title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 98/34/EÜ, 22. juuni 1998, millega nähakse ette tehnilistest standarditest ja eeskirjadest teatamise kord

eurovoc_concepts:
Cenelec
ETSI
EU Member State
European Committee for Standardisation
access to information
exchange of information
technical standard

text: 13/20. kd ET Euroopa Liidu Teataja 337 31998L0034 21. 7. 1998 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA L204/37 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 98/34/EÜ, 22. juuni 1998, millega nähakse ette tehnilistest standarditest ja eeskirjadest teatamise kord EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, 5) võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 100a, 213 ja 43, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, (1) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (2) on oluline, et komisjon saaks vajaliku teabe oma käsu- tusse enne tehnika kohta käivate sätete vastuvõtmist; seepärast peavad liikmesriigid, kellelt vastavalt asutamis- lepingu artiklile 5 nõutakse komisjoni abistamist tema ülesande täitmisel, teatama komisjonile oma projektidest tehniliste eeskirjade valdkonnas; toimides asutamislepingu artiklis 189b ettenähtud korras (3) 6) kõiki liikmesriike tuleb samuti teavitada ükskõik missu- guse liikmesriigi kavandatavatest tehnilistest eeskirjadest; ning arvestades, et: 1) 2) 3) 4) nõukogu 28. märtsi 1983. aasta direktiivi 83/189/EMÜ, millega nähakse ette tehnilistest standarditest ja eeskirja- dest ja oluliselt muudetud; selguse ja otstarbekuse huvides tuleks nime- tatud direktiiv konsolideerida; teatamise kord, (4) on mitmel viisil ilma sisepiirideta ala, kus on siseturg kujutab endast tagatud kaupade, teenuste ja kapitali vaba lii- kumine; kaupade liikumise koguseliste piirangute ning mõjult samalaadsete meetmete keelamine on seetõttu üks ühenduse peamisi põhimõtteid; isikute, siseturu tõrgeteta toimimise huvides tuleks tagada, et siseriiklikud algatused tehniliste standardite või eeskirjade kehtestamisel oleksid võimalikult selged ja arusaadavad; toodetega seotud tehnilistest eeskirjadest tulenevaid kau- bandustõkkeid võib lubada ainult siis, kui need on vajalikud oluliste nõuete täitmiseks ja nende eesmärk on üldiste huvide tagamine; (1) EÜT C 78, 12. 3. 1997, lk 4. (2) EÜT C 133, 28. 4. 1997, lk 5. (3) Euroopa Parlamendi 17. septembri 1997. aasta arvamus (EÜT C 304, 6. 10. 1997, lk 79), nõukogu 23. veebruari 1998. aasta ühine seisukoht ja Euroopa Parlamendi 30. aprilli 1998. aasta otsus (EÜT C 152, 18. 5. 1998). Nõukogu 28. mai 1998. aasta otsus. (4) EÜT L 109, 26. 4. 1983, lk 8. Direktiivi on viimati muudetud (EÜT C 110, 8. 4. 1998, lk 1) komisjoni otsusega 96/139/EÜ (EÜT L 32, 10. 2. 1996, lk 31). 7) 8) 9) siseturu eesmärk on luua ettevõtjate konkurentsivõimet soosiv keskkond; laialdasem teavitamine on üks võima- lus, kuidas aidata ettevõtjatel paremini selle turu eeliseid kasutada; seetõttu on vaja ette näha võimalus, et ette- võtjad saaksid teatatud eelnõude pealkirjade korrapärase avaldamise ja nende eelnõude salastatuse sätete alusel hinnata teiste liikmesriikide esitatud siseriiklike tehniliste eeskirjade toimet; õiguskindluse huvides on otstarbeks, et liikmesriigid teatavad avalikult käesoleva direktiiviga ettenähtud sise- riiklike tehniliste eeskirjade vastuvõtmisest; toodete tehniliste eeskirjade puhul näevad turu nõuete- kohase toimimise või jätkuva arengu tagamiseks kavan- datud meetmed ette siseriiklike kavatsuste suuremat sel- gust ja arusaadavust ning esitatud eeskirjade võimaliku turumõju hindamiskriteeriumide ja tingimuste laienda- mist; 338 10) 11) 12) ET Euroopa Liidu Teataja 13/20. kd seetõttu on vaja hinnata kõiki tootele esitatavaid nõu- deid ning arvestada toodete kohta kehtivate siseriiklike tavade arengut; 17) eespool nimetatud 28. mai 1969. aasta kokkuleppes teavitamist käsitlevat sisalduvat ooteaega ja komisjoni korda kohaldatakse ka edaspidi nende toodete suhtes, mida käesolev direktiiv ei reguleeri; nõuded, välja arvatud tehnilised spetsifikatsioonid, mis osutavad turuleviidud toote elutsüklile, võivad mõjutada selle toote vaba liikumist või luua takistusi siseturu nõuetekohasele toimimisele; on vaja selgitada de facto tehniliste eeskirjade mõiste; eelkõige need sätted, millega ametivõimud viitavad teh- nilistele spetsifikatsioonidele või teistele nõuetele või soodustavad nende järgimist, samuti nendele toodetele viitavad sätted, millega ametivõimud üldistes huvides on seotud, muudavad nimetatud nõuded või spetsifikatsioo- nid siduvamaks kui nad oma individuaalse algupära tõttu oleksid; 18) ühenduse meetmete vastuvõtmise hõlbustamiseks nõu- kogus peaksid liikmesriigid hoiduma tehniliste eeskirjade vastuvõtmisest, kui nõukogu on komisjoni ettepanekul vastu võtnud seda sektorit käsitleva ühise seisukoha; 19) siseriiklikel tehnilistel standarditel võib kaupade vabale liikumisele olla tegelikult samasugune mõju nagu tehni- listel eeskirjadel; 13) komisjonile ja liikmesriikidele tuleb anda ka küllaldaselt aega kavandatud meetmesse muudatusettepanekute tege- miseks, et kõrvaldada või vähendada takistusi, mida see meede võib põhjustada kaupade vabale liikumisele; 20) 14) asjaomane liikmesriik peab kavandatud meetme lõpliku teksti sõnastamisel neid muudatusettepanekuid arvesse võtma; 15) 16) siseturg eeldab, et eelkõige juhul, kui liikmesriigid ei saa vastastikuse tunnustamise põhimõtet rakendada, võtab komisjon vastu ühenduse siduvad õigusaktid või teeb ettepaneku need vastu võtta; on kehtestatud konkreetne ajutine ooteaeg vältimaks, et siseriiklike meetmete vastu- võtmine ei ohustaks sama valdkonna ühenduse siduvate õigusaktide vastuvõtmist nõukogus või komisjonis; vastavalt asutamislepingu artiklis 5 sätestatud üldistele liikmesriik kavandatud kohustustele peab kõnealune meetme rakendamise niikauaks edasi lükkama, et oleks võimalik kas esitatud muudatusettepanekud ühiselt läbi vaadata või ette valmistada nõukogu siduva õigusakti siduv õigusakt; ettepanek või vastu võtta komisjoni tähtajad, mis on ette nähtud liikmesriikide valitsuste esindajate 28. mail 1969. aastal nõukogus peetud nõu- pidamise kokkuleppes ooteaja ja komisjoni teavitamise kohta, (1) muudetud 5. märtsi 1973. aasta kokkuleppe- ga, (2) on kõnealuste juhtumite korral osutunud ebapiisa- vaks ja neid tuleks järelikult pikendada; (1) EÜT C 76, 17. 6. 1969, lk 9. (2) EÜT C 9, 15. 3. 1973, lk 3. seetõttu oleks asjakohane teavitada komisjoni standar- dieelnõust samadel tingimustel nagu tehnilistest eeskirja- dest; vastavalt asutamislepingu artiklile 213 ning nõuko- gu poolt kooskõlas asutamislepingu sätetega ettenähtud piirides ja tingimustel võib komisjon koguda vajalikku teavet ja teostada talle antud ülesannete täitmiseks vaja- likku kontrolli; 21) liikmesriike ja standardiasutusi on samuti vaja teavitada teiste standardiasutuste kavandatavatest standarditest; liikmesriikide 22) süstemaatilist teatamist on tegelikult vaja ainult uute standardimisobjektide puhul, kui nende objektide menet- lemine siseriiklikul tasandil võib põhjustada siseriiklikes standardites erinevusi, mis võivad häirida turu toimimist; siseriikliku standardimise arenguga seotud edaspidine teatamine või teabevahetus peavad sõltuma huvist, mida uue standardi vastu tunnevad need, kellele sellest on juba teatatud; 23) komisjonil peab siiski olema võimalus nõuda kõikide siseriiklike standardimisprogrammide täielikku või osalist edastamist, et ta saaks kontrollida standardimise arengut teatavates majandussektorites; 13/20. kd ET Euroopa Liidu Teataja 339 asjaomased pooled peavad ise ja enda jaoks rajama standardimissüsteemi, mille otsused peavad Euroopa olema järjekindlad, selged ja arusaadavad ning põhinema avatusel, konsensusel, sõltumatusel erihuvidest, tõhususel ja riiklikul esindatusel; 2. tehniline spetsifikatsioon – dokumendis sisalduv spetsifikat- sioon, millega nähakse ette toote nõutavad omadused, nagu kvaliteet, kasutusotstarve, ohutus või mõõtmed, seal- hulgas nõuded toote müüginimetuse, terminite, tunnuste, kontrollimise ja kontrollimeetodite, pakendamise, märgista- mise või etikettimise ning vastavushindamismenetluse koh- ta. 24) 25) 26) 27) siseriiklike standardimine ühenduses peab põhinema standardiasutuste põhiõigustel, nagu võimalus saada standardieelnõusid, saada teavet esitatud märkuste alusel võetud meetmete kohta, osa võtta siseriiklikust standar- dimistegevusest või nõuda siseriiklike standardite asemel Euroopa standardite ettevalmistamist; liikmesriigid pea- vad võtma oma pädevuses olevaid asjakohaseid meet- meid tagamaks, et nende standardiasutused neid õigusi järgivad; siseriiklike standardiasutuste suhtes Euroopa standardi ettevalmistamise ajal kohaldatavat ooteaega käsitlevad sätted tuleb kooskõlastada nende sätetega, mis standar- diorganid on vastu võtnud Euroopa standardiorganisat- sioonide raames; on vaja asutada alaline komitee, kelle liikmed on liik- mesriikide nimetatud ja kelle ülesanne on aidata komis- jonil uurida siseriiklikke standardieelnõusid ning osa võtta selle pingutustest vähendada nendest eelnõudest kaupade vabale liikumisele tekkida võivaid kahjulikke mõjusid; 28) alalise komiteega tuleks nõu pidada käesolevas direktiivis viidatud standardieelnõude taotluste üle; 29) käesolev direktiiv ei tohi mõjutada liikmesriikide kohus- tusi seoses direktiivide ülevõtmise tähtpäevadega, mis on esitatud III lisa B osas, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI: Artikkel 1 Termin “tehniline spetsifikatsioon” hõlmab asutamislepingu artikli 38 lõike 1 kohaselt ka põllumajandustoodete toot- mismeetodeid ja -protsesse, direktiivi 65/65/EMÜ (1) artik- lis 1 määratletud inimtarbeks ja loomadele mõeldud too- teid ning ravimeid, samuti teiste toodete tootmismeetodeid ja -protsesse, kui need mõjutavad toodete omadusi; 3. muud nõuded – nõuded, mis ei ole tehniline spetsifikatsioon ja mis esitatakse tootele eelkõige tarbijate või keskkonna kaitsmise eesmärgil ning mis mõjutavad tema elutsüklit pärast turuleviimist, nagu kasutamise, ringlussevõtu, taas- kasutamise või kõrvaldamise tingimused, kui need võivad oluliselt mõjutada toote koostist, olemust või turustamist; 4. standard – tehniline spetsifikatsioon, mille tunnustatud standardiorgan on korduvaks või pidevaks kasutuseks heaks kiitnud, mille järgimine ei ole kohustuslik ja mis on kas: — rahvusvaheline standard: rahvusvahelise standardiorga- nisatsiooni vastuvõetud ja üldsusele kättesaadavaks teh- tud standard, — Euroopa standard: Euroopa standardiorgani vastuvõetud ja üldsusele kättesaadavaks tehtud standard, — siseriiklik standard: siseriikliku standardiasutuse vastu- võetud ja üldsusele kättesaadavaks tehtud standard, Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid: 5. standardimisprogramm – tunnustatud standardiorgani programm, milles loetletakse standardimise objektid; töö- 1. toode – iga tööstuslikult valmistatud toode ja põllumajan- dustoode, ka kalatoode; (1) Nõukogu 26. jaanuari 1965. aasta direktiiv 65/65/EMÜ ravimitega seotud ning õigus- ja haldusnormidega kehtestatud sätete ühtlusta- mise kohta (EÜT 22, 9. 2. 1965, lk 369/65), viimati muudetud direktiiviga 93/39/EMÜ (EÜT L 214, 24. 8. 1993, lk 22). 340 ET Euroopa Liidu Teataja 13/20. kd 6. standardieelnõu – teatavat objekti käsitlevate tehniliste spet- sifikatsioonide teksti sisaldav dokument, mis kavatsetakse vastavalt siseriiklikule standardimismenetlusele vastu võtta niisugusena, nagu see on pärast ettevalmistamist ja mär- kusteks või kontrolliks üldsusele saatmist; 10. tehniliste eeskirjade eelnõu – tehnilise spetsifikatsiooni või muu nõude tekst, sealhulgas haldusnormid, mis on koos- tatud eesmärgiga need tehniliste eeskirjadena jõustada või lõpuks jõustada lasta, ja mis on ettevalmistusetapis, kus saab veel teha olulisi muudatusi. 7. Euroopa standardiorgan – I lisas nimetatud organ; 8. siseriiklik standardiasutus – II lisas nimetatud asutus; 9. tehnilised eeskirjad – tehnilised spetsifikatsioonid ja muud nõuded, sealhulgas vastavad haldusnormid, mille järgimine turustamisel või kasutamisel liikmesriigis või selle põhiosas on de jure või de facto kohustuslik, samuti liikmesriikide õigus- ja haldusnormid, mis keelavad toote valmistamise, impordi, turustamise või kasutamise, välja arvatud need normid, mis on sätestatud artiklis 10. Käesolevat direktiivi ei kohaldata nende meetmete suhtes, mida liikmesriigid peavad asutamislepingu alusel vajalikuks isikute, eelkõige töötajate kaitse tagamiseks toodete kasutamisel, eelda- des, et need meetmed ei avalda mõju toodetele. Artikkel 2 1. Komisjonile ning I ja II lisas viidatud standardiorganitele ja -asutustele teatatakse uutest objektidest, mille puhul II lisas viidatud siseriiklikud asutused on nende objektide standardi- misprogrammi lülitamise teel otsustanud ette valmistada või muuta standardit, kui ei ole tegemist identse või samaväärse rahvusvahelise või Euroopa standardi ülevõtmisega. De facto tehniliste eeskirjade hulka kuuluvad: Lõikes 1 viidatud teave näitab eelkõige, kas kõnealuse 2. standardi puhul on tegemist: — liikmesriigi õigus- ja haldusnormid, milles viidatakse kas tehnilistele spetsifikatsioonidele või muudele nõue- tele või ametiala- või tegevusjuhistele, milles omakorda viidatakse tehnilistele spetsifikatsioonidele või muudele nõuetele ning mille järgimine lubab oletada vastavust eespool nimetatud õigus- ja haldusnormidega kehtesta- tud kohustustele, — vabatahtlikud kokkulepped, mille puhul riigiasutus on üks kokkuleppeosaline ja mis avalikes huvides näevad ette tehniliste spetsifikatsioonide või muude nõuete järgimist, välja arvatud riigihangete pakkumistingimu- sed, — tehnilised spetsifikatsioonid või muud nõuded, mis on seotud toodete tarbimist mõjutavate fiskaal- või finants- meetmetega, soodustades selliste tehniliste spetsifikat- sioonide või muude nõuete järgimist; siia ei kuulu siseriiklike sotsiaalkindlustussüsteemidega seotud tehni- lised spetsifikatsioonid või muud nõuded. — rahvusvahelise, kuid mitte samaväärse standardi ülevõtmise- ga, — uue siseriikliku standardiga või — siseriikliku standardi muutmisega. Pärast nõu pidamist artiklis 5 viidatud komiteega võib komis- jon kehtestada kõnealuse teabe esitamiseks ühtsed reeglid, samuti selle teabe esitamist reguleeriva plaani ja kriteeriumid, et teabe hindamist lihtsustada. Komisjon võib nõuda, et talle esitataks standardimisprog- 3. rammid täielikult või osaliselt. Komisjon teeb kõnealuse teabe liikmesriikidele kättesaadavaks niisugusel viisil, mis võimaldab erinevate programmide hinda- mist ja võrdlemist. Kaasa arvatakse liikmesriikide nimetatud asutuste kehtesta- tud tehnilised eeskirjad, mis loetletakse nimistus, mille komisjon artiklis 5 viidatud komitee töö raames koostab enne 1. juulit 1995. Vajaduse korral muudab komisjon liikmesriikidelt saadud 4. teabe alusel II lisa. Selle nimistu muutmisel kasutatakse sama menetlust. Komisjoni ettepaneku alusel teeb nõukogu otsuse muuda- 5. tuste kohta I lisas. 13/20. kd ET Euroopa Liidu Teataja 341 Artikkel 3 Komitee avaldab arvamust lõikes 2 nimetatud teavitamise 3. ja ettepanekute kohta ning võib sellega seoses teha eelkõige ettepaneku, et komisjon: ja II I lisas viidatud standardiorganitele ja -asutustele ning komisjonile saadetakse nende nõudmisel kõik standardieelnõud; kõnealune organ teavitab neid eelnõude kohta tehtud märkuste põhjal võetud meetmetest. — nõuaks Euroopa standardiorganitelt Euroopa standardi keh- testamist teatava tähtaja jooksul, Artikkel 4 — kaubandustõkete ohu vältimiseks tagaks vajaduse korral, et asjaomased liikmesriigid otsustaksid esialgu omavahel vaja- like meetmete üle, Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed tagamaks, 1. et nende standardiasutused — võtaks kõik asjakohased meetmed, — edastavad artiklites 2 ja 3 ettenähtud teabe, — avaldavad standardieelnõud niisugusel viisil, et oleks võima- lik saada ka teiste liikmesriikide osapoolte märkusi, — annavad teistele II lisas viidatud organitele õiguse passiivselt või aktiivselt (vaatleja saatmise kaudu) osaleda planeeritud tegevuses, — määratleks valdkonnad, kus ühtlustamine tundub vajalik, ja niisuguse olukorra tekkimisel võtaks ette asjakohase ühtlus- tamise selles sektoris. 4. Komisjon peab komiteega nõu pidama: a) enne muudatuste tegemist I ja II lisa loeteludesse (artikli 2 lõige 1); — ei ole vastu, et nende tööprogrammis olevat standardimis- objekti arutatakse Euroopa tasandil vastavalt Euroopa stan- dardiorganite sätestatud reeglitele, ega võta ette midagi, mis võiks mõjutada sellega seoses tehtavat otsust. b) teabe esitamise ühtsete reeglite, samuti standardimisprog- rammide esitamisplaani ja kriteeriumide kehtestamisel (artik- li 2 lõige 2); 2. Eelkõige hoiduvad liikmesriigid niisuguse siseriikliku stan- dardi tunnustamisest, heakskiitmisest või kasutamisest, mis on lõiget 1 vastu võetud artikleid 2 ja 3 ning käesoleva artikli rikkudes. c) otsustades käesoleva direktiiviga ettenähtud teabevahetuse süsteemi toimimise, samuti kõigi süsteemis tehtavate muu- datuste üle; Artikkel 5 Liikmesriikide nimetatud esindajatest luuakse alaline komitee, kes võib paluda ekspertide või nõustajate abi; komitee esimees on komisjoni esindaja. Komitee koostab ise oma töökorra. d) kontrollides käesoleva direktiiviga ettenähtud süsteemi toi- mimist; e) lõike 3 esimeses taandes viidatud standardiorganitele esita- tud nõuete üle. Komisjon võib komiteega nõu pidada iga saadud esialgse 5. tehniliste eeskirjade eelnõu üle. Artikkel 6 Käesoleva direktiivi rakendamisega seotud küsimused võib liikmesriigi 6. komiteele käsitlemiseks esitada selle esimehe või algatusel. 1. Komitee tuleb kokku vähemalt kaks korda aastas koos I ja II lisas nimetatud standardiorganite ja -asutuste esindajatega. 7. Komitee menetlused ja talle esitatav teave on salajased. 2. Komisjon esitab komiteele aruande käesolevas direktiivis ettenähtud korra rakendamise ja kohaldamise kohta ning ette- panekud olemasolevate või prognoositavate kaubandustõkete kõrvaldamiseks. Komitee ja siseriiklikud asutused võivad eksperdiarvamuse saa- miseks siiski nõu pidada füüsiliste või juriidiliste isikutega, sealhulgas erasektorisse kuuluvatega, kui nad kasutavad vajalik- ke ettevaatusabinõusid. 342 ET Euroopa Liidu Teataja 13/20. kd Artikkel 7 1. Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed selle taga- miseks, et artikli 6 lõike 3 esimeses taandes viidatud Euroopa standardi ettevalmistamise ajal või pärast selle kinnitamist ei tee nende standardiasutus midagi, mis võiks mõjutada kavatsetud ühtlustamist, eelkõige et nad ei avalda kõnealuses valdkonnas uut või muudetud siseriiklikku standardit, mis ei ole täielikult kooskõlas olemasoleva Euroopa standardiga. 2. Lõiget 1 ei kohaldata standardiasutuste töö suhtes, mis on ette võetud ametivõimude taotlusel konkreetsetele toodetele tehniliste spetsifikatsioonide või standardi kehtestamiseks, et jõustada neid tooteid käsitlevad tehnilised eeskirjad. Kui eelnõuga püütakse eelkõige tervishoiust või tarbijate või keskkonna kaitsmisest lähtudes keemilise aine, valmistise või toote turustamist või kasutamist piirata, edastavad liikmesriigid ka kõnealuse aine, valmistise või toote ning kõigi teada olevate ja kättesaadavate asendusainete, -valmististe või -toodete kohta andmete kokkuvõtte või viited, kui selline teave on kättesaadav, ja samuti meetme prognoositava mõju tervishoiule ning tarbija ja keskkonna kaitsele, esitades ühtlasi riskianalüüsi, mis tehakse kooskõlas määruse (EMÜ) nr 793/93 (1) artikli 10 lõikes 4 viidatud keemiliste ainete ohtlikkuse hindamise üldiste põhimõ- ja kooskõlas tegemist on registreeritud ainega, tetega, kui direktiivi 67/548/EMÜ (2) artikli 3 lõikega 2 uue aine puhul. Komisjon teatab liikmesriikidele viivitamata eelnõust ja kõiki- dest temale edastatud dokumentidest; ta võib arvamuse saami- seks suunata selle eelnõu ka artiklis 5 nimetatud komiteele ja vajaduse korral kõnealuse valdkonna eest vastutavale komiteele. Liikmesriigid edastavad komisjonile kõik eelmises lõigus viida- tud taotlused tehniliste eeskirjade eelnõudena vastavalt artikli 8 lõikele 1 ja näitavad nende jõustamise alused. Artikli 1 lõike 9 teise lõigu kolmandas taandes viidatud tehni- liste spetsifikatsioonide või muude nõuete osas võivad komis- joni või liikmesriikide üksikasjalikud märkused või arvamused kajastada ainult seda aspekti, mis võib takistada kaubandust, mitte aga meetme fiskaal- või finantsaspekti. Artikkel 8 Komisjon ja liikmesriigid võivad tehniliste eeskirjade eel- 2. nõu edastanud liikmesriigile märkusi teha; liikmesriik arvestab neid märkusi tehniliste eeskirjade edaspidisel ettevalmistamisel nii palju kui võimalik. 1. Piiramata artikli 10 kohaldamist, edastavad liikmesriigid viivitamata komisjonile kõik tehniliste eeskirjade eelnõud, välja arvatud siis, kui tegemist on rahvusvahelise või Euroopa stan- dardi täieliku teksti ülevõtmisega, mille puhul piisab teatest vastava standardi kohta; nad teatavad komisjonile ka põhjused, miks selliste tehniliste eeskirjade jõustamine oli vajalik, kui neid põhjusi ei ole eelnõus juba selgitatud. Liikmesriigid edastavad tehniliste eeskirjade lõpliku teksti 3. viivitamata komisjonile. Käesoleva artikli alusel antav teave ei ole salajane, välja Iga selline 4. arvatud liikmesriigi selgesõnalise nõudmise korral. nõue peab olema põhjendatud. Vajaduse korral edastavad liikmesriigid samaaegselt oluliselt ja otseselt asjaga seotud põhiliste õigusnormide tekstid, kui see on vajalik tehniliste eeskirjade eelnõu mõju hindamiseks ja kui seda ei ole varem edastatud. Liikmesriigid edastavad eelnõu eespool nimetatud tingimustel uuesti, kui nad teevad sellesse muudatusi, mis oluliselt muuda- vad eelnõu reguleerimisala, lühendavad algselt planeeritud ra- kendamise ajakava, lisavad spetsifikatsioone või nõudeid või teevad viimati nimetatuid rangemaks. Sellistel juhtudel võivad artiklis 5 nimetatud komitee ja sise- riiklikud asutused vajalike ettevaatusabinõude kasutuselevõtmi- sel taotleda erasektori füüsilistelt ja juriidilistelt isikutelt eksper- diabi. (1) Nõukogu 23. märtsi 1993. aasta määrus (EMÜ) nr 793/93 registree- ritud ainete ohtlikkuse hindamise ja kontrolli kohta (EÜT L 84, 5. 4. 1993, lk 1). (2) Nõukogu 27. juuni 1967. aasta direktiiv 67/548/EMÜ ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate haldus- ja õigus- normide ühtlustamise kohta (EÜT L 196, 16. 8. 1967, lk 1. ). Direktii- vi on muudetud direktiiviga 92/32/EMÜ (EÜT L 154, 5. 6. 1992, lk 1). 13/20. kd ET Euroopa Liidu Teataja 343 Kui tehniliste eeskirjade eelnõu moodustab osa meetme- 5. test, mille eelnõuna edastamist komisjonile nõutakse ühenduse mõne teise õigusakti alusel, võivad liikmesriigid lõikes 1 ette- nähtud teabe edastada selle teise õigusakti alusel, kui nad näitavad vormikohaselt, et nimetatud teave puudutab ka käes- olevat direktiivi. Kui komisjon käesoleva direktiivi kohaselt ei reageeri tehniliste eeskirjade eelnõule, ei piira see ühtki otsust, mis võidakse teha ühenduse teiste õigusaktide alusel. Artikkel 9 Liikmesriigid lükkavad tehniliste eeskirjade eelnõu vastu- 1. võtmise edasi kolme kuu võrra alates päevast, mil komisjon sai artikli 8 lõikes 1 ettenähtud teabe. 2. Liikmesriigid lükkavad: — nelja kuu võrra edasi sellise tehniliste eeskirjade eelnõu vastuvõtmise, mis artikli 1 lõike 9 teise taande tähenduses on vabatahtliku kokkuleppe vormis, — kuue kuu võrra edasi iga muu tehniliste eeskirjade eelnõu vastuvõtmise, piiramata seejuures lõigete 3, 4 ja 5 kohalda- mist, alates päevast, mil komisjon sai artikli 8 lõikes 1 ettenähtud teabe, kui komisjon või teine liikmesriik esitab kolme kuu jooksul alates kõnealusest kuupäevast üksikasjaliku arvamuse, mille kohaselt kavandatud meede võib põhjustada takistusi kaupade vabale liikumisele siseturul. jade eelnõu käsitleb küsimust, mida käsitleb vastavalt asutamis- lepingu artiklile 189 nõukogule esitatud direktiivi-, määruse- või otsuseettepanek. 5. Kui nõukogu võtab lõigetes 3 ja 4 viidatud ooteaja jooksul vastu ühise seisukoha, pikendatakse seda tähtaega lõi- ke 6 kohaselt 18 kuuni. Lõigetes 3, 4 ja 5 viidatud kohustused kaotavad kehtivu- 6. se, kui: — komisjon teatab liikmesriikidele oma kavatsusest loobuda ühenduse siduva õigusakti kohta ettepaneku tegemisest või selle vastuvõtmisest, — komisjon teatab liikmesriikidele oma eelnõu või ettepaneku tagasivõtmisest, — komisjon või nõukogu on vastu võtnud ühenduse siduva õigusakti. juhtudel, kui Lõikeid 1–5 ei kohaldata sellistel 7. rahva tervise või ohutuse või loomade või taimede kaitsmisega seoses olevatest tõsistest ja ettenägematutest asjaoludest tekkinud kii- reloomulistel põhjustel peab liikmesriik tehnilised eeskirjad väga lühikese aja jooksul ilma nõupidamisvõimaluseta ette valmistama, et nad viivitamata avaldada ja kehtestada. Liikmes- riik põhjendab võetud meetmete kiireloomulisust artiklis 8 ettenähtud teabes. Komisjon esitab oma arvamuse teate kohta niipea kui võimalik. Juhtudel, kui käesolevat menetlust on kasutatud vääriti, võtab komisjon vajalikke meetmeid. Komisjon teavitab Euroopa Parlamenti. Artikkel 10 Asjaomane liikmesriik annab komisjonile aru meetmetest, mille võtmist ta nende üksikasjalike arvamuste tõttu kavandab. Ko- misjon avaldab selle kohta oma arvamust. 1. Artikleid 8 ja 9 ei kohaldata liikmesriikide nende õigus- ja haldusnormide või vabatahtlike kokkulepete suhtes, mille abil liikmesriigid: 3. Liikmesriigid lükkavad tehniliste eeskirjade eelnõu vastu- võtmise edasi 12 kuu võrra alates päevast, mil komisjon sai artikli 8 lõikes 1 ettenähtud teabe, kui komisjon kolme kuu jooksul pärast seda päeva teatab oma kavatsusest teha ettepa- nek vastu võtta samas küsimuses direktiiv, määrus või otsus vastavalt asutamislepingu artiklile 189. — järgivad ühenduse siduvaid õigusakte, mille tulemusena võetakse vastu tehnilised spetsifikatsioonid, — täidavad rahvusvahelistest kokkulepetest tulenevaid kohustu- si, mille tulemusena võetakse ühenduses vastu ühised tehni- lised spetsifikatsioonid, 4. Liikmesriigid lükkavad tehniliste eeskirjade eelnõu vastu- võtmise edasi 12 kuu võrra alates päevast, mil komisjon sai artikli 8 lõikes 1 ettenähtud teabe, kui komisjon kolme kuu jooksul pärast seda päeva jõuab järeldusele, et tehniliste eeskir- — kasutavad ühenduse siduvates õigusaktides sätestatud kaitse- klausleid, 344 ET Euroopa Liidu Teataja 13/20. kd — kohaldavad direktiivi 92/59/EMÜ artikli 8 lõiget 1, (1) — piirduvad Euroopa Ühenduste Kohtu otsuse täitmisega, — piirduvad komisjoni nõudel tehniliste eeskirjade muutmise- ga käesoleva direktiivi artikli 1 lõike 9 tähenduses, et kõrvaldada kaubandustõke. 2. Artiklit 9 ei kohaldata liikmesriikide õigus- ja haldusnor- mide suhtes, mis keelavad toote valmistamise, kuivõrd need normid ei takista toodete vaba liikumist. Artikli 9 lõikeid 3 – 6 ei kohaldata artikli 1 lõike 9 teises 3. taandes viidatud vabatahtlike kokkulepete suhtes. 4. Artiklit 9 ei kohaldata artikli 1 lõike 9 kolmandas taandes viidatud tehniliste spetsifikatsioonide või muude nõuete suhtes. Artikkel 11 Iga kahe aasta järel esitab komisjon Euroopa Parlamendile, nõukogule ning majandus- ja sotsiaalkomiteele aruande käes- oleva direktiivi kohaldamise tulemuste kohta. Euroopa standar- diorganitele käesoleva direktiivi kohaselt antud standardimistöö- de loetelu ning statistika saadud teabe kohta avaldatakse kord aastas Euroopa Ühenduste Teatajas. nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid. Artikkel 13 III lisa A osas loetletud direktiivid ja otsused tunnistatakse ilma et see piiraks liikmesriikide kohustusi seoses lisa B osas sätestatud kõnealuste direktiivide ülevõtmise 1. kehtetuks, III tähtpäevadega. Viiteid kehtetuks 2. tunnistatud direktiividele ja otsustele loetakse viideteks käesolevale direktiivile ja neid loetakse vasta- valt IV lisas esitatud vastavustabelile. Artikkel 14 Käesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas. Artikkel 15 Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele. Luxembourg, 22. juuni 1998 Artikkel 12 Kui liikmesriigid tehnilised eeskirjad vastu võtavad, lisavad nad nendesse eeskirjadesse või nende ametliku avaldamise korral Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel president eesistuja J. M. GIL-ROBLES J. CUNNINGHAM (1) Nõukogu 29. juuni 1992. aasta direktiiv 92/59/EMÜ toodete üldise ohutuse kohta (EÜT L 228, 11. 8. 1992, lk 24). 13/20. kd ET Euroopa Liidu Teataja 345 I LISA EUROOPA STANDARDIORGANID CEN Euroopa Standardikomitee Cenelec Euroopa Elektrotehnika Standardikomitee ETSI Euroopa Elekterside Standardimise Instituut 346 ET Euroopa Liidu Teataja 13/20. kd II LISA SISERIIKLIKUD STANDARDIASUTUSED 1. BELGIA IBN/BIN Institut belge de normalisation Belgisch Instituut voor Normalisatie CEB/BEC Comité électrotechnique belge Belgisch Elektrotechnisch Comité 2. TAANI DS Dansk Standard NTA Telestyrelsen, National Telecom Agency 3. SAKSAMAA DIN Deutsches Institut für Normung e. V. DKE Deutsche Elektrotechnische Kommission im DIN und VDE 4. KREEKA ΕΛΟΤ Ελληνιχός Οργανισμός Τυποποίηοης 5. HISPAANIA AENOR Asociación Española de Normalización y Certificación 6. PRANTSUSMAA AFNOR Association française de normalisation UTE Union technique de l’électricité - Bureau de normalisation auprès de l’AFNOR 7. IIRIMAA NSAI National Standards Authority of Ireland ETCI Electrotechnical Council of Ireland 8. ITAALIA UNI (1) Ente nazionale italiano di unificazione CEI (1) Comitato elettrotecnico italiano (1) UNI ja CEI on koostöös Instituto Superiore delle Poste e Telecommunicazioni organisatsioonile CONCIT, Comitato nazionale di coordinamento per le tecnologie dell’informazione. ja Ministero dell’Industriaga andnud ETSI töö 13/20. kd ET Euroopa Liidu Teataja 347 9. LUKSEMBURG ITM Inspection du travail et des mines SEE Service de l’énergie de l’État 10. MADALMAAD NNI Nederlands Normalisatie-instituut NEC Nederlands Elektrotechnisch Comité 11. AUSTRIA ON Österreichisches Normungsinstitut ÖVE Österreichischer Verband für Elektrotechnik 12. PORTUGAL IPQ Instituto Português da Qualidade 13. ÜHENDKUNINGRIIK BSI British Standards Institution BEC British Electrotechnical Committee 14. SOOME SFS Suomen Standardisoimisliitto SFS ry Finlands Standardiseringsförbund SFS rf THK/TFC Telehallintokeskus Teleförvaltningscentralen SESKO Suomen Sähköteknillinen Standardisoimisyhdistys SESKO ry Finlands Elektrotekniska Standardiseringsförening SESKO rf 15. ROOTSI SIS Standardiseringen i Sverige SEK Svenska elektriska kommissionen ITS Informationstekniska standardiseringen 348 ET Euroopa Liidu Teataja 13/20. kd III LISA A OSA Kehtetuks tunnistatud direktiivid ja otsused (viidatud artiklis 13) Direktiiv 83/189/EMÜ ja selle muudatused Nõukogu direktiiv 88/182/EMÜ, Komisjoni otsus 90/230/EMÜ, Komisjoni otsus 92/400/EMÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 94/10/EÜ, Komisjoni otsus 96/139/EÜ. B OSA Siseriiklikku õigusse ülevõtmise tähtpäevade loetelu (viidatud artiklis 13) Direktiiv Ülevõtmise tähtpäev 83/189/EMÜ (EÜT L 109, 26. 4. 1983, lk 8) 88/182/EMÜ (EÜT L 81, 26. 3. 1988, lk 75) 94/10/EÜ (EÜT L 100, 19. 4. 1994, lk 30) 31. 3. 1984 1. 1. 1989 1. 7. 1995 IV LISA VASTAVUSTABEL Direktiiv 83/189/EMÜ Käesolev direktiiv Artikkel 1 Artikkel 2 Artikkel 3 Artikkel 4 Artikkel 5 Artikkel 6 Artikkel 7 Artikkel 8 Artikkel 9 Artikkel 10 Artikkel 11 Artikkel 12 — — — I lisa II lisa — — Artikkel 1 Artikkel 2 Artikkel 3 Artikkel 4 Artikkel 5 Artikkel 6 Artikkel 7 Artikkel 8 Artikkel 9 Artikkel 10 Artikkel 11 Artikkel 12 Artikkel 13 Artikkel 14 Artikkel 15 I lisa II lisa III lisa IV lisa


title: Směrnice Evropského parlamentu A Rady 98/31/ES ze dne 22. června 1998, kterou se mění směrnice Rady 93/6/EHS o kapitálové přiměřenosti investičních podniků a úvěrových institucí

eurovoc_concepts:
credit guarantee
credit institution
financial instrument
financial solvency
management audit
share capital

formats: html pdf print

text: 06/sv. 3 CS Úřední věstník Evropské unie 113 31998L0031 L 204/13 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ 21. 7. 1998 SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 98/31/ES ze dne 22. června 1998, kterou se mění směrnice Rady 93/6/EHS o kapitálové přiměřenosti investičních podniků a úvěrových institucí EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na první a třetí větu čl. 57 odst. 2 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise, (1) s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru, (2) s ohledem na stanovisko Evropského měnového institutu (3) souladu s postupem stanoveným v článku 189b Smlouvy, (4) (1) vzhledem k tomu, že rizika spojená s obchodováním s komoditami a komoditními deriváty jsou v současné době předmětem směrnice Rady 89/647/EHS ze dne 18. prosince 1989 o ukazateli kapitálové přiměřenosti úvěrových institucí; (5) že tržní rizika spojená s dotyčnými pozicemi nejsou však směrnicí 89/647/EHS přesně zachy- cena; že je nezbytné rozšířit koncepci „obchodního port- folia“ na pozice v komoditách nebo komoditních derivátech, které jsou drženy k obchodním účelům a jsou vystaveny zejména tržním rizikům; že ohledně krytí komo- institucí ditních rizik z celkové podnikatelské činnosti musí této směrnici dotyčné instituce vyhovovat; že Spole- čenství zaznamenává se vzrůstajícím znepokojením případy závažných podvodů, za které odpovídají někteří (1) Úř. věst. C 240, 6. 8. 1997, s. 24 a Úř. věst. C 118, 17. 4. 1998, s. 16. (2) Úř. věst. C 19, 21. 1. 1998, s. 9. (3) Stanovisko ze dne 7. října 1997. (4) Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 18. prosince 1997 (Úř. věst. C 14, 19. 1. 1998), společný postoj Rady ze dne 9. března 1998 (Úř. věst. C 135, 30. 4. 1998, s. 7) a rozhodnutí Evropského parla- mentu ze dne 30. dubna 1998 (Úř. věst. C 152, 18. 5. 1998). Rozhod- nutí Rady ze dne 19. května 1998. (5) Úř. věst. L 386, 30. 12. 1989, s. 14. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 98/32/ES Evropského parlamentu a Rady (Úř. věst. L 204, 21. 7. 1998, s. 26). termínovými s komoditními obchodníci smlouvami a které ohrožují nahlížení veřejnosti na termínové obchody a jejich integritu; že je žádoucí, aby Komise zvážila vyme- zení příslušného právního rámce pro dohled, aby se těmto podvodným praktikám v budoucnu zabránilo; (2) (3) (4) vzhledem k tomu, že směrnice Rady 93/6/EHS ze dne 15. března 1993 o kapitálové přiměřenosti investičních podniků a úvěrových institucí (6) stanoví standardizova- nou metodu výpočtu kapitálových požadavků pro tržní rizika investičních podniků a úvěrových institucí; že insti- tuce vyvinuly své vlastní systémy řízení rizika (interní modely), kterými lze tržní rizika investičních podniků a úvěrových institucí měřit přesněji než standardizovanými metodami; že použití přesnějších metod měření rizika by se mělo podporovat; vzhledem k tomu, že použití takových interních modelů pro účely výpočtu kapitálových požadavků vyžaduje přísné interní kontrolní mechanismy a mělo by podléhat úřednímu schválení a dohledu příslušných orgánů; vzhle- dem k tomu, že trvalá spolehlivost výsledků výpočtů na základě interního modelu by měla být ověřena zpětným testováním; vzhledem k tomu, že je vhodné, aby příslušné orgány směly povolovat požadavky marže pro termínové obchody a opce obchodované na burze, a na přechodné období i na mimoburzovních (OTC) trzích, přičemž tyto požadavky by byly použity náhradou za kapitálové požadavky vypočítané pro uvedené nástroje v souladu s touto směr- nicí, pokud by to nemělo za následek kapitálový požada- vek nižší než kapitálový požadavek vypočítaný podle jiných metod předepsaných touto směrnicí; použití tohoto (6) Úř. věst. L 141, 11. 6. 1993, s. 1. Směrnice ve znění směrnice 98/33/ES Evropského parlamentu a Rady (Úř. věst. L 204, 21. 7. 1998, s. 29). 114 CS Úřední věstník Evropské unie 06/sv. 3 ustanovení nevyžaduje, aby instituce používající toto usta- novení musely požadavků marže a kapitálových požadavků vypočítaných podle ostatních metod této směrnice průběžně prověřovat; rovnocennost 1. Článek 2 se mění takto: a) bod 6 písmeno a) a bod 6 písmeno b) úvodní věty a pod- body i) a ii) se nahrazují tímto: (5) (6) (7) (8) (9) vzhledem k tomu, že pravidla přijatá na širší mezinárodní úrovni mohou na podporu používání propracovanějších metod řízení rizika založených na interních modelech snížit kapitálové požadavky pro úvěrové instituce třetích zemí; že tyto úvěrové instituce konkurují investičním pod- nikům a úvěrovým institucím se sídlem ve členských stá- tech; že pro investiční podniky a úvěrové instituce se síd- lem ve členských státech může podobné podněty pro vývoj a používání interních modelů poskytnout pouze pozmě- něné znění směrnice 93/6/EHS; vzhledem k tomu, že pro účely výpočtu kapitálových poža- davků ve vztahu k tržnímu riziku by pozice ve zlatě a derivátech zlata měly být posuzovány jako pozice devi- zové; vzhledem k tomu, že emise podřízeného dluhu by neměla automaticky vyloučit emitentovy akcie ze zahrnutí do por- tfolia, jehož specifické vážené riziko je 2 % podle přílohy I bodu 33 ke směrnici 93/6/EHS; vzhledem k tomu, že je tato směrnice v souladu s prací mezinárodního fóra bankovního dohledu pro výkon dohledu nad tržními riziky a pozicemi v komoditách a komoditních derivátech; vzhledem k tomu, že pro zajištění harmonického pro- vádění této směrnice je nezbytné opatřit volitelný přechodný kapitálový režim pro investiční podniky a úvě- rové instituce, které se podílejí významným způsobem na komoditních obchodech, mají diverzifikované portfolio komodit a které ještě nejsou schopny používat modely výpočtu kapitálových požadavků souvisejících s komodit- ním rizikem; (10) vzhledem k tomu, že tato směrnice je nejvhodnějším prostředkem k dosažení zamýšlených cílů a k dosažení těchto cílů nepřesahuje nezbytné hranice, PŘIJALY TUTO SMĚRNICI: Článek 1 Směrnice 93/6/EHS se mění takto: „a) b) z jejích vlastnických pozic ve finančních nástrojích, komoditách a komoditních derivátech, které jsou drženy pro opětovný prodej a/nebo které jsou insti- tucí převzaty se záměrem krátkodobě využít skuteč- ných a/nebo očekávaných rozdílů mezi kupní a pro- dejní cenou nebo jiných výkyvů v ceně či úrokové sazbě, a z pozic ve finančních nástrojích, komo- ditách a komoditních derivátech, které jsou výsled- kem porovnaných makléřských transakcí pro příkazce (matched principal broking), nebo z pozic, jimiž jsou zajišťovány jiné části obchodního portfo- lia; z rizik plynoucích z nevyrovnaných transakcí, neúplných dodávek a mimoburzovních (OTC) odvozených nástrojů uvedených v příloze II odstav- cích 1, 2, 3 a 5, z rizik plynoucích z dohod o zpět- ném odkoupení a půjček cenných papírů a komo- dit, které se týkají cenných papírů nebo komodit zahrnutých podle písm. a) v obchodním portfoliu a uvedených v příloze II odstavci 4, a — za předpokladu souhlasu příslušných orgánů — z rizik plynoucích z dohod o zpětném odprodeji a z výpůj- ček cenných papírů a komodit uvedených v příloze II odstavci 4, které splňují buď následující podmínky podbodů i), ii), iii) a v), nebo následující podmínky iv) a v): i) rizikové pozice jsou denně hodnoceny v tržních cenách postupem stanoveným v příloze II; ii) záruka se v souladu s pravidly, s nimiž souhlasí příslušné orgány, upraví tak, aby zohledňovala podstatné změny v hodnotě cenných papírů nebo komodit, které jsou předmětem dotyčných transakcí či smluv“; b) body 15 a 16 se nahrazují tímto: „ 15. ‚opční list (warrant)‘ je cenný papír, který držitele opravňuje k zakoupení podkladových aktiv za smluvenou cenu, a to až do doby uplynutí plat- nosti opčního listu, včetně posledního dne jeho platnosti. Může být likvidován dodáním dotyč- ných podkladových aktiv nebo platbou v hoto- vosti; 06/sv. 3 CS Úřední věstník Evropské unie 115 16. ‚financování kapitálu‘ jsou pozice, u nichž byl fyzický kapitál prodán termínově (forwards) a náklady financo- vání byly zablokovány až do data termínovaného pro- deje“; „i) kapitálových požadavků vypočítaných podle příloh I, II a VI, a popřípadě podle přílohy VIII pro jejich obchody zahrnuté v obchodním portfoliu; c) v bodu 17 se první pododstavec nahrazuje tímto: ii) kapitálových požadavků vypočítaných podle příloh III a VII, a popřípadě podle přílohy VIII pro všechny jejich obchodní činnosti“ „17. ‚dohoda o zpětném odkoupení‘ a ‚dohoda o zpět- ném odprodeji‘ je jakákoli dohoda, ve které instituce nebo druhá smluvní strana převádí cenné papíry nebo komodity nebo ručené právní nároky na cenné papíry nebo komodity, pokud je tato záruka posky- tována uznávanou burzou, která je držitelem práv na tyto cenné papíry nebo komodity, a pokud dohoda instituci nedovoluje současně převést nebo zastavit určitý cenný papír nebo komoditu najednou více než jedné straně, a to s ohledem na závazek zpětného odkupu těchto cenných papírů nebo komodit (nebo náhradních cenných papírů či komo- dit stejného druhu) za stanovenou cenu a k datu určenému nebo které má být určeno převodcem, přičemž u instituce, jež cenné papíry či komodity zcizuje, jde o dohodu o zpětném odkoupení, a u instituce, na niž jsou cenné papíry či komodity převáděny, jde o dohodu o zpětném odprodeji“; d) bod 18 se nahrazuje tímto: „18. ‚půjčky cenných papírů nebo komodit‘ a ‚výpůjčky cenných papírů nebo komodit‘ jsou jakékoli tran- sakce, jimiž instituce nebo druhá smluvní strana převádí cenné papíry nebo komodity coby proti- hodnotu odpovídajících záruk, a tento převod je spojen se závazkem vypůjčitele vrátit k nějakému budoucímu datu nebo na požádání převodce cenné papíry či komodity stejné hodnoty, přičemž u insti- tuce převádějící cenné papíry či komodity jde o půj- čku cenných papírů či komodit a u instituce, na kte- rou jsou cenné papíry či komodity převáděny, jde o výpůjčku cenných papírů či komodit. Výpůjčka cenných papírů nebo komodit se pova- žuje za profesionální transakci mezi podniky finanč- ního sektoru, pokud druhá smluvní strana podléhá koordinovanému dohledu na úrovni Společenství nebo jde o úvěrovou instituci zóny A ve smyslu směrnice 89/647/EHS nebo je uznávaným investič- ním podnikem třetí země nebo když je transakce uzavřena s uznávanou institucí zajišťující zúčtování nebo burzou. “ 2. V čl. 4 odst. 1 prvním pododstavci se body i) a ii) nahrazují tímto: 3. V čl. 5 se odst. 2 nahrazuje tímto: „2. Odchylně od odstavce 1, instituce, které vypočítávají kapi- tálové požadavky pro své obchody zahrnuté v obchodním portfoliu podle příloh I a II, a popřípadě podle přílohy VIII, sledují a řídí svou velkou úvěrovou angažovanost v souladu se směrnicí Rady 92/121/EHS s výhradou změn uvedených v příloze VI této směrnice. “ 4. V čl. 7 odst. 10 a čl. 7 odst. 11 se úvodní věty nahrazují tímto: „10. V případech, kde není využito práva nevyžadovat splnění požadavků, uvedeného v odstavcích 7 a 9, mohou příslušné orgány za účelem výpočtu kapitálových požadavků stano- vených v přílohách I a VIII a výpočtu rizik vůči klientům sta- novených v příloze VI na konsolidovaném základě povolit, aby pozice v obchodním portfoliu jedné instituce kompenzo- valy pozice v obchodním portfoliu jiné instituce podle pravi- del stanovených v přílohách I, VI a VIII. Mohou rovněž povolit, aby devizové pozice v jedné instituci kompenzovaly devizové pozice v jiné instituci podle pravidel stanovených v příloze III a/nebo příloze VIII. Mohou rovněž povolit, aby komoditní pozice v jedné instituci kompenzovaly komoditní pozice v jiné instituci podle pravidel stanovených v příloze VII a/nebo příloze VIII. 11. Příslušné orgány mohou také povolit kompenzaci pozic obchodního portfolia a devizových nebo komoditních pozic podniků se sídlem ve třetích zemích, pokud jsou současně spl- něny následující podmínky:“ 5. V čl. 8 se odst. 5 nahrazuje tímto: institucím, aby jim okamžitě „5. Příslušné orgány uloží oznámily jakýkoliv případ, kdy jejich smluvní strany v dohodách o zpětném odkoupení a o zpětném odprodeji nebo v transakcích zahrnujících půjčky a výpůjčky cenných papírů a komodit neplní své závazky. O takových případech a jejich důsledcích na posuzování transakcí uvedených v této směrnici podá Komise Radě zprávu nejpozději do tří let po datu stanoveném v článku 12. Tato zpráva bude také popiso- vat způsob, jakým instituce plní ty z podmínek bodů i) až v) 116 CS Úřední věstník Evropské unie 06/sv. 3 čl. 2 odst. 6 písm. b), které se na ně vztahují, zejména pod- mínku uvedenou v bodě v). V této zprávě se rovněž uvedou podrobnosti o jakýchkoli změnách v relativním objemu dosa- vadních půjček institucí a jejich půjček v rámci dohod o zpět- ném odkoupení a o zpětném odprodeji a v rámci výpůjček cenných papírů nebo komodit. Jestliže Komise dospěje na základě této zprávy a jiných informací k závěru, že jsou potřebná další ochranná opatření proti zneužití, předloží příslušné návrhy. “ 6. Vkládá se nový článek 11a, který zní: „Článek 11a Až do 31. prosince 2006 mohou členské státy povolovat svým institucím použití minimálních sazeb rozdílových (spread-rate), držení (carry-rate) a přímých (outright-rate), jak jsou stanoveny v následující tabulce, namísto sazeb uvedených v příloze VII odstavcích 13, 14, 17 a 18, pokud podle názoru příslušných orgánů tyto instituce: i) se ve významném měřítku účastní obchodu s komodi- tami, ii) mají diverzifikované komoditní portfolio a iii) ještě nejsou schopny používat interní modely pro účely výpočtu kapitálového požadavku ke komoditnímu riziku v souladu s přílohou VIII. Tabulka Drahé kovy (kromě zlata) 1,0 0,3 8 Základní kovy 1,2 0,5 10 Zeměděl- ské pro- dukty (netrvan- livé) 1,5 0,6 12 Jiné pro- dukty, včetně ener- getických 1,5 0,6 15 Sazba držení (%) Sazba přímá (%) Sazba rozdílová (%) Členské státy sdělí Komisi, jak tento článek využívají. “ 7. Přílohy I, II, III a V se mění v souladu s přílohou této směrnice a vkládají se nové přílohy VII a VIII. Článek 2 1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 24 měsíců po dni jejího vstupu v platnost. Neprodleně o nich uvě- domí Komisi. Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy. 2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitros- tátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice. Článek 3 Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství. Článek 4 Tato směrnice je určena členským státům. V Lucemburku dne 22. června 1998. Za Evropský parlament Předseda Za Radu předseda J. M. GIL-ROBLES J. CUNNINGHAM 06/sv. 3 CS Úřední věstník Evropské unie 117 PŘÍLOHA 1. Příloha I se mění takto: a) odstavci 4 se zrušuje poslední větaa doplňuje se nový pododstavec, který zní: „Příslušné orgány mohou povolit, aby se kapitálový požadavek pro termínovou smlouvu obchodovanou na burze rovnal marži požadované burzou, jestliže jsou zcela přesvědčeny, že přesně odpovídá míře rizika spojeného s termínovou smlouvou a že dosahuje minimálně výše kapitálového požadavku pro termínovou smlouvu, která by vyplývala z výpočtu provedeného metodou popsanou níže v této příloze nebo použitím metody interních modelů popsané v příloze VIII. Až do 31. prosince 2006 mohou příslušné orgány také povolovat, aby kapitálový požadavek pro smlouvu OTC derivátů ve smyslu tohoto odstavce zúčtovanou jimi uznávanou institucí zajišťující zúčtování byl roven marži požadované touto institucí, jestliže jsou zcela přesvědčeny, že přesně odpovídá míře rizika spojeného s touto smlouvou a že dosahuje minimálně výše kapitálového požadavku pro dotyčnou smlouvu, která by vyplývala z výpočtu provedeného metodou popsanou níže v této příloze nebo metodou interních modelů popsanou v příloze VIII;“ b) odstavci 5se třetí pododstavec nahrazuje tímto: „Příslušné orgány vyžadují, aby ostatní rizika spojená s opcemi, kromě rizika delta, byla zajištěna. Příslušné orgány mohou povolovat, aby se kapitálový požadavek pro prodanou opci obchodovanou na burze rovnal marži požadované burzou, jestliže jsou zcela přesvědčeny, že přesně odpovídá riziku spojenému s opcí a že dosahuje minimálně výše kapitálového požadavku pro opci, který by vyplýval z výpočtu provedeného metodou popsanou níže v této příloze nebo metodou interních modelů popsanou v příloze VIII. Až do 31. prosince 2006 mohou příslušné orgány také povolovat, aby se kapitálový požadavek pro OTC opci zúčtovanou jimi uznávanou institucí zajišťující zúčtování rovnal marži požadované touto institucí, jestliže jsou zcela přesvědčeny, že přesně odpovídá riziku spojenému s opcí a dosahuje minimálně výše kapitálového požadavku pro OTC opci, který by vyplýval z výpočtu provedeného metodou uvedenou níže v této příloze nebo metodou interních modelů popsanou v příloze VIII. Kromě toho mohou povolovat, aby se kapitálový požadavek pro koupenou opci obchodovanou na burze nebo OTC trzích rovnal požadavku pro její podkladový nástroj, pokud výsledný požadavek nepřesahuje tržní hodnotu opce. Kapitálový požadavek pro prodanou OTC opci se stanovuje v poměru k jejímu podkladovému nástroji;“ c) odstavec 6se nahrazuje tímto: „6. Opční listy vztahující se k dluhovým nástrojům a akciím se posuzují jako opce uvedené v odstavci 5“ d) odstavci 33 se bod nahrazuje tímto: „i) nejedná se o akcie emitentů, kteří vydali pouze obchodované dluhové nástroje, na něž se v současnosti vztahuje kapitálový požadavek 8 % podle tabulky 1 uvedené v odstavci 14 nebo na něž se vztahuje nižší požadavek pouze proto, že jsou ručeny nebo zajištěny. “ 2. Příloha II se mění takto: a) odstavec 1 se nahrazuje tímto: „1. V případě transakcí, v nichž dluhové nástroje, akcie a komodity (kromě dohod o zpětném odkoupení a zpětném odprodeji, půjček a výpůjček cenných papírů nebo komodit) nejsou vyrovnány po řádném datu dodání, musí instituce vypočítat cenový rozdíl, kterému je vystavena. Jedná se přitom o rozdíl mezi dohodnutou cenou úhrady za dotyčný dluhový nástroj, akcii nebo komoditu a jejich aktuální tržní hodnotou, pokud by tento rozdíl mohl znamenat pro instituci ztrátu. Pro výpočet příslušného kapitálového požadavku musí být tento rozdíl vynásoben příslušným koeficientem ze sloupce A tabulky uvedené v odstavci 2;“ 118 CS Úřední věstník Evropské unie 06/sv. 3 b) odstavce 3. 1 a 3. 2 se nahrazují tímto: „3. 1. Instituce musí držet kapitál ke krytí rizika druhé smluvní strany, jestliže: i) zaplatila za cenné papíry nebo komodity dříve, než je obdržela, nebo dodala cenné papíry nebo komodity dříve, než za ně obdržela platbu a ii) v případě transakcí přes hranice uplynul jeden nebo více dnů od provedení takové platby nebo dodávky. 3. 2. Kapitálový požadavek je 8 % z hodnoty cenných papírů nebo komodit nebo hotovosti dlužné příslušné instituci, vynásobeno vahou rizika vztahujícího se na příslušnou smluvní stranu“ c) nadpis před odstavcem 4. 1 a odstavec 4. 1 první pododstavec se nahrazují tímto: „Dohody o zpětném odkoupení a zpětném odprodeji, půjčkách a výpůjčkách cenných papírů a komodit 4. 1. V případě dohod o zpětném odkoupení a půjček cenných papírů nebo komodit založených na cenných papírech zahrnutých v obchodním portfoliu vypočítá instituce rozdíl mezi tržní hodnotou cenných papírů nebo komodit a částkou, kterou si instituce vypůjčila, nebo tržní hodnotou záruky, pokud je tento rozdíl kladný. V případě dohod o zpětném odprodeji a výpůjček cenných papírů nebo komodit vypočítá instituce rozdíl mezi částkou, kterou instituce půjčila, nebo tržní hodnotou záruky, a tržní hodnotou cenných papírů nebo komodit, které obdržela, pokud je tento rozdíl kladný. “ 3. Příloha III se mění takto: a) odstavec 1se nahrazuje tímto: „1. Jestliže suma celkové čisté devizové pozice instituce a její čisté pozice ve zlatě, vypočítaná podle níže uvedeného postupu, přesahuje 2 % jejích celkových vlastních prostředků, je při výpočtu kapitálových požadavků vlastních prostředků na krytí devizového rizika vynásobena suma její čisté devizové pozice a čisté pozice ve zlatě osmi procenty. Až do 31. prosince 2004 mohou příslušné orgány institucím povolovat, aby vypočítávali požadavek vlastních prostředků násobením osmi procent a částky, o kterou součet celkové čisté devizové pozice a čisté pozice ve zlatě přesahuje 2 % celkovou sumu vlastních prostředků. “ b) odstavce 3. 1 a 3. 2 se nahrazují tímto: „3. 1. Za prvé se vypočítá čistá otevřená pozice instituce v každé měně (včetně zúčtovací měny) a ve zlatě. Tato pozice je součtem následujících prvků (kladných nebo záporných): — čisté okamžité (spot) pozice (tj. všechny položky aktiv minus všechny položky pasiv, včetně nahromaděných a ještě nesplatných úroků v příslušné měně, nebo pro zlato čistá okamžitá pozice ve zlatě), — čisté termínové (forward) pozice (t. j. všechny částky, které mají být obdrženy, minus všechny částky, které mají být vyplaceny v rámci termínových (forward) devizových transakcí a transakcí ve zlatě, včetně měnových futures a futures ve zlatě a kapitálové částky u měnových swapů nezahrnutých do okamžité (spotové) pozice), — neodvolatelné záruky (a podobné nástroje), které budou určitě využity a pravděpodobně je nebude možné získat zpět, — čisté částky budoucích, ještě nenaběhlých, ale již plně zajištěných příjmů/výdajů (dle rozhodnutí konkrétní instituce a s předchozím souhlasem příslušných orgánů zde mohou být zahrnuty čisté budoucí příjmy/výdaje, ještě nezanesené do účetních záznamů, ale už plně zajištěné forwardovými termínovými devizovými transakcemi). Takové rozhodnutí musí být uplatňováno konzistentně, — čistého ekvivalentu delta (nebo na základě delta) celkového souhrnu opcí devizových a ve zlatě, — tržní hodnota jiných opcí (tj. jiných než devizových a ve zlatě), 06/sv. 3 CS Úřední věstník Evropské unie 119 — z výpočtu čistých otevřených měnových pozic lze vyloučit veškeré pozice, které instituce vědomě převzala, aby se zajistila vůči nepříznivému působení změn směnného kurzu na svůj kapitálový ukazatel. Takové pozice by měly být neobchodní nebo strukturální povahy a jejich vyloučení a jakákoli změna podmínek jejich vyloučení vyžaduje souhlas příslušných orgánů. Stejným způsobem za stejných, výše uvedených podmínek se posuzují pozice, které instituce má a které se vztahují k položkám, jež jsou už odečteny při výpočtu vlastních prostředků. 3. 2 Příslušné orgány mohou uvážit, zda při výpočtu čisté otevřené pozice v každé měně a ve zlatě povolí institucím použít čistou současnou hodnotu. “ c) v odstavci 4 se první věta nahrazuje tímto: „4. Za druhé, čisté krátké a dlouhé pozice v každé měně s výjimkou zúčtovací měny, a čistá dlouhá nebo krátká pozice ve zlatě budou převedeny za v okamžitých směnných kurzech do zúčtovací měny. ;“ d) odstavec 7 se nahrazuje tímto: „7. Za druhé, do 31. prosince 2004 mohou příslušné orgány institucím povolovat, aby pro účely této přílohy používaly místo metod uvedených v odstavcích 1 až 6 metody alternativní. Kapitálový požadavek stanovený touto metodou musí být dostatečný, aby překročil 2 % čisté otevřené pozice, jak je vypočítána v odstavci 4, a aby na základě analýzy pohybů směnných kurzů během všech po sobě jdoucích obdobích 10 obchodních dnů za předcházející tři roky překračovala pravděpodobnou ztrátu 99 % nebo více času. Alternativní metoda popsaná v prvním pododstavci smí být použita pouze za následujících podmínek: i) výpočetní vzorec a korelační koeficienty jsou stanoveny příslušnými orgány na základě jejich analýz pohybů směnných kurzů; ii) příslušné orgány revidují korelační koeficienty pravidelně a s přihlédnutím k vývoji na devizových trzích. “ 4. Příloha V se mění takto: a) v odstavci 2 se první věta nahrazuje tímto: „Odchylně od odstavce 1 mohou příslušné orgány povolovat institucím, které jsou povinny splnit požadavky na vlastní prostředky stanovené v přílohách I, II, III, IV, VI, VII a VIII, aby výhradně pro plnění těchto požadavků použily alternativní definici. ;“ b) odstavec 4 se nahrazuje tímto: „4. Podřízený cizí kapitál uvedený v odst. 2 písm. c) nesmí překročit maximum 150 % původních vlastních prostředků zůstávajících ke splnění požadavků stanovených v přílohách I, II, III, IV, VI, VII a VIII a k tomuto maximu se může přiblížit pouze za zvláštních okolností přijatelných pro příslušné orgány. ;“ c) odstavce 6 a 7 se nahrazují tímto: „6. 7. Příslušné orgány mohou investičním podnikům povolit, aby překročily horní mez pro podřízený cizí kapitál stanovenou v odstavci 4, jestliže jej z hlediska požadavku na obezřetné podnikání považují za přiměřený a za předpokladu, že celková částka tohoto podřízeného cizího kapitálu a položek uvedených v odstavci 5 nepřekročí 200 % původních vlastních prostředků, které zůstávají ke splnění požadavků stanovených v přílohách I, II, III, IV, VI, VII a VIII, nebo nepřekročí 250 % stejné částky, pokud investiční podniky odečítají při výpočtu vlastních prostředků položku v bodě 2 písm. d). Příslušné orgány mohou úvěrové instituci povolit, aby překročila horní mez pro podřízený cizí kapitál stanovenou v odstavci 4, jestliže jej považují z hlediska požadavku na obezřetné podnikání za přiměřený a za předpokladu, že celková částka tohoto podřízeného cizího kapitálu a položek uvedených v odstavci 5 nepřekročí 250 % původních vlastních prostředků zůstávajících ke splnění požadavků stanovených v přílohách I, II, III, VI, VII a VIII. “ 120 CS Úřední věstník Evropské unie 06/sv. 3 5. Doplňují se nové přílohy, které znějí: „PŘÍLOHA VII KOMODITNÍ RIZIKA 1. 2. 3. 4. 5. 6. Každá pozice v komoditách nebo komoditních derivátech se vyjadřuje prostřednictvím standardní jednotky měření. Okamžitá cena jednotlivých komodit se vyjadřuje v zúčtovací měně. Pozice ve zlatě nebo derivátech zlata jsou považovány za pozice vystavené devizovému riziku a pro účely výpočtu tržního rizika se s nimi zachází podle přílohy III, popřípadě podle přílohy VIII. Pro účely této přílohy mohou být pozice, které slouží výhradně financování kapitálu, pouze z výpočtu komoditního rizika. Úroková a devizová rizika, na která se nevztahují jiná ustanovení této přílohy, jsou zahrnuta do výpočtu obecného rizika pro obchodované dluhové nástroje a do výpočtu devizového rizika. Nastane-li splatnost krátké pozice dříve než dlouhé pozice, přijme instituce také opatření na ochranu proti riziku nedostatku likvidity, které může existovat na některých trzích. Pro účely odstavce 19, přebytek dlouhých (krátkých) pozic instituce ve srovnání s jejími krátkými (dlouhými) pozicemi ve stejné komoditě a komoditními termínovými smlouvami, opcemi a opčními listy k této komoditě je její čistá pozice v dané komoditě. Příslušné orgány povolují, aby se s pozicemi v odvozených nástrojích, jak jsou uvedeny v odstavcích 8, 9 a 10, zacházelo jako s pozicemi v podkladové komoditě. 7. Příslušné orgány mohou následující pozice posuzovat jako pozice ve stejné komoditě: — pozice v různých podkategoriích téže komodity, pokud jsou podkategorie vůči sobě vzájemně dodavatelné a — pozice v podobných komoditách, jestliže se jedná o blízké substituce a jestliže může být jasně stanovena minimální korelace 0,9 mezi cenovými pohyby za období minimálně jednoho roku. Specifické nástroje 8. 9. Komoditní termínové smlouvy a forwardové závazky k nákupu či prodeji jednotlivých komodit se zahrnují do systému měření rizika jako fiktivní částky vyjádřené ve standardní jednotce měření a ve vztahu ke dni uplynutí platnosti se stanovuje jejich splatnost. Příslušné orgány mohou povolit, aby se kapitálový požadavek pro termínovou smlouvu obchodovanou na burze rovnal marži požadované burzou, jestliže jsou plně přesvědčeny, že přesně odpovídá riziku spojenému s termínovou smlouvou a že dosahuje minimálně výše kapitálového požadavku pro termínovou smlouvu, který by vyplýval z výpočtu provedeného metodou popsanou níže v této příloze nebo metodou interních modelů popsanou v příloze VIII. Až do 31. prosince 2006 mohou příslušné orgány také povolovat, aby se kapitálový požadavek pro mimoburzovní (OTC) smlouvu komoditních derivátů ve smyslu tohoto odstavce zúčtovaný jimi uznávanou institucí zajišťující zúčtování rovnal marži požadované touto institucí, jestliže jsou zcela přesvědčeny, že přesně odpovídá riziku spojenému s touto smlouvou s deriváty a že dosahuje minimálně výše kapitálového požadavku na dotyčnou smlouvu, která by vyplynula z výpočtu provedeného metodou uvedenou níže v této příloze nebo metodou interních modelů popsanou v příloze VIII. Komoditní swapy, při nichž je jednou stranou transakce pevná cena a druhou stranou současná tržní cena, se při metodě časových pásem posuzují jako řada pozic odpovídajících nominální hodnotě smlouvy, přičemž jedna pozice vždy odpovídá jedné platbě swapu a zahrnuje se do odpovídajícího časového pásma v tabulce v odstavci 13. Platí-li instituce pevnou cenu a obdrží cenu plovoucí, jde o dlouhé pozice, obdrží-li instituce pevnou cenu a platí plovoucí, jde o krátké pozice. Komoditní swapy, při nichž se obě strany transakce týkají různých komodit, se zanesou odděleně pro obě komodity do příslušné kolonky v metodě časových pásem. 06/sv. 3 CS 10. Úřední věstník Evropské unie 121 S opcemi na komodity nebo na komoditní deriváty se pro účely této přílohy zachází jako s pozicemi, jejichž hodnota odpovídá podkladovému nástroji opce vynásobenému faktorem delta. Takové pozice mohou být kompenzovány proti vyrovnávacím položkám identické podkladové komodity nebo komoditnímu derivátu. Při tom by mělo být použito faktoru delta dotyčné burzy nebo vypočítaného příslušnými orgány; nebo pro OTC opce nebo pokud takový faktor delta není k dispozici, měl by být vypočítán institucí samotnou s podmínkou, že model použitý institucí odpovídá požadavkům příslušných orgánů. Nicméně příslušné orgány mohou také předepsat, aby instituce vypočítaly faktor delta pomocí metodologie těmito orgány specifikované. Příslušné orgány budou vyžadovat, aby nehledě na riziko delta byla ostatní rizika spojená s komoditními opcemi zajištěna. Příslušné orgány mohou povolit, aby se kapitálový požadavek pro prodanou komoditní opci obchodovanou na burze rovnal marži požadované burzou, jestliže jsou zcela přesvědčeny, že přesně odpovídá riziku spojenému s touto opcí a že dosahuje minimálně výše kapitálového požadavku pro opci, který by vyplýval z výpočtu provedeného metodou popsanou níže v této příloze nebo metodou interních modelů popsanou v příloze VIII. Až do 31. prosince 2006 mohou příslušné orgány také povolit, aby se kapitálový požadavek pro OTC komoditní opci zúčtovanou jimi uznávanou institucí zajišťující zúčtování rovnal marži požadované touto institucí, jestliže jsou zcela přesvědčeny, že přesně odpovídá riziku spojenému s opcí a že dosahuje minimálně výše kapitálového požadavku pro OTC opci, který by vyplýval z výpočtu provedeného metodou popsanou níže v této příloze nebo metodou interních modelů popsanou v příloze VIII. Kromě toho mohou povolit, aby se kapitálový požadavek pro koupenou komoditní opci obchodovanou na burze nebo na OTC trzích rovnal požadavku pro její podkladovou komoditu, pokud výsledný požadavek nepřesahuje tržní hodnotu opce. Kapitálový požadavek pro prodanou OTC opci se stanovuje v poměru k její podkladové komoditě. 11. S opčními listy vztahujícími se ke komoditám se zachází stejným způsobem jako s komoditními opcemi podle odstavce 10. 12. Převodce komodit nebo ručených práv vztahujících se na vlastnictví komodit v rámci dohod o zpětném odkoupení a půjčovatel komodit v případě půjček komodit zahrnou takovéto komodity do výpočtu kapitálového požadavku podle této přílohy. a) Metoda časových pásem 13. Instituce použije pro každou komoditu samostatnou kolonku v níže uvedené tabulce časových pásem. Všechny pozice v dotyčné komoditě a všechny pozice, které jsou podle odstavce 7 považovány za pozice ve stejné komoditě, se zařazují do odpovídajících časových pásem. Fyzickému kapitálu je přiděleno první časové pásmo. Časové pásmo (1) 0 ≼ 1 měsíc > 1 ≼ 3 měsíce > 3 ≼ 6 měsíců > 6 ≼ 12 měsíců > 1 ≼ 2 roky > 2 ≼ 3 roky > 3 roky Rozdílová sazba (spread-rate) (v %) (2) 1,50 1,50 1,50 1,50 1,50 1,50 1,50 14. Příslušné orgány mohou povolit, aby pozice v téže komoditě nebo ty, které jsou za pozice v téže komoditě považovány podle odstavce 7, byly navzájem kompenzovány a byly přiřazeny coby čisté pozice do odpovídajících časových pásem, pokud: — odpovídající smlouvy mají stejný termín splatnosti a 122 CS Úřední věstník Evropské unie 06/sv. 3 — odpovídající smlouvy jsou splatné v tomtéž období 10 dnů a jsou obchodovány na trzích s denními termíny dodávky. 15. Instituce pak v každém časovém pásmu vypočítají sumu dlouhých pozic a sumu krátkých pozic. Částka dlouhých (krátkých) pozic, která se porovná s krátkými (dlouhými) pozicemi uvnitř daného časového pásma, představuje porovnanou pozici v tomto pásmu, zatímco zbytková dlouhá nebo krátká pozice je neporovnanou pozicí v tomto pásmu. 16. Část neporovnané dlouhé (krátké) pozice pro dané časové pásmo, která je porovnána s neporovnanou krátkou (dlouhou) pozicí pro časové pásmo s delší splatností, představuje porovnanou pozici mezi dvěma časovými pásmy. Část neporovnané dlouhé nebo neporovnané krátké pozice, která nemůže být takto porovnána, představuje neporovnanou pozici. 17. Kapitálový požadavek instituce pro každou komoditu se vypočítá na základě odpovídající kolonky v tabulce časových pásem jako součet: i) ii) sumy porovnaných dlouhých a krátkých pozic, která je vynásobena příslušnou rozdílovou sazbou (viz druhý sloupec tabulky v odstavci 13) pro každé časové pásmo a okamžitou cenou komodity; porovnané pozice mezi dvěma časovými pásmy pro každé časové pásmo, do kterého je neporovnaná pozice převáděna, vynásobená sazbou držení 0,6 % a okamžitou cenou komodity; iii) zbytkových neporovnaných pozic vynásobených přímou sazbou 15 % a okamžitou cenou komodity. 18. Celkový kapitálový požadavek instituce pro komoditní rizika se vypočítá jako součet kapitálových požadavků pro každou komoditu vypočítaných podle odstavce 17. b) Zjednodušený postup 19. Kapitálový požadavek instituce se vypočítává pro každou komoditu jako součet: i) 15 % čisté pozice, bez ohledu na to, zda jde o dlouhou nebo krátkou pozici, vynásobeno okamžitou cenou komodity; ii) 3 % hrubé pozice, dlouhé plus krátké, vynásobeno okamžitou cenou komodity. 20. Celkový kapitálový požadavek instituce pro komoditní rizika se vypočítává jako součet všech kapitálových požadavků pro každou komoditu vypočítaných podle odstavce 19. PŘÍLOHA VIII INTERNÍ MODELY 1. 2. Jsou-li splněny podmínky této přílohy, mohou příslušné orgány institucím povolit, aby k výpočtu svého kapitálového požadavku pro riziko pozice, devizové riziko a/nebo komoditní riziko používaly místo metod uvedených v přílohách I, III a VII nebo v kombinaci s nimi vlastní interní modely řízení rizika. V každém jednotlivém případě je za účelem dohledu na kapitálové požadavky potřeba pro použití takových modelů výslovného schválení ze strany příslušných orgánů. Toto schválení obdrží instituce pouze tehdy, jsou-li příslušné orgány přesvědčeny o tom, že systém řízení rizika instituce je koncepčně správný a celistvě používaný, a obzvláště, že jsou splněny následující kvalitativní standardy: i) ii) interní model měření rizika je úzce začleněn do procesu denního řízení rizika instituce a slouží vedení instituce jako základ pro hlášení rizikových pozic; instituce má útvar kontroly a řízení rizika, který je nezávislý na obchodních útvarech a podléhá přímo vedení instituce. Tento útvar musí být odpovědný za tvorbu a používání systému řízení rizika instituce. Denně vypracovává a analyzuje zprávy o výsledcích modelu měření rizika instituce a o vhodných opatřeních k limitům obchodování; 06/sv. 3 CS Úřední věstník Evropské unie 123 iii) představenstvo a vedení instituce se aktivně účastní procesu řízení a kontroly rizika a denní zprávy vypracované útvarem kontroly a řízení rizika jsou přezkoumávány na takové úrovni vedení, jež disponuje dostatečnou pravomocí k prosazení jak redukce pozic zaujatých jednotlivými obchodníky, tak i celkového vystavení se riziku celé instituce; iv) v) instituce má dostatečný počet zaměstnanců, kteří umějí používat propracované modely v oblastech obchodování, kontroly rizika, auditu a back-office; instituce zavedla postupy, jimiž monitoruje a zajišťuje dodržování zdokumentovaného souboru interních strategií a kontrol týkajících se funkčnosti systému měření rizik; vi) modely instituce prokazatelně osvědčily přijatelnou přesnosti v měření rizik; vii) instituce často provádí přísný program krizových zkoušek, jehož výsledky jsou vedením instituce přezkoumávány a reflektovány při stanovování strategií a limitů; viii) instituce musí jako součást svého pravidelného vnitřního auditu provádět nezávislou revizi svého systému měření rizika. Tato revize se musí vztahovat jak na činnosti obchodních útvarů, tak i na činnosti nezávislého útvaru kontroly a řízení rizika. Nejméně jednou ročně musí instituce provést revizi svého celkového systému řízení rizika. Tato revize se musí vztahovat na: — adekvátnost dokumentace o systému řízení rizika a jeho postupech a o organizaci útvaru kontroly a řízení rizika, — začlenění měření tržního rizika do denního řízení rizika a spolehlivost informačního systému pro vedení instituce, — postupy používané institucí pro schvalování modelů oceňování rizika a hodnotící systémy, jichž používají zaměstnanci v útvarech front-office a back-office, — rozsah tržních rizik zachycených modelem měření rizika a validace jakýchkoliv podstatných změn v postupech měření rizika, — přesnost a úplnost pozičních dat, přesnost a přiměřenost předpokladů nestálosti a korelací a přesnost výpočtů vyhodnocení a citlivosti rizika, — ověřovací postupy sloužící k vyhodnocování jednotnosti, časové příhodnosti, spolehlivosti a nezávislosti zdrojů dat používaných v interních modelech a — ověřovací postupy, které instituce používá k vyhodnocování zpětného testování, kterým je prováděno ohodnocení přesnosti modelu. 3. Instituce dohlíží na přesnost a výkonnost svého modelu pomocí zpětného testování. Tímto zpětným testováním se každý burzovní den srovnávají hodnoty rizikového potenciálu pozic portfolií na konci dne, které se pro daný den vypočítávají na základě vlastních modelů instituce, a hodnoty následujícího burzovního dne na jeho konci. Příslušné orgány přezkoumají, zda je instituce schopná provádět zpětné testování jak pro skutečné, tak pro hypotetické změny hodnoty portfolia. Zpětné testování pro hypotetické změny v hodnotě portfolia je založeno na srovnání mezi hodnotou portfolia ke konci dne a za předpokladu nezměněných pozic jeho hodnotou na konci následujícího dne. Příslušné orgány budou vyžadovat, aby instituce přijala vhodná opatření pro zlepšení svého programu zpětného testování, jestliže jej považují za nedostatečný. 4. Za účelem výpočtu kapitálových požadavků pro specifické riziko spojené s obchodovanými dluhovými nástroji a akciemi mohou příslušné orgány schválit použití interního modelu instituce, pokud tento model kromě předpokladů níže uvedených v této příloze splňuje tyto podmínky: — vysvětluje cenové změny v pozicích portfolia v průběhu času, — zachycuje koncentrace z hlediska velikosti a změn skladby portfolia, — správně funguje také v nepříznivých podmínkách, — je přezkoumáván prostřednictvím zpětného testování, na jehož základě se posuzuje, zda je specifické riziko přesně zachyceno. Jestliže příslušné orgány povolí provedení tohoto zpětného testování na základě relevantních subportfolií, musí být tato vybírána průběžně stále stejným způsobem. 124 CS 5. Úřední věstník Evropské unie 06/sv. 3 Instituce používající interní modely, které nejsou schváleny v souladu s odstavcem 4, podléhají zvláštnímu kapitálovému požadavku pro specifické riziko vypočítanému podle přílohy I. 6. Pro účely odst. 10 bodu ii) se výsledky vlastních výpočtů instituce násobí koeficientem v hodnotě nejméně 3. 7. Násobící koeficient se zvyšuje přídavným faktorem v hodnotě mezi 0 a 1 podle následující tabulky, a to v závislosti na počtech překročení limitu prokázaných zpětným testováním instituce za posledních 250 obchodních dnů. Příslušné orgány vyžadují, aby instituce konzistentně počítaly překročení zpětným testováním buď na základě skutečných, nebo hypotetických změn v hodnotě portfolia. Za překročení se považuje, pokud jednodenní změna v hodnotě portfolia překročí hodnotu portfolia pro rizikový potenciál období dotyčného dne, vypočítanou pomocí vlastních modelů instituce. Za účelem určení přídavného faktoru se počet překročení vyhodnocuje alespoň čtvrtletně. Počet překročení méně než 5 5 6 7 8 9 10 nebo více Přídavný faktor 0,00 0,40 0,50 0,65 0,75 0,85 1,00 Příslušné orgány mohou v jednotlivých případech nebo za výjimečných okolností prominout požadavek zvýšit násobící koeficient přídavným faktorem podle výše uvedené tabulky, jestliže instituce k jejich spokojenosti prokázala, že takové zvýšení by bylo neoprávněné a že model je v podstatě správný. Jestliže velký počet překročení naznačuje, že model není dostatečně přesný, revokují příslušné orgány schválení modelu nebo uloží vhodná opatření k zajištění okamžitého zlepšení modelu. Instituce neprodleně oznámí příslušným orgánům, v každém případě nejpozději do pěti obchodních dnů, překročení, které by na základě programu zpětného testování vyžadovalo zvýšení přídavného faktoru, z toho důvodu, aby umožnily příslušným orgánům průběžně dohlížet na přiměřenost tohoto přídavného faktoru. 8. Pokud příslušné orgány schválí interní model instituce k výpočtu kapitálového požadavku pro specifické riziko podle odstavce 4, zvýší instituce svůj kapitálový požadavek vypočítaný podle odstavců 6, 7 a 10 navýšením částky o i) ii) buď podíl specifického rizika na hodnotě rizikového potenciálu, který se podle pokynů k dohledu oddělí, nebo podle volby instituce; hodnotu rizikového potenciálu subportfolií v dluhových nástrojích a akciích, jež obsahují nějaké specifické riziko. Instituce používající možnost uvedenou v bodě ii) jsou povinny identifikovat strukturu subportfolia předem a nesmějí ji bez souhlasu příslušných orgánů měnit. 9. Příslušné orgány mohou prominout požadavek na navýšení podle odstavce 8, jestliže instituce prokáže, že její model přesně zachycuje také riziko událostí a riziko neplnění jejích pozic v obchodovaných dluhových nástrojích a akciích podle dohodnutých mezinárodních standardů. 10. Každá instituce musí splnit kapitálový požadavek, který odpovídá vyšší z následujících hodnot: i) hodnotě rizikového potenciálu z předchozího dne, vypočítané podle parametrů uvedených v této příloze; 06/sv. 3 CS Úřední věstník Evropské unie 125 ii) průměru denních hodnot rizikového potenciálu v předcházejících 60 obchodních dnech, který se vynásobí koeficientem uvedeným v odstavci 6 upraveným faktorem v odstavci 7. 11. Pro výpočet rizikového potenciálu platí následující minimální požadavky: i) nejméně denní výpočet rizikového potenciálu; ii) 99. percentil jednostranného intervalu důvěry; iii) 10denní období držení; iv) období efektivního historického pozorování nejméně jeden rok, kromě případů, kdy je kratší období pozorování ospravedlněno významným vzrůstem cenové nestálosti; v) tříměsíční aktualizace datových souborů. 12. 13. Příslušné orgány vyžadují, aby model přesně zachycoval všechna podstatná cenová rizika opcí nebo pozic podobných opcím a aby jakákoliv jiná rizika nezachycená modelem byla přiměřeně kryta vlastními prostředky. Příslušné orgány vyžadují, aby model měření rizika v závislosti na úrovni činností instituce na příslušných trzích zachycoval dostatečný počet rizikových faktorů. Jako minimum musí být splněny následující předpoklady: i) u rizika úrokových sazeb se do systému měření rizika zahrnuje soubor rizikových faktorů úrokových sazeb v každé měně, ve které má instituce rozvahové nebo podrozvahové pozice citlivé na úrokové sazby. Instituce vypočítává křivky návratnosti pomocí jednoho z obecně uznávaných postupů. Pro pozice významně vystavené úrokovému riziku v hlavních měnách a na hlavních trzích se křivka návratnosti rozděluje do minimálně šesti segmentů splatnosti, aby byly zachyceny různé nestálosti úrokových sazeb podél křivky návratnosti. Systém měření rizika musí také zachycovat riziko ne zcela korelovaných pohybů mezi různými křivkami návratnosti; ii) u devizového rizika se do systému měření rizika zahrnují rizikové faktory pro zlato a pro jednotlivé devizové měny, ve kterých jsou pozice instituce denominovány; iii) u akciového rizika se do systému měření rizika zahrnuje samostatný rizikový faktor nejméně pro každý z akciových trhů, na kterých instituce drží své pozice ve významnějším rozsahu; iv) u komoditního rizika se do systému měření rizika zahrnuje samostatný rizikový faktor nejméně pro každou komoditu, ve které instituce drží pozice ve významnějším rozsahu. Systém měření rizika musí také zachycovat riziko ne zcela korelovaných pohybů mezi podobnými, nikoliv však identickými komoditami, a riziko změny termínových (forward) cen vyplývající z neshod splatnosti. Systém také zohledňuje charakteristiku trhu, zejména dodací termíny a možnosti poskytnuté obchodníkům k uzavření jejich pozic. 14 Příslušné orgány mohou institucím povolit, aby používaly empirické korelace v rámci jednotlivých kategorií rizika a mezi nimi, jestliže jsou přesvědčeny, že systém instituce pro měření korelací je správný a správně používaný“