title: Nõukogu direktiiv 98/46/EÜ, 24. juuni 1998, millega muudetakse direktiivi 64/432/EMÜ ühendusesisest veiste ja sigadega kauplemist mõjutavate loomatervishoiu probleemide kohta A, D (I peatükk) ja F lisasid

eurovoc_concepts:
cattle
exchange of information
health control
intra-EU trade
swine
veterinary legislation

formats: html pdf print

text: 03/23. kd ET Euroopa Liidu Teataja 217 31998L0046 L 198/22 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA 15. 7. 1998 NÕUKOGU DIREKTIIV 98/46/EÜ, 24. juuni 1998, millega muudetakse direktiivi 64/432/EMÜ ühendusesisest veiste ja sigadega kauplemist mõjutavate loomatervishoiu probleemide kohta A, D (I peatükk) ja F lisasid EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, Artikkel 2 arvesse nõukogu 26. võttes aasta direktiivi 64/432/EMÜ ühendusesisest veiste ja sigadega kauplemist mõjutavate loomatervishoiu probleemide kohta, (1) ja eriti selle artikli 16 lõike 1 punkti a, juuni 1964. võttes arvesse komisjoni ettepanekut, (2) võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, (3) ning arvestades, et: direktiivi 64/432/EMÜ artiklis 16 on komisjonil palutud teha ettepanekuid nimetatud direktiivi A, D (I peatükk) ja F lisade muutmise kohta, pidades eelkõige silmas nende kohandamist vastavalt tehnoloogia arengule; samas artiklis on sätestatud, et nõukogu teeb nende ettepane- kute kohta otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega enne 1. jaanuari 1998; ajal nõuab veterinaariaalaste haldusprotseduuride viimasel areng karjamajandamise, loomade liikumise kontrolli, loomade identifitseerimise ja haiguste tõrje alase info töötlemise osas muudatuste tegemist direktiivi 64/432/EMÜ teatavates lisades, Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi 1. vajalikud õigusnormid hiljemalt 1. neist viivitamata komisjonile. järgimiseks juulil 1999. Nad teatavad liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, Kui lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga 2. reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti. Artikkel 3 Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval. Artikkel 4 Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele. ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI: Luksemburg, 24. juuni 1998 Artikkel 1 Käesolevaga peatükk) ja F lisad käesoleva direktiivi lisade tekstiga. asendatakse direktiivi 64/432/EMÜ A, D (I Nõukogu nimel eesistuja J. CUNNINGHAM (1) EÜT 121, 29. 7. 1964, lk 1977/64. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 97/12/EÜ (EÜT L 109, 25. 4. 1997, lk 1). (2) EÜT C 266, 3. 9. 1997, lk 4, ja EÜT C 337, 7. 11. 1997, lk 1. (3) EÜT C 14, 19. 1. 1998, lk 58. 218 ET Euroopa Liidu Teataja 03/23. kd I LISA “A LISA I. Ametlikult tuberkuloosivaba veisekari Käesolevas jaos tähendavad “veised” kõiki veiseid, välja arvatud kultuuri- ja spordiüritustest osavõtvaid loomi. 1. Veisekari on ametlikult tuberkuloosivaba, kui: a) ühelgi loomal ei esine tuberkuloosi kliinilisi tunnuseid; b) kõik üle kuue nädala vanused veised on reageerinud negatiivselt vastavalt B lisale läbi viidud vähemalt kahele ametlikule nahasisesele tuberkuliiniproovile, millest esimene tehakse kuus kuud pärast nakkuse likvi- deerimist karjast ja teine kuus kuud hiljem või, kui kari on kogutud kokku ainult loomadest, mis on pärit ametlikult tuberkuloosivabadest karjadest, tehakse esimene proov vähemalt 60 päeva pärast kogumist ja teine proov pole nõutav; c) pärast punktis b osutatud esimese proovi tegemist ei ole karja toodud ühtki üle kuue nädala vanust veist, välja arvatud juhul, kui tema nahasisene tuberkuliiniproov, mis on tehtud ja mida on hinnatud vastavalt B lisale ja mis on tehtud kas 30 päeva jooksul enne või 30 päeva jooksul pärast tema karja toomise kuupäeva, on andnud negatiivse tulemuse; viimasel juhul peab/peavad loom(ad) olema karja teistest looma- dest füüsiliselt isoleeritud, selliselt et vältida igasugust otsest või kaudset kontakti teiste loomadega, kuni tulemus on osutunud negatiivseks. Pädev asutus võib siiski mitte nõuda nimetatud testi läbiviimist loomade liikumise korral oma territooriumil, kui loom on pärit ametlikult tuberkuloosivabast karjast, välja arvatud liikmesriigis, kus pädev asutus nõudis 1. jaanuaril 1998 ja kuni ametlikult tuberkuloosivaba piirkonna staatuse saavutamiseni antud testide läbivii- mist loomade suhtes, mis liiguvad artiklis 14 osutatud võrgusüsteemis osalevate karjade vahel. 2. Veisekari säilitab ametlikult tuberkuloosivaba staatuse, kui: a) punktides 1a ja c täpsustatud tingimused on jätkuvalt täidetud; b) kõik majandisse saabuvad loomad on pärit ametlikult tuberkuloosivaba staatusega karjadest; c) kõik majandis olevad loomad, välja arvatud majandis sündinud alla kuue nädala vanused vasikad, läbivad rutiinse tuberkuliiniproovi vastavalt B lisale üheaastase intervalliga. Liikmesriigi pädev asutus võib siiski liikmesriigi või liikmesriigi osa suhtes, kus kõikide veisekarjade suhtes rakendatakse tuberkuloosi vastu võitlemise ametlikku programmi, muuta rutiinsete kontrollimiste sagedust järgmiselt: — kui tuberkuloosiga nakatunuks kinnitatud veisekarjade aastase protsendi – mis määratakse kindlaks iga aasta 31. detsembril – keskmine kahe viimase ühe-aastase järelevalve perioodi jooksul ei ületa 1 % kõikidest karjadest määratletud piirkonnas, võib karja rutiinsete kontrollimiste intervalli pikendada kahe aastani ning nuumamiseks ettenähtud isasloomad isoleeritud epidemioloogilises üksuses võib vabastada tuberkuliiniproovist, tingimusel et nad on pärit ametlikult tuberkuloosivabadest karjadest ja et pädev asutus garanteerib, et nuumamiseks ettenähtud isasloomi ei kasutata aretamiseks ja nad lähevad otse tapmisele, — kui tuberkuloosiga nakatunuks kinnitatud veisekarjade aastase protsendi – mis määratakse kindlaks iga aasta 31. detsembril – keskmine kahe viimase kahe-aastase järelevalve perioodi jooksul ei ületa 0,2 % kõikidest karjadest määratletud piirkonnas, võib rutiinsete kontrollimiste intervalli pikendada kolme aastani ja/või loomade vanuse, mil loomad peavad läbima antud kontrollimised, võib tõsta 24 kuuni, — kui tuberkuloosiga nakatunuks kinnitatud veisekarjade aastase protsendi – mis määratakse kindlaks iga aasta 31. detsembril – keskmine kahe viimase kolme-aastase järelevalve perioodi jooksul ei ületa 0,1 % kõikidest karjadest määratletud piirkonnas, võib rutiinsete kontrollimiste intervalli pikendada nelja aastani või, tingimusel et järgmised tingimused on täidetud, võib pädev asutus vabastada karjad karjade tuberkuliiniproovist: 03/23. kd ET Euroopa Liidu Teataja 219 1) enne karja toomist läbivad kõik veised nahasisese tuberkuliiniproovi negatiivse tulemustega; 2) kõikide tapetud veiste puhul kontrollitakse tuberkuloosi kahjustusi ning kõik sellised kahjustused saadetakse histopatoloogilisele ja bakterioloogilisele kontrollimisele tuberkuloosi tunnuste uurimi- seks. Pädev asutus võib samuti liikmesriigi või selle osa suhtes suurendada tuberkuliiniproovide sagedust, kui haigestumus on suurenenud. 3A. Karja ametlikult tuberkuloosivaba staatus peatatakse, kui: a) lõikes 2 täpsustatud tingimusi enam ei täideta; või b) üks või enam looma loetakse olevat reageerinud positiivselt tuberkuliiniproovile või tapajärgse kontrolli käigus kahtlustatakse tuberkuloosi juhtumit. Kui loom loetakse olevat reageerinud positiivselt, eemaldatakse ta karjast ja tapetakse. Positiivselt reagee- rinud looma või haiguskahtlusega looma rümba suhtes viiakse läbi asjakohased tapajärgsed kontrollimised, laboriuuringud ja epidemioloogilised kontrollimised. Karja staatus jääb peatatuks ajani, mil kõik labori- uuringud on lõpule viidud. Kui tuberkuloosi esinemine ei leia kinnitust, võib ametlikult tuberkuloosivaba staatuse peatamise tühistada, kui kõik üle kuue nädala vanused loomad on testitud ja andnud negatiivse tulemuse vähemalt 42 päeva pärast reageerinud looma(de) eemaldamist; või c) kari sisaldab määramata staatusega loomi vastavalt B lisas kirjeldatule. Sellisel juhul jääb karja staatus peata- tuks, kuni loomade staatus on välja selgitatud. Sellised loomad tuleb isoleerida karja teistest loomadest, kuni nende staatus on välja selgitatud kas täiendava kontrollimisega 42 päeva hiljem või siis tapajärgse kontrolli- mise ja laboriuuringuga; d) erandina punkti c nõuetest võib pädev asutus siiski liikmesriigis, kus pädev asutus viib läbi rutiinset karja kontrollimist, kasutades B lisas kirjeldatud võrdlevat tuberkuliiniproovi, ja karja puhul, kus pole avastatud ühtegi kinnitatud positiivselt reageerinud looma vähemalt kolm aastat, otsustada mitte piirata karja muude loomade liikumist, tingimusel et ebaselge reaktsiooniga loomade staatus selgitatakse välja täiendava kontrol- limisega 42 päeva hiljem ja et ühtki looma asjaomasest majandist ei lubata ühendusesiseseks kauplemiseks, kuni ebaselgelt reageerinud loomade staatus on välja selgitatud. Kui antud täiendaval kontrollimisel reageerib mõni loom positiivselt või annab jätkuvalt ebaselge reaktsiooni, siis kohaldatakse punkti b tingi- musi. Kui haiguse esinemine leiab hiljem kinnitust, tuleb tuvastada ja testida kõik loomad, kes on lahkunud majandist alates karja viimase selge testimise ajast. 3B. Karja ametlikult tuberkuloosivaba staatus tühistatakse, kui tuberkuloosi esinemist kinnitab M. Bovis’e eralda- mine laboratoorsel uurimisel. Pädev asutus võib staatuse peatada, kui: a) lõikes 2 täpsustatud tingimusi enam ei täideta; või b) tapajärgsel kontrollil on näha tuberkuloosi klassikalisi kahjustusi; või c) epidemioloogiline uurimine teeb kindlaks nakkuse tõenäosuse; d) või muudel põhjustel, mida loetakse vajalikuks veiste tuberkuloosi tõrje eesmärgil. Pädev asutus peab tegema kindlaks ja kontrollima kõik karjad, mis loetakse epidemioloogiliselt seotud olevat. Karja ametlikult tuberkuloosivaba staatus jääb tühistatuks, kuni tööruumide ja seadmete puhastamine ja desin- fitseerimine on lõpetatud ja kõik üle kuue nädala vanused loomad on reageerinud negatiivselt vähemalt kahele järjestikusele tuberkuliiniproovile, millest esimene tehakse mitte varem kui 60 päeva pärast ja teine 4–12 kuud pärast viimase positiivselt reageerinud looma eemaldamist. 4. Artikli 8 kohaselt esitatud info alusel võib liikmesriigi või liikmesriigi osa kuulutada ametlikult tuberkuloosiva- baks artiklis 17 sätestatud korras, kui ta vastab järgmistele tingimustele: 220 ET Euroopa Liidu Teataja 03/23. kd a) tuberkuloosiga nakatunuks kinnitatud veisekarjade protsent kõikidest karjadest ei ole ületanud 0,1 % aastas kuus aastat järjest ja vähemalt 99,9 % karjadest on igal aastal saavutanud ametlikult tuberkuloosivaba staa- tuse kuus aastat järjest, kusjuures viimatimainitud protsendi arvestus toimub iga kalendriaasta 31. detsemb- ril; b) on olemas määruse (EÜ) nr 820/97 (1) kohane identifitseerimissüsteem, mis võimaldab iga veise kohta teha kindlaks päritolu- ja vahekarjad; c) kõik tapetud veised läbivad ametliku tapajärgse kontrolli; d) ametlikult tuberkuloosivaba staatuse peatamise ja tühistamise protseduurid on täidetud. 5. Liikmesriik või liikmesriigi osa säilitab ametlikult tuberkuloosivaba staatuse, kui lõike 4 punktide a–d tingimusi jätkuvalt täidetakse. Kui on siiski tõendeid olulisest tuberkuloosi olukorra muutusest ametlikult tuberkuloosiva- baks tunnistatud liikmesriigis või liikmesriigi osas, võib komisjon artiklis 17 sätestatud korras teha otsuse staa- tuse peatamise või tühistamise kohta kuni otsuse nõuete täitmiseni. II. Ametlikult brutselloosivabad ja brutselloosivabad karjad Käesolevas jaos tähendavad “veised” kõiki veiseid, välja arvatud nuumamiseks ettenähtud isasloomi, tingimusel et nad on pärit ametlikult brutselloosivabadest karjadest ja et pädev asutus garanteerib, et nuumamiseks ettenähtud isasloomi ei kasutata aretamiseks ja nad lähevad otse tapmisele. 1. Veisekari on ametlikult brutselloosivaba, kui: a) selles ei ole brutselloosi vastu vaktsineeritud veiseid, v. a emasloomad, keda on vaktsineeritud vähemalt kolm aastat tagasi; b) ühelgi veisel ei ole vähemalt kuue kuu jooksul esinenud brutselloosi kliinilisi tunnuseid; c) kõikide üle 12 kuu vanuste veiste suhtes on rakendatud C lisa kohaselt üht järgmistest kontrollirežiimidest, mille tulemus on olnud negatiivne: i) kaks lõikes 10 täpsustatud seroloogilist testi intervalliga, mis ületab kolme kuud ja on alla 12 kuu; ii) kolm piimaproovide testi intervalliga kolm kuud, millele järgneb vähemalt kuus nädalat hiljem lõikes 10 täpsustatud seroloogiline test; d) iga karja saabuv veis pärineb ametlikult brutselloosivaba staatusega karjast ning üle 12 kuu vanuste veiste puhul on brutsella tiiter seerumi aglutinatsiooni testi tegemisel vastavalt C lisale olnud alla 30 rahvusvahe- lise aglutinatsiooniühiku ml kohta või on reageerinud negatiivselt artikli 17 korra kohaselt heakskiidetud muule testile 30 päeva jooksul enne või 30 päeva jooksul pärast karja toomise kuupäeva: viimasel juhul peab/peavad loom(ad) olema karja teistest loomadest füüsiliselt isoleeritud, selliselt et vältida igasugust otsest või kaudset kontakti teiste loomadega, kuni tulemus on osutunud negatiivseks. 2. Veisekari säilitab ametlikult brutselloosivaba staatuse, kui: a) igal aastal rakendatakse C lisa kohaselt üht järgmistest kontrollirežiimidest, mille tulemus on olnud nega- tiivne: i) kolm piima ringtesti intervalliga vähemalt kolm kuud; ii) kolm piima ELISA-testi intervalliga vähemalt kolm kuud; iii) kaks piima ringtesti intervalliga vähemalt kolm kuud, millele järgneb vähemalt kuus nädalat hiljem lõikes 10 osutatud seroloogiline test; iv) kaks piima ELISA-testi intervalliga vähemalt kolm kuud, millele järgneb vähemalt kuus nädalat hiljem lõikes 10 osutatud seroloogiline test; v) kaks seroloogilist testi intervalliga vähemalt kolm kuud, kuid mitte rohkem kui 12 kuud. (1) Nõukogu määrus (EÜ) nr 820/97, 21. aprill 1997, veiste identifitseerimise ja registreerimise süsteemi loomise ning veiseliha ja veiseli- hatoodete märgistamise kohta (EÜT L 117, 7. 5. 1997, lk 1). 03/23. kd ET Euroopa Liidu Teataja 221 Liikmesriigi pädev asutus võib siiski liikmesriigi või liikmesriigi osa suhtes, mis ei ole ametlikult brutselloo- sivaba, kuid kus kõikidele veisekarjadele rakendatakse brutselloosi vastu võitlemise ametlikku programmi, muuta rutiinsete kontrollimiste sagedust järgmiselt: — kui nakatunud ei ole üle 1 % veisekarjadest, võib olla piisav igal aastal teha kaks piima ringtesti või kaks piima ELISA-testi intervalliga vähemalt kolm kuud või üks seroloogiline test, — kui vähemalt 99,8 % veisekarjadest on tunnistatud ametlikult brutselloosivabaks vähemalt nelja aasta jooksul, võib kontrollimiste vahelise intervalli pikendada kahele aastale, kui kontrollitakse kõiki üle 12 kuu vanuseid loomi, või kontrollimisel võib piirduda üle 24 kuu vanuste loomadega, kui karjade kont- rollimist jätkatakse igal aastal. Kontrollimised tuleb viia läbi, kasutades üht lõikes 10 osutatud seroloogi- listest testidest; b) kõik karja saabuvad veised pärinevad ametlikult brutselloosivaba staatusega karjadest ning üle 12 kuu vanuste veiste puhul on brutsella tiiter seerumi aglutinatsiooni testi tegemisel vastavalt C lisale olnud alla 30 rahvusvahelise aglutinatsiooniühiku ml kohta või on reageerinud negatiivselt artikli 17 korra kohaselt heakskiidetud muule testile 30 päeva jooksul enne või 30 päeva jooksul pärast karja toomise kuupäeva: viimasel juhul peab/peavad loom(ad) olema karja teistest loomadest füüsiliselt isoleeritud, selliselt et vältida igasugust otsest või kaudset kontakti teiste loomadega, kuni tulemus on osutunud negatiivseks. Punktis b kirjeldatud testi ei tule siiski nõuda liikmesriikides või liikmesriikide piirkondades, kus brutselloo- siga nakatunud veisekarju ei ole olnud üle 0,2 % vähemalt kahe aasta jooksul ning kus loom on pärit amet- likult brutselloosivabast karjast antud liikmesriigis või piirkonnas ning ei ole transpordi ajal puutunud kokku madalama staatusega veistega; c) olenemata punktist b, võib brutselloosivabast veisekarjast pärit veiseid tuua ametlikult brutselloosivabasse karja, kui nad on vähemalt 18 aasta vanused ja, juhul kui nad on brutselloosi vastu vaktsineeritud, toimus vaktsineerimine üle aasta varem. 30 päeva jooksul enne üleviimist peab nende loomade brutsella tiiter olema olnud alla 30 rahvusvahelise aglutinatsiooniühiku ml kohta ja komplemendi sidumise testi või artikli 17 korra kohaselt heakskiidetud muu testi tulemus peab olema olnud negatiivne. Kui brutselloosivaba karja emasveis tuuakse ametlikult brutselloosivabasse veisekarja eespool toodud lõike sätete kohaselt, loetakse antud karja brutselloosivabaks kaks aastat pärast viimasena vaktsineeritud looma toomise kuupäeva. 3A. Karja ametlikult brutselloosivaba staatus peatatakse, kui: a) lõigetes 1 ja 2 täpsustatud tingimusi enam ei täideta; või b) laborikatsete tulemusena või kliinilistel alustel kahtlustatakse ühel või enamal veisel brutselloosi esinemist ja haiguskahtlusega loomad on tapetud või isoleeritud selliselt, et vältida igasugust otsest või kaudset kontakti teiste loomadega. Kui asjaomane loom on tapetud ja teda ei saa enam kontrollida, võib peatamise tühistada, kui kahe seerumi aglutinatsiooni testi tulemusena, mis on tehtud vastavalt C lisale kõigile üle 12 kuu vanustele veistele karjas, on brutsella tiiter olnud alla 30 rahvusvahelise aglutinatsiooniühiku ml kohta. Esimene test tuleb teha vähemalt 30 päeva pärast asjaomase looma eemaldamist ja teine vähemalt 60 päeva hiljem. Kui asjaomane loom on olnud karja loomadest isoleeritud, võib looma uuesti karja tuua ja karja staatuse võib ennistada pärast seda, kui: a) seerumi aglutinatsiooni test on andnud tulemuseks tiitri alla 30 rahvusvahelise aglutinatsiooniühiku ml kohta ja komplemendi sidumise testi tulemus on olnud negatiivne; või b) artikli 17 korra kohaselt sel eesmärgil heakskiidetud muu testide kombinatsiooni tulemus on olnud nega- tiivne. 222 ET Euroopa Liidu Teataja 03/23. kd 3B. Karja ametlikult brutselloosivaba staatus tühistatakse, kui laborikatsete või epidemioloogiliste uuringute tulemu- sena on brutsella nakkus leidnud karjas kinnitust. Karja staatust ei ennistata enne, kui kas kõik haiguse puhkemisel karjas olnud veised on tapetud või kui karjas on läbi viidud kontrolltestimine ja kõik üle 12 kuu vanused loomad on reageerinud negatiivselt kahele järjesti- kusele testile 60päevase intervalliga, millest esimene on tehtud mitte vähem kui 30 päeva pärast positiivse(te) looma(de) eemaldamist. Veiste puhul, kes olid tiined haiguse puhkemise ajal, tuleb lõplik kontrollimine viia läbi vähemalt 21 päeva pärast seda, kui viimane haiguse puhkemise ajal tiine olnud loom on poeginud. 4. Veisekari on brutselloosivaba, kui ta vastab lõike 1 punktides b ja c toodud tingimustele ja kui vaktsineerimine on toimunud järgmiselt: i) emasveiseid on vaktsineeritud: — enne kuue kuu vanuseks saamist tüve 19 elusvaktsiiniga, või — enne 15 kuu vanuseks saamist ametlikult kontrollitud ja heakskiidetud tapetud 45/20 adjuvantvaktsii- niga, või — artiklis 17 sätestatud korra kohaselt heakskiidetud muude vaktsiinidega; ii) alla 30 kuu vanused veised, keda on vaktsineeritud tüve 19 elusvaktsiiniga, võivad anda seerumi aglutinat- siooni testi tulemuseks üle 30 rahvusvahelise aglutinatsiooniühiku, kuid alla 80 rahvusvahelise aglutinat- siooniühiku milliliitri kohta, tingimusel et komplemendi sidumise testi tulemus on alla 30 EMÜ ühiku emas- loomade puhul, keda on vaktsineeritud vähem kui 12 kuud varem, või alla 20 EMÜ ühiku kõigil muudel juhtudel. 5. Veisekari säilitab brutselloosivaba staatuse, kui: i) karja suhtes rakendatakse üht punktis 2 a loetletud kontrollirežiimidest; ii) karja saabuvad veised täidavad punkti 2 b nõudeid, või — on pärit brutselloosivaba staatusega karjadest ning üle 12 kuu vanuste veiste puhul on seerumi agluti- natsiooni testi tulemuseks 30 päeva jooksul enne või isolatsioonis pärast karja toomist olnud alla 30 rahvusvahelise aglutinatsiooniühiku ml kohta ja komplemendi sidumise testi tulemus on olnud nega- tiivne vastavalt C lisale, või — on pärit brutselloosivaba staatusega karjadest, on alla 30 kuu vanused ja on vaktsineeritud tüve 19 elus- vaktsiiniga, kui nad annavad seerumi aglutinatsiooni testi tulemuseks üle 30 rahvusvahelise aglutinat- siooniühiku, kuid alla 80 rahvusvahelise aglutinatsiooniühiku milliliitri kohta, tingimusel et komple- mendi sidumise testi tulemuseks annavad nad alla 30 EMÜ ühiku emasloomade puhul, keda on vaktsi- neeritud vähem kui 12 kuud varem, või alla 20 EMÜ ühiku kõigil muudel juhtudel. 6A. Karja brutselloosivaba staatus peatatakse, kui: a) lõigetes 4 ja 5 täpsustatud tingimused ei ole täidetud; või b) laborikatsete tulemusena või kliinilistel alustel kahtlustatakse ühel või enamal üle 30 kuu vanusel veisel brutselloosi esinemist ja haiguskahtlusega loom(ad) on tapetud või isoleeritud selliselt, et vältida igasugust otsest või kaudset kontakti teiste loomadega. Kui asjaomane loom on olnud isoleeritud, võib looma uuesti karja tuua ja karja staatuse võib ennistada, kui seerumi aglutinatsiooni tiiter on seejärel olnud alla 30 rahvusvahelise aglutinatsiooniühiku ml kohta ja komple- mendi sidumise testi või artikli 17 korra kohaselt heakskiidetud muu testi tulemus on olnud negatiivne. 03/23. kd ET Euroopa Liidu Teataja 223 Kui asjaomased loomad on tapetud ja neid ei saa enam kontrollida, võib peatamise tühistada, kui kahe seerumi aglutinatsiooni testi tulemusena, mis on tehtud vastavalt C lisale kõigile üle 12 kuu vanustele veistele majandis, on brutsella tiiter olnud alla 30 rahvusvahelise aglutinatsiooniühiku ml kohta. Esimene test tuleb teha vähemalt 30 päeva pärast asjaomase looma eemaldamist ja teine vähemalt 60 päeva hiljem. Kui eelmise kahe lõigu kohaselt kontrollitavad loomad on alla 30 kuu vanused ja neid on vaktsineeritud tüve 19 elusvaktsiiniga, võib neid lugeda negatiivseks, kui nad annavad seerumi aglutinatsiooni testi tulemuseks üle 30 rahvusvahelise aglutinatsiooniühiku, kuid alla 80 rahvusvahelise aglutinatsiooniühiku milliliitri kohta, tingi- musel et komplemendi sidumise testi tulemus on alla 30 EMÜ ühiku emasloomade puhul, keda on vaktsinee- ritud vähem kui 12 kuud varem, või alla 20 EMÜ ühiku kõigil muudel juhtudel. 6B. Karja brutselloosivaba staatus tühistatakse, kui laborikatsete või epidemioloogiliste uuringute tulemusena on brutsella nakkus leidnud karjas kinnitust. Karja staatust ei ennistata enne, kui kas kõik haiguse puhkemisel karjas olnud veised on tapetud või kui karjas on läbi viidud kontrolltestimine ja kõik üle 12 kuu vanused vakt- sineerimata loomad on reageerinud negatiivselt kahele järjestikusele testile 60päevase intervalliga, millest esimene on tehtud mitte vähem kui 30 päeva pärast positiivse(te) looma(de) eemaldamist. Kui kõik eelmise lõike kohaselt kontrollitavad loomad on alla 30 kuu vanused ja neid on vaktsineeritud tüve 19 elusvaktsiiniga, võib neid lugeda negatiivseks, kui nende brutsella tiiter on üle 30 rahvusvahelise aglutinat- siooniühiku, kuid alla 80 rahvusvahelise aglutinatsiooniühiku ml kohta, tingimusel et komplemendi sidumise testi tulemusel on tiiter alla 30 EMÜ ühiku emasloomade puhul, keda on vaktsineeritud vähem kui 12 kuud varem, või tiiter alla 20 EMÜ ühiku kõigil muudel juhtudel. Veiste puhul, kes olid tiined haiguse puhkemise ajal, peab lõplik kontrollimine olema läbi viidud vähemalt 21 päeva pärast seda, kui viimane haiguse puhkemise ajal tiine olnud loom on poeginud. 7. Liikmesriigi või korras, kui ta vastab järgmistele tingimustele: liikmesriigi piirkonna võib kuulutada ametlikult brutselloosivabaks artiklis 17 sätestatud a) vähemalt kolm aastat ei ole registreeritud ühtki abordijuhtumit brutsella nakkuse tõttu ja B. abortus’e eralda- mist ning vähemalt 99,8 % karjadest on igal aastal saavutanud ametlikult brutselloosivaba staatuse viis aastat järjest, kusjuures protsendi arvestus toimub iga kalendriaasta 31. detsembril. Kui pädev asutus otsustab kogu karja tappa, ei pea siiski eespool toodud arvestuse eesmärgil arvestama epidemioloogilise uurimise käigus selgunud isoleeritud juhtumeid, mis on põhjustatud loomade toomisest väljastpoolt liikmesriiki või liikmesriigi osa, ja karju, mille ametlikult brutselloosivaba staatus on peatatud või tühistatud muul põhjusel kui haiguse kahtlus, tingimusel et asjaomase liikmesriigi pädev keskasutus registreerib sellised juhtumid iga- aastaselt ja edastab need komisjonile vastavalt artikli 8 lõikele 2; ja b) on olemas määruse (EÜ) nr 820/97 kohane identifitseerimissüsteem, mis võimaldab iga veise kohta teha kindlaks päritolu- ja vahekarjad; ja c) abordijuhtumitest teatamine on kohustuslik ja pädev asutus uurib neid. 8. Arvestades lõiget 9, säilitab ametlikult brutselloosivabaks kuulutatud liikmesriik või liikmesriigi piirkond selle staatuse, kui: a) lõike 7 punktides a ja b ettenähtud tingimused on jätkuvalt täidetud ning kohustuslik on teatamine abordi- juhtumitest, mis kahtlustatakse olevat brutselloosist tingitud, ja pädev asutus uurib neid; b) esimese viie aasta jooksul pärast staatuse omandamist on igal aastal testitud kõiki üle 24 kuu vanuseid veiseid vähemalt 20 % karjadest ja nad on reageerinud negatiivselt vastavalt C lisale tehtud seroloogilisele testile või piimakarjade puhul piimaproovide kontrollimisele vastavalt C lisale; 224 ET Euroopa Liidu Teataja 03/23. kd c) igast veisest, kelle puhul kahtlustatakse brutselloosiga nakatumist, teatatakse pädevale asutusele ja iga selline veis läbib brutselloosi ametliku epidemioloogilise uuringu, mis sisaldab vähemalt kaht seroloogilist vere- proovi, sealhulgas komplemendi sidumise testi ja asjakohaste proovide mikrobioloogilist uuringut; d) kahtluse perioodil, mis kestab seni, kuni punktis c ettenähtud testid on andnud negatiivse tulemuse, peata- takse haiguskahtlusega veise päritolu- või vahekarja ning temaga epidemioloogiliselt seotud karjade ametli- kult brutselloosivaba staatus; e) brutselloosi puhkemise korral, mis on hakanud levima, on kõik veised tapetud. Ülejäänud vastuvõtlike liikide loomad läbivad asjakohased testid ning tööruumid ja seadmed puhastatakse ja desinfitseeritakse. 9. Ametlikult brutselloosivabaks kuulutatud liikmesriik või liikmesriigi piirkond teatab kõikide brutselloosijuhtu- mite esinemisest komisjonile. Kui esineb tõendeid brutselloosi olukorra olulise muutuse kohta ametlikult brut- selloosivabaks tunnistatud liikmesriigis või liikmesriigi osas, võib komisjon artiklis 17 sätestatud korras teha ettepaneku staatuse peatamise või tühistamise kohta kuni otsuse nõuete täitmiseni. 10. II jaos tähendab seroloogiline test kas seerumi aglutinatsiooni testi, puhverdatud brutsella-antigeeni testi, komplemendi sidumise testi, plasma aglutinatsiooni testi, plasma ringtesti, mikroaglutinatsioonitesti või indivi- duaalset vere ELISAt vastavalt C lisas kirjeldatule. Artiklis 17 sätestatud korra kohaselt heakskiidetud ja C lisas kirjeldatud muud diagnostilised testid on samuti aktsepteeritud II jao eesmärgil. Piimatest tähendab piima ring- testi või piima ELISAt vastavalt C lisale. 03/23. kd ET Euroopa Liidu Teataja 225 D LISA I PEATÜKK AMETLIKULT VEISTE ENSOOTILISE LEUKOOSI VABAD KARJAD, LIIKMESRIIGID JA PIIRKONNAD A. Ametlikult veiste ensootilise leukoosi vaba kari tähendab karja, kus: i) ei esine kliiniliste tunnuste alusel ega laborikatsete tulemusel veiste ensootilise leukoosi juhtumeid karjas ning selliseid juhtumeid pole kinnitatud viimase kahe aasta jooksul; ja ii) kõik üle 24 kuu vanused loomad on eelnenud 12 kuu jooksul reageerinud negatiivselt kahele vastavalt käes- olevale lisale läbi viidud testile intervalliga vähemalt neli kuud; või iii) kari vastab eespool toodud punkti i nõuetele ja asub ametlikult veiste ensootilise leukoosi vabas liikmesriigis või piirkonnas. B. Kari säilitab ametlikult veiste ensootilise leukoosi vaba staatuse tingimusel, et: i) punkti Ai tingimus on jätkuvalt täidetud; ii) karja toodud loomad on pärit ametlikult veiste ensootilise leukoosi vabast karjast; iii) kõik üle 24 kuu vanused loomad reageerivad jätkuvalt negatiivselt II peatüki kohaselt läbiviidud testile intervalliga kolm aastat; iv) karja toodud ja kolmandast riigist pärinevad aretusloomad on imporditud vastavalt direktiivile 72/462/EMÜ. C. Karja ametlikult leukoosivaba staatus peatatakse, kui punktis B täpsustatud tingimused ei ole täidetud, või kui labori- katsete tulemusena või kliinilistel alustel kahtlustatakse ühel või enamal veisel veiste ensootilise leukoosi esinemist ja haiguskahtlusega loom(ad) tapetakse viivitamata. D. Staatus jääb peatatuks ajani, mil järgmised nõuded on täidetud: 1. Kui üks loom ametlikult veiste ensootilise leukoosi vabast karjast on reageerinud positiivselt ühele II peatükis osutatud testidest või kui muul moel kahtlustatakse karja ühel loomal nakkust: i) positiivselt reageerinud loom ja lehma korral tema poolt sünnitatud vasikad peavad olema karjast viidud tapmisele veterinaarasutuste järelevalve all; ii) kõik üle 12 kuu vanused loomad karjas on reageerinud negatiivselt II peatüki kohaselt tehtud kahele seroloo- gilisele testile (vahega 4–12 kuud) vähemalt kolm kuud pärast positiivse looma ja tema võimalike järglaste eemaldamist; iii) läbi on viidud epidemioloogiline uuring, mis on andnud negatiivse tulemuse, ning nakatatud karjaga epide- mioloogiliselt seotud karjades on võetud alapunktis ii sätestatud meetmed. Pädev asutus võib siiski eirata nakatatud lehma vasika tapmise kohustust, kui vasikas eraldati emast viivitamata pärast poegimist. Sellisel juhul tuleb vasika suhtes rakendada punkti 2 alapunkti iii nõudeid. 2. Kui enam kui üks loom ametlikult veiste ensootilise leukoosi vabast karjast on reageerinud positiivselt ühele II peatükis osutatud testidest või kui muul moel kahtlustatakse karja enam kui ühe looma puhul nakkust: i) positiivselt reageerinud loomad ja lehmade korral nende poolt sünnitatud vasikad tuleb viia tapmisele veteri- naarasutuste järelevalve all; ii) kõik karjas olevad üle 12 kuu vanused loomad peavad reageerima negatiivselt kahele vastavalt II peatükile läbi viidud testile intervalliga 4–12 kuud; 226 ET Euroopa Liidu Teataja 03/23. kd iii) kõik muud karjas olevad loomad peavad pärast identifitseerimist jääma majandisse kuni 24 kuu vanuseks saamiseni ja neid tuleb testida II peatüki kohaselt pärast nimetatud vanuseni jõudmist, välja arvatud see, et pädev asutus võib lubada asjaomaste loomade saatmist otse tapmisele ametliku järelevalve all; iv) läbi on viidud epidemioloogiline uuring, mis on andnud negatiivse tulemuse, ning nakatatud karjaga epide- mioloogiliselt seotud karjades on võetud alapunktis ii sätestatud meetmed. Pädev asutus võib siiski eirata nakatatud lehma vasika tapmise kohustust, kui vasikas eraldati emast viivitamata pärast poegimist. Sellisel juhul tuleb vasika suhtes rakendada punkti 2 alapunkti iii nõudeid. E. Artiklis 17 sätestatud korras ja artikli 8 kohaselt esitatud info alusel võib liikmesriigi või liikmesriigi osa lugeda ametlikult veiste ensootilise leukoosi vabaks, kui: a) kõik punkti A tingimused on täidetud ja vähemalt 99,8 % veisekarjadest on ametlikult veiste ensootilise leukoosi vabad; või b) liikmesriigis või juhtumeid viimase kolme aasta jooksul ja kasvajate esinemisest, mis kahtlustatakse olevat põhjustatud veiste ensootilisest leukoosist, teatatakse kohustuslikus korras ja viiakse läbi nende põhjuste uurimine ja liikmesriigi osas ei ole kinnitatud veiste ensootilise leukoosi liikmesriigi puhul vähemalt 10 % juhuslikult valitud karjades on kõik üle 24 kuu vanused loomad reageerinud eelmise 24 kuu jooksul negatiivselt II peatüki kohaselt läbiviidud testile või liikmesriigi osa puhul on kõik üle 24 kuu vanused loomad reageerinud eelmise 24 kuu jooksul negatiivselt II peatüki kohaselt läbiviidud II peatükis ettenähtud testile; või c) muu meetod näitab usaldusmääraga 99 %, et alla 0,2 % karjadest on nakatatud. F. Liikmesriik või liikmesriigi piirkond säilitab ametlikult veiste ensootilise leukoosi vaba staatuse, kui: a) kõik antud liikmesriigi territooriumil või piirkonnas tapetud loomad esitatakse ametlikule tapajärgsele kontrollimi- sele, kust kõik kasvajad, mis võivad olla tingitud veiste ensootilise leukoosi viirusest, saadetakse laboratoorsetele uuringutele; b) liikmesriik teatab komisjonile kõikidest piirkonnas esinenud veiste ensootilise leukoosi juhtumitest; c) kõik loomad, mis reageerivad positiivselt mis tahes II peatükis sätestatud testile, tapetakse ning nende karjade suhtes jäävad kehtima piirangud kuni nende staatuse ennistamiseni vastavalt punktile D; ja d) kõiki üle kahe aasta vanuseid loomi on testitud kas üks kord esimese viie aasta jooksul pärast staatuse andmist vastavalt II peatükile või esimese viie aasta jooksul pärast staatuse andmist mis tahes muus korras, mille puhul näidatakse usaldusmääraga 99 %, et alla 0,2 % karjadest on nakatatud. Kui liikmesriigis või liikmesriigi piir- konnas ei ole siiski vähemalt kolm aastat ühes karjast 10 000 seast registreeritud veiste ensootilise leukoosi juhtu- meid, võib artiklis 17 sätestatud korras teha otsuse, et rutiinseid seroloogilisi teste võib vähendada, tingimusel et kõigile üle 12 kuu vanustele veistele vähemalt 1 % karjadest, mis valitakse igal aastal pisteliselt, on tehtud test, mis viiakse läbi vastavalt II peatükile. G. Liikmesriigi või liikmesriigi osa ametlikult veiste ensootilise leukoosi vaba staatus peatatakse artiklis 17 sätestatud korras, kui eespool punkti F kohaselt läbiviidud uuringute tulemusena esineb tõendeid veiste ensootilise leukoosi olukorra olulise muutuse kohta ametlikult veiste ensootilise leukoosi vabaks tunnistatud liikmesriigis või liikmesriigi osas. Ametlikult veiste ensootilise leukoosi vaba staatuse võib ennistada artiklis 17 sätestatud korras, kui samas korras sätestatud kriteeriumid on täidetud. 03/23. kd ET Euroopa Liidu Teataja 227 F LISA 1. näidis 228 ET Euroopa Liidu Teataja 03/23. kd 03/23. kd ET Euroopa Liidu Teataja 229 230 ET Euroopa Liidu Teataja 03/23. kd 03/23. kd ET Euroopa Liidu Teataja 231 2. näidis 232 ET Euroopa Liidu Teataja 03/23. kd 03/23. kd ET Euroopa Liidu Teataja 233 234 ET Euroopa Liidu Teataja 03/23. kd II LISA Vastavustabel Teema Viited direktiivi 97/12/EÜ lisadele Viidatud punktid direktiivi 97/12/EÜ lisades, mida on muudetud käesoleva direktiiviga Artikkel 2 (mõisted) Tuberkuloos Ametlikult vaba kari Ametlikult vaba piirkond/liikmesriik Brutselloos Ametlikult vaba kari Ametlikult vaba piirkond Ametlikult vaba liikmesriik Vaba kari Kogu brutsellosi peatüki kohta Veiste ensootiline leukoos Ametlikult vaba kari Ametlikult vaba piirkond/liikmesriik Artikkel 5 (Sertifikaat) Artikli 5 lõige 1 Artikli 5 lõike 2 punkti a teine taane Artikli 5 lõike 2 punkti b teine taane Artikli 5 lõige 4 Artikli 5 lõike 5 teine lause Artikli 5 lõike 5 kolmas lause (1) Direktiivi 97/12/EÜ tekst ja uued lisad ei erine A I 1, 2, 3 A I 4, 5, 6 A II 1, 2, 3 A II 7, 8, 9 A II 10, 11, 12 A II 4, 5, 6 D I A, B D I E, F, G F F F A I 1, 2, 3A, 3B A I 4, 5 A II 1, 2, 3A, 3B A II 7, 8, 9 (1) A II 7, 8, 9 A II 4, 5, 6A, 6B Uus lõige 10 testimise kohta D I A, B (1) D I E, F, G (1) F 1. ja 2. näidis F 1. ja 2. näidis F 1. ja 2. näidis F lisa D osa F lisa 1. ja 2. näidise C osa F lisa (sealhulgas D osa) F lisa 1. ja 2. näidis (sealhulgas C osa) F lisa F lisa 1. ja 2. näidis


title: Padomes Direktīva 98/46/EK (1998. gada 24. jūnijs), ar ko groza Direktīvas 64/432/EEK A, D (I nodaļa) un F pielikumu par veterinārajām problēmām, kuras ietekmē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar liellopiem un cūkām

text: 03/23. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 217 31998L0046 L 198/22 EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS 15. 7. 1998. PADOMES DIREKTĪVA 98/46/EK (1998. gada 24. jūnijs), ar ko groza Direktīvas 64/432/EEK A, D (I nodaļa) un F pielikumu par veterinārajām problēmām, kuras ietekmē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar liellopiem un cūkām EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, 2. pants vērā Padomes 1964. gada jūnija Direktīvu ņemot 64/432/EEK par ietekmē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar liellopiem un cūkām (1), un jo īpaši tā 16. panta 1. punkta a) apakšpunktu, veterinārajām problēmām, kas 26. ņemot vērā Komisijas priekšlikumu (2), ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (3), ir prasīts tā kā Direktīvas 64/432/EEK 16. pantā Komisijai iesniegt priekšlikumus minētās direktīvas A, D (I nodaļa) un F pielikuma labojumiem, sevišķi attiecībā uz to pielāgošanu tehnoloģiju attīstībai; tā kā tajā pašā pantā ir izvirzīts noteikums, ka Padomei ar kvalificētu balsu vairākumu līdz 1998. gada 1. janvārim ir jāpieņem lēmums par šiem priekšlikumiem; tā kā pēdējā laikā veterināri administratīvo procedūru attīstība attiecībā uz ganāmpulka apsaimniekošanu, dzīvnieku kustības kontroli, dzīvnieku identifikāciju un informācijas apmaiņu attie- cībā uz slimību kontroli prasa, lai dažos Direktīvas 64/432/EEK pielikumos tiktu izdarīti labojumi, Dalībvalstīs ne vēlāk kā līdz 1999. gada 1. 1. jūlijam stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpil- dītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju. Kad dalībvalstis nosaka šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu, vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikā- cijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā veikt šādas atsauces. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus galvenos iekšzemes 2. tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. 3. pants Šī direktīva stājas spēkā tās publicēšanas dienā Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. 4. pants IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU. Luksemburgā, 1998. gada 24. jūnijā 1. pants Direktīvas 64/432/EEK A, D (I nodaļa) un F pielikums ar šo tiek aizstāti ar šīs direktīvas pielikumiem. Padomes vārdā — priekšsēdētājs J. CUNNINGHAM (1) OV 121, 29. 7. 1964. , 1977. /64. lpp. Jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 97/12/EK (OV L 109, 25. 4. 1997. , 1. lpp. ). (2) OV C 226, 3. 9. 1997. , 4. (3) OV C 14, 19. 1. 1998. , 58. lpp. un OV C 337, 7. 11. 1997. , 1. lpp. lpp. 218 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/23. sēj. I PIELIKUMS “A PIELIKUMS I. No tuberkulozes oficiāli brīvs liellopu ganāmpulks Šajā nodaļā “liellopi” ir visi liellopi, izņemot dzīvniekus, kas piedalās kultūras vai sporta pasākumos. 1. Liellopu ganāmpulks ir oficiāli brīvs no tuberkulozes, ja: a) nevienam dzīvniekam nav tuberkulozes klīnisko pazīmju: b) visiem liellopiem, kas vecāki par sešām nedēļām, ir negatīva reakcija uz vismaz diviem oficiālajiem intrader- mālajiem tuberkulīna testiem, kas veikti saskaņā ar B pielikumu, pirmo reizi sešus mēnešus pēc jebkuras infekcijas likvidēšanas ganāmpulkā, un otro reizi vēl pēc sešiem mēnešiem, vai, ja ganāmpulks ir komplektēts tikai no dzīvniekiem, kas nākuši no ganāmpulkiem, kas oficiāli brīvi no tuberkulozes, tad pirmais tests ir jāveic vismaz 60 dienas pēc komplektēšanas un otrais tests nav nepieciešams; c) pēc pirmā b) punktā minētā testa veikšanas ganāmpulkam nav pievienots neviens par sešām nedēļām vecāks liellops, kam nav negatīva reakcija uz intradermālo tuberkulīna testu, kurš veikts un vērtēts saskaņā ar B pielikumu un veikts vai nu 30 dienas pirms, vai 30 dienas pēcdienas, kad attiecīgais dzīvnieks pievienots ganāmpulkam; pēdējā gadījumā dzīvnieks(-) ir fiziski jāizolē no citiem dzīvniekiem ganāmpulkā, lai izvai- rītos no jebkāda tieša vai netieša kontakta ar citiem dzīvniekiem, līdz ir saņemta negatīva atbilde. Tomēr kompetenta iestāde var neprasīt veikt šo testu attiecībā uz dzīvnieku pārvietošanu savā teritorijā, ja tādā dalībvalstī, kur līdz dzīvnieks nāk no ganāmpulka, kas oficiāli brīvs no tuberkulozes, 1998. gada 1. janvārim, un līdz tiek saņemts oficiāli no tuberkulozes brīva reģiona statuss, kompetenta iestāde pieprasīja veikt šādus testus dzīvniekiem, ko pārvieto starp ganāmpulkiem, kas piedalās tīkla sistēmā, kā minēts 14. pantā. izņemot 2. Liellopu ganāmpulks saglabā no tuberkulozes oficiāli brīva ganāmpulka statusu, ja: a) joprojām ir spēkā 1. punkta a) un c) apakšpunktā izklāstītie apstākļi; b) visi dzīvnieki, kas ierodas attiecīgajā saimniecībā, nāk no ganāmpulkiem, kam ir no tuberkulozes oficiāli brīva ganāmpulka statuss; c) visiem dzīvniekiem attiecīgajā saimniecībā, neskaitot šajā saimniecībā dzimušos teļus, kas vēl nav sešas nedēļas veci, ik pēc gada tiek veikti kārtējie tuberkulīna testi saskaņā ar B pielikumu. Tomēr dalībvalsts kompetenta iestāde var visā valstī vai valsts daļā, kur visi liellopu ganāmpulki tiek iesaistīti oficiālā prettuberkulozes programmā, mainīt kārtējo testu biežumu šādā veidā: — ja vidējais ikgadējais procentuālais ar tuberkulozi inficēto liellopu ganāmpulku daudzums, kas noteikts katra gada 31. decembrī, nav lielāks par 1 % no visiem ganāmpulkiem attiecīgajā noteiktajā apgabalā divus pēdējos gada pārskata periodus pēc kārtas, tad starplaiku starp kārtējiem testiem var pagarināt līdz diviem gadiem, un vīriešu dzimuma nobarošanai paredzētos dzīvniekus izolētā epidemioloģiskā vienībā var izslēgt no tuberkulīna testiem, ja tie nāk no ganāmpulkiem, kas ir oficiāli brīvi no tuberkulozes, un ja kompetenta iestāde garantē, ka nobarošanai paredzētos vīriešu dzimuma dzīvniekus neizmantos cilts- darbā, bet nosūtīs tieši uz lopkautuvi, — ja vidējais ikgadējais procentuālais ar tuberkulozi inficēto ganāmpulku daudzums, kas noteikts katra gada 31. decembrī, nav lielāks par 0,2 % no visiem ganāmpulkiem attiecīgajā noteiktajā apgabalā divus pēdējos divgadu pārskata periodus pēc kārtas, tad starplaiku starp kārtējiem testiem var pagarināt līdz trim gadiem un/vai vecumu, kurā dzīvniekiem ir jāveic testi, var palielināt līdz 24 mēnešiem, — ja vidējais ikgadējais procentuālais ar tuberkulozi inficēto ganāmpulku daudzums, kas noteikts katra gada 31. decembrī, nav lielāks par 0,1 % no visiem ganāmpulkiem attiecīgajā noteiktajā apgabalā divus pēdējos trīsgadu pārskata periodus pēc kārtas, tad starplaiku starp kārtējiem testiem var pagarināt līdz četriem gadiem, vai arī kompetenta iestāde var atbrīvot ganāmpulkus no tuberkulīna testiem, ja ir ievē- roti šādi noteikumi: 03/23. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 219 1) pirms pievienošanas ganāmpulkam visiem liellopiem ir veikts intradermālaistuberkulīna tests ar nega- tīviem rezultātiem; 2) visi nokautie liellopi tiek izmeklēti, lai konstatētu tuberkulozes izraisītus bojājumus, un visiem šādiem bojājumiem tiek veikta histopatoloģiskā un bakterioloģiskā izmeklēšana, lai konstatētu tuber- kulozes pazīmes. Attiecībā uz dalībvalsti vai kādu tās daļu, kompetentā iestāde var arī palielināt tuberkulīna testu biežumu, ja saslimstības līmenis ir pieaudzis. 3A. Ganāmpulkam tiek atcelts no tuberkulozes brīva ganāmpulka statuss, ja: a) vairs nav izpildīti 2. punkta noteikumi; vai b) tiek uzskatīts, ka vienam vai vairākiem dzīvniekiem bijusi pozitīva reakcija uz tuberkulīna testu, vai aizdomas par tuberkulozes gadījumu rodas pēcnāves apskates laikā. Ja uzskata, ka dzīvniekam bijusi pozitīva reakcija, tad to nošķir no ganāmpulka un nokauj. Dzīvniekam ar pozitīvu reakciju vai aizdomīgā dzīvnieka kautķermenim jāveic atbilstoša pēcnāves apskate, laboratoriskā un epidemioloģiskā izmeklēšana. Ganāmpulka statuss līdz laboratorijas izmeklēšanas pabeigšanai ir atcelts. Ja tuberkulozes klātbūtne neapstiprinās, tad no tuberkulozes brīva ganāmpulka statusu var atjaunot pēc visu to dzīvnieku pārbaudes, kas vecāki par sešām nedēļām, kurai ir negatīvi rezultāti vismaz 42 dienas pēc pozi- tīvi reaģējošā(o) dzīvnieka(u) nošķiršanas; vai c) ganāmpulkā ir dzīvnieki ar nenoskaidrotu statusu B pielikuma nozīmē. Šajā gadījumā ganāmpulka statuss paliek atcelts līdz attiecīgo dzīvnieku statusa noskaidrošanai. Šādi dzīvnieki ir jāizolē no citiem dzīvniekiem ganāmpulkā, līdz to statusu noskaidro vai nu ar atkārtotu testu, kas notiek pēc 42 dienām, vai ar pēcnāves apskati un laboratorijas izmeklēšanu; d) atkāpjoties no c) punkta prasībām, dalībvalstīs, kur kompetentā iestāde veic kārtējo ganāmpulka apse- košanu, lietojot B pielikumā aprakstīto salīdzinošo tuberkulīna testu, un gadījumā, kad ganāmpulkā vismaz 3 gadus nav atklāti pozitīvi reaģējoši dzīvnieki, kompetentā iestāde tomēr var izlemt neierobežot citu dzīv- nieku kustību ganāmpulkā ar noteikumu, ka visos nepārliecinošos gadījumos statusu nosaka ar atkārtotu testu pēc 42 dienām, un ka šīs saimniecības dzīvniekus neļauj iesaistīt Kopienas iekšējā tirdzniecībā līdz nepārliecinošo gadījumu statusa noskaidrošanai. Ja šajā pēdējā testā kādam dzīvniekam vai nu ir pozitīva vai arī joprojām ir neskaidra reakcija, tad piemēro b) apakšpunkta noteikumus. Ja pēc tam tiek pierādīta slimības klātbūtne, visi dzīvnieki, kas atstājuši ganāmpulku kopš ganāmpulka pēdējā negatīvā testa, ir jāatrod un jāpārbauda. 3B. Ja tuberkulozes klātbūtne apstiprinās, laboratorijas pārbaudē izdalot M. bovis, tad ganāmpulkam ir jāanulē no tuberkulozes oficiāli brīva ganāmpulka statuss. Kompetentā iestāde var anulēt šo statusu šādos gadījumos: a) 2. punktā izklāstītie priekšnoteikumi vairs netiek izpildīti; b) pēcnāves apskatē parādās klasiski tuberkulozes izraisīti bojājumi; c) epidemioloģiska izmeklēšana konstatē infekcijas iespēju; d) vai arī citu iemeslu dēļ, kas nepieciešami liellopu tuberkulozes kontrolei. Reģistrēšana un pārbaude ir jāuzņemas kompetentajai iestādei attiecībā uz jebkuru ganāmpulku, ko uzskata par epidemioloģiski saistītu. Oficiāli no tuberkulozes brīva ganāmpulka statusam jāsaglabājas anulētam, kamēr tiek pabeigta telpu un darbarīku tīrīšana un dezinfekcija un visiem dzīvniekiem, kas vecāki par sešām nedēļām, ir negatīva reakcija uz vismaz diviem pēc kārtas veiktiem tuberkulīna testiem, no kuriem pirmais noticis ne ātrāk kā 60 dienas, bet otrais – ne ātrāk kā četrus mēnešus un ne vēlāk kā 12 mēnešus pēc pēdējā pozitīvi reaģējošā dzīvnieka nošķiršanas no ganāmpulka. 4. Pamatojoties uz informāciju, kas iesniegta saskaņā ar 8. pantu, dalībvalsti vai daļu dalībvalsts saskaņā ar 17. pantā noteikto procedūru var pasludināt par oficiāli brīvu no tuberkulozes, ja tā atbilst šādiem nosacīju- miem: 220 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/23. sēj. a) ar tuberkulozi inficēto liellopu ganāmpulku daudzums sešus gadus pēc kārtas nav pārsniedzis 0,1 % gadā, un vismaz 99,9 % no ganāmpulkiem sešus gadus pēc kārtas katru gadu ir ieguvuši oficiāli no tuberkulozes brīvu ganāmpulku statusu, šo pēdējo procentuālo rādītāju nosakot katra kalendārā gada 31. decembrī; b) saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 820/97 (1), darbojas identifikācijas sistēma, kas dod iespējas identificēt ganām- pulku izcelsmi un katra liellopa pārvietošanu; c) visiem nokautajiem liellopiem veic oficiālu pēcnāves apskati; d) tiek ievērota oficiāli no tuberkulozes brīva ganāmpulka statusa atcelšanas un anulēšanas kārtība. 5. Dalībvalsts vai dalībvalsts daļa saglabā oficiāli no tuberkulozes brīvu statusu, ja tiek izpildīti 4. punkta a) līdz d) apakšpunkta noteikumi. Ja tomēr ir pierādījumi par nozīmīgām izmaiņām attiecībā uz tuberkulozes situ- āciju dalībvalstī vai dalībvalsts daļā, kas tikusi atzīta par oficiāli brīvu no tuberkulozes, Komisija saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību var pieņemt lēmumu par šā statusa atcelšanu vai anulēšanu līdz lēmuma prasību izpildīšanai. II. No brucelozes oficiāli brīvi un no brucelozes brīvi liellopu ganāmpulki Šajā nodaļā “liellopi” nozīmē visus liellopus, izņemot nobarošanai paredzētos vīriešu dzimuma dzīvniekus, ja tie nāk no brucelozes oficiāli brīviem ganāmpulkiem un ja kompetentā iestāde garantē, ka nobarošanai paredzētie vīriešu dzimuma dzīvnieki netiks izmantoti atražošanai un tiks nosūtīti tieši uz kautuvi. 1. Liellopu ganāmpulks ir oficiāli brīvs no brucelozes, ja: a) tajā nav pret brucelozi vakcinētu liellopu, izņemot sieviešu dzimuma liellopus, kas vakcinēti vismaz trīs gadus iepriekš; b) tajā esošie liellopi vismaz sešus mēnešus nav uzrādījušas klīniskas brucelozes pazīmes; c) visi liellopi, kas vecāki par 12 mēnešiem, tikuši pakļauti vienam no turpmāk minētajiem testu režīmiem un saskaņā ar Pielikumu C uzrādījušas negatīvus rezultātus: (i) diviem seroloģiskajiem testiem, kas norādīti 10. punktā, ar vairāk nekā trīs un mazāk nekā 12 mēnešu starplaiku; (ii) trim piena paraugu testiem ar trīs mēnešu starplaiku, kam vismaz pēc sešām nedēļām seko 10. punktā norādītais seroloģiskais tests; d) ikviens liellops, ko pievieno ganāmpulkam, nāk no ganāmpulka ar oficiāli no brucelozes brīva ganāmpulka statusu un, gadījumos, ja liellopi vecāki par 12 mēnešiem, seruma aglutinācijas testā saskaņā ar C pielikumu uzrāda mazāk par 30 SV aglutinācijas uz 1 ml, vai ir reaģējušas negatīvi uz jebkuru citu testu, kas apstipri- nāts saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību, 30 dienas pirms vai 30 dienas pēc tās pievienošanas ganām- pulkam; pēdējā gadījumā dzīvnieks(i) fiziski jāizolē no citiem ganāmpulka dzīvniekiem tādā veidā, lai izvai- rītos no tieša vai netieša kontakta ar citiem dzīvniekiem līdz negatīvas reakcijas apstiprināšanai. 2. Liellopu ganāmpulks saglabā no brucelozes oficiāli brīva ganāmpulka statusu, ja: a) saskaņā ar C pielikumu ik gadu ar negatīviem rezultātiem tiek veikts viens no turpmāk minētajiem testu režīmiem: (i) trīs piena gredzena raudzes testi ar vismaz trīs mēnešu starplaiku; (ii) trīs piena ELISA testi ar vismaz trīs mēnešu starplaiku; (iii) divi piena gredzena raudzes testi ar vismaz trīs mēnešu starplaiku, kam vismaz sešas nedēļas vēlāk seko 10. punktā minētais seroloģiskais tests; (iv) divi piena ELISA testi ar vismaz trīs mēnešu starplaiku, kam vismaz sešas nedēļas vēlāk seko 10. punktā minētais seroloģiskais tests; (v) divi seroloģiskie testi, kas veikti ar vismaz trīs mēnešu, bet ne vairāk kā ar 12 mēnešu starplaiku. (1) Padomes 1997. gada 21. aprīļa Regula (EK) Nr. 820/97, kas iedibina liellopu identifikācijas un reģistrācijas sistēmu, kā arī liellopu gaļas un liellopu gaļas produktu marķēšanu (OV L 117, 7. 5. 1997. , 1. lpp). 03/23. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 221 Tomēr dalībvalsts kompetenta iestāde var visā dalībvalstī vai tās daļā, kas nav oficiāli brīva no brucelozes, bet kurā visi liellopu ganāmpulki ir iesaistīti oficiālā brucelozes ierobežošanas programmā, šādi mainīt kārtējo testu biežumu: — ja nav inficēts vairāk kā 1 % liellopu ganāmpulku, tad varētu būt pietiekami katru gadu veikt divus piena gredzena raudzes testus vai divus piena ELISA testus ar vismaz trīs mēnešu starplaiku vai vienu sero- loģisko testu, — ja vismaz 99,8 % no liellopu ganāmpulkiem ir atzīti par oficiāli no brucelozes brīviem ganāmpulkiem vismaz četrus gadus, tad starplaiku starp pārbaudēm var pagarināt līdz 2 gadiem, ja visi dzīvnieki, kas vecāki pār 12 mēnešiem, tiek pārbaudīti, vai pārbaudes var ierobežot, attiecinot tās uz dzīvniekiem, kas vecāki par 24 mēnešiem, ja turpinās ganāmpulku pārbaudes katru gadu. Pārbaudes ir jāveic, lietojot vienu no 10. punktā minētajiem seroloģiskajiem testiem; b) visi liellopi, ko pievieno ganāmpulkam, nāk no ganāmpulkiem ar oficiāli no brucelozes brīvu ganāmpulku statusu un, gadījumā, ja liellopi vecāki par 12 mēnešiem, seruma aglutinācijas testā saskaņā ar C pielikumu ir uzrādījuši mazāk par 30 SV aglutinācijas uz 1 ml, vai arī reaģējušas negatīvi uz jebkuru citu testu, kas apstiprināts saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību, 30 dienas pirms vai 30 dienas pēc tā datuma, kad tās pievienotas ganāmpulkam; pēdējā gadījumā dzīvnieks(i) ir fiziski jāizolē no citiem ganāmpulka dzīvniekiem tādā veidā, lai izvairītos no tieša vai netieša kontakta ar tiem līdz negatīvas reakcijas apstiprināšanai. Tomēr b) punktā aprakstīto testu nav nepieciešams pieprasīt dalībvalstīs vai dalībvalstu reģionos, kur vismaz divus gadus ar brucelozi inficētie ganāmpulki nav pārsnieguši 0,2 %, un kur dzīvnieks nāk no tās pašas dalībvalsts vai dalībvalsts reģiona ganāmpulka ar oficiāli no brucelozes brīva ganāmpulka statusu un trans- portēšanas laikā nav saskāries ar zemāka statusa liellopiem; c) neraugoties uz b) punktu, liellopus no ganāmpulka, kam ir no brucelozes brīva liellopu ganāmpulka statuss, var pārcelt uz citu ganāmpulku, kam ir no brucelozes oficiāli brīva ganāmpulka statuss, ja tās ir vismaz 18 mēnešus vecas un, ja vakcinētas pret brucelozi, tad vakcinācija tikusi veikta vairāk kā pirms gada. Šādiem dzīvniekiem 30 dienas pirms pārcelšanas ir jāuzrāda mazāk par 30 SV aglutinācijas uz 1 ml un negatīvs rezultāts papildinātāju saistīšanas reakcijas testā, vai jebkurā citā testā, kas apstiprināts saskaņā ar 17. pantā minēto kārtību. Ja tomēr sieviešu dzimuma liellops no ganāmpulka, kas brīvs no brucelozes, tiek pārcelts uz ganāmpulku, kam ir no brucelozes oficiāli brīva ganāmpulka statuss, saskaņā ar iepriekš minētā punkta noteikumiem, tad pirmajam ganāmpulkam jātiek uzskatītam par brīvu no brucelozes divus gadus pēc tā datuma, kad tam pievienots pēdējais vakcinētais dzīvnieks. 3A. No brucelozes oficiāli brīva ganāmpulka statuss tiek atcelts, ja: a) 1. un 2. punktā izklāstītie priekšnoteikumi vairs netiek pildīti; vai b) laboratorijas testu rezultātā vai pēc klīniskajām pazīmēm rodas aizdomas, ka vienam vai vairākiem liello- piem ir bruceloze, un aizdomīgie dzīvnieki ir nokauti vai izolēti tādā veidā, lai izvairītos no jebkāda tieša vai netieša kontakta ar citiem dzīvniekiem. Ja dzīvnieks ir nokauts un vairs nav pieejams pārbaudei, atcelto statusu var atjaunot, ja divi seruma aglutinā- cijas testi, kas veikti saskaņā ar Pielikumu C, visām liellopiem ganāmpulkā, kas vecākas par 12 mēnešiem, uzrāda mazāk par 30 SV aglutinācijas uz 1 ml. Pirmais tests jāveic vismaz 30 dienas pēc dzīvnieka nošķiršanas un otrais vismaz 60 dienas vēlāk. Ja dzīvnieks ir izolēts no dzīvniekiem ganāmpulkā, tad to var atkal pievienot ganāmpulkam, un ganāmpulka statusu var atjaunot šādā veidā: a) pēc seruma aglutinācijas testa, kas uzrāda mazāk par 30 SV aglutinācijas uz 1 ml, un negatīva rezultāta papildinātāju saistīšanas reakcijas testā; vai b) pēc negatīva rezultāta jebkurā citā testu kombinācijā, kas šim nolūkam apstiprināta saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību. 222 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/23. sēj. 3B. No brucelozes oficiāli brīva ganāmpulka statuss ganāmpulkam ir jāanulē, ja laboratorijas testu vai epidemio- loģisku izmeklēšanu rezultātā ganāmpulkā apstiprinās brucella infekcijas klātbūtne. Ganāmpulka statusu nedrīkst atjaunot līdz pat laikam, kad vai nu visi liellopi, kas atradās tur slimības izce- lšanās laikā, ir nokauti, vai arī ganāmpulks pakļauts pārbaudes testiem un visi dzīvnieki, kas vecāki par 12 mēnešiem, uzrādījuši negatīvus rezultātus divos testos pēc kārtas ar 60 dienu starplaiku, turklāt pirmais veikts ne ātrāk kā 30 dienu pēc pozitīvi reaģējošā(-o) dzīvnieka(-u) nošķiršanas no ganāmpulka. Gadījumos, ja liellopi slimības izcelšanās laikā ir grūsnas, galējā pārbaude jāveic vismaz 21 dienu pēc tam, kad atnesies pēdējais slimības izcelšanās laikā grūsnais dzīvnieks. 4. Liellopu ganāmpulks ir brīvs no brucelozes, ja tas atbilst 1. punkta b) un c) apakšpunkta noteikumiem, un ja vakcinācija veikta šādā veidā: (i) visi sieviešu dzimuma liellopi ir vakcinēti: — pirms sešu mēnešu vecuma ar 19. celma dzīvo vakcīnu, vai — pirms 15 mēnešu vecuma ar inaktivēto 45/20 palīgvakcīnu, kas oficiāli pārbaudīta un apstiprināta, vai — ar citām vakcīnām, kas apstiprinātas saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību; (ii) 30 mēnešu vecumu nesasniegušie liellopi, kas vakcinēti ar 19. celma dzīvo vakcīnu, seruma aglutinācijas testā var uzrādīt rezultātu, kas augstāks par 30 SV aglutinācijas, bet zemāks par 80 SV aglutinācijas uz 1 mililitru, ja papildinātāju saistīšanas reakcijas testā tās uzrāda rezultātu, kas mazāks par 30 EEK vienībām sieviešu dzimuma dzīvniekiem, kuri vakcinēti mazāk nekā 12 mēnešus iepriekš, vai kas mazāks par 20 EEK vienībām visos citos gadījumos. 5. Liellopu ganāmpulks saglabā no brucelozes brīva ganāmpulka statusu, ja: (i) tas tiek pakļauts vienam no 2. punkta a) apakšpunktā uzskaitītajiem testu režīmiem; (ii) ganāmpulkam pievienotie liellopi atbilst 2. punkta b) apakšpunkta prasībām; vai — tās ir no ganāmpulkiem, kam ir no brucelozes brīva ganāmpulka statuss, un, gadījumā, ja liellopi, kas vecākas par 12 mēnešiem, 30 dienu pirms pievienošanas ganāmpulkam vai pēc pievienošanas izolācijas apstākļos ir seruma aglutinācijas testā uzrādījuši mazāk par 30 SV aglutinācijas uz 1 ml un negatīvu rezultātu papildinātāju saistīšanas reakcijas testā, saskaņā ar C pielikumu, vai — tās ir no ganāmpulkiem, kam ir no brucelozes brīva ganāmpulka statuss, ir jaunākas par 30 mēnešiem un ir vakcinētas ar 19. celma dzīvo vakcīnu, ja seruma aglutinācijas testā tās uzrāda rezultātu, kas augstāks par 30 SV aglutinācijas, bet zemāks par 80 SV aglutinācijas uz 1 ml, ja papildinātāju sais- tīšanas reakcijas testā tās uzrāda rezultātu, kas mazāks par 30 EEK vienībām sieviešu dzimuma dzīvnie- kiem, kas vakcinēti agrāk nekā pirms 12 mēnešiem, vai mazāks par 20 EEK vienībām visos citos gadī- jumos. 6A. No brucelozes brīva ganāmpulka statuss tiek atcelts, ja: a) 4. un 5. punkta nosacījumi netiek izpildīti; vai b) laboratorijas testu vai klīnisku pazīmju rezultātā rodas aizdomas, ka viens vai vairāki liellopi, kas vecāki par 30 mēnešiem, slimo ar brucelozi, un aizdomās turētais(ie) dzīvnieks(i) ir nokauts vai izolēts tādā veidā, lai izvairītos no jebkāda tieša vai netieša kontakta ar citiem dzīvniekiem. Ja dzīvnieks ir izolēts, to drīkst atkal pievienot ganāmpulkam, un ganāmpulka statusu var atjaunot, ja pēc tam tas seruma aglutinācijas testā uzrāda mazāk par 30 SV aglutinācijas uz 1 ml un uzrāda negatīvu rezultātu papildinātāju saistīšanas reakcijas testā vai jebkurā citā testā, kas apstiprināts saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību. 03/23. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 223 Ja dzīvnieki ir nokauti un vairs nav pieejami pārbaudei, tad atcelto statusu var atjaunot, ja saskaņā ar C pieli- kumu visiem liellopiem, kas vecāki par 12 mēnešiem, veiktie divi seruma aglutinācijas testi uzrāda mazāk par 30 SV aglutinācijas uz 1 ml. Pirmais tests jāveic vismaz 30 dienu pēc dzīvnieka nošķiršanas un otrais vismaz 60 dienu vēlāk. Ja dzīvnieki, kam saskaņā ar iepriekšējiem diviem punktiem jāveic tests, ir jaunāki par 30 mēnešiem un ir tikuši vakcinēti ar 19. celma dzīvo vakcīnu, var uzskatīt, ka to reakcija ir negatīva, ja seruma aglutinācijas testā tie uzrāda vairāk par 30, bet mazāk par 80 SV aglutinācijas uz 1 ml, ja papildinātāju saistīšanas reakcijas testā tie uzrāda rezultātu, kas mazāks par 30 EEK vienībām sieviešu dzimuma dzīvniekiem, kas vakcinēti mazāk nekā pirms 12 mēnešiem, vai mazāks par 20 EEK vienībām visos pārējos gadījumos. 6B. No brucelozes brīva ganāmpulka statuss ir jāanulē, ja laboratorijas testi vai epidemioloģiska izmeklēšana apstip- rina, ka ganāmpulkā ir brucella infekcija. Ganāmpulka statusu nedrīkst atjaunot, kamēr visi liellopi, kas atra- dušies ganāmpulkā infekcijas izcelšanās laikā, nav nokauti, vai arī ganāmpulks nav pakļauts pārbaudes testam un visi nevakcinētie dzīvnieki, kas vecāki par 12 mēnešiem, uzrādījuši negatīvus rezultātus divos testos pēc kārtas ar 60 dienu starplaiku, no kuriem pirmais tests veikts ne ātrāk kā 30 dienu pēc pozitīvi reaģējošā(o) dzīvnieka(u) nošķiršanas no ganāmpulka. Ja visi dzīvnieki, kam jāveic iepriekšējā punktā minētais tests, ir jaunāki par 30 mēnešiem un tikuši vakcinēti ar 19. celma dzīvo vakcīnu, tos var uzskatīt par negatīvi reaģējošiem, ja tie uzrāda vairāk par 30, bet mazāk par 80 SV aglutinācijas uz 1 ml, ja papildinātāju saistīšanas reakcijas testā tie uzrāda mazāk par 30 EEK vienībām sieviešu dzimuma dzīvniekiem, kas vakcinēti mazāk nekā pirms 12 mēnešiem, vai mazāk par 20 EEK vienībām visos pārējos gadījumos. Ja slimības izcelšanās laikā govis ir grūsnas, tad galējā pārbaude jāveic vismaz 21 dienu pēc pēdējās govs atnešanās, kas bija grūsna slimības izcelšanās laikā. 7. Dalībvalsti vai dalībvalsts reģionu var pasludināt par oficiāli brīvu no brucelozes saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību, ja tiek izpildīti šādi nosacījumi: a) vismaz trīs gadus nav reģistrēts neviens brucella infekcijas izraisīts aborts vai B. abortus izdalīšanas gadījums, un vismaz 99,8 % no ganāmpulkiem ir ieguvuši oficiāli no brucelozes brīvu ganāmpulku statusu katru gadu piecus gadus pēc kārtas, šo aprēķinu veicot katra kalendārā gada 31. decembrī. Ja kompetenta iestāde tomēr pieņem lēmumu par vesela ganāmpulka nokaušanu, kur, pēc epidemioloģiskās izmeklēšanas rezultā- tiem, atsevišķi slimību gadījumi ir parādījušies sakarā ar dzīvnieku ievešanu no kādas teritorijas ārpus dalīb- valsts vai ārpus dalībvalsts reģiona un ganāmpulkiem, kuriem oficiāli no brucelozes brīvu ganāmpulku statuss ir ticis atcelts vai anulēts citu iemeslu, nevis aizdomu par slimību dēļ, tad tas nav jāņem vērā minē- tajā aprēķinā, ja dalībvalsts centrālā kompetentā iestāde, kas nodarbojas ar šiem gadījumiem, veic ikgadējo uzskaiti un saskaņā ar 8. panta 2. punktu paziņo par tiem Komisijai; b) saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 820/97 darbojas identifikācijas sistēma, kas ļauj identificēt ganāmpulku izcelsmi un izsekot katra liellopa pārvietošanai; c) paziņošana par abortu gadījumiem ir obligāta, un šos gadījumus izmeklē kompetenta iestāde. 8. Saskaņā ar 9. punktu, dalībvalsts vai dalībvalsts reģions, kas saņēmis no brucelozes oficiāli brīva reģiona statusu, saglabā šo statusu, ja: a) joprojām ir izpildīti 7. punkta a) un b) apakšpunktā paredzētie nosacījumi, un paziņošana par aborta gadī- jumiem, kas varētu būt notikuši brucelozes dēļ, ir obligāta, un tos izmeklē kompetenta iestāde; b) pirmos piecus gadus pēc statusa iegūšanas katru gadu visi liellopi, kas vecāki par 24 mēnešiem, ne mazāk kā 20 % no visiem ganāmpulkiem ir pārbaudīti un uzrādījuši negatīvu reakciju seroloģiskajos testos, kas veikti saskaņā ar C pielikumu, vai – piena ganāmpulkiem – piena paraugu pārbaudē, kas veikta saskaņā ar C pielikumu; 224 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/23. sēj. c) par jebkuru liellopu, ko tur aizdomās par inficēšanos ar brucelozi, tiek paziņots kompetentai iestādei, un tam tiek veikta oficiāla epidemioloģiska izmeklēšana brucelozes noteikšanai, kas sastāv no vismaz diviem seroloģiskiem asins testiem, ieskaitot papildinātāju saistīšanas reakcijas testu un atbilstošu paraugu mikro- bioloģisko analīzi; d) aizdomu perioda laikā, kam jāturpinās, līdz tiek saņemti negatīvi rezultāti c) punktā minētajiem testiem, aizdomās turētā dzīvnieka izcelsmes vai pārejas ganāmpulkam, un ganāmpulkiem, kas epidemioloģiski sais- tīti ar šo ganāmpulku, no brucelozes oficiāli brīva ganāmpulka statuss ir jāatceļ; e) brucelozes uzliesmojuma izplatīšanās gadījumā visi liellopi ir jānokauj. Atlikušajām jutīgajām sugām ir jāveic atbilstoši testi, un telpas un iekārtas ir jāiztīra un jādezinficē. 9. Dalībvalstij vai dalībvalsts reģionam, kas pasludināts par oficiāli brīvu no brucelozes, ir jāpaziņo Komisijai par visiem brucelozes gadījumiem. Ja ir pierādījumi par nozīmīgām situācijas pārmaiņām saistībā ar brucelozi dalībvalstī vai dalībvalsts daļā, kas tikusi atzīta par oficiāli brīvu no brucelozes, tad Komisija 17. pantā noteik- tajā kārtībā var ierosināt, lai šis statuss tiktu atcelts vai anulēts, līdz tiks izpildītas lēmuma prasības. 10. II nodaļas nolūkā seroloģiskais tests ir vai nu seruma aglutinācijas tests, buferšķīduma brucelas antigēna tests, papildinātāju saistīšanas reakcijas tests, plazmas aglutinācijas tests, plazmas gredzena raudzes tests, mikroagluti- nācijas tests, vai arī individuālais asins ELISA tests, kā aprakstīts C pielikumā. Tāpat II nodaļas nolūkā tiks pieņemts jebkurš cits diagnostiskais tests, kas apstiprināts saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību un aprakstīts C pielikumā. Piena tests ir piena gredzena raudzes vai piena ELISA tests saskaņā ar C pielikumu. 03/23. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 225 D PIELIKUMS I NODAĻA NO GOVJU ENZOOTISKĀS LEIKOZES OFICIĀLI BRĪVI GANĀMPULKI, DALĪBVALSTIS UN REĢIONI A. No govju enzootiskās leikozes oficiāli brīvs ganāmpulks ir ganāmpulks, kurā: (i) nav ne klīnisku, ne laboratorijas testa ceļā iegūtu pierādījumu par jebkādiem govju enzootiskās leikozes gadīju- miem ganāmpulkā, un šādi gadījumi nav apstiprinājušies arī iepriekšējos divus gadus; un (ii) visi dzīvnieki, kas vecāki par 24 mēnešiem, ir iepriekšējos 12 mēnešus negatīvi reaģējuši uz diviem testiem, kas saskaņā ar šo pielikumu veikti ar vismaz četru mēnešu starplaiku; vai (iii) tas atbilst (i) punkta prasībām un atrodas reģionā vai dalībvalstī, kas ir oficiāli brīva no govju enzootiskās leik- ozes. B. Ganāmpulks saglabā no govju enzootiskās leikozes oficiāli brīva ganāmpulka statusu, ja: (i) ja ir izpildīti A daļas (i) punkta noteikumi; (ii) visi dzīvnieki, ko pievieno ganāmpulkam, nāk no ganāmpulkiem, kas ir oficiāli brīvi no govju enzootiskās leik- ozes; (iii) visi dzīvnieki, kas vecāki par 24 mēnešiem, turpina uzrādīt negatīvu reakciju uz testu, kas veikts saskaņā ar II nodaļu un notiek ar trīs gadu starplaiku; (iv) ganāmpulkam pievienotie selekcijas dzīvnieki ar trešās valsts izcelsmi ir importēti saskaņā ar Direktīvu 72/426/EEK. C. No govju enzootiskās leikozes oficiāli brīva ganāmpulka statuss ganāmpulkam jāatceļ, ja B punktā minētie nosacījumi netiek pildīti vai arī ja laboratorijas testu vai klīnisku pazīmju rezultātā rodas aizdomas, ka vienam vai vairākiem liel- lopiem ir govju enzootiskā leikoze un aizdomās turētais(ie) dzīvnieks(i) tiek nekavējoties nokauti. D. Statusam jāsaglabājas atceltam, līdz tiek izpildītas šādas prasības: 1. Ja kaut vienam dzīvniekam no govju enzootiskās leikozes oficiāli brīvā ganāmpulkā bijusi pozitīva reakcija uz vienu no II nodaļā minētajiem testiem vai ja aizdomas par atsevišķa dzīvnieka infekciju šajā ganāmpulkāir pama- totas ar citiem apstākļiem: (i) dzīvnieks ar pozitīvu reakciju un, ja tā ir govs, jebkurš no tās dzimušais teļš ir jānošķir no ganāmpulka nosūtīšanai uz lopkautuvi veterināro iestāžu uzraudzībā; (ii) visiem dzīvniekiem ganāmpulkā, kas vecāki par 12 mēnešiem, ir negatīva reakcija uz diviem seroloģiskajiem testiem (ar vismaz četru, bet ne vairāk kā 12 mēnešu starplaiku), kas saskaņā ar II nodaļu veikti vismaz trīs mēnešus pēc pozitīvi reaģējošā dzīvnieka un tā iespējamo pēcnācēju nošķiršanas no ganāmpulka; (iii) notikusi epidemioloģiskā izmeklēšana, kur iegūti negatīvi rezultāti, un visi ganāmpulki, kas epidemioloģiski saistīti ar inficēto ganāmpulku, ir tikuši pakļauti (ii) punktā izklāstītajiem pasākumiem. Tomēr kompetenta iestāde var piešķirt izņēmuma statusu, nepieprasot nokaut inficētās govs teļu, ja tas ticis atšķirts no mātes tūlīt pēc piedzimšanas. Šajā gadījumā teļš jāpakļauj 2. punkta (iii) apakšpunktā minētajām prasībām. 2. Ja no govju enzootiskās leikozes oficiāli brīvā ganāmpulkā vairāk nekā vienam dzīvniekam bijusi pozitīva reakcija uz vienu no II nodaļā minētajiem testiem vai arī, ja vairāk nekā viens dzīvnieks šajā ganāmpulkā tiek turēts aizdomās par inficēšanos, balstoties uz citiem iemesliem: (i) visi dzīvnieki ar pozitīvu reakciju un, ja tās ir govis, arī to teļi, ir jānošķir no ganāmpulka nosūtīšanai uz lopkautuvi veterināro iestāžu uzraudzībā; (ii) visiem ganāmpulka dzīvniekiem, kas vecāki par 12 mēnešiem, ir jāuzrāda negatīva reakcija divos testos, kas saskaņā ar II nodaļu jāveic ar ne mazāk kā četru un ne vairāk kā 12 mēnešu starplaiku; 226 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/23. sēj. (iii) citiem dzīvniekiem šajā ganāmpulkā pēc identifikācijas jāpaliek saimniecībā līdz 24 mēnešu vecumam, un pēc šī vecuma sasniegšanas tos ir jāpārbauda saskaņā ar II nodaļu, izņemot gadījumu, kad kompetenta iestāde atļauj tos oficiālā uzraudzībā tieši nosūtīt uz kautuvi; (iv) ir tikusi veikta epidemioloģiska izmeklēšana, kur iegūti negatīvi rezultāti, un ikviens ganāmpulks, kas epide- mioloģiski saistīts ar inficēto ganāmpulku, ir ticis pakļauts (ii) punktā minētajiem pasākumiem. Tomēr kompetenta iestāde var piešķirt izņēmuma statusu, atļaujot nenokaut inficētās govs teļu, ja tas atšķirts no mātes tūlīt pēc piedzimšanas. Šajā gadījumā teļš ir jāpakļauj 2. punkta (iii) apakšpunkta prasībām. E. Saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību un, pamatojoties uz saskaņā ar 8. pantu nodrošināto informāciju, dalībvalsti vai dalībvalsts daļu var uzskatīt par oficiāli brīvu no govju enzootiskās leikozes, ja: a) ir izpildīti visi A daļas nosacījumi, un vismaz 99,8 % no ganāmpulkiem ir oficiāli brīvi no govju enzootiskās leik- ozes; vai b) dalībvalstī vai tās daļā iepriekšējos trijos gados nav apstiprinājies neviens govju enzootiskās leikozes gadījums un paziņošana par visiem audzēju gadījumiem, kas varētu būt radušies govju enzootiskās leikozes rezultātā, izmeklējot to cēloņus, ir obligāta, un ja tā ir dalībvalsts, tad visi dzīvnieki, kas vecāki par 24 mēnešiem, vismaz 10 % pēc nejaušības metodes izraudzītu ganāmpulku iepriekšējos 24 mēnešos ir pārbaudīti un uzrādījuši negatīvus rezultātus saskaņā ar II nodaļu, vai ja tā ir dalībvalsts daļa, tad visi dzīvnieki, kas vecāki par 24 mēnešiem, ir iepriekšējos 24 mēnešos saskaņā ar II nodaļu pārbaudīti un uzrādījuši negatīvus rezultātus saskaņā ar II nodaļu; vai c) jebkura cita metode ar ticamības likmi 99 % parāda, ka bijuši inficēti mazāk par 0,2 % ganāmpulku. F. Dalībvalsts vai dalībvalsts reģions saglabā no govju enzootiskā leikozes oficiāli brīva reģiona statusu, ja: a) visi dzīvnieki, kas nokauti šajā dalībvalstī vai reģionā, tiek nodoti oficiālai pēcnāves apskatei, pēc kuras visi audzēji, kas varētu būt GL vīrusa rezultāts, tiek nosūtīti laboratoriskai izmeklēšanai; b) dalībvalsts paziņo Komisijai par visiem govju enzootiskās leikozes gadījumiem reģionā; c) visi dzīvnieki, kas pozitīvi reaģē uz jebkuriem II nodaļā minētajiem testiem, tiek nokauti un attiecīgie ganāmpulki tiek pakļauti ierobežojumiem līdz to statusa atjaunošanai saskaņā ar D daļu; d) visi dzīvnieki, kas vecāki par diviem gadiem, ir pārbaudīti vai nu vienu reizi piecos gados pēc statusa piešķiršanas saskaņā ar II nodaļu, vai arī pirmos piecus gadus pēc statusa piešķiršanas saskaņā ar jebkuru citu kārtību, ar 99 % ticamību parādot, ka bijuši inficēti mazāk par 0,2 % ganāmpulku. Tomēr, ja dalībvalstī vai dalībvalsts reģionā nav reģistrēts neviens govju enzootiskās leikozes gadījums proporcijā viens ganāmpulks pret 10 000 vismaz 3 gadus, tad saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību var pieņemt lēmumu, ka kārtējo seroloģisko testu skaitu var samazināt, ja visiem liellopiem, kas vecāki par 12 mēnešiem, vismaz 1 % pēc nejaušības metodes izraudzītu ganāmpulku katru gadu pārbauda saskaņā ar II nodaļu. G. Saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību dalībvalstij vai dalībvalsts daļai tiek atcelts no govju enzootiskās leikozes oficiāli brīvas valsts vai reģiona statuss, ja saskaņā ar iepriekš minēto punktu F veiktās izmeklēšanas rezultātā ir pierā- dījumi par nopietnām situācijas pārmaiņām attiecībā uz govju enzootisko leikozi dalībvalstī vai dalībvalsts daļā, kura ir atzīta par oficiāli brīvu no govju enzootiskās leikozes. No govju enzootiskās leikozes oficiāli brīvo statusu var atjaunot saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību, ja ar šo pašu kārtību noteiktie kritēriji tiek izpildīti. 03/23. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 227 F PIELIKUMS 1. paraugs 228 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/23. sēj. 03/23. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 229 230 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/23. sēj. 03/23. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 231 2. paraugs 232 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/23. sēj. 03/23. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 233 234 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/23. sēj. II PIELIKUMS Korelācijas tabula Priekšmets Atsauces uz Direktīvas 97/12/EK pielikumiem Attiecīgie atsauces punkti Direktīvas 97/12/EK pielikumos, kuros grozījumi izdarīti ar šo direktīvu 2. pants (definīcijas) Tuberkuloze Oficiāli brīvs ganāmpulks Oficiāli brīvs reģions/dalībvalsts Bruceloze Oficiāli brīvs ganāmpulks Oficiāli brīvs reģions Oficiāli brīva dalībvalsts Brīvs ganāmpulks Visai nodaļai par brucelozi Enzootiskā leikoze Oficiāli brīvs ganāmpulks Oficiāli brīvs reģions/dalībvalsts 5. pants (sertifikācija) 5. panta 1. punkts 5. panta 2. punkta a) apakšpunkta otrais ievil- kums 5. panta 2. punkta b) apakšpunkta otrais ievil- kums A I 1, 2, 3 A I 4, 5, 6 A II 1, 2, 3 A II 7, 8, 9 A II 10, 11, 12 A II 4, 5, 6 A I 1, 2, 3A, 3B A I 4, 5 A II 1, 2, 3A, 3B A II 7, 8, 9 (1) A II 7, 8, 9 A II 4, 5, 6A, 6B Jauns punkts par testēšanu D I A, B D I E, F, G D I A, B (1) D I E, F, G (1) F F F F 1. un 2. paraugs F 1. un 2. paraugs F 1. un 2. paraugs 5. panta 4. punkts D daļa, F pielikums F pielikums, C iedaļa, 1. un 2. paraugs 5. panta 5. punkta otrais teikums F pielikums (ieskaitot D iedaļu) F pielikums, 1. un 2. paraugs (ieskaitot C iedaļu) 5. panta 5. punkta trešais teikums F pielikums F pielikums, 1. un 2. paraugs (1) Nav neatbilstību starp tekstu Direktīvā 97/12/EK un jaunajiem pielikumiem


title: Forslag til Rådets forordning (EF) om forbud mod nye investeringer i Republikken Serbien

eurovoc_concepts:
Kosovo
Serbia
economic sanctions
international sanctions
regulation of investments

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER ir ir ir ir Bruxelles, den 24. 06. 1998 KOM(1998) 393 endelig udg. Forslag til RÅDETS FORORDNING (EF) om forbud mod nye investeringer i Republikken Serbien (forelagt af Kommissionen) BEGRUNDELSE Nærværende forslag fra Kommissionen om forbud mod nye investeringer i Republikken Serbien er udarbejdet som følge af Rådets vedtagelse af fælles holdning 98/374/FUSP vedrørende situationen i Kosovo og de aktioner, der i den forbindelse skal iværksættes for at opnå, at Forbundsrepublikken Jugoslaviens og Serbiens regeringer løser Kosovo-problemet. Forslagets artikel 1 afgrænser klart forbudet mod nye investeringer. Artikel 2 forbyder omgåelse af forbuddet. Artikel 3 og 4 omhandler en procedure for undtagelser, som endnu ikke kan forudses, samt konsultationer vedrørende anvendelsen af forordningen. Artikel 5-8 indeholder de sædvanlige bestemmelser vedrørende gensidig information, sanktioner, der skal pålægges, samt andre foranstaltninger for at sikre, at forordningen iagttages fuldstændigt. I artikel 9 specificeres det, hvilke personer og områder der er omfattet af forordningen. I Rådets forordning (EF) hr. /98 af. 1998 om forbud mod nye investeringer i Republikken Serbien RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 73 G og 228 A, under henvisning til fælles holdning 98/374/FUSP fastlagt af Rådet på grundlag af artikel J. 2 i traktaten om oprettelse af Den Europæiske Union, om restriktive foranstaltninger over for Forbundsrepublikken Jugoslavien og Republikken Serbien1, under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra følgende betragtninger: Ifølge ovennævnte fælles holdning skal der indføres forbud mod nye investeringer i Republikken Serbien; denne foranstaltning falder ind under anvendelsesområdet for traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab; der er derfor navnlig for at undgå en fordrejning af konkurrencen behov for EF- lovgivning til gennemførelse af disse foranstaltninger, for så vidt angår Fællesskabets område; dette område anses med henblik på denne forordning for at omfatte de af medlemsstaternes territorier, hvor traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab finder anvendelse på de betingelser, der er fastlagt i traktaten; der bør fastlægges nærmere bestemmelser med henblik på at tillade visse aktiviteter, som ellers er forbudt; medlemsstaternes kompetente myndigheder bør i fornødent omfang have beføjelser til at sikre, at denne forordning iagttages; det er nødvendigt, at Kommissionen og medlemsstaterne informerer hinanden om, hvilke foranstaltninger der træffes i henhold til denne forordning, og at de udveksler anden relevant information, som de råder over, i forbindelse med denne forordning - UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: EFT L 165 af 10. 6. 1998, s. 1. 3 Artikel 1 Uden at dette berører gennemførelsen af kontrakter, som er indgået forud for denne forordnings ikrafttræden, er det forbudt at erhverve direkte eller indirekte ejendomsret eller kontrol over enhver form for aktiver i Republikken Serbien, herunder: i) en virksomhed (en juridisk person eller anden form for enhed, der er oprettet eller organiseret i henhold til gældende lovgivning i Republikken Serbien, med eller uden udbytte for øje, privat eller statsligt ejet eller kontrolleret, herunder selskaber, trusts, partnerskaber, filialer, joint ventures, sammenslutninger eller organisationer) ii) aktier, andele eller andre kapitalinteresser i en virksomhed samt rettigheder i tilknytning hertil; iii) obligationer, gældsbreve, lån eller andre fordringer samt rettigheder i tilknytning hertil; iv) rettigheder i henhold til aftaler, herunder aftaler om totalentrepriser, byggeri, management, produktion eller indtægtsdeling; v) fordringer på penge og fordringer på ydelser; vi) intellektuelle ejendomsrettigheder; vii) rettigheder, der er overdraget i henhold til lov eller aftale, såsom koncessioner, licenser, autorisationer og tilladelser; viii) enhver anden form for materiel eller immateriel løsøre og fast ejendom samt alle dertil knyttede ejendomsrettigheder såsom lejemål, pant i fast ejendom, tilbageholdelsesret og håndpant. Artikel 2 Bevidst og forsætlig deltagelse i tilknyttede aktiviteter, der direkte eller indirekte har til formål eller til virkning at omgå bestemmelserne i artikel 1, er forbudt. Artikel 3 I overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 4 bemyndiges Kommissionen til i enkelte tilfælde at give tilladelse til nye investeringer i Republikken Serbien, især af humanitære årsager og for at beskytte Fællesskabets interesser. k Artikel 4 Med henblik på gennemførelsen af artikel 3 bistås Kommissionen af det udvalg sammensat af repræsentanter for medlemsstaterne og med Kommissionens repræsentant som formand, som er nedsat i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 2271/962, i overensstemmelse med følgende bestemmelser: Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyntagen til det pågældende spørgsmåls hastende karakter. Det udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Under afstemningen i udvalget tildeles de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, som er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen. Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, hvis de er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse. Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, eller hvis der ikke er afgivet nogen udtalelse, forelægger Kommissionen straks Rådet et forslag til de foranstaltninger, der skal træffes. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal. Har Rådet ikke inden én måned regnet fra forslagets forelæggelse for Rådet truffet nogen afgørelse, vedtages de foreslåede foranstaltninger af Kommissionen. Artikel 5 Hver enkelt medlemsstat fastsætter de sanktioner, der skal pålægges i tilfælde af overtrædelse af bestemmelserne i denne forordning. Sådanne sanktioner skal være effektive, forholdsmæssige og afskrækkende. Artikel 6 Uden at dette berører EF-reglerne om fortrolighed, skal medlemsstaternes kompetente myndigheder beføjes til fra banker, andre finansieringsinstitutioner og andre organer eller personer at indhente alle relevante oplysninger, der er nødvendige for at sikre, at denne forordning iagttages. EFT L 309 af 29. 11. 1996, s. 1 b Artikel 7 Kommissionen og medlemsstaterne underretter hinanden om, hvilke foranstaltninger der træffes i henhold til denne forordning, og udveksler anden relevant information, som de råder over, og som har berøring til denne forordning, f. eks. om overtrædelser og håndhævelsesproblemer, nationale domstoles domme eller beslutninger truffet af relevante internationale fora. Artikel 8 Det i artikel 4 omhandlede udvalg kan undersøge alle spørgsmål vedrørende anvendelsen af denne forordning, der rejses af formanden eller af en repræsentant for en medlemsstat. Denne forordning finder anvendelse: Artikel 9 på Fællesskabets område, også dets luftrum om bord på fly og skibe under en medlemsstats jurisdiktion på enhver person andetsteds, der er statsborger i en medlemsstat på alle organer, der er oprettet eller stiftet i henhold til en medlemsstats lovgivning. Artikel 10 Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. På Rådets vegne Formand Udfærdiget i. G ISSN 0254-1459 KOM(98) 393 endelig udg. DOKUMENTER DA 11 02 06 10 Katalognummer : CB-CO-98-408-DA-C ISBN 92-78-37412-1 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg ?


title: Ir-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 1340/98 ta' l-24 ta' Ġunju 1998 illi jemenda Regolament (KE) Nru 3290/94 dwar l-aġġustamenti u l-arranġamenti transizzjonali meħtieġa fis-settur agrikolu sabiex jiġi implimentat il-ftehim illi ngħaqad waqt l-Uruguay Round tan-negozjati multilaterali tal-kummerċ.

eurovoc_concepts:
GATT
agricultural product
market access
protective clause
single market
trade agreement

text: 34 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta’ l-Unjoni Ewropea 11/Vol. 29 31998R1340 27. 6. 1998 IL-ĠURNAL UFFIĊJALI TAL-KOMUNITAJIET EWROPEJ L 184/1 IR-REGOLAMENT TAL-KUNSILL (KE) Nru 1340/98 ta’ l-24 ta’ Ġunju 1998 illi jemenda Regolament (KE) Nru 3290/94 dwar l-aġġustamenti u l-arranġamenti transizzjonali meħtieġa fis-settur agrikolu sabiex jiġi implimentat il-ftehim illi ngħaqad waqt l-“Uruguay Round” tan-negozjati multilaterali tal-kummerċ. IL-KUNSILL TA’ L-UNJONI EWROPEA, Wara illi ikkunsidra it-Trattat li jistabbilixxi l-Komunità Ewropea, Wara li ikkunsidra r-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 3290/94 tat-22 ta’ Diċembru 1994 dwar l-aġġustamenti u l-arranġamenti transizzjonali meħtieġa fis-settur agrikolu sabiex jiġi implimentat il-ftehim kollu li ngħaqad waqt in-negozjati (1) multilaterali tal- kummerċ ta’ l-“Uruquay Round”, u b’mod partikolari l-Artikolu 3(2) ta’ dan, Wara li kkunsidra l-proposta tal-Kummissjoni, Billi l-Artikolu 3 tar-Regolament (KE) Nru 3290/94 jawtorizza lill- Kummissjoni biex tadotta l-miżuri meħtieġa biex tħaffef il-bidla mill-arranġamenti eżistenti qabel l-implimentazzjoni tar-riżultati tan-negozjati ta’ l-“Uruguay Round” għal dawk illi irriżultaw mill- aġġustamenti fil-leġiżlazzjoni agrikola ipprovduti fir-Regolament fuq imsemmi; billi miżuri tranżizzjonali bħal dawn jistgħu jkunu adottati biss sat-30 ta’ Ġunju 1998 u ma jistgħux japplikaw wara dik id-data; billi huwa magħruf illi ċerti affarijiet illi f’dan iż-żmien huma regolati b’miżuri tranżizzjonali ma jistgħux jiġu finalizzati b’mod definittiv qabel id-data fuq indikata; billi dawn l-affarijiet jikkonċernaw partikolarment ċerti arranġamenti li saru ma’ pajjiżi terzi; billi għalhekk huwa meħtieġ illi jiġi mtawwal b’sena iż-żmien matul liema l-Kummissjoni tista’ tadotta miżuri tranżiz- zjonali, ADOTTA DAN IR-REGOLAMENT: Artikolu 1 tar-Regolament Fl-Artikolu 3(2) Ġunju ta’ id-data “30 ta’ Ġunju 1999”. “30 (KE) Nru 3290/94 minflok id-data titqiegħed 1998” Artikolu 2 Dan ir-Regolament jibda jseħħ fil-jum illi jkun imxandar fil-Ġurnal Uffiċjali tal-Komunitajiet Ewropej. Għandu japplika mill-1 ta’ Lulju 1998. Dan ir-Regolament ikun jorbot fl-intier u applikabbli direttament fl-Istati Membri kollha. Magħmul fil-Lussemburgu, fl-24 ta’ Ġunju 1998. Għall-Kunsill. Il-President J. CUNNINGHAM (1) ĠU L 349, tal-31. 12. 1994, p. 105. Regolament kif emendat b’Regolament (KE) Nru 1161/97 (ĠU L 169, tas-27. 6. 1997, p. 1)