title: Rapport från kommissionen om gemenskapens tullkodex

eurovoc_concepts:
codification of EU law
common tariff policy
customs duties
customs harmonisation
customs regulations

text: ft -sV ft ft ft ft ^ f t# EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 03. 06. 1998 KOM(1998) 226 slutlig 98/0134 (COD) RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN om gemenskapens tullkodex Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) om ändring av rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (framlagda av kommissionen) RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN OM GEMENSKAPENS TULLKODEX I SAMMANFATTNING Enligt bestämmelserna i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen skall kommissionen före 1997 års utgång lägga fram en rapport om vilka anpassningar som bör göras, varvid särskild hänsyn skall tas till den inre marknaden. I sin rapport med förslag till ändringar redovisar kommissionen också erfarenheterna från de senaste fyra årens tillämpning av tullkodexen. Jämfört med tidigare förhållanden har gemenskapens tullkodex inneburit en mycket större överskådlighet och möjlighet till insyn. Flera europeiska länder som inte är medlemmar av gemenskapen och även länder utanför Europa har använt den som förebild. Dess uppgift är att fungera som stöttepelare för flera av gemenskapens politikområden och att vara en gemensam ram för de nationella tullmyndigheternas verksamhet. Syftet med en kvalitativ kodifiering (en revidering) förefaller att ha uppnåtts vad gäller grundförordningen, medan det för tillämpningsföreskrifterna krävs ytterligare arbete. Åtgärdsprogrammet "Tull 2000" och målet att förenkla fungerar som referensramar för en ytterligare uppdatering av kodexen, och dess utveckling påverkas också av handlingsplanen för gemenskapstransitering och meddelandet om förvaltningen av förmånsordningarna. De första ändringarna gällde i första hand införandet i gemenskapslagstiftningen av resultatet av Uruguayrundan. Fortsättningsvis kommer utvecklingen att inriktas på att göra reglerna enklare, att göra grundförordningen flexiblare, att förbättra förfarandet för återbetalning och att anpassa bestämmelserna om ombudskap i tullhänseende till principen om den inre marknaden. I. Inledning tullkodex för Genom rådets förordning (EEG) nr 2913/92 • inrättas en gemenskapen. I förordningens slutbestämmelser åläggs rådet att vid utgången av en period på fyra år se över kodexen på grundval av erfarenheterna från dess tillämpning. Denna period löpte ut den 31 december 1997. anger två nivåer: på övergripande har kodifierats de ovannämnda Tullagstiftningen grundförordningen medan tillämpningsföreskrifterna i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 19932 innehåller närmare bestämmelser om den praktiska tillämpningen. För att översynsuppdraget från rådet skall kunna fullgöras på ett meningsfullt sätt måste även tillämpningsbestämmelserna granskas. Detta meddelande från kommissionen gäller dock bara ändringar i grundförordningen. den principerna 1 EGT L 302, 19. 10. 1992, s. 1. 2 EGT L 253, 11. 10. 1993, s. 1. II. Gemenskapens tullkodex - banbrytande och fortfarande aktuell Kodifieringen av gemenskapens tullagstiftning innebar ett stort steg framåt för gemenskapen. Kodexen var resultatet av 25 års lagharmonisering och den är fortfarande en förebild för andra områden av gemenskapsrätten. Den ökade överskådlighet och förenkling den innebar kan nog bara helt förstås av de som före 1994 tvingades tillämpa eller rätta sig efter de hundratals olika rättsakterna utspridda i ett helt bibliotek av Europeiska gemenskapernas officiella tidning. III. Tullkodexens inflytande utanför gemenskapen Utan att det var avsikten har kodexen väckt stort intresse utanför gemenskapen. Redan innan den hade börjat tillämpas eller ens antagits sågs den av många länder som en förebild. Detta gällde särskilt länder som tidigare haft en statsstyrd handel och som snabbt behövde en fungerande tullagstiftning för att kunna integreras i den internationella handeln. Det intresse som de central- och östeuropeiska länderna, de stater som uppstått ur det forna Sovjetunionen och det forna Jugoslavien och till och med sammanslutningar av stater som Mercosur visat för tullkodexen vittnar om en trovärdighet som tycks härledas både ur Europeiska unionens anseende i allmänhet och kodexen som sådan, som anses ge uttryck för en välavvägd kompromiss mellan olika metoder och teorier. Eftersom kodexen är en koncentrerad samling av normer kommer den, liksom all kodifierad inför gemenskapens utvidgning. Detta visade sig nyligen vid övergången från 12 till 15 medlemsstater och kan visa sig vara en fördel även i framtiden. lagstiftning, naturligtvis förberedelserna förenkla att Kodexens bestämmelser har också använts i stor utsträckning för de tullunioner som gemenskapen har bildat tillsammans med Andorra, San Marino och Turkiet. IV. Kodexens funktion inom politikområden med utgångspunkt i tullunionen Kodexens stora betydelse för gemenskapen beror på den roll tullunionens instrument spelar för gemenskapens politik. Även om kodexens förfaranden också används för att tillämpa begränsningar eller förbud som gäller import eller export är det primära användningsområdet tulluttag. På det handelspolitiska området används tullsatser allt mera sällan för att skydda enskilda industrisektorer, men de används fortfarande som stöd för gemenskapens politik beträffande förmånsbehandling I kommissionens meddelande av den 23 juli 1997 (KOM(97)402) understryks hur viktigt det är att rätt. Antidumpnings- och utjämningstullar används också i enlighet med kodexens bestämmelser och förfaranden för att skydda handel och industri. tullförmånerna tullhänseende. förvaltas i Jordbrukspolitikens exportbidragsordning bygger på kodexens tullförfaranden. Efter de förändringar som Uruguayrundan gav upphov till utgår jordbrukssektorns importskydd från tullkodexen. Sedan utjämningsavgifterna ersatts av tullsatser grundas det nya systemet på tullvärdet. Även om kodexens flexibla regler i detta avseende ersatts av särskilda jordbruksordningar med en striktare tillämpning förblir kodexens regelsystem referenspunkten inom området. Det enhetsdokument som avses i tillämpningsföreskrifterna för kodexen är det viktigaste instrumentet vid insamlingen av statistiska uppgifter beträffande den externa handeln. efter även Gemenskapens tullagstiftning har fortsatt vara av stor betydelse för den indirekta beskattningen genomförts. Tillämpningsområdet för de suspensiva tullarrangemangen har begränsats avsevärt när det gäller varuutbytet inom gemenskapen, men i stället har tillämpningen av mervärdesskatt på produkter importerade från tredje länder kommit att mera systematiskt länkas till kodexens tullförfaranden. inre marknaden den att Förutom sin övergripande betydelse för alla politikområden har kodexen en vertikalt sammanhållande funktion att fylla eftersom den administrativa apparaten för dess tillämpning består av 15 nationella administrationer. Bara vetskapen om att man i kodexen har en gemensam ram är för dessa administrationer ett lika viktigt för programmet "Tull 2000". integrationsmedel som åtgärderna ramen inom Slutligen, genom att flera av kodexens bestämmelser gäller allmänna förvaltningsrättsliga företeelser (upphävande, återkallelse av beslut, principen om berättigade förväntningar när misstag begås av förvaltningen) bidrar den till att skapa en europeisk rättsordning. På ett mera allmänt plan utgör kodexen en viktig del av de rättsregler som styr hur de belopp som skall tas ut som tull beräknas och hur gäldenären utpekas. Den tillhandahåller också den rättsliga grunden för uppbörden. Detta är ett viktigt medel för att skydda gemenskapens ekonomiska intressen och för att se till att gemenskapens politik fungerar väl. Det kan dock inte förnekas att bedrägerierna och oegentligheterna omfattar allt högre belopp, särskilt efter 1992, och att det på grund av den ökade sofistikeringen blivit allt svårare att avslöja dem. Den organiserade brottsligheten gör sig alltmer påmind genom sin delaktighet i tullbedrägerierna, eftersom vinstmöjligheterna är stora och riskerna små. De årliga rapporterna om bedrägeribekämpningen visar också hur undandragandet av egna medel ökar och hur svårt det är att säkra uppbörden av dessa egna medel och därmed få in dem i budgeten. Som exempel kan nämnas att de egna medlen 1996 utgjorde 787 miljoner ecu, vilket motsvarade nästan 6 % av den totala summan av jordbrukstullarna och jordbruksavgifterna, som samma år var 13,7 miljarder ecu. V. Kvalitativa aspekter på kodifieringen av gemenskapens tullagstiftning För att se om kodifieringen av tullagstiftningen har lyckats kan man titta på hur kodifieringen genomförts. Det är inte självklart att de huvudsakliga målen med en kodifiering - att skapa ett enhetligt och överskådligt regelverk - kan uppfyllas. Den stora vikt som gemenskapen fäster vid dessa principer betonades i rådets resolution av den 25 oktober 1996 om förenkling och rationalisering av gemenskapens tullföreskrifter och -förfaranden3. För en kvalitativ kodifiering krävs, eftersom det rör sig om mer än en vanlig konsolidering eller sammanställning av reglerna, ett omfattande revideringsarbete. Detta förutsätter särskilt följande: Allmänna föreskrifter och detalj föreskrifter, t. ex. formföreskrifter för dokumentering, måste skiljas åt och fördelas på en grundförordning och en tillämpningsförordning. Alla bestämmelser på området måste ordnas och organiseras efter ett fast och strukturerat system. Upprepningar måste undvikas, bl. a. genom att bestämmelser med allmän räckvidd grupperas tillsammans. De två nivåerna, grundförordning och tillämpningsföreskrifter, måste ses som en enhet, inte bara juridiskt utan också framställningsmässigt. Om detta appliceras på grundförordningen tycks den slutsatsen kunna dras att den på det hela taget uppfyller de krav som ställs på en kvalitativ kodifiering utan att det på något sätt hävdas att resultatet av kodifieringen inte hade kunnat bli något annat. Det bör understrykas att lagstiftaren har delat upp lagstiftningen på de två nivåerna genom en generös delegering av befogenheter till kommissionen samtidigt som kommittéförfarandet, där medlemsstaterna deltar, har bevarats. När det gäller tillämpningsföreskrifterna måste det medges att de ovannämnda riktmärkena för en god lagstiftare inte beaktades i tillräcklig utsträckning. Omständigheterna var besvärligare än vid utarbetandet av grundförordningen. Arbetet sammanföll i tiden med slutfasen av förberedelserna för den inre marknaden och kom därför i andra hand. På grund av arbetets omfattning och den knappa tiden blev det därför nödvändigt att begränsa arbetet i var och en av de blivande sektionerna av tullkodexkommittén till en sammanställning av bestämmelserna i olika "block", utan att någon riktig revidering av materialet kunde äga rum. Det aktiva arbetet med att förbättra de kvalitativa aspekterna av kodifieringen bör därför fortsätta. Kommissionen har vidtagit de samordningsåtgärder som behövs. Den översyn som pågår inom områdena transitering respektive tullförfaranden med ekonomisk verkan erbjuder ett lägligt tillfälle att fortsätta arbetet. 3 EGT C 332, 7. 11. 1996, s. 1. VI. Referensram för en modern tullkodex för gemenskapen 1. Viktigare än kodifieringens kvalitativa aspekter är att veta om kodexen klarar dagens och framtidens utmaningar. Som det första av de mål som ligger till grund för åtgärdsprogrammet "Tull 2000"4 anges att säkerställa "att gemenskapsrätten tillämpas på ett sådant sätt att likvärdiga resultat uppnås överallt inom gemenskapens tullområde" (artikel 4). 2. 3. Det finns två sätt att se på hur tullkodexen förhåller sig till programmet. Å ena sidan är kodexen en del av den gemenskapsrätt vars enhetliga tillämpning skall säkerställas och kan då i sin egenskap av mål för programmet inte vara en av programmets åtgärder. Å andra sidan är kodexen, som ovan konstaterats, i sin tur ett verktyg för att gemenskapsrätten skall kunna tillämpas effektivt försåvitt gemenskapsrätten gäller en politik som stödjer sig på tullunionen. Behovet av att uppdatera och anpassa kodexen ingår alltså i detta avseende i de åtgärder som skall genomföras genom programmet "Tull 2000". Enligt programmet är de huvudsakliga målen med kodexen att förfarandena skall tillämpas enhetligt och gemenskapens och dess ekonomiska aktörers ekonomiska intressen skyddas. Den andra referenspunkten för en modern kodex är att den måste uppfylla målet att förenkla. Vikten av att förenkla, vilket är en konstant utmaning, underströks i det uttalande som generaldirektörerna för medlemsländernas tullmyndigheter och kommissionen gjorde i Stockholm i maj 1996 och som följdes av rådets resolution av den 25 oktober 1996. Förenklingen av tullbestämmelserna och tullförfarandena nämns också som en del av "Strategiskt mål 1 : Att göra reglerna mer effektiva" i Handlingsplan för den inre marknaden (CSE(97)1 av den 4 juni 1997). De stora belopp som undandras som egna medel gör att alla förenklingsåtgärder måste åtföljas av effektiva kontrollmedel som är särskilt avpassade för de. potentiella risker som åtgärden medför. Gemenskapen reagerar nu med bestämdhet beträffande två centrala problem som uppstått i samband med tullunionen och den politik som grundar sig på dess instrument. Det ena är förfarandet vid gemenskapstransitering som drabbats av organiserade bedrägerier vilket också har påverkat dess funktion. Flera säkerhetsmekanismer har redan införts i tillämpningsföreskrifterna, och dessa kommer att kompletteras ytterligare i enlighet med den handlingsplan som kommissionen antagit för ändamålet5. Det andra problemet är förmånsordningarna. De blir lidande av en släpphänt förvaltning, inbegripet från tredje lands sida, och oegentligheterna har antagit oroande proportioner, vilket också nyligen konstaterats av kommissionen i ett meddelande (KOM(97)402 av den 23 juli 1997). I meddelandet upprepade kommissionen att problematiken kring våra importörers "goda tro" inte kan dölja behovet av att behandla denna fråga i ett större politiskt perspektiv som omfattar förmånsordningarnas samtliga aspekter. Det är dock uppenbart att, precis som när 4 Europaparlamentets och rådets beslut nr 210/97/EG av den 19 december 1996, EGT L 33, 4. 2. 1997, s. 24. 5 EGT C 176, 10. 6. 1997,s. 3. det gäller gemenskapstransiteringen, problemen inte kan lösas genom enbart lagstiftningsåtgärder, utan att en lösning även är beroende av en väsentlig förbättring av förvaltningen av de instrument som dessa ordningar vilar på. Kommissionen har därför inom ramen för denna övergripande strategi föreslagit ett program med åtgärder på såväl gemenskapsnivå som gentemot tredje land, sy Ilande tillämpning av de befintliga bestämmelserna och till genomförandet av vissa operationella åtgärder för att förbättra och komplettera dessa. Detta skulle kunna få ytterligare inverkningar bland annat på vissa aspekter av tullkodexen. säkerställandet av en bättre till Lagstiftningsstrukturerna och förvaltningsstrukturerna kompletterar varandra men fyller olika funktioner. Tullkodexen kan inte lastas för alla brister i tullunionens funktionssätt och inom vissa politikområden. Den är inte det enda instrument som skapats för att ta itu med dessa funktionsproblem. Denna komplementaritet, som även utmärker förhållandet mellan kodexen och "Tull 2000"-instrumentet, bör därför tillmätas stor betydelse. Denna situation kan illustreras med två exempel: På nationell nivå i gemenskapen saknas tyvärr enhetlighet för vissa strukturer för förenklade förfaranden eller datorisering. Man bör dock hålla i minnet att de organisations- och samordningsinsatser som återstår på detta område egentligen inte är kopplade till någon ändring av de befintliga lagstiftningsstrukturerna. En annan faktor som påverkar förvaltningen av förmånsordningarna är hur väl uppbördsförfarandet i olika medlemsstater bokför utestående tullar eller vidtar säkerhetsåtgärder utan fasta rutiner och ofta för sent visar att myndigheterna fortfarande har ett stort manöverutrymme. faktum att tullmyndigheterna fungerar. Det Lagstiftningsåtgärder för att begränsa dessa myndigheters handlingsutrymme skulle förmodligen inte komma till rätta med problemet på ett tillfredsställande sätt. Att införa till bokstaven striktare bestämmelser som ändå blir föremål för tolkning kan vara användbart när det är fråga om mera allmän harmonisering, men inte när det gäller stödja en viss gemensam åtgärd i en viss situation. Lösningen är snarare bättre samordning och införandet av passande förfaranden som grundar sig på samarbete och som omfattar även kvasi-hierarkiska styrmedel, vilket bekräftas av artikel 7 i beslutet "Tull 2000". Denna slutsats beträffande ett speciellt problem minskar inte behovet av att anpassa lagstiftningsstrukturerna för uppbördsförfarandet, bland annat när det gäller att öka möjligheterna att agera vid tillfällen då preskriptionstidens utgång och förfallodagen ligger nära varandra. Införandet av passande bestämmelser i kodexen kommer att generellt inverka på alla de belopp som skall uppbäras, både när det gäller transitering och import, förmånsberättigad eller ej. VII. Tidigare gjorda ändringar och ändringsförslag som kommissionen avser att lägga fram för rådet I. Gemenskapens tullkodex hur ändrals Ivå gånger scdun den böljade följde av tillämpas 1994. Den anslutningsakten och avsåg främst den därmed sammanhängande utvidgningen av gemenskapens tullområde6. första ändringen, är 1995, Den andra ändringen, genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 82/97 av den 19 december 19967, avsåg huvudsakligen införlivadet av förhandlingsresultatet från Uruguayrundan beträffande jordbrukspolitik anpassades ursprungsregler. bestämmelserna på ett flertal olika punkter, i det gemensamma syftet att få kodexen att bättre motsvara aktörernas behov, antingen genom att reglerna i själva kodexen mjukades upp eller genom att det gavs möjlighet till undantag från kodexens regler genom införande av mer differentierade tillämpningsföreskrifter. Dessutom och i Mest betecknande för den omarbetning som för närvarande pågår och som delvis innefattas i det bifogade förslaget till ändring av kodexen är strävandena att göra grundförordningen mera flexibel. Andra förslag, som gäller förfarandet för gemenskapstransitering och som inte återfinns i den bifogade texten, syftar i linje härmed till att öka flexibiliteten eller göra den flexibilitet som i praktiken förekommer vid användningen av tillämpningsföreskrifterna överskådligare. Ett ämne som i detta sammanhang ofta aktualiseras för lagstiftaren för båda nivåerna av tullagstiftningen är de enskilda fall då bestämmelserna om tullskuld och om hur tullskuld uppkommer med hänsyn till proportionalitetsprincipen kan visa sig vara för stela. Redan vid den förra ändringen hade lagstiftaren uppgiften att finna en balans mellan de olika intressena, och i kommissionens nya förslag görs ett nytt försök. Avsikten med att godkänna en ny typ av frizoner med särskilda övervakningsmetoder är att anpassa kodexens struktur utan att påverka konkurrensförhållandena mellan aktörerna i gemenskapen. Omarbetningen av tullförfarandena med ekonomisk verkan för att förenkla användningen kommer att avspegla omarbetningen av förfarandet för gemenskapstransitering och gäller främst tillämpningsföreskrifterna. Vissa bestämmelser i grundförordningen sätter vissa gränser för omarbetningen och därför föreslår kommissionen att dessa bestämmelser anpassas i den utsträckning som behövs. I sin strävan att förenkla tullformaliteterna gjorde lagstiftaren vid den andra ändringen av kodexen det möjligt att göra undantag från anmälningsskyldigheten vid återexport av en vara. Nu föreslår 6 7 EGTL 1, 1. 1. 1995, s. 1. EGTL 17,21. 1. 1997. 3. 4. kommissionen att skyldigheten att tillsammans med varudeklarationen tillhandahålla vissa följedokument skali mjukas upp för att ett hinder på vägen vid datoriseringen av tuHklareringen skall undanröjas. Förslaget beaktar emellertid skyddet för ds finansiella intressena och de särskilda kontrollbehov som är förknippade med det. Det andra målet som nödvändiggör anpassning av gemenskapens tullkodex är effektiviseringen av åtcrbeiainingsförfarandet. Förfarandet är inte bara en inkomstkälla för gemenskapen utan främst en faktor som avgör trovärdigheten för bestämmelserna och de politiska styrmedlen för bedrägeribekämpning. När den andra ändringen skulle göras avvisade rådet kommissionens förslag om att förlänga preskriptionstiden när det vid misstankar om bedrägeri krävdes ytterligare utredning. Parlamentet delade rådets åsikt att det var nödvändigt att först klargöra frågan om skydd för den som handlat i ;'god tro" beträffande skriftliga bevis om förmånsstatus för varor importerade från tredje land. Detta klargörande redovisades i kommissionens meddelande av den 23 juli 1997 (KOM(97)402) och kommissionen lägger nu på nytt fram förslaget. Kommissionen föreslår samtidigt att förhållandet mellan uppbörden och möjligheten att överklaga ses över. Möjligheten att överklaga skall skydda aktören mot uprbörd av belopp han inte är skyldig, men om överklagandet avslås måste uppbörden kunna ske på ett sådant sätt att gäldenärer som inte har överklagat kravet inte diskrimineras. Det sätt på vilket vissa medlemsstater reglerar möjligheten att låta mellanhänder fullgöra tullformaliteter innebär ett rättviseproblem med avseende på de villkor enligt vilka aktörerna i dessa medlemsstater deltar i den externa handeln. I den nu gällande artikel 5 i kodexen finns en "begränsningsklausul", som när den tillämpas kan påverka den inre marknadens funktion och innebära en omotiverad snedvridning av konkurrensen. En mer utförlig analys av verkningarna av dessa mekanismer ges i punkt 1 i avsnittet "Motivering" i förslaget till ändring av kodexen i del II i detta dokument. Enligt förslaget ersätts - med verkan från och med den 1 januari 2002 - begränsningsklausulen med en möjlighet att kunna förbehålla tullombuden enbart det indirekta ombudskapet, samt införs - också med verkan från och med den 1 januari fastställa 2002 - en möjlighet att genom gemenskapskriterier av tull deklarationstj änster. tillämpningsföreskrifter tillhandahållandet reglering för av VIII. Konsolidering och omkodifiering av ett regelverk statt i ständig förändring I punkt 16 i ingressen till förordning (EG) nr 82/97 noteras att kommissionen för att bibehålla tullkodexens praktiska användbarhet förklarat sig beredd att årligen tillsammans med utge tillämpningsföreskrifterna. en uppdaterad av hela kodexen version Kommissionen kommer att fullgöra denna uppgift genom att till alla användares förfogande ställa en av EG:s publikationsbyrå inrättad databas med omedelbart tillämpningsföreskrifterna efter varje ändring av grundförordningen och 10 uppdaterade versioner av dessa texter på gemenskapsspråken. Denna databas kommer att inrättas under 1998. Det kommer oberoende av detta att behövas en omkodifiering (en "officiell kodifiering") av de minst två gånger per år ändrade tillämpningsföreskrifterna. Detta arbete kan inte genomföras på ett tillfredsställande sätt om inte vissa omfattande reformer av gemenskapstransiteringen och tullförfarandena med ekonomisk verkan först har genomförts. Det kommer alltså att ske efter det att databasen har inrättats och skapat överskådlighet inom detta område av gemenskapsrätten. IX. Slutsatser Jämfört med tidigare förhållanden har gemenskapens tullkodex inneburit en mycket större överskådlighet och möjlighet till insyn. Flera europeiska länder som inte är medlemmar av gemenskapen och även länder utanför Europa har använt den som förebild. Dess uppgift är att fungera som stöttepelare för flera av gemenskapens politikområden och att vara en gemensam ram för de nationella tullmyndigheternas verksamhet. När det gäller det ökande antalet bedrägerier bör det kontrolleras att den ändrade kodexen verkligen fyller sin funktion. Om inte alla tar sitt ansvar för att se till att kodexen inte tänjs för att främja särintressen eller icke legitima intressen riskerar de ekonomiska och politiska spänningarna att öka. Syftet med en kvalitativ kodifiering (en revidering) förefaller att ha uppnåtts vad tillämpningsföreskrifterna krävs gäller grundförordningen, medan det för ytterligare arbete. Åtgärdsprogrammet "Tull 2000" och målet att förenkla fungerar som referensramar för en ytterligare uppdatering av kodexen. Handlingsplanen för gemenskapstransitering och meddelandet om förvaltningen av förmånsordnmgarna påverkar också kodexens utveckling, varvid det är underförstått att det skall lagstiftningsstrukturerna och skiljas mellan förvaltningsstrukturerna. De första ändringarna gällde i första hand införandet i gemenskapslagstiftningen av resultatet av Uruguayrundan. Fortsättningsvis kommer utvecklingen att inriktas på att göra reglerna enklare, att göra grundförordningen flexiblare, att förbättra förfarandet för återbetalning och att anpassa bestämmelserna om ombudskap i tulihänseende till principen om den inre marknaden. Förslagen till ändring av grundförordningen bifogas. 11 II Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) om ändring av rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen 12 Punkt 1 (artikel 5) MOTIVERING Importörer och exportörer anförtror ofta åt mellanhänder att fullgöra tullformaliteterna. Formaliteterna fullgörs därvid antingen som en del av organiserandet av transporten av varorna, eller av en särskild yrkeskår vars företrädare i vissa medlemsstater traditionellt tillhör ett reglerat yrke. Tullreglerna medger i princip att mellanhänder handlar på något av följande två sätt (artikel 5 i kodexen): Inom ramen för ett direkt ombudskap, varvid ombudet handlar i uppdragsgivarens namn och för dennes räkning och uppdragsgivaren är ensam ansvarig för tullskulden. Inom ramen för ett indirekt ombudskap, varvid ombudet handlar i eget namn för uppdragsgivarens räkning och därvid blir ansvarig för tullskulden på samma sätt som uppdragsgivaren. Gemenskapens tullregler bör i princip inte ingripa i det sätt på vilket mellanhänders verksamhet regleras på detta område, men rådet införde 1992 genom en "kompromiss" en "begränsningsklausul" i artikel 5 i kodexen. Genom denna klausul tillåts en medlemsstat att inom sitt'territorium begränsa rätten att avge tulldeklarationer enligt den ena av de två formerna av ombudsskap (antingen direkt eller indirekt) på så sätt, att ombuden skall vara tullombud som bedriver sin verksamhet inom den medlemsstaten enligt reglerna för ombudskap. Det kan vara begripligt om vissa medlemsstater önskar begränsa vissa särskilda rättigheter till en yrkeskategori som tar på sig större risker (vilket är fallet om det är det indirekta ombudskapet som begränsas till en viss yrkeskategori), men det måste konstateras att denna princip inte längre iakttas, att det inte längre föreligger någon balans och att begränsningsrätten i allt mindre grad står i samband med något finansiellt i bl. a. Frankrike och Italien), och ansvar för mellanhänderna (detta är fallet begränsningsrätten blir därvid ett utbudsbegränsande instrument utan något berättigande vare sig från tullsynpunkt eller ur finansiell synvinkel. Detta blir än mer uppenbart, eftersom lagstiftningen i vissa medlemsstater inte bara får till följd att en viss kategori av deklaranter fritas från det solidariska ansvaret, utan även påbjuder detta ansvar för tillhandahållare av tjänster som befinner sig utanför den kategorin men bedriver en identisk verksamhet. Därför påverkas den inre marknadens funktion, i det att det innebär en inskränkning av rätten att fritt tillhandahålla tjänster och en snedvridning av konkurrensen. Denna obalans har ogynnsamma konsekvenser för den externa handelns aktörer. Den uppdelning av den inre marknaden som uppstår till följd av begränsningsklausulen (särskilt om det är det direkta ombudskapet som förbehålls en viss kategori) innebär i samband med den ökande efterfrågan på tulldeklarationer (vilket är en följd av gemenskapens växande externa handel) en omotiverad hämning av den ekonomiska aktiviteten. Till följd av detta riskerar konkurrenskraften att försämras och har priserna för tjänsterna en tendens att höjas, till skada framför allt för de små och medelstora företagen. 13 Med beaktande av ovanstående föreslår kommissionen att medlemsstaternas möjlighet att välja den form av ombudskap som de kan förbehålla en viss kategori tas bort, och att endast det indirekta ombudskapet får förbehållas en viss kategori. Kommissionen föreslår även en möjlighet att genom tillämpningsföreskrifter fastställa gemenskapskriterier för reglering av allt tillhandahållande av tulldeklarationstjänster, så att en ny balans kan skapas i ljuset av gjorda erfarenheter. Enligt förslaget skall ändringen tillämpas från och med den första januari 2002, för att de som yrkesmässigt ägnar sig åt tullklarering och övriga berörda ekonomiska aktörer skall kunna förbereda sig inför den nya situationen. Punkt 2 (artikel 35) Det föreligger inte några problem vad gäller kodexens förenlighet med reglerna om införandet av euron, särskilt med förordning (EG) nr 1103/07 av den 17 juni 1997 om vissa bestämmelser som har samband med införandet av euron8. Eftersom de nationella bankmyndigheternas befogenheter ännu inte har fastställts slutgiltigt, förefaller det lämpligt att formulera artikel 35 på ett mera allmänt sätt och att därvid ta fasta på begreppet "de på detta område behöriga myndigheterna". Punkt 3 (artikel 49) Det måste anges vem som är ansvarig för att varor i tillfällig förvaring hänförs till en godkänd tullbehandling, så att gäldenären kan fastställas ifall en tullskuld skulle uppkomma i enlighet med artikel 203 eller 204. Det begrepp som redan används i artikel 51, "den person som innehar varorna", förefaller lämpligast. Punkt 4 (artikel 62) Det har visat sig att det inom gemenskapen finns ett växande behov av att låta deklaranten slippa att lägga fram de dokument som skall åtfölja hans deklaration för tullmyndigheterna, särskilt när deklarationen inges på elektronisk väg. Eftersom de befintliga förenklade förfarandena endast erbjuder en partiell lösning på problemet, infors enligt ändringsförslaget en möjlighet till undantag som skulle vara avhängig av tillämpningsföreskrifter om tullmyndigheternas tillträde till dessa dokument och om bevarande av dokumenten. EGTL162, 19. 6. 1997, s. 1. 14 Punkt 5 (artikel 115. 4) Den nya formuleringen av punkt 4 gör det möjligt att även införa tillämpningsföreskrifter som vidgar möjligheterna att använda systemet med likvärdig ersättning inom ramen för förfarandet för aktiv förädling. Den nuvarande texten avser enbart förbud och begränsningar. Punkterna 6 och 11 (artiklarna 117 c och 133 e) Inom ramen för moderniseringen av förfarandena för aktiv förädling och bearbetning under tullkontroll avser man att upprätta förteckningar över de fall där de ekonomiska villkoren anses vara uppfyllda. Detta kommer att göra det möjligt att för sådana fall förkorta tiden för beviljandet av tillstånd för användning av ett förfarande, och samtidigt kommer medlemsstaternas praxis att bli mer enhetlig. Ändringen är ett led i förenklingspolitiken. Punkt 7 (artikel 118) Det förefaller inom ramen för moderniseringen av förfarandet för aktiv förädling önskvärt att kunna fastställa särskilda återexporttidsfrister för alla förädlingsprocesser hos en förädlare. Punkt 8 (artikel 124) I denna ändring beaktas utvecklingen på jordbruksområdet; enligt förslaget blir det möjligt att använda restitutionssystemet för vissa jordbruksprodukter, på villkor som fastställs i tillämpningsföreskrifterna. Punkt 9 (artikel 128) För varor som är hänförda till förfarandet för aktiv förädling (restitutionssystemet) är det inte berättigat att anse hänförande till transiteringsförfarandet som likvärdigt med export och alltså som något som gör det möjligt att ansöka om återbetalning eller eftergift av tullarna. Genom den föreslagna ändringen borttas följaktligen möjligheten till återbetalning eller eftergift när förädlingsprodukterna eller varorna i oförändrat skick hänförs till transiteringsförfarandet. Punkt 10 (artikel 131) Artikeltexten har anpassats i enlighet med texten i artikel 141, för att medge större flexibilitet vid fastställandet av de fall i vilka och de villkor under vilka förfarandet för bearbetning under tullkontroll far användas. 15 Punkt 12 (artikel 142) Genom förslagstextens utformning anpassas artikel 142 till artikel 141, för att kunna täcka samtliga fall där villkoren för fullständig befrielse inte är uppfyllda (den nuvarande texten är mer restriktiv för fall som avser partiell befrielse än för fall som avser fullständig befrielse; i den nuvarande texten krävs att varornas ägare i samtliga fall skall vara etablerad utanför gemenskapens tullområde). Förslagstexten medger också ett närmare angivande av de villkor under vilka förfarandet får användas. Punkt 13 (artikel 144) Ett avskaffande av artikel 144. 1 innebär att man inte behöver taxera föreskriftsenlig användning av varor som hänförts till förfarandet för temporär import genom att använda den allmänna regeln i artikel 214. Ändringen (i förslaget) av ordalydelsen i den nuvarande artikel 144. 2 (enligt förslaget får artikel 144 ett enda stycke) har visat sig vara nödvändig av tydlighetsskäl. För de varor som hänförts till förfarandet för temporär import med partiell befrielse från importtullar har en del av tullarna redan betalats. Vid övergång till fri omsättning eller i andra fall av uppkomst av tullskuld är det skillnaden mellan detta tullskuldbelopp och det redan betalda beloppet som återstår att betala. Punkterna 14 och 15 (artiklarna 152 och 153) Ordalydelsen i förslagets artikel 152 och det föreslagna avskaffandet av artikel 153 innebär att de fall i vilka en annan taxering än differenstaxering i enlighet med artikel 151 skall tillämpas får anges i tillämpningsföreskrifterna. Detta förenklar lagstiftningen och medger större flexibilitet. Ändringen öppnar vägen för ett eventuellt införande av- taxering av mervärdet i andra fall än de som avses i artikel 153. Punkt 16-18 (artiklarna 167, 168. 1 och 168a) Det har visat sig att det konventionella begreppet "frizon", i den mening det används i tullkodexen, inte motsvarar den externa handelns behov i vissa medlemsstater. För dessa medlemsstater bör frizonerna kontrolleras genom användning av de suspensiva arrangemangens metoder, utan att de fördelar som är förbundna med dragningskraften hos beteckningen "frizon" för den skull går förlorade. Förslaget syftar alltså till att införa en andra typ av kontroller i frizonerna, i samband med vilken vissa av de konventionella frizonernas karakteristika kombineras med tullagerförfarandets formaliteter och kontrollmetoder. 16 Punkt 19 (artikel 212a) Vid den senaste ändringen av tullkodexen infördes artikel 212a i syfte att medge befrielse från tullar i fall då en tullskuld inte uppkommer till följd av godtagandet av en deklaration för övergång till fri omsättning, utan av andra orsaker. Det har visat sig önskvärt att utvidga denna möjlighet - på samma villkor - till de fall då en tullskuld uppkommer för varor som skulle ha kunnat komma i fråga för gynnsam behandling i tullhänseende (med anledning av sin beskaffenhet eller användning för särskilda inom ramen för passiv förädling om de hade ändamål) eller för differenstaxering deklarerats för övergång till fri omsättning. Punkt 20 (artikel 215. 5) I vissa fall konstateras i en medlemsstat att en tullskuld har uppkommit (i allmänhet i enlighet med artikel 202) i en annan medlemsstat. Om beloppet för denna skuld inte motiverar de administrativa kostnader som följer av förfarandena för samarbete mellan de berörda medlemsstaterna bör det vara möjligt att låta bokföring och uppbörd ske i den medlemsstat som konstaterat skulden och där gäldenären i de flesta fall befinner sig. (Artikel 215. 6) De förenklade förfarandena för övergång till fri omsättning bör kunna tillämpas för varor som uppvisas i flera medlemsstater. När förfarandet med förenklad deklaration används uppkommer tullskulden i den (ofullständig deklaration eller medlemsstat där den kommersiellt eller administrativt dokument) godtas. förenklade deklarationen Det vore mer logiskt att låta platsen för tullskuldens uppkomst sammanfalla med den plats där den kompletterande deklarationen inges, för att göra det möjligt att ta upp tullbeloppet som en enda bokföringspost i enlighet med artikel 218. 1 andra stycket. Den säkerhet som avses i denna bestämmelse skulle kunna ställas på den plats där den berörda aktörens huvudräkenskaper förs och där tillståndet utfärdats. Den för denna plats behöriga tullmyndigheten skulle därmed förfoga över alla nödvändiga medel för att utföra kontroller på ett så effektivt sätt som möjligt. i Det bör dessutom betonas att de förenklingar som enligt tullprocedurerna inte kommer att kunna ge full effekt när det gäller mervärdesskatt vid import, på grund av gemenskapens skatteregler om beskattning i destinationslandet. förslaget införs Denna situation kommer inte att kunna utvecklas mot större enhetlighet och en verklig förenkling av tillämpningen av tull- och skattebestämmelserna annat än inom ramen för genomförandet av ett framtida gemensamt system för mervärdesskatt, grundat på en enda plats för beskattning. 17 Punkt 21 (artikel 220. 1) Kommissionen föreslog denna ändring redan i sitt förslag från 1995 till den första stora ändringen av tullkodexen (KOM(95)335). Den nuvarande lydelsen av artikel 220. 1 innebär att bokföring i efterhand av tullar bl. a. är beroende av att tullmyndigheterna har möjlighet att beräkna det belopp som lagligen skall betalas. Det kan ofta ta längre tid än preskriptionstiden att uppnå den säkerhet som är nödvändig i detta avseende (artikel 221. 3), särskilt om kontroller i efterhand innebär undersökningar i flera medlemsstater eller i tredje land med samordning av de olika åtgärderna på gemenskapsnivå. Det finns fall där den faktiska situationen är klar men där tidsfristen på tre år innebär att de åtgärder som vidtas mot oegentligheter blir resultatlösa, eftersom den juridiska bedömningen av de kända omständigheterna tar en viss tid på grund av diskussionerna på olika nivåer. Sett mot bakgrund av politiken för bekämpning av oegentligheter kan detta knappast godtas. Även om det vid fall av handlande som kan ge upphov till straffrättsliga påföljder är möjligt att vidta fortsatta åtgärder (artikel 221. 3 andra meningen), gör skillnaden mellan medlemsstaternas preskriptionstider att det är svårt att åstadkomma en enhetlig behandling av dessa fall på gemenskapsnivå. Den föreslagna ändringen av artikel 220. 1 syftar till att klargöra den rättsliga grunden för tullförvaltningarna, så att tullarna kan bokföras innan det är möjligt att med fullständig säkerhet beräkna det belopp som lagligen skall betalas. På detta sätt kommer en enhetlig tillämpning av gemenskapsreglerna att kunna säkerställas på ett mer effektivt sätt (se även punkt 23). Vid diskussionerna i rådet om förslaget från 1995 ansåg delegationerna att den period bör begränsas under vilken den berörda parten hålls i ovisshet. I det andra av de två nya stycken som föreslås beaktas det önskemålet, genom att perioden begränsas till tre år efter den "preliminära" bokföringen. Samtidigt begränsas den normala preskriptionstiden till två år (se punkt 22). Punkt 22 (artikel 221. 3) I syfte att bibehålla en viss jämvikt mellan de ekonomiska aktörernas rättsliga säkerhet och skyddet av gemenskapens till förlängningen av perioden för bokföring med tre år i de fall där ovisshet råder, att den normala tiden för bokföring minskas till två år efter uppkomsten av tullskulden (se punkt 21). föreslås, med hänsyn finansiella intressen I syfte att skydda gemenskapens finansiella intressen vid alltför utdragna rättsliga förfaranden föreslås att preskriptionstiden avseende bokföringen sätts ur kraft i de fall där den berörda parten inger ett överklagande. 18 (Artikel 221. 4) Införandet av denna punkt kommer att göra det möjligt att uppbära skulder för vilka preskriptionstiden ännu inte löpt ut men som förfaller med anledning av att de tagits med i en underrättelse som även gäller en skuld som är preskriberad. I vissa medlemsstater tillåter den nationella lagstiftningen att sådana underrättelser delas upp, men detta är inte fallet överallt. (Se punkt 65-71 i ingressen till Europeiska gemenskapernas domstols dom av den 14 maj 1996 i de förenade målen C-15 3/94 och C-204/94, "Seafood"-domen). Punkt 23 (artikel 222. 2) Enligt förslaget får punkt 2 en tredje och en fjärde strecksats. I "Åtgärdsplan för transitering" planeras införandet av en viss rangordning av de personer som tullmyndigheterna kan vända sig till för betalning av en tullskuld som uppkommit genom att varor som omfattas av transiteringsförfarandet har undandragits från tullövervakning. I artikel 203. 3 anges de för skulden ansvariga gäldenärerna; det har nu bedömts som önskvärt att fastställa att den huvudansvarige, som avses i sista strecksatsen, endast skall vara skyldig att betala skulden om det visat sig omöjligt att uppbära de belopp det gäller hos övriga gäldenärer. struktur för uppbördsförfarandet Den i kodexen medför betalningsskyldighet så snart som tullskulden bokförts och gäldenären underrättats om den. För att tullmyndigheterna först skall kunna försöka uppbära skuldbeloppet hos de övriga gäldenärerna måste det i tillämpningsföreskrifterna finnas en möjlighet att bevilja den huvudansvarige uppskov med betalningen. fastställs som Förslaget till fjärde strecksats hänger samman med punkt 21. Syftet med förslaget är att fastställa att bokföring i efterhand av tullskulden i enlighet med artikel 220. 1 andra stycket utgör en säkerhetsåtgärd och att det belopp det gäller inte måste betalas omedelbart av gäldenären utan omfattas av ett betalningsuppskov. 19 Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) om ändring av rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 28, 100a och 113 i detta, med beaktande av kommissionens förslag9, med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande10, i enlighet med det förfarande som anges i artikel 189b i fördraget11, och med beaktande av följande: 1. 2. 3. 4. I artikel 253 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om tullkodex för gemenskapen12, senast ändrad genom inrättandet av en Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 82/9713, anges att rådet före den 1 januari 1998 på grundval av en rapport från kommissionen skall se över tullkodexen för att göra sådana anpassningar som kan synas behövliga, varvid särskild hänsyn skall tas till genomförandet av den inre marknaden. Det anges att rapporten skall åtföljas av eventuella förslag. Den uppdelning av den inre marknaden som orsakas av att direkt ombudskap hos tullen förbehålls en viss, inom den berörda medlemsstatens territorium etablerad yrkeskategori måste upphöra. Det förefaller lämpligt att låta den relevanta ändringen börja tillämpas tillämpas från och med den 1 januari 2002, för att de ekonomiska aktörerna skall kunna anpassa sig till den nya situationen. Olika myndigheters befogenheter att fastställa växelkurser efter införandet av euron har ännu inte fastställts. Det bör närmare anges vem som bär ansvaret för att varor som uppvisas för tullen hänförs till en godkänd tullbehandling. E GT 9 EGT 10 11 EGT 12 EGT L 302, 19. 10. 1992, s. 1. 13 EGT L 17,21. 1. 1997, s. l. 20 5. 6. 7. 8. 9. 10. 11. 12. Det bör finnas möjlighet att medge undantag från bestämmelsen att tulldeklarationen skall åtföljas av vissa dokument. För att underlätta användningen av förfarandena för aktiv förädling, bearbetning under tullkontroll och temporär import bör mer flexibla regler införas. Kommittéförfarandet är att föredra när det gäller att fastställa vissa alternativa metoder för beräkning av importtullarna inom ramen för förfarandet för passiv förädling. TDet bör till följd av ett ekonomiskt behov tillåtas att tullkontroller och tullformaliteter i vissa frizoner utförs i enlighet med tullagerfbrfarandet. Under vissa omständigheter bör gynnsam behandling i tullhänseende med anledning av varors beskaffenhet eller användning för särskilda ändamål samt differenstaxering inom ramen för förfarandet för passiv förädling även tillämpas då en tullskuld uppkommit av andra skäl än övergång till fri omsättning. I bestämmelserna om platsen för en tullskulds uppkomst bör särskilda regler införas för de fall där beloppet ifråga understiger en viss nivå och de fall där förenklade förfaranden för övergång till fri omsättning är tillåtna. Tillämpnings föreskrifter i vilka det särskilt beaktas att den plats där tullskulden uppkommer eventuellt inte är samma plats som den där mervärdesskatten vid import uppkommer bör fastställas enligt kommittéförfarandet. I vissa fall där det inte varit möjligt att exakt beräkna det belopp som lagligen skall betalas kan den treåriga preskriptionstiden leda till att uppbörd i efterhand inte kan ske. Bokföring av det belopp som troligen skall betalas bör då göras i god tid. Den berörda parten bör inte under några omständigheter sväva i ovisshet längre än högst fem år sammanlagt. I syfte att göra det möjligt för tullmyndigheterna att inleda ett uppbördsförfarande i första hand gentemot en viss gäldenär snarare än gentemot en annan bör uppskov med betalningen av tullskulden kunna beviljas i de fall där skulden uppkommit genom att varor undandragits från tullövervakning och där det finns flera gäldenärer. 13. Gemenskapens finansiella intressen måste skyddas mot alltför utdragna rättsliga förfaranden och mot att en hel underrättelse blir ogiltig på grund av att en del av den skuld som underrättelsen gäller har preskriberats. 14. Förordning (EEG) 2913/92 bör ändras i enlighet härmed. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Förordning (EEG) nr 2913/92 ändras på följande sätt: 21 1. I artikel 5. 2 skall andra stycket ersättas med följande stycken: "En medlemsstat får förbehålla yrkeskategorin tullombud rätten att inom medlemsstatens territorium avge tulldeklarationer enligt reglerna för indirekt ombudskap. Tillämpningsföreskrifter far fastställas enligt kommittéförfarandet, särskilt för att att garantera skäliga villkor för tillträdet till de två formerna av ombudskap. " 2. I artikel 35 skall första stycket ersättas med följande: "Om faktorer på grundval av vilka varors tullvärde fastställs uttrycks i en annan valuta än den som används i den medlemsstat där värderingen görs, skall den växelkurs tillämpas som vederbörligen offentliggjorts av de på detta område behöriga myndigheterna. " 3. I artikel 49. 1 skall inledningen ersättas med följande: "1. Om varorna omfattas av en summarisk deklaration skall de formaliteter som krävs för att de skall kunna hänföras till en godkänd tullbehandling fullgöras, av den person som innehar varorna, inom" 4. I artikel 62 skall följande punkt 3 läggas till: "3. Undantag från punkt 2, särskilt för deklarationer som inges på elektronisk väg, får fastställas enligt kommittéförfarandet. De nationella myndigheterna eller i förekommande fall gemenskaps myndigheterna måste vara garanterade fritt tillträde utan föregående meddelande och de ekonomiska aktörerna måste vara skyldiga att bevara dokumenten under en viss minimitid. Närmare föreskrifter för tillämpningen skall fastställas enligt kommittéförfarandet. " 5. Artikel 115. 4 skall ersättas med följande: "4. Särskilda bestämmelser om tillämpningen av punkt 1 får antas enligt kommittéförfarandet. " 6. I artikel 117c skall följande andra mening läggas till: "De fall där de ekonomiska villkoren skall anses vara uppfyllda får fastställas enligt kommittéförfarandet. " 7. Artikel 118. 4 skall ersättas med följande: "4. Särskilda tidsfrister får fastställas enligt kommittéförfarandet. " 8. Artikel 124 skall ersättas med följande: "Artikel 124 1. Restitutionssystemet kan användas för alla varor, med undantag för sådana varor som när deklarationen för övergång till fri omsättning godtas omfattas 22 av kvantitativa importrestriktioner eller krav på att import- eller exportlicens skall uppvisas. 2. Restitutionssystemet får endast användas om det när deklarationen för övergång till fri omsättning av importvarorna godtas inte har fastställts något exportbidrag för förädlingsprodukterna. 3. Restitutionssystemet får endast användas om det när exportdeklarationen för förädlingsprodukterna godtas inte har fastställts något exportbidrag eller någon exportavgift för förädlingsprodukterna. 4. Undantag från bestämmelserna i punkterna 1, 2 och 3 far fastställas enligt kommittéförfarandet. " 9. I artikel 128. 1 skall andra strecksatsen ersättas med följande: "- i avsikt att senare återexporteras hänförts till tullagerförfarandet, förfarandet för förädling eller (suspensionssystemet) eller upplagts i en frizon eller ett frilager," förfarandet temporär import aktiv för 10. Artikel 131 skall ersättas med följande: "Artikel 131 De fall i vilka förfarandet för bearbetning under tullkontroll får användas och de särskilda villkoren för detta skall fastställas enligt kommittéförfarandet. " 11. I artikel 133 e skall följande andra mening läggas till: "De fall där de ekonomiska villkoren skall anses vara uppfyllda får fastställas enligt kommittéförfarandet. " 12. Artikel 142 skall ersättas med följande: "Artikel 142 1. Tillämpning av förfarandet för temporär import med partiell befrielse från importtullar skall beviljas för varor som inte omfattas av de bestämmelser som fastställts enligt artikel 141 eller som omfattas av dessa bestämmelser, men inte uppfyller alla de villkor som där anges för att temporär import med fullständig befrielse skall kunna beviljas. 2. En förteckning över de varor som inte får hänföras till förfarandet för temporär import med partiell befrielse från importtullar, samt de villkor på vilka förfarandet får användas, skall fastställas enligt kommittéförfarandet. " 13. Artikel 144 skall ersättas med följande: "Artikel 144 Om det för varor som hänförts till förfarandet för temporär import med partiell befrielse från importtullar uppstår en tullskuld i enlighet med artikel 201. 1 a, 203 23 eller 204, skall skuldbeloppet vara lika med skillnaden mellan det tullbelopp som beräknas i enlighet med artikel 214 och det som skall betalas i enlighet med artikel 143. " 14. Artikel 152 skall ersättas med följande: "Artikel 152 Utan hinder av artikel 151 får det enligt kommittéförfarandet fastställas i vilka fall och på vilka särskilda villkor övergång till fri omsättning av varor efter passiv förädling kan ske med fullständig befrielse från importtullar eller genom att kostnaden för förädlingsprocessen används som taxeringsbas för tillämpningen av Europeiska gemenskapernas tulltaxa. " 15. Artikel 153 skall utgå. 16. Artikel 167 skall ändras på följande sätt: a) I punkterna 1, 2 och 3 skall ordet medlemsstaterna ersättas med ordet tullmyndigheterna. b) I punkt 3 skall första meningen ersättas med följande: "3. Utan att tillämpningen av artikel 168a påverkas skall frizonerna vara inhägnade. " 17. Artikel 168. 1 skall ersättas med följande: "1. Gränserna samt infarterna till och utfarterna från frilagren och till och från frizonerna om dessa är inhägnade, skall vara föremål för övervakning från tullmyndigheternas sida. " 18. Följande artikel 168a skall B. Uppläggning av varor i frizoner eller frilager: införas mellan artikel 168 och underrubriken "Artikel 168a 1. Tullmyndigheterna får utse frizoner i vilka tullkontroller och tullformaliteter skall utföras i enlighet med tullagerförfarandet och i vilka bestämmelserna om tullskuld skall tillämpas i enlighet med tullagerförfarandet. Artiklarna 170,176 och 180 skall inte tillämpas på dessa frizoner. 2. Frizoner enligt punkt 1 skall inte anses som frizoner i den mening som avses i artiklarna 37, 38 och 205. Hänvisningar till frizoner på andra områden av lagstiftningen skall inte anses som hänvisningar till de frizoner som avses i denna artikel. " 19. Artikel 212a skall ersättas med följande: "Artikel 212a 24 När det i tullreglerna med stöd av artikel 21, 145 eller 184-187 föreskrivs gynnsam behandling i tullhänseende för varor till följd av deras beskaffenhet eller användning för särskilda ändamål, eller fullständig eller partiell befrielse från import- eller exporttullar, skall den gynnsamma behandlingen eller befrielsen även tillämpas då en tullskuld har uppkommit i enlighet med artikel 202-205,210 eller 211, om den berörda partens uppträdande inte låter förmoda bedrägligt förfarande eller påtaglig försummelse och om denne kan styrka att de övriga villkoren för tillämpning av den gynnsamma behandlingen eller befrielsen är uppfyllda. " 20. I artikel 215 skall följande punkter 5 och 6 läggas till: "5. Om en tullmyndighet konstaterar att en tullskuld har uppkommit i enlighet med artikel 202 i en annan medlemsstat skall tullskulden om skuldbeloppet är lägre än 5 000 ecu anses ha uppkommit i den medlemsstat där den konstaterades. 6. Om en tullskuld uppkommer efter godtagandet av en förenklad deklaration eller ett annat dokument, enligt artikel 76. 1 a respektive b, för övergång till fri omsättning och om artikel 218. 1 andra stycket tillämpas, skall tullskulden anses ha uppkommit i den medlemsstat där en kompletterande deklaration enligt artikel 76. 2 inges. " 21. I artikel 220. 1 skall följande läggas till som andra och tredje styckena: "När de kontroller som tullmyndigheterna företar kan leda till fastställandet av en tullskuld eller av ett tullbelopp som överstiger det som redan bokförts, men dessa myndigheter inte har möjlighet att med säkerhet fastställa det belopp som skulden lagligen uppgår till, skall de i så god tid att gäldenären kan underrättas om detta preliminära belopp innan den period som avses i artikel 221. 3 löper ut bokföra det belopp som slutligen kan komma att debiteras för varorna. Bokföringen av det belopp som slutligen kan komma att debiteras för varorna skall dock inte anses ha ägt rum om tullmyndigheterna inte inom tre år från och med dagen för underrättelsen till gäldenären om det preliminära belopp som definieras i andra stycket har möjlighet att med säkerhet fastställa det belopp som skulden lagligen uppgår till. " 22. Artikel 221 skall ändras på följande sätt: a) Punkt 3 skall ersättas med följande: "3. Underrättelse till gäldenären skall inte ske senare än två år efter den dag då tullskulden uppkom. Till denna tvåårsfrist skall inte räknas tiden från det att ett överklagande enligt artikel 243 inges till och med det att överklagandeförfarandet avslutas. " b) Följande punkter 4 och 5 skall läggas till: 25 "4. Om det konstateras att fristen enligt punkt 3 har löpt ut för en del av tullskulden, skall underrättelsen till gäldenären vara giltig för resten av det tullbelopp som den avser. 5. Om tullmyndigheterna på grund av en handling som när den utfördes skulle ha kunnat ge upphov till straffrättsliga påföljder inte har kunnat fastställa det exakta belopp som lagligen skall betalas, får på de villkor som anges i de gällande bestämmelserna underrättelsen till gäldenären lämnas efter det att fristen enligt punkt 3 har löpt ut. " 23. Artikel 222. 2 skall ersättas med följande: "Det får enligt kommittéförfarandet fastställas i vilka fall och på vilka villkor gäldenären kan beviljas uppskov med att betala tullarna när en ansökan om eftergift framställs i enlighet med artikel 236, 238 eller 239, eller när varor tas i beslag för att därefter förverkas i enlighet med artikel 233 c andra strecksatsen eller 233 d, eller när tullskulden uppkommer enlighet med artikel 203 och det finns flera gäldenärer, eller - i fall enligt artikel 220. 1 andra stycket. " Artikel 2 Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1999. Punkt 1 i artikel 1 skall tillämpas från och med den 1 januari 2002. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den. På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar Ordförande Ordförande 26 ISSN 1024-4506 KOM(98) 226 slutlig DOKUMENT SV 02 10 Katalognummer : CB-CO-98-239-SV-C ISBN 92-78-33169-4 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg 1>


title: Kommissionens förordning (EG) nr 1155/98 av den 3 juni 1998 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
pip fruit

formats: pdf print

text: 4. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 160/11 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 1155/98 av den 3 juni 1998 om fastst(cid:132)llande av schablonv(cid:132)rden vid import f(cid:148)r best(cid:132)mning av ing(cid:134)ngspriset f(cid:148)r vissa frukter och gr(cid:148)nsaker EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 3223/94 av den 21 december 1994 om till(cid:132)mpningsf(cid:148)re- skrifter f(cid:148)r importordningen f(cid:148)r frukt och gr(cid:148)nsaker (1), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 2375/96 (2), s(cid:132)rskilt artikel 4. 1 i denna, med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 3813/92 av den 28 december 1992 om den ber(cid:132)kningsenhet och de omr(cid:132)kningskurser till(cid:132)mpas avseende den gemensamma jordbrukspolitiken (3), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 150/95 (4), s(cid:132)rskilt artikel 3. 3 i denna, och som skall med beaktande av f(cid:148)ljande: I f(cid:148)rordning (EG) nr 3223/94 anges som till(cid:132)mpning av resultaten av de multilaterala f(cid:148)rhandlingarna i Uruguay- rundan kriterierna f(cid:148)r kommissionens fastst(cid:132)llande av schablonv(cid:132)rdena vid import fr(cid:134)n tredje land f(cid:148)r de produkter och de perioder som anges i bilagan till den f(cid:148)rordningen. Vid till(cid:132)mpningen av dessa kriterier b(cid:148)r schablonv(cid:132)rdena vid import fastst(cid:132)llas till de niv(cid:134)er som anges i bilagan till denna f(cid:148)rordning. H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 De schablonv(cid:132)rden vid import som avses i artikel 4 i f(cid:148)rordning (EG) nr 3223/94 skall fastst(cid:132)llas enligt tabellen i bilagan. Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft den 4 juni 1998. Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 3 juni 1998. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 337, 24. 12. 1994, s. 66. (2) EGT L 325, 14. 12. 1996, s. 5. (3) EGT L 387, 31. 12. 1992, s. 1. (4) EGT L 22, 31. 1. 1995, s. 1. L 160/12 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 4. 6. 98 BILAGA till kommissionens f(cid:148)rordning av den 3 juni 1998 om fastst(cid:132)llande av schablonv(cid:132)rden vid import f(cid:148)r best(cid:132)mning av ing(cid:134)ngspriset f(cid:148)r vissa frukter och gr(cid:148)nsaker KN-nr Kod f(cid:148)r tredje land (1) (ecu/100 kg) Schablonv(cid:132)rde vid import 0702 00 00 0707 00 05 0709 90 70 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 204 999 052 068 999 052 999 382 388 999 060 388 400 404 508 512 524 528 720 804 999 85,8 85,8 102,2 64,4 83,3 69,2 69,2 58,4 58,4 58,4 34,0 70,7 93,9 91,5 107,5 75,1 90,2 80,1 139,8 107,0 89,0 (1) Landsbeteckningar som fastst(cid:132)lls i kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 2317/97 (EGT L 321, 22. 11. 1997, s. 19). Koden ”999” betecknar ”(cid:148)vriga ursprung”


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 1159/98 af 3. juni 1998 om ændring af forordning (EØF) nr. 1517/77 om fastsættelse af en liste over de forskellige sortsgrupper af humle, der dyrkes i Fællesskabet

eurovoc_concepts:
EU production
aromatic plant
directory
hops
industrial plant

formats: html pdf print

text: L 160/18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 6. 98 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1159/98 af 3. juni 1998 om ændring af forordning (EØF) nr. 1517/77 om fastsættelse af en liste over de forskellige sortsgrupper af humle, der dyrkes i Fællesskabet KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 1696/71 af 26. juli 1971 om den fælles markedsordning for humle (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1554/ 97 (2), særlig artikel 12, stk. 8, og ud fra følgende betragtninger: I Kommissionens forordning (EØF) nr. 1517/77 (3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2265/96 (4), opdeles humlesorterne i grupperne »aromatisk humle«, »bitter humle« og »andre« efter handelssædvanerne p(cid:134) Fællesska- bets marked og p(cid:134) verdensmarkedet for humle og p(cid:134) grundlag af styrken af indholdet af bitre eller aromatiske substanser; visse forsøgssorter har nu n(cid:134)et et stade, hvor de kan markedsføres; de bør derfor tilføjes i bilaget til forordning (EØF) nr. 1517/77; de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomit(cid:130)en for Humle (cid:190) UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 Bilaget anført i bilaget til denne forordning. forordning (EØF) nr. 1517/77 affattes som til Artikel 2 Denne forordning træder i kraft p(cid:134) syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 3. juni 1998. P(cid:134) Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 175 af 4. 8. 1971, s. 1. (2) EFT L 208 af 2. 8. 1997, s. 1. (3) EFT L 169 af 7. 7. 1977, s. 13. (4) EFT L 306 af 28. 11. 1996, s. 23. 4. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 160/19 BILAG »BILAG A. Gruppe I: aromatisk humle B. Gruppe II: bitter humle C. Gruppe III: andre Record Zenith Andre, herunder forsøgssorter« Admiral Brewers Gold Buket Bullion Chinook Columbus H-3 Leones H-7 Leones Hallertauer Magnum Hallertauer Taurus Herald Northdown Northern Brewer Nugget Omega Orion Target Yeoman Aurora Bramling Cross C(cid:130)leia Challenger Cicero First Gold Fuggles Goldings Hallertauer Hallertauer Hersbr(cid:129)cker Sp(cid:132)t H(cid:129)ller Malling Perle Phoenix Pioneer Progress Saaz Spalter Spalter Select Strisselspalt Tettnanger W. G. V


title: Kommissionens förordning (EG) nr 1159/98 av den 3 juni 1998 om ändring av förordning (EEG) nr 1517/77 om fastställande av en förteckning över de olika sortgrupper av humle som odlas inom gemenskapen

text: L 160/18 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 4. 6. 98 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 1159/98 av den 3 juni 1998 om (cid:132)ndring av f(cid:148)rordning (EEG) nr 1517/77 om fastst(cid:132)llande av en f(cid:148)rteckning (cid:148)ver de olika sortgrupper av humle som odlas inom gemenskapen EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 1696/71 av den 26 juli 1971 om den gemensamma organisationen av marknaden f(cid:148)r humle (1), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 1554/97 (2), s(cid:132)rskilt artikel 12. 8 i denna, och med beaktande av f(cid:148)ljande: I kommissionens f(cid:148)rordning (EEG) nr 1517/77 (3), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 2265/96 (4) delas humlesorterna in i grupperna ”aromatisk humle”, ”bitter humle” och ”(cid:148)vriga” enligt r(cid:134)dande handelspraxis p(cid:134) den gemensamma marknaden och v(cid:132)rldsmarknaden f(cid:148)r humle, varvid man l(cid:132)gger s(cid:132)rskild vikt vid halten av bittra substanser samt den aromatiska karakt(cid:132)ren. Vissa f(cid:148)rs(cid:148)kssorter har nu kommit till ett stadium som till(cid:134)ter att de sl(cid:132)pps ut p(cid:134) marknaden. De b(cid:148)r d(cid:132)rf(cid:148)r l(cid:132)ggas till i bilagan till f(cid:148)rordning (EEG) nr 1517/77. De (cid:134)tg(cid:132)rder som f(cid:148)reskrivs i denna f(cid:148)rordning (cid:132)r f(cid:148)renliga fr(cid:134)n F(cid:148)rvaltningskommitt(cid:130)n f(cid:148)r humle. med yttrandet H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 Bilagan till f(cid:148)rordning (EEG) nr 1517/77 skall ers(cid:132)ttas med bilagan till denna f(cid:148)rordning. Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenska- pernas officiella tidning. Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 3 juni 1998. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 175, 4. 8. 1971, s. 1. (2) EGT L 208, 2. 8. 1997, s. 1. (3) EGT L 169, 7. 7. 1977, s. 13. (4) EGT L 306, 28. 11. 1996, s. 23. 4. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 160/19 BILAGA ”BILAGA A. Grupp I: Aromatisk humle B. Grupp II: Bitter humle C. Grupp III: (cid:153)vriga Record Zenith (cid:153)vriga, d(cid:132)ribland f(cid:148)rs(cid:148)kssorter” Admiral Brewers Gold Buket Bullion Chinook Columbus H-3 Leones H-7 Leones Hallertauer Magnum Hallertauer Taurus Herald Northdown Northern Brewer Nugget Omega Orion Target Yeoman Aurora Bramling Cross C(cid:130)leia Challenger Cicero First Gold Fuggles Goldings Hallertauer Hallertauer Hersbr(cid:129)cker Sp(cid:132)t H(cid:129)ller Malling Perle Phoenix Pioneer Progress Saaz Spalter Spalter Select Strisselspalt Tettnanger W. G. V


title: Regulamento (CE) nº 1155/98 da Comissão de 3 de Junho de 1998 que estabelece os valores forfetários de importação para a determinação do preço de entrada de certos frutos e produtos hortícolas

text: 4. 6. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 160/11 REGULAMENTO (CE) Nº 1155/98 DA COMISS(cid:212)O de 3 de Junho de 1998 que estabelece os valores forfet(cid:145)rios de importa(cid:135)(cid:209)o para a determina(cid:135)(cid:209)o do pre(cid:135)o de entrada de certos frutos e produtos hort(cid:146)colas A COMISS(cid:212)O DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CE) nº 3223/94 da Comiss(cid:209)o, de 21 de Dezembro de 1994, que estabelece regras de execu(cid:135)(cid:209)o do regime de importa(cid:135)(cid:209)o dos frutos e dos produtos hort(cid:146)colas (1), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 2375/96 (2), e, nomea- damente, o nº 1 do seu artigo 4º, Tendo em conta o Regulamento (CEE) nº 3813/92 do Conselho, de 28 de Dezembro de 1992, relativo (cid:133) unidade de conta e (cid:133)s taxas de convers(cid:209)o a aplicar no (cid:131)mbito da pol(cid:146)tica agr(cid:146)cola comum (3), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 150/95 (4), e, nomeadamente, o nº 3 do seu artigo 3º, Considerando que o Regulamento (CE) nº 3223/94 prev(cid:136), em aplica(cid:135)(cid:209)o dos resultados das negocia(cid:135)(cid:210)es comerciais multilaterais do «Uruguay Round», os crit(cid:130)rios para a fixa(cid:135)(cid:209)o pela Comiss(cid:209)o dos valores forfet(cid:145)rios de impor- ta(cid:135)(cid:209)o dos pa(cid:146)ses terceiros, relativamente aos produtos e per(cid:146)odos que especifica no seu anexo; Considerando que, em aplica(cid:135)(cid:209)o dos supracitados crit(cid:130)- rios, os valores forfet(cid:145)rios de importa(cid:135)(cid:209)o devem ser fixados nos n(cid:146)veis constantes em anexo, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1º Os valores forfet(cid:145)rios de importa(cid:135)(cid:209)o referidos no artigo 4º do Regulamento (CE) nº 3223/94 s(cid:209)o fixados como indi- cado no quadro constante do anexo. Artigo 2º O presente regulamento entra em vigor em 4 de Junho de 1998. O presente regulamento (cid:130) obrigat(cid:155)rio em todos os seus elementos e directamente aplic(cid:145)vel em todos os Estados-membros. Feito em Bruxelas, em 3 de Junho de 1998. Pela Comiss(cid:209)o Franz FISCHLER Membro da Comiss(cid:209)o (1) JO L 337 de 24. 12. 1994, p. 66. (2) JO L 325 de 14. 12. 1996, p. 5. (3) JO L 387 de 31. 12. 1992, p. 1. (4) JO L 22 de 31. 1. 1995, p. 1. L 160/12 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 4. 6. 98 do Regulamento da Comiss(cid:209)o, de 3 de Junho de 1998, que estabelece os valores forfet(cid:145)rios de importa(cid:135)(cid:209)o para a determina(cid:135)(cid:209)o do pre(cid:135)o de entrada de certos frutos e produtos hort(cid:146)colas ANEXO C(cid:155)digo NC 0702 00 00 0707 00 05 0709 90 70 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 C(cid:155)digo pa(cid:146)ses terceiros (1) Valor forfet(cid:145)rio de importa(cid:135)(cid:209)o (ECU/100 kg) 204 999 052 068 999 052 999 382 388 999 060 388 400 404 508 512 524 528 720 804 999 85,8 85,8 102,2 64,4 83,3 69,2 69,2 58,4 58,4 58,4 34,0 70,7 93,9 91,5 107,5 75,1 90,2 80,1 139,8 107,0 89,0 (1) Nomenclatura dos pa(cid:146)ses fixada pelo Regulamento (CE) nº 2317/97 da Comiss(cid:209)o (JO L 321 de 22. 11. 1997, p. 19). O c(cid:155)digo «999» representa «outras origens»


title: Croissance continue de la production des produits laminés à chaud.

eurovoc_concepts:
industrial production
plate
production statistics
steel


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 1156/98 af 3. juni 1998 om fastsættelse af de repræsentative priser og størrelsen af tillægsimporttolden for melasse i sektoren for sukker

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
molasses
representative price

text: 4. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 160/13 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1156/98 af 3. juni 1998 om fastsættelse af de repræsentative priser og størrelsen af tillægsimporttolden for melasse i sektoren for sukker KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1785/81 af 30. juni 1981 om den fælles markedsordning for sukker (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1599/ 96 (2), under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 1422/95 af 23. juni 1995 om gennemførelsesbestem- melser for import af melasse inden for sektoren for sukker og om ændring af forordning (EØF) nr. 785/68 (3), særlig artikel 1, stk. 2 og artikel 3, stk. 1, og ud fra følgende betragtninger: I forordning (EF) nr. 1422/95 fastsættes, at cif-prisen ved import af melasse, i det følgende benævnt »den repræsen- tative pris«, fastsættes i overensstemmelse med Kommis- sionens forordning (EØF) nr. 785/68 (4); denne pris fast- sættes for den standardkvalitet, der er defineret i artikel 1 i nævnte forordning; den repræsentative pris for melasse beregnes for et EF- grænseovergangssted, som er Amsterdam; denne pris skal beregnes på grundlag af de gunstigste købsmuligheder på verdensmarkedet, som konstateres på grundlag af note- ringer eller priser på dette marked, der er justeret under hensyntagen til eventuelle kvalitetsforskelle i forhold til standardkvaliteten; standardkvaliteten for melasse blev defineret ved forordning (EØF) nr. 785/68; ved konstateringen af de gunstigste købsmuligheder på verdensmarkedet skal der tages hensyn til samtlige oplys- ninger om tilbud på verdensmarkedet, om konstaterede priser på vigtige markeder i tredjelande samt om købe- kontrakter indgået i den internationale samhandel, som Kommissionen har fået kendskab til enten gennem medlemsstaterne eller på eget initiativ; ved denne konsta- tering kan et gennemsnit af flere priser lægges til grund i henhold til artikel 7 i forordning (EØF) nr. 785/68 på betingelse af, at dette gennemsnit kan anses som repræ- sentativt for markedets faktiske tendens; der skal ikke tages hensyn til oplysningerne, når det ikke drejer sig om produkter af sund og sædvanlig handelskva- litet, eller når den i tilbuddet nævnte pris kun vedrører en ringe mængde, der ikke er repræsentativ for markedet; der skal heller ikke tages hensyn til tilbudspriser, som ikke kan anses for repræsentative for markedets faktiske ud- vikling; for at opnå sammenlignelige oplysninger vedrørende melasse af standardkvalitet skal priserne alt efter kvali- teten af den tilbudte melasse forhøjes eller nedsættes i det omfang, der følger af anvendelsen af artikel 6 i forordning (EØF) nr. 785/68; undtagelsesvis kan en repræsentativ pris i et begrænset tidsrum opretholdes på uændret niveau, når den tilbuds- pris, der har tjent som grundlag for den foregående konstatering af den repræsentative pris, ikke er kommet til Kommissionens kendskab, og de foreliggende tilbuds- priser, som ikke synes at være tilstrækkeligt repræsenta- tive for markedets faktiske tendens, ville føre til pludse- lige og væsentlige ændringer i den repræsentative pris; når der eksisterer en forskel mellem udløsningsprisen for det pågældende produkt og den repræsentative pris, bør der fastsættes tillægsimporttold på betingelserne i artikel 3 i forordning (EF) nr. 1422/95; såfremt importtolden suspenderes i medfør af artikel 5 i forordning (EF) nr. 1422/95, bør der fastsættes særlige beløb for denne told; anvendelse af disse bestemmelser giver anledning til at fastsætte de repræsentative priser og tillægsimporttolden for de pågældende produkter som anført til nærværende forordning; i bilaget de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Sukker (cid:190) UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 De repræsentative priser og tillægstolden ved import af de i artikel 1 i forordning (EF) nr. 1422/95 omhandlede produkter fastsættes som angivet i bilaget. (1) EFT L 177 af 1. 7. 1981, s. 4. (2) EFT L 206 af 16. 8. 1996, s. 43. (3) EFT L 141 af 24. 6. 1995, s. 12. (4) EFT L 145 af 27. 6. 1968, s. 12. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft den 4. juni 1998. L 160/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 6. 98 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 3. juni 1998. På Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen BILAG til forordning om fastsættelse af de repræsentative priser og størrelsen af tillægsimporttolden for melasse i sektoren for sukker KN-kode Repræsentativ pris i ecu pr. 100 kg netto af det pågældende produkt Tillægstold pr. 100 kg netto af det pågældende produkt Told, i ecu der skal opkræves ved import som følge af suspension, jf. artikel 5 i forordning (EF) nr. 1422/95, pr. 100 kg netto af det pågældende produkt (2) 1703 10 00 (1) 1703 90 00 (1) 6,96 8,28 0,05 (cid:190) (cid:190) 0,00 (1) Fastsættelse for standardkvaliteten som defineret i artikel 1 i forordning (EØF) nr. 785/68, som ændret. (2) Dette beløb erstatter i overensstemmelse med artikel 5 i forordning (EF) nr. 1422/95 toldsatsen i den fælles toldtarif fastsat for disse produkter


title: Reglamento (CE) n° 1164/98 de la Comisión de 3 de junio de 1998 por el que se modifica el elemento corrector aplicable a la restitución para los cereales

eurovoc_concepts:
cereals
export refund

text: L 160/34 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 4. 6. 98 REGLAMENTO (CE) No 1164/98 DE LA COMISI(cid:222)N de 3 de junio de 1998 por el que se modifica el elemento corrector aplicable a la restituci(cid:155)n para los cereales LA COMISI(cid:222)N DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) no 1766/92 del Consejo, de 30 de junio de 1992, por el que se establece una organizaci(cid:155)n com(cid:156)n de mercados en el sector de los cereales (1), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 923/96 de la Comisi(cid:155)n (2), y, en particular, el apartado 8 de su art(cid:146)culo 13, Considerando que el Reglamento (CE) no 1115/98 de la Comisi(cid:155)n (3), ha fijado el elemento corrector aplicable a la restituci(cid:155)n para los cereales; Considerando que, en funci(cid:155)n de los precios cif y de los precios cif de compra a plazo de dicho d(cid:146)a y teniendo en cuenta la evoluci(cid:155)n previsible del mercado, resulta nece- sario modificar el importe corrector aplicable a la restitu- ci(cid:155)n para los cereales actualmente en vigor; Considerando que el elemento corrector debe fijarse de acuerdo con el mismo procedimiento que la restituci(cid:155)n; que puede ser modificado en el intervalo entre dos fija- ciones; Considerando que los tipos representativos de mercado definidos en el art(cid:146)culo 1 del Reglamento (CEE) no 3813/ 92 del Consejo (4), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 150/95 (5), se utilizan para convertir importe expresado en las monedas de los terceros el pa(cid:146)ses y sirven de base para la determinaci(cid:155)n de los tipos de conversi(cid:155)n agraria de las monedas de los Estados miembros; que las disposiciones de aplicaci(cid:155)n y de deter- minaci(cid:155)n de tales conversiones se establecen en el Regla- mento (CEE) no 1068/93 de la Comisi(cid:155)n (6), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 961/ 98 (7), HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Art(cid:146)culo 1 El elemento corrector aplicable a las restituciones fijadas por anticipado para las exportaciones de los productos contemplados en las letras a), b) y c) del apartado 1 del art(cid:146)culo 1 del Reglamento (CEE) no 1766/92, a excepci(cid:155)n de la malta, se modifica conforme al Anexo. Art(cid:146)culo 2 El presente Reglamento entrar(cid:145) en vigor el 4 de junio de 1998. El presente Reglamento ser(cid:145) obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 3 de junio de 1998. Por la Comisi(cid:155)n Franz FISCHLER Miembro de la Comisi(cid:155)n (1) DO L 181 de 1. 7. 1992, p. 21. (2) DO L 126 de 24. 5. 1996, p. 37. (3) DO L 157 de 30. 5. 1998, p. 43. (4) DO L 387 de 31. 12. 1992, p. 1. (5) DO L 22 de 31. 1. 1995, p. 1. (6) DO L 108 de 1. 5. 1993, p. 106. (7) DO L 135 de 8. 5. 1998, p. 5. 4. 6. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 160/35 del Reglamento de la Comisi(cid:155)n, de 3 de junio de 1998, por el que se modifica el elemento corrector aplicable a la restituci(cid:155)n para los cereales ANEXO C(cid:155)digo de producto Destino (1) Corriente 6 1er plazo 7 2o plazo 8 3er plazo 9 4o plazo 10 5o plazo 11 6o plazo 12 (en ecus/t) 1001 10 00 9200 1001 10 00 9400 1001 90 91 9000 1001 90 99 9000 1002 00 00 9000 1003 00 10 9000 1003 00 90 9000 1004 00 00 9200 1004 00 00 9400 1005 10 90 9000 1005 90 00 9000 1007 00 90 9000 1008 20 00 9000 1101 00 11 9000 1101 00 15 9100 1101 00 15 9130 1101 00 15 9150 1101 00 15 9170 1101 00 15 9180 1101 00 15 9190 1101 00 90 9000 1102 10 00 9500 1102 10 00 9700 1102 10 00 9900 1103 11 10 9200 1103 11 10 9400 1103 11 10 9900 1103 11 90 9200 1103 11 90 9800 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 01 01 (cid:190) 01 (cid:190) 01 (cid:190) 01 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 01 01 01 01 01 (cid:190) (cid:190) 01 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 01 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 0 (cid:190) 0 (cid:190) 0 (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 0 0 0 0 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) +11,00 0 (cid:190) +11,00 (cid:190) 0 (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) –7,00 –7,00 –7,00 –7,00 –7,00 (cid:190) (cid:190) –7,00 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) +9,00 0 (cid:190) +11,00 (cid:190) 0 (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) –7,00 –7,00 –7,00 –7,00 –7,00 (cid:190) (cid:190) –7,00 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) +6,50 0 (cid:190) +11,00 (cid:190) –20,00 (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) –7,00 –7,00 –7,00 –7,00 –7,00 (cid:190) (cid:190) –7,00 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) +2,00 0 (cid:190) +11,00 (cid:190) –20,00 (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) –7,00 –7,00 –7,00 –7,00 –7,00 (cid:190) (cid:190) –7,00 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (1) Los destinos se identificar(cid:145)n como sigue: 01 todos los terceros pa(cid:146)ses. Nota: Las zonas ser(cid:145)n las que se delimitan en el Reglamento (CEE) no 2145/92 de la Comisi(cid:155)n (DO L 214 de 30. 7. 1992, p. 20), modificado


title: Mesures prises conformément à la directive 91/676/CEE du Conseil concernant la protection des eaux contre la pollution par les nitrates à partir de sources agricoles.

eurovoc_concepts:
EU Member State
chemical salt
pollution control
pollution control measures
pollution from agricultural sources
report
surface water