title: Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om: - "Förslag till rådets förordning (EG) om ändring av förordning (EEG) nr 1766/92 om den gemensamma marknaden för spannmål och om upphävande av förordning (EEG) nr 2731/75 om fastställande av standardkvaliteter för vanligt vete, råg, korn, majs och durumvete", och - "Förslag till rådets förordning (EG) om upprättande av ett stödsystem för producenter av vissa jordbruksgrödor"

eurovoc_concepts:
EU agricultural market
World Trade Organisation
crop production
production aid
reform of the CAP

formats: html pdf print

text: 14. 9. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 284/55 delningen av tjänsterna relativt enkel. Uppdelningen av utgiftsanslag som inte hänför sig till tjänster skulle kunna baseras på resultaten från det analytiska bokfö- ringssystem som utvecklats i enlighet med artikel 22 i budgetförordningen. 3. 5. ESK ser positivt på kommissionens förslag att inrätta separata avsnitt i budgeten för de två kommittéer- na. Denna uppläggning kommer att skapa separata och oberoende budgetramar för varje kommitté inom vilka dessa kan utforma sina egna prioriteringar och ta eget ansvar. 3. 6. Med tanke på tidigare erfarenheter och i synner- het med tanke på de skalfördelar som uppnåtts genom den gemensamma organisationsstrukturen inser och accepterar man på ESK att det ur ekonomisk synvinkel är lämpligt att fortsätta med samarbete på frivillig grund när det gäller produktionskedjan och, om kommittéerna skulle vara belägna i närheten av varandra, även när det gäller lokalfrågor. Bryssel den 1 juli 1998. Ekonomiska och social kommitténs ordförande Tom JENKINS Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om: — ”Förslag till rådets förordning (EG) om ändring av förordning (EEG) nr 1766/92 om den gemensamma marknaden för spannmål och om upphävande av förordning (EEG) nr 2731/75 om fastställande av standardkvaliteter för vanligt vete, råg, korn, majs och durumvete”, och — ”Förslag till rådets förordning (EG) om upprättande av ett stödsystem för producenter av vissa jordbruksgrödor” (1) (98/C 284/11) Den 4 juni 1998 beslutade rådet i enlighet med artiklarna 43 och 198 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslagen. Sektionen för jordbruk och fiskeri, som ansvarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 16 juni 1998. Föredragande var Jean-Paul Bastian. Vid den 356:e plenarsessionen den 1-2 juli 1998 (sammanträdet den 1 juli) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 98 röster för, 33 emot och 15 nedlagda röster. 1. Allmänna synpunkter 1. 1. Kommittén erinrar om den strategiska betydelse som jordbruksgrödorna (spannmål, oljeväxter och pro- teingrödor) har för EU. Uppgifterna i bilaga 1 beskriver situationen väl. 1. 2. Kommittén anser att EU bör fortsätta försöken att återerövra den inre marknaden inom denna sektor (särskilt vad beträffar djurfoder) samt att skapa en livsmedelsreserv och lägga upp en strategisk plan i (1) EGT C 170, 4. 6. 1998, s. 1-4. syfte att kunna utnyttja de tillfällen som ges på de internationella marknaderna på grund av: — en växande världsbefolkning; — en ökning av köpkraften (bland annat i utvecklings- länderna); — en ökad världsefterfrågan på kött (framför allt i Sydostasien) som borde föra med sig en ökad efterfrågan på spannmål samt oljeväxter och pro- teingrödor. 1. 2. 1. Kommittén är medveten om de begränsningar som jordbruksavtalet i Uruguayrundan, undertecknat 1994 i Marrakech, innebär för den europeiska produktio- nen av jordbruksgrödor och framför allt när det gäller C 284/56 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 14. 9. 98 gemenskapens export av spannmål. Kommittén vet också att de kommande multilaterala jordbruksförhand- lingarna inom WTO kan komma att avsevärt skärpa dessa begränsningar (strävan att sänka tullar och/eller ökning av tullkvoter, nedskärningar i den subventionera- de exporten, nedskärning av den interna stödet som är ”kopplat” till produktionen m. m. ). Förhandlingarna kommer att äga rum under en period som är avgörande för gemenskapens jordbruk, vilket redan har att anpassa sig till effekterna av Marrakechavtalet samt förbereda utvidgningen till länderna i O¨ st- och Centraleuropa. 1. 3. Kommittén anser dock rent generellt att det krävs en nyordning av den gemensamma marknadsorga- nisationen inom spannmålssektorn samt en förändring av systemet för stöd till producenter av vissa jordbruks- grödor, så att de berörda producenterna kan anpassa sig till den nya ekonomiska och internationella miljön. 1. 3. 1. Likväl anser kommittén , som den uttalat i yttrandet (1) över jordbruksaspekterna av Agenda 2000 (punkten 3. 1. 3), att EU måste kämpa för den egna modellen för jordbruksutveckling och bekräfta detta vid de kommande internationella förhandlingarna. Kom- mittén anser därför att nästa reform av GJP bör ge EU anledning att markera en vilja att respektera sina internationella åtaganden, samtidigt som gemenskaps- produktionens särskilda karaktär och verktygen för jordbrukspolitiken bibehålls. 1. 4. Kommittén vill framhålla att de kommande WTO-förhandlingarna inte kommer att bli de sista. Man bör komma ihåg att skapandet av WTO inneburit att förhandlingsrundor inte längre kommer att äga rum: de internationella handelsförhandlingarna kommer hädanefter att äga rum kontinuerligt. Vidare kommer utvidgningen till länderna i O¨ st- och Centraleuropa utan tvivel att innebära att EU ser över sina internationella åtaganden. 1. 4. 1. Nästa reform av GJP måste i första hand utformas i ljuset av EU:s egna intressen och tidsgränser avseende perioden 2000-2006. EU kan till exempel med rätta försvara sin egen idé om en frikoppling av stöden och vägra att gå med på ett totalt borttagande av exportbidrag, såsom kommittén framhållit i yttrandet över jordbruksaspekterna av Agenda 2000 (punk- ten 3. 1. 4). 1. 4. 2. Det är på grundval av reformen som kommer att antas år 2000 som EU bör förhandla fram sina internationella åtaganden för denna period, så att unionen inte försätter sig i ett läge där den måste betala två gånger. Enligt kommittén gäller denna dynamiska (1) EGT C 73, 9. 3. 1998, s. 71. syn på de kommande förhandlingarna såväl för spann- mål samt oljeväxter och proteingrödor som för andra produktionssektorer i EU, framför allt nötkött och mjölk. 1. 5. Inom jordbruksgrödesektorn menar kommittén att den europeiska jordbruksmodellen måste vidmakt- hållas genom följande åtgärder: — en aktiv och skyddsinriktad gemensam marknadsor- ganisation bör bibehållas för de berörda jordbrukar- na och denna bör säkerställa att ett jämviktsläge råder på marknaden, att priserna förblir stabila, att tillförseln till den inre marknaden kvalitativt och kvantitativt fungerar på ett regelbundet sätt (särskilt viktigt för livsmedelsindustrin i ledet efter produktio- nen) och att EU finns med på den internationella marknaden; — en jämvikt bör bibehållas i produktionen av vegetabi- lier, vilket bör ske med hjälp av stöd till bristgrö- dorna; — miljön bör skyddas; — producenternas inkomster bör bibehållas. 1. 5. 1. Beträffande denna sista punkt befarar kom- mittén den samlade effekten av kommissionens förslag: sänkning av de institutionella priserna, partiell kompen- sation, fastställande av en övre gräns, variationer i stödet från medlemsstaterna, stöd som villkoras med hänsyn till sysselsättning och miljö. Under dessa förhållanden befarar inte kommittén, i motsats till kommissionen, att producenterna av spannmål samt av oljeväxtfrö och proteingrödor kommer att ”överkompenseras”. Kom- mittén kräver därför att sänkningen av de institutionella priserna skall kompenseras fullt ut. 1. 5. 2. Kommittén anser tvärtom att EU bör föra logiken med kompensationsbetalningarna som infördes 1992 ett steg vidare. Enligt kommittén bör EU helt kompensera de nya prissänkningar inom sektorn för jordbruksgrödor som skall beslutas. 1. 5. 3. Kommittén vill för övrigt varna kommissionen för risken att den gemensamma jordbrukspolitiken på nytt blir en rent nationell angelägenhet, vilket kan bli följden av att medlemsstaterna vidtar nya stödåtgärder och av att det införs sysselsättnings- och miljövillkor för stöden. 2. Sektorsanknutna synpunkter 2. 1. Spannmål 2. 1. 1. Kommittén delar kommissionens strävan att se till att framför allt EU:s spannmålspriser är konkur- renskraftiga, även på världsmarknaden. Kommittén anser att EU måste se till att den kan förse den egna marknaden samt förbli en huvudaktör på en expanderande världsmarknad för spannmål. 14. 9. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 284/57 2. 1. 2. I ett läge då exportbidragen minskar anser kommittén att skillnaden mellan EU:s institutionella priser (som ofta används som referensvärde när priserna på den inre marknaden fastställs) och de priser som förekommer på världsmarknaden inte kan vara för stor under en längre tid. Kommittén anser emellertid att den gemensam- 2. 1. 3. ma marknadsorganisationen (GMO) inom spannmåls- sektorn inte enbart att avsedd att bli en ”exportmaskin” för EU. Förutom uppgiften att reglera marknaden har GMO också som målsättning att skydda producenterna mot prisfluktuationerna på världsmarknaden (synnerli- gen lättrörliga när det gäller spannmål) och att garantera att producenternas inkomster förblir stabila. Kommittén erinrar om att en stark och aktiv GMO utgör en extra garanti för att medelstora spannmålsjordbruk skall kunna fortleva inom EU. 2. 1. 4. I enlighet med kommitténs yttrande om jord- bruksaspekterna av Agenda 2000 (punkten 3. 1. 3) anser kommittén att EU inte behöver sänka interventionspri- serna med 20 % på spannmål för att göra dem mer konkurrenskraftiga på världsmarknaden samt för att exportera med en så liten användning av exportbidrag som möjligt. Unionen bör även fortsättningsvis skydda producenterna mot lättrörliga världsmarknadspriser. 2. 1. 5. Kommittén anser att sänkningen bör klart begränsas till det som är absolut nödvändigt för att återföra interventionspriset till den nivå för världsmark- nadspriserna som konstaterats under de senaste åren (jämför bilaga 2). Vad särskilt majs beträffar kan kommittén inte 2. 1. 6. godta kommissionens förslag att helt ta bort de särskilda basarealerna för majs som används för beräkning av de regionala avkastningarna, på grundval av vilka kompensationsbetalningarna beräknas (1). Kommittén beklagar att kommissionen inte tagit hänsyn till de speciella förhållanden som råder för majs och uppmanar medlemsstaterna att bibehålla flexibilitet när det gäller att fastställa avkastningen för majs så att jämvikten i produktionen bibehålls och tillförseln till förädlingsan- läggningar (särskilt stärkelsefabriker) säkerställs. 2. 1. 7. Kommittén noterar vidare att kommissionen förutser att exportavgifterna bibehålls i syfte att säker- ställa tillförseln till inre marknaden på fördelaktigast möjliga villkor för avnämarna i EU, när världsmarknads- priserna är högre än den inre marknadens. Det skulle ankomma på kommissionen att fritt bedöma huruvida en exportavgift skall införas eller ej. Enligt logiken i den liberalisering av marknaden som kommissionen föreslår anser kommittén att en exportavgift endast skall påföras i lägen då världsmarknadspriserna ökat kraftigt. Kom- (1) För att beräkna arealbetalningen skall den förutsedda kompensationsbetalningen (t. ex. 66 ecu per ton) multiplice- ras med den genomsnittliga avkastningen för spannmål i den berörda regionen (med region avser man en medlems- stat eller en region inom en medlemsstat, allt efter den berörda medlemsstatens val). mittén föreslår således att man fastställer en tröskel för påförande av exportavgifter. Ju lägre det planerade ”säkerhetsnätet” för den reformerade GMO är desto högre bör tröskeln vara. Kommittén framhåller på samma sätt att i 2. 1. 8. enlighet med den nya, mer liberala inriktningen av GMO bör exportlicens tilldelas automatiskt i händelse av export utan bidrag. 2. 2. Oljeväxter 2. 2. 1. Kommissionen föreslår att stödet till oljeväxter skall justeras till spannmålssektorns nivå, med en ersätt- ning om 66 ecu per ton (det vill säga en sänkning med 30 % jämfört med dagens stödnivå). Genom att slopa det särskilda oljeväxtstödet hoppas kommissionen framför allt att EU skall slippa de begränsningar (av produktion och areal) som Blair House-avtalet föreskrivit. 2. 2. 2. I kommitténs yttrande om jordbruksaspekterna av Agenda 2000 gjordes bedömningen att de europeiska oljeväxtarealerna kan förväntas minska kraftigt, vilket leder till att unionens självförsörjningsgrad sänks betyd- ligt i fråga om oljor och växtprotein. Kommittén understryker än en gång att denna situation skulle vara oacceptabel, när EU i dag bara producerar 25 % av sitt behov av växtprotein i form av oljeväxter och proteingrödor. 2. 2. 3. Kommittén ogillar kommissionens förslag, som automatiskt leder till att veteodlingen gynnas på oljeväx- ternas bekostnad om ersättningen är densamma. Vi anser att den prioriterade ställning som växtproteinpro- duktionen inom EU bör ha tvärtom kräver att man förbättrar dess konkurrenskraft i relation till andra grödor. 2. 2. 4. För övrigt menar kommittén att den lovvärda strävan att frigöra sig från Blair House-avtalets begräns- ningar inte får ha den paradoxala konsekvensen att den europeiska arealen understiger de tak som förhandlades fram med Förenta staterna år 1993. I så fall har de europeiska producenterna blivit förda bakom ljuset. Detta skulle vara ännu mindre godtagbart med hänsyn till att USA:s ”Fair Act” ger landet möjlighet att bibehålla ett garanterat pris för oljeväxter; via ett ”flexibilitetskontrakt” har man också infört ett specifikt stöd till denna produktion som inte fanns tidigare. Enligt kommittén s uppfattning gör EU ett strategiskt misstag genom att avveckla sitt system för oljeväxtstöd när Förenta staterna kräver att stödet skall slopas samtidigt som man i praktiken förstärker det egna stödet. C 284/58 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 14. 9. 98 2. 2. 5. Kommittén erinrar om att oljeväxterna redan produceras till världsmarknadspriser (de har inga inter- ventionspriser) och därför inte kommer att behandlas under de närmaste internationella förhandlingsomgång- arna. Vi anser att det varken är brådskande eller motiverat att reformera denna sektor före år 2006. 2. 2. 6. Den verkliga utmaningen för denna sektor ligger i att unionen skall utvidgas med de central- och östeuropeiska länderna, som potentiellt är betydande oljeväxtproducenter. 2. 2. 7. Kommittén rekommenderar följaktligen att unionen justerar oljeväxtstödet till spannmålens nivå först efter en övergångsperiod. Vid de kommande internationella förhandlingarna kan EU meddela Fören- ta staterna att man avser att frigöra sig från Blair House-avtalet och få garantier för att USA inte överkla- gar det nya gemenskapssystemet om det leder till en ökning av produktionsarealerna. Vi betraktar detta tillvägagångssätt som säkrare än den modell som kom- missionen för närvarande förespråkar och som går ut på att göra Blair House-avtalet ogiltigt genom ett ensidigt europeiskt beslut. 2. 2. 8. Kommittén är medveten om att unionen bör avveckla sina produktionsstöd ytterligare inför de kom- mande internationella förhandlingsomgångarna, och linje med detta att man planerar för ett föreslår i tillägg till oljeväxterna när prissänkningen på spannmål fastställts och det stödbelopp som inte är kopplat till odlingarna är känt (i dag 66 ecu i kommissionens förslag). Detta tillägg bör vara lika stort som differensen mellan dagens stöd (94,24 ecu per ton) och det framtida stöd som inte är kopplat till odlingarna (1). Kommittén är beredd att studera alla alternati- 2. 2. 9. va lösningar som kommissionen kan föreslå i syfte att befria EU från Blair House-begränsningarna redan från år 2000 samtidigt som oljeväxtarealerna bibehålls (premie för växelbruk inom ramen för miljöprogram för jordbruket, premie för bristgrödor osv). 2. 3. Proteingrödor 2. 3. 1. I syfte att behålla ett samlat grepp för de europeiska proteingrödorna som helhet föreslår kom- mittén att tillägget för proteingrödor beräknas enligt den metod som rekommenderas för oljeväxterna. Det tillägg på 6,5 ecu per ton som kommissionen föreslagit (det vill säga en minskning med 6 ecu i förhållande till det nuvarande stödet på 78,49 ecu per ton) förefaller i själva verket otillräckligt för att bevara proteingrödornas konkurrenskraft i förhållande till spannmål. 2. 3. 2. Kommittén begär vidare att kommissionen skall lägga fram förslag om att inrätta en ny plan för proteingrödor inom EU i syfte att säkerställa en beständig odling av dessa växter, som spelar en positiv roll för miljön. 2. 4. Durumvete Kommissionen föreslår att man förlänger det 2. 4. 1. nuvarande systemet som härrör från reformen av GMO för durumvete i oktober 1997. Sänkningen med 20 % av interventionspriset skulle gälla för durumvete som, förutom det generella stödet på 66 ecu per ton, alltjämt skulle åtnjuta ett tillägg till arealersättningen med 344,5 ecu per hektar (eller möjligen ett särskilt stöd på 138,9 ecu per hektar, beroende på det aktuella produktionsområdet) inom den maximala garantia- realen. 2. 4. 2. ventionspriset för durumvete. Kommittén motsätter sig en sänkning av inter- 2. 4. 3. En sänkning skulle leda till att gränsskyddet försvagas (2) samt gynna import av kvalitetsvete från tredje länder som är mer konkurrenskraftiga inom denna nisch (Kanada, Förenta Staterna m. fl. ) till förfång för den europeiska produktionen av kvalitetsvete. EU kommer inte att lyckas med att öka exporten på den internationella marknaden, även om interventionspriset på durumvete sänks. Mot bakgrund härav förstår inte kommittén motivet till att detta pris skulle sänkas. 2. 5. Potatisstärkelse 2. 5. 1. Ordningen för potatisstärkelse är automatiskt kopplad till GMO inom spannmålssektorn. Kommissio- nen föreslår att minimipriset för potatis avsedd för tillverkning av stärkelse skall anpassas till minskningen av spannmålspriset. Kommittén anser att 2. 5. 2. förslaget är tekniskt motiverat. Emellertid vill den understryka stärkelseord- ningens särskilda karaktär, eftersom produktionen är kvoterad. Således kan producenterna inte bibehålla sina inkomster genom att öka produktionen, om priset faller och kompensation utgår endast delvis. Kommittén anser därför att full kompensation bör ges för prissänkningen. (1) Detta oljeväxttillägg bör ”utjämnas” nedåt för att ta hänsyn till att prissänkningskompensationen till spann- målsodlarna är enbart partiell (så att differensen mellan stödet till spannmål respektive oljeväxter förblir proportio- nellt oförändrad i förhållande till dagens situation). (2) Enligt regeln i jordbruksavtalet i Marrakech att högsta tullen för importerad spannmål inte får överstiga interven- tionspriset med mer än 155 %. 14. 9. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 284/59 3. Andra kommentarer 3. 1. Arealuttag 3. 1. 1. Kommittén godkänner kommissionens förslag att minska det obligatoriska arealuttaget till 0 %, om prissänkningar gör det möjligt att sätta interventionspri- set för spannmål i nivå med priserna som gäller på världsmarknaden. I likhet med kommissionen anser kommittén att EU inte kan beröva sig själv möjligheten att tillämpa obligatoriskt arealuttag, som utgör en effektiv mekanism för att styra produktionen och marknaden (1). 3. 1. 2. När det gäller frivilligt arealuttag stöder kom- mittén att man inför en minimisats samt att det finns möjlighet att införa ett flerårigt arealuttag för en period som inte överstiger fem år. Kommittén finner dock att kommissionens föreslagna andel på 10 % är för hög. Eftersom det ankommer på de enskilda medlemsstaterna att fastställa den maximala arealen för frivilligt uttag, anser kommittén att beslut om minimiarealen borde tas i enlighet med subsidiaritetsprincipen. 3. 2. Borttagande av de månatliga uppräkningarna samt senareläggning av stödutbetalning 3. 2. 1. Kommittén noterar att borttagandet av de månatliga uppräkningarna, och senareläggningen av datum för kompensationsbetalningarna, leder till att priserna sänks med mer än vad kommissionen uppgivit, med ungefär 6 à 7 punkter. Kompensationen är inte heller kopplad till inflationen. Producenternas inkomster kommer att bli desto mer hotade som kommissionen inte tar hänsyn till effekten av dessa två förslag vid beräkningen av den partiella kompensation som man föreslår. 3. 2. 2. förslag. Kommittén motsätter sig bestämt dessa två De månatliga uppräkningarna utgör tillägg till 3. 2. 3. priser som beviljas producenter samt organisationer för lagerhållare (kooperativa eller privata) innan produktio- nen förs ut på marknaden. Kommittén anser att uppräk- ningarna gör det lättare att reglera den inre marknaden genom mer regelbundna leveranser. De utgör en använd- bar mekanism för att stabilisera priserna under hela odlingssäsongen och skyddar på så sätt producenternas inkomster. Kommittén begär därför att de månatliga uppräkningarna skall bibehållas. 3. 2. 4. Kommittén anser vidare att kompensationsbe- talningar till producenterna inte bör senareläggas. Kom- missionen föreslår att utbetalningarna, som för närva- rande görs mellan den 15 oktober och den 31 december, (1) Ett obligatoriskt arealuttag är också en förutsättning för att en producent skall kunna åtnjuta kompensationsbetalning när de institutionella priserna sänks inom spannmålssek- torn. skall skjutas fram till mellan den 1 januari och den 31 mars. Kommissionen anser att en för tidig utbetalning medför att jordbrukarna inte uppmuntras att avsätta sin skörd på marknaden i början av försäljningsperioden. Kommittén instämmer inte i denna analys och anser att en senareläggning av utbetalningen av direkta stöd endast skulle leda till att många producenters likviditet försämrades. 3. 2. 5. Före 1992 års reform fick producenterna betalt för skörden i dess helhet i samband med försäljningen, omkring juli månad. Reformen av GJP har medfört en nedgång i likviditeten, eftersom kompensationsbetal- ningarna uppskjutits till oktober månad. Kommittén anser att EU inte kan begära att producenterna än en gång skall gå med på försämringar i likviditeten. 3. 2. 6. Med utgångspunkt från kommissionens reso- nemang, enligt vilket utbetalning i oktober månad stör spannmålsleveranserna, föreslår kommittén i stället en likviditetsneutral lösning. Utan att förfarandet kompli- ceras skulle producenten enligt denna lösning få ett förskott på 50 % i samband med hans ”arealdeklaration” godkänns (i juli). Resterande belopp skulle därför inte kunna utbetalas förrän i januari året därpå. 3. 3. Odling av grödor som inte är avsedda som livs- medel A˚ r 1995-1996 användes i unionen mer än 3. 3. 1. en miljon hektar odlingsbar mark i träda för industriell produktion av förnybara råvaror som inte var avsedda som livsmedel (främst oljeväxt- och spannmålsproduk- ter). A˚ r 1997-1998 uppgick de arealer som användes för denna typ av odling endast till 470 000 hektar, varav ungefär 385 000 hektar utgjorde raps- och solrosod- lingar. 3. 3. 2. För att se till att denna produktion blir konkur- renskraftig bygger den i stor utsträckning på den möjlighet som för närvarande ges producenterna att använda jordbruksmark i träda till industriell produk- tion i enlighet med förordning (CEE) nr 334/93, dvs. att använda den mark som de är skyldiga att ta ur bruk till odling av grödor för industriella ändamål. Enligt kommittén råder inga tvivel om att 3. 3. 3. denna jämvikt kommer att hotas om skyldigheten att ta mark ur bruk försvinner. Kommittén förvånar sig över att kommissionen inom ramen för den förestående reformen inte lägger något förslag som syftar till att utveckla användningen av jordbruksprodukter för andra ändamål än livsmedel. 3. 3. 4. Kommittén erinrar om att man måste säkerstäl- la tillförseln till den industri som utnyttjar dessa produk- ter (biobränsle, kemi, osv. ). Vi skulle därför vilja att man inför en plan som särskilt rör odling av grödor som inte är avsedda som livsmedel. En sådan plan skulle kunna anta formen av direkt och specifikt stöd, i avvaktan på att unionen infört den skattelagstiftning som krävs för att garantera denna sektors framtid. C 284/60 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 14. 9. 98 3. 3. 5. Utan inverkan på den särskilda planen, som snarast bör antas inom ramen för Agenda 2000, rekom- menderar kommittén att man utan dröjsmål vidtar åtgärder för uppvärdering av produktionen när det gäller odling av grödor som inte är avsedda som livsmedel, så att man skall kunna bromsa upp den oroande minskningen av de arealer som ägnas åt sådan produktion och återställa leveranstryggheten för industrin. Bryssel den 1 juli 1998. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Tom JENKINS BILAGA I till Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande Några siffror om gemenskapens produktion av spannmål, oljeväxter och proteingrödor Spannmål, oljeväxter och proteingrödor utgör cirka 30 % av den utnyttjade jordbruksarealen i unionen. Under 1980- och 1990-talen berodde den starkt ökande vegetabilieproduktionen i Europa huvudsakligen på förbättringen av produktiviteten per hektar (som t. ex. 1996 ökade till 5 400 kilo i genomsnitt för spannmål). Under de senaste tio åren har den mest iögonenfallande företeelsen i sektorn för jordbruksgrödor varit att arealen med oljeväxtodling i unionen fördubblats (en obligatorisk stabilisering på 5 482 miljoner hektar följer av Blair House-avtalet). I unionen föreligger trots detta ännu en mycket stor brist vad gäller denna produktion. Med en produktion om 87,7 miljoner ton (1995) är EU den främsta producenten i världen framför USA av vete (EU och USA står för 16 respektive 11 % av världsproduktionen). EU producerar 89,9 miljoner ton av andra typer av spannmål (1995, ris ej medräknat), det vill säga 11 % av världsproduktionen (på andra plats efter USA som med 209 miljoner ton bidrar med 26 % av världsproduktionen av andra typer av spannmål). Unionen är självförsörjande till mer än 140 % vad gäller denna produktion och är en betydande aktör på världsmarknaden för vete, med en export på 12,6 miljoner ton år 1995/1996, dvs. 14 % av världsexporten (USA har en andel på 37 % av världshandeln för vete, Kanada 19 % Australien 13 % och Argentina 5 %). När det gäller andra spannmål än huvudgrödor är unionen en nettoimportör om man beaktar ersättningsprodukter för spannmål. USA dominerar i hög grad världsmarknaden för spannmål av denna typ (70 %) p. g. a. av landets betydande majsexport. Unionens bidrag på denna marknad utgörs nästan uteslutande av dess export av korn (unionen låg på tredje plats bland världsexportörerna år 1995/1996 med 5 % av den totala världsexporten, efter Argentina, 7 %, på samma nivå som Kanada och före Australien, 4 %). Källa: Eurostat — Kommissionens rapporter 1995 och 1997 om jordbrukets allmänna situation inom Europeiska unionen. 14. 9. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 284/61 BILAGA II till Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande Va¨rldsmarknadspriset fo¨ r vete


title: Commission Regulation (EC) No 1403/98 of 1 July 1998 fixing the representative prices and the additional import duties for molasses in the sugar sector

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
molasses
representative price
sugar

formats: pdf print

text: L 188/20 EN Official Journal of the European Communities 2. 7. 98 COMMISSION REGULATION (EC) No 1403/98 of 1 July 1998 fixing the representative prices and the additional import duties for molasses in the sugar sector THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EEC) No 1785/81 of 30 June 1981 on the common organization of the market in sugar (1), as last amended by Regulation (EC) No 1599/96 (2), Having regard to Commission Regulation (EC) No 1422/ 95 of 23 June 1995 laying down detailed rules of applica- tion for imports of molasses in the sugar sector and amending Regulation (EEC) No 785/68 (3), and in partic- ular Articles 1 (2) and 3 (1) thereof, Whereas Regulation (EC) No 1422/95 stipulates that the cif import price for molasses, hereinafter referred to as the ‘representative price', should be set in accordance with Commission Regulation (EEC) No 785/68 (4); whereas that price should be fixed for the standard quality defined in Article 1 of the above Regulation; Whereas the representative price for molasses is calcu- lated at the frontier crossing point into the Community, in this case Amsterdam; whereas that price must be based on the most favourable purchasing opportunities on the world market established on the basis of the quotations or prices on that market adjusted for any deviations from the standard quality; whereas standard quality for molasses is defined in Regulation (EEC) No 785/68; the Whereas, when the most favourable purchasing opportun- ities on the world market are being established, account must be taken of all available information on offers on the world market, on the prices recorded on important third-country markets and on sales concluded in inter- national trade of which the Commission is aware, either directly or through the Member States; whereas, under Article 7 of Regulation (EEC) No 785/68, the Commis- sion may for this purpose take an average of several prices as a basis, provided that this average is representative of actual market trends; the Whereas the information must be disregarded if goods concerned are not of sound and fair marketable quality or if the price quoted in the offer relates only to a small quantity that is not representative of the market; whereas offer prices which can be regarded as not rep- trends must also be dis- resentative of actual market regarded; if Whereas, the standard information on molasses of quality is to be comparable, prices must, depending on the quality of the molasses offered, be increased or reduced in the light of the results achieved by applying Article 6 of Regulation (EEC) No 785/68; Whereas a representative price may be left unchanged by way of exception for a limited period if the offer price which served as a basis for the previous calculation of the representative price is not available to the Commission and if the offer prices which are available and which appear not to be sufficiently representative of actual market trends would entail sudden and considerable changes in the representative price; Whereas where there is a difference between the trigger price for the product in question and the representative price, additional import duties should be fixed under the conditions set out in Article 3 of Regulation (EC) No 1422/95; whereas should the import duties be suspended pursuant to Article 5 of Regulation (EC) No 1422/95, specific amounts for these duties should be fixed; Whereas application of these provisions will have the effect of fixing the representative prices and the addi- tional import duties for the products in question as set out in the Annex to this Regulation; Whereas the measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Management Committee for Sugar, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 The representative prices and the additional duties applying to imports of the products referred to in Article 1 of Regulation (EC) No 1422/95 are fixed in the Annex hereto. (1) OJ L 177, 1. 7. 1981, p. 4. (2) OJ L 206, 16. 8. 1996, p. 43. (3) OJ L 141, 24. 6. 1995, p. 12. (4) OJ L 145, 27. 6. 1968, p. 12. Article 2 This Regulation shall enter into force on 2 July 1998. 2. 7. 98 EN Official Journal of the European Communities L 188/21 This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 1 July 1998. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission ANNEX fixing the representative prices and additional import duties applying to imports of molasses in the sugar sector CN code Amount of the representative price in ECU per 100 kg net of the product in question Amount of the additional duty in ECU per 100 kg net of the product in question Amount of the duty to be applied to imports in ECU per 100 kg net of the product in question because of suspension as referred to in Article 5 of Regulation (EC) No 1422/95 (2) 1703 10 00 (1) 1703 90 00 (1) 6,89 8,30 0,07 (cid:190) (cid:190) 0,00 (1) For the standard quality as defined in Article 1 of amended Regulation (EEC) No 785/68. (2) This amount replaces, in accordance with Article 5 of Regulation (EC) No 1422/95, the rate of the Common Customs Tariff duty fixed for these products


title: Opinion of the Economic and Social Committee on the 'Proposal for a Council Regulation (EC) laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty'

eurovoc_concepts:
European treaties
State aid
administrative transparency
control of State aid
restriction on competition

text: C 284/10 EN Official Journal of the European Communities 14. 9. 98 with this complex subject reasonably soon. Such efforts are made all the more arduous by lengthy and costly procedures, which can only be modified if there is an understanding of the basic problem: technologies and their applications change much faster than regulations. Procedural streamlining must be included in the review which international and EU bodies should take on as their primary duty to the community as a whole. Brussels, 1 July 1998. The President of the Economic and Social Committee Tom JENKINS Opinion of the Economic and Social Committee on the ‘Proposal for a Council Regulation (EC) laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty’ (1) (98/C 284/04) On 11 March 1998, the Council decided to consult the Economic and Social Committee, under Article 198 of the Treaty establishing the European Community, on the above-mentioned proposal. The Section for Industry, Commerce, Crafts and Services, which was responsible for preparing the Committee’s work on the subject, adopted its opinion on 3 June 1998. The rapporteur was Mr Sepi. At its 356th plenary session (meeting of 1 July 1998), the Economic and Social Committee adopted the following opinion by 135 votes to one, with three abstentions. 1. Introduction 1. 1. The Committee has several times acknowledged the need to regulate competition in a thorough and legally valid manner. In its opinion (2) on the 22nd report on compe- 1. 2. tition policy, the Committee had already emphasized how important and necessary it was for the Commission to lay down regulations that would improve trans- parency and give greater legal certainty to all interested parties. 1. 3. The Committee wishes to highlight the greater awareness that is developing in all EU countries on the subject of competition, both among economic and legal practitioners and, more generally, on the part of public opinion. This is due to the good results obtained in price restraint and in increased competitiveness. It is precisely in this sphere that legislation is 1. 4. needed to make the Commission’s work more methodi- cal and transparent. 1. 5. The proposal also follows the regulation on the application of Articles 92 and 93 of the Treaty to certain categories of horizontal state aid (3). 1. 6. The Committee urges the Commission to con- tinue to extend its regulatory work, in order to build up a corpus of measures which harmonize and clarify the entire competition issue, also in view of enlargement. 1. 7. these In some key sectors of EU industry, measures will have to take account of the situation regarding aid granted in competing countries. 1. 8. The proposal attempts to strike a balance between efficiency and transparency. The Committee believes that, broadly speaking, Community institutions should pay greater attention to transparency and third party rights. 2. The Commission’s document 2. 1. The proposed regulation is basically a procedural proposal which on the one hand codifies a tried and (1) OJ C 116, 16. 4. 1998, p. 13. (2) OJ C 34, 2. 2. 1994. (3) OJ C 129, 27. 4. 1998. 14. 9. 98 EN Official Journal of the European Communities C 284/11 tested procedure and on the other ‘clarifies certain aspects and tightens up the rules’ in order to provide a more effective control system. 2. 10. A system of cooperation with national ‘indepen- dent’ competition authorities is also established for particular cases (Article 21). 2. 2. The proposal confirms that the notification and the ‘standstill’ right provided for in Article 93(3) of the Treaty, form the cornerstone of the control system. Furthermore, the Commission will continue to have the sole decision-making authority on the matter (Articles 2 and 3). 2. 3. Article 4 outlines the procedure for the exami- nation of the notification by the Commission and lays down the deadlines for decisions. After such deadlines, if a formal decision has not been taken, aid is deemed to have been authorized. Likewise, if the Member State does not supply 2. 4. the information requested by the Commission after a preliminary examination (Article 5), the notification is deemed to have been withdrawn. 2. 5. After the formal investigation, the Commission may either (i) decide that the aid is compatible with the Treaty, (ii) approve it subject to certain conditions, or (iii) decide that it is incompatible with the Treaty (Article 7 and Article 11). 2. 5. 1. If the aid has been granted unlawfully and is incompatible with the common market, the Commission decides that the Member State must recover it from the beneficiary (Article 14). 2. 6. Articles 10 and 11 cover the procedure for suspending or provisionally recovering aid which is considered unlawful on the basis of information ‘from whatever source’. 2. 7. Recovery of aid comes under Article 14, which provides for the use of the legal instruments available to the state in question and lays down that ‘remedies under national law shall not have suspensive effect’. As well as unlawful aid, ‘misuse of aid’ 2. 8. (Article 15) is also regulated, as are existing aid schemes which are ‘no longer compatible with the common market’. 2. 9. Member States may be asked to adopt ‘appropri- ate measures’ to ensure that aid is compatible. The regulation also establishes two systems of control — the examination of Member States’ annual reports and on-site monitoring (Articles 19 and 20). 2. 11. The common provisions stipulate that Member States alone are sent the decisions and that they are published in the Official Journal in summary form, although it is possible to obtain a copy of the full text in the authentic language version (Article 25). Finally, an advisory committee consisting of 2. 12. representatives of Member States is to be set up. The committee will assist the Commission on the implementing provisions but not on the decisions (Article 27). 3. General comments 3. 1. The Committee highlights the importance of this regulation, which integrates and rationalizes a series of practices and principles expressed in the judgements of the Court of Justice, giving them an organized structure. 3. 2. The Committee considers, however, that this legislative streamlining of Community action in respect of competition should be further strengthened in order to have, in a few years, greater legal certainty on the subject. The impetus that will stem from the completion of the single market and EMU makes this particularly important. 3. 3. The Committee believes that once the Fiscal Code of Conduct has been introduced, the scope of this regulation should cover tax provisions which distort competition between Member States. 3. 4. A particular effort should be made to clarify the legal concepts used and to ensure that the translations into the various languages tally, so that they will be interpreted in the same way by everyone. For example, in the present regulation the difference between unlawful aid and ‘misuse of aid’ should be more clearly defined, bearing in mind that their legal consequences must be the same. 3. 5. The Commission has the power both to lay down regulations and to enforce competition rules. Although the Committee has already expressed a favourable opinion on this dual power, the appeal procedure should be specified more precisely, and it should be made clear whether the Commission is obliged to make a decision at the request of any interested party. The vagueness of Article 10(3) on the acquisition of information appears to grant the Commission too many discretionary powers. The Committee believes that interested third parties should be guaranteed the right to appeal, and the Commission should be obliged to give an answer in all cases. C 284/12 EN Official Journal of the European Communities 14. 9. 98 3. 6. The introduction of formal rules, however, is also a unique opportunity to create a new culture of increased transparency which guarantees that third parties are secured a right to information, have a right to be heard and a right to comment before decisions are made. Relevant input from third parties will improve the quality of the Commission’s work, enhance control and contribute to less distortion of competition in the single market. 3. 7. More transparency and better third party rights will strengthen control of state aid. Competitors and other affected parties could contribute to making the investigation in important cases more comprehensive. Information from competing companies would enable the Commission to better assess the impact of a given aid on the market. Enhancing third party rights might therefore help to reduce the overall level of aid. 3. 8. The definition of state aid by the Court of Justice and the Treaty also includes aid which does not constitute a subsidy but which distorts competition. The Commission should pay careful attention to the application of the regulation to some of this aid, since Member States do not always see fit to declare it; the Commission should introduce legislation to bring such cases out into the open. 3. 9. The Committee asks the Commission to assess whether it would be useful to make Member States’ notifications on new aid available to the public, even in summary form. The Commission proposal touches on sensitive 3. 10. areas of national structural policy. In view of its political significance, the regulation should contain clear requirements to provide for better compliance with the concepts of transparency and information, not least with regard to the general public. 4. Specific comments 4. 1. According to the definition of the Court of Justice, state aid also includes interventions which ‘without being subsidies in the strict meaning of the word, are similar in character and have the same effect’. The definition contained in Article 2 of the regulation should be clarified. 4. 2. Article 4(6) provides for a de facto dual notifi- cation, which renders the procedure unnecessarily com- plicated. 4. 3. As to third party rights in general, the proposal lacks a provision empowering the Commission to publish the fact that individual aid has been notified and basic information about the aid granted. Whereas publication of every notification cannot be justified, a flexible paragraph that allows publication of particularly complex issues would be useful. The lack of such provision harms transparency and inhibits third party rights. 4. 3. 1. The Committee thinks that any party who has submitted an opinion should receive a copy of the final decision. It should also be stipulated that any party can notify the Commission of unlawful aid or of the unlawful use of aid. If the Commission deems the information provided to be insufficient, it should be obliged to inform the party of this fact. It should also be obliged to send the party the full text of its decision. This would appear to be in line with several judgements passed by the Court of Justice. (1) 4. 4. The problem of the recovery of unlawful aid is a difficult one because Member States have different judicial and administrative procedures. The Committee therefore supports the Commission’s efforts to improve the situation by including the injunction to suspend or provisionally recover aid (Article 11) and stipulating that ‘remedies under national law shall not have suspensive effect’ [Article 14(3)]. These two provisions make the Commission’s action more effective. 4. 5. The regulation does not say what will happen if national judicial procedures do not allow the immediate and effective execution of the Commission’s decision. Given the elementary principle that there should be a level playing field, Member States should take steps to make immediate recovery possible, and the Commission should ensure that dilatory procedures are not intro- duced. The Committee considers that aid which has 4. 6. been misused should be recovered as soon as it becomes incompatible with Community rules and therefore becomes fundamentally unlawful. 4. 7. The Committee considers the on-site monitoring provided for in Article 20 to be of great importance. However, the same Article also envisages an agreement with the Member State on the appointment of experts, which could give rise to prevarication and delays. It would therefore be useful to set a deadline and for the Commission to always have the final say on the appointment of experts. 4. 8. On the basis of the Treaty definition, the Com- mission, in Article 25 of the regulation, suggests an exclusive relationship with national authorities. Since (1) Sytraval judgement. 14. 9. 98 EN Official Journal of the European Communities C 284/13 in several Member States a great deal of aid is handled by decentralized authorities, it should be possible to interpret the Treaty in such a way as to allow these Member States to dialogue directly with local authorities. This would shorten the administrative delays that such an exclusive relationship entails. The same goes for the concept of ‘state aid’ contained in the Treaty is more broadly interpreted and — this, however, includes any type of public aid. 4. 9. The publication of ‘a summary notice’ of the decision in the Official Journal expedites procedures but makes them less transparent. However, in view of translation problems that will progressively increase over the next few years, the publication of a shortened version is probably advisable. It is essential that the notice be published as soon as possible in order for decisions to be effective. Complete and reasonably rapid publication in all languages will require a considerable increase in the Commission’s technical resources. The ESC therefore regrets that the proposal 4. 10. lacks time limits when the Commission deals with second-phase, formal investigations. The starting date for calculating the two-month period is also not clear. Time limits would provide the parties engaged with Brussels, 1 July 1998. more legal certainty. Capacity constraints on the part of the Commission do not justify the absence of time limits. This is particularly true since the Commission plans to apply block exemptions in the future. 4. 10. 1. The proposal fails to clarify when the aid notification is complete, and when the two-month period for the preliminary examination therefore begins. The Committee would welcome a provision to give legal certainty on this point. A compulsory form, which the Commission could provide for aid notification, would be one answer. The Committee would also welcome other ways of improving legal certainty. 4. 10. 2. In the interests of legal certainty, the Com- mittee also recommends that aid which was paid unlawfully more than ten years previously should be treated as de facto aid. After this period, neither notification nor recovery would be necessary. Such a provision is justifiable because after ten years there is no danger of competition being distorted or competitors suffering directly. 4. 11. The Commission will have to make sure that procedures are rapid and transparent, and that legal certainty and the normal operation of companies cannot be jeopardized under any circumstances. The President of the Economic and Social Committee Tom JENKINS


title: Verordening (EG) nr. 1407/98 van de Commissie van 1 juli 1998 houdende twaalfde wijziging van Verordening (EG) nr. 913/97 tot vaststelling van buitengewone maatregelen ter ondersteuning van de markt in de sector varkensvlees in Spanje

eurovoc_concepts:
Spain
market support
pigmeat
swine
veterinary inspection

text: L 188/26 ‹ ‹NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 2. 7. 98 VERORDENING (EG) Nr. 1407/98 VAN DE COMMISSIE van 1 juli 1998 houdende twaalfde wijziging van Verordening (EG) nr. 913/97 tot vaststelling van in de sector buitengewone maatregelen ter ondersteuning van de markt varkensvlees in Spanje DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening (EEG) nr. 2759/75 van de Raad van 29 oktober 1975 houdende een gemeenschappelijke orde- ning der markten in de sector varkensvlees (1), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 3290/94 (2), en met name op artikel 20, Overwegende dat bij Verordening (EG) nr. 913/97 van de Commissie (3), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 1147/98 (4), wegens het uitbreken van klassieke varkenspest in bepaalde productiegebieden in Spanje buitengewone maatregelen ter ondersteuning van de varkensvleesmarkt in dat land zijn vastgesteld; Overwegende dat de snelle en efficiënte toepassing van de buitengewone maatregelen ter ondersteuning van de markt momenteel wordt bemoeilijkt door capaciteitspro- blemen in de destructiebedrijven waar de biggen moeten worden verwerkt; dat bijgevolg moet worden toegestaan dat de dieren worden geslacht en opgeslagen in koelhui- zen; Overwegende dat, in verband met de handhaving van de veterinairrechtelijke en de commerciële beperkingen, het aantal mestvarkens en biggen dat aan de bevoegde autori- teiten mag worden geleverd, dient te worden verhoogd teneinde de buitengewone maatregelen de komende weken te kunnen blijven toepassen, en de lijst van in aanmerking komende gebieden van bijlage II bij Verorde- ning (EG) nr. 913/97 aan de huidige situatie op veterinair- rechtelijk en sanitair vlak dient te worden aangepast; Overwegende dat, aangezien met de uitvoering van de maatregelen was gestopt omdat het vastgestelde maxi- mumaantal biggen was geleverd, het gewicht van de dieren aanzienlijk is toegenomen en dat als gevolg daarvan een uit het oogpunt van het welzijn van de dieren onduldbare situatie is ontstaan; dat het derhalve verant- woord is de verhoging van het maximumaantal dieren toe te passen met ingang van 12 juni 1998; Overwegende dat de in deze verordening vervatte maatre- gelen in overeenstemming zijn met het advies van het Comité van beheer voor varkensvlees, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 Verordening (EG) nr. 913/97 wordt als volgt gewijzigd: 1. In artikel 3, derde alinea, en bijlage III, punt 2, wordt „mestvarkens” telkens vervangen door „dieren”. 2. Bijlage I wordt vervangen door bijlage I bij deze veror- dening. 3. Bijlage II wordt vervangen door bijlage II bij deze verordening. Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op de dag van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen. Het bepaalde in artikel 1, punt 2, is evenwel van toepas- sing met ingang van 12 juni 1998. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 1 juli 1998. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 282 van 1. 11. 1975, blz. 1. (2) PB L 349 van 31. 12. 1994, blz. 105. (3) PB L 131 van 23. 5. 1997, blz. 14. (4) PB L 159 van 3. 6. 1998, blz. 35. 2. 7. 98 ‹ ‹NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 188/27 BIJLAGE I „BIJLAGE I Maximumaantal dieren dat in totaal mag worden geleverd vanaf 6 mei 1997: Mestvarkens Biggen Uitstootzeugen Mestvarkens van het Iberische ras 655 000 stuks 250 000 stuks 8 000 stuks 6 000 stuks” BIJLAGE II „BIJLAGE II Deel 1 — In de provincie Zaragoza, de beschermingsgebieden en toezichtsgebieden als omschreven in de bijlagen I en II bij het besluit van de „Diputación General” van Aragón van 25 maart 1998, bekendgemaakt in het Publicatieblad van de „Comunidad” van 27 maart 1998, blz. 1411. — In de provincie Zaragoza, de beschermingsgebieden en toezichtsgebieden als omschreven in de bijlagen I en II bij het besluit van de „Diputación General” van Aragón van 17 april 1998, bekendgemaakt in het Publicatieblad van de „Comunidad” van 20 april 1998, blz. 1868. — In de provincie Zaragoza, de beschermingsgebieden en toezichtsgebieden als omschreven in de bijlagen I en II bij het besluit van de „Diputación General” van Aragón van 28 april 1998, bekendgemaakt in het Publicatieblad van de „Comunidad” van 4 mei 1998, blz. 1999. — In de provincie Sevilla, de beschermingsgebieden en toezichtsgebieden als omschreven in de bijlagen I en II bij het besluit van de „Junta” van Andalucía van 23 april 1998, bekendgemaakt in het Publicatie- blad van de „Junta” van 28 april 1998, blz. 4951. De veterinaire „Comarcas” van de provincies Zaragoza en Sevilla, als bedoeld in bijlage I bij Beschikking 98/339/EG. ” Deel 2