippet om gensidig anerkendelse, at Kommis- sionen vedtager eller foreslår vedtagelse af bin- dende fællesskabsretsakter; der er indført en særlig midlertidig status quo for at undgå, at vedtagelse af nationale foranstaltninger griber ind i Rådets eller Kommissionens vedtagelse af bindende fælles- skabsretsakter på samme område; (16) den pågældende medlemsstat bør i medfør af de generelle forpligtelser i henhold til traktatens arti- kel 5 undlade at sætte den påtænkte foranstaltning i kraft i en periode, der er tilstrækkelig lang til at tillade enten en fælles gennemgang af de foreslåede ændringer eller udarbejdelse af et forslag til en bindende retsakt fra Rådet eller vedtagelse af en bindende retsakt fra Kommissionen; de frister, som er fastsat i aftalen af 28. maj 1969 mellem repræ- (20) det er derfor nødvendigt at sikre, at Kommissionen informeres om påtænkte standarder på tilsvarende vilkår som dem, der gælder for tekniske forskrifter; ifølge traktatens artikel 213 kan Kommissionen med henblik på gennemførelsen af de opgaver, der er overdraget den, med de begrænsninger og på de betingelser, der er fastsat af Rådet i overensstem- melse med traktatens bestemmelser, indhente alle nødvendige oplysninger og foretage alle nødven- dige undersøgelser; (21) det er ligeledes nødvendigt, at medlemsstaterne og standardiseringsorganer informeres om standarder, der påtænkes af standardiseringsorganerne i de andre medlemsstater; (22) det er kun nødvendigt at foretage systematiske notifikationer for nye standardiseringsemner, og kun for så vidt disse emners behandling på natio- nalt plan kan give anledning til forskelle i de nationale standarder, der kan virke markedsfor- styrrende; alle notifikationer eller senere meddelel- ser vedrørende udviklingen i det nationale arbejde skal afhænge af den betydning, de, der i forvejen er blevet underrettet om et nyt emne, tillægger dette arbejde; (23) Kommissionen skal imidlertid have mulighed for at forlange at blive underrettet om hele de nationale standardiseringsprogrammers indhold eller dele af det, så den kan foretage undersøgelser af udviklin- gen i standardiseringen i bestemte erhvervssekto- rer; (1) EFT C 76 af 17. 6. 1969, s. 9. (2) EFT C 9 af 15. 3. 1973, s. 3. 21. 7. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 204/39 (24) det europæiske standardiseringssystem skal organi- seres af og for de interesserede parter, det skal baseres på sammenhæng, gennemsigtighed, åben- hed, enighed, uafhængighed i forhold til særlige interesser, effektivitet og beslutningstagning på grundlag af national repræsentation; (25) standardiseringsprocessen i Fællesskabet skal hvile på de nationale standardiseringsorganers grundlæg- gende rettigheder, såsom mulighed for at rekvirere udkast til standarder, få kendskab til reaktionerne på indsendte kommentarer, blive inddraget i det nationale standardiseringsarbejde eller anmode om udarbejdelse af europæiske standarder til erstatning af de nationale; det er medlemsstaternes opgave inden for deres kompetence at træffe foranstaltnin- ger til at sikre, at deres standardiseringsorganer respekterer disse rettigheder; (26) de bestemmelser, der vedrører status quo for de nationale standardiseringsorganer ved udarbejdelse af en europæisk standard, skal tilpasses de regler, der på dette område vedtages af standardiserings- organerne inden for rammerne af de europæiske standardiseringsorganer; (27) der bør oprettes et stående udvalg, hvis medlem- mer udpeges af medlemsstaterne, og som har til opgave at hjælpe Kommissionen ved gennemgan- gen af udkast til nationale standarder og samar- bejde med den i dens bestræbelser for at afbøde eventuelle ulemper i forbindelse med de frie varebe- vægelser; 2) »teknisk specifikation«: en specifikation, der inde- holdes i et dokument, som fastlægger karakteristika for et produkt, som f. eks. kvalitet, brugsegenskaber, sikkerhed, dimensioner, herunder forskrifter for varen vedrørende handelsmæssig betegnelse, termi- nologi, symboler, prøvning og prøvningsmetoder, emballering, mærkning eller etikettering samt proce- durer for overensstemmelsesvurdering Udtrykket »teknisk specifikation« dækker ligeledes fremstillingsmetoder og processer vedrørende land- brugsvarer i henhold til traktatens artikel 38, stk. 1, produkter beregnet til konsum og dyrefoder samt lægemidler som defineret i artikel 1 i direktiv 65/ 65/EØF (1), samt fremstillingsmetoder og processer vedrørende de øvrige produkter, når de har ind- virkning på produkternes karakteristika. 3) »andet krav«: et krav, der ikke er en teknisk specifi- kation, og som pålægges et produkt af bl. a. forbru- ger- eller miljøbeskyttelseshensyn, og som vedrører produktets livscyklus efter markedsføring, såsom betingelser for anvendelse, genanvendelse, genbrug eller bortskaffelse, når disse betingelser kan influere betydeligt på sammensætningen af produktet, dets natur eller afsætningen af det 4) »standard«: en teknisk specifikation, som er god- kendt af et anerkendt standardiseringsorgan til gen- tagen eller konstant anvendelse, men hvis overhol- delse ikke er obligatorisk, og som er en af følgende typer standarder: (28) det stående udvalg bør høres om de i dette direktiv omhandlede udkast til anmodninger om standardi- sering; — »international standard«: en standard, der er vedtaget af en international standardiseringsorga- nisation, og som er offentlig tilgængelig (29) nærværende direktiv bør ikke berøre medlemssta- ternes forpligtelser med hensyn til de i bilag III, del B, anførte gennemførelsesfrister — — »europæiske standard«: en standard, der er ved- taget af et europæisk standardiseringsorgan, og som er offentligt tilgængelig UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: Artikel 1 I dette direktiv forstås ved: — »national standard«: en standard, der er vedtaget af et nationalt standardiseringsorgan, og som er offentligt tilgængelig 5) »standardiseringsprogram«: en arbejdsplan, der er udarbejdet af et anerkendt standardiseringsorgan, og som omfatter en oversigt over de løbende standardise- ringsopgaver 1) »produkt«: alle produkter, der fremstilles industrielt, og alle landbrugsprodukter, herunder også fiskeri- produkter (1) Rådets direktiv 65/65/EØF af 26. januar 1965 om tilnær- melse af lovgivning om lægemidler (EFT 22 af 9. 2. 1965, s. 369/65). Direktivet er senest ændret ved direktiv 93/ 39/EØF (EFT L 214 af 24. 8. 1993, s. 22). L 204/40 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 7. 98 6) »udkast til standard«: et dokument indeholdende teksten til tekniske specifikationer for et givet emne, der agtes vedtaget i henhold til den nationale stan- dardiseringsprocedure i den form, hvori det foreligger efter det forberedende arbejde, og hvori det er blevet udsendt med henblik på kommentar eller offentlig stillingtagen 7) »europæisk standardiseringsorgan«: organ nævnt i bilag I 8) »nationalt standardiseringsorgan«: organ nævnt i bilag II 9) »teknisk forskrift«: en teknisk specifikation eller et andet krav, herunder de administrative bestemmelser, der gælder herfor, som retligt eller faktisk skal over- holdes, for at et produkt kan markedsføres eller anvendes i en medlemsstat eller i en væsentlig del af denne stat, samt medlemsstaternes love og admi- nistrative bestemmelser vedrørende forbud mod fremstilling, import, markedsføring eller anvendelse af et produkt, jf. dog artikel 10. De tekniske forskrifter, der faktisk skal overholdes, er navnlig følgende: — en medlemsstats love eller administrative bestem- melser, der henviser enten til tekniske specifikatio- ner eller andre krav, eller til fagkodekser eller kodekser for god praksis, der igen henviser til tekniske specifikationer eller andre krav, og hvis overholdelse giver formodning om, at der er over- ensstemmelse med de krav, der er fastsat i de nævnte love eller administrative bestemmelser Listen ændres efter samme procedure 10) »udkast til teknisk forskrift«: teksten til en teknisk specifikation eller et andet krav, herunder admi- nistrative bestemmelser, der er udarbejdet med hen- blik på at vedtage den eller senere få den vedtaget som en teknisk forskrift, og som befinder sig på et forberedende stadium, hvor det stadig er muligt at foretage væsentlige ændringer. Direktivet gælder ikke foranstaltninger, som medlemssta- terne anser for nødvendige inden for rammerne af trakta- ten for at sikre beskyttelsen af personer og navnlig arbejdstagere under anvendelsen af produkterne, såfremt foranstaltningerne ikke berører produkterne. Artikel 2 1. Kommissionen og de i bilag I og II omhandlede standardiseringsorganer underrettes om, for hvilke nye emner de i bilag II nævnte nationale organer ved opfø- relse på deres standardiseringsprogram har besluttet at fastsætte eller ændre en standard, undtagen hvis det drejer sig om identisk eller ækvivalent gengivelse af en international eller europæisk standard. 2. Af oplysningerne i stk. 1 skal det bl. a. fremgå, om en standard: — er en ikke ækvivalent gengivelse af en international standard — er en ny national standard, eller — er en ændring af en national standard. — frivillige aftaler, som de offentlige myndigheder er kontraherende part i, og som af hensyn til almen- vellet tager sigte på at opfylde tekniske specifika- tioner eller andre krav, bortset fra udbudsbetin- gelser i forbindelser med offentlige indkøbsaftaler Efter at have hørt det i artikel 5 omhandlede udvalg kan Kommissionen fastsætte regler for en samlet præsentation af disse oplysninger samt udarbejde et skema og opstille kriterier til brug for præsentationen af oplysningerne, så disse lettere kan vurderes. — tekniske specifikationer eller andre krav, til hvilke der er knyttet skattemæssige eller finansielle foranstaltninger, som påvirker forbruget af pro- dukterne ved at tilskynde til overholdelse af disse tekniske specifikationer eller andre krav; tekniske specifikationer eller andre krav, som er knyttet til de nationale sociale sikringsordninger, er ikke omfattet. Omfattet er tekniske forskrifter, der fastsættes af de af medlemsstaterne udpegede myndigheder, og som er opført på en liste, der skal udarbejdes af Kommis- sionen inden den 1. juli 1995 inden for rammerne af det i artikel 5 omhandlede udvalg. 3. Kommissionen kan forlange at få tilsendt hele stan- dardiseringsprogrammernes indhold eller dele af det. Kommissionen stiller disse oplysninger til rådighed for medlemsstaterne i en sådan form, at det er muligt at evaluere og sammenligne de forskellige programmer. 4. Kommissionen ændrer i givet fald bilag II på grundlag af medlemsstaternes meddelelser. 5. Rådet træffer på grundlag af forslag fra Kommissio- nen afgørelse om ændring af bilag I. 21. 7. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 204/41 Artikel 3 De i bilag I og II omhandlede standardiseringsorganer og Kommissionen modtager på forlangende alle udkast til standarder. Det involverede organ holder dem underrettet om opfølgningen af deres eventuelle kommentarer til disse udkast. Artikel 4 1. Medlemsstaterne træffer alle egnede foranstaltninger til, at deres standardiseringsorganer: — fremsender de i artikel 2 og 3 omhandlede oplysnin- ger — offentliggør udkastene til standarder, så der ligeledes kan indhentes kommentarer fra parter, der er etable- ret i andre medlemsstater — giver de andre organer, der er omhandlet i bilag II, ret til at deltage passivt eller aktivt (ved at sende en observatør) i det planlagte arbejde — ikke modsætter sig, at et standardiseringsemne i deres arbejdsprogram behandles på europæisk plan efter regler, der fastsættes af de europæiske standardise- ringsorganer, og ikke iværksætter nogen foranstalt- ning, der kan skade en beslutning i denne retning. 2. Medlemsstaterne afholder sig især fra enhver handling i form af anerkendelse, godkendelse eller henvisnings- mæssig anvendelse af en national standard, der er vedta- get i strid med artikel 2 og 3 samt stk. 1 i nærværende artikel. Artikel 5 Der nedsættes et stående udvalg sammensat af repræsen- tanter, der udpeges af medlemsstaterne, og som kan søge bistand hos eksperter og rådgivere; udvalget har en repræsentant for Kommissionen som formand. Udvalget fastsætter selv sin forretningsorden. 3. Udvalget tager stilling til de i stk. 2 nævnte meddelel- ser og forslag og kan i denne forbindelse navnlig tilskynde Kommissionen til — at anmode de europæiske standardiseringsorganer om at udarbejde en europæisk standard inden for en nærmere bestemt frist — i givet fald og med henblik på at undgå fare for, at der opstår hindringer for samhandelen, at drage omsorg for, at vedkommende medlemsstater i første omgang indbyrdes træffer aftale om passende foran- staltninger — at træffe passende foranstaltninger — at fastslå, på hvilke områder det vil være nødvendigt at foretage en harmonisering, og i givet fald at iværksætte passende harmoniseringsforanstaltninger i en given sektor. 4. Udvalget skal høres af Kommissionen: a) inden enhver ændring af listerne i bilag I og II (artikel 2, stk. 1) b) ved fastsættelsen af forskrifter for en samlet præsenta- tion af oplysninger samt udarbejdelsen af skemaet og opstilling af kriterierne til brug for præsentationen af standardiseringsprogrammerne (artikel 2, stk. 2) c) ved valget af den praktiske ordning, som skal iværk- sættes med henblik på den i dette direktiv foreskrevne udveksling af oplysninger, og ved eventuelle ændrin- ger heri d) når den i henhold til dette direktiv indførte ordnings- funktion tages op til undersøgelse e) om anmodninger til de i stk. 3, første led, nævnte europæiske standardiseringsorganer. 5. Udvalget kan høres af Kommissionen vedrørende alle foreløbige udkast til tekniske forskrifter, som denne mod- tager. Artikel 6 6. Ethvert spørgsmål vedrørende iværksættelsen af dette direktiv kan på opfordring af formanden eller en med- lemsstat indbringes for udvalget. 1. Udvalget mødes mindst to gange om året med repræ- sentanter for de i bilag I og II anførte standardiseringsor- ganer. 7. Udvalgets drøftelser og de oplysninger, der skal fore- lægges det, er fortrolige. 2. Kommissionen forelægger udvalget en rapport om iværksættelsen og gennemførelsen af procedurerne i dette direktiv samt forslag om fjernelse af bestående eller forudseelige hindringer for samhandelen. Dog kan udvalget og de nationale forvaltninger, såfremt de nødvendige sikkerhedsforanstaltninger iagttages, med henblik på sagkyndig bistand konsultere fysiske eller juridiske personer, der kan tilhøre den private sektor. L 204/42 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 7. 98 Artikel 7 1. Medlemsstaterne træffer alle egnede foranstaltninger for at sikre, at deres standardiseringsorganer under udar- bejdelsen af en i artikel 6, stk. 3, første led, nævnt europæisk standard eller efter dens godkendelse ikke foretager nogen handling, der kan skade den tilstræbte harmonisering, og især, at de ikke på det pågældende område offentliggør en ny eller ændret national standard, der ikke fuldt ud stemmer overens med en eksisterende europæisk standard. pågældende stof, præparat eller produkt samt oplysninger om kendte erstatningsprodukter, der findes på markedet, i det omfang disse oplysninger er til rådighed, og angiver, hvilke virkninger foranstaltningen forventes at få på folkesundheden, beskyttelsen af forbrugerne og miljøet, sammen med en risikovurdering der, såvidt det er hen- sigtsmæssigt, foretages efter de generelle principper for risikovurdering af kemiske produkter som omhandlet i artikel 10, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 793/93 (1), når der er tale om et eksisterende stof, eller i artikel 3, stk. 2, i Rådets direktiv 67/548/EØF (2), når der er tale om et nyt stof. 2. Stk. 1 finder ikke anvendelse på den del af standardi- seringsorganernes arbejde, der foretages efter anmodning fra offentlige myndigheder, med det formål at udarbejde tekniske specifikationer eller en standard for bestemte produkter med henblik på fastlæggelse af en teknisk forskrift for disse produkter. Kommissionen gør straks de andre medlemsstater bekendt med udkastet til teknisk forskrift og alle de dokumenter, den har fået tilsendt. Den kan også fore- lægge udkastet for det i artikel 5 omhandlede udvalg til udtalelse og eventuelt for det udvalg, der er kompetent på området. Medlemsstaterne sender i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, Kommissionen alle de i foregående afsnit omhandlede anmodninger i form af udkast til teknisk forskrift og angiver grunden til at indføre den. Artikel 8 1. Med forbehold af artikel 10 sender medlemsstaterne straks Kommissionen ethvert udkast til teknisk forskrift, medmindre der er tale om en almindelig gengivelse af en international eller europæisk standard, i hvilket tilfælde det vil være tilstrækkeligt at oplyse herom. De meddeler ligeledes Kommissionen grundene til, at det er nødvendigt at indføre en sådan teknisk forskrift, medmindre disse grunde allerede fremgår af udkastet. Medlemsstaterne skal i givet fald samtidig fremsende teksten til de love og administrative bestemmelser, der hovedsagelig og direkte ligger til grund, hvis det er nødvendigt at kende den pågældende tekst for at kunne vurdere rækkevidden af udkastet til teknisk forskrift, undtagen hvis den er blevet tilsendt i forbindelse med en tidligere meddelelse. Med hensyn til de tekniske specifikationer eller andre krav, der er nævnt i artikel 1, nr. 9, andet afsnit, tredje led, kan Kommissionens eller medlemsstaternes bemærk- ninger eller udførlige udtalelser kun vedrøre aspekter, som måtte være til hinder for samhandelen, men ikke en foranstaltnings skattemæssige eller finansielle aspekter. 2. Kommissionen og medlemsstaterne kan indgive bemærkninger til den medlemsstat, der har givet meddel- else om et udkast til teknisk forskrift, og vedkommende medlemsstat skal ved den videre udformning af den tekniske forskrift tage videst muligt hensyn dertil. 3. Medlemsstaterne sender straks Kommissionen den endelige tekst til en teknisk forskrift. 4. Oplysninger, der fremsendes i henhold til denne arti- kel, betragtes ikke som fortrolige, medmindre den med- lemsstat, der har fremsendt notifikationen, udtrykkeligt anmoder herom. En sådan anmodning skal være begrun- det. Medlemsstaterne fremsender en ny meddelelse efter oven- nævnte regler, hvis de i udkastet til teknisk forskrift foretager væsentlige ændringer, der fører til en ændring af anvendelsesområdet, en afkortning af den oprindeligt fastsatte anvendelsesfrist, en tilføjelse af specifikationer eller krav eller en stramning af disse. I tilfælde af en sådan anmodning kan det i artikel 5 omhandlede udvalg og de nationale forvaltninger under overholdelse af de nødvendige forholdsregler indhente sagkyndig bistand hos fysiske eller juridiske personer, der kan tilhøre den private sektor. Hvis et udkast til teknisk forskrift af hensyn til folke- sundheden eller beskyttelse af forbrugerne eller miljøet specielt tager sigte på at begrænse markedsføringen eller anvendelsen af et stof, et præparat eller et kemisk pro- dukt, fremsender medlemsstaterne ligeledes et resume´ af eller henvisninger til de relevante oplysninger om det (1) Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 af 23. marts 1993 om vurdering af og kontrol med risikoen ved eksisterende stoffer (EFT L 84 af 5. 4. 1993, s. 1). (2) Rådets direktiv 67/548/EØF af 27. juni 1967 om tilnærmelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer (EFT 196 af 16. 8. 1967, s. 1). Direktivet er ændret ved direktiv 92/32/EØF (EFT L 154 af 5. 6. 1992, s. 1). 21. 7. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 204/43 5. Når et udkast til teknisk forskrift er et led i en foranstaltning, som på udkaststadiet skal fremsendes i henhold til andre fællesskabsretsakter, kan medlemssta- terne fremsende den meddelelse, der er omhandlet i stk. 1, i henhold til den pågældende anden fællesskabsretsakt, forudsat at de formelt angiver, at meddelelsen også skal gælde i henhold til dette direktiv. Selv om Kommissionen ikke reagerer på et udkast til teknisk forskrift i forbindelse med dette direktiv, har dette ingen indflydelse på, hvilke afgørelser der kan træffes på grundlag af andre fællesskabsretsakter. Artikel 9 1. Medlemsstaterne udsætter vedtagelsen af et udkast til teknisk forskrift tre måneder regnet fra datoen for Kom- missionens modtagelse af den i artikel 8, stk. 1, omhand- lede meddelelse. 2. Medlemsstaterne udsætter: — vedtagelsen af et udkast til teknisk forskrift i form af en frivillig aftale som omhandlet i artikel 1, nr. 9, andet afsnit, andet led, fire måneder — med forbehold af stk. 3, 4 og 5, vedtagelsen af alle andre udkast til tekniske forskrifter seks måneder regnet fra datoen for Kommissionens modtagelse af den i artikel 8, stk. 1, omhandlede meddelelse, hvis Kommis- sionen eller en anden medlemsstat inden tre måneder efter samme dato afgiver en udførlig udtalelse om, at den påtænkte foranstaltning frembyder aspekter, der eventuelt kan skabe hindringer for varernes frie bevægelighed inden for det indre marked. Den pågældende medlemsstat aflægger rapport til Kom- missionen om, hvordan den agter at reagere på den pågældende udførlige udtalelse. Kommissionen kommen- terer reaktionen. 3. Medlemsstaterne udsætter vedtagelsen af et udkast til teknisk forskrift tolv måneder regnet fra datoen for Kommissionens modtagelse af den i artikel 8, stk. 1, omhandlede meddelelse, hvis Kommissionen inden tre måneder efter samme dato meddeler, at den agter at foreslå eller vedtage et direktiv, en forordning eller en beslutning herom i henhold til traktatens artikel 189. 4. Medlemsstaterne udsætter vedtagelsen af et udkast til teknisk forskrift tolv måneder regnet fra datoen for Kommissionens modtagelse af den i artikel 8, stk. 1, omhandlede meddelelse, hvis Kommissionen inden tre måneder efter samme dato meddeler, at den har konstate- ret, at udkastet til teknisk forskrift vedrører samme emne som et forslag til direktiv, forordning eller beslutning, der er forelagt for Rådet i henhold til traktatens artikel 189. 5. Hvis Rådet fastlægger en fælles holdning i den status quo-periode, der er omhandlet i stk. 3 og 4, forlænges denne periode til 18 måneder med forbehold af stk. 6. 6. De i stk. 3, 4 og 5 nævnte forpligtelser ophører i følgende tilfælde: — når Kommissionen meddeler medlemsstaterne, at den giver afkald på sin hensigt om at foreslå eller vedtage en bindende fællesskabsretsakt — når Kommissionen meddeler medlemsstaterne, at den trækker sit udkast eller forslag tilbage — når Rådet eller Kommissionen vedtager en bindende fællesskabsretsakt. 7. Stk. 1-5 finder ikke anvendelse, når en medlemsstat af presserende grunde, der skyldes en alvorlig, uforudseelig situation, og som vedrører beskyttelse af menneskers og dyrs sundhed, beskyttelse af plantelivet eller befolknin- gens sikkerhed, er nødt til i løbet af meget kort tid at udarbejde tekniske forskrifter og straks vedtage dem og sætte dem i kraft, uden at der er mulighed for samråd. Ved den i artikel 8 omhandlede meddelelse orienterer medlemsstaten om, hvad der har berettiget den til at træffe de pågældende foranstaltninger så hurtigt. Kom- missionen udtaler sig snarest muligt om meddelelsen. Den træffer egnede foranstaltninger, hvis den finder, at proce- duren er misbrugt. Kommissionen holder Europa-Parla- mentet underrettet. Artikel 10 1. Artikel 8 og 9 finder ikke anvendelse på medlemssta- ternes love eller administrative bestemmelser eller på frivillige aftaler, hvis medlemsstaterne dermed — opfylder bindende fællesskabsretsakter, der tager sigte på vedtagelse af tekniske specifikationer — opfylder forpligtelser som følge af en international aftale, der tager sigte på vedtagelse af fælles tekniske specifikationer i Fællesskabet — anvender beskyttelsesklausuler, der er fastsat i bin- dende fællesskabsretsakter L 204/44 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 7. 98 — anvender artikel 8, stk. 1, i direktiv 92/59/EØF (1) Artikel 12 — blot fuldbyrder en dom afsagt af De Europæiske Fællesskabers Domstol — blot ændrer en teknisk forskrift i henhold til dette direktivs artikel 1, nr. 9, på anmodning af Kommis- sionen med henblik på at fjerne en samhandelshind- ring. 2. Artikel 9 finder ikke anvendelse på medlemsstaternes love og administrative bestemmelser, der tager sigte på forbud mod fremstilling, forudsat at de ikke hindrer produkternes frie bevægelighed. 3. Artikel 9, stk. 3-6, finder ikke anvendelse på de frivillige aftaler, der er omhandlet i artikel 1, nr. 9, andet afsnit, andet led. Når medlemsstaterne vedtager en teknisk forskrift, skal den indeholde en henvisning til dette direktiv, eller den skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne. Artikel 13 1. De i bilag III, del A, anførte direktiver og beslutninger ophæves, dog uden at medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag III, del B, anførte gennemførelsesfris- ter berøres heraf. 2. Henvisninger til de ophævede direktiver og beslutnin- ger gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses i henhold til den i bilag IV anførte sammenlignings- tabel. 4. Artikel 9 finder ikke anvendelse på de tekniske speci- fikationer og andre krav, der er omhandlet i artikel 1, nr. 9, andet afsnit, tredje led. Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offent- liggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Artikel 14 Artikel 11 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Artikel 15 Kommissionen aflægger hvert andet år rapport til Euro- pa-Parlamentet, Rådet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg om resultaterne af anvendelsen af dette direktiv. Oversigter over det standardiseringsarbejde, som de eu- ropæiske standardiseringsorganer i henhold til direktivet er blevet pålagt, samt statistikker over modtagne notifika- tioner offentliggøres hvert år i De Europæiske Fællesska- bers Tidende. Udfærdiget i Luxembourg, den 22. juni 1998. På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne J. M. GIL-ROBLES J. CUNNINGHAM Formand Formand (1) Rådets direktiv 92/59/EØF af 29. juni 1992 om produktsik- kerhed i almindelighed (EFT L 228 af 11. 8. 1992, s. 24). 21. 7. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 204/45 BILAG I EUROPÆISKE STANDARDISERINGSORGANER CEN Den Europæiske Standardiseringsorganisation Cenelec Den Europæiske Komite´ for Elektronisk Standardisering ETSI Det Europæiske Institut for Telekommunikationsstandarder L 204/46 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 7. 98 BILAG II NATIONALE STANDARDISERINGSORGANER 1. BELGIEN IBN/BIN Institut belge de normalisation Belgisch Instituut voor Normalisatie CEB/BEC Comite´ e´lectrotechnique belge Belgisch Elektrotechnisch Comite´ 2. DANMARK DS Dansk Standard NTA Telestyrelsen, National Telecom Agency 3. TYSKLAND DIN Deutsches Institut für Normung e. V. DKE Deutsche Elektrotechnische Kommission im DIN und VDE 4. GRÆKENLAND ΕΛˆΤ ΕλληνØκ(cid:222)ς ˆργÆνØ(cid:243)µ(cid:222)ς Τυ(cid:240)(cid:239)(cid:240)(cid:239)(cid:221)η(cid:243)ης 5. SPANIEN AENOR Asociación Española de Normalización y Certificación 6. FRANKRIG AFNOR Association française de normalisation UTE Union technique de l’e´lectricite´ — Bureau de normalisation aupre`s de l’AFNOR 7. IRLAND NSAI National Standards Authority of Ireland ETCI Electrotechnical Council of Ireland 8. ITALIEN UNI (1) Ente nazionale italiano di unificazione CEI (1) Comitato elettrotecnico italiano (1) UNI og CEI har i samarbejde med Istituto superiore delle Poste e Telecomunicazioni og ministero dell’Industria overladt arbejdet i ETSI til CONCIT, Comitato nazionale di coordinamento per le tecnologie dell’informazione. 21. 7. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 204/47 9. LUXEMBOURG ITM Inspection du travail et des mines SEE Service de l’e´nergie de l’État 10. NEDERLANDENE NNI Nederlands Normalisatie Instituut NEC Nederlands Elektrotechnisch Comite´ 11. ØSTRIG ÖN Österreichisches Normungsinstitut ÖVE Österreichischer Verband für Elektrotechnik 12. PORTUGAL IPQ Instituto Portugueˆs da Qualidade 13. DET FORENEDE KONGERIGE BSI British Standards Institution BEC British Electrotechnical Committee 14. FINLAND SFS Suomen Standardisoimisliitto SFS ry Finlands Standardiseringsförbund SFS rf THK/TFC Telehallintokeskus Teleförvaltningscentralen SESKO Suomen Sähköteknillinen Standardisoimisyhdistys SESKO ry Finlands Elektrotekniska Standardiseringsförening SESKO rf 15. SVERIGE SIS Standardiseringen i Sverige SEK Svenska elektriska kommissionen ITS Informationstekniska standardiseringen L 204/48 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 7. 98 BILAG III DEL A Ophævede direktiver og beslutninger (jf. artikel 13) Rådets direktiv 83/189/EØF og dets efterfølgende ændringer Rådets direktiv 88/182/EØF Kommissionens beslutning 90/230/EØF Kommissionens beslutning 92/400/EØF Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/10/EF Kommissionens beslutning 96/139/EF DEL B Liste over gennemførelsesfrister til national lovgivning (jf. artikel 13) Direktiv Gennemførelsesdato 83/189/EØF (EFT L 109 af 26. 4. 1983, s. 8) 88/182/EØF (EFT L 81 af 26. 3. 1988, s. 75) 94/10/EF (EFT L 100 af 19. 4. 1994, s. 30) 31. marts 1984 1. januar 1989 1. juli 1995 BILAG IV SAMMENLIGNINGSTABEL Direktiv 83/189/EØF Nærværende direktiv Artikel 1 Artikel 2 Artikel 3 Artikel 4 Artikel 5 Artikel 6 Artikel 7 Artikel 8 Artikel 9 Artikel 10 Artikel 11 Artikel 12 — — — Bilag I Bilag II — — Artikel 1 Artikel 2 Artikel 3 Artikel 4 Artikel 5 Artikel 6 Artikel 7 Artikel 8 Artikel 9 Artikel 10 Artikel 11 Artikel 12 Artikel 13 Artikel 14 Artikel 15 Bilag I Bilag II Bilag III Bilag IV


title: 98/704/Euratom: Besluit van de Raad van 22 juni 1998 inzake de verlenging van de duur van de overeenkomst tussen de Europese Gemeenschap voor Atoomenergie, de regering van Japan, de regering van de Russische Federatie en de regering van de Verenigde Staten van Amerika tot samenwerking bij activiteiten in verband met het engineeringontwerp (EDA) van de internationale thermonucleaire experimentele reactor (ITER)

eurovoc_concepts:
EAEC
Japan
Russia
United States
cooperation agreement (EU)
nuclear reactor

formats: html print