title: Komission asetus (EY) N:o 1292/98, annettu 22 päivänä kesäkuuta 1998, Kanariansaarten hedelmä- ja vihannesjalostealan tuotteiden arvioidun hankintataseen vahvistamisesta 1 päivästä heinäkuuta 1998 30 päivään kesäkuuta 1999

eurovoc_concepts:
Canary Islands
aid system
fruit product
supply
supply balance sheet
vegetable product

formats: html pdf print

text: L 178/28 ‹ FI ‹ Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 23. 6. 98 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1292/98, annettu 22 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1998, Kanariansaarten hedelm(cid:132)- ja vihannesjalostealan tuotteiden arvioidun hankinta- taseen vahvistamisesta 1 p(cid:132)iv(cid:132)st(cid:132) hein(cid:132)kuuta 1998 30 p(cid:132)iv(cid:132)(cid:132)n kes(cid:132)kuuta 1999 EUROOPAN YHTEIS(cid:153)JEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteis(cid:148)n perustamissopimuk- sen, ottaa huomioon tiettyj(cid:132) maataloustuotteita koskevista erityistoimenpiteist(cid:132) Kanariansaarten hyv(cid:132)ksi 15 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1601/92 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 2348/96 (2), ja erityisesti sen 3 artiklan 4 kohdan, sek(cid:132) katsoo, ett(cid:132) asetuksen (ETY) N:o 1601/92 2 ja 3 artiklan mukaisesti olisi m(cid:132)(cid:132)ritett(cid:132)v(cid:132) hedelm(cid:132)- ja vihannesjalostetuotteiden alan osalta tiettyjen CN-koodeihin 2007 99 ja 2008 kuulu- vien sellaisten tuotteiden erityisen hankintataseen m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)t, jotka vapautetaan kolmansista maista l(cid:132)ht(cid:148)isin olevaan tuontiin liittyvist(cid:132) tulleista tai jotka saavat tukea l(cid:132)hetet- t(cid:132)ess(cid:132) niit(cid:132) muualta yhteis(cid:148)st(cid:132), sellaisena komission asetuksessa (EY) N:o 2790/94 (3), kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 825/98 (4), vahvistetaan Kanariansaarten tiettyjen maata- loustuotteiden erityisen hankintaj(cid:132)rjestelm(cid:132)n soveltamista koskevat yhteiset yksityiskohtaiset s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)t, asetuksen (ETY) N:o 1601/92 mukaisesti hankintaa koskevaa j(cid:132)rjestely(cid:132) sovelletaan 1 p(cid:132)iv(cid:132)st(cid:132) hein(cid:132)kuuta; n(cid:132)in ollen olisi s(cid:132)(cid:132)dett(cid:132)v(cid:132) t(cid:132)m(cid:132)n asetuksen s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)sten ja v(cid:132)litt(cid:148)m(cid:132)st(cid:132) soveltamisesta, t(cid:132)ss(cid:132) asetuksessa s(cid:132)(cid:132)detyt toimenpiteet ovat hedelm(cid:132)- ja vihannesjalosteiden hallintokomitean lausunnon mukai- set, ON ANTANUT T(cid:142)M(cid:142)N ASETUKSEN: 1 artikla Asetuksen (ETY) N:o 1601/92 2 ja 3 artiklaa sovel- 1. lettaessa hedelmist(cid:132) ja vihanneksista jalostettujen tuottei- den, l(cid:132)ht(cid:148)isin olevaan tuontiin liittyvist(cid:132) tulleista tai joita yhteis(cid:148) tukee, arvioitu hankintatase vahvistetaan liitteess(cid:132). vapautetaan kolmansista maista jotka 2. Liitteess(cid:132) olevassa II osassa lueteltujen tuotteiden vahvistettuja m(cid:132)(cid:132)ri(cid:132) voidaan korottaa enint(cid:132)(cid:132)n 20 prosent- tia, jos kokonaism(cid:132)(cid:132)r(cid:132)(cid:132) noudatetaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mainitun taseen tilikaudenaikaista tarkistusta. 2 artikla asetus tulee voimaan seuraavana p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) sen T(cid:132)m(cid:132) j(cid:132)lkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteis(cid:148)jen viralli- sessa lehdess(cid:132). Sit(cid:132) sovelletaan 1 p(cid:132)iv(cid:132)st(cid:132) hein(cid:132)kuuta 1998. T(cid:132)m(cid:132) asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, j(cid:132)senvaltioissa. ja sit(cid:132) sovelletaan sellaisenaan kaikissa Tehty Brysseliss(cid:132) 22 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1998. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission j(cid:132)sen (1) EYVL L 173, 27. 6. 1992, s. 13 (2) EYVL L 320, 11. 12. 1996, s. 1 (3) EYVL L 296, 17. 11. 1994, s. 23 (4) EYVL L 117, 21. 4. 1998, s. 5 23. 6. 98 ‹ FI ‹ Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 178/29 LIITE Kanariansaarten hedelm(cid:132)- ja vihannesjalostealan tuotteiden arvioitu hankintatase 1 p(cid:132)iv(cid:132)st(cid:132) hein(cid:132)kuuta 1998 30 p(cid:132)iv(cid:132)(cid:132)n kes(cid:132)kuuta 1999 CN-koodi Tavaran kuvaus (tonneina) M(cid:132)(cid:132)r(cid:132)t Osa I 2007 99 Osa II 2008 2008 20 2008 30 2008 40 2008 50 2008 70 2008 80 2008 92 2008 99 Muut kuin homogenoidut valmisteet, hedelmi(cid:132) joissa on muita kuin sitrus- 6 633 (1) Muulla tavoin valmistetut tai s(cid:132)il(cid:148)tyt hedelm(cid:132)t, p(cid:132)hkin(cid:132)t ja muut sy(cid:148)t(cid:132)v(cid:132)t kasvinosat, my(cid:148)s lis(cid:132)tty(cid:132) sokeria, muuta makeutusainetta tai alkoholia sis(cid:132)lt(cid:132)v(cid:132)t, muualle kuulumattomat: – ananakset – sitrushedelm(cid:132)t – p(cid:132)(cid:132)ryn(cid:132)t – aprikoosit – persikat – mansikat – muut, my(cid:148)s muut sekoitukset kuin alanimikkeeseen 2008 19 kuuluvat: – – sekoitukset – – muut kuin palmunsyd(cid:132)met ja sekoitukset 2 650 500 3 250 (2) 200 8 000 700 (3) 2 770 (4) 750 (1) Josta 1 133 tonnia jalostus- ja/tai pakkausalalle. (2) Josta 2 250 tonnia jalostus- ja/tai pakkausalalle. (3) Josta 600 tonnia jalostus- ja/tai pakkausalalle. (4) Josta 670 tonnia jalostus- ja/tai pakkausalalle. Yhteens(cid:132) 18 820


title: Protokol o izmjeni Europske konvencije o zaštiti kralježnjaka koji se koriste u pokusne i druge znanstvene svrhe — Strasbourg, 22. lipnja 1998.

eurovoc_concepts:
European convention
animal experimentation
animal welfare
protocol to an agreement
ratification of an agreement

text: L_2003198HR. 01001101. xml 15/Sv. 28 HR Službeni list Europske unije 16 22003A0806(01) L 198/11 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE PRILOG PROTOKOL O IZMJENI Europske konvencije o zaštiti kralježnjaka koji se koriste u pokusne i druge znanstvene svrhe Strasbourg, 22. lipnja 1998. DRŽAVE ČLANICE VIJEĆA EUROPE I EUROPSKA ZAJEDNICA, potpisnice ovog Protokola uz Europsku konvenciju o zaštiti kralježnjaka koji se koriste u pokusne i druge znanstvene svrhe, koja je otvorena za potpisivanje u Strasbourgu 18. ožujka 1986. (dalje u tekstu „Konvencija”), UZIMAJUĆI U OBZIR Konvenciju koja sadrži opće odredbe tako formulirane da životinje koje se namjeravaju koristiti u znanstvene svrhe štite od boli i stresa, te njihovu odlučnost da ograniče upotrebu životinja u pokusne i druge znanstvene svrhe, s ciljem da se takva upotreba nadomjesti uvijek kad god je to moguće, posebno pronalaženjem alternativnih mogućnosti i poticanjem primjene tih alternativnih mogućnosti, UZIMAJUĆI U OBZIR tehničku prirodu odredaba sadržanih u dodacima Konvenciji, PRIZNAJUĆI potrebu da se osigura njihova sukladnost s rezultatima istraživanja u područjima na koja se odnosi, SPORAZUMJELE SU SE: Članak 1. Članak 30. Konvencije mijenja se kako slijedi: „1. Stranke će u roku od pet godina od stupanja ove Konvencije na snagu i svakih pet godina nakon toga, ili češće ako većina stranaka to bude tražila, održavati multilateralna savjetovanja unutar Vijeća Europe kako bi ispitale primjenu ove Konvencije i preporučljivost njezine revizije odnosno proširenja bilo koje od njezinih odredaba. 2. Ta će se savjetovanja odvijati na sastancima koje saziva glavni tajnik Vijeća Europe. Stranke moraju glavnom tajniku Vijeća Europe priopćiti imena svojih predstavnika najmanje dva mjeseca prije sastanka. 3. Podložno odredbama ove Konvencije, stranke sastavljaju poslovnik za ta savjetovanja. ” Članak 2. Konvencija se dopunjuje novim dijelom XI. : „Izmjene” uključujući i novi članak 31. kako slijedi: „1. Sve izmjene dodataka A i B koje predloži neka stranka ili Odbor ministara Vijeća Europe priopćuju se glavnom tajniku Vijeća Europe, a on ih prosljeđuje državama članicama Vijeća Europe, Europskoj zajednici i svakoj državi nečlanici koja je pristupila ili je pozvana da pristupi Konvenciji u skladu s odredbama članka 34. 2. Sve izmjene predložene u skladu s odredbama prethodnog stavka razmatraju se na multilateralnom savjetovanju najmanje šest mjeseci od datuma kada ih glavni tajnik proslijedi i mogu se usvojiti dvotrećinskom većinom stranaka. Usvojeni tekst prosljeđuje se strankama. 3. Sve izmjene stupaju na snagu dvanaest mjeseci od usvajanja na multilateralnom savjetovanju, osim u slučaju da jedna trećina stranaka uloži prigovore. ” Članak 3. Članci od 31. do 37. Konvencije postaju članci od 32. do 38. Konvencije. Članak 4. 1. Ovaj je Protokol otvoren za potpisivanje potpisnicama Konvencije koje mogu postati stranke ovog Protokola: (a) potpisivanjem bez rezerve u pogledu ratifikacije, prihvata ili odobrenja; ili (b) potpisivanjem koje podliježe ratifikaciji, prihvatu ili odobrenju, iza kojeg slijedi ratifikacija, prihvat ili odobrenje. 2. Potpisnica Konvencije ne smije potpisati ovaj Protokol bez rezerve u pogledu ratifikacije, prihvata ili odobrenja ni položiti ispravu o ratifikaciji, prihvatu ili odobrenju, ako već nije položila ili ako istodobno ne položi ispravu o ratifikaciji, prihvatu ili odobrenju Konvencije. 3. Države koje su pristupile Konvenciji mogu pristupiti i ovom Protokolu. 4. Isprave o ratifikaciji, prihvatu ili odobrenju polažu se kod glavnog tajnika Vijeća Europe. Članak 5. Ovaj Protokol stupa na snagu 30. dana od dana kada stranke Konvencije postanu stranke ovog Protokola u skladu s člankom 4. Članak 6. Glavni tajnik Vijeća Europe obavješćuje države članice Vijeća Europe, ostale stranke Konvencije i Europsku zajednicu o: (a) svakom potpisivanju bez rezerve u pogledu ratifikacije, prihvata ili odobrenja; (b) svakom potpisivanju s rezervom u pogledu ratifikacije, prihvata ili odobrenja; (c) svakom polaganju isprave o ratifikaciji, prihvatu ili odobrenju; (d) svakom datumu stupanja na snagu ovog Protokola u skladu s njegovim člankom 5. ; (e) svakom drugom aktu, obavijesti ili priopćenju vezanom uz ovaj Protokol. U potvrdu toga, niže potpisani, valjano ovlašteni za to, potpisali su ovaj Protokol. Sastavljeno u Strasbourgu dvadeset drugog lipnja 1998. , na engleskom i francuskom jeziku, pri čemu su oba teksta jednako vjerodostojna, u jednom primjerku koji se pohranjuje u arhivu Vijeća Europe. Glavni tajnik Vijeća Europe šalje ovjerene kopije svakoj državi članici Vijeća Europe, ostalim strankama Konvencije i Europskoj zajednici


title: Verordening (EG) nr. 1294/98 van de Commissie van 22 juni 1998 betreffende de afgifte van uitvoercertificaten van het B-stelsel in de sector groenten en fruit

eurovoc_concepts:
export licence
pip fruit

formats: pdf print

text: L 178/32 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 23. 6. 98 VERORDENING (EG) Nr. 1294/98 VAN DE COMMISSIE van 22 juni 1998 betreffende de afgifte van uitvoercertificaten van het B-stelsel in de sector groenten en fruit DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening (EG) nr. 2190/96 van de Commissie van 14 november 1996 houdende uitvoeringsbepalingen van Verordening (EEG) nr. 1035/72 van de Raad wat de toekenning van uitvoerrestituties in de sector groenten en fruit betreft (1), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 213/98 (2), en met name op artikel 5, lid 5, Overwegende dat in Verordening (EG) nr. 983/98 van de Commissie (3) is bepaald voor welke indicatieve hoeveel- heden, exclusief de hoeveelheden waarvoor in het kader van voedselhulp certificaten zijn aangevraagd, uitvoercer- tificaten van het B-stelsel kunnen worden afgegeven; Overwegende dat, volgens de informatie waarover de Commissie op dit ogenblik beschikt, de voor de lopende uitvoerperiode vastgestelde indicatieve hoeveelheden voor appelen met als bestemming de geografische zone X binnenkort zouden kunnen worden overschreden; dat deze overschrijdingen nadelig zouden zijn voor de goede werking van de uitvoerrestitutieregeling in de sector groenten en fruit; Overwegende dat, om deze situatie te verhelpen, de certi- ficaataanvragen van het B-stelsel moeten worden afge- wezen voor na 22 juni 1998 uitgevoerde appelen met als bestemming de geografische zone X, zulks tot het einde van de lopende uitvoerperiode, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 Uitvoercertificaten van het B-stelsel voor appelen met als bestemming de geografische zone X, die zijn aangevraagd op grond van artikel 1 van Verordening (EG) nr. 983/98 en waarvoor de aangifte ten uitvoer voor de producten na 22 juni en voor 1 juli 1998 is aanvaard, moeten worden afgewezen. Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op 23 juni 1998. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepassel¶k in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 22 juni 1998. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 292 van 15. 11. 1996, blz. 12. (2) PB L 22 van 29. 1. 1998, blz. 8. (3) PB L 137 van 9. 5. 1998, blz. 12


title: Europaparlamentets och Rådets direktiv 98/33/EG av den 22 juni 1998 om ändring av artikel 12 i rådets direktiv 77/780/EEG om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut, artiklarna 2, 5, 6, 7 och 8 och bilagorna II och III till rådets direktiv 89/647/EEG om kapitaltäckningsgrad för kreditinstitut och artikel 2 och bilaga II till rådets direktiv 93/6/EEG om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut

eurovoc_concepts:
EU Member State
European Economic Area
banking
credit institution
directory
management audit

text: 21. 7. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 204/29 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 98/33/EG av den 22 juni 1998 om ändring av artikel 12 i rådets direktiv 77/780/EEG om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut, artiklarna 2, 5, 6, 7 och 8 och bilagorna II och III till rådets direktiv 89/647/EEG om kapitaltäckningsgrad för kreditinstitut och artikel 2 och bilaga II till rådets direktiv 93/6/EEG om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV, organ i dessa länder under förutsättning att den lämnade informationen omfattas av lämpliga gar- antier om tystnadsplikt. med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europe- iska gemenskapen, särskilt artikel 57. 2 första och tredje meningen i detta, med beaktande av kommissionens förslag (1), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitte´ns yttrande (2), i enlighet med förfarandet i artikel 189b i fördraget (3), och av följande skäl: 1. Rådets första direktiv 77/780/EEG av den 12 de- cember 1977 om samordning av lagar och andra författningar om rätten att starta verksamhet i kreditinstitut (4) medger utbyte av information mel- lan behöriga myndigheter och vissa andra myndig- heter eller organ i en medlemsstat eller mellan medlemsstater. Nämnda direktiv medger också att medlemsstaterna ingår samarbetsavtal om infor- mationsutbyte med behöriga myndigheter i tredje land. För att uppnå enhetlighet på detta område bör tillstånd att ingå avtal om informationsutbyte med tredje land utsträckas till att inbegripa infor- mationsutbyte med vissa andra myndigheter eller (1) EGT C 208, 19. 7. 1996, s. 8 och EGT C 259, 26. 8. 1997, s. 11. (2) EGT C 30, 30. 1. 1997, s. 13. (3) Europaparlamentets yttrande av den 10 april 1997 (EGT C 132, 28. 4. 1997, s. 234), rådets gemensamma ståndpunkt av den 9 mars 1998 och Europaparlamentets beslut av den 30 april 1998 (EGT C 152 18. 5. 1998). Rådets beslut av den 19 maj 1998. (4) EGT L 322, 17. 12. 1977, s. 30. Direktivet senast ändrat genom direktiv 96/13/EG (EGT L 66, 16. 3. 1996. s. 15). 2. 3. 4. Enligt rådets direktiv 89/647/EEG av den 18 de- cember 1989 om kapitaltäckningsgrad för kreditin- stitut (5) ges tillgångsposter och poster utanför bal- ansräkningen olika vikttal i förhållande till graden av kreditrisk. Kyrkor och religiösa samfund som bildats som juridiska personer enligt offentlig rätt och som har lagstadgad rätt att uppbära skatt representerar en kreditrisk likvärdig med den som gäller för region- regeringar och lokala myndigheter. Det är därför konsekvent att ge de behöriga myndigheterna möj- lighet att behandla fordringar på kyrkor och reli- giösa samfund på samma sätt som fordringar på regionregeringar och lokala myndigheter, när dessa kyrkor och religiösa samfund uppbär skatt. Möjlig- heten att tillämpa ett vikttal på 0 % på fordringar på regionregeringar och lokala myndigheter får inte utsträckas till fordringar på kyrkor och religiösa samfund enbart på grundval av rätten att uppbära skatt. Kommissionens direktiv 94/7/EG av den 15 mars 1994 om anpassning av rådets direktiv 89/647/ EEG om kapitaltäckningsgrad för kreditinstitut i fråga om den tekniska definitionen av ”multilate- rala utvecklingsbanker” (6) inbegriper Europeiska investeringsfonden i den definitionen. Denna fond är ett nytt och unikt organ för samarbete i Europa för att bidra till att stärka den inre marknaden, främja den ekonomiska återhämtningen i Europa och öka den ekonomiska och sociala sammanhåll- ningen. 5. Enligt artikel 6. 1 d. 7 i direktiv 89/647/EEG skall ett vikttal på 100 % tillämpas för av kreditinstitut (5) EGT L 386, 30. 12. 1989, s. 14. Direktivet senast ändrat genom direktiv 98/32 /EG (se s. 26 i detta nr av EGT). (6) EGT L 89, 6. 4. 1994, s. 17. L 204/30 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 21. 7. 98 tecknad men ej inbetald del av kapitalet i Europe- iska investeringsfonden. kvaliteten och nivån på det skydd som de ställda säkerheterna ger. 6. 7. 8. Den andel av Europeiska investeringsfondens kapi- tal där teckningsrätten förbehålls finansiella institut är begränsad till 30 %, varav 20 % inledningsvis skall betalas in i fyra årliga inbetalningar om vardera 5 %. De resterande 80 % skall således inte betalas in utan står kvar som en ansvarsförbindelse hos fondens medlemmar. Med hänsyn till Europe- iska rådets uttalade mål vid fondens upprättande, nämligen att uppmuntra affärsbankernas medver- kan, bör inte ett sådant deltagande bestraffas och följaktligen är det lämpligare att tillämpa ett vikttal på 20 % på det tecknade, men ej inbetalda, kapita- let. I bilaga I till direktiv 89/647/EEG som behandlar klassificering av poster utanför balansräkningen klassificeras vissa poster som högriskposter och 100 % vikt tillämpas därför. I artikel 6. 4 i det direktivet fastställs det att: ”När poster utanför balansräkningen har direkt garanterats, skall pos- terna viktas som om åtagandena gjorts för garanti- givarens räkning och inte för motpartens. I de fall eventuella risker, som uppkommit genom åtagan- den utanför balansräkningen, enligt de behöriga myndigheternas bedömning har säkrats fullt ut genom någon av de tillgångsposter som godtagits som säkerhet i punkt 1 a. 7 eller b. 11, skall 0 % eller 20 % vikt tillämpas, beroende på säkerhetens beskaffenhet. ” Clearing av Over-the-counter (OTC)-derivat utförd av clearingorganisationer när de fungerar som central motpart har en stor betydelse i vissa med- lemsstater. Det är lämpligt att erkänna fördelarna med en sådan clearing när det gäller minskning av kreditrisken och den relaterade systemrisken vid tillsynsbehandling av kreditrisken. Det är nödvän- digt att det ställs säkerhet fullt ut för löpande och eventuell framtida exponering som härrör från clearade OTC-derivatkontrakt och att risken för att clearingorganisationens exponering överstiger marknadsvärdet på ställda säkerheter elimineras så att clearade OTC-derivat under ett övergångsskede erhåller samma tillsynsbehandling som börshand- lade derivat. Behöriga myndigheter måste vara till- fredsställda med nivån på de initiala säkerheterna och marginalsäkerheterna som krävs samt med 9. Man bör också beakta det fall där garantin är säkrad genom realsäkerhet i den mening som fram- går i artikel 6. 1 c. 1, när det gäller poster utanför balansräkningen i form av borgensåtaganden eller garantiförbindelser som har karaktären av kredit- substitut. 10. Enligt artikel 6. 1 a punkt 2, 4 och 7 i direktiv 89/647/EEG tillämpas en nollvikt för tillgångspos- ter som utgör fordringar på centralregeringar och centralbanker i zon A eller som direkt garanteras av dessa samt för tillgångar som garanteras av säkerheter i form av värdepapper utgivna av cen- tralregeringar eller centralbanker i zon A. Enligt artikel 7. 1 i det direktivet får medlemsstaterna, på vissa villkor, tillämpa nollvikt för tillgångar som utgör fordringar på deras egna regionregeringar och lokala myndigheter, liksom för fordringar på tredje man och för poster utanför balansräkningen för tredje mans räkning, som är garanterade av de nämnda regionregeringarna eller lokala myndighe- terna. 11. Enligt artikel 8. 1 i direktiv 89/647/EEG får med- lemsstaterna tillämpa ett vikttal på 20 % beträf- fande tillgångsposter för vilka det, enligt behöriga myndigheters bedömning, finns betryggande säker- het i form av värdepapper utgivna av regionrege- ringar eller lokala myndigheter i zon A. Säkerheter i form av värdepapper utgivna av medlemsstaternas regionregeringar eller lokala myndigheter bör betraktas som garanterade av dessa, enligt vad som anges i artikel 7. 1, för att därigenom göra det möjligt för behöriga myndigheter att tillämpa en nollvikt för tillgångsposter och poster utanför ba- lansräkningen som är garanterade av sådana säker- heter, alltjämt om inte annat följer av villkoren som fastställs i den punkten. 12. I bilaga II till rådets direktiv 89/647/EEG anges hur sådana ränte- och valutakursrelaterade poster utan- för balansräkningen som vanligtvis kallas OTC- derivat skall behandlas vid beräkningen av kredit- institutens kapitalkrav. 13. Artiklarna 2. 1 a, 2. 2, 2. 3 b, 2. 6, artiklarna 3. 1 och 3. 2 och bilagan till detta direktiv är i linje med det arbete som ett internationellt forum för tillsyn av banker bedriver för att få till stånd en förfinad och på vissa sätt striktare tillsynsbehandling av de 21. 7. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 204/31 kreditrisker som är förenade med OTC-derivat, särskilt utvidgningen av den obligatoriska kapital- täckningen till att omfatta OTC-derivat med andra underliggande tillgångar än ränte- och valutakurser och möjligheten att ta i beaktande de riskreduce- rande effekter av nettningsöverenskommelser som godkänts av de behöriga myndigheterna vid beräk- ning av kapitalkraven för den eventuella framtida kreditrisk som är förenad med OTC-derivat. 14. För internationellt verksamma kreditinstitut och grupper av kreditinstitut i flera olika tredje länder, vilka konkurrerar med gemenskapens kreditin- stitut, kommer de regler som antas inom större internationella sammanhang att medföra en förfi- nad tillsynsbehandling av OTC-derivat. Denna för- fining leder till en lämpligare obligatorisk kapital- täckning som beaktar den riskreducerande effekten av nettningsöverenskommelser, som har godkänts av tillsynsmyndigheterna, när det gäller eventuella framtida kreditrisker. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Artikel 12. 3 i direktiv 77/780/EEG skall ersättas med följande: ”3. Medlemsstaterna får ingå samarbetsavtal om utbyte av information med behöriga myndigheter i tredje land samt med myndigheter eller organ i tredje land enligt definitionen i punkt 5 och punkt 5a endast om den lämnade informationen är föremål för garan- tier om tystnadsplikt som minst är likvärdiga dem som avses i denna artikel. Detta utbyte av information får endast göras för att de ovan nämnda myndigheterna eller organen skall kunna utföra sin tillsynsuppgift. Om informationen ursprungligen kommer från en annan medlemsstat får den inte lämnas vidare utan uttryckligt medgivande från de behöriga myndigheter som har lämnat den, och i så fall, endast i det syfte som avsågs när dessa myndigheter gav sitt medgi- vande. ” 15. När det gäller gemenskapens kreditinstitut kan en motsvarande förfining av tillsynsbehandlingen av OTC-derivat, inbegripet möjligheten att beakta de riskreducerande effekterna av nettningsöverens- kommelser som godkänts av tillsynsmyndigheterna, när det gäller eventuella framtida kreditrisker, endast uppnås genom en ändring av direktiv 89/ 647/EEG. Artikel 2 Direktiv 89/647/EEG ändras på följande sätt: 1. Artikel 2 skall ändras på följande sätt: 16. För att säkerställa likvärdiga förutsättningar för de kreditinstitut och investeringsföretag som konkur- rerar i gemenskapen är det nödvändigt att tillsyns- behandlingen av deras respektive verksamheter på området OTC-derivat är konsekvent, vilket endast kan uppnås genom anpassningar av rådets direktiv 93/6/EEG av den 15 mars 1993 om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut (1). 17. Detta direktiv är det lämpligaste sättet att uppnå de önskade målen och det går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. a) I punkt 1 skall följande strecksatser läggas till: ”— ’erkända börser’ skall avse börser som har erkänts av de behöriga myndigheterna och som i) verkar regelbundet, ii) har regler som har utfärdats eller god- känts av lämpliga myndigheter i börsens hemland, i vilka villkoren för börsens verksamhet, villkoren för tillträde till börsen samt de villkor som ett kontrakt måste uppfylla innan det kan omsättas på börsen anges, iii) har ett clearingförfarande som innebär att kontrakt angivna i bilaga III blir föremål för dagliga marginalsäkerhets- krav som enligt de behöriga myndighe- lämpligt ternas uppfattning ger ett skydd. ” (1) EGT L 141, 11. 6. 1993, s. 1. b) I punkt 2 skall följande stycke läggas till: L 204/32 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 21. 7. 98 ”Behöriga myndigheter får i begreppet regionrege- ringar och lokala myndigheter även räkna in kyr- kor och religiösa samfund som har bildats som juridiska personer enligt offentlig rätt, om de har laglig rätt att uppbära skatt. I detta fall gäller emellertid inte den möjlighet som anges i arti- kel 7. ” 2. Den första meningen i artikel 5. 3 skall ersättas med följande: ”3. I fråga om de poster utanför balansräkningen som avses i artikel 6. 3 skall de potentiella kostna- derna för att ersätta ett kontrakt i händelse av motpartens oförmåga till prestation beräknas med tillämpning av en av de två metoder som anges i bilaga II. ” 3. Artikel 6 skall ändras på följande sätt: a) I artikel 6. 2 skall följande mening läggas till: ter som uppfyller bestämmelserna i punkt 1 a. 7 och att risken för att clearingorganisationens exponering överstiger marknadsvärdet på ställda säkerheter elimineras. Medlemsstaterna skall in- formera kommissionen om hur de använder sig av denna möjlighet. ” c) I artikel 6. 4 skall följande stycke läggas till: ”Medlemsstaterna får tillämpa ett vikttal på 50 % på poster utanför balansräkningen som utgör borgens- åtaganden eller garantiförbindelser med karaktären av kreditsubstitut och som enligt behöriga myndigheters bedömning fullt ut säkras genom panträtt i fast egendom som uppfyller villkoren i punkt 1 c. 1, under förutsättning att garanten har en direkt rätt till denna säkerhet. ” 4. Artikel 7 skall ändras på följande sätt: a) I punkt 1 skall följande läggas till efter orden ”myndigheterna”: ”eller som enligt de behöriga myndigheternas bedömning, på ett betryggande sätt garanteras av säkerhet i form av värdepapper som har getts ut av dessa regionregeringar eller lokala myndighe- ter. ” ”Den andel av kapitalet i Europeiska investerings- fonden som har tecknats men inte betalats in får tilldelas ett vikttal på 20 %. ” b) I punkt 2 skall följande läggas till efter orden ”de senare”: ”däri inbegripet säkerhet i form av värdepapper. ” b) Artikel 6. 3 skall ersättas med följande: 5. Artikel 8. 1 skall ersättas med följande text: ”3. De metoder som anges i bilaga II skall tillämpas på sådana poster utanför balansräk- ningen som är uppräknade i bilaga III med undan- tag av — kontrakt som handlas på erkända börser, — valutakontrakt (utom kontrakt som gäller guld) med en ursprunglig löptid på fjorton kalenderdagar eller mindre. Till och med den 31 december 2006 får medlems- staternas behöriga myndigheter från tillämpningen av metoderna enligt bilaga II undanta OTC-kon- trakt som clearats av clearingorganisationer som utgör rättslig motpart och vars deltagare alla dagligen ställer full säkerhet för den exponering för, vilken de utsätter clearingorganisationen säkerhet täcker både löpande exponering och eventuell framtida exponering. Berörda myndighe- ter måste vara övertygade om att den ställda säkerheten ger samma grad av skydd som säkerhe- ”1. Medlemsstaterna får, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 7. 1, tillämpa ett vikttal på 20 % för tillgångsposter som, enligt de berörda behö- riga myndigheternas bedömning, på ett betryggande sätt garanteras av säkerhet i form av värdepapper som har utgivits av regionregeringar eller lokala myn- digheter i zon A, eller genom medel som har satts in hos andra kreditinstitut i zon A än det långivande institutet, eller genom depositionsbevis eller liknande instrument som dessa kreditinstitut har givit ut. ” 6. Bilagorna II och III skall ersättas i enlighet med del A och B i bilagan till detta direktiv. Artikel 3 Direktiv 93/6/EEG ändras på följande sätt: 1. Artikel 2. 10 skall ersättas med följande: 21. 7. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 204/33 ”10. Over-the-counter (OTC)-derivat: sådana poster utanför balansräkningen på vilka, enligt det första stycket i artikel 6. 3 i direktiv 89/647/EEG, metoderna i bilaga II till det direktivet skall tillämpas. ” 2. Punkt 5 i bilaga II skall ersättas med följande: ”5. För att beräkna kapitalkravet för sina OTC- derivat skall instituten tillämpa bilaga II till direktiv 89/647/EEG. Den riskviktning som skall gälla för de berörda motparterna bestäms i enlighet med artikel 2. 9 det här direktivet. Till och med den 31 december 2006 får med- lemsstaternas behöriga myndigheter från till- lämpningen av metoderna i bilaga II undanta OTC-kontrakt som clearats av clearingorganisa- tioner som utgör rättslig motpart och alla delta- gare som dagligen ställer full säkerhet för den exponering de utsätter clearingorganisationen för, vilken täcker både löpande exponering och eventuell framtida exponering. Berörda myndig- heter måste vara övertygade om att den ställda säkerheten ger samma grad av skydd som säkerheter som uppfyller bestämmelserna i arti- kel 6. 1 a. 7 i direktiv 89/647/EEG och att risken för att clearingorganisationens exponering över- stiger marknadsvärdet på ställda säkerheter eli- mineras. Medlemsstaterna skall informera kom- missionen om hur de använder sig av denna möjlighet. ” Artikel 4 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar eller andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast 24 månader efter det att detta direktiv har trätt i kraft. De skall genast underrätta kommissionen om detta. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare före- skrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda. 2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstift- ning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Artikel 5 Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Artikel 6 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. Utfärdat i Luxemburg den 22 juni 1998. På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar J. M. GIL-ROBLES J. CUNNINGHAM Ordförande Ordförande L 204/34 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 21. 7. 98 BILAGA A. Bilaga II till direktiv 89/647/EEG ändras på följande sätt: 1. Rubriken i bilaga II skall ersättas med följande: ”BILAGA II Behandling av poster utanför balansräkningen. ” 2. Punkt 1 skall ersättas med följande: ”1. Val av metod För att mäta kreditriskerna i samband med de kontrakt som är uppräknade i punkterna 1 och 2 i bilaga III får kreditinstituten, under förutsättning att de behöriga myndigheterna samtycker, välja en av de metoder som beskrivs nedan. Kreditinstitut som skall följa artikel 6. 1 i direktiv 93/6/EEG skall använda metod 1 nedan. För att mäta kreditriskerna i samband med de kontrakt som är uppräknade i punkt 3 i bilaga III skall alla kreditinstitut använda metod 1 nedan. ” 3. I punkt 2 skall tabell 1 ersättas med följande tabell: ”TABELL 1 (a) (b) Återstående löptid (c) Räntebaserade kontrakt Kontrakt base- rade på valutakurser och guld Kontrakt baserade på aktier Kontrakt base- rade på ädelmetaller utom guld Kontrakt base- rade på råvaror utom ädelme- taller Ett år eller mindre 0 % 1 % Över ett år till och med fem år Över fem år 0,5 % 1,5 % 5 % 7,5 % 6 % 8 % 10 % 7 % 7 % 8 % 10 % 12 % 15 % (a) Kontrakt som inte omfattas av en av de fem kategorier som anges i denna tabell skall behandlas som kontrakt baserade på råvaror utom ädelmetaller. (b) För kontrakt där huvudstolen utbetalas i flera omgångar, skall procenttalen multipliceras med det antal betalningar som enligt kontraktet återstår. (c) För kontrakt som syftar till att eliminera utestående exponeringar som uppstår efter särskilt angivna betalningsdagar och där villkoren återställs så att marknadsvärdet på kontraktet är noll på dessa särskilt angivna betalningsdagar, blir den återstående löptiden lika med tiden fram till nästa återställningsdag. Vid räntebaserade kontrakt som uppfyller dessa villkor och har en återstående löptid på mer än ett år, skall procenttalen inte vara lägre än 0,5 %. För att mäta den eventuella framtida exponeringen i samband med steg b får de behöriga myndigheterna tillåta kreditinstituten att fram till och med den 31 december 2006 tillämpa följande procentsatser i stället för dem som förtecknas i tabell 1 förutsatt att instituten utnyttjar det alternativ som anges i artikel 11a direktiv 93/6/EEG för kontrakt enligt punkt 3b och 3 c i bilaga III: Tabell 1 a Återstående löptid Ädelmetaller (utom guld) Basmetaller Jordbruksprodukter Övrigt, inkl. energi- produkter Ett år eller mindre 2 % 2,5 % Över ett år till och med fem år Över fem år 5 % 7,5 % 4 % 8 % 3 % 5 % 9 % 4 % 6 % 10 %” 21. 7. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 204/35 4. I tabell 2 skall rubriken i första raden, tredje kolumnen, ersättas med: ”Kontrakt som gäller valutakurser och guld”. 5. I slutet av punkt 2 skall följande stycke införas: ”För metoderna 1 och 2 skall de behöriga myndigheterna säkerställa att de nominella belopp som skall beaktas är en lämplig måttstock för den risk kontraktet medför. Om kontraktet till exempel tillåter en multiplicering av betalningsflöden, skall det nominella beloppet anpassas för att beakta effekterna av multipliceringen på det kontraktets riskstruktur. ” 6. I punkt 3 b skall följande stycke läggas till: ”De behöriga myndigheterna får som riskreducerande nettningsöverenskommelser som omfattar valutakurskontrakt med en ursprunglig löptid på fjorton kalenderdagar eller mindre godkänna utställda optioner eller liknande poster utanför balansräkningen på vilken denna bilaga inte är tillämplig därför att den kreditrisk de för med sig är försumbar eller obefintlig. Om det förhållandet att dessa kontrakt medtas i en annan nettningsöverenskommelse kan leda till en ökning eller minskning av kapitalkraven, beroende på deras positiva eller negativa marknadsvärde, skall de behöriga myndigheterna ålägga sina kreditinstitut att behandla dem på ett konsekvent sätt. ” 7. I punkt 3 c ii skall första stycket, den inledande formuleringen och andra stycket första strecksatsen ersättas med följande: ”ii) Andra nettningsöverenskommelser Vid tillämpning av metod 1 får i steg a de aktuella ersättningskostnaderna för de kontrakt som ingår i en nettningsöverenskom- melse beräknas med beaktande av den faktiska hypotetiska nettoersättningskostnad som avtalet medför; om nettningen leder till en nettoskuld för det kreditinstitut som beräknar nettoersätt- ningskostnaden, beräknas den aktuella ersättningskostnaden till ’0’, i steg b talet för eventuell framtida exponering för kreditrisk för alla kontrakt som ingår i en nettningsöverenskommelse reduceras i enlighet med följande ekvation: PCEred = 0,4 × PCEbrutto + 0,6 × NGR × PCEbrutto där — PCEred — PCEbrutto = Det reducerade talet för eventuell framtida exponering för kreditrisk för alla kontrakt med en given motpart som ingår i en rättsligt giltig bilateral nettningsöverenskommelse. = Summan av talen för eventuell framtida exponering för kreditrisk för alla kontrakt med en given motpart som ingår i en rättsligt giltig bilateral nettningsöverenskommelse och som är beräknade genom att deras nominella kapitalbelopp multipliceras med de procenttal som fastställs i tabell 1. — NGR = ”Netto-bruttokvot”: Enligt de behöriga myndigheternas val antingen i) separat beräkning: kvoten mellan nettoersättningskostnaden för alla kontrakt som ingår i en rättsligt giltig bilateral nettningsöverenskom- melse med en given motpart (täljare) och bruttoersättningskostnaden för alla kontrakt som ingår i en rättsligt giltig bilateral nettningsöverenskom- melse med den motparten (nämnaren), eller ii) aggregerad beräkning: kvoten av summan av den nettoersättningskostnad som beräknats på bilateral grund för alla motparter med beaktande av de kontrakt som ingår i rättsligt giltiga nettningsöverenskommelser (täljare) och bruttoersättningskostnader för alla kontrakt som ingår i rättsligt giltiga nettningsöverenskommelser (nämnare). Om en medlemsstat tillåter kreditinstituten att välja metod, skall den valda metoden användas konsekvent. För beräkning av den eventuella framtida exponering för kreditrisk enligt formeln ovan får kontrakt som tar ut varandra helt och hållet och ingår i nettningsöverenskommelsen beaktas som ett enda kontrakt med ett nominellt belopp som motsvarar nettointäkterna. Kontrakt som helt och hållet tar ut varandra är valutaterminer eller liknande kontrakt, för vilka det nominella beloppet är lika med betalningsflödena om de förfaller på samma förfallodag och helt eller delvis i samma valuta. L 204/36 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 21. 7. 98 Vid tillämpning av metod 2 i steg a — får kontrakt som helt tar ut varandra och ingår i nettningsöverenskommelsen beaktas som ett enda kontrakt med ett nominellt belopp som är lika med nettointäkterna. De nominella beloppen multipliceras med de procenttal som anges i tabell 2. ” B. Bilaga III till direktiv 89/647/EEG skall ersättas med följande: ”BILAGA III TYPER AV POSTER UTANFÖR BALANSRÄKNINGEN 1. Räntebaserade kontrakt a) Ränteswappar i en valuta. b) Basswappar. c) Icke standardiserade ränteterminer. d) Standardiserade ränteterminer. e) Köpta ränteoptioner. f) Andra kontrakt av liknande slag. 2. Kontrakt som rör valuta eller guld a) Valutaränteswappar (ränteswappar i mer än en valuta). b) Icke standardiserade valutaterminer. c) Standardiserade valutaterminer. d) Köpta valutaoptioner. e) Andra kontrakt av liknande slag. f) Kontrakt avseende guld av liknande slag som de i punkterna a—e. 3. Kontrakt liknande dem i punkterna 1 a—e och 2 a—d rörande andra referensposter eller index baserade på följande: a) Aktier. b) Ädelmetaller utom guld. c) Råvaror utom ädelmetaller. d) Andra kontrakt av liknande slag. ”


title: Europa-Parlamentet og Rådets afgørelse nr. 1496/98/EF af 22. juni 1998 om et program for forbedring af juristers indsigt i fællesskabsretten (Robert Schuman-aktionen)

eurovoc_concepts:
EU law
action programme
application of EU law
legal profession
legal status

text: L 196/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 7. 98 EUROPA-PARLAMENTET OG R(cid:143)DETS AFGØRELSE Nr. 1496/98/EF af 22. juni 1998 om et program for forbedring af juristers indsigt i fællesskabsretten (Robert Schuman-aktionen) EUROPA-PARLAMENTET OG R(cid:143)DET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR (cid:190) heden af det indre marked og i bredere forstand for tilliden til hele den europæiske integrationsproces; under henvisning til Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100 A, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til forslag fra Kommissionen (1) under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2) i henhold til fremgangsm(cid:134)den i traktatens artikel 189 B (3), og ud fra følgende betragtninger: (1) (2) (3) (4) I erklæring nr. 19 om gennemførelsen af fælles- skabsretten, der er knyttet til slutakten til traktaten om Den Europæiske Union, understreges det, at det af hensyn til Fællesskabets rette funktion er afgørende, at de foranstaltninger, der træffes i de forskellige medlemsstater, bevirker, at fællesskabs- retten anvendes lige s(cid:134) effektivt og lige s(cid:134) strengt, som det er tilfældet med anvendelsen af deres nati- onale lovgivning; gennemførelsen af det indre marked har krævet en omfattende lovgivningsindsats, der bl. a. har inde- b(cid:134)ret indbyrdes tilnærmelse af de nationale lovgiv- ninger med det form(cid:134)l at f(cid:134) etableret et omr(cid:134)de uden indre grænser; et nyt overordnet m(cid:134)l er nu at sikre en effektiv og ensrettet anvendelse af disse fællesskabsregler, som er afgørende for, at det indre marked kan fungere efter hensigten; de fællesskabsregler, der ang(cid:134)r den fri bevægelighed p(cid:134) det indre marked, er umiddelbart gældende, og kan efter de i den nationale lovgivning fastlagte procedurer p(cid:134)ber(cid:134)bes ved enhver national domstol; borgerne, forbrugerne og virksomhederne m(cid:134) kunne sætte deres lid til, at disse regler anvendes, og kunne nyde godt af de rettigheder og garantier, de giver dem i alle medlemsstater; dette har afgø- troværdig- rende betydning for retssikkerheden, (1) EFT C 378 af 13. 12. 1996, s. 17, og EFT C 368 af 5. 12. 1997, s. 6. (2) EFT C 206 af 7. 7. 1997, s. 63. (3) Europa-Parlamentets udtalelse af 24. oktober 1997 (EFT C 339 af 10. 11. 1997, s. 410), R(cid:134)dets fælles holdning af 9. marts 1998 (EFT C 135 af 30. 4. 1998, s. 25) og Europa-Parlamen- tets afgørelse af 30. april 1998 (EFT C 152 af 18. 5. 1998). R(cid:134)dets afgørelse af 18. maj 1998. (5) (6) (7) (8) (9) borgerne, forbrugerne og virksomhederne kan ikke gøre alle de rettigheder, Fællesskabets retsorden giver dem, gældende ved enhver national domstol, medmindre de jurister, der er mest direkte invol- veret i anvendelsen af fællesskabsrettens bestem- melser, nemlig dommere, anklagere og advokater, er tilstrækkeligt orienterede og uddannede til at kunne gøre dette; i Kommissionens meddelelse til R(cid:134)det af 22. december 1993 med titlen »Optimering af det indre marked (cid:190) et strategisk program« blev det fremhævet, hvor stor betydning det har, s(cid:134)vel for de retsundergivne som for det indre markeds rette funktion, at de nationale domstole er i stand til at behandle et større antal sager ang(cid:134)ende reglers og handlem(cid:134)ders overensstemmelse med fællesskabs- retten, og hvor vigtigt det p(cid:134) baggrund heraf er at forbedre det juridiske miljøs kendskab til fælles- skabsretten; i sin beslutning af 13. februar 1996 om Kommis- sionens tolvte beretning til Europa-Parlamentet om kontrollen med gennemførelsen af fællesskabs- retten (4) krævede Europa-Parlamentet, at Kommis- sionen udarbejder et program for uddannelse og orientering af jurister inden for fællesskabsretten, domstole for anvender og ensartet; fællesskabsretten mere at medlemsstaternes effektivt opn(cid:134), at i indsigt øget fællesskabsretten hos jurister, der medvirker i retsplejen i medlemsstaterne, vil kunne forbedre det samarbejde mellem de nationale domstole og De Europæiske Fællesskabers Dom- stol, der er et af de grundlæggende elementer i Fællesskabets retsorden; i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet og i henhold til traktatens artikel 127 tilkommer det ikke Det Europæiske Fællesskab at tiltage sig medlemsstaternes ansvar for indholdet og tilrette- læggelsen af den faglige uddannelse af jurister, der medvirker i retsplejen, dvs. dommere, anklagere og advokater; (4) EFT C 65 af 4. 3. 1996, s. 37. 14. 7. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 196/25 (10) Kommissionen har derimod kompetence til at foresl(cid:134), at der indføres en støtteordning, der skal hjælpe medlemsstaterne med at afhjælpe de mangler i dommeres, anklageres og advokaters uddannelse og kundskaber, der kan indvirke p(cid:134) den korrekte anvendelse af fællesskabsretten, som er en forudsætning for, at det indre marked kan fungere efter hensigten; (11) (12) den forbedring af indsigten i fællesskabsretten hos jurister, der medvirker i retsplejen, dvs. dommere, anklagere og advokater, der tilsigtes, m(cid:134) indg(cid:134) i den samlede indsats, som spænder lige fra kontrol med den korrekte gennemførelse af de fællesskabsretlige regler i national lovgivning til sanktioner i tilfælde af overtrædelse af disse regler, og som skal sikre en effektiv og ensartet anvendelse af reglerne vedrø- rende det indre marked; virkeliggørelsen af dette m(cid:134)l indebærer, at der iværksættes konkrete foranstaltninger, som tilgo- deser de krav og vilk(cid:134)r, der gør sig gældende for juristers erhvervsudøvelse; indførelsen af et særligt program, der tager sigte p(cid:134) at fremme et bedre kendskab til jurister, der fællesskabsretten hos medvirker i retsplejen, dvs. dommere, anklagere og advokater i medlemsstaterne, skal for denne særlige m(cid:134)lgruppes vedkommende supplere de allerede eksisterende fællesskabsprogrammer og -initia- tiver (cid:190) TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE: Artikel 1 Iværksættelse af Robert Schuman-aktionen Ved denne afgørelse indføres et program med titlen 1. »Robert Schuman-aktionen« for en periode p(cid:134) tre (cid:134)r. 2. Med denne støtteordning ønsker Fællesskabet at tilskynde til og støtte initiativer, der tager sigte p(cid:134) at fremme øget indsigt i fællesskabsretten hos jurister, der medvirker i retsplejen, dvs. dommere, anklagere og advo- kater i medlemsstaterne. Artikel 2 M(cid:134)lsætninger 1. Robert Schuman-aktionen tager sigte p(cid:134): a) at fremme praktisk orienterede uddannelsestiltag (grund- eller efteruddannelse) inden for fællesskabsret, som iværksættes af institutioner i medlemsstaterne, der har til opgave at uddanne eller efteruddanne jurister, der medvirker i retsplejen, dvs. dommere, anklagere og advokater b) at fremme formidling af information i medlemssta- terne (ved hjælp af traditionelle midler eller ved brug af ny kommunikations- og informationsteknologi) om fællesskabsretten til jurister, der medvirker i retsplejen, dvs. dommere, anklagere og advokater c) at støtte initiativer, der kan lette gennemførelsen af, supplere eller øge virkningerne af de ovennævnte to former for tiltag. 2. Robert supplerer Schuman-aktionen støtter og medlemsstaternes indsats inden for uddannelse i og infor- mation om fællesskabsretten under fuld hensyntagen til, at ansvaret for den faglige uddannelses indhold og tilrette- læggelse ligger hos medlemsstaterne. Artikel 3 Fællesskabsaktionens virkemiddel 1. Robert Schuman-aktionen tager sigte p(cid:134) ydelse af finansiel støtte til initiativer, der iværksættes i medlems- staterne med henblik p(cid:134) virkeliggørelse af de i artikel 2 nævnte m(cid:134)lsætninger. 2. Robert Schuman-aktionen er opdelt i tre dele, der hver især svarer til en af disse m(cid:134)lsætninger, nemlig en uddannelsesdel, en informationsdel og en ledsagedel. Artikel 4 Finansielle bestemmelser Finansieringsrammen for gennemførelsen af dette pro- gram er for en periode p(cid:134) tre (cid:134)r fra denne afgørelses ikrafttrædelse fastsat til 5,6 mio. ECU. De (cid:134)rlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for rammerne af de finansielle overslag. Artikel 5 Betingelser for støtte 1. Berettigede til at modtage økonomisk støtte under Robert Schuman-aktionen er institutioner, som har til opgave i medlemsstaterne (cid:190) p(cid:134) lokalt, regionalt eller nationalt plan (cid:190) eller p(cid:134) fællesskabsplan at varetage: (cid:190) faglig efteruddannelse af jurister, der medvirker i rets- plejen, dvs. dommere, anklagere og advokater, eller (cid:190) faglig grunduddannelse af kommende jurister, der medvirker i retsplejen. L 196/26 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 7. 98 2. De i stk. 1 omhandlede institutioner er: a) domstole teberettigede institutioner indg(cid:134)r et partnerskab og lægger deres ressourcer sammen. b) advokatsamfund og dermed sidestillede faglige organi- sationer 3. Desuden vil lægges til grund: følgende fakultative kriterier kunne c) justitsministerier, dommernævn e. l. og overordnede organer, der varetager uddannelsen af dommere d) godkendte fagskoler og uddannelsesinstitutioner, der varetager grund- eller efteruddannelse af jurister, der medvirker i retsplejen, dvs. dommere, anklagere og advokater a) tiltagenes fællesfaglige sigte (medvirken af dommere, anklagere og advokater i tiltagenes gennemførelse eller som m(cid:134)lgruppe) b) tiltagenes grænseoverskridende sigte (medvirken af statsborgere fra mere end (cid:130)n medlemsstat i tiltagenes gennemførelse eller som m(cid:134)lgruppe). e) universiteter. Artikel 6 Kriterier for udvælgelse af projekter Støtteberettigede institutioner kan anmode om 1. økonomisk støtte under Robert Schuman-aktionen ved til Kommissionens kompetente tjenestegrene at indsende planer for uddannelsestiltag, informationstiltag eller ledsa- geforanstaltninger. Artikel 7 Støttebetingelser 1. Den økonomiske støtte under Robert Schuman-akti- onen, der tager sigte p(cid:134) at fremme, supplere og støtte de i artikel 5 nævnte institutioners tiltag, ydes som et supple- ment til lokal, regional eller national finansiering og har til form(cid:134)l at muliggøre et projekts gennemførelse. Den s(cid:134)ledes ydede finansielle støtte vil følgelig ikke kunne føre til hverken direkte eller indirekte fortjeneste. 2. Udvælgelsen af projekter og tildelingen af økono- misk støtte sker p(cid:134) grundlag af følgende kriterier: 2. Økonomisk støtte under Robert Schuman-aktionen ydes for et (cid:134)r eller for to (cid:134)r. a) Praktisk sigte De p(cid:134)tænkte tiltag skal give deltagerne mulighed for at tilegne sig kundskaber, der tager sigte p(cid:134) og umiddel- bart kan udnyttes i deres arbejde. b) Adgang De p(cid:134)tænkte tiltag skal primært g(cid:134) ud p(cid:134) at give det størst mulige antal jurister, der medvirker i retsplejen, dvs. dommere, anklagere og advokater, større indsigt i fællesskabsretten, og skal navnlig være til gavn for dem, der endnu ikke har haft nærmere berøring hermed. c) Afpasning efter de erhvervsmæssige vilk(cid:134)r De p(cid:134)tænkte tiltag skal iværksættes p(cid:134) en m(cid:134)de (især med hensyn til tidsmæssig tilrettelæggelse og geogra- fisk afstand), der er afpasset efter de erhvervsmæssige vilk(cid:134)r. d) Omkostningseffektivitet Ved evalueringen af projekter, der indsendes under Robert Schuman-aktionen, tager Kommissionen hen- syn til de principper, der er fastsat i de finansforord- ninger, der gælder p(cid:134) dette omr(cid:134)de, især med hensyn til forsvarlig økonomisk forvaltning, tilbageholdenhed og omkostningseffektivitet. 3. Af hensyn til tiltagenes kontinuitet forpligter modta- gerne af støtte under Robert Schuman-aktionen sig til ved udløbet af i en periode, der mindst svarer til støtteperioden, uden at modtage støtte fra Kommissionen. støtteperioden at videreføre tiltaget Støttemodtagerne forpligter sig til at tilbagebetale det fulde støttebeløb, s(cid:134)fremt denne forpligtelse ikke over- holdes. I ganske særlige tilfælde kan der dispenseres fra denne forpligtelse til at videreføre tiltaget, hvis tiltaget ifølge sin natur ikke kan videreføres eller støttemodtageren, især p(cid:134) grund af egne vedtægter eller af økonomiske (cid:134)rsager, er forhindret i at videreføre det. 4. Den økonomiske støtte under Robert Schuman-akti- onen ydes efter de regler, Kommissionen følger p(cid:134) tilskudsomr(cid:134)det. Overholdelsen af disse regler kontrol- leres af Kommissionen og af Revisionsretten. Artikel 8 Gennemførelse Omkostningerne ved de p(cid:134)tænkte tiltag skal st(cid:134) i rime- ligt forhold til deres m(cid:134)lsætninger. Disse tiltags omkostningseffektivitet kan bl. a. øges ved, at flere støt- 1. Kommissionen er ansvarlig for gennemførelsen af dette program og vedtager de praktiske gennemførelses- bestemmelser. 14. 7. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 196/27 Interessetilkendegivelser i De 2. Europæiske Fællesskabers Tidende med det form(cid:134)l at orientere potentielle støtteansøgere om form(cid:134)lene med og vilk(cid:134)rene for støtte under Robert Schuman-aktionen. indkaldes hvert (cid:134)r Artikel 9 Sammenhæng i fællesskabsindsatsen 1. Kommissionen drager sammen med medlemssta- terne omsorg for den overordnede sammenhæng mellem det her omhandlede program og Fællesskabets andre foranstaltninger p(cid:134) uddannelses- og informationsomr(cid:134)det. i 2. Robert Schuman-aktionen er et supplement til de foranstaltninger, der iværksættes under andre fællesskabs- programmer, særdeleshed Leonardo da Vinci-pro- grammet, der tager sigte p(cid:134) at gennemføre en erhvervsud- dannelsespolitik i Fællesskabet, Jean Monnetprojektet, der tager sigte p(cid:134) fremme af undervisning i europæisk integration p(cid:134) universiteterne, og Grotius-programmet, der er en fælles aktion p(cid:134) grundlag af artikel K. 3 i trak- taten om Den Europæiske Union, om tilskyndelse og udveksling for aktørerne inden for retsvæsenet. Artikel 10 Tilsyn og evaluering 1. Kommissionen varetager tilsynet med og den perio- diske evaluering af dette program og orienterer med regel- mæssige mellemrum medlemsstaterne herom. 2. Kommissionen forelægger senest to (cid:134)r efter pro- grammets ikrafttræden Europa-Parlamentet, R(cid:134)det, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget en beretning med evaluering af gennemførelsen af dette program. Artikel 11 Ikrafttrædelse Denne afgørelse træder i kraft p(cid:134) dagen for offentliggø- relsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Udfærdiget i Luxembourg, den 22. juni 1998. P(cid:134) Europa-Parlamentets vegne P(cid:134) R(cid:134)dets vegne J. M. GIL-ROBLES J. CUNNINGHAM Formand Formand


title: Verordening (EG) nr. 1292/98 van de Commissie van 22 juni 1998 tot vaststelling van de geraamde balans voor de voorziening van de Canarische Eilanden met producten van de sector van op basis van groenten en fruit verwerkte producten voor de periode van 1 juli 1998 tot en met 30 juni 1999

text: L 178/28 ‹ ‹NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 23. 6. 98 VERORDENING (EG) Nr. 1292/98 VAN DE COMMISSIE van 22 juni 1998 tot vaststelling van de geraamde balans voor de voorziening van de Canarische Eilanden met producten van de sector van op basis van groenten en fruit verwerkte producten voor de periode van 1 juli 1998 tot en met 30 juni 1999 DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening (EEG) nr. 1601/92 van de Raad van 15 juni 1992 houdende specifieke maatregelen voor bepaalde landbouwproducten ten behoeve van de Canari- sche Eilanden (1), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 2348/96 van de Commissie (2), en met name op artikel 3, lid 4, Overwegende dat op grond van de artikelen 2 en 3 van Verordening (EEG) nr. 1601/92 voor de sector van op basis van groenten en fruit verwerkte producten de hoeveelheden moeten worden vastgesteld van een aantal opgenomen in producten van de GN-codes 2007 99 en 2008, waarvoor bij invoer uit derde landen geen rechten worden geheven of waarvoor bij leveringen van herkomst uit de rest van de Gemeenschap steun wordt verleend; voorzieningsbalans specifieke de Overwegende dat de gemeenschappelijke toepassingsbe- palingen van de regeling inzake de voorziening van de Canarische Eilanden met bepaalde landbouwproducten zijn vastgesteld bij Verordening (EG) nr. 2790/94 van de Commissie (3), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 825/98 (4); Overwegende dat in Verordening (EEG) nr. 1601/92 is bepaald dat de periode voor de toepassing van de voorzie- ningsregeling ingaat per 1 juli; dat de bepalingen van deze verordening daarom onmiddellijk in werking moeten treden; Overwegende dat de in deze verordening vervatte maatre- gelen in overeenstemming zijn met het advies van het Comit(cid:130) van beheer voor op basis van groenten en fruit verwerkte producten, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 Voor de toepassing van de artikelen 2 en 3 van 1. Verordening (EEG) nr. 1601/92 worden in de bijlage de in het kader van de voorzieningsbalans geldende hoeveel- heden op basis van groenten en fruit verwerkte producten vastgesteld waarvoor bij invoer uit derde landen geen rechten worden geheven of waarvoor door de Gemeen- schap steun wordt verleend. 2. Voor de in deel II van de bijlage opgenomen producten mag voor elk product de vastgestelde hoeveel- heid met maximaal 20 % worden overschreden voorzover de totale hoeveelheid niet wordt overschreden en met dien verstande dat de balans in de loop van het verkoop- seizoen kan worden herzien. Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op de dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen. Zij is van toepassing met ingang van 1 juli 1998. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 22 juni 1998. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 173 van 27. 6. 1992, blz. 13. (2) PB L 320 van 11. 12. 1996, blz. 1. (3) PB L 296 van 17. 11. 1994, blz. 23. (4) PB L 117 van 21. 4. 1998, blz. 5. 23. 6. 98 ‹ ‹NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 178/29 BIJLAGE Balans voor de voorziening van de Canarische Eilanden met producten van de sector van op basis van groenten en fruit verwerkte producten, voor de periode van 1 juli 1998 tot en met 30 juni 1999 GN-code Omschrijving (in ton) Hoeveelheid Deel I 2007 99 Deel II 2008 2008 20 2008 30 2008 40 2008 50 2008 70 2008 80 2008 92 2008 99 Bereidingen, andere dan gehomogeniseerde, met andere vruchten dan citrusvruchten 6 633 (1) Vruchten en andere eetbare plantendelen, op andere wijze bereid of verduurzaamd, ook indien met toegevoegde suiker, andere zoet- stoffen of alcohol, elders genoemd noch elders onder begrepen: – ananas – citrusvruchten – peren – abrikozen – perziken – aardbeien – andere, mengsels, andere dan die bedoeld bij onderverdeling 2008 19, daaronder begrepen: – – mengsels – – andere dan palmharten en mengels 2 650 500 3 250 (2) 200 8 000 700 (3) 2 770 (4) 750 (1) Waarvan 1 133 ton voor de sector verwerking en/of verpakking. (2) Waarvan 2 250 ton voor de sector verwerking en/of verpakking. (3) Waarvan 600 ton voor de sector verwerking en/of verpakking. (4) Waarvan 670 ton voor de sector verwerking en/of verpakking. Totaal 18 820


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 98/34/EK (1998. gada 22. jūnijs), ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu jomā

eurovoc_concepts:
Cenelec
ETSI
EU Member State
European Committee for Standardisation
access to information
exchange of information
technical standard

text: 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 31998L0034 21. 7. 1998. EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS 337 L 204/37 EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 98/34/EK (1998. gada 22. jūnijs), ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu jomā EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, (5) ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100. a, 213. un 43. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu (1), tā kā ir svarīgi, lai Komisijai būtu nepieciešamā informā- cija pirms tehnisku noteikumu pieņemšanas; tā kā seko- joši dalībvalstis, kam jāpalīdz tās uzdevuma izpildē, jāinformē tā par saviem ievērojot Līguma 5. pantu, projektiem tehnisko noteikumu jomā; ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzi- numu (2), (6) tā kā visām dalībvalstīm jābūt dalībvalstu plānotajiem tehniskajiem noteikumiem; informētām par citu saskaņā ar Līguma 189. b pantā izklāstīto procedūru (3), tā kā Padomes 1983. gada 28. marta Direktīva 83/189/EEK, ar ko nosaka informācijas sniegšanas pro- cedūru tehnisko standartu un noteikumu jomā (4), dažādi un būtiski grozīta; tā kā skaidrības un racionalitātes nolūkā šī direktīva konsolidējama; (7) (1) (2) (3) (4) tirgus aptver tā kā iekšējais teritoriju bez iekšējām robežām, kurā nodrošināta preču, personu, pakalpojumu un kapitāla brīva aprite; tā kā šā iemesla dēļ kvantitatīvu preču kustības ierobežojumu un līdzīgas sekas radošu pasākumu aizliegums ir viens no Kopienas pamatprinci- piem; lai sekmētu iekšējā tirgus veiksmīgu darbību, tā kā, jānodrošina caurskatāmība attiecībā uz valstu ierosmēm tehnisko standartu un noteikumu veidošanā; tā kā tirdzniecības barjeras, ko rada tehniskie noteikumi attiecībā uz precēm, var tikt atļautas tikai tad, ja tās nepieciešamas, lai atbilstu būtiskām prasībām, un to mērķis ir sabiedrības interesēs, kam tās piešķir galvenās garantijas; (1) OV C 78, 12. 3. 1997. , 4. lpp. (2) OV C 133, 28. 4. 1997. , 5. lpp. (3) Eiropas Parlamenta 1997. gada 17. septembra atzinums (OV C 304, februāra kopējā 6. 10. 1997. , 79. nostāja (OV C 110, 8. 4. 1998. , 1. lpp. ) un Eiropas Parlamenta 1998. gada 30. aprīļa lēmums (OV C 152, 18. 5. 1998. ). Padomes 1998. gada 28. maija lēmums. lpp. ), Padomes 1998. gada 23. (4) OV L 109, 26. 4. 1983. , 8. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 96/139/EK (OV L 32, 10. 2. 1996. , 31. lpp. ). tā kā iekšējā tirgus mērķis ir radīt vidi, kas regulē uzņēmumu konkurētspēju, tā kā paplašināta informācijas sniegšana ir viens no veidiem, kā palīdzēt uzņēmumiem izmantot šā tirgus priekšrocības; tā kā šā iemesla dēļ nepieciešams dot iespēju tirgus dalībniekiem sniegt savu novērtējumu par citu dalībvalstu ierosināto tehnisko noteikumu ietekmi, paredzot regulāru izsludināto pro- jektu virsrakstu publicēšanu un ar noteikumiem par šādu projektu konfidencialitāti; (8) tā kā juridiskas precizitātes interesēs dalībvalstis var publiski paziņot, ka valsts pieņēmusi tehniskus noteiku- mus saskaņā ar šajā direktīvā ietvertajām formalitātēm; (9) tā kā ciktāl tas attiecas uz preču tehniskajiem noteiku- miem, pasākumi, kas paredzēti tirgus pareizai darbībai vai ilgstošai attīstībai, ietver lielāku valsts nodomu caur- skatāmību un kritēriju un nosacījumu paplašināšanu, lai novērtētu ierosināto noteikumu iespējamo ietekmi uz tirgu; 338 (10) LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. tā kā šā iemesla dēļ nepieciešams novērtēt visas prasības, kas izvirzītas precēm, un jāņem vērā valstu prakses attīstību preču regulēšanā; (17) tā kā iepriekšminētajā 1969. gada 28. maija nolīgumā ietverto vienošanās par bezdarbību un Komisijas infor- mēšanas procedūru piemēro precēm, kas pakļautas šai procedūrai un uz ko neattiecas šī direktīva; (11) tā kā prasības, kas nav tehniskas specifikācijas, attiecībā uz preces dzīves ciklu pēc tās laišanas tirgū var ietekmēt šīs preces brīvu kustību vai radīt šķēršļus iekšējā tirgus veiksmīgai darbībai; (12) tā kā nepieciešams noskaidrot de facto tehnisku notei- kumu koncepciju; tā kā, jo īpaši, noteikumi, ar ko valsts iestāde norāda uz tehniskiem parametriem vai citām prasībām, vai veicina to ievērošanu, un noteikumi attie- cībā uz precēm, ar ko valsts iestāde saistīta, sabiedrības interesēs piešķir šīm prasībām vai parametriem saistošā- ku raksturu nekā tiem būtu privātas izcelsmes gadījumā; (18) lai veicinātu Kopienas pasākumu pieņemšanu tā kā, Padomē, dalībvalstīm būtu jāatturas no tehnisku notei- kumu pieņemšanas, ja Padome pieņēmusi vienotu nostā- ju par Komisijas priekšlikumu šajā sektorā; (19) tā kā praksē valstu tehniskajiem standartiem var būt tāda pati ietekme uz preču brīvu kustību kā tehniskajiem noteikumiem; (13) tā kā Komisijai un dalībvalstīm jāpiešķir pietiekams laiks grozījumu ierosināšanai lai likvidētu vai samazinātu šķēršļus, ko tie varētu radīt preču brīvai kustībai; iecerētajiem pasākumiem, (20) (14) tā kā attiecīgajām dalībvalstīm jāņem vērā šie grozījumi, formulējot plānoto pasākumu galīgo tekstu; tā kā šī iemesla dēļ būtu nepieciešams informēt Komisiju tādiem pašiem nosacīju- par standartu projektiem ar miem kādus piemēro tehniskajiem noteikumiem; tā kā, ievērojot Līguma 213. pantu, Komisija var, ievērojot Padomes noteiktos ierobežojumus un nosacījumus sa- skaņā ar Līguma noteikumiem, ievākt jebkādu informā- ciju un veikt jebkādas pārbaudes, kas nepieciešamas tai uzticēto uzdevumu izpildei; (15) (16) tā kā iekšējam tirgum ir raksturīgi, ka, ja dalībvalstis nevar īstenot savstarpējas atzīšanas principu, Komisija pieņem vai ierosina saistošu Kopienas tiesību aktu pie- ņemšanu; tā kā noteikts īpašs pagaidu bezdarbības pe- izvairītos no valsts pasākumu ieviešanas kā riods, kompromisa saistošu Kopienas tiesību aktu pieņemšanai Padomē vai Komisijā tajā pašā jomā; lai ievērojot Līguma 5. pantā tā kā attiecīgajai dalībvalstij, noteiktos vispārīgos pienākumus, jāatliek iecerēto pasā- kumu īstenošana uz laiku, kas ir pietiekams ierosināto grozījumu kopīgai pārbaudei vai priekšlikumu sagatavo- šanai saistošam Padomes tiesību aktam vai saistoša Ko- tā kā to dalībvalstu misijas tiesību akta pieņemšanai, valdību Padomē nolīgumā, kas 1969. gada 28. maijā, kurš paredz bezdarbību un Ko- informēšanu (1), kurš grozīts ar 1973. gada misijas 5. marta nolīgumu (2), noteiktie termiņi attiecīgajos gadī- jumos izrādījušies neatbilstīgi un tādēļ pagarināmi; pārstāvju tikās (1) OV C 76, 17. 6. 1969. , 9. lpp. (2) OV C 9, 15. 3. 1973. , 3. lpp. (21) tā kā dalībvalstīm un standartu institūcijām jābūt infor- mētām par standartiem, ko iecerējušas standartu institū- cijas citās dalībvalstīs; (22) šiem objektiem valstu līmenī var tā kā sistemātiska ziņošana faktiski nepieciešama vienīgi jaunu standartizācijas objektu gadījumā un ciktāl rīcība radīt atšķirības ar valstu standartos, kas rezultātā var traucēt tirgus darbī- bai; tā kā jebkādai turpmākai ziņošanai vai komunikāci- jai attiecībā uz valstu pasākumu attīstību jābūt atkarīgai no ieinteresētības šādos pasākumos, ko izteikuši tie, kuri par šo jauno objektu jau informēti; (23) tā kā Komisijai tomēr jābūt spējīgai prasīt pilnīgu vai daļēju ziņošanu par valstu standartizācijas programmām, lai tā varētu pārbaudīt standartizācijas pasākumu attīstī- bu noteiktos ekonomikas sektoros; 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 339 (24) (25) tā kā Eiropas standartizācijas sistēma jāorganizē attiecī- gajām pusēm, pamatojoties uz saskaņotību, caurskatāmī- bu, atklātību, vienprātību, īpašo interešu neatkarību, efektivitāti un lēmumu pieņemšanu, pamatojoties uz valstu pārstāvību; 2. “tehniski parametri” – parametri, kas ietverti dokumentā, kurš nosaka preces nepieciešamās īpašības, piemēram, kva- litātes līmeni, darbību, drošību vai izmērus, ieskaitot prasī- bas, kas piemērojamas precei saskaņā ar nosaukumu, ar kuru preci pārdod, terminoloģiju, simboliem, pārbaudēm un pārbaužu metodēm, iesaiņojumu, marķēšanu vai etiķe- tēšanu un atbilstības novērtēšanas procedūrām. tā kā standartizācijas funkcionēšanai Kopienā jābūt bal- stītai uz valstu standartizācijas iestāžu pamattiesībām, piemēram, uz iespējām saņemt standartu projektus, esot informētiem par pasākumiem, kas veikti, atbildot uz iesniegtajiem komentāriem, tiesībām iesaistīties valstu standartizācijas pasākumos vai prasīt Eiropas standartu sagatavošanu valsts standartu vietā, tā kā dalībvalstis veic nepieciešamos pasākumus, kas ir to spēkos, lai nodroši- nātu, ka to standartizācijas iestādes ievēro šīs tiesības; Termins “tehniski parametri” aptver arī ražošanas metodes lauksaimniecības produktiem, un procesus, kas izmantoti kā minēts Līguma 38. panta 1. punktā, preces, kas pared- zētas patēriņam cilvēkiem un dzīvniekiem, un medicīnas preces, kā noteikts direktīvas 65/65/EEK (1) 1. pantā, kā arī ražošanas metodes un procesus attiecībā uz citām precēm, ja tie ietekmē to īpašības; (26) tā kā noteikumiem attiecībā uz vienošanos par bezdar- bību, kas piemērojama valstu standartizācijas organizāci- jās, ja Eiropas standarts tiek gatavots, jāatbilst attiecīgiem iestādes noteikumiem, ko pieņēmušas Eiropas standartizācijas iestāžu sistēmā; standartizācijas 3. “citas prasības” – prasība, kas nav tehniski parametri, kas izvirzītas precei, lai īpaši aizsargātu patērētājus vai vidi, un kas ietekmē tās dzīves ciklu pēc laišanas tirgū, piemēram, izmantošanas, atkārtotas izmantošanas, atkārtotas izlietoša- ja šādi nosacījumi var nas vai būtiski ietekmēt preces sastāvu vai īpašības, vai tās realizā- ciju; iznīcināšanas nosacījumi, (27) tā kā nepieciešams izveidot Pastāvīgo komiteju, kuras locekļus ieceļ dalībvalstis, lai palīdzētu Komisijai valstu standartu projektu pārbaudīšanā un tās centienos sama- zināt attiecīgo negatīvo ietekmi uz preču brīvu kustību; (28) tā kā būtu jākonsultējas ar Pastāvīgo komiteju par šajā direktīvā minētajiem standartizācijas prasību projektiem; (29) tā kā šī direktīva nedrīkst ietekmēt dalībvalstu pienāku- mus attiecībā uz III pielikuma B daļā minētajiem direktī- vu pārņemšanas termiņiem, IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Šajā direktīvā piemēro šādus terminus: 1. “prece” – jebkura rūpnieciski ražota prece un jebkurš lauksaimniecības produkts, tostarp zivju produkcija; 4. “standarts” – tehnisks parametrs, ko apstiprinājusi atzīta standartizācijas iestāde atkārtotai vai ilgstošai piemērošanai, atbilstība kam nav obligāta un kas ir viens no šādiem: — starptautisks standarts: standarts, ko pieņēmusi starp- tautiska standartizācijas organizācija un kas darīts pie- ejams plašai sabiedrībai, — Eiropas standarts: standarts, ko pieņēmusi Eiropas stan- dartizācijas iestāde un kas darīts pieejams plašai sabied- rībai, — valsts standarts: standarts, ko pieņēmusi valsts standar- tizācijas iestāde un kas darīts pieejams plašai sabied- rībai; 5. “standartu programma” – atzītas standartizācijas iestādes darbības programma, kurā uzskaitīti objekti, attiecībā uz kuriem tiek veikts standartizācijas darbs; (1) Padomes 1965. gada 26. janvāra Direktīva 65/65/EEK par normatī- vajos vai administratīvajos aktos izklāstīto noteikumu tuvināšanu attiecībā uz medikamentiem (OV 22, 9. 2. 1965. , 369/65. lpp. ), Di- rektīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 93/39/EEK (OV L 214, 24. 8. 1993. , 22. lpp. ). 340 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. 6. “standarta projekts” – dokuments, kas tehnisku parametru tekstu attiecībā uz norādīto objektu, kas pare- dzēts saskaņā ar valsts standartu procedūru, tāds kāds šis dokuments ir pēc sagatavošanas darba un kādu to laiž apgrozībā sabiedrības komentāriem vai apskatei; ietver 10. “tehnisko noteikumu projekts” – tehnisku parametru vai ieskaitot administratīvus noteikumus, citu prasību teksts, kas formulēti tā ieviešanai vai, lai ieviestu to kā tehnisku noteikumu, tekstam esot sagatavošanas stadijā, kad iespē- jams izdarīt būtiskus grozījumus. 7. “Eiropas iestāde; standartizācijas iestāde” – I pielikumā minētā Šī direktīva neattiecas uz tiem pasākumiem, ko dalībvalstis uzskata par nepieciešamiem saskaņā ar Līgumu personu, jo īpaši strādnieku aizsardzībai, preču izmantošanā ar nosacījumu, ka šie pasākumi neietekmē preces. 8. “valsts standartizācijas iestāde” – II pielikumā minētā iestā- de; 2. pants 9. “tehniski noteikumi” – tehniski parametri un citas prasības, ieskaitot attiecīgus administratīvus noteikumus, kuru ievē- tirdzniecības vai rošana ir obligāta, de jure vai de facto, izmantošanas gadījumā kādā dalībvalstī vai lielākajā tās daļā, kā arī dalībvalstu normatīvie un administratīvie akti, izņemot 10. pantā paredzētos, kas aizliedz preces ražoša- nu, ievešanu, tirdzniecību vai izmantošanu. informējamas par Komisija un I un II pielikumā minētās standartizācijas 1. iestādes jauniem objektiem, attiecībā uz kuriem II pielikumā minētās valstu iestādes nolēmušas, iekļau- jot tos savā standartu programmā, sagatavot vai grozīt stan- ja vien tā nav identiska vai līdzvērtīga starptautiska vai dartu, Eiropas standarta pārņemšana. De facto tehniski noteikumi ietver: 1. punktā minētā informācija norāda, vai attiecīgais stan- 2. darts: — dalībvalsts normatīvajos un administratīvajos aktus, kas attiecas uz tehniskiem parametriem vai citām prasībām, vai uz profesionāliem kodeksiem vai praksi, kas savu- kārt attiecas uz tehniskiem parametriem vai citām prasībām, un atbilstība kuriem tiek pielīdzināta atbilstī- iepriekšminēto normatīvo un admi- bas prezumpcijai nistratīvo aktu noteikumiem, — pārņem starptautisku standartu, neesot tā ekvivalents, — būs jauns valsts standarts vai — grozīs valsts standartu. — brīvprātīgus nolīgumus, kuros valsts iestāde ir līgumslē- dzēja puse un kas sabiedrības interesēs paredz atbilstī- bu tehniskiem parametriem vai citām prasībām, izņe- mot valsts sagādes konkursu noteikumus, Pēc apspriedes ar 5. pantā minēto Komiteju Komisija var izstrādāt noteikumus konsolidētai šīs informācijas sniegšanai un plānu un kritērijus, kas nosaka šīs informācijas sniegšanu, lai atvieglotu tās novērtēšanu. finansiāliem pasākumiem, kas — tehniskus parametrus vai citas prasības, kas saistītas ar fiskāliem vai ietekmē preču patēriņu, veicinot atbilstību šādiem tehniskiem parametriem vai citām prasībām; tehniskie parametri vai citas prasības, kas saistītas ar valstu sociālā nodro- šinājuma sistēmām, nav ietvertas. ietver tehniskus noteikumus, ko uzliek dalībvalstu Tas izraudzītas iestādes, kuras ietvertas sarakstā, ko Komisija jūlijam, 5. pantā minētajā sastāda līdz 1995. gada 1. Komitejas sistēmā. Komisija var prasīt pilnīgu vai daļēju ziņošanu par stan- 3. dartu programmām. Tā dara šo informāciju pieejamu dalībvalstīm veidā, kas ļauj novērtēt un salīdzināt dažādas programmas. Vajadzības 4. II pielikumā, pamatojoties uz dalībvalstu ziņojumiem. Komisija izdara gadījumā grozījumus Šo pašu procedūru izmanto šā saraksta grozīšanai; Padome, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu, 5. par grozījumiem I pielikumā. lemj 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 341 3. pants likumus pastāvošo vai paredzamo tirdzniecības šķēršļu likvidē- šanai. I un II pielikumā minētajām standartizācijas iestādēm un Komisijai pēc to pieprasījuma nosūta visus standartu projektus; attiecīgā iestāde tās informē par pasākumiem, kas veikti sa- skaņā ar komentāriem, ko tās izteikušas attiecībā uz projek- tiem. Komiteja izsaka savu viedokli par 2. punktā minētajiem 3. paziņojumiem un priekšlikumiem un var sakarā ar to ierosināt, lai Komisija: — pieprasa, lai Eiropas standartu institūcijas pieņem Eiropas standartu noteiktā termiņā, 4. pants Dalībvalstis veic visus nepieciešamos pasākumus, 1. drošinātu, ka to standartizācijas iestādes: lai no- — vajadzības gadījumā, lai izvairītos no iespējamiem šķēršļiem tirdzniecībai, nodrošina, ka attiecīgās dalībvalstis savstarpēji vienojas par atbilstīgiem pasākumiem, — sniedz informāciju saskaņā ar 2. un 3. pantu, — veic visus nepieciešamos pasākumus, — publicē standartu projektus tādā veidā, ka komentārus var saņemt arī no citu dalībvalstu pārstāvjiem, — nosaka sfēras, kurās vajadzīga saskaņošana, un, ja rodas tāda vajadzība, veic attiecīgu saskaņošanu noteiktajā sektorā. — garantē citu II pielikumā minēto iestāžu tiesības pasīvi vai aktīvi (nosūtot novērotāju) iesaistīties plānotajos pasākumos, — neiebilst pret savas darba programmas standartizācijas te- mata apspriešanu Eiropas līmenī saskaņā ar Eiropas stan- iestāžu pieņemtiem noteikumiem un neveic dartizācijas pasākumus, kas var kaitēt lēmumam attiecībā uz to. Dalībvalstis jo īpaši atturas no jebkādas valsts standarta, 2. kas pieņemts pretrunā ar 2. un 3. pantu, un šā panta 1. punktu, atzīšanas, apstiprināšanas vai izmantošanas atsau- cēm. 5. pants Pastāvīgo komiteju izveido no dalībvalstu ieceltiem pārstāvjiem, kuri var lūgt ekspertu vai padomdevēju palīdzību; tās priekšsē- dētājs ir Komisijas pārstāvis. Komiteja pieņem savas darbības noteikumus. 6. pants 4. Komitejai jākonsultējas ar Komisiju: a) pirms jebkādu grozījumu izdarīšanas I un II pielikuma sarakstos (2. panta 1. punkts); b) pieņemot noteikumus konsolidētai informācijas sniegšanai un standartu programmu sniegšanas plānam un kritērijiem (2. panta 2. punkts); c) lemjot par faktisko sistēmu, ar ko realizē šajā direktīvā paredzēto informācijas apmaiņu, un izmaiņām tajā; d) pārbaudot šīs direktīvas izveidotās sistēmas darbību; e) par 3. punkta pirmajā atkāpē minētajiem pieprasījumiem standartu institūcijām. Komisija var konsultēt Komiteju par 5. noteikumu provizorisko projektu, ko tā saņēmusi. jebkuru tehnisko Jebkādus jautājumus par īstenošanu var 6. iesniegt Komitejai pēc tās priekšsēdētāja vai dalībvalsts piepra- sījuma. šīs direktīvas Komiteja vismaz divas tiekas 1. II pielikumā minēto standartu institūciju pārstāvjiem. reizes gadā Komitejas sēdes un tai iesniedzamā informācija ir konfi- 7. denciāla. ar I un Komisija Komitejai iesniedz ziņojumu par šajā direktīvā 2. minēto kārtību īstenošanu un piemērošanu un iesniedz priekš- Tomēr Komiteja un valsts iestādes var, ievērojot nepieciešamo piesardzību, eksperta viedokļa iegūšanai konsultēties ar fizi- skām vai juridiskām personām, to skaitā ar personām privātajā sektorā. 342 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. 7. pants Dalībvalstis veic visus nepieciešamos pasākumus, 1. lai no- drošinātu, ka 6. panta 3. punkta pirmajā atkāpē minētā Eiropas standarta sagatavošanas laikā vai pēc tā apstiprināšanas to standartizācijas iestādes neveic nekādas darbības, kas varētu kavēt paredzēto saskaņošanu, un jo īpaši, ka tās attiecīgajā jomā nepublicē jaunu vai pārstrādātu valsts standartu, kas pilnībā neatbilst pastāvošajam Eiropas standartam. Ja jo īpaši projekts paredz ķīmiskas vielas, preparāta vai preces tirdzniecības vai izmantošanas ierobežošanu, pamatojoties uz sabiedrības veselības aizsardzību, patērētāju vai vides aizsardzī- bu, dalībvalstis nosūta kopsavilkumu vai norādes par visu informāciju, kas attiecas uz konkrēto vielu, preparātu vai preci ja šāda un tās zināmajiem vai pieejamajiem aizvietotājiem, informācija ir pieejama, un ziņo par paredzamo pasākumu ietekmi uz veselības aizsardzību un patērētāju un vides aizsar- dzību kopā ar iespējamā kaitējuma analīzi, kas veikta saskaņā ar vispārējiem ķīmisku vielu kaitējuma novērtēšanas princi- piem, kā minēts Regulas (EEK) Nr. 793/93 (1) 10. panta vai Direktīvas 4. vielas 67/548/EEK (2) 3. panta 2. punktā jaunas vielas gadījumā. eksistējošas gadījumā punktā 1. punkts neattiecas uz standarta institūciju darbu, kas 2. veikts pēc valsts iestāžu pieprasījuma, izstrādātu tehniskus parametrus vai standartu konkrētām precēm tehnisku notei- kumu pieņemšanai par šīm precēm. lai Komisija nekavējoties informē citas dalībvalstis par projektu un iesniegti, un tā var nosūtīt visiem dokumentiem, kas tai projektu 5. pantā minētajai Komitejai tās atzinuma saņemšanai un, vajadzības gadījumā, komitejai, kas atbildīga par attiecīgo sfēru. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus visus iepriekšējā apak- špunktā minētos pieprasījumus kā tehnisko noteikumu projek- tus saskaņā ar 8. panta 1. punktu un paziņo to pieņemšanas pamatojumu. Neatkarīgi no 1. panta 9. punkta otrā apakšpunkta trešajā ievilkumā minētajiem tehniskajiem parametriem vai citām pra- sībām detalizēti izstrādātie Komisijas vai dalībvalstu komentāri vai atzinumi var attiekties vienīgi uz aspektiem, kas var kavēt tirdzniecību un nevis uz pasākumu fiskālo vai finansiālo dabu. 8. pants Komisija un dalībvalstis var izteikt komentārus dalīb- 2. valstij, kas iesniegusi tehnisko noteikumu projektu, un šī dalīb- valsts iespēju robežās ņem šos komentārus vērā tālākā tehnisko noteikumu sagatavošanā. Saskaņā ar 10. pantu dalībvalstis nekavējoties dara Komi- 1. izņemot sijai zināmu jebkuru tehnisko noteikumu projektu, gadījumus, ja tas pārņem visu starptautiskā vai Eiropas standar- ta tekstu. Šajā gadījumā pietiek ar informāciju par attiecīgo tās paziņo Komisijai pamatojumu šādu tehnisku standartu; noteikumu pieņemšanas vajadzībai, ja tas jau nav paskaidrots projektā. Vajadzības gadījumā un ja tas jau nav iesniegts ar iepriekšējo paziņojumu, dalībvalstis vienlaicīgi dara zināmu principiāli un tieši saistīto normatīvo un regulatīvo noteikumu tekstu, ja šāda teksta zināšana nepieciešama tehnisko noteikumu projekta no- vērtēšanai. Dalībvalstis atkārtoti dara zināmu projektu saskaņā ar iepriek- šminētajiem nosacījumiem, ja tās izdara izmaiņas projektā, kas būtiski īstenošanai pare- dzētos termiņus, pievienojot parametrus vai prasības, vai pada- rot pēdējās ierobežojošākas. izmaina tā darbības sfēru, saīsinot Dalībvalstis nekavējoties dara Komisijai zināmu tehnisko 3. noteikumu galīgo tekstu. Informācija, kas sniegta saskaņā ar šo pantu nav konfi- ja attiecīgā dalībvalsts izteikusi 4. denciāla, izņemot gadījumus, tādu prasību. Šāda prasība jāpamato. Šādos gadījumos, ja ievērota vajadzīgā piesardzība, 5. pantā minētā Komiteja un valsts iestādes var lūgt ekspertu padomu no fiziskām vai juridiskām personām privātajā sektorā. (1) Padomes 1993. gada 23. marta Regula (EEK) Nr. 793/93 par esošo vielu riska faktoru novērtējumu un kontroli (OV L 84, 5. 4. 1993. , 1. lpp. ). (2) Padomes 1967. gada 27. jūnija Direktīva 67/548/EEK par normatīvu un administratīvu aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifi- kāciju, iesaiņojumu un marķēšanu (OV L 196, 16. 8. 1967. , 1. lpp. ). Direktīva grozīta ar Direktīvu 92/32/EEK (OV L 154, 5. 6. 1992. , 1. lpp. ). 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis Ja tehnisko noteikumu projekts veido pasākumu daļu, par 5. kuriem projektu līmenī jāziņo Komisijai saskaņā ar citu Kopie- nas tiesību aktu, dalībvalstis var paziņot 1. punkta nozīmē saskaņā ar šo citu tiesību aktu ar nosacījumu, ka tās formāli norāda, ka minētais paziņojums ir paziņojums arī šīs direktīvas nozīmē. Tas, ka Komisija neveic nekādus pasākumus attiecībā uz teh- nisko noteikumu projektu saskaņā ar šo direktīvu, nekavē lēmumu pieņemšanu saskaņā ar citiem Kopienas tiesību aktiem. attiecas uz jomu, ko aptver direktīvas, regulas vai priekšlikums, ar 189. pantu. saskaņā Padomei iesniegts kas 343 lēmuma Līguma Ja Padome pieņem kopēju nostāju 3. un 4. punktā minē- 5. tajā bezdarbības periodā, šo periodu saskaņā ar 6. punktu pagarina līdz 18 mēnešiem. 6. 3. , 4. un 5. punktā minētās saistības izbeidzas: 9. pants — ja Komisija informē dalībvalstis, ka tā vairs negrasās ierosi- nāt vai pieņemt saistošu Kopienas tiesību aktu, Dalībvalstis atliek tehnisko noteikumu projekta pieņemša- 1. nu uz trīs mēnešiem no brīža, kad Komisija saņēmusi 8. panta 1. punktā minēto paziņojumu. — ja Komisija informē dalībvalstis par tās projekta vai priek- šlikuma atsaukšanu, 2. Dalībvalstis atliek: — ja Komisija vai Padome pieņem saistošu Kopienas tiesību aktu. — uz četriem mēnešiem tehnisko noteikumu projekta pieņem- šanu brīvprātīga nolīguma formā 1. panta 9. punkta otrās atkāpes nozīmē, — neierobežojot 3. , 4. un 5. punktu, uz sešiem mēnešiem jebkuru citu tehnisko noteikumu projektu pieņemšanu no brīža, kad Komisija saņēmusi 8. panta 1. punktā minēto paziņojumu, izstrā- dātu atzinumu trīs mēnešu laikā no šī brīža par to, ka plānotie pasākumi var radīt šķēršļus preču brīvai apritei iekšējā tirgū. ja Komisija vai cita dalībvalsts sniedz sīki Attiecīgā dalībvalsts ziņo Komisiju par pasākumiem, ko tā piedāvā veikt saskaņā ar šiem sīki izstrādātajiem atzinumiem. Komisija izsaka savu viedokli par šo reakciju. Dalībvalstis atliek tehnisko noteikumu projekta pieņemša- 3. nu uz 12 mēnešiem no brīža, kad Komisija saņēmusi 8. panta 1. punktā minēto paziņojumu, ja trīs mēnešu laikā no šā brīža Komisija paziņo par savu nodomu ierosināt vai pieņemt direk- tīvu, ar Līguma 189. pantu. lēmumu šajā regulu vai saskaņā jomā 1. līdz 5. punkts neattiecas uz gadījumiem, 7. ja neatlie- kamu iemeslu dēļ, ko radījuši nozīmīgi un neparedzami ap- stākļi attiecībā uz veselības vai drošības aizsardzību, dzīvnieku un augu aizsardzību, dalībvalstij jāsagatavo tehniskos noteiku- mus ļoti īsā laika posmā, lai pieņemtu un ieviestu tos nekavē- joties bez konsultēšanās iespējām. Dalībvalsts 8. pantā minētajā paziņojumā informē par iemesliem, kas rada pasākumu stei- dzamību. Komisija, cik vien ātri iespējams, sniedz atzinumu par paziņojumu. Tā veic nepieciešamos pasākumus gadījumos, ja šo procedūru izmanto nepareizi. Komisija informē Eiropas Parlamentu. 10. pants 8. un 9. pants neattiecas uz tiem dalībvalstu normatīva- 1. jiem un administratīvajiem aktiem vai brīvprātīgiem nolīgu- miem, ar kuru palīdzību dalībvalstis: — panāk atbilstību saistošiem Kopienas rezultātā pieņem tehniskos parametrus, tiesību aktiem, kā — izpilda saistības, kas rodas no starptautiskiem nolīgumiem, kā rezultātā Kopienā pieņem kopējus tehniskos parametrus, Dalībvalstis atliek tehnisko noteikumu projekta pieņemša- 4. nu uz 12 mēnešiem no brīža, kad Komisija saņēmusi 8. panta 1. punktā minēto paziņojumu, ja trīs mēnešu laikā no šā brīža Komisija paziņo viedokli, ka tehnisko noteikumu projekts — izmanto saistošos Kopienas tiesību aktos paredzētās drošī- bas klauzulas, 344 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. — piemēro Direktīvas 92/59/EEK (1) 8. panta 1. punktu, — nosaka sev ierobežojumus Eiropas Kopienu Tiesas sprie- duma īstenošanai, — nosaka sev ierobežojumus tehnisko noteikumu grozīšanai šīs direktīvas 1. panta 9. punkta nozīmē saskaņā ar Komi- sijas pieprasījumu, lai likvidētu šķērsli tirdzniecībai. 9. pants neattiecas uz dalībvalstu normatīvajiem un admi- 2. nistratīvajiem aktiem, kas aizliedz ražošanu, ciktāl tie nerada šķēršļus preču brīvai apritei. 9. panta 3. līdz 6. punkts neattiecas uz 1. panta 9. punkta 3. otrajā atkāpē minētajiem brīvprātīgajiem nolīgumiem. 9. pants neattiecas uz 1. panta 9. punkta trešajā atkāpē 4. minētajiem tehniskajiem parametriem vai citām prasībām. 11. pants publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarīt šādas at- sauces. 13. pants III pielikuma A daļā uzskaitītās direktīvas un lēmumi ar 1. šo tiek atcelti, neierobežojot dalībvalstu saistības attiecībā uz minēto noteikti III pielikuma B daļā. pārņemšanas termiņiem, direktīvu kas Atsauces uz atceltajām direktīvām un lēmumiem uzskatā- 2. mas par atsaucēm uz šo direktīvu un lasāmas saskaņā ar IV pielikumā ietverto salīdzinošo tabulu. 14. pants Šī direktīva stājas spēkā 20. dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. Komisija ik pēc diviem gadiem Eiropas Parlamentam, Padomei un Ekonomikas un sociālo lietu komitejai ziņo par šīs direktī- vas piemērošanas rezultātiem. Saskaņā ar šo direktīvu Eiropas standartizācijas iestādēm uzticēto standartizācijas darbu sarak- stus, kā arī saņemto paziņojumu statistiku katru gadu publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. 15. pants Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Luksemburgā, 1998. gada 22. jūnijā 12. pants Ja dalībvalstis pieņem tehniskus noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai Padomes vārdā — Eiropas Parlamenta vārdā — priekšsēdētājs priekšsēdētājs J. CUNNINGHAM J. M. GIL-ROBLES (1) Padomes 1992. gada 29. jūnija Direktīva 92/59/EEK par produktu vispārējo drošību (OV L 228, 11. 8. 1992. , 24. lpp. ). 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 345 I PIELIKUMS EIROPAS STANDARTIZĀCIJAS IESTĀDES CEN Eiropas Standartizācijas komiteja Cenelec Eiropas Elektrotehniskās standartizācijas komiteja ETSI Eiropas Telekomunikāciju standartu institūts 346 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. II PIELIKUMS VALSTS STANDARTIZĀCIJAS INSTITŪCIJAS 1. BEĻĢIJA IBN/BIN Institut belge de normalisation Belgisch Instituut voor Normalisatie CEB/BEC Comité électrotechnique belge Belgisch Elektrotechnisch Comité 2. DĀNIJA DS Dansk Standard NTA Telestyrelsen, National Telecom Agency 3. VĀCIJA DIN Deutsches Institut für Normung e. V. DKE Deutsche Elektrotechnische Kommission im DIN und VDE 4. GRIEĶIJA ΕΛΟΤ Ελληνιχός Οργανισμός Τυποποίηοης 5. SPĀNIJA AENOR Asociación Española de Normalización y Certificación 6. FRANCIJA AFNOR Association française de normalisation UTE Union technique de l’électricité – Bureau de normalisation auprès de l’AFNOR 7. ĪRIJA NSAI National Standards Authority of Ireland ETCI Electrotechnical Council of Ireland 8. ITĀLIJA UNI (1) Ente nazionale italiano di unificazione CEI (1) Comitato elettrotecnico italiano (1) UNI un CEI, sadarbojoties ar Istituto superiore delle Poste e Telecommunicazioni un ministero dell’Industria, ETSI struktūrā darba izpildi ir uzticējuši CONCIT (Comitato nazionale di coordinamento per le tecnologie dell’informazione). 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 347 9. LUKSEMBURGA ITM Inspection du travail et des mines SEE Service de l’énergie de l’État 10. NĪDERLANDE NNI Nederlands Normalisatie-instituut NEC Nederlands Elektrotechnisch Comité 11. AUSTRIJA ON Österreichisches Normungsinstitut ÖVE Österreichischer Verband für Elektrotechnik 12. PORTUGĀLE IPQ Instituto Português da Qualidade 13. APVIENOTĀ KARALISTE BSI British Standards Institution BEC British Electrotechnical Committee 14. SOMIJA SFS Suomen Standardisoimisliitto SFS ry Finlands Standardiseringsförbund SFS rf THK/TFC Telehallintokeskus Teleförvaltningscentralen SESKO Suomen Sähköteknillinen Standardisoimisyhdistys SESKO ry Finlands Elektrotekniska Standardiseringsförening SESKO rf 15. ZVIEDRIJA SIS Standardiseringen i Sverige SEK Svenska elektriska kommissionen ITS Informationstekniska standardiseringen 348 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. III PIELIKUMS A DAĻA Atceltās direktīvas un lēmumi (minēts 13. pantā) Direktīva 83/189/EEK un tās tālākie grozījumi Padomes Direktīva 88/182/EEK Komisijas Lēmums 90/230/EEK Komisijas Lēmums 92/400/EEK Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 94/10/EK Komisijas Lēmums 96/139/EK B DAĻA Termiņu saraksts pārņemšanai valstu tiesību aktos (minēts 13. pantā). Direktīvu pārņemšanas termiņi: 83/189/EEK (OV L 109, 26. 4. 1983. , 8. lpp. ) 88/182/EEK (OV L 81, 26. 3. 1988. , 75. lpp. ) 94/10/EK (OV L 100, 19. 4. 1994. , 30. lpp. ) 31. 3. 1984. 1. 1. 1989. 1. 7. 1995. IV PIELIKUMS SALĪDZINOŠĀ TABULA Direktīva 83/189/EEK Šī direktīva 1. pants 2. pants 3. pants 4. pants 5. pants 6. pants 7. pants 8. pants 9. pants 10. pants 11. pants 12. pants — — — I pielikums II pielikums — — 1. pants 2. pants 3. pants 4. pants 5. pants 6. pants 7. pants 8. pants 9. pants 10. pants 11. pants 12. pants 13. pants 14. pants 15. pants I pielikums II pielikums III pielikums IV pielikums