title: Euroopa Parlamendi Ja Nõukogu direktiiv 98/30/EÜ, 22. juuni 1998, maagaasi siseturu ühiseeskirjade kohta

eurovoc_concepts:
EU law
energy supply
energy transport
natural gas
single market
storage

formats: html pdf print

text: 28 ET Euroopa Liidu Teataja 31998L0030 21. 7. 1998 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA 12/2. kd L 204/1 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 98/30/EÜ, 22. juuni 1998, maagaasi siseturu ühiseeskirjade kohta EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, (4) võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 57 lõiget 2 ning artikleid 66 ja 100a, nõukogu 31. mai 1991. aasta direktiiv 91/296/EMÜ maa- gaasi edastamise kohta võrkude kaudu (4) ja nõukogu 29. juuni 1990. aasta direktiiv 90/377/EMÜ ühenduse menetluse kohta tööstuslikele lõpptarbijatele määratud gaasi- ja elektrihindade läbipaistvuse parandamiseks (5) on esimene etapp maagaasi siseturu väljakujundamisel; võttes arvesse komisjoni ettepanekut, (1) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (2) toimides asutamislepingu artiklis 189b sätestatud korras (3) ning arvestades, et: (1) (2) kooskõlas asutamislepingu artikliga 7a käsitatakse sisetu- runa sisepiirideta ala, kus on tagatud kaupade, isikute, tee- nuste ja kapitali vaba liikumine; tuleb vastu võtta meetmed siseturu lõplikuks väljakujundamiseks; vastavalt asutamislepingu artiklile 7c tuleb arvesse võtta teatavate rahvamajanduste erinevat arengutaset, kuid eran- deid tohib teha ajutiselt ja need peavad võimalikult vähe häirima ühisturu toimimist; (3) energia siseturu väljakujundamisel on konkureeriva maa- gaasituru loomine otsustava tähtsusega; (1) EÜT C 65, 14. 3. 1992, lk 14 ja EÜT C 123, 4. 5. 1994, lk 26. (2) EÜT C 73, 15. 3. 1993, lk 31 ja EÜT C 195, 18. 7. 1994, lk 82. (3) Euroopa Parlamendi 17. novembri 1993. aasta arvamus (EÜT C 329, 6. 12. 1993, lk 182), nõukogu 12. veebruari 1998. aasta ühine seisu- koht (EÜ) nr 17/98 (EÜT C 91, 26. 3. 1998, lk 46) ja Euroopa Parla- mendi 30. aprilli 1998. aasta otsus (EÜT C 152, 18. 5. 1998). Nõu- kogu 11. mai 1998. aasta otsus. (5) maagaasi siseturu loomiseks tuleb võtta lisameetmeid; (6) (7) (8) (9) käesoleva direktiivi sätted ei tohiks mõjutada asutamisle- pingu sätete, eelkõige konkurentsi ja kaupade vaba lii- kumist siseturul reguleerivate sätete täieulatuslikku kohal- damist ega ka komisjonile asutamislepinguga antud volitusi; maagaasi siseturu loomine peab toimuma järk-järgult, et tööstust saaks uute oludega paindlikult ja kaalutletult kohandada ning võtta arvesse liikmesriikide erinevaid turustruktuure; maagaasi siseturu loomisel tuleks soodustada võrkude ühendamist ja vastastikust toimimist, näiteks gaasikvalitee- tide vastavuse abil; maagaasisektori korraldamiseks ja toimimiseks tuleb keh- testada teatavad ühiseeskirjad; kooskõlas subsidiaarsuspõ- himõttega kujutavad need eeskirjad ainult üldisi raampõ- himõtteid, mille üksikasjalik elluviimine tuleb jätta (4) EÜT L 147, 12. 6. 1991, lk 37. Direktiivi on viimati muudetud direk- tiiviga 95/49/EÜ (EÜT L 233, 30. 9. 1995, lk 86). (5) EÜT L 185, 17. 7. 1990, lk 16. Direktiivi on viimati muudetud 1994. aasta ühinemisaktiga. 12/2. kd ET Euroopa Liidu Teataja 29 liikmesriikide ülesandeks, et iga liikmesriik saaks, eelkõige seoses lubade ja tarnelepingute kontrolliga, säilitada või valida tema olukorras kõige kohasema korra; nõue, et selliste asutuste ehitamiseks ja tööks peab olema luba; selle nõudega ei tohi piirata maagaasisektori ettevõt- jate vahelist konkurentsi; (10) maagaasi tarned väljastpoolt on maagaasi ostmisel eriti tähtsad gaasiimpordist sõltuvates liikmesriikides; (11) üldpõhimõte on, et maagaasisektori ettevõtjad saavad tegutseda ilma, et neid diskrimineeritaks; (18) üleeuroopalisi energiavõrke puudutavaid juhiseid sisaldav Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. juuni 1996. aasta otsus nr 1254/96/EÜ (1) soodustab maagaasisektori integreeri- tud infrastruktuuri väljaarendamist; (12) mõnes liikmesriigis tuleb kehtestada avaliku teenindamise kohustus, et tagada maagaasi varustuskindlus ning tarbi- jate ja keskkonna kaitse, mida nende riikide arvates ei ole võimalik tagada ainuüksi vaba konkurentsi kaudu; (19) võrkude ja otseliinide kasutamise tehnilised eeskirjad pea- vad olema läbipaistvad ning tagama võrkude vastastikuse toimimise; (13) pikaajaline planeerimine on üks võimalus täita avaliku tee- nindamise kohustusi, võttes arvesse, et kolmandad isikud võivad avaldada soovi saada juurdepääs võrkudele; liikmes- riigid võivad kontrollida sõlmitud võta-või-maksa- lepinguid ( take or pay contract), et saada maagaasitarne- test ülevaade; (14) asutamislepingu artikli 90 lõikes 1 kohustatakse liikmes- riike järgima konkurentsireegleid avalike ettevõtjate ning eri- ja ainuõigusi omavate ettevõtjate puhul; (15) vastavalt asutamislepingu artikli 90 lõikele 2 kohaldatakse neid eeskirju eritingimuste alusel nende ettevõtjate suhtes, kellele on antud ülesanne osutada üldise majandushuvi tee- nuseid; käesoleva direktiivi rakendamine mõjutab nende ettevõtjate tegevust; vastavalt artikli 3 lõikele 3 ei pea liik- mesriigid kohaldama artiklit 4 eelkõige oma jaotusinfras- truktuuri suhtes, et juriidiliselt ega faktiliselt mitte takistada gaasiettevõtjatele pandud üldist majandushuvi esindavate kohustuste täitmist; (16) sellepärast peavad liikmesriigid maagaasisektori ettevõtja- tele avaliku teenindamise kohustust pannes järgima asuta- mislepingu asjakohaseid eeskirju vastavalt Euroopa Ühen- duste Kohtu tõlgendusele; (20) tuleb sätestada edastus- ja hoiustamisettevõtjate, veeldatud maagaasi töötlemisettevõtjate ning jaotus- ja tarneettevõt- jate tegevuse põhieeskirjad; (21) tuleb ette näha, et pädevatel ametiasutustel on juurdepää- suõigus ettevõtjate sisemisele raamatupidamisele, kusjuu- res oleks tagatud andmete konfidentsiaalsus; (22) integreeritud gaasiettevõtjate kõigi raamatupidamiste puhul tuleb tagada nende ülim läbipaistvus; eri tegevuste kohta tuleb esitada eraldi aruanded, et vältida diskriminee- rimist, ristsubsideerimist ja muul viisil konkurentsi moo- nutamist, võttes vajaduse korral arvesse, et raamatupida- mise jaoks sisaldab edastus ka taasgaasistamist; eraldi raamatupidamist ei nõuta juriidilistelt isikutelt, näiteks väärtpaberi- ja futuuribörsidelt, kes ei täida peale nimeta- tud kauplemise ühtki gaasiettevõtja funktsiooni; süsivesi- nike tootmise ja sellega seotud tegevuse integreeritud raa- matupidamine võib moodustada osa käesolevas direktiivis sätestatud maagaasisektorivälise raamatupidamise nõudest; artikli 23 lõikes 3 nimetatud asjakohane informatsioon peaks vajaduse korral sisaldama raamatupidamisalast tea- vet tootmisetapi torustike kohta; (17) tuleb ette näha neid lube puudutavad põhikriteeriumid ja -menetlused, mida liikmesriigid võivad oma siseriiklike ees- kirjade kohaselt anda asjakohaste rajatiste ehitamiseks ja tööks; need sätted ei tohi mõjutada siseriiklikes õigusakti- des sisalduvaid asjakohaseid eeskirju, milles on ette nähtud (23) juurdepääs võrkudele tuleb tagada käesoleva määruse kohaselt ja see peab piisaval ja vajaduse korral võrreldaval (1) EÜT L 161, 29. 6. 1996, lk 147. Otsust on viimati muudetud otsusega 1047/97/EÜ (EÜT L 152, 11. 6. 1997, lk 12). 30 ET Euroopa Liidu Teataja 12/2. kd tasemel tagama eri liikmesriikide turgude avanemise; samal ajal ei tohi see põhjuseta viia ettevõtjatevahelist konku- rentsi eri liikmesriikides tasakaalust välja; sellepärast peab erandite kestus ja ulatus olema piiratud ning neid tohib lubada komisjoni järelevalve all läbipaist- val viisil; (24) võttes arvesse liikmesriikide võrkude struktuurilist mitmekesi- sust ja erijooni, tuleks võrgule juurdepääsuks ette näha erine- vaid menetlusi, mille suhtes rakendatakse objektiivseid, läbi- paistvaid ja mittediskrimineerivaid kriteeriume; (31) vähearenenud piirkondade turgude ja nendesse tehtavate investeeringute jaoks on vaja erisätteid; selliste turgude ja piirkondade puhul tohib teha ajutisi, piiratud ulatusega erandeid; läbipaistvuse ja ühtsuse tagamise nimel peaks komisjonil olema erandite lubamisel märkimisväärne otsustusõigus; (25) konkurentsivõimelise maagaasituru loomiseks tuleb tagada juurdepääs tootmisetapi torustikule; juurdepääsu sellele torustikule tuleb käsitleda eraldi, võttes eelkõige arvesse nende majanduslikke, tehnilisi ja kasutamist puudutavaid erijooni; käesoleva direktiivi sätted ei mõjuta ühelgi juhul siseriiklikke maksustamiseeskirju; (32) käesolev direktiiv on järgmine etapp turgude vabastamisel; selle jõustumisel säilivad liikmesriikide vahel siiski teatavad takistused maagaasiga kauplemisel; saadud kogemuste põhjal tuleks teha ettepanekuid maagaasi siseturu toimi- mise parandamiseks; sellepärast peab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule käesoleva direktiivi kohalda- mise kohta aru andma, (26) tuleb ette näha otseliinide jaoks loa andmist ning nende ehitamist ja kasutamist puudutavad eeskirjad; ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI: (27) tuleb ette näha kaitseklauslid ja vaidluste lahendamise kord; I PEATÜKK REGULEERIMISALA JA MÕISTED (28) tuleb vältida turgu valitseva seisundi kuritarvitamist ja turuvallutuslikku käitumist; Artikkel 1 (29) kuna mõnes liikmesriigis kaasnevad nende võrkude kohan- damisega erilised raskused, tuleb ette näha ajutised eran- did; Käesolevas direktiivis kehtestatakse ühiseeskirjad maagaasi edastamise, jaotamise, tarnimise ja hoiustamise kohta. Selles on sätestatud eeskirjad, mis on seotud maagaasisektori, kaasa arvatud veeldatud maagaas, korraldamise ja toimimisega, juurdepääsuga turule, võrkude toimimisega ning kriteeriumide ja menetlustega, mida rakendatakse maagaasi edastamise, jaotamise, tarnimise ja hoiustamise lubade andmisel. Artikkel 2 (30) pikaajalised võta-või-maksa-lepingud on reaalseks turute- guriks liikmesriikide gaasivarude tagamisel; eelkõige tuleb ette näha erandid teatavatest käesoleva direktiivi sätetest gaasiettevõtjale, kes on või oleksid võta-või-maksa- lepingutega kaasnevate kohustuste tõttu tõsistes majandus- raskustes; need erandid ei tohi kõigutada käesoleva direk- tiivi eesmärki muuta maagaasi siseturg vabamaks; kõik pärast käesoleva direktiivi jõustumist sõlmitavad või piken- datavad võta-või-maksa-lepingud tuleb sõlmida kaalutle- tult, et mitte takistada turgude märkimisväärset avanemist; Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid: 1. gaasiettevõtja — füüsiline või juriidiline isik, kes täidab vähe- malt üht järgmistest ülesannetest: maagaasi, sealhulgas veel- datud maagaasi tootmine, edastamine, jaotamine, tarnimine, ostmine või hoiustamine, ning kes vastutab nende ülesanne- tega seonduvate kaubanduslike, tehniliste ja/või hoolduskü- simuste eest, välja arvatud lõpptarbijad; 12/2. kd ET Euroopa Liidu Teataja 31 2. tootmisetapi torustik — torujuhe või torustik, mida kasutatakse ja/või ehitatakse osana nafta või maagaasi tootmisest või mida kasutatakse maagaasi edastamiseks ühest või enamast sellise tootmise paigast töötlusettevõttesse, terminali või lõp- likku maabumisterminali; 3. edastamine — maagaasi transportimine kõrgsurvetorustiku, välja arvatud tootmisetapi torustiku kaudu tarbijatele tarni- miseks; 4. edastusettevõtja — füüsiline või juriidiline isik, kes täidab maa- gaasi edastamise ülesannet; 5. jaotamine — maagaasi transportimine kohalike või piirkond- like torustike kaudu tarbijatele tarnimiseks; 6. jaotusettevõtja — füüsiline või juriidiline isik, kes täidab jao- tamise ülesannet; 7. tarnimine — maagaasi, sealhulgas veeldatud maagaasi tarni- mine ja/või müük tarbijatele; 8. tarneettevõtja — füüsiline või juriidiline isik, kes täidab tarni- mise ülesannet; 9. gaasihoidla — gaasiettevõtjale kuuluv ja/või tema kasutatav rajatis maagaasi, välja arvatud tootmiseks kasutatava gaasi hoidmiseks; 10. hoiustamisettevõtja — füüsiline või juriidiline isik, kes täidab hoiustamise ülesannet; 15. integreeritud gaasiettevõtja — vertikaalselt või horisontaalselt integreeritud ettevõtja; 16. vertikaalselt integreeritud ettevõtja — gaasiettevõtja, mis täidab kaht või enamat järgmist ülesannet: maagaasi tootmine, edas- tamine, jaotamine, tarnimine või hoiustamine; 17. horisontaalselt integreeritud ettevõtja — ettevõtja, mis täidab vähemalt ühte järgmist ülesannet: maagaasi tootmine, edas- tamine, jaotamine, tarnimine või hoiustamine, ja teatavat ülesannet väljaspool maagaasisektorit; 18. sidusettevõtja — sidusettevõtjad asutamislepingu artikli 54 lõike 3 punktil g põhineva konsolideeritud aastaaruandeid käsitleva nõukogu 13. juuni 1983. aasta seitsmenda direktiivi 83/349/EMÜ (1) artikli 41 tähenduses ja/või sidusettevõtjad selle direktiivi artikli 33 lõike 1 tähenduses ja/või samadele aktsionäridele kuuluvad ettevõtjad; 19. võrgukasutaja — füüsiline või juriidiline isik, kes tarnib maa- gaasi võrku või keda võrgust varustatakse; 20. tarbijad — maagaasi hulgimüüjad või lõpptarbijad ja seda ost- vad gaasiettevõtjad; 21. lõpptarbija — tarbija, kes ostab maagaasi oma tarbeks; 22. hulgimüüjad — liikmesriigi poolt tunnustatud füüsilised või juriidilised isikud, kes ostavad ja müüvad maagaasi, kuid ei tegele maagaasi edastamise ega jaotamisega selle võrgu sees või väljaspool seda võrku, kuhu nad kuuluvad; 11. maagaasi veeldusjaam — terminal, mida kasutatakse maagaasi veeldamiseks või veeldatud maagaasi mahalaadimiseks, hoiustamiseks ja taasgaasistamiseks; 23. pikaajaline planeerimine — gaasiettevõtjate tarne- ja transpor- dimahu pikaajaline planeerimine, et rahuldada nõudlust maa- gaasi järele võrgus, mitmekesistada allikaid ja tagada tarned tarbijatele; 12. võrk — edastus- ja/või jaotusvõrk ja/või maagaasi veeldusjaa- mad, mida omab ja/või mille kasutamise eest vastutab gaa- siettevõtja, sealhulgas rajatised, mida rakendatakse abitee- nuste puhul, ja teistele ettevõtjatele kuuluvad rajatised, mida kasutatakse juurdepääsuks edastamisele ja jaotamisele; 24. tekkiv turg — liikmesriik, kus esimese pikaajalise maagaasi tar- nelepingu esimene kaubanduslik tarne tehti maksimaalselt kümme aastat tagasi; 25. kindlus — maagaasi varustuskindlus ja tehniline ohutus. 13. ühendatud võrk — mitu omavahel ühendatud võrku; 14. otsetoru — ühendatud võrku täiendav maagaasitorujuhe; 1994. aasta ühinemisaktiga. (1) EÜT L 193, 18. 7. 1983, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud 32 ET Euroopa Liidu Teataja 12/2. kd II PEATÜKK MAAGAASISEKTORI KORRALDAMISE ÜLDEESKIRJAD Artikkel 3 1. Liikmesriigid peavad oma institutsioonilise korra alusel ja sub- sidiaarsuspõhimõtet asjakohaselt arvesse võttes tagama konku- rentsivõimelise maagaasituru saavutamiseks gaasiettevõtjate tege- vuse kooskõlas käesoleva direktiivi põhimõtetega ning nende võrdsed õigused ja kohustused, ilma et see piiraks lõike 2 kohal- damist. 2. Liikmesriigid võivad asutamislepingu asjakohaseid sätteid, eel- kõige artiklit 90 arvesse võttes ja üldist majandushuvi silmas pida- des kehtestada gaasiettevõtjatele avaliku teenindamise kohustu- sed, mis on seotud kindlusega, sealhulgas varustuskindlusega, tarnete regulaarsuse, kvaliteedi ja hinnaga ning keskkonnakaitse- ga. Need kohustused peavad olema selgelt määratletud, läbipaist- vad, mittediskrimineerivad ja kontrollitavad; liikmesriigid peavad kohustused ja nende läbivaatamise avalikustama ja nendest komisjonile viivitamata teatama. Varustuskindluse tagamisega seotud avaliku teenindamise kohustuste täitmiseks võivad liik- mesriigid soovi korral ette näha pikaajalise planeerimise, võttes arvesse, et kolmandad isikud võivad avaldada soovi saada juurde- pääs võrgule. 3. Liikmesriigid võivad otsustada, et gaasi jaotamise suhtes ei kohaldata artikli 4 sätteid, kui see takistaks juriidiliselt või faktili- selt gaasiettevõtjatele pandud üldist majandushuvi esindavate kohustuste täitmist, tingimusel et see otsus ei mõjuta kauplemise arengut sellisel määral, mis oleks vastuolus ühenduse huvidega. Kooskõlas käesoleva direktiiviga ja asutamislepingu artikliga 90 hõlmavad ühenduse huvid muu hulgas ka konkureerimist tingi- mustele vastavate tarbijate leidmiseks. 2. Kui liikmesriikides kehtib teatav lubade andmise kord, tuleb neil sätestada objektiivsed ja mittediskrimineerivad kriteeriumid, mida peavad täitma maagaasirajatiste ehitamiseks ja/või kasuta- miseks või maagaasi tarnimiseks luba taotlevad ettevõtjad. Lubade andmise mittediskrimineerivad kriteeriumid ja menetlused avali- kustatakse. 3. Liikmesriigid tagavad, et loa andmisest keeldutakse objektiiv- setel ja mittediskrimineerivatel põhjustel, millest taotlejale teata- takse. Keeldumise põhjustest informeeritakse ka komisjoni. Liikmesriigid kehtestavad korra, mille alusel taotleja saab keeldu- mise peale edasi kaevata. 4. Selliste piirkondade arendamiseks, kuhu on alles hakatud maa- gaasi tarnima, ja võrgu üldise toimimise tõhustamiseks võivad liikmesriigid keelduda uute lubade andmisest jaotustorustike ehi- tamiseks ja kasutamiseks teatavas piirkonnas, kui selliseid torus- tikke on sinna juba ehitatud või hakatakse ehitama ja kui olemas- olevat või kavandatud mahtu ei ole veel täiel määral kasutusse võetud, ilma et see piiraks artikli 20 kohaldamist. Artikkel 5 Liikmesriigid tagavad, et koostatakse tehnilised eeskirjad, mis sisaldavad maagaasi veeldusjaamade, gaasihoidlate, muude edastus- ja jaotusvõrkude ning otsetorude võrku ühendamise kavandamist ja kasutamist puudutavaid tehnilisi miinimumnõuded, ja need on kättesaadavad. Tehnilised eeskirjad peavad tagama võrkude koostoimimise ning olema objektiivsed ja mittediskrimineer- ivad. Neist nõukogu 28. märtsi 1983. aasta direktiivi 83/189/EMÜ (milles on sätestatud tehnilisi standardeid ja norme puudutava informatsiooni esitamise kord) (1) artikliga 8. komisjonile kooskõlas teatatakse III PEATÜKK EDASTAMINE, HOIUSTAMINE JA VEELDATUD MAAGAAS Artikkel 4 Artikkel 6 1. Kui maagaasirajatiste ehitamiseks ja kasutamiseks on vaja luba (näiteks tegevusluba, luba, kontsessioon, nõusolek või heakskiit), annavad liikmesriigid või nende määratud pädevad asutused koos- kõlas lõigetega 2—4 loa selliste rajatiste, torustike ja nende juurde kuuluvate seadmete ehitamiseks ja/või kasutamiseks oma territoo- riumil. Liikmesriigid või nende määratud pädevad asutused võivad samadel alustel anda loa maagaasi tarnijatele ja hulgimüüjatele. Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid, et tagada edastus- ja hoiustamisettevõtjate ning maagaasi veeldusjaamade tegevuse vastavus artiklitele 7 ja 8. (1) EÜT L 109, 26. 4. 1983, lk 8. Direktiivi on viimati muudetud direk- tiiviga 96/139/EÜ (EÜT L 32, 10. 2. 1996, lk 31). 12/2. kd ET Euroopa Liidu Teataja 33 Artikkel 7 Artikkel 10 1. Edastus- ja hoiustamisettevõtjad ja/või maagaasi veeldusjaa- mad peavad majandustingimustele vastavalt ja keskkonnakaitset arvesse võttes kasutama, hooldama ja arendama kindlaid, usaldus- väärseid ja tõhusaid edastusrajatisi, hoidlaid ja/või maagaasi veel- dusjaamu. 2. Edastus- ja hoiustamisettevõtjad ja/või maagaasi veeldusjaa- mad ei tohi kunagi diskrimineerida võrgukasutajaid või kasutaja- rühmi ega eelistada sidusettevõtjaid. 3. Edastus- ja hoiustamisettevõtjad ja/või maagaasi veeldusjaa- mad annavad kõigile teistele edastus- ja hoiustamis- ja/või jaota- misettevõtjatele kogu vajaliku informatsiooni, et tagada maagaasi transportimine ja hoiustamine viisil, mis on kooskõlas ühenda- tud võrgu kindla ja tõhusa kasutamisega. 1. Jaotusettevõtjad peavad kasutama, hooldama ja arendama majandustingimustele vastavalt ja kindlat, usaldusväärset ja tõhu- sat võrku, võttes arvesse keskkonnakaitset. 2. Jaotusettevõtjad ei tohi kunagi vahet teha võrgukasutajate või kasutajarühmade vahel ega eelistada sidusettevõtjaid. 3. Iga jaotusettevõtja annab kõigile teistele jaotusettevõtjatele ja/või edastus- ja/või hoiustamisettevõtjale kogu vajaliku infor- matsiooni, et tagada maagaasi transportimine ja hoiustamine vii- sil, mis on kooskõlas ühendatud võrgu kindla ja tõhusa kasuta- misega. Artikkel 11 Artikkel 8 1. Jaotusettevõtjad peavad säilitama oma tegevuse käigus saadud tundliku äriinformatsiooni konfidentsiaalsuse, ilma et see piiraks artikli 12 kohaldamist või informatsiooni avaldamist nõudvate seaduslike kohustuste täitmist. 1. Edastus- ja hoiustamisettevõtjad ja/või maagaasi veeldusjaa- mad peavad säilitama oma tegevuse käigus saadud tundliku äriin- formatsiooni konfidentsiaalsuse, ilma et see piiraks artikli 12 kohaldamist või informatsiooni avaldamist nõudvate seaduslike kohustuste täitmist. 2. Jaotusettevõtjad ega sidusettevõtjad ei tohi maagaasi müümi- sel või ostmisel kuritarvitada tundlikku äriinformatsiooni, mida nad on kolmandatelt isikutelt saanud võrgule juurdepääsu korral- damisel või selle saamiseks läbirääkimisi pidades. 2. Edastusettevõtjad ega sidusettevõtjad ei tohi maagaasi müümi- sel või ostmisel kuritarvitada tundlikku äriinformatsiooni, mida nad on kolmandatelt isikutelt saanud võrgule juurdepääsu korral- damisel või selle saamiseks läbirääkimisi pidades. IV PEATÜKK JAOTAMINE JA TARNED Artikkel 9 1. Liikmesriigid tagavad jaotusettevõtjate tegevuse vastavuse artiklitele 10 ja 11. 2. Liikmesriigid võivad kehtestada jaotusettevõtjatele ja/või tar- neettevõtjatele kohustuse tarnida maagaasi teatava piirkonna tar- bijatele või tarbijarühmale või mõlemale. Selliste tarnete hinda võib reguleerida, et tagada näiteks asjaomaste tarbijate võrdne kohtlemine. V PEATÜKK ERISTAMINE JA RAAMATUPIDAMISE LÄBIPAISTVUS Artikkel 12 Liikmesriikidel või nende määratud pädevatel ametiasutustel, sealhulgas vaidlusi lahendavatel asutustel, keda on nimetatud artikli 21 lõikes 2 ja artikli 23 lõikes 3, on õigus läbi vaadata gaasiettevõtjate artikli 13 kohaselt peetavat raamatupidamist, kui neil on seda vaja oma ülesannete täitmiseks. Liikmesriigid ja nende määratud pädevad ametiasutused, sealhulgas vaidlusi lahendavad äriinformatsiooni asutused, peavad erandeid lubada konfidentsiaalsuse. konfidentsiaalsuse põhimõttest, kui seda on vaja pädevate ametiasutuste ülesannete täitmiseks. säilitama Liikmesriigid tundliku võivad Artikkel 13 1. Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid, et tagada gaasiette- võtjate raamatupidamise vastavus käesoleva artikli lõigetele 2—5. 34 ET Euroopa Liidu Teataja 12/2. kd 2. Gaasiettevõtjad, olenemata nende omandivormist või õigusli- kust vormist, peavad koostama, esitama kontrollimiseks ja aval- dama oma raamatupidamise aastaaruanded kooskõlas siseriiklike õigusnormidega piiratud vastutusega äriühingu raamatupidamise aastaaruannete kohta, mis on vastu võetud vastavalt nõukogu 25. juuli 1978. aasta neljandale direktiivile 78/660/EMÜ, mis põhineb asutamislepingu artikli 54 lõike 3 punktil g ja käsitleb teatavat liiki äriühingute raamatupidamise aastaaruandeid. (1) VI PEATÜKK JUURDEPÄÄS VÕRGULE Artikkel 14 Ettevõtjad, kellel ei ole seaduslikku kohustust avaldada oma raa- matupidamise aastaaruandeid, peavad hoidma nende koopiad oma peakontoris avalikkusele kättesaadavana. Võrgule juurdepääsu korraldamiseks võivad liikmesriigid valida ühe artiklis 15 ja 16 kirjeldatud korrast või mõlemad. Neid menetlusi rakendatakse objektiivsete, läbipaistvate ja mitte- diskrimineerivate kriteeriumide alusel. Artikkel 15 3. Diskrimineerimise, ristsubsideerimise ja konkurentsi moonu- tamise vältimiseks peavad integreeritud gaasiettevõtjate sisemises raamatupidamises olema eraldi aruanded maagaasi edastamise, jaotamise ja hoiustamise kohta ning vajaduse korral konsolidee- ritud aastaaruanded maagaasisektorivälise tegevuse kohta nii nagu need peaksid olema juhul, kui kõnesolevaid tegevusi viiksid ellu eri ettevõtjad. Sisemine raamatupidamine peab sisaldama kõigi tegevuste bilanssi ja kasumiaruannet. 1. Läbirääkimistel põhineva juurdepääsu korral võtavad liikmes- riigid asjakohaseid meetmeid, et ühendatud võrgu territooriumil või sellest väljaspool paiknevad gaasiettevõtjad ja tingimustele vastavad tarbijad võiksid võrgule juurdepääsu saamiseks läbirää- kimisi pidada, sõlmimaks üksteisega vabatahtlikel kaubandusle- petel põhinevaid tarnelepinguid. Läbirääkimiste pidamisel võrgule juurdepääsu saamiseks peavad pooled toimima heauskselt. Kui kohaldatakse artiklit 16 ja juurdepääs võrgule põhineb edas- tamise ja jaotamise eest nõutaval ühekordsel maksul, võib edastus- ja jaotustegevuse aruanded ühendada. 2. Võrgule juurdepääsu puudutavate lepingute üle peetakse läbi- rääkimisi asjaomaste gaasiettevõtjatega. Liikmesriigid nõuavad, et gaasiettevõtjad avaldaksid oma põhilised võrgu kasutamist puu- dutavad kaubandustingimused käesoleva direktiivi rakendamisele järgneva aasta jooksul ning pärast seda kord aastas. Artikkel 16 4. Ettevõtjad esitavad oma raamatupidamise sise-eeskirjad, mis käsitlevad varade ja kohustuste ning kulude ja tulude jaotamist ning amortisatsiooni, mida nad järgivad lõikes 3 nimetatud aru- annete koostamisel, ilma et see piiraks riigisiseselt kohaldatavaid raamatupidamiseeskirju. Neid eeskirju võib muuta ainult erand- juhul. Muudatused tuleb avalikustada ja need peavad olema nõue- tekohaselt põhjendatud. Liikmesriigid, kes valivad reguleeritud juurdepääsu korra, võtavad asjakohaseid meetmeid, et anda ühendatud võrgu territooriumil või sellest väljaspool paiknevatele gaasiettevõtjatele ja tingimustele vastavatele tarbijatele võrgule juurdepääsuõigus, mis põhineb avaldatud tariifidel ja/või muudel võrgu kasutamise tingimustel ja kohustustel. Juurdepääsuõiguse gaasisüsteemile võib anda tingimusi rahuldavatele tarbijatele, võimaldades neil sõlmida tarnelepingud konkureerivate gaasiettevõtjatega, välja arvatud võrgu omaniku ja/või selle kasutajaga või sidusettevõtjatega. 5. Aastaaruande lisas tuleb esitada kõik sidusettevõtjatega soori- tatud tähtsad tehingud. (1) EÜT L 222, 14. 8. 1978, lk 11. Direktiivi on viimati muudetud direk- tiiviga 94/8/EÜ (EÜT L 82, 25. 3. 1994, lk 33). 1. Gaasiettevõtjad võivad võrgule juurdepääsust keelduda, kui neil puudub vajalik võimsus või kui võrgule juurdepääs ei võimal- daks neil täita neile pandud avaliku teenindamise kohustusi, mida on nimetatud artikli 3 lõikes 2, või kui võta-või-maksa-lepingud on neile põhjustanud tõsiseid majanduslikke või rahalisi raskusi, Artikkel 17 12/2. kd ET Euroopa Liidu Teataja 35 võttes arvesse artiklis 25 sätestatud kriteeriume ja menetlusi ning liikmesriigi poolt vastavalt selle artikli lõike 1 kohaselt tehtud vali- kut. Sellist keeldumist tuleb nõuetekohaselt põhjendada. tarbimisest. Liikmesriigid võivad muuta tingimustele vastava tar- bija määratlust tasakaalustatult viisil, mis ei tekita teatavat liiki või rühma kuuluvatele teatavatele tingimustele vastavatele tarbijatele raskusi, kuid võtab siiski arvesse olemasolevat turustruktuuri. 2. Liikmesriigid võivad võtta asjakohaseid meetmeid tagamaks, et gaasiettevõtjad, kes on võimsuse või ühenduse puudumise tõttu võrgule juurdepääsust keeldunud, teevad vajalikud parandused, kui need on majanduslikult otstarbekad või kui potentsiaalne tar- bija on nõus nende eest tasuma. Liikmesriigid peavad neid meet- meid võtma juhul, kui nad kohaldavad artikli 4 lõiget 4. Artikkel 18 6. Liikmesriigid võtavad järgmisi meetmeid, et tagada oma maa- gaasituru avanemise kasv järgmise kümne aasta jooksul: — viis ja kümme aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumist alandatakse tingimustele vastavatele tarbijatele, välja arvatud gaasküttega jõujaamadele lõike 2 teises taandes kehtestatud väärtusläve vastavalt 15 miljoni tarbimispaigas tarbitud kuup- meetrini aastas ning 5 miljoni tarbimispaigas tarbitud kuup- meetrini aastas, 1. Liikmesriigid määratlevad tingimustele vastavad tarbijad, kel- leks on nende territooriumil paiknevad tarbijad, kellel on õigus- ja teovõime sõlmida maagaasi ostulepinguid vastavalt artiklitele 15 ja 16, sealhulgas käesoleva artikli lõikes 2 nimetatud tarbijad. — viis ja kümme aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumist peab lõikes 5 nimetatud protsendimäär olema tõusnud vasta- valt 38 %ni ja 43 %ni gaasi aastasest kogutarbimisest siseriik- likul gaasiturul. 2. Liikmesriigid võtavad asjakohaseid meetmeid tagamaks, et tin- gimustele vastavate tarbijatena käsitatakse kõiki järgmisi tarbijaid: — gaasküttega jõujaamad, olenemata nende aastasest tarbimista- semest; liikmesriigid võivad oma elektrienergiaturul tasakaalu säilitamiseks siiski kehtestada läve, mis ei tohi ületada teiste lõpptarbijate jaoks kavandatud taset, kuid mille elektri- ja küt- tejaamad peavad ületama, et neid käsitataks tingimustele vas- tavate tarbijatena. Nendest lävedest tuleb komisjonile teatada, — teised lõpptarbijad, kes kasutavad tarbimispaigas üle 25 mil- joni kuupmeetri gaasi aastas. 3. Liikmesriigid tagavad, et lõikes 1 nimetatud tingimustele vas- tavate tarbijate määratlemise tulemuseks on turu avanemine mää- ral, mis võrdub vähemalt 20 %ga gaasi aastasest kogutarbimisest siseriiklikul gaasiturul. 4. Viis ja kümme aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumist peab lõikes 3 nimetatud protsendimäär olema tõusnud vastavalt 28 %ni ja 33 %ni gaasi aastasest kogutarbimisest riiklikul gaasi- turul. 5. Kui lõikes 1 nimetatud tingimustele vastavate tarbijate määrat- lemise tulemuseks on turu avanemine, mis ületab 30 % gaasi aas- tasest kogutarbimisest siseriiklikul gaasiturul, võib asjaomane liik- mesriik muuta tingimustele vastava tarbija määratlust sel määral, et turu avanemine väheneks maksimaalselt 30 %ni nimetatud 7. Tekkivate turgude suhtes hakkab käesolevas artiklis ettenäh- tud turu järkjärgulise avanemise nõue kehtima pärast artikli 26 lõikes 2 nimetatud erandi kehtivusaja lõppu. 8. Jaotusettevõtjatel, keda ei ole lõike 1 kohaselt tunnistatud tin- gimustele vastavaks tarbijaks, on õigus- ja teovõime sõlmida vas- tavalt artiklitele 15 ja 16 ostulepinguid selliste maagaasikoguste kohta, mida vajavad nende jaotusvõrgus tingimustele vastavaks tunnistatud tarbijad, et tagada nende tarbijate varustamine. 9. Liikmesriigid avaldavad iga aasta 31. jaanuariks lõikes 1 nime- tatud tingimustele vastavate tarbijate määratlemise kriteeriumid. Need andmed koos kogu ülejäänud asjakohase informatsiooniga, mis põhjendab käesolevas artiklis nimetatud turgude avanemist, saadetakse komisjonile avaldamiseks Euroopa Ühenduste Teatajas. Komisjon võib paluda liikmesriigil määratlusi muuta, kui need takistavad käesoleva direktiivi õiget kohaldamist maagaasi sise- turu ladusa toimimise seisukohalt. Kui asjaomane liikmesriik ei ole seda palvet kolme kuu jooksul täitnud, tehakse lõplik otsus nõukogu 13. juuli 1987. aasta otsuse 87/373/EMÜ (1) (millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlus) artiklis 2 ettenähtud I menetluse kohaselt. (1) EÜT L 197, 18. 7. 1987, lk 33. 36 ET Euroopa Liidu Teataja 12/2. kd Artikkel 19 Artikkel 21 1. Tasakaalustamatuse vältimiseks gaasiturgude avanemisel artik- lis 28 nimetatud perioodil: 1. Liikmesriigid tagavad, et läbirääkimiste pidamisel võrgule juur- depääsu saamiseks toimivad pooled heauskselt ja keegi neist ei kuritarvita oma seisundit läbirääkimistel, et takistada läbirääki- miste õnnestumist. a) ei keelata artiklitele 15, 16 ja 17 vastavate maagaasi tarnele- pingute sõlmimist mõne teise liikmesriigi võrku kuuluva tin- gimustele vastava tarbijaga, kui tarbija vastab mõlema asjasse- puutuva võrgu tingimustele; b) juhul kui lõikes a kirjeldatud tehingust keeldutakse selletõttu, et tarbija vastab vaid ühe võrgu tingimustele, võib komisjon turuolukorda ja üldisi huve arvesse võttes ning tingimustele vastava tarbija asukohaliikmesriigi palvel kohustada keelduvat poolt täitma soovitud gaasitarne. 2. Paralleelselt artiklis 28 ettenähtud menetluse ja ajakavaga ning hiljemalt selles artiklis ettenähtud perioodi keskel vaatab komis- jon turuolukorda ja üldisi huve arvesse võttes läbi käesoleva artikli lõike 1 punkti b kohaldamise. Komisjon hindab olukorda saadud kogemuste põhjal ja teatab võimalikust lõike 1 punkti b sätetega seotud tasakaalustamatusest gaasiturgude avanemisel. Artikkel 20 1. Liikmesriik võtab asjakohaseid meetmeid, et: — tema territooriumil asuvad gaasiettevõtjad saaksid käesoleva direktiivi artiklis 18 nimetatud tarbijatele maagaasi tarnida otsetoru kaudu, — kõik tema territooriumil asuvad tingimustele vastavad tarbi- jad saaksid maagaasi vastu võtta otsetoru kaudu. 2. Kui otsejuhtmete ehitamiseks ja kasutamiseks on vaja luba (näiteks tegevusluba, luba, kontsessioon, nõusolek või heakskiit), sätestab liikmesriik või tema määratud pädev ametiasutus kritee- riumid, mille alusel antakse luba selliste otsetorude ehitamiseks või kasutamiseks tema territooriumil. Need kriteeriumid peavad olema objektiivsed, läbipaistvad ja mittediskrimineerivad. 2. Liikmesriigid määravad pooltest sõltumatu pädeva asutuse, kes lahendab kiiresti kõnesolevate läbirääkimistega seotud vaidlused. See asutus peab eelkõige lahendama vaidlusi, mis on seotud käes- oleva direktiivi reguleerimisalasse jäävate läbirääkimiste ja juurde- pääsust keeldumisega. Pädev asutus esitab oma otsuse viivitamata või võimaluse korral 12 nädala jooksul pärast seda, kui vaidlus lahendamiseks esitati. Selle asutuse poole pöördumine ei piira ühenduse õigusele vastava kaebuse esitamise õiguse kasutamist. 3. Piiriülesed vaidlused lahendab see asutus, kelle võrku kuulub võrgu kasutamisest või sellele juurdepääsust keeldunud gaasiette- võtja. Kui piiriüleste vaidluste korral kuulub asjaomane võrk roh- kem kui ühe vaidlust lahendava asutuse alluvusse, konsulteerivad need asutused omavahel, et tagada käesoleva direktiivi sätete jär- jepidev kohaldamine. Artikkel 22 Liikmesriigid seavad sisse asjakohased ja tõhusad menetlused reguleerimise, kontrollimise ning läbipaistvuse tagamiseks, et vältida eriti turgu valitseva seisundi kuritarvitamist ja turuvallutuslikku käitumist. Nendes menetlustes tuleb arvesse võtta asutamislepingu sätteid, eelkõige selle artiklit 86. tarbijaid kahjustavat Artikkel 23 1. Liikmesriigid võtavad asjakohaseid meetmeid tagamaks, et gaasiettevõtjatel ja artikli 18 alusel tingimustele vastavaks peeta- vatel tarbijatel on käesoleva artikli kohaselt nende asukohast ole- nemata juurdepääs tootmisetapi torustikule, sealhulgas juurde- pääsuga seotud tehnilisi teenuseid osutavatele rajatistele, välja arvatud need võrgu osad ja rajatised, mida kasutatakse gaasi- maardlates kohapeal toimuvas tootmises. Meetmetest teatatakse komisjonile artiklis 29 sätestatud korras. 3. Liikmesriigid võivad ette näha, et otsetoru ehitusloa saamine eeldab kas võrgule juurdepääsust keeldumist artikli 17 alusel või vaidluste lahendamismenetluse algatamist vastavalt artiklile 21. 2. Liikmesriigid otsustavad lõikes 1 nimetatud juurdepääsu tingi- mused kooskõlas asjakohaste aktidega. Liikmesriigid püüavad tagada õiglase ja avatud juurdepääsu, saavutada konkurentsivõime- list maagaasiturgu ja vältida turgu valitseva seisundi kuritarvitamist, 12/2. kd ET Euroopa Liidu Teataja 37 võttes arvesse varustuskindlust ja tarnete korrapärasust, reaalset või võimalikku kättesaadavat mahtu ning keskkonnakaitset. Arvesse võib võtta: puutumatus, võib liikmesriik võtta asjakohaseid ajutisi kaitse- meetmeid. a) vajadust keelata juurdepääs, kui tehnilisi nõudeid ei ole või- malik mõistlikul viisil täita; b) vajadust vältida raskusi, mida ei ole võimalik mõistlikul viisil ületada ning mis võivad ohustada süsivesinike praeguse ja pla- neeritava tootmise tõhusust, sealhulgas vähese rentaablusega maardlates; 2. Need meetmed peavad võimalikult vähe häirima siseturu toi- mimist ega tohi olla laiema ulatusega, kui on vältimatult vaja ootamatult tekkinud raskuste kõrvaldamiseks. c) vajadust täita tootmisetapi torustiku omaniku või kasutaja nõuetekohaselt põhjendatud mõistlikku vajadust gaasi trans- portimiseks ja töötlemiseks ning rahuldada kõigi teiste toot- misetapi torustiku või sellega seotud töötlus- või käitlusraja- tiste kasutajate huve ja 3. Asjaomane liikmesriik teatab nendest meetmetest kohe teistele liikmesriikidele ja komisjonile, kes võib otsustada, et asjaomane liikmesriik peab meetmed muutma või tühistama, kui need moo- nutavad konkurentsi ja mõjutavad kaubandust viisil, mis on ühis- huvidega vastuolus. d) vajadust kohaldada tootmiseks ja tootmisetappide arendami- seks lubade andmisel liikmesriigi seadusi ja haldusmenetlusi kooskõlas ühenduse õigusega. Artikkel 25 3. Liikmesriigid tagavad vaidluste lahendamise korra ja pooltest sõltumatu asutuse, kellel on juurdepääs asjakohasele informat- sioonile, et lahendada kiiresti tootmisetapi torustikule juurdepääs- uga seotud vaidlused, võttes arvesse lõikes 2 esitatud kriteeriume ja nende võrkude kasutamist puudutavatel läbirääkimistel osale- vate poolte võimalikku arvu. 4. Piiriülesed vaidlused lahendatakse selles liikmesriigis kehtiva vaidluste lahendamise korra kohaselt, kelle jurisdiktsiooni alla juurdepääsust keeldunud tootmisetapi torustik kuulub. Kui piiri- üleste vaidluste korral kuulub asjassepuutuv võrk rohkem kui ühe liikmesriigi alluvusse, konsulteerivad liikmesriigid omavahel, et tagada käesoleva direktiivi sätete järjepidev kohaldamine. 1. Kui gaasiettevõtjal on tekkinud või tõenäoliselt tekivad tõsi- sed majanduslikud või rahalised raskused seoses ühe või enama gaasitarnelepingu raames võetud võta-või-maksa-kohustusega, võib asjaomasele liikmesriigile või selleks määratud pädevale ametiasutusele esitada taotluse ajutise erandi lubamiseks artik- list 15 ja/või artiklist 16. Taotlused esitatakse üksikjuhtumite kaupa vastavalt liikmesriigi valikule kas enne või pärast gaasi- süsteemile juurdepääsust keeldumist. Liikmesriigid võivad ka lasta gaasiettevõtjal valida, kas esitada avaldus enne või pärast võrgule juurdepääsust keeldumist. Kui gaasiettevõtja on võrgule juurdepääsust keeldunud, esitatakse avaldus viivitamata. Aval- dusele lisatakse kogu asjakohane informatsioon probleemi laadi ja ulatuse kohta ning gaasiettevõtja poolt selle lahendamiseks võetud abinõude kohta. VII PEATÜKK LÕPPSÄTTED Artikkel 24 1. Kui energiaturul tekib kriisiolukord või seatakse ohtu võrgu rajatiste isikute, turvalisus seadmete või või Kui teisi lahendusi ei ole, võib liikmesriik või selleks määratud pädev ametiasutus lõike 3 sätteid arvesse võttes teha otsuse lubada erandit. 2. Liikmesriik või määratud pädev ametiasutus teatab komisjo- nile erandi lubamise otsusest viivitamata ja lisab kogu asjakohase erandit puudutava informatsiooni. Selle informatsiooni võib komisjonile esitada kokkuvõtlikul kujul, et komisjon saaks teha põhjendatud otsuse. Komisjon võib nelja nädala jooksul alates teate kättesaamisest taotleda liikmesriigilt või asjassepuutuvalt pädevalt ametiasutuselt erandi lubamise otsuse muutmist või 38 ET Euroopa Liidu Teataja 12/2. kd tühistamist. Kui liikmesriik või määratud pädev ametiasutus ei ole seda taotlust nelja nädala jooksul täitnud, tehakse lõplik otsus vii- vitamata kooskõlas otsuse 87/373/EMÜ artiklis 2 sätestatud I menetlusega. 4. Gaasiettevõtjad, kellele ei ole lubatud lõikes 1 nimetatud erandit, ei tohi võrgule juurdepääsust keelduda või enam keel- duda endale gaasitarnelepinguga võetud võta-või-maksa- kohustuste tõttu. Liikmesriigid tagavad VI peatüki asjakohaste sätete järgimise. Komisjon tagab tundliku äriinformatsiooni konfidentsiaalsuse. 3. Otsuse tegemisel lõikes 1 nimetatud erandite lubamise kohta võtab liikmesriik või määratud pädev ametiasutus eelkõige arvesse järgmisi kriteeriume: 5. Eespool esitatud sätete alusel lubatavad erandid peavad olema nõuetekohaselt põhjendatud. Komisjon avaldab otsuse Euroopa Ühenduste Teatajas. a) eesmärk saavutada konkurentsivõimeline gaasiturg; b) vajadus täita avaliku teenindamise kohustusi ja tagada varus- tuskindlus; 6. Komisjon esitab viie aasta jooksul alates käesoleva direktiivi jõustumisest aruande käesoleva artikli kohaldamisel saadud koge- muste kohta, et Euroopa Parlament ja nõukogu saaksid õigeaeg- selt kaaluda vajadust seda kohandada. c) gaasiettevõtja seisund gaasiturul ja tegelik konkurents sellel turul; Artikkel 26 d) maagaasi- ja edastusettevõtjate ning tingimustele vastavate tar- bijate majanduslike ja rahaliste raskuste tõsidus; e) kõnesoleva lepingu / kõnesolevate lepingute allakirjutamise kuupäev ja tingimused, sealhulgas selles/neis arvesse võetud turumuudatused; 1. Liikmesriigid, kes ei ole otse ühendatud mõne teise liikmes- riigi ühendatud võrguga ja kellel on ainult üks põhiline välis- tarnija, võivad kõrvale kalduda käesoleva direktiivi artiklist 4, artikli 18 lõigetest 1, 2, 3, 4 ja 6 ja/või artiklist 20. Põhitarni- jaks peetakse tarnijat, kelle turuosa ületab 75 %. See erand kao- tab automaatselt kehtivuse siis, kui vähemalt üks nimetatud tin- gimustest ei ole enam täidetud. Kõigist sellistest eranditest teatatakse komisjonile. f) probleemi lahendamiseks tehtud jõupingutused; g) see, mil määral kõnesolevad võta-või-maksa-kohustused endale võtnud ettevõtja oleks võinud käesoleva direktiivi sät- teid arvesse võttes eeldada tõsiste raskuste teket; h) võrku ühendatuse tase teiste võrkudega ja nende võrkude koostoime ja i) erandi lubamise oletatav mõju käesoleva direktiivi õigele kohaldamisele maagaasi siseturu tõrgeteta toimimise seisuko- halt. Enne käesoleva direktiivi jõustumist võta-või-maksa-kohustustega seotud eranditaotluse kohta tehtud otsus ei tohi põhjustada olu- korda, kus ei ole võimalik leida teisi rentaableid turustusvõimalu- si. Olukorda ei peeta tõsiselt raskeks, kui maagaasi müük ei lange allapoole võta-või-maksa-gaasitarnelepingutes sisalduvat tarbi- mise garanteeritud miinimummäära või kui kõnesolevat võta-või- maksa-gaasitarnelepingut saab muuta või kui gaasiettevõtja suu- dab leida teisi turustusvõimalusi. 2. Tekkiva turuna käsitatav liikmesriik, kellele käesoleva direktiivi rakendamine põhjustaks olulisi probleeme, mis ei ole seotud artiklis 25 nimetatud lepinguliste võta-või-maksa-kohustustega, võib kõrvale kalduda käesoleva direktiivi artiklist 4, artikli 18 lõi- getest 1, 2, 3, 4 ja 6 ja/või artiklist 20. See erand kaotab automaat- selt kehtivuse siis, kui liikmesriiki ei käsitata enam tekkiva turu- na. Kõigist sellistest eranditest teatatakse komisjonile. 3. Kui käesoleva direktiivi rakendamine põhjustaks olulisi, eel- kõige edastusinfrastruktuuri arendamisega seotud probleeme liik- mesriigi geograafiliselt piiratud alal, võib liikmesriik investeerin- gute soodustamiseks ja selle piirkonna arendamiseks taotleda komisjonilt ajutist erandit artiklist 4, artikli 18 lõigetest 1, 2, 3, 4 ja 6 ja/või artiklist 20. 4. Komisjon võib lubada lõikes 3 nimetatud erandit, võttes arvesse eelkõige järgmisi kriteeriume: 12/2. kd ET Euroopa Liidu Teataja 39 — vajadus selliste infrastruktuuriinvesteeringute järele, mis ei oleks konkurentsile rajatud turukeskkonnas majanduslikult tasuvad, — vajalike investeeringute maht ja tasuvusväljavaated, — asjaomase piirkonna võrgu suurus ja arengutase, — asjaomase gaasituru tulevikuväljavaated, — asjaomase ala või piirkonna geograafiline suurus ja kirjeldus ja — sotsiaal-majanduslikud ja demograafilised tegurid. Erandit võib lubada ainult siis, kui asjassepuutuval alal gaasiinf- rastruktuur puudub või on olemas olnud alla kümne aasta. Aju- tist erandit ei tohi lubada rohkem kui kümneks aastaks pärast seda, kui ala hakati esmakordselt gaasiga varustama. 5. Enne otsuse tegemist vastavalt lõikele 4 informeerib komisjon konfidentsiaalsuse nõuet silmas pidades liikmesriike lõike 3 alu- sel tehtud taotlustest. See otsus ning lõigetes 1 ja 2 nimetatud erandid avaldatakse Euroopa Ühenduste Teatajas. Artikkel 28 Komisjon vaatab käesoleva direktiivi kohaldamise läbi ja esitab aruande maagaasi siseturu toimimisel ja artiklis 3 nimetatud üldeeskirjade rakendamisel saadud kogemuste kohta, et Euroopa ja nõukogu võiksid saadud kogemuste põhjal Parlament õigeaegselt kaaluda võimalust ette näha uusi maagaasi siseturu toimimist tõhustavaid sätteid, mis hakkavad kehtima kümme aastat pärast direktiivi jõustumist. Artikkel 29 Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud ja haldusnormid hiljemalt kahe aasta jooksul alates õigus- artiklis 30 nimetatud kuupäevast. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile. Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise näevad ette liikmesriigid. Artikkel 30 Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas. Artikkel 27 Artikkel 31 Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele. 1. Komisjon esitab enne käesoleva direktiivi jõustumisele järg- neva aasta lõppu Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande ühtlustamisnõuete kohta, mis ei ole seotud käesoleva direktiivi sätetega. Vajaduse korral lisab komisjon aruandele ühtlustamist puudutavad ettepanekud, mida on vaja maagaasi siseturu tõrge- teta toimimiseks. 2. Euroopa Parlament ja nõukogu avaldavad ettepanekute kohta oma arvamuse kahe aasta jooksul alates nende esitamisest. Luxembourg, 22. juuni 1998 Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel president eesistuja J. M. GIL-ROBLES J. CUNNINGHAM


title: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/33/EY, annettu 22 päivänä kesäkuuta 1998, luottolaitosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta annetun neuvoston direktiivin 77/780/ETY 12 artiklan, luottolaitosten vakavaraisuussuhteesta annetun neuvoston direktiivin 89/647/ETY 2, 5, 6, 7, 8 artiklan ja liitteiden II ja III sekä sijoituspalveluyritysten ja luottolaitosten omien varojen riittävyydestä annetun neuvoston direktiivin 93/6/ETY 2 artiklan ja liitteen II muuttamisesta

eurovoc_concepts:
EU Member State
European Economic Area
banking
credit institution
directory
management audit

text: 21. 7. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 204/29 EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 98/33/EY, annettu 22 päivänä kesäkuuta 1998, luottolaitosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta annetun neuvoston direktiivin 77/780/ETY 12 artiklan, luottolaitosten vakavaraisuussuhteesta annetun neuvoston direktiivin 89/647/ETY 2, 5, 6, 7, 8 artiklan ja liitteiden II ja III sekä sijoituspalveluyritysten ja luottolaitosten omien varojen riittävyydestä annetun neuvoston direktiivin 93/6/ETY 2 artiklan ja liitteen II muuttamisesta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka tiettyjen muiden viranomaisten tai elinten kanssa edellyttäen, että luovutettujen tietojen salassapito taataan asianmukaisella tavalla, 2) 3) 4) ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopi- muksen ja erityisesti sen 57 artiklan 2 kohdan ensimmäi- sen ja kolmannen virkkeen, ottavat huomioon komission ehdotuksen (1), ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausun- non (2), noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklan mu- kaista menettelyä (3), sekä katsovat, että 1) luottolaitosten liiketoiminnan aloittamiseen ja har- joittamiseen liittyvien lakien, asetusten ja hallinnol- listen määräysten yhteensovittamisesta 12 päivänä joulukuuta 1997 annetussa ensimmäisessä neuvos- ton direktiivissä 77/780/ETY (4) sallitaan tietojen vaihto toimivaltaisten viranomaisten ja tiettyjen muiden viranomaisten tai elinten kesken samassa jäsenvaltiossa tai jäsenvaltioiden välillä; mainitussa direktiivissä sallitaan myös, että jäsenvaltiot voivat tehdä tietojen vaihtoa koskevia yhteistyösopimuk- sia kolmansien maiden toimivaltaisten viranomais- ten kanssa; johdonmukaisuuden vuoksi kyseistä lupaa tehdä tietojen vaihtoa koskevia sopimuksia kolmansien maiden kanssa olisi laajennettava niin, että se kattaisi tietojen vaihdon kyseisten maiden luottolaitosten vakavaraisuussuhteesta 18 päivänä joulukuuta 1989 annetussa neuvoston direktiivissä 89/647/ETY (5) varoja ja taseen ulkopuolisia eriä painotetaan niihin sisältyvän luottoriskin mukai- sesti, ja jotka niille kirkkoihin ja uskonnollisiin yhteisöihin, jotka ovat julkisyhteisöjä lainsäädännössä myönnetyn verotusoikeuden perusteella kantavat veroa, liittyy samankaltainen luottoriski kuin alue- ja paikallishallinnon viranomaisiin; siksi on joh- donmukaista antaa toimivaltaisille viranomaisille mahdollisuus soveltaa kirkkoja ja uskonnollisia yhteisöjä koskeviin saamisiin samaa kohtelua kuin alue- ja paikallishallinnon viranomaisia koskeviin saamisiin, jos nämä kirkot ja uskonnolliset yhteisöt kantavat veroa; mahdollisuus soveltaa nollapaino- tusta alue- ja paikallishallinnon viranomaisia kos- keviin saamisiin ei kuitenkaan ulotu kirkkoja ja uskonnollisia yhteisöjä koskeviin saamisiin ainoas- taan sillä perusteella, että niillä on oikeus kantaa veroa, vakavaraisuussuhteista luottolaitosten annetun neuvoston direktiivin 89/647/ETY teknisestä mu- kauttamisesta monenkeskisten kehityspankkien määritelmän osalta 15 päivänä maaliskuuta 1994 annetussa komission direktiivissä 94/7/EY (6) sisäl- investointirahasto kyseiseen lytettiin Euroopan määritelmään; rahasto on Euroopassa uusi ja ainutlaatuinen yhteistyömuoto, jonka tarkoituk- sena on myötävaikuttaa sisämarkkinoiden vahvis- tamiseen, Euroopan taloudellisen elpymisen tuke- miseen sekä taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuu- luvuuden lujittamiseen, (1) EYVL C 208, 19. 7. 1996, s. 8. (2) EYVL C 30, 30. 1. 1997, s. 13. (3) Euroopan parlamentin lausunto 10. huhtikuuta 1997 (EYVL C 132, 28. 4. 1997, s. 234), neuvoston yhteinen kanta, vahvis- tettu 9. maaliskuuta 1998 ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 30. huhtikuuta 1998 (EYVL C 152, 18. 5. 1998). Neu- voston päätös, tehty 19. toukokuuta 1998. (4) EYVL L 322, 17. 12. 1977, s. 30, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 96/13/EY (EYVL L 66, 16. 3. 1996, s. 15). 5) direktiivin 89/647/ETY 6 artiklan 1 kohdan d alakohdan 7 alakohdan mukaisesti luottolaitosten merkitsemän Euroopan investointirahaston pää- (5) EYVL L 386, 30. 12. 1989, s. 14, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 98/32/EY (julkaistu virallisen lehden tässä numerossa, ks. sivu 26). (6) EYVL L 89, 6. 4. 1994, s. 17. L 204/30 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 21. 7. 98 oman maksamatta olevaan osaan olisi sovellettava 100 prosentin painotusta, lisävakuusvaatimusten taso sekä asetetun vakuuden antaman suojan laatu ja taso ovat riittävät, 6) 7) 8) rahoituslaitosten merkittäväksi varattu Euroopan investointirahaston pääoma on rajoitettu 30 pro- senttiin, josta aluksi maksetaan 20 prosenttia nel- jässä vuotuisessa 5 prosentin erässä; näin ollen loppuosuutta eli 80:tä prosenttia ei makseta, vaan se jää rahaston jäsenten vastuusitoumukseksi; kun otetaan huomioon, että Eurooppa-neuvosto piti rahastoa perustaessaan tavoitteenaan edistää liike- pankkien osallistumista, ei ole suotavaa rangaista tästä osallistumisesta, ja siksi olisi asianmukaisem- paa soveltaa merkityn pääoman maksamattomaan osaan 20 prosentin painotusta, taseen ulkopuolisten erien luokitusta koskevassa direktiivin 89/647/ETY liitteessä I katsotaan tie- tyillä erillä olevan korkea riski ja niihin sovelletaan sen vuoksi 100 prosentin painotusta; kyseisen direktiivin 6 artiklan 4 kohdassa säädetään: ”Kun taseen ulkopuolisiin eriin liittyy nimenomaiset takaukset, ne painotetaan niin kuin ne olisi annettu takaajan eikä vastapuolen puolesta. Kun taseen ulkopuolisista liiketoimista aiheutuvalle mahdolli- selle riskille on toimivaltaisten viranomaisten hyväksymä täysimääräinen ja täydellinen vakuus jossakin 1 kohdan a alakohdan 7 alakohdan tai b alakohdan 11 alakohdan mukaisessa varoja vastaa- vassa muodossa, sovelletaan nollapainotusta tai 20 prosentin painotusta kyseessä olevasta vakuudesta riippuen”, keskitettynä vastapuolena toimivien selvitysyhtei- söjen suorittamalla pörssin ulkopuolisten (OTC-) johdannaissopimusten selvityksellä on keskeinen asema tietyissä jäsenvaltioissa; on asianmukaista tunnustaa tällaisen selvityksen edut luottoriskin ja siihen liittyvän järjestelmäriskin alenemisen kan- nalta laskettaessa luottoriskiin liittyvää vakavarai- suusvaatimusta; on tarpeen, että selvitettävänä ole- vista OTC-johdannaissopimuksista aiheutuvalle ny- kyhetken ja mahdolliselle tulevaisuuden luottoris- kille on täysi vakuus ja että riski selvitysyhteisön riskien kasvamisesta yli asetetun vakuuden mark- kina-arvon poistetaan, jotta selvitettävänä olevia OTC-johdannaisia käsitellään siirtymäkautena va- kavaraisuuslaskennassa samalla tavalla kuin joh- dannaisia, joilla käydään kauppaa pörssissä; toimi- valtaisten viranomaisten on oltava vakuuttuneita ja siitä, että alkuperäisten vakuusvaatimusten 9) on otettava huomioon myös tapaukset, joissa vakuutena on 6 artiklan 1 kohdan c alakohdan 1 alakohdassa tarkoitettu reaalivakuus, jos on kyse taseen ulkopuolisista eristä, jotka ovat takuita tai takauksia, jotka ovat luonteeltaan luoton vasti- neita, 10) direktiivin 89/647/ETY 6 artiklan 1 kohdan a alakohdan 2, 4 ja 7 alakohdan mukaisesti nollapai- notusta sovelletaan varojen eriin, jotka ovat saami- sia A alueen keskushallinnolta ja keskuspankeilta, tai varojen eriin, jotka ovat niiden nimenomaisesti takaamia, sekä varojen eriin, joiden vakuutena on A alueen keskushallinnon tai keskuspankin liikkee- seen laskemia arvopapereita; kyseisen direktiivin 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti jäsenvaltiot voivat tietyin edellytyksin soveltaa nollapainotusta saami- siin niiden omalta aluehallinnolta tai paikallishal- linnon viranomaisilta sekä saamisiin kolmansilta osapuolilta ja kolmansien osapuolten lukuun hal- lussapidettyihin taseen ulkopuolisiin eriin, jotka ovat kyseessä olevien aluehallinnon ja paikallishal- linnon viranomaisten takaamia, 11) direktiivin 89/647/ETY 8 artiklan 1 kohdassa sää- detään, että jäsenvaltiot voivat soveltaa 20 prosen- tin painotusta sellaisiin varojen eriin, joiden toimi- valtaisten viranomaisten hyväksymänä vakuutena on A alueen aluehallinnon tai paikallishallinnon viranomaisten liikkeeseen laskemia arvopapereita; jäsenvaltioiden aluehallinnon tai paikallishallinnon viranomaisten liikkeeseen laskemien arvopaperei- den muodossa olevaa vakuutta on pidettävä näiden viranomaisten antamana takauksena 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä, mikä antaa toimivaltaisille viranomaisille valtuudet soveltaa nollapainotusta näillä vakuuksilla taattuihin varo- jen eriin ja taseen ulkopuolisiin eriin kyseisessä kohdassa mainituin edellytyksin, 12) neuvoston direktiivin 89/647/ETY liitteessä II sää- detään yleisesti OTC-johdannaissopimuksiksi kut- suttujen korko- ja valuuttakurssisidonnaisten ta- seen ulkopuolisten erien käsittelystä luottolaitosten pääomavaatimusten laskemista varten, 13) tämän direktiivin 2 artiklan 1 kohdan a alakohta, 2 kohta, 3 kohdan b alakohta, 6 kohta, 3 artiklan 1 ja 2 kohta sekä liite ovat myös OTC-johdannais- sopimuksiin liittyvien luottoriskien tarkempaa ja joissakin suhteissa ankarampaa valvontaa käsittele- 21. 7. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 204/31 vän rahoitusvalvonnan kansainvälisen foorumin työn tulosten mukaiset; erityisesti tämä koskee vaatimusta, että pääoman on katettava myös OTC- johdannaissopimukset muiden kuin korko- ja valuuttakurssisidonnaisten liiketoimien osalta, ja toimivaltaisten mahdollisuutta ottaa huomioon viranomaisten hyväksymien sopimusnettoutusta koskevien sopimusten riskejä alentavat vaikutukset laskettaessa pääomavaatimuksia OTC-johdannais- sopimuksiin liittyvien mahdollisten tulevaisuuden luottoriskien osalta, 14) kansainvälisesti toimivia, yhteisön luottolaitosten kanssa monissa kolmansissa maissa kilpailevia luottolaitoksia ja luottolaitosryhmiä koskevat, laa- jemmalla kansainvälisellä tasolla hyväksytyt sään- nöt johtavat OTC-johdannaissopimusten tarkem- paan valvontaan; näistä tarkennuksista seuraa entistä tarkoituksenmukaisemmat vaatimukset vä- himmäispääomasta, joissa otetaan huomioon val- vojien hyväksymien nettoutussopimusten riskejä alentavat vaikutukset mahdollisiin tulevaisuuden luottoriskeihin, OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Korvataan direktiivin 77/780/ETY 12 artiklan 3 kohta seuraavalla: ”3. Jäsenvaltiot voivat tehdä kolmansien maiden toi- mivaltaisten viranomaisten sekä näiden maiden viran- omaisten ja elinten kanssa 5 kohdassa ja 5 a kohdassa tarkoitettuja tietojen vaihtoa edellyttäviä yhteistyösopi- muksia vain, jos luovutettujen tietojen salassapito taa- taan vähintään tässä artiklassa esitetyllä tavalla. Tieto- jen vaihdon on tapahduttava mainittujen viranomaisten tai elinten valvontatehtävän suorittamiseksi. Jos tiedot ovat peräisin toisesta jäsenvaltiosta, niitä ei saa ilmaista ilman niiden toimivaltaisten viranomaisten nimenomaista suostumusta, jotka ovat ne luovuttaneet, eikä niitä saa luovuttaa muihin tarkoituksiin kuin mihin mainitut viranomaiset ovat antaneet suostumuk- sensa. ” (15) yhteisön luottolaitosten osalta voidaan samanlai- tarkempi val- nen OTC-johdannaissopimusten vonta, johon sisältyy mahdollisuus ottaa huomioon valvojien hyväksymien nettoutussopimusten riskejä alentavat vaikutukset mahdollisiin tulevaisuuden luottoriskeihin, saada aikaan ainoastaan muutta- malla direktiiviä 89/647/ETY, 2 artikla Muutetaan direktiiviä 89/647/ETY seuraavasti: 1) Muutetaan 2 artikla seuraavasti: 16) samojen kilpailuedellytysten takaamiseksi yhteisön alueella kilpaileville luottolaitoksille ja sijoituspal- veluyrityksille on niiden toimintoja OTC-johdan- naissopimusten alalla tarpeen valvoa yhdenmukai- sella tavalla, ja se voidaan saada aikaan vain mukauttamalla sijoituspalveluyritysten ja luottolai- tosten omien varojen riittävyydestä 15 päivänä maaliskuuta 1993 annettua neuvoston direktiiviä 93/6/ETY (1), ja 17) tämän direktiivin antaminen on tarkoituksenmu- kaisin keino asetettujen tavoitteiden toteuttami- seksi ja direktiivissä rajoitutaan vain tavoitteiden toteuttamisen kannalta tarpeelliseen, a) Lisätään 1 kohtaan seuraava luetelmakohta: ”— ’virallisesti hyväksytyillä pörsseillä’ toimival- taisten viranomaisten hyväksymiä pörssejä, i) jotka toimivat säännöllisesti, ii) joilla on pörssin kotimaan asianomaisten viranomaisten antamat tai hyväksymät säännöt, joissa määritellään pörssin toi- minnan edellytykset, pörssiin pääsyn edellytykset sekä ne edellytykset, jotka sopimusten on täytettävä, jotta niillä voitaisiin tehokkaasti käydä kauppaa pörssissä, iii) joilla on selvitysjärjestelmä, jossa vaadi- taan liitteessä III lueteltujen sopimusten osalta sellainen päivittäinen vakuusvaati- mus, jonka toimivaltaiset viranomaiset katsovat antavan riittävän suojan. ” (1) EYVL L 141, 11. 6. 1993, s. 1. b) Lisätään 2 kohtaan seuraava alakohta: L 204/32 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 21. 7. 98 ”Toimivaltaiset viranomaiset voivat sisällyttää aluehallinnon ja paikallishallinnon viranomaisten käsitteeseen myös kirkot ja uskonnolliset yhteisöt, jotka ovat julkisyhteisöjä, jos nämä lainsäädän- nössä niille myönnetyn verotusoikeuden perus- teella kantavat veroa. Tässä tapauksessa 7 artik- lassa mainittu mahdollisuus ei kuitenkaan ole voi- massa. ” 2) Korvataan 5 artiklan 3 kohdan ensimmäinen virke seuraavalla: ”3. Direktiivin 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen taseen ulkopuolisten erien osalta mahdolliset sopimus- ten rik- jälleenhankintakustannukset vastapuolen koessa sopimuksen lasketaan käyttäen jompaakumpaa liitteessä II esitetyistä menetelmistä. ” 3) Muutetaan 6 artikla seuraavasti: a) Lisätään 2 kohtaan seuraava virke: ”Euroopan investointirahastosta merkityn pää- oman maksamatta olevaan osaan voidaan soveltaa 20 prosentin painotusta. ” b) Korvataan 3 kohta seuraavalla: ”3. Liitteessä II esitettyjä menetelmiä sovelletaan liitteessä III lueteltuihin taseen ulkopuolisiin eriin, ei kuitenkaan — sopimuksiin, joilla käydään kauppaa viralli- sesti hyväksytyissä pörsseissä — valuuttasopimuksiin (paitsi kultaa koskeviin sopimuksiin), joiden alkuperäinen juoksuaika on enintään neljätoista kalenteripäivää. selvitysyhteisön Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat 31 päivään joulukuuta 2006 saakka vapauttaa liitteessä II esitettyjen menetelmien soveltamisesta sellaisen selvitettävänä olevat OTC-sopimukset, joka toimii sopimusten laillisena vastapuolena ja jossa kaikki osapuolet asettavat selvitysyhteisölle päivittäin sellaisen täyden vakuu- den sopimuksista aiheutuville riskeille, joka kattaa sekä nykyhetken että mahdollisen tulevaisuuden luottoriskin. Toimivaltaisten viranomaisten on varmistuttava siitä, että asetettu vakuus antaa samantasoisen suojan kuin 1 kohdan a alakohdan 7 alakohdan mukainen vakuus ja poistaa riskin selvitysyhteisön riskien kasvamisesta yli asetetun vakuuden markkina-arvon. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle, kuinka ne käyttävät tätä mahdollisuutta. ” c) Lisätään 4 kohtaan seuraava alakohta: ”Jäsenvaltiot voivat soveltaa 50 prosentin paino- tusta taseen ulkopuolisiin eriin, jotka ovat takuita tai takauksia, jotka ovat luonteeltaan luoton vasti- neita, ja joiden täytenä vakuutena on toimivaltais- ten viranomaisten hyväksymä kiinnitys, joka täyt- tää 1 kohdan c alakohdan 1 alakohdassa luetellut edellytykset, edellyttäen että takaajalla on välitön oikeus tähän vakuuteen. ” 4. Muutetaan 7 artikla seuraavasti: a) Lisätään 1 kohtaan sanojen ”paikallishallinnon viranomaisten takaamia” jälkeen seuraava: ”. tai joilla on asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten hyväksymät, näiden alue- tai pai- kallishallinnon viranomaisten liikkeeseen laske- mien arvopapereiden muodossa olevat vakuu- det. ” b) Lisätään 2 kohtaan sanojen ”jälkimmäisten takaa- mia saatavia” jälkeen seuraava: ”. , mukaan lukien arvopapereiden muodossa olevat vakuudet. ” 5) Korvataan 8 artiklan 1 kohta seuraavalla: ”1. Jäsenvaltiot voivat soveltaa 20 prosentin paino- tusta sellaisiin varojen eriin, joiden asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten hyväksymänä vakuu- tena on A alueen aluehallinnon tai paikallishallinnon viranomaisten liikkeeseen laskemien arvopapereiden tai A alueen muissa luottolaitoksissa kuin lainananta- jalaitoksessa olevan talletuksen tai näiden luottolai- tosten liikkeeseen laskemien sijoitustodistusten taikka niihin verrattavien sijoitusvälineiden muodossa olevat vakuudet, sanotun rajoittamatta 7 artiklan 1 kohdan soveltamista. ” 6) Muutetaan tai korvataan liitteet II ja III tämän direk- tiivin liitteen A ja B osan mukaisesti. 3 artikla Muutetaan direktiivi 93/6/ETY seuraavasti: 1) Korvataan 2 artiklan 10 kohta seuraavalla: 21. 7. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 204/33 ”10. ’pörssin ulkopuolisilla (OTC-)johdannaissopi- muksilla’ tarkoitetaan taseen ulkopuolisia eriä, joihin direktiivin 89/647/ETY 6 artiklan 3 koh- dan ensimmäisen alakohdan mukaisesti sovelle- taan mainitun direktiivin liitteessä II esitettyjä menetelmiä. ” 2) Korvataan liitteen II 5 kohta seuraavalla: ”5. Laitokset soveltavat OTC-johdannaissopimuk- sista aiheutuvien pääomavaatimusten laskemi- seen direktiivin 89/647/ETY liitettä II. Asian- omaiseen vastapuoleen sovellettava riskipaino- tus määritellään tämän direktiivin 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voi- vat 31 päivään joulukuuta 2006 saakka vapaut- taa liitteessä II esitettyjen menetelmien sovelta- misesta sellaisen selvitysyhteisön selvitettävänä olevat OTC-sopimukset, joka toimii sopimusten laillisena vastapuolena ja jossa kaikki osapuolet asettavat selvitysyhteisölle päivittäin sellaisen täyden vakuuden sopimuksista aiheutuville ris- keille, joka kattaa sekä nykyhetken että mah- dollisen tulevaisuuden luottoriskin. Toimival- taisten viranomaisten on varmistuttava siitä, että asetettu vakuus antaa samantasoisen suojan kuin direktiivin 89/647/ETY 6 artiklan 1 koh- dan a alakohdan 7 alakohdan mukainen vakuus ja poistaa riskin selvitysyhteisön riskien kasva- misesta yli asetetun vakuuden markkina-arvon. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle, kuinka ne käyttävät tätä mahdollisuutta. ” 4 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin nou- dattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 24 kuukauden kuluttua direktiivin voimaantulosta. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitat- tava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tar- koitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 5 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkais- taan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 6 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Luxemburgissa 22 päivänä kesäkuuta 1998. Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta J. M. GIL-ROBLES J. CUNNINGHAM Puhemies Puheenjohtaja L 204/34 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 21. 7. 98 LIITE A. Muutetaan direktiivin 89/647/ETY liite II seuraavasti: 1) Korvataan otsikko seuraavalla: ”LIITE II TASEEN ULKOPUOLISTEN ERIEN KÄSITTELY” 2) Korvataan 1 kohta seuraavalla: ”1. Menetelmän valinta Luottolaitokset voivat valita toimivaltaisten viranomaisten suostumuksella jonkin jäljempänä esitetyistä menetelmistä liitteen III 1 ja 2 kohdassa lueteltuihin sopimuksiin liittyvien luottoris- kien laskemisessa. Luottolaitosten, joiden on noudatettava direktiivin 93/6/ETY 6 artiklan 1 kohtaa, on käytettävä jäljempänä esitettyä menetelmää 1. Liitteen III 3 kohdassa lueteltuihin sopimuksiin liittyvien luottoriskien laskemisessa kaikkien luottolaitosten on käytettävä jäljem- pänä esitettyä menetelmää 1. ” 3) Korvataan 2 kohdassa oleva taulukko 1 seuraavalla: ”TAULUKKO 1 (a) (b) Jäljellä oleva juoksuaika (c) Korkosopimuk- set Valuuttakurs- seja ja kultaa koskevat sopi- mukset Osakkeita kos- kevat sopimuk- set Muita jalome- talleja kuin kultaa koskevat sopimukset Muita hyödyk- keitä kuin jalo- metalleja kos- kevat sopimuk- set Vuosi tai vähemmän 1−5 vuotta Yli 5 vuotta 0 % 0,5 % 1,5 % 1 % 5 % 7,5 % 6 % 8 % 10 % 7 % 7 % 8 % 10 % 12 % 15 % (a) Sopimuksia, jotka eivät kuulu mihinkään tässä taulukossa esitetyistä viidestä luokasta, käsitellään muita hyödykkeitä kuin jalometalleja koskevina sopimuksina. (b) Sopimuksissa, joiden pääoma vaihdetaan useaan kertaan, prosenttiluvut on kerrottava sopimuksen mukaisten jäljellä olevien maksujen lukumäärällä. (c) Sopimuksissa, jotka on laadittu määrättyjen maksupäivien jälkeen jäljellä olevien riskien poistamiseksi ja joissa ehdot on sovittu uudelleen sellaisiksi, että sopimuksen markkina-arvo niinä määrättyinä päivinä on nolla, jäljellä oleva juoksuaika on sama kuin seuraavaan tarkistuspäivään jäljellä oleva aika. Sellaisissa korkosopimuk- sissa, jotka täyttävät nämä vaatimukset ja joiden erääntymiseen on aikaa yli vuosi, prosenttiluku ei saa olla alhaisempi kuin 0,5 prosenttia. Mahdollisen tulevaisuuden luottoriskin laskemiseksi vaiheen b mukaisesti toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia sen, että luottolaitokset soveltavat 31 päivään joulukuuta 2006 saakka seuraavia prosenttimääriä taulukossa 1 säädettyjen sijasta edellyttäen, että laitokset käyttävät direktiivin 93/6/ETY 11 a artiklassa esitettyä mahdollisuutta liitteessä III olevan 3 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettujen sopimusten osalta: Taulukko 1a Jäljellä oleva juoksuaika Jalometallit (paitsi kulta) Perusmetallit Maataloushyödyk- keet Muut, ml. energia- tuotteet Vuosi tai vähemmän 1−5 vuotta Yli 5 vuotta 2 % 5 % 7,5 % 2,5 % 4 % 8 % 3 % 5 % 9 % 4 % 6 % 10 %” 21. 7. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 204/35 4) Korvataan otsikko taulukon 2 kolmannen sarakkeen ensimmäisellä rivillä seuraavalla: ”Valuuttakursseja ja kultaa koskevat sopimukset” 5) Lisätään 2 kohdan loppuun seuraava alakohta: ”Menetelmien 1 ja 2 osalta toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että huomioon otettava nimellismäärä on sopimukseen sisältyvän riskin sovelias mittari. Jos esimerkiksi sopimus johtaa kassavirran moninkertaistumiseen, nimellismäärää on soviteltava niiden vaikutusten huomioonotta- miseksi, joita moninkertaistumisella on sopimuksen riskirakenteeseen. ” 6) Lisätään 3 kohdan b alakohtaan seuraava alakohta: ”Toimivaltaiset viranomaiset voivat pitää riskiä alentavina nettoutussopimuksina, jotka käsittävät alkuperäiseltä juoksuajaltaan enintään neljäntoista päivän valuuttasopimuksia, asetettuja optioita tai vastaavia taseen ulkopuolisia eriä, jotka eivät kuulu tämän liitteen soveltamisalaan, koska niihin liittyy vain vähäinen luottoriski tai ei liity lainkaan riskiä. Jos näiden sopimusten positiivisesta tai negatiivisesta markkina-arvosta riippuen niiden sisällyttäminen toiseen nettoutussopimukseen voi johtaa pääomavaatimusten kasvuun tai pienenemiseen, toimivaltaisten viranomaisten on velvoitettava luottolaitoksia noudattamaan johdonmukaista käsittelyä. ” 7) Korvataan 3 kohdan c alakohdan ii alakohdan ensimmäinen alakohta sekä toisen alakohdan johtolause ja ensimmäinen luetelmakohta seuraavalla: ”ii) Muut nettoutussopimukset Sovellettaessa menetelmää 1 vaiheessa (a) saadaan nettoutussopimukseen sisältyvien sopimusten nykyinen jälleenhankinta-arvo laskea ottamalla huomioon nettoutussopimuksesta johtuvat tosi- asialliset otaksuttavat nettojälleenhankintakustannukset; jos nettoutus johtaa nettomaksuvelvoit- teen syntymiseen nettojälleenhankintakustannusta laskevalle luottolaitokselle, nykyinen jälleen- hankintakustannus merkitään nollaksi. Vaiheessa (b) saadaan kaikkien tiettyyn nettoutussopimukseen sisältyvien sopimusten mahdolli- sten tulevaisuuden luottoriskin määrää alentaa seuraavan yhtälön mukaisesti: PCEväh = 0,4 * PCEbrutto + 0,6 * NGR * PCEbrutto jossa: — PCEväh — PCEbrutto = kaikkien sellaisten saman vastapuolen kanssa tehtyjen sopimusten mahdolli- sen tulevaisuuden luottoriskin alennettu määrä, jotka sisältyvät laillisesti sitovaan kahdenväliseen nettoutussopimukseen = kaikkien sellaisten saman vastapuolen kanssa tehtyjen sopimusten mahdollis- ten tulevaisuuden luottoriskien yhteenlaskettu määrä, jotka sisältyvät lailli- sesti sitovaan kahdenväliseen nettoutussopimukseen ja jotka lasketaan kerto- malla sopimuksen nimellisarvomäärä taulukon 1 mukaisella prosenttiluvulla — NGR = ”netto-bruttosuhde”: toimivaltaisten viranomaisten harkinnan mukaan joko i) erillislaskelma: kaikkien sellaisten sopimusten, jotka sisältyvät saman vastapuolen kanssa tehtyyn laillisesti sitovaan kahdenväliseen nettoutus- sopimukseen, nettojälleenhankintakustannusten (osoittaja) ja kaikkien sellaisten sopimusten, jotka sisältyvät tämän vastapuolen kanssa tehtyyn laillisesti sitovaan kahdenväliseen nettoutussopimuksen, bruttojälleenhan- kintakustannusten (nimittäjä) välinen suhde tai ii) yhteislaskelma: kaikkien sellaisten sopimusten, jotka sisältyvät laillisesti sitoviin nettoutussopimuksiin, kaikkien vastapuolten osalta kahdenväli- sesti laskettujen nettojälleenhankintakustannusten yhteenlasketun määrän (osoittaja) ja kaikkien laillisesti sitoviin nettoutussopimuksiin sisältyvien sopimusten bruttojälleenhankintakustannusten yhteenlasketun määrän (nimittäjä) välinen suhde. Jos jäsenvaltiot antavat luottolaitosten valita menetelmän itse, valittua menetelmää on käytettävä johdonmukaisesti. Nettoutussopimukseen sisältyvät täysin yhdenmukaiset sopimukset saadaan ottaa huomioon yhtenä sopimuksena, jonka nimellisaro vastaa nettotuloja, laskettaessa edellä olevan kaavan mukaisesti tulevaisuuden mahdollisia luottoriskejä. Täysin yhdenmukaiset sopimukset ovat valuuttatermiinisopimuksia tai vastaavia sopimuksia, joissa nimellisarvo vastaa kassavirtoja, jos kassavirrat erääntyvät samana arvopäivänä ja osittain tai kokonaan samassa valuutassa. L 204/36 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 21. 7. 98 Sovellettaessa menetelmää 2 vaiheessa (a) — saadaan täysin yhdenmukaiset nettoutussopimukseen sisältyvät sopimukset ottaa huomioon yhtenä sopimuksena, jonka nimellisarvo vastaa nettotuloja; nimellisarvomäärät kerrotaan taulukossa 2 esitetyillä prosenttiluvuilla. ” B. Korvataan direktiivin 89/647/ETY liite III seuraavalla: ”LIITE III TASEEN ULKOPUOLISTEN ERIEN LAJIT 1. Korkosopimukset a) Yhden valuutan käsittävät koronvaihtosopimukset b) Viitekoron vaihtosopimukset (basis swaps) c) Korkotermiinit d) Korkofutuurit e) Ostetut korko-optiot f) Muut samanluonteiset sopimukset 2. Valuuttakurssisopimukset ja kultaa koskevat sopimukset a) Valuuttojen väliset koronvaihtosopimukset b) Valuuttatermiinisopimukset c) Valuuttafutuurit d) Ostetut valuuttaoptiot e) Muut samanluonteiset sopimukset f) kohtien a—e luonteiset kultaa koskevat sopimukset 3. Edellä kohdissa 1 a—e ja 2 a—d mainittujen sopimusten luonteiset muita kohde-etuuksia ja indeksejä koskevat sopimukset, jotka koskevat a) osakkeita b) muita jalometalleja kuin kultaa c) muita hyödykkeitä kuin arvometalleja d) muita samanluonteisia sopimuksia. ”


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 1290/98 af 22. juni 1998 om definitiv fastsættelse for produktionsåret 1997/98 af støttebeløbet for bomuld fra den 1. september 1997 til den 31. marts 1998

eurovoc_concepts:
EU Member State
aid system
cotton
production aid
world market price

text: L 178/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 6. 98 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1290/98 af 22. juni 1998 om definitiv fastsættelse for produktionsåret 1997/98 af støttebeløbet for bomuld fra den 1. september 1997 til den 31. marts 1998 KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) 1964/87 (5), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1553/ 95; under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til akten vedrørende Grækenlands tiltrædelse, særlig punkt 3 og 10 i protokol 4 om bomuld, senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1553/95 (1), under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1554/95 af 29. juni 1995 om fastsættelse af almindelige regler for støtteordningen vedrørende bomuld og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 2169/81 (2), ændret ved forordning (EF) nr. 1584/96 (3), særlig artikel 5, stk. 1, og ud fra følgende betragtninger: I henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 1554/95 fastsættes ikke-egreneret bomuld regelmæssigt i løbet af produktionsåret; verdensmarkedsprisen for ifølge artikel 5, stk. 1, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1201/89 af 3. maj 1989 om gennemførelsesbestem- melser for støtteordningen for bomuld (6), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1740/97 (7), skal der inden den 15. juli fastsættes et støttebeløb for ikke-egreneret bomuld for hver periode, for hvilken der er fastsat en verdensmar- kedspris; støttebeløbene for produktionsåret 1997/98 bør derfor fastsættes definitivt (cid:190) UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 De til verdensmarkedspriserne svarende støttebeløb for ikke-egreneret bomuld, som er fastsat i Kommissionens forordning (EF) nr. 1700/97 (8), (EF) nr. 1736/97 (9), (EF) nr. 1829/97 (10), (EF) nr. 1908/97 (11), (EF) nr. 1949/97 (12), (EF) nr. 2159/97 (13), (EF) nr. 2245/97 (14), (EF) nr. 2367/ 97 (15), (EF) nr. 2547/97 (16), (EF) nr. 2642/97 (17), (EF) nr. 29/98 (18), (EF) nr. 102/98 (19), (EF) nr. 207/98 (20), (EF) nr. 253/98 (21), (EF) nr. 391/98 (22), (EF) nr. 479/98 (23) og (EF) nr. 606/98 (24), er anført i bilaget til nærværende forord- ning og fastsættes definitivt fra datoen for ikrafttrædelsen af hver af de pågældende forordninger. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Kommissionens forordning (EF) nr. 1256/98 (4) fastsatte for produktionsåret 1997/98 den faktiske produktion af ikke-egreneret bomuld, det beløb, formed målprisen i hver medlemsstat nedsættes i henhold til artikel 6 i forordning (EF) nr. 1554/95 samt forhøjelsen af støtten i henhold til artikel 2, stk. 4, i Rådets forordning (EØF) nr. (1) EFT L 148 af 30. 6. 1995, s. 45. (2) EFT L 148 af 30. 6. 1995, s. 48. (3) EFT L 206 af 16. 8. 1996, s. 16. (4) EFT L 173 af 18. 6. 1998, s. 15. (5) EFT L 184 af 3. 7. 1987, s. 14. (6) EFT L 123 af 4. 5. 1989, s. 23. (7) EFT L 244 af 6. 9. 1997, s. 1. (8) EFT L 239 af 30. 8. 1997, s. 26. (9) EFT L 243 af 5. 9. 1997, s. 43. (10) EFT L 260 af 23. 9. 1997, s. 21. (11) EFT L 268 af 1. 10. 1997, s. 18. (12) EFT L 275 af 8. 10. 1997, s. 3. (13) EFT L 298 af 1. 11. 1997, s. 27. (14) EFT L 307 af 12. 11. 1997, s. 24. (15) EFT L 329 af 29. 11. 1997, s. 11. (16) EFT L 347 af 18. 12. 1997, s. 36. (17) EFT L 356 af 31. 12. 1997, s. 32. (18) EFT L 4 af 8. 1. 1998, s. 60. (19) EFT L 9 af 15. 1. 1998, s. 37. (20) EFT L 21 af 28. 1. 1998, s. 12. (21) EFT L 25 af 31. 1. 1998, s. 27. (22) EFT L 48 af 19. 2. 1998, s. 44. (23) EFT L 60 af 28. 2. 1998, s. 48. (24) EFT L 80 af 18. 3. 1998, s. 23. 23. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 178/25 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 22. juni 1998. På Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen BILAG STØTTE FOR IKKE-EGRENERET BOMULD Forordning (EF) nr. Spanien Grækenland Portugal Støttebeløb (ECU/100 kg) 1700/97 1736/97 1829/97 1908/97 1949/97 2159/97 2245/97 2367/97 (1) 2547/97 2642/97 29/98 102/98 207/98 253/98 391/98 479/98 606/98 42,786 45,998 44,591 44,591 45,395 45,877 46,881 46,957 47,687 47,702 46,964 47,797 48,562 48,562 49,319 49,552 48,751 50,015 53,227 51,820 51,820 52,624 53,106 54,110 54,186 54,916 54,931 54,193 55,026 55,791 55,791 56,548 56,781 55,980 65,974 66,926 67,779 67,779 68,583 69,065 70,069 70,145 70,875 70,890 70,152 70,985 71,750 71,750 72,507 72,740 71,939 (1) Berigtiget ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2392/97 (EFT L 330 af 2. 12. 1997, s. 15)


title: Rozporządzenie Komisji (WE) nr 1285/98 z dnia 22 czerwca 1998 r. zmieniające rozporządzenie (EWG) nr 2123/89 ustanawiające wykaz reprezentatywnych rynków wieprzowiny we Wspólnocie

eurovoc_concepts:
EU market
Ireland
Luxembourg
Spain
common organisation of markets
pigmeat

text: 152 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 03/t. 23 31998R1285 23. 6. 1998 DZIENNIK URZĘDOWY WSPÓLNOT EUROPEJSKICH L 178/5 ROZPORZĄDZENIE KOMISJI (WE) NR 1285/98 z dnia 22 czerwca 1998 r. zmieniające rozporządzenie (EWG) nr 2123/89 ustanawiające wykaz reprezentatywnych rynków wieprzowiny we Wspólnocie KOMISJA WSPÓLNOT EUROPEJSKICH, PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE: uwzględniając Traktat ustanawiający Wspólnotę Europejską, uwzględniając rozporządzenie Rady (EWG) nr 2759/75 z dnia 29 października 1975 r. w sprawie wspólnej organizacji rynku wieprzowiny (1), ostatnio zmienione rozporządzeniem Komisji (WE) nr 3290/94 (2), w szczególności jego art. 4 ust. 6, a także mając na uwadze, co następuje: rozporządzenie Komisji (EWG) nr 2123/89 (3), ostatnio zmie- nione rozporządzeniem (WE) nr 532/96 (4), ustanowiło wykaz reprezentatywnych rynków wieprzowiny we Wspólnocie; w Irlandii, Luksemburgu i Hiszpanii nastąpiła zmiana reprezen- tatywnych rynków; wskutek tego należy zmienić wykaz repre- zentatywnych rynków wieprzowiny we Wspólnocie podany w załączniku do rozporządzenia (EWG) nr 2123/89; Artykuł 1 W załączniku do rozporządzenia (EWG) nr 2123/89 wpro- wadza się następujące zmiany: 1. punkt 4 otrzymuje brzmienie: „4. Następująca grupa centrów notowań: Ebro (Saragossa), Mercolleida (Lleida), Campillos (Málaga), Segovia, Segura (Murcia), Silleda (Pontevedra) i następująca grupa rynków: Alhama (Murcia), Barce- lona, Binefar (Huesca), Burgos, Calamocha (Teruel), Mollerussa (Lleida), Pamplona, Porriño (Pontevedra), Segovia, Sierra de Yeguas (Málaga), Valdepeñas (Ciudad Real). ” 2. punkt 7 otrzymuje brzmienie: „7. Następująca grupa rynków: Rooskey, Waterford, Tralee i Mitchelstown. ” 3. punkt 9 otrzymuje brzmienie: „9. Następujący rynek: Esch. ” Artykuł 2 środki przewidziane w niniejszym rozporządzeniu są zgodne z opinią Komitetu Zarządzającego ds. Wieprzowiny, Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie z dniem 1 lipca 1998 r. Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości Państwach Członkowskich. i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich Sporządzono w Brukseli, dnia 22 czerwca 1998 r. W imieniu Komisji Franz FISCHLER Członek Komisji (1) Dz. U. L 282 z 1. 11. 1975, str. 1. (2) Dz. U. L 349 z 31. 12. 1994, str. 105. (3) Dz. U. L 203 z 15. 7. 1989, str. 23. (4) Dz. U. L 78 z 28. 3. 1996, str. 14


title: Verordening (EG) nr. 1287/98 van de Commissie van 22 juni 1998 tot wijziging van Verordening (EG) nr. 2190/96 ten aanzien van sommige bepalingen van de uitvoerrestitutieregeling in de sector groenten en fruit

eurovoc_concepts:
export licence
export refund
fruit
vegetable

text: 23. 6. 98 ‹ ‹NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 178/11 VERORDENING (EG) Nr. 1287/98 VAN DE COMMISSIE van 22 juni 1998 tot wijziging van Verordening (EG) nr. 2190/96 ten aanzien van sommige bepalingen van de uitvoerrestitutieregeling in de sector groenten en fruit DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Overwegende dat de in deze verordening vervatte maatre- gelen in overeenstemming zijn met het advies van het Comit(cid:130) van beheer voor verse groenten en fruit, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening (EG) nr. 2200/96 van de Raad van 28 oktober 1996 houdende een gemeenschappelijke orde- ning der markten in de sector groenten en fruit (1), gewij- zigd bij Verordening (EG) nr. 2520/97 van de Commis- sie (2), en met name op artikel 35, lid 11, Overwegende dat bij Verordening (EG) nr. 2190/96 van de Commissie (3), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 213/98 (4), de bepalingen ter uitvoering van Verorde- ning (EEG) nr. 1035/72 van de Raad (5), laatstelijk gewij- zigd bij Verordening (EG) nr. 1363/95 van de Commis- sie (6), ten aanzien van de uitvoerrestitutieregeling in de sector groenten en fruit zijn vastgesteld; Overwegende dat deze bepalingen ook gelden in het kader van Verordening (EG) nr. 2200/96 en dat ze op een aantal punten moeten worden gewijzigd en verbeterd; Overwegende dat Verordening (EEG) nr. 1035/72 is inge- trokken en vervangen door Verordening (EG) nr. 2200/96 en dat bijgevolg de verwijzingen naar Verordening (EEG) nr. 1035/72 moeten worden vervangen door de overeen- komstige verwijzingen naar Verordening (EG) nr. 2200/96; Overwegende dat, om de regeling te vereenvoudigen, moet worden bepaald dat voor het A1- en het A2-stelsel een uniforme zekerheid vooraf wordt vastgesteld; te Overwegende dat, om de regeling doeltreffender maken, de A2-certificaataanvragen aan de Commissie moeten meedelen, moet worden ingekort; termijn waarbinnen lidstaten de de Overwegende dat de GN-codes moeten worden aangepast aan deze die zijn vermeld in Verordening (EG) nr. 2086/97 van de Commissie van 4 november 1997 tot wijziging van bijlage I van Verordening (EEG) nr. 2658/87 van de Raad met betrekking tot de tarief- en statistiekno- menclatuur en het gemeenschappelijk douanetarief (7), gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 1148/98 (8); (1) PB L 297 van 21. 11. 1996, blz. 1. (2) PB L 346 van 17. 12. 1997, blz. 41. (3) PB L 292 van 15. 11. 1996, blz. 12. (4) PB L 22 van 29. 1. 1998, blz. 8. (5) PB L 118 van 20. 5. 1972, blz. 1. (6) PB L 132 van 16. 6. 1995, blz. 8. (7) PB L 312 van 14. 11. 1997, blz. 1. (8) PB L 159 van 3. 6. 1998, blz. 38. HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 Verordening (EG) nr. 2190/96 wordt als volgt gewijzigd: 1. In de titel worden de verwijzingen naar „Verordening (EEG) nr. 1035/72 van de Raad” vervangen door verwij- zingen naar „Verordening (EG) nr. 2200/96 van de Raad”. 2. Artikel 1 wordt als volgt gewijzigd: a) In lid 1 worden de verwijzingen naar „artikel 26 van Verordening (EEG) nr. 1035/72” vervangen door verwijzingen naar „artikel 35 van Verordening (EG) nr. 2200/96”. b) In lid 3 worden de verwijzingen naar „artikel 33 van Verordening (EEG) nr. 1035/72” vervangen door verwijzingen naar „artikel 46 van Verordening (EG) nr. 2200/96”. 3. In artikel 2, lid 1, wordt de tweede alinea geschrapt. 4. Artikel 3 wordt als volgt gewijzigd: a) In lid 1 wordt de derde alinea geschrapt. b) In lid 3 wordt „de derde werkdag” vervangen door „de tweede werkdag”. 5. In artikel 4 wordt het volgende lid 2 bis ingevoegd: Bij indienen van een certificaataanvraag „2 bis. wordt een zekerheid gesteld van 10 ECU per ton netto, doch maximaal gelijk aan de restitutievoet. In dit verband wordt voor het A2-stelsel als restitutievoet de indicatieve restitutievoet in aanmerking genomen. ”. 6. Artikel 6, lid 2, derde alinea, wordt vervangen door: „Onder „categorie” in de zin van artikel 13 bis, tweede alinea, van Verordening (EEG) nr. 3719/88 worden de volgende klassen producten verstaan: — tomaten van GN-code 0702 00 00; — amandelen zonder dop van GN-code 0802 12; L 178/12 ‹ ‹NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 23. 6. 98 — hazelnoten van de GN-codes 0802 21 en 0802 22; — walnoten in de dop van GN-code 0802 31; — sinaasappelen van GN-code 0805 10; — clementines van GN-code 0805 20 10; — monreales en satsuma’s van GN-code 0805 20 30; — mandarijnen en wilkings van GN-code 0805 20 50; — tangerines van GN-code 0805 20 70; — andere dergelijke kruisingen van citrusvruchten van — citroenen van GN-code 0805 30 10; — lemmetjes van GN-code 0805 30 90; — tafeldruiven van GN-code 0806 10 10; — appelen van GN-code 0808 10; — perziken en nectarines van GN-code 0809 30. ”. Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op de dag van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen. GN-code 0805 20 90; Zij is van toepassing met ingang van 24 juni 1998. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 22 juni 1998. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie