title: Opinion of the Economic and Social Committee on: - the 'Proposal for a Council Regulation (EC) amending Regulation (EEC) No 1766/92 on the common organization of the market in cereals and repealing Regulation (EEC) No 2731/75 fixing standard qualities for common wheat, rye, barley, maize and durum wheat', and - the 'Proposal for a Council Regulation (EC) establishing a support system for producers of certain arable crops'

eurovoc_concepts:
EU agricultural market
World Trade Organisation
crop production
production aid
reform of the CAP

text: 14. 9. 98 EN Official Journal of the European Communities C 284/55 relatively simple. The split of appropriations for expen- diture not related to posts could be based on the results of the analytical bookkeeping system that has been developed as foreseen by article 22 of the financial regulations. 3. 5. The ESC welcomes the Commission’s proposal of creating separate budget sections for both consultative bodies. This presentation will create an independent budgetary framework for each committee within which either committee can define its own priorities and may show its autonomous responsibility. 3. 6. Given its past experience and in particular the economies of scale achieved by the joint organisational structure, the ESC realises and accepts that from an economic point it is useful to continue co-operation, on a voluntary basis, on the production chain and, should the committees be housed near to each other, on premises-related functions. Brussels, 1 July 1998. The President of the Economic and Social Committee Tom JENKINS Opinion of the Economic and Social Committee on: — the ‘Proposal for a Council Regulation (EC) amending Regulation (EEC) No 1766/92 on the common organization of the market in cereals and repealing Regulation (EEC) No 2731/75 fixing standard qualities for common wheat, rye, barley, maize and durum wheat’, and — the ‘Proposal for a Council Regulation (EC) establishing a support system for producers of certain arable crops’ (1) (98/C 284/11) On 4 June 1998 the Council decided to consult the Economic and Social Committee, in accordance with Articles 43 and 198 of the Treaty establishing the European Community, on the above-mentioned proposals. The Section for Agriculture and Fisheries, which was responsible for preparing the Committee’s work on the matter, adopted its opinion on 16 June 1998. The rapporteur was Mr Bastian. At its 356th plenary session of 1 and 2 July 1998 (meeting of 1 July) the Economic and Social Committee adopted the following opinion by 98 votes to 33 with 15 abstentions. 1. General comments 1. 1. The Committee would underline the strategic nature and importance of arable crops (cereals, oilseeds and protein crops) for the European Union. The figures given in Appendix I are a clear illustration of this. The Committee considers that the Union must 1. 2. press on with efforts to win back its internal market in this sector (particularly for the purposes of animal feed); it must also build up its food reserves and devise a (1) OJ C 170, 4. 6. 1998, p. 1-4. strategic plan so that it can take advantage of the opportunities presented by international markets, viz. : — world population growth, — an increase in purchasing power (including purchas- ing power in the developing countries), — an increase in world demand for meat (particularly in south-east Asia), which should trigger a rise in demand for cereals, oilseeds and protein crops. 1. 2. 1. The Committee is nevertheless well aware of the constraints placed upon Europe’s arable crop sector, and particularly the Community’s cereal exports, by the C 284/56 EN Official Journal of the European Communities 14. 9. 98 agricultural agreement of the Uruguay Round signed in Marrakesh in 1994. It is also aware that the forthcoming multilateral negotiations on agriculture in the World Trade Organization (WTO) might tighten these con- straints even further (continuing fall in the level of customs duties and/or the expansion of tariff quotas; the reduction of subsidized exports; the decline in domestic, production-related support, etc. ) These nego- tiations will take place at a crucial time for Community agriculture which is already having to adjust to the consequences of the Marrakesh agreement and prepare for eastward enlargement. 1. 3. The Committee therefore generally considers that a further reform of the common organization of the cereals market, and a change in systems of support for producers of certain arable crops, are necessary so that the producers concerned can adapt to their new economic and international environment. 1. 3. 1. The Committee nevertheless reiterates the view expressed in its opinion on the agricultural aspects of Agenda 2000 (1) (point 3. 1. 3) that the Union must promote its own model of agricultural development and defend it during forthcoming international trade negotiations. The Committee accordingly considers that the forthcoming reform of the CAP must be regarded by the Union as an opportunity to reaffirm its determi- nation to adhere to its international commitments whilst at the same time preserving its own specific types of agricultural production and its own agricultural policy instruments. 1. 4. The Committee would underline that the forth- coming WTO negotiations will not be the last. It should not be forgotten that although the creation of the WTO put an end to ‘rounds’ of negotiations, international trade negotiations have now been put on a permanent footing. There is also no doubt that expansion of the Union to include the CEEC will cause the Union to review its international commitments. 1. 4. 1. The forthcoming reform of the CAP must therefore be tackled first and foremost with the interests and time schedules of the Union itself in mind for the period 2000-2006. The Union is, for example, justified in defending its own line on the decoupling of aid and right in rejecting the total dismantlement of export refunds, as underlined in the Committee’s opinion on the agricultural aspects of Agenda 2000 (point 3. 1. 4). 1. 4. 2. The Union will have to negotiate its inter- national commitments for the years 2000-2006 on the basis of the reform to be adopted in the year 2000 so as not to find itself in a situation where it has to pay a second time. In the view of the Committee the Union should adopt an active strategy at forthcoming nego- (1) OJ C 73, 9. 3. 1998, p. 71. tiations not only in respect of cereals, oilseeds and protein crops but also in respect of other production sectors in the Union, and particularly beef/veal and milk. 1. 5. In the arable crop sector the Committee considers that a resolute determination to defend the European agricultural model is essentially based on the following principles: — the maintenance of active common market régimes which protect the interests of the farmers concerned, guarantee balanced markets, stable prices and the regularity of supplies to the internal market (both quantitatively and qualitatively) — the latter point being particularly important for agri-food industries downstream of production — and finally ensure the presence of the Union on international markets, — the maintenance of balance between different types of crop production, which presupposes appropriate support for deficit crops, — respect for the environment, — the preservation of producers’ incomes. 1. 5. 1. With regard to this last point the Committee fears the cumulative effect of the Commission proposals, viz. : the fall in official prices, partial compensation, ceilings, differentiated support from Member States, and the linking of aid to the need for progress on the employment and environmental fronts. Under these circumstances the Committee does not share the Com- mission’s fear of ‘overcompensation’ in favour of cereal, oilseed and protein crop producers and calls for the reduction in official prices to be compensated in full. 1. 5. 2. The Committee believes instead that the Union must carry further the logic of compensatory payments established in 1992 and must fully compensate for the further fall in prices to be agreed in the arable crop sector. The Committee also warns the Commission of 1. 5. 3. the risk that new differentiated Member State support, along with the linking of aid to progress on the employment and environment fronts, might lead to a renationalization of the CAP. 2. Comments on individual sectors 2. 1. Cereals The Committee shares the Commission’s 2. 1. 1. eagerness to guarantee the competitiveness of European cereals, particularly through prices, including those on international markets. The Committee also considers that the Union must seek to supply its own domestic market whilst remaining a major player on the expanding international cereals market. 14. 9. 98 EN Official Journal of the European Communities C 284/57 2. 1. 2. The Committee believes that in a context of falling export refunds the gap between official European prices (which frequently act as a benchmark for prices on the internal market) and international market prices cannot be allowed to remain too wide for too long. limited to cases where world prices climb sharply. The Committee accordingly proposes that a threshold be fixed for the triggering of export levies. The lower the proposed ‘safety net’ under the reformed COM, the higher the threshold. 2. 1. 3. The Committee nevertheless considers that the common market régime (COM) in the cereals sector should not exclusively seek to play the role of an ‘export machine’ for the Union. Apart from its function as a market regulator, the COM also has other objectives, namely protecting producers against fluctuations in world prices (extremely volatile in the case of cereals), and guaranteeing stability of incomes. The Committee would finally point out that a strong and active COM is yet another way of preserving the existence of what are after all only average-sized European cereal-producing holdings. The Committee likewise considers that the new 2. 1. 8. more liberal philosophy underlying the COM should mean that export licences are granted automatically when no export refunds are involved. 2. 2. Oilseeds 2. 1. 4. The Committee endorses the view expressed in point 3. 1. 3 of its opinion on the agricultural aspects of Agenda 2000, namely that the Union does not need to lower the cereals intervention price by 20 % to make cereals more competitive on international markets and to enable it to limit payments of export refunds. The Union must however also continue to protect producers against the volatility of world prices. 2. 2. 1. The Commission proposes that aid for oilseeds be the same as that for cereals, with a compensatory payment of ECU 66 per tonne (i. e. a 30 % fall compared with current levels of support). By abolishing specific aid for oilseeds the Commission hopes first and foremost to free the Union from the constraints (in terms of production and sown area) imposed under the Blair House agreement. 2. 1. 5. The Committee is of the view that the reduction should be limited to what is strictly necessary to bring the European intervention price down to world market levels as observed over the last few years (world market trends illustrated in Appendix II). 2. 1. 6. With specific regard to maize, the Committee cannot accept the Commission’s proposal to no longer apply the differentiation method (‘maize base’) for working out regional yields as a basis for calculating compensatory payments (1). The Committee regrets that the Commission has not taken into consideration the specific characteristics of maize and calls upon the Member States to remain flexible when setting maize yields so as to maintain equilibrium between crops and ensure that processing factories (particularly starch factories) continue to receive their raw materials. 2. 1. 7. The Committee notes furthermore that the Commission advocates the maintenance of export levies to ensure that the domestic market is supplied under more advantageous price conditions for European users whenever world prices are higher than those on the domestic market. The decision on whether or not to impose an export levy would be left to the discretion of the Commission. The Committee considers that, if we are to be consistent with the Commission’s proposed market liberalization, (aimed notably at encouraging producers to seize the opportunities offered by inter- national markets), the use of export levies should be (1) The area payment is calculated by multiplying the planned compensatory payment (for example, ECU 66 per tonne) by the average yield in cereals for the region in question (by region we mean a Member State or a region within the Member State, at the option of the Member State concerned). 2. 2. 2. In its opinion on the agricultural aspects of Agenda 2000 the Committee said that it expected a sharp decline in the European area under oilseeds, and hence a considerable decline in the Union’s ability to keep itself supplied in vegetable oils and plant protein crops. The Committee feels that such a situation would be unacceptable given that the Union today is only 25 % self-sufficient in plant protein from protein crops and oilseeds. The Committee disapproves the Commission 2. 2. 3. proposal which would automatically mean, despite the same premium, that it would be more advantageous to grow wheat than oilseeds. The Committee therefore considers that if priority were given to the production of plant proteins in the Union, this would force improve- ments in their competitiveness vis-à-vis other arable crops. 2. 2. 4. The Committee also believes that the praise- worthy desire to break free of the Blair House constraint would paradoxically result in European oilseed acreage shrinking to below the area ceilings negotiated with the United States in 1993. European producers would have been deceived and the situation would be all the more unacceptable since the United States has, with the Fair Act, maintained price guarantees for oilseeds, besides introducing, via a ‘flexibility contract’, a specific support mechanism for this crop where there was none before. In the view of the Committee the Union would be committing a strategic error by dismantling its own system of support for oilseeds when the decoupling called for by the United States would in reality result in an increase in US subsidization. C 284/58 EN Official Journal of the European Communities 14. 9. 98 2. 2. 5. The Committee would point out that the prices of oilseeds are already at world market levels (there is no intervention price) so that this particular product should not be a target for criticism at the forthcoming international negotiations. According to the Committee there is no valid nor urgent reason why this sector should be reformed before the year 2006. 2. 2. 6. The real challenge for this sector lies in the enlargement of the Union to the countries of central and eastern Europe which are potentially major producers of oilseeds. 2. 2. 7. The Committee therefore recommends that the Union should only align support for oilseeds on support for cereals after a transitional period. During the forthcoming international negotiations it can then inform the United States of its intention to be exempted from the Blair House Agreement and obtain a guarantee from the Americans that the US will not challenge the new Community régime should this lead to an increase in areas under production. The Committee considers that this approach is legally more certain than the Commission’s current approach which seeks to make the Blair House agreement null and void through a unilateral European decision. 2. 2. 8. The Committee realizes that the Union will have to press on with the task of decoupling its production aid with a view to the forthcoming inter- national negotiations. It therefore proposes that when a cereal price reduction has been agreed and the non crop specific payment is known (currently standing at ECU 66 in the Commission proposal), a supplementary payment for oilseeds should be made. This supplement should be equal to the difference between current support (ECU 94,24 per tonne) and future non crop specific aid (1). The Committee declares its readiness to study 2. 2. 9. any alternative solution the Commission might propose to free the Union from the Blair House constraint from the year 2000 whilst guaranteeing the maintenance of areas under oilseeds (crop-rotation premium within the framework of agri-environmental programmes, pre- mium for crops in short supply. ) 2. 3. Protein crops 2. 3. 1. For the sake of consistency between the approaches to all European protein crops, the Committee proposes that the protein supplement be calculated according to the same method it advocates for oilseeds. The Commission’s proposed supplement of ECU 6,5 per (1) This oilseed supplement will have to be eased downwards to take into account the partial compensation cereal producers will receive when prices go down (so that the differential between support for cereals and support for oilseeds remains proportionately unchanged from what it is at present). tonne (i. e. equivalent to a fall of ECU 6 compared with current aid of ECU 78,49 per tonne) seems, in the view of the Committee, to be inadequate to maintain the competitiveness of protein crops vis-à-vis cereals. 2. 3. 2. The Committee would also ask the Com- mission to submit proposals on the establishment of a new ‘protein plan’ in the Union, in order to safeguard the survival of a crop which plays a positive role in environmental protection. 2. 4. Durum wheat 2. 4. 1. The Commission proposes continuation of the present system which stems from the reform of the COM in ‘durum wheat’ of October 1997: the 20 % reduction in the intervention price would apply to durum wheat which, in addition to undifferentiated aid of ECU 66 per tonne, would continue to receive a per hectare supplement of ECU 344. 5 within maximum guaranteed areas (or possibly special aid of ECU 138,9 per hectare, depending on the production zone in question). 2. 4. 2. the intervention price for durum wheat. The Committee is opposed to a reduction in Such action would weaken border protection (2) 2. 4. 3. and would encourage imports of quality wheats from third countries which are more competitive in this line (Canada, United States. ) to the detriment of the production of quality wheats in Europe. Lowering the intervention price of durum wheat does not mean that the Union will automatically increase its exports to international markets. Under these conditions the Com- mittee sees no reason to reduce the intervention price of durum wheat. 2. 5. Potato starch The potato starch régime is mechanically linked 2. 5. 1. to the COM in the cereals sector. The Commission proposes to adjust the minimum price for potatoes intended for the manufacture of potato starch in line with the reduction of the price for cereals. 2. 5. 2. The Committee considers that this proposal is technically justified. Nevertheless it would draw attention to the specific characteristics of the potato starch régime, with production subject to quota restric- tions. This means that in the event of a fall in price and mere partial compensation, producers cannot stabilize their incomes by increasing their output. The Committee therefore considers that full compensation should be paid in the event of a fall in prices. (2) Pursuant to the rule laid down under the agricultural agreement of Marrakesh whereby the maximum customs tariff chargeable on imported cereals is not allowed to exceed 155 % of the intervention price. 14. 9. 98 EN Official Journal of the European Communities C 284/59 3. Other comments 3. 1. Set-aside 3. 1. 1. The Committee approves the Commission proposal to reduce the obligatory set-aside rate to 0 % where price reductions make it possible to bring the cereals intervention price into line with international market prices. Like the Commission, the Committee considers that the Union must not deprive itself of the opportunity to engage in obligatory set-aside, which is an effective mechanism for production and market management (1). As far as voluntary set aside is concerned, the 3. 1. 2. Committee is in favour of the introduction of a minimum rate and the possibility of multiannual set-aside for a period not exceeding five years. The 10 % rate proposed by the Commission appears however to be too high. The Committee feels that on the basis of the subsidiarity principle, minimum rates should be fixed at a national level, just as the Member States alone fix the maximum voluntary set-aside rate. 3. 2. Abolition of monthly increments and the post- ponement of payment periods 3. 2. 1. The Committee considers that the abolition of monthly increments, combined with a postponement of the date for making compensatory payments, will lead to a price reduction of the order of 6 to 7 points — more than that announced by the Commission. Moreover the level of compensatory payments is not linked to inflation. Producers’ incomes are likely to be under particular threat since the Commission has failed to take into account the impact of these two proposals in calculating its proposed partial compensation. 3. 2. 2. two proposals. The Committee is strongly opposed to these 3. 2. 3. Monthly increments comprise additional sums paid to producers or stockists (cooperatives or private organizations) prior to the placing of the product on the market. The Committee considers that the system facilitates regulation of the internal market by leading to more regular deliveries. Monthly increments constitute a useful mechanism for stabilizing prices throughout the marketing year, and so help to protect producers’ incomes. Because of this the Committee calls for the maintenance of monthly increments. 3. 2. 4. The Committee also considers that it is not appropriate to postpone the payment of compensatory amounts to producers. The Commission proposes to (1) Obligatory set-aside also makes producers eligible for compensatory payments in the event of a fall in institutional prices in the arable culture sector. postpone the current dates (15 October - 31 December) to 1 January - 31 March, on the grounds that paying out too early does not encourage farmers to market their harvest at the beginning of the marketing year. The Committee does not share this analysis and considers that postponing the payment of direct aid would merely undermine the cash-flow position of many producers. 3. 2. 5. Before the 1992 reform, producers were able to cash in in full when their harvests were sold around the month of July. The CAP reform of 1992 set in motion delays by postponing the payment of compensatory amounts until October. The Committee therefore feels that the Union cannot expect producers to make further financial sacrifices. 3. 2. 6. Mindful of the Commission’s argument that payments in October disrupt cereal deliveries, the Committee proposes a neutral cash-flow solution: whilst making sure that the procedure does not become complicated, this would consist of paying the producer a 50 % down payment when his ‘dossier on the declar- ation of area under production’ is validated (in July), with the balance being paid only from the following Janu- ary onwards. 3. 3. Crops not intended for food purposes 3. 3. 1. In 1995/1996 more than a million hectares of industrial set-aside land were used in the European Union to produce renewable raw materials for non-food purposes (notably oilseeds and cereals). In 1997/1998 the acreage given over to such crops came to no more than 470 000 hectares, of which approximately 385 000 hectares were used to grow colza and sunflowers. 3. 3. 2. To ensure competitiveness, such crop pro- duction relies heavily at present on producers being able to leave land fallow for industrial purposes, in accordance with Regulation (EC) No 334/93, i. e. to use land set aside to cultivate this type of industrial crop. According to the Committee this balance would 3. 3. 3. be undoubtedly called in question with an obligatory land set-aside rate of 0 %. The Committee is surprised that the Commission makes no proposals on developing the non-food uses of agricultural products as part and parcel of the forthcoming reform. 3. 3. 4. The Committee would emphasize the need to guarantee the supply of industrial materials needed to develop these crops (diesters, chemicals. ) It therefore calls for the drawing up of a specific plan for crops intended for non-food uses. This plan could take the form of specific or direct aid until such time as the Union has put in place the fiscal measures necessary to ensure the future of this sector. C 284/60 EN Official Journal of the European Communities 14. 9. 98 3. 3. 5. Without prejudice to the specific plan to be adopted in the immediate future under Agenda 2000, the Committee recommends the adoption without delay of measures designed to promote the production of crops for non-food purposes so as to put a stop to the worrying shrinkage in the acreage used for such crops and restore security of supplies for industry. Brussels, 1 July 1998. The President of the Economic and Social Committee Tom JENKINS APPENDIX I to the opinion of the Economic and Social Committee Statistical overview of the Community production of cereals, oilseeds and protein crops Cereals, oilseeds and protein crops account for approximately 30 % of the Union’s utilized agricultural area. During the 1980s and 1990s, the sharp rise in European crop farming was largely due to an improvement in productivity per hectare (in the case of cereals this rose on average to 54 quintals in 1996). Over the last ten years the most striking phenomenon in arable farming has been the doubling of the Union’s area under oilseeds (compulsorily stabilized at 5,482 million hectares under the Blair House Agreement) even though the Union today is still far from being self-sufficient in such crops. With production running at 87,7 million tonnes in 1995, the Union is the world’s top wheat-producing area ahead of the United States (The Union and the United States account, respectively, for 16 % and 11 % of world production). In 1995 the European Union produced 89. 9 million tonnes of secondary cereals, not including rice, accounting for 11 % of world production. This puts it in second place behind the United States which, with 209 million tonnes, accounts for 26 % of the world’s production of secondary cereals. With a level of self-sufficiency of more than 140 %, the European Union is a major player on the world’s wheat market, with exports totalling 12,6 million tonnes in 1995/1996, i. e. 14 % of world exports. The United States accounts for 37 % of the world’s wheat trade, Canada 19 %, Australia 13 % and Argentina 5 %. Where secondary cereals are concerned, the Union is a net importer if we take into account cereal substitutes. The United States towers over the world market in secondary cereals (70 %) with its major exports of maize. The Union is largely represented on this market by barley exports, coming third in the list of world exporters in 1995/1996, and accounting for 5 % of total world exports behind Argentine (7 %), but level with Canada and beating Australia (4 %). Source: Eurostat — 1995 and 1997 European Commission reports on the ‘general situation of agriculture in the European Union’. 14. 9. 98 EN Official Journal of the European Communities C 284/61 APPENDIX II to the opinion of the Economic and Social Committee World wheat prices (SRW fob GULF)


title: Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) sitä korvausjärjestelmää koskevista yhteisistä säännöistä, jota sovelletaan, jos matkustajalta säännöllisessä lentoliikenteessä evätään pääsy lennolle, annetun asetuksen (ETY) N:o 295/91 muuttamisesta"

eurovoc_concepts:
air transport
carriage of passengers
common transport policy
indemnification
trade agreement

formats: html pdf print

text: C 284/14 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 14. 9. 98 Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) sitä korvausjärjestelmää koskevista yhteisistä säännöistä, jos matkustajalta säännöllisessä lentoliikenteessä evätään pääsy lennolle, annetun asetuksen (ETY) N:o 295/91 muuttamisesta” jota sovelletaan, (98/C 284/05) Neuvosto päätti 16. helmikuuta 1998 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 84 artiklan 2 kohdan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut liikenne- ja tietoliikennejaosto antoi lausuntonsa 10. kesäkuuta 1998. Esittelijä oli Robert Moreland. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 356. täysistunnossaan (heinäkuun 1. päivän 1998 kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 139 puolesta, 5 vastaan 4:n pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto f) Edellytetään, että lentoliikenteen harjoittajat sisäl- lyttävät lennolle pääsyä ja sen epäämistä koskevat säännöt kuljetusehtoihinsa. 1. 1. Komission ehdotuksella muutetaan asetusta (ETY) N:o 295/91, jossa säädetään matkustajille makset- tavista korvauksista, jos lentoyhtiö evää heiltä pääsyn lennolle ylivarauksen vuoksi. Nykyinen asetus annettiin vuonna 1991. Asetuksen tullessa voimaan varsinkin kuluttaja- ja muut ryhmät olivat siihen yleisesti tyytyväi- siä, joskin monet lentoyhtiöt pitivät sitä tarpeettomana jo käytössä olleiden vapaaehtoisten korvausjärjestel- mien vuoksi. Asetuksen voimaantulon jälkeen sen sovel- tamisessa on ilmennyt tiettyjä ongelmia, ja korvausjär- jestelmän parantamista on ehdotettu. Komissio ehdottaa järjestelmään seuraavia muu- 1. 2. toksia: a) Säännöllisten ja tilauslentojen välinen ero poistetaan, niin että korvauksia on maksettava myös tilauslento- jen matkustajille, jotka eivät ole oikeutettuja kor- vaukseen pakettimatkoja koskevan direktiivin 90/314/ETY nojalla. b) Määrätään lähtöselvityksen määräajaksi 30 minuut- tia ennen ilmoitettua lähtöaikaa, ellei matkustajalle ole kirjallisesti toisin ilmoitettu. c) Edellytetään, että lähtöselvityksestä vastaavat oi- keushenkilöt asettavat lähtöselvitystiskeille asian- mukaiset tiedotustaulut. d) Sisällytetään lipun määritelmään myös elektroni- sessa muodossa olevat liput. e) Vahvistetaan lennolle pääsyä koskevia etuoi- keussääntöjä nykyisen vaatimuksen lisäksi, joka edellyttää, että laaditaan ylivaraustapauksissa nou- datettavat säännöt. g) Varmistetaan, että lentoliikenteen harjoittaja käyttää lentokoneen koko käytettävissä olevan kapa- siteetin, ennen kuin matkustajalta evätään pääsy lennolle (tässä yhteydessä ei saa periä lisämaksua, jos matkustaja sijoitetaan ylempään luokkaan kuin mihin hänen lippunsa on lunastettu; jos matkustaja sen sijaan suostuu matkustamaan alemmassa luo- kassa, hänelle on tästä maksettava korvaus). Lisäksi painotetaan vapaaehtoisten kuuluttamista. h) Muutetaan ”ylivaratun lennon” käsitettä sisäl- tämään tapaukset, joissa lentoa varten tarkoitettu ilma-alus on korvattu toisella, pienemmällä aluk- sella. i) Selvennetään, että korvaustapauksessa matkustajal- le korvataan lipun hinta toteutumattomalta matka- nosalta. j) Korotetaan vuonna 1991 säädettyjä vähimmäiskor- vauksia inflaation huomioon ottamiseksi seuraa- vasti: – 150:stä 185:een ecuun, enintään 3 500 kilometriä jos lennon pituus on – 300:sta 370:een ecuun, jos lennon pituus on yli 3 500 kilometriä. k) Tehdään selväksi, että lentoliikenteen harjoittaja ei saa pitää varauksen uudelleenvahvistamista kor- vauksen maksamisen ehtona. l) Täsmennetään, että korvauksen matkustajalle mak- saa lennolle pääsyn evännyt liikenteenharjoittaja (eli yhteistunnuslennoilla lennon todellinen suorittaja). m) Perustetaan neuvoa-antava komitea, joka muodos- tuu jäsenvaltioiden edustajista. 14. 9. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 284/15 n) Edellytetään, että jäsenvaltiot laativat vuosittain kertomuksen kaikista tapauksista, joissa matkusta- jilta on evätty pääsy lennolle niiden alueella sijaitse- villa lentoasemilla. 2. Yleistä jotka komitea esitti 2. 1. Komitea on tyytyväinen komission aloitteeseen lennolle pääsyn eväämistä koskevan asetuksen muutta- miseksi sekä siihen, että komissio on hyväksynyt tietyt parannusehdotukset, lennolle pääsyn epäämisestä maksettavia korvauksia koskevasta alkuperäisestä asetuksesta antamassaan lausunnossa. Komitea pitää asetukseen esitettyjä tarkistuksia yleisesti ottaen parannuksina, vaikka se jäljempänä tekeekin huomautuksia ja muutosehdotuksia eräisiin komission ehdotuksen yksityiskohtiin. Komitea huomauttaa lento- yhtiöiden katsovan, ettei niitä ole kuultu riittävästi uutta asetusta valmisteltaessa. Komitea painottaa asianosais- ten osapuolien kuulemisen merkitystä asetuksen täytäntöönpanon kannalta ja toivoo, että komissio järjestää tapaamiset kyseisten tahojen kanssa mahdolli- simman pian. 3. 1. 3. Komitea ei luota siihen, että matkatoimistojen matkustajille antamat tiedot lähtöselvitysajoista ovat aina oikeat. Olisi erittäin hyödyllistä, jos lähtöselvitys- aika merkittäisiin lippuun tai sen liitteeseen lähtöajan lisäksi. Komitea suosittaa, että komissio harkitsee tällai- sen vaatimuksen lisäämistä asetukseen sen seuraavassa tarkistuksessa lippujen ulkoasun uudelleensuunnittelul- le jätetyn riittävän pitkän ajan jälkeen. 3. 1. 4. S u o s i t u s 2 artiklan a kohdan sanamuotoa tulisi muuttaa siten, että siinä edellytetään matkustajia ilmoittautumaan lähtöselvitykseen vähintään 30 minuuttia ennen lähtöä tai aikaisemmin, jos lentoyhtiö tai sen valtuuttama matkatoimisto on ilmoittanut siitä heille kirjallisesti etukäteen. ”Lähtöselvitykseen ilmoittautuminen” tulee määritellä siksi hetkeksi, kun matkustaja asettuu lähtöselvitysjonoon. Komission olisi harkittava, tulisiko asetukseen myöhemmin tehtävässä tarkistuksessa lisätä vaatimus lähtöselvitysajan merkitsemisestä lippuun tai sen liitteeseen. 2. 2. Komitea pahoittelee, että kaupallisista syistä peruutettavista lennoista maksettavat korvaukset on jätetty asetuksen ulkopuolelle ja kehottaa komissiota tekemään asiaa koskevia ehdotuksia. 3. 2. 2 artiklan b kohta 3. Erityistä 3. 1. 2 artiklan a kohta (sekä siihen liittyvät johdanto- osan perustelukappaleet) että Komissio ehdottaa, 3. 1. 1. lähtöselvityksen määräaikaa koskevien erimielisyyksien välttämiseksi ”lennolle pääsyn epäämisellä” tulisi tarkoittaa lennolle pääsyn epäämistä matkustajalta siitä huolimatta, että tällä on vahvistettu varaus lennolle ja tämä ”on ilmoit- tautunut lähtöselvitykseen sovittuja ehtoja noudattaen 30 minuuttia ennen ilmoitettua lähtöä tai, jos vaadittu määräaika on aikaisempi, määräajassa, jonka lentolii- kenteen harjoittaja tai sen valtuutettu matkatoimisto on etukäteen kirjallisesti ilmoittanut matkustajalle”. Komitea on tyytyväinen tähän ehdotukseen, mutta katsoo, että tekstiä tulisi parantaa väärinkäsitysten välttämiseksi ja tulkinnan helpottamiseksi. 3. 2. 1. Lipulla” tarkoitetaan lentoliikenteen harjoitta- jan tai sen valtuuttaman matkatoimiston myymää asia- kirjaa. Artiklassa ei mainita matkanjärjestäjiä, jotka saattavat myydä lippuja matkustajille pelkkää lentoa varten mutta joita ei aina pidetä lentoyhtiöiden valtuut- tamina matkatoimistoina. 3. 2. 2. S u o s i t u s ”Lipun” määritelmää tulisi laajentaa käsittämään myös matkanjärjestäjien myymät liput. 3. 3. 3 artiklan 1 kohta 3. 1. 2. Matkustajien tulisi siis ilmoittautua lähtöselvi- tykseen vähintään 30 minuuttia ennen lähtöä tai aikai- semmin, jos lentoyhtiö tai sen matkatoimisto on ilmoit- tanut siitä heille kirjallisesti etukäteen. Lisäksi komission tulisi täsmentää asetuksessa, että matkustajien katsotaan ilmoittautuneen lähtöselvitykseen heidän asettuessaan lähtöselvitysjonoon eikä vasta heidän päästessään lähtöselvitystiskille. 3. 3. 1. Komissio ehdottaa, että matkustaja, joka suos- tuu matkustamaan alemmassa luokassa kuin siinä, johon lippu on lunastettu, saa oikeuden hintaeron suuruiseen korvaukseen lennolle pääsyn eväämisestä maksettavan korvauksen lisäksi. Komitea kannattaa tätä ehdotusta. On syytä kuitenkin täsmentää, ettei alemmassa luokassa matkustavalta matkustajalta saa evätä lennolle pääsyä siksi, että ylempään luokkaan lipun ostanut matkustaja pääsisi mukaan. C 284/16 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 14. 9. 98 3. 3. 2. S u o s i t u s Alempaan luokkaan lipun varanneelta matkustajalta ei saa evätä lennolle pääsyä vain, jotta ylempään luokkaan lipun ostanut matkustaja, jolta muutoin evättäisiin lennolle pääsy, pääsisi lennolle. tarkkaa sanamuotoa saattaa olla tarpeen muuttaa taulu- jen sijainnin mukaan. Tämä on selvästi kysymys, josta komission ja jäsenvaltioiden tulisi kuulla lentoyhtiöitä, lentoasemia ja kuluttajia. 3. 5. 3. S u o s i t u s 3. 4. 3 artiklan 2 kohta On tärkeää varmistaa, että matkustajat tuntevat lailliset oikeutensa, mutta komission yksityiskohtaista ehdotus- ta saattaa olla tarpeen muuttaa kuulemisten tuloksena. 3. 4. 1. Lentoyhtiöiden edellytetään laativan säännöt lennolle pääsyn epäämisestä maksettavista korvauksista. Säännöt ja niiden muutokset on annettava tiedoksi jäsenvaltiolle, jota asia koskee, sekä komissiolle, joka huolehtii siitä, että ne ovat muiden jäsenvaltioiden saatavissa. Tulisi olla ensisijaisesti jäsenvaltioiden tehtävä varmistaa, että niiden alueella lentoliikennettä harjoittavilla lentoyhtiöillä on asetuksen mukaiset säännöt. Jäsenvaltion tulisi ilmoittaa komissiolle siitä, että tietty lentoyhtiö on toimittanut sille lennolle pääsyn epäämistä koskevat sääntönsä, ja antaa niistä pyydet- täessä jäljennös, mutta sääntöjä ei ole tarpeen toimittaa kaikille muille jäsenvaltioille. 3. 4. 2. S u o s i t u s Kunkin lentoyhtiön tulee toimittaa lennolle pääsyn epäämistä koskevat sääntönsä kaikkien niiden jäsenval- tioiden ilmailuviranomaisille, joiden alueella se harjoit- taa lentoliikennettä. Kunkin jäsenvaltioiden tulee ilmoit- taa komissiolle, että se on saanut lentoyhtiöltä lennolle pääsyn epäämistä koskevat säännöt, ja toimittaa komis- siolle jäljennökset. 3. 5. 3 artiklan 3 kohta Lentoyhtiöiden on asetettava lennolle pääsyn 3. 5. 1. epäämistä koskevat sääntönsä yleisön nähtäville. Erityi- sesti lähtöselvitystiskeillä on oltava selkeä tiedotustaulu, jossa matkustajille kerrotaan heidän oikeudestaan saada korvaus lennolle pääsyn epäämisestä. Asetuksessa määrätään tauluissa käytettävä sanamuoto sekä tiedo- tuksen ja tekstin koko. Komitean mielestä matkustajien oikeuksista 3. 5. 2. tulisi antaa täydelliset tiedot lähtöselvitystiskillä. Ne ovat kuitenkin usein täynnä mm. turvallisuutta ja käsimatkatavaroita koskevia tiedotuksia. Lentoyhtiöillä tulisi olla mahdollisuus tiedottaa asiasta muualla, kui- tenkin siten, että matkustajien tiedonsaantimahdollisuu- det eivät heikkene. Lisäksi komission ehdottamaa 3. 6. 4 artiklan 2 ja 3 kohta 3. 6. 1. Komissio ehdottaa, että vuonna 1991 säädet- tyjä korvausmääriä korotetaan 150:stä 185:een ecuun, jos lennon pituus on enintään 3 500 kilometriä, ja 300:sta 370:een ecuun, jos lennon pituus on yli 3 500 kilometriä. Vuoden 1991 jälkeen inflaatio on kasvanut 3. 6. 2. varsin eri tahtiin eri jäsenvaltioissa. Lennolle pääsyn epäämisestä maksettavien korvauksien määriä voidaan komission mukaan tarvittaessa tarkistaa ”taloudellisen kehityksen vuoksi”. Ei ole selvää, mitä ”taloudellinen kehitys” tarkoittaa. Komitea toivoo selvää kaavaa tule- vaisuudessa päätettävien korotusten laskemiseksi. Vaik- ka komitea ei pidäkään tarpeellisena, että tarkistuksia tehtäessä käytäisiin läpi koko lainsäädäntöprosessi, asiassa olisi varmasti syytä kuulla jäsenvaltioita ja asianosaisia osapuolia. 3. 6. 3. S u o s i t u s Komission tulisi ehdottaa selkeää kaavaa, jonka mukaan lennolle pääsyn epäämisestä maksettavien korvauksien korotukset lasketaan, sekä menettelyä jäsenvaltioiden ja asianosaisten osapuolten kuulemiseksi ennen korotusten hyväksymistä. 3. 7. 4 artiklan 4 kohta Jos matkustaja, jonka pääsy hänen valitsemal- 3. 7. 1. leen lennolle on evätty, ohjataan toiselle lennolle, joka saapuu matkustajan määränpäähän enintään 3 500 kilo- metrin pituisilla yhteyksillä korkeintaan kaksi tuntia ja tätä pidemmillä yhteyksillä korkeintaan neljä tuntia alun perin varatun lennon aikataulua myöhemmin, korvausta alennetaan 50 %. Komitea kannattaa periaat- teessa tällaista järjestelyä. Tuntuisi kuitenkin kohtuulli- semmalta rajoittaa sallittu myöhästymisaika yhteen tuntiin lyhyiden ja kahteen tuntiin pitkien lentojen osalta. 14. 9. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 284/17 3. 7. 2. S u o s i t u s Jos matkustaja, jonka pääsy hänen valitsemalleen len- nolle on evätty, ohjataan toiselle lennolle, joka saapuu matkustajan määränpäähän enintään 3 500 kilometrin pituisilla yhteyksillä korkeintaan yhden tunnin ja tätä pidemmillä yhteyksillä korkeintaan kaksi tuntia alun perin varatun lennon aikataulua myöhemmin, korvausta tulee alentaa 50 %. 3. 8. 4 artiklan 6 kohta Korvaus on maksettava käteisenä tai matkaku- 3. 8. 1. ponkeina ja/tai muina palveluina, mikäli matkustaja antaa tähän kirjallisen suostumuksensa. Tietyissä olo- suhteissa vaatimus matkustajan kirjallisen suostumuk- sen hankkimisesta voi aiheuttaa ongelmia, ja komitea onkin tyytyväinen komission selvennykseen, ettei ehdo- tuksessa mennä nykyistä asetusta pidemmälle ja vaadita korvauksesta kirjallista kuittia. Kaikki lentoyhtiöt eivät halua tai voi tarjota muita vaihtoehtoja kuin käteiskor- vauksen; muiden korvausvaihtoehtojen tarjoamisen tuli- si olla lentoyhtiöiden päätäntävallassa. 3. 8. 2. S u o s i t u s Lentoyhtiöillä tulee olla mahdollisuus tarjota matkaku- ponkeja ja/tai muita palveluja käteiskorvauksen vaihto- ehtona, mutta matkustajia ei saa velvoittaa hyväk- symään niitä. 3. 9. Artikel 9 Buchstabe b) 9 b artikla 3. 9. 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä asetuksen rikko- misen seuraamuksista ja toteutettava kaikki niiden täytäntöönpanon varmistamiseksi tarvittavat toimenpi- teet. Tämä merkitsee väistämättä, että rangaistukset samasta rikkomuksesta vaihtelevat jäsenvaltioittain, ja vaarantaa asetuksen toimeenpanon yhdenmukaisuuden. neista tapauksista, joissa matkustajalta on ylivarauksen vuoksi evätty pääsy lennolle. Komission tulisi kuitenkin laatia joka kolmas vuosi sen omiin tutkimuksiin ja jäsenvaltioilta kerättäviin kyselytietoihin perustuva ker- tomus asetuksen tehokkuudesta. 3. 10. 2. S u o s i t u s Komission tulisi laatisi joka kolmas vuosi jäsenvalt- ioiden raportteihin perustuva kertomus asetuksen tehok- kuudesta. 4. Muita näkökohtia 4. 1. Perustelut 4. 1. 1. Asetusehdotukseen liittyvässä perusteluosassa komissio toteaa, että monissa tapauksissa matkustajille, joilta on evätty pääsy lennolle, ei ole kerrottu heidän oikeudestaan saada korvauksia. Komissio sanoo aiko- vansa käynnistää samankaltaisen tiedotuskampanjan, joka toteutettiin ”Kansalaisena Euroopassa” -hank- keessa, tiedottaakseen suurelle yleisölle sen oikeuksista. 4. 1. 2. Komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, että asetuksesta tulisi tiedottaa nykyistä paremmin. Komission tulee varmistaa, että lentoyhtiöt, kuluttajat ja jäsenvaltiot saadaan asianmukaisesti osallistumaan tarvittavaan tiedotukseen. 4. 1. 3. S u o s i t u s Komission tulisi kuulla jäsenvaltioita, lentoliikennealan edustajia sekä kuluttajajärjestöjä siitä, miten asetuksessa säädetyistä oikeuksista tiedotetaan parhaiten matkusta- valle suurelle yleisölle. 3. 9. 2. S u o s i t u s 4. 2. Selvitys vaikutuksista Komission tulisi arvioida, kuinka paljon toimeenpano vaihtelee jäsenvaltioittain ja tarvittaessa tehdä lisäehdo- tuksia yhdenmukaisuuden lisäämiseksi. 3. 10. 9 c artikla Jäsenvaltioiden on vuosittain laadittava ker- 3. 10. 1. tomus niiden alueella sijaitsevilla lentoasemilla sattu- 4. 2. 1. On valitettavaa, että selvityksessä asetuksen vaikutuksista ei arvioida asetuksen täytäntöönpanosta vastaaville osapuolille todennäköisesti koituvia kustan- nuksia. Komissiolla on ollut runsaasti aikaa laskea täytäntöönpanosta aiheutuvat kustannukset ja arvioida, ovatko ne kohtuulliset suhteessa kuluttajille todennäköi- sesti koituviin etuihin. Komitea toivoo asetuksen ja etenkin korvausmäärien säännöllistä tarkistamista. Tar- kistuksissa tulisi ottaa huomioon asetuksen toteuttamis- esta vastaavien kustannukset sekä kuluttajien saama hyöty. C 284/18 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 14. 9. 98 4. 2. 2. S u o s i t u s Komission tulisi suorittaa yhteistyössä asianosaisten osapuolien kanssa asetuksen täysimittainen kustannus- hyötyarvio, ennen kuin asetusta tarkistetaan uudelleen. Arvion tulisi kattaa myös asetuksessa vaadittujen tieto- jen toimittamisesta ja järjestämisestä aiheutuvat kustan- nukset. Voisi olla aiheellista suorittaa arviointeja ny- kyistä useammin, ennen kuin korvaussummia muute- taan. 5. Päätelmät määritellä siksi hetkeksi, kun matkustaja asettuu lähtöselvitysjonoon. Komission olisi harkittava, tulisiko asetukseen myöhemmin tehtävässä tarkistuksessa lisätä vaatimus lähtöselvitysajan merkitsemisestä lippuun. ”Lipun” määritelmää tulisi 7. 2. tämään myös matkanjärjestäjien myymät liput. laajentaa käsit- Alempaan luokkaan lipun varanneelta matkusta- 7. 3. jalta ei saa evätä lennolle pääsyä siksi, että ylempään luokkaan lipun ostanut matkustaja, jolta muutoin evät- täisiin lennolle pääsy, pääsisi lennolle. 5. 1. Sillä edellytyksellä, että asiaan liittyvät kustan- nukset ja hyödyt arvioidaan laajamittaisesti, komitea on samaa mieltä komission kanssa siitä, että ylivaratulle lennolle pääsyn epäämisestä maksettavia korvauksia säätelevää asetusta tarvitaan edelleen. Nykyinen asetus on ollut tehokas, mutta sitä on tarpeen tarkistaa, jotta voidaan ratkaista sen voimaantulon jälkeen syntyneet ongelmat. 7. 4. Kunkin lentoyhtiön tulee toimittaa lennolle pääsyn epäämistä koskevat sääntönsä kaikkien niiden jäsenvaltioiden ilmailuviranomaisille, joiden alueella se harjoittaa lentoliikennettä. Kunkin jäsenvaltion tulee ilmoittaa komissiolle, että se on saanut lentoyhtiöstä lennolle pääsyn epäämistä koskevat säännöt, ja toimittaa niistä komissiolle jäljennökset. 6. Muuta huomionarvoista Yhdysvallat otti lennolle pääsyn epäämisestä 6. 1. maksettavia korvauksia koskevat sääntönsä käyttöön Euroopan unionia aikaisemmin. Säännöt näyttävät toi- mineen tehokkaasti, vaikka ne ovat huomattavasti yksinkertaisemmat kuin komission ehdottamat säännöt. On epäselvää, miksi eurooppalaisten sääntöjen pitäisi olla näin monimutkaiset. Komitean mielestä komission tulisi vertailla Yhdysvalloissa voimassaolevia ja EU:lle ehdotettuja sääntöjä ja tutkia, voitaisiinko jälkimmäisiä yksinkertaistaa. Tässä tulisi kiinnittää erityistä huomio- ta yhdysvaltalaisissa säännöissä olevaan vaatimukseen, jonka mukaan vapaaehtoisesti lennolta pois jääviä tulee kuuluttaa, jos kaikki varauksen tehneet eivät mahdu lentokoneeseen, ja pohtia samalla, tuleeko vastaavaa vaatimusta korostaa myös eurooppalaisissa säännöissä. 7. Tiivistelmä suosituksista Komission tulisi 7. 1. tehdä ehdotus kaupallisista syistä tapahtuvan lennonperuutuksen yhteydessä suori- tettavista korvauksista. 2 artiklan a kohdan sanamuotoa tulisi muuttaa siten, että siinä edellytetään matkustajien ilmoittautuvan lähtöselvitykseen vähintään 30 minuut- tia ennen lähtöä tai aikaisemmin, jos lentoyhtiö tai sen matkatoimisto on ilmoittanut siitä heille kirjallisesti etukäteen. ”Lähtöselvitykseen ilmoittautuminen” tulee 7. 5. On tärkeää varmistaa, että matkustajat tuntevat lailliset oikeutensa, mutta komission yksityiskohtaista ehdotusta saattaa olla tarpeen muuttaa kuulemisen tuloksena. 7. 6. Komission tulisi ehdottaa selkeää kaavaa, jonka mukaan lennolle pääsyn epäämisestä maksettavien kor- vauksien korotukset lasketaan, sekä menettelyä jäsen- valtioiden ja asianosaisten osapuolten kuulemiseksi ennen korotusten hyväksymistä. Jos matkustaja, jonka pääsy hänen valitsemal- 7. 7. leen lennolle on evätty, ohjataan toiselle lennolle, joka saapuu matkustajan määränpäähän enintään 3 500 kilo- metrin pituisilla yhteyksillä korkeintaan yhden tunnin ja tätä pidemmillä yhteyksillä korkeintaan kaksi tuntia alun perin varatun lennon aikataulua myöhemmin, korvausta tulee alentaa 50 %. Lentoyhtiöillä tulee olla mahdollisuus tarjota 7. 8. matkakuponkeja ja/tai muita palveluja käteiskorvauk- sen vaihtoehtona, mutta matkustajia ei saa velvoittaa hyväksymään niitä. 7. 9. Komission tulisi arvioida, kuinka paljon asetuk- sen toimeenpano vaihtelee jäsenvaltioittain, ja tarvit- taessa tehdä lisäehdotuksia yhdenmukaisuuden lisäämi- seksi. 14. 9. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 284/19 7. 10. Komission tulisi laatia joka kolmas vuosi jäsen- valtioiden raportteihin perustuva kertomus asetuksen tehokkuudesta. 7. 11. Komission tulisi kuulla jäsenvaltioita, lentolii- kennealan edustajia sekä kuluttajajärjestöjä siitä, miten asetuksessa säädetyistä oikeuksista parhaiten tiedote- taan matkustavalle suurelle yleisölle. 7. 12. Komission tulisi suorittaa yhteistyössä asian- osaisten osapuolien kanssa asetuksen täysimittainen kustannus-hyötyarvio, ennen kuin asetusta tarkistetaan uudelleen. Arvion tulisi kattaa myös asetuksessa vaadit- tujen tietojen toimittamisesta ja järjestämisestä aiheutu- vat kustannukset. Voisi olla aiheellista suorittaa arvioin- teja nykyistä useammin, ennen kuin korvaussummia muutetaan. Komission tulisi vertailla Yhdysvalloissa ja 7. 13. EU:ssa lennolle pääsyn epäämisestä maksettavia kor- vauksia koskevia sääntöjä ja tutkia, voitaisiinko EU:n sääntöjä yksinkertaistaa. Bryssel 1. heinäkuuta 1998. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Euroopassa käytössä olevia TTK-ohjelmia koskevien tiedotus- ja hyödyntämisverkkojen tehostamiskeinot” (98/C 284/06) Talous- ja sosiaalikomitea päätti 29. tammikuuta 1998 työjärjestyksensä 23 artiklan 3 kohdan mukaisesti antaa lausunnon aiheesta ”Euroopassa käytössä olevia TTK-ohjelmia koskevien tiedotus- ja hyödyntämisverkkojen tehostamiskeinot”. Asian valmistelusta vastannut energia-, ydinvoima- ja tutkimusjaosto antoi lausuntonsa yksimielisesti 17. kesäkuuta 1998. Esittelijä oli Henri Malosse. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 1. –2. heinäkuuta 1998 pitämässään 356. täysistunnossa (heinäkuun 1. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon. I. SUOSITUKSET rooppalaisiin yrityksiin sovellettavan uuden tekniikan levittämisessä, Talous- ja sosiaalikomitea, joka Ottaa huomioon, että kasvuun ja työllisyyteen tähtäävän Euroopan I. 1. teollisuuden kilpailukyvyn vahvistamiseksi tarvitaan kiireesti rakenteellinen strategia, I. 2. että hyödyntämätöntä innovaatiokapasiteettia omaavia yrityksiä, etenkin pk-yrityksiä (tutkimusohjel- mien ”edelläkävijät”) yhdistävillä tiedotus- ja tukiver- koilla on tässä mielessä keskeinen rooli, I. 4. että tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen viidennellä puiteohjelmalla voidaan vastata tähän haas- teeseen ja tehdä Euroopan parlamentin, neuvoston sekä talous- ja sosiaalikomitean toiveiden mukaisesti selvä ero aiempiin ohjelmiin, että tutkimustulosten ja teknologisen tutkimuk- I. 3. sen hyödyntämisjärjestelmällä on keskeinen asema eu- I. 5. että verkkoja koskevat jäsenvaltioiden ja yhteisön toimet ovat nykyään liian hajanaiset, eikä niillä ei voida komitean mielestä tehokkaasti edistää uutta strategiaa,


title: Nariadenie Komisie (ES) č. 1406/98 z 1. júla 1998, ktorým sa rušia opatrenia uvedené v článku 1 nariadenia Rady (ES) č. 703/98 pozastavujúce koncesie uvedené v nariadení (ES) č. 3066/95, ktorým sa zavádzajú určité koncesie vo forme colných kvót spoločenstva na určité poľnohospodárske výrobky a ktorým sa zavádza, ako autonómne a prechodné opatrenie úprava určitých poľnohospodárskych koncesií uvedených v Európskych dohodách, aby sa zohľadnila dohoda o poľnohospodárstve uzavretá počas mnohostranných obchodných rokovaní Uruguajského kola

eurovoc_concepts:
agreement (EU)
agricultural product
import policy
tariff quota

text: 02/zv. 9 SK Úradný vestník Európskej únie 9 31998R1406 L 188/25 ÚRADNÝ VESTNÍK EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV 2. 7. 1998 NARIADENIE KOMISIE (ES) č. 1406/98 z 1. júla 1998, ktorým sa rušia opatrenia uvedené v článku 1 nariadenia Rady (ES) č. 703/98 pozastavujúceho koncesie uvedené v nariadení (ES) č. 3066/95, ktorým sa zavádzajú určité koncesie vo forme colných kvót spoločenstva na určité poľnohospodárske výrobky a ktorým sa zavádza, ako autonómne a prechodné opatrenie, úprava určitých poľnohospodárskych koncesií uvedených v Európskych dohodách, aby sa zohľadnila dohoda o poľnohospodárstve uzavretá počas mnohostranných obchodných rokovaní Uruguajského kola EURÓPSKA KOMISIA, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 703/98 zo 17. marca 1998, ktorým sa pozastavujú určité koncesie uvedené v nariadení (ES) č. 3066/95, ktorým sa zavádzajú určité koncesie vo forme col- ných kvót spoločenstva na určité poľnohospodárske výrobky a ktorým sa zavádza, ako autonómne a prechodné opatrenie, úprava určitých poľnohospodárskych koncesií uvedených v Európskych dohodách, aby sa zohľadnila dohoda o poľnohos- podárstve uzavretá počas mnohostranných obchodných rokovaní Uruguajského kola (1), najmä na jeho článok 2, keďže nariadenie Rady (ES) č. 3066/95 (2), naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 1595/97 (3), zavádza určité konce- sie vo forme colných kvót spoločenstva na poľnohospodárske výrobky, ako autonómne a prechodné opatrenie, úpravy určitých poľnohospodárskych koncesií uvedených v Európskych doho- dách, aby sa zohľadnila dohoda o poľnohospodárstve uzavretá počas mnohostranných obchodných rokovaní Uruguajského kola; dom v spoločenstve, sa rovnakým spôsobom autonómne poza- stavili koncesie uvedené v nariadení (ES) č. 3066/95; keďže Česká republika teraz zrušila dovozné clo na určité poľno- hospodárske výrobky, čím sa znovu dosiahla vzájomnosť v zaob- chádzaní; keďže opatrenia ustanovené v tomto nariadení sú v súlade so sta- noviskom všetkých príslušných riadiacich výborov, PRIJALA TOTO NARIADENIE: Článok 1 Opatrenia uvedené v článku 1 nariadenia (ES) č. 703/98 sa týmto rušia. keďže nariadením (ES) č. 703/98, v záujme ochrany obchodných záujmov spoločenstva po tom, ako Česká republika jednostranne zvýšila dovozné clo na určité poľnohospodárske výrobky s pôvo- Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev. Článok 2 Toto nariadenie je záväzné vo svojej celistvosti a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch. V Bruseli 1. júla 1998 Za Komisiu Franz FISCHLER člen Komisie (1) Ú. v. ES 98, 31. 3. 1998, s. 1. (2) Ú. v. ES 216, 8. 8. 1997, s. 1. (3) Ú. v. ES 328, 30. 12. 1995, s. 31


title: 98/668/EG: Entscheidung der Kommission vom 1. Juli 1998 über eine staatliche Beihilfe der Republik Österreich und des Landes Oberösterreich zugunsten der Actual Maschinenbau AG (Bekanntgegeben unter Aktenzeichen K(1998) 1943) (Nur der deutsche Text ist verbindlich) (Text von Bedeutung für den EWR)

eurovoc_concepts:
Austria
State aid
aid for restructuring
common market
large business
mechanical engineering

text: 25. 11. 98 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 316/55 ENTSCHEIDUNG DER KOMMISSION vom 1. Juli 1998 über eine staatliche Beihilfe der Republik Österreich und des Landes Oberösterreich zugunsten der Actual Maschinenbau AG (Bekanntgegeben unter Aktenzeichen K(1998) 1943) (Nur der deutsche Text ist verbindlich) (Text von Bedeutung für den EWR) (98/668/EG) DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN — gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, insbesondere auf Artikel 93, Absatz 2, gestützt auf das Abkommen über die Gründung des Europäischen Wirtschaftsraums, insbesondere auf Arti- kel 62 Absatz 1, nach Aufforderung der Beteiligten zur Stellungnahme gemäß Artikel 93, in Erwägung nachstehender Gründe: Die österreichischen Behörden haben der Kommission mit Schreiben vom 12. August 1996 ihre Absicht mitgeteilt, der Actual Maschinenbau AG Umstrukturierungsbeihilfen zu gewähren. Die Actual Maschinenbau AG ist gemäß der Empfehlung 96/280/EG der Kommission vom 3. April 1996 betreffend die Definition der kleinen und mittleren Unternehmen (1) ein Großunternehmen. Sie hat ihren Sitz in Ansfelden, daß außerhalb eines Fördergebiets liegt. Das Unternehmen ist im Werkzeugmaschinenbau tätig. Am 25. Oktober 1996 notifizierte Österreich der Kom- mission außerdem ein Vorhaben zur Gewährung von FuE-Beihilfen an die Actual Maschinenbau AG. Mit Schreiben vom 17. Dezember 1996 zog Österreich diese beiden Notifizierungen zurück und teilte der Kom- mission mit, daß die Republik Österreich und das Land Oberösterreich eine Rettungsbeihilfe in Form eines Ret- tungsdarlehens von 15 Mio. ATS (1,1 Mio. ECU) mit einer Laufzeit von sechs Monaten und einem Zinssatz von 6,87 % gewähren wollten. Rechtsgrundlage für die Beihilfe waren § 35a Arbeitsmarktförderungsgesetz und die Allgemeinen Förderrichtlinien des Landes Oberöster- reich. Am 5. Februar 1997 beschloß die Kommission, keine Einwände gegen die geplante Rettungsbeihilfe zu erheben. Von diesem Beschluß wurden die österreichischen Behör- den mit Schreiben SG(97) D/1422 vom 25. Februar 1997 in Kenntnis gesetzt. Mit Schreiben vom 18. Juli 1997 notifizierte Österreich eine Verlängerung der Rettungsbeihilfe bis 31. Oktober 1997 und erklärte, daß vor der Ausarbeitung eines end- gültigen Umstrukturierungsplans noch sehr wichtige Ent- scheidungen getroffen werden müßten, wie die Übertra- gung von Anteilen an der ungarischen Tochtergesellschaft und ein Vergleich mit den derzeitigen Eigentümern. Die Klärung beider Fragen wurde für die Fortführung des Unternehmens als entscheidend dargestellt. Am 16. September 1997 beschloß die Kommission, wegen der Verlängerung des Rettungsdarlehens bis Ende Oktober 1997, die einer zweiten Rettungsbeihilfe gleich- kommt, das Verfahren nach Artikel 93 Absatz 2 EG-Ver- trag zu eröffnen. Sie vertrat die Auffassung, daß durch die Verlängerung des Rettungsdarlehens möglicherweise lediglich der Status quo des Unternehmens aufrechterhal- ten und die mit dem Strukturwandel verbundene Bela- stung auf andere, leistungfähigere Unternehmen abge- wälzt wird. Deswegen war nicht sicher, daß eine Verlän- gerung der Rettungsbeihilfe als mit dem Gemeinsamen Markt vereinbar angesehen werden kann. Dies wurde Österreich mit Schreiben SG(97) D/8079 vom 2. Oktober 1997 mitgeteilt. Die österreichischen Behör- den übermittelten ihre Stellungnahme mit Schreiben vom 10. November 1997 und anerkannten dabei, daß die neue Rettungsbeihilfe gewährt wurde, bevor die Kommission ihre Stellungnahme dazu abgegeben hatte. Die österreichi- schen Behörden erklärten, daß sie erste Schritte unter- nommen haben, um ausstehende Forderungen anzumah- nen. Die Kommission stellte in ihrem Schreiben vom 21. November 1997 fest, daß die Rückzahlung des Darle- hens offensichtlich noch nicht angeordnet worden war und daß sie davon ausgeht, daß Österreich der Kommis- sion zu gegebener Zeit mitteilen wird, wann die Rückzah- lung der Rettungsbeihilfe nachweislich angeordnet wurde. Österreich hat mit Fax vom 10. Juni 1998 bestätigt, daß für das verlangte Rettungsdarlehen dieselben Bedingun- gen wie für das genehmigte Darlehen gelten, daß aber das Unternehmen bisher weder Zinsen gezahlt noch das Dar- lehen zurückgezahlt hat. Die Mitteilung der Kommission über den Eröffnungs- beschluß und die Aufforderung der anderen Beteiligten zur Stellungnahme in dieser Angelegenheit wurde im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften (2) veröffent- (1) ABl. L 107 vom 30. 4. 1996, S. 4. (2) ABl. C 390 vom 23. 12. 1997, S. 11. L 316/56 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 25. 11. 98 licht. Es gingen keine Stellungnahmen anderer Beteiligten ein. Mit Schreiben vom 23. Februar 1998 teilten die österrei- chischen Behörden der Kommission mit, daß sie der Actual Maschinenbau AG eine Umstrukturierungsbeihilfe gewähren wollten. In einem weiteren Schreiben vom 10. März 1998 übermittelten sie nähere Angaben. Die Republik Österreich wollte gemäß § 35a Arbeitsmarkt- förderungsgesetz ein Darlehen von 20 Mio. ATS (1,4 Mio. ECU) mit einer Laufzeit von acht Jahren, einer zweijährigen tilgungsfreien Zeit, einer Rückzahlung in zwölf Halbjahresraten und einem Zinssatz von 3,5 % sowie einem Bruttosubventionsäquivalent im Sinne der Mitteilung der Kommission über De-minimis-Beihilfen (3) von 3,7 Mio. ATS (268 000 ECU) bereitstellen. Das Land Öberösterreich beabsichtigte auf der Grundlage der Allge- meinen Förderrichtlinien des Landes Oberösterreich die Gewährung eines Zuschusses für FuE-Tätigkeiten von 10 Mio. ATS (725 000 ECU), die die österreichischen Behörden für die Wiederherstellung der Rentabilität des Unternehmens als notwendig erachteten. Die geplanten FuE-Tätigkeiten beliefen sich auf 83 Mio. ATS, von denen 51,9 ATS bereits in den Jahren 1996 und 1997 ausgegeben wurden und lediglich 31,1 Mio. ATS für 1998 vorgesehen waren. Die Kommission stellte in ihrem Schreiben vom 7. April 1998 einige Fragen an die österreichischen Behörden und bezweifelte, daß der Umstrukturierungsplan die in den Leitlinien der Gemeinschaft über staatliche Rettungs- und Umstrukturierungsbeihilfen für Unternehmen in Schwie- rigkeiten (4) aufgeführten Voraussetzungen erfüllt. Ihrer Ansicht nach ergab sich aus den Voraussagen für das Unternehmen nicht, daß dieses 1999, wie die österreichi- schen Behörden behaupteten, völlig umstrukturiert sein wird. Sie bezweifelte insbesondere, daß unter einer lang- fristigen Betrachtung das Eigenkapital des Unternehmens als ausreichend bewertet werden könne. Außerdem waren die erwarteten Betriebsergebnisse auf einem geringen Niveau und die Annahmen, auf die sich die Voraussagen stützten, wurden im Umstrukturierungsplan nicht angege- ben. Die Kommission bemerkte insbesondere, daß die Zunahme des Umsatzes ohne nährere Erklärungen nicht plausibel ist. Hinsichtlich der FuE-Tätigkeiten stellte sie fest, daß anhand der vorliegenden Informationen nicht darauf geschlossen werden kann, daß die Kosten auf- grund des Gemeinschaftsrahmens für staatliche For- schungs- und Entwicklungsbeihilfen (5) beihilfefähig sind. Des weiteren wies sie darauf hin, daß nur künftige Kosten für eine staatliche Beihilfe in Frage kommen. Abschließend war sie der Meinung, daß die Auffassung der österreichischen Behörden, wonach ein neuer Inve- stor, der bereit ist, genügend Eigenkapital bereitzustellen, das Unternehmen übernehmen wird, nicht hinreichend belegt ist. Mit Schreiben vom 5. Mai 1998 teilten die österreichi- schen Behörden der Kommission mit, daß die Übernah- meverhandlungen zwischen dem gegenwärtigen Eigentü- (3) ABl. C 68 vom 6. 3. 1996, S. 9. (4) ABl. C 368 vom 23. 12. 1994, S. 12. (5) ABl. C 45 vom 17. 2. 1996, S. 5. mer und dem Investor gescheitert sind. Sie teilten nun die Zweifel der Kommission an der Vereinbarkeit der notifi- zierten Umstrukturierungsbeihilfe mit dem Gemeinsamen Markt. Deswegen zögen sie die Notifizierung der Umstrukturierungsbeihilfe an die Actual Maschinenbau AG zurück. Die Kommission hat bereits in ihrem Beschluß über die Eröffnung des Verfahrens im vorliegenden Fall dargelegt, daß die Verlängerung der Rettungsbeihilfe eine staatliche Beihilfe im Sinne des Artikel 92 Absatz 1 EG-Vertrag und des Artikels 61 Absatz 1 EWR-Abkommen darstellt. Nach Artikel 92 Absatz 1 EG-Vertrag und Artikel 61 Absatz 1 EWR-Abkommen sind Beihilfen mit den darin genannten Merkmalen mit dem Gemeinsamen Markt unvereinbar. Artikel 92 Absätze 2 und 3 EG-Vertrag und Artikel 61 Absatz 2 und 3 EWR-Abkommen nennen die Ausnahme- fälle, in denen Beihilfen für mit dem Gemeinsamen Markt vereinbar erklärt werden können. Die in Artikel 92 Absatz 2 EG-Vertrag und Artikel 61 Absatz 2 EWR-Abkommen genannte Ausnahme ist im vorliegenden Fall nicht anwendbar. Es handelt sich weder um eine Beihilfe sozialer Art an einzelne Verbraucher noch um eine Beihilfe zur Beseitigung von Schäden, die durch Naturkatastrophen oder sonstige außergewöhnliche Ereignisse entstanden sind, noch um Beihilfen für die Wirtschaft bestimmter durch die Teilung Deutschlands betroffener Gebiete der Bundesrepublik Deutschland. Ebensowenig ist die in Artikel 92 Absatz 3 Buchstabe a) EG-Vertrag und Artikel 61 Absatz 3 Buchstabe a) EWR- Abkommen genannte Ausnahme im vorliegenden Fall anwendbar. Denn die Beihilfe ist nicht zur Förderung der wirtschaftlichen Entwicklung von Gebieten bestimmt, in denn die Lebenshaltung außergewöhnlich niedrig ist oder eine erhebliche Unterbeschäftigung herrscht. Was die Ausnahme des Artikels 92 Absatz 3 Buchstabe b) EG-Vertrag und Artikels 61 Absatz 3 Buchstabe b) EWR- Abkommen betrifft, so hat die Kommission festgestellt, daß die Beihilfe mit Sicherheit weder zur Förderung eines wichtigen Vorhabens von gemeinsamem europäischen Interesse noch zur Behebung einer beträchtlichen Störung im Wirtschaftsleben eines Mitgliedstaats bestimmt ist. Die regionale Komponente der Ausnahme des Artikels 92 Absatz 3 Buchstabe c) EG-Vertrag und Artikels 61 Absatz 3 Buchstabe c) EWR-Abkommen ist unerheblich, da das Unternehmen seinen Sitz außerhalb eines Förder- gebietes hat. Österreich hat im übrigen keine der genann- ten Ausnahmen zur Begründung der Beihilfe geltend gemacht. Hinsichtlich des zweiten Teils des Artikels 92 Absatz 3 Buchtabe c) EG-Vertrag und Artikels 61 Absatz 3 Buch- stabe c) EWR-Abkommen über Beihilfen zur Förderung der Entwicklung gewisser Wirtschaftszweige oder Wirt- schaftsgebiete verweist die Kommision auf die Leitlinien 25. 11. 98 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 316/57 der Gemeinschaft über staatliche Beihilfen zur Rettung und Umstrukturierung von Unternehmen in Schwierigkei- ten. Demnach kann Artikel 92 Absatz 3 Buchstabe c) EG-Vertrag die Grundlage für die Freistellung einer Ret- tungsbeihilfe sein, wenn diese Beihilfe zur Entwicklung gewisser Wirtschaftszweige beiträgt, ohne die Handelsbe- dingungen in einer dem gemeinsamen Interesse zuwider- laufenden Weise zu verändern. Den vorerwähnten Leitlinien zufolge darf ein Rettungs- darlehen nur für den Zeitraum gezahlt werden, der erforderlich ist, um den Sanierungsplan zu konzipieren, in der Regel höchstens sechs Monate. Wie bereits im Eröff- nungsbeschluß erklärt wurde, würde eine Verlängerung der Rettungsbeihilfe dieser allgemeinen Regel zuwiderlau- fen. Die Kommission genehmigte die Rettungsbeihilfe für eine Dauer von sechs Monaten. Das Rettungsdarlehen wurde wie folgt gezahlt: 8 Mio. ATS am 27. Januar 1997 und 7 Mio. ATS am 13. Februar 1997. Das Rettungsdar- lehen hätte also spätestens Ende Juli 1997 zurückgezahlt werden müssen. Die Kommission kann nur in gut begründeten außerge- wöhnlichen Fällen von der allgemeinen Sechsmonatsregel abweichen. Die österreichischen Behörden haben aber bei der Notifizierung der Verlängerung der Rettungsbeihilfe nicht vorgetragen, daß die Verlängerung wegen unvorher- sehbarer, externer Gründe notwendig war. Sie begründe- ten die Verlängerung mit der notwendigen Klärung von Fragen im Zusammenhang mit der Übertragung von Anteilen an der ungarischen Tochtergesellschaft und dem Vergleich mit den derzeitigen Eigentümern. Diese beiden zusammengehörigen Fragen waren angeblich Teil der Bemühungen bei der Suche nach einem neuen Investor, um das Eigenkapital des Unternehmens ausreichend zu dotieren und die strategische Stellung des Unternehmens zu verbessern. Diese Faktoren waren daher für den Fort- bestand des Unternehmens entscheidend und eine Voraus- setzung für einen tragfähigen Umstrukturierungsplan, der die Rentabilität des Unternehmens innerhalb eines ange- messenen Zeitraums wiederherstellen würde. Allerdings ist zu bedenken, daß die ausstehenden Ent- scheidungen nicht erst neuerdings, sondern bereits vor Beantragung der Rettungsbeihilfe Ende 1997 notwendig waren. Die österreichischen Behörden haben im Rahmen des Verfahrens nach Artikel 93 Absatz 3 EG-Vertrag keine außergewöhnlichen Gründe für eine Verlängerung der Rettungsbeihilfe geltend gemacht. Ebensowenig haben sie nachgewiesen, daß das Unternehmen in der Lage sein würde, in absehbarer Zeit die notwendigen Entscheidun- gen zu treffen, die sie für den Fortbestand des Unterneh- mens für entscheidend hielten. Im übrigen notifizierten die österreichischen Behörden mit Schreiben vom 23. Fe- bruar 1998 eine Umstrukturierungsbeihilfe, die sie aber mit Schreiben vom 5. Mai 1998 wieder zurückzogen, da sie die Bedenken der Kommission bezüglich der Verein- barkeit dieser Beihilfe mit dem Gemeinsamen Markt teilten. Weder zum Zeitpunkt der Verfahrenseröffnung durch die Kommission noch heute liegen ausreichende Beweise dafür vor, daß außergewöhnliche Gründe eine Verlänge- rung des Rettungsdarlehens rechtfertigen oder daß eine derartige Verlängerung dem Unternehmen endgültig gestatten würde, einen geeigneten Umstrukturierungsplan auszuarbeiten. Die Kommission muß auch der Lage auf dem relevanten Markt Rechnung tragen. Das Unternehmen ist in folgen- den vier Geschäftsbereichen tätig: Werkzeugmaschinen für die Herstellung von Kunststoffenstern, Werkzeugma- schinen für die Herstellung von Kunststoffprofilen, Extru- dieren von Profilen und Kunststoffspritzgußerzeugnisse. Der relevante Werkzeugmaschinenmarkt ist mit einem hohen Ausfuhranteil international äußerst wettbewerbsin- tensiv. Die Hersteller, vor allem kleine und mittlere Unternehmen und sehr große Unternehmen, sind vor allem in Mitteleuropa konzentriert. Nach Angaben der österreichischen Behörden sind die Hauptwettbewerber der Actual Maschinenbau AG Greiner GmbH, TOP und Technoplast in Österreich, IDE in Italien und Schwarz in Deutschland. Die Nachfrage nach den vorerwähnten Werkzeugmaschi- nen wird in hohem Maße von den Marktentwicklungen im Baugewerbe und in der Stadterneuerung sowie vom Kunststoffensteranteil am gesamten Fenstermarkt beein- flußt. Der Kunststoffenstermarkt hat sich seit 1980 vor allem infolge seines wachsenden Anteils am Gesamtmarkt und des Baubooms entwickelt. Seit dem zweiten Halbjahr 1995 ist der Fenstermarkt vom Konkunkturrückgang im Bausektor betroffen. Der mitteleuropäische Markt scheint gesättigt, und wahrscheinlich bestehen bereits Überkapa- zitäten. Die Actual Maschinenbau AG erhält aufgrund des Ret- tungsdarlehens finanzielle Mittel in Höhe von 15 Mio. ATS, die sie im normalen Geschäftsverlauf nicht erhalten hätte, und auf diese Weise also einen ungerechtfertigten finanziellen Vorteil gegenüber ihren Wettbewerbern, die eine derartige Beihilfe nicht erhalten haben. Folglich wer- den die Probleme im Zusammenhang mit der strukturel- len Veränderung durch die verlängerte Rettungsbeihilfe möglicherweise auf andere leistungsfähigere Unternehmen übertragen, was sich auf die Lage dieses Industriezweiges in anderen Mitgliedstaaten nachteilig auswirken könnte. Da im vorliegenden Fall keine Ausnahme geltend gemacht werden kann, muß die verlängerte Rettungsbeihilfe als eine Beihilfe angesehen werden, die die Handelsbedingun- gen in einer dem gemeinsamen Interesse zuwiderlaufen- den Weise verändert. Demnach ist das verlängerte Rettungsdarlehen nach Auf- fassung der Kommission mit dem Gemeinsamen Markt unvereinbar. Die von der Kommission am 5. Februar 1997 genehmigte Rettungsbeihilfe ist Ende Juli 1997 ausgelaufen. Die österreichischen Behörden notifizierten in ihrem Schrei- ben vom 18. Juli 1997 eine Verlängerung der Rettungs- beihilfe um weitere drei Monate bis Ende Oktober 1997. L 316/58 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 25. 11. 98 Sie führten diese Maßnahme Ende Juli 1997 durch, als das genehmigte Rettungsdarlehen ablief, also bevor die Kommission ihre Stellungnahme bekanntgegeben hatte. Die Durchführung war daher rechtswidrig. Im übrigen wurde die Rettungsbeihilfe nicht nur bis Oktober 1997, sondern bis heute gewährt. Die Beihilfe ist mit dem Gemeinsamen Markt unvereinbar. Daher muß die Kommission die notwendigen Maßnah- men zur Wiederherstellung des Status quo ergreifen, was nach dem Urteil des Gerichtshofs der Europäischen Gemeinschaften vom 21. März 1990 in der Rechtssache C-142/87 („Tubemeuse“) (6) voraussetzt, daß der unzuläs- sige finanzielle Vorteil, den die Actual Maschinenbau AG nach Ablauf des genehmigten Rettungsdarlehens genossen hat, beseitigt wird. Die Rückzahlung des Rettungsdarle- hens hat entsprechend dem Urteil des Gerichtshofs vom 14. Februar 1990 in der Rechtssache C-301/87 („Bous- sac“) (7) nach den österreichischen Verfahren und Vor- schriften zu erfolgen einschließlich der Zahlung von Zin- sen ab dem Tag der Gewährung der Beihilfe bis zu ihrer tatsächlichen Rückzahlung zu einem Prozentsatz, der dem Referenzzinssatz für die Berechnung des Nettosubven- tionsäquivalents der Regionalbeihilfen in Österreich ent- spricht — HAT FOLGENDE ENTSCHEIDUNG ERLASSEN: bekanntgegeben hatte. Außerdem ist die Beihilfe mit dem Gemeinsamen Markt unvereinbar, weil keine der Voraus- setzungen des Artikels 92 Absätze 2 und 3 EG-Vertrag und des Artikels 61 Absätze 2 und 3 EWR-Abkommen erfüllt sind. Artikel 2 Österreich stellt sicher, daß das in Artikel 1 genannte Rettungsdarlehen zurückgezahlt wird. Die Rückzahlung des Rettungsdarlehens erfolgt nach den österreichischen Verfahren und Vorschriften einschließlich der Zahlung von Zinsen ab dem Tag der Gewährung der Beihilfe bis zu ihrer tatsächlichen Rückzahlung zu einem Prozentsatz, der dem Referenzzinssatz für die Berechnung des Netto- subventionsäquivalents der Regionalbeihilfen in Öster- reich entspricht. Artikel 3 Die Republik Österreich teilt der Kommission innerhalb von zwei Monaten nach Bekanntgabe dieser Entscheidung die Maßnahmen mit, die ergriffen wurden, um dieser Entscheidung nachzukommen. Artikel 4 Diese Entscheidung ist an die Republik Österreich gerich- tet. Artikel 1 Brüssel, den 1. Juli 1998 Das von der Republik Österreich und vom Land Ober- österreich zugunsten der Actual Maschinenbau AG gewährte verlängerte Rettungsdarlehen von 15 Mio. ATS ist rechtswidrig, weil es Ende Juli 1997 zur Ausführung ihre Stellungnahme gelangte, bevor die Kommission Für die Kommission Karel VAN MIERT Mitglied der Kommission (6) Slg. 1990, S. I-959, Randnummer 66. (7) Slg. 1990, S. I-307, Randnummer 22


title: Dictamen del Comité Económico y Social sobre la «Propuesta de Reglamento (CE, CECA, Euratom) del Consejo por el que se modifica el Reglamento Financiero, de 21 de diciembre de 1977, aplicable al Presupuesto General de las Comunidades Europeas»

eurovoc_concepts:
Economic and Monetary Union
financial management
financial regulation
general budget (EU)
operation of the Institutions

text: C 284/54 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 14. 9. 98 Dictamen del Comité Econo´ mico y Social sobre la «Propuesta de Reglamento (CE, CECA, Euratom) del Consejo por el que se modifica el Reglamento Financiero, de 21 de diciembre de 1977, aplicable al Presupuesto General de las Comunidades Europeas» (1) (98/C 284/10) El 26 de mayo de 1998, de conformidad con el artı´culo 198 del Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, el Consejo decidio´ consultar al Comité Econo´ mico y Social sobre la propuesta mencionada. La Seccio´n de Asuntos Econo´ micos, Financieros y Monetarios, encargada de preparar los trabajos en este asunto, aprobo´ su dictamen el 9 de junio de 1998 (ponente: Sr. Donovan). En su 356o Pleno de los dı´as 1 y 2 de julio de 1998 (sesio´ n del 1 de julio de 1998) el Comité Econo´ mico y Social ha aprobado por 139 votos a favor, ninguno en contra y 6 abstenciones el presente Dictamen. La motivacio´n de la propuesta de modificaciones 1. especı´ficas del Reglamento Financiero es la siguiente: 3. Observaciones del CES — por una parte, el inicio de la tercera fase de la unio´n econo´ mica y monetaria y la introduccio´ n del euro, en substitucio´n del ecu y de las monedas nacionales de los once Estados miembros participantes, como moneda comu´n de dichos Estados; — por otra parte, el Tratado de Amsterdam deroga el protocolo no 16 del Tratado de Maastricht relativo al Comité Econo´ mico y Social y al Comité de las Regiones, en el que se prevé una estructura organizativa comu´n para ambos organismos. 2. Propuestas de la Comisio´n 2. 1. La Comisio´ n propone que toda mencio´ n del ecu que figure en el Reglamento Financiero sea sustituida por una referencia al euro, que los derechos y obligaciones de la Unio´n se expresen y ejecuten en euros, y que se precise que todas las referencias a las monedas nacionales se limitan a las monedas de los Estados miembros que no participan en el euro. Dado que las sumas vinculadas a algunas medidas (depo´sitos que no devengan intereses y multas) previstas en el «Pacto de Estabilidad Creci- miento» deben transitar por el presupuesto, la Comisio´n propone una modificacio´n para detallar la técnica exacta de contabilizacio´n de estos importes. Respecto de la derogacio´ n del Protocolo no 16 del 2. 2. Tratado de Maastricht, la Comisio´ n propone suprimir todas las referencias a la estructura organizativa comu´n del Comité Econo´ mico y Social y del Comité de las Regiones, ası´ como crear una seccio´ n especı´fica dentro del presupuesto para cada uno de estos dos organismos. (1) DO C 149 de 15. 5. 1998, p. 21. 3. 1. El CES se felicita por el hecho de que el euro, a diferencia del ecu, no se limitara´ a ser un instrumento escritural basado en una cesta de monedas sino que constituira´ una moneda de pleno derecho. La propuesta de la Comisio´ n con modificaciones especı´ficas es una necesaria adaptacio´ n técnica del Reglamento Financiero de la Unio´n con vistas a la tercera fase de la unio´ n econo´ mica y monetaria. 3. 2. En las propuestas de la Comisio´n también se tienen en cuenta los problemas especı´ficos derivados del hecho de que todos los Estados miembros no participara´n en el euro desde el principio. Un nuevo artı´culo 35 dispone que la Comisio´n transmitira´ trimestralmente a cada Estado miembro que no haya adoptado el euro un extracto de las transferencias efectuadas en la moneda de este Estado miembro hacia otra moneda y viceversa. Las modificaciones propuestas relativas a los 3. 3. depo´sitos y multas previstos en el «Pacto de Estabilidad y Crecimiento» garantizara´n la necesaria transparencia de la gestio´n financiera de la Unio´n Europea. Las cantidades correspondientes a depo´ sitos o multas so´lo se tendra´n en cuenta cuando se hayan agotado las vı´as de recurso y el depo´ sito o la multa tenga cara´cter definitivo. 3. 4. La decisio´ n del Consejo de derogar el Protocolo no 16 del Tratado de Maastricht que establece que «El Comité Econo´ mico y Social y el Comité de las Regiones dispondra´n de una estructura organizativa comu´n» implica obviamente la supresio´ n de la parte C de la seccio´ n VI del presupuesto, ası´ como la redistribucio´n de los fondos presupuestarios inscritos hasta ahora en las lı´neas de dicha parte entre los presupuestos especı´ficos del CES y del CDR. Dado que el presupuesto ya precisa el origen de los puestos de la estructura organizativa comu´n (2), su reparto es relativamente simple. Por su (2) DO L 44 de 16. 2. 1998, p. 158, cuadro de efectivos de la seccio´n VI, parte C: Estructura organizativa comu´n. Nota a pie de pa´gina no 3: «De ellos, 408 puestos provenientes del Comité Econo´mico y Social y 108 puestos del Comité de las Regiones». 14. 9. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 284/55 parte, la distribucio´ n de los créditos no vinculados a puestos podrı´a basarse en los resultados del sistema analı´tico de contabilidad desarrollado de acuerdo con lo dispuesto en el artı´culo 22 del Reglamento Financiero. 3. 5. El CES acoge favorablemente la propuesta de la Comisio´n de crear secciones especı´ficas del presupuesto para cada uno de los organismos consultivos. Esta presentacio´n creara´ un marco presupuestario indepen- diente para cada Comité, lo que les permitira´ fijar sus propias prioridades y ejercer una autonomı´a respon- sable. 3. 6. Habida cuenta de la experiencia adquirida y, en especial, de la economı´a de escala obtenida merced a la estructura organizativa comu´n, el CES comprende y acepta que, desde un punto de vista econo´ mico, es u´til mantener una cooperacio´ n, con cara´cter voluntario, respecto de la cadena de produccio´n y, en caso de que ambas sedes estén pro´ximas, de las funciones vinculadas a los inmuebles. Bruselas, el 1 de julio de 1998. El Presidente del Comité Econo´mico y Social Tom JENKINS Dictamen del Comité Econo´ mico y Social sobre: — la «Propuesta de Reglamento (CE) del Consejo que modifica el Reglamento (CEE) no 1766/92, por el que se establece la organizacio´n comu´n de mercados en el sector de los cereales, y que deroga el Reglamento (CEE) no 2731/75, por el que se establecen las calidades tipo del trigo blando, el centeno, la cebada, el maı´z y el trigo duro», y — la «Propuesta de Reglamento (CE) del Consejo por el que se establece un régimen de apoyo a los productores de determinados cultivos herba´ceos» (1) (98/C 284/11) El 4 de junio de 1998, de conformidad con los artı´culos 43 y 198 del Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, el Consejo decidio´ consultar al Comité Econo´ mico y Social sobre las propuestas mencionadas. La Seccio´ n de Agricultura y Pesca, encargada de preparar los trabajos en este asunto, aprobo´ su dictamen el 16 de junio de 1998 (ponente: Sr. Bastian). En su 356o Pleno de los dı´as 1 y 2 de julio de 1998 (sesio´n del 1 de julio) el Comité Econo´mico y Social ha aprobado por 98 votos a favor, 33 votos en contra y 15 abstenciones el presente Dictamen. 1. Observaciones generales El Comité sen˜ ala la importancia y el cara´cter 1. 1. estratégico de los cultivos herba´ceos (cereales, oleagino- sas, proteaginosas) para la Unio´n. Los datos citados en el Anexo 1 ilustran bien esta situacio´n. 1. 2. El Comité considera que la Unio´n debe continuar sus esfuerzos para recuperar su mercado interior en este sector (sobre todo en lo que se refiere a la alimentacio´n animal), constituir una reserva alimentaria y elaborar un plan estratégico para poder responder a las oportuni- (1) DO C 170 de 4. 6. 1998, p. 1-4. dades que ofrezcan los mercados internacionales, a saber: — crecimiento de la poblacio´n mundial, — crecimiento del poder adquisitivo (también en los paı´ses en vı´as de desarrollo), y — aumento de la demanda mundial de carne (sobre todo en el Sudeste de Asia), lo que deberı´a provocar una progresio´n en la demanda de cereales y oleopro- teaginosas. El Comité no ignora, sin embargo, los lı´mites 1. 2. 1. impuestos al sector europeo de los cultivos herba´ceos por el acuerdo agrı´cola de la Ronda Uruguay, firmado en Marrakech en 1994, y sobre todo a las exportaciones


title: Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä"

eurovoc_concepts:
European treaties
State aid
administrative transparency
control of State aid
restriction on competition

text: C 284/10 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 14. 9. 98 ta perusongelmaa: teknologia ja sen sovellutukset kehit- tyvät huomattavasti nopeammin kuin sääntely. Menette- lyiden keventämisen tulisi olla mukana pohdinnoissa, joita kansainvälisten ja yhteisötason elinten olisi pi- dettävä tärkeimpänä velvollisuutenaan eri yhteisöjä kohtaan. Bryssel 1. heinäkuuta 1998. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä” (1) (98/C 284/04) Neuvosto päätti 11. maaliskuuta 1998 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut teollisuus-, kauppa-, käsiteollisuus- ja palvelujaosto antoi lausuntonsa 3. kesäkuuta 1998. Esittelijä oli Mario Sepi. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 1. –2. heinäkuuta 1998 pitämässään 356. täysistunnossa ¨ (heinäkuun 1 päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. A änestyksessä annettiin 135 ääntä puolesta, 1 vastaan, ja 3 pidättyi äänestämästä. 1. Johdanto 1. 1. Komitea on ilmaissut useaan otteeseen kanta- naan, että tarvitaan kilpailua koskevia säännöksiä, jotka ovat perinpohjaisia ja oikeudellisesti sitovia. 1. 2. Komitea korosti jo kilpailupolitiikkaa käsitte- levästä XXII raportista antamassaan lausunnossa (2) komission aiheesta antamien säännösten tärkeyttä ja tarpeellisuutta, jotta kaikille asianosaisille taattaisiin avoimuus ja mahdollisimman suuri oikeusvarmuus. 1. 5. Nyt käsiteltävä ehdotus on jatkoa asetukseen Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 92 ja 93 artik- lan soveltamisesta tiettyihin valtion laaja-alaisen tuen muotoihin (3). 1. 6. Komitea rohkaisee komissiota laajentamaan lainsäädäntötyötään sellaisen toimenpidekokoelman luomiseksi, joka yhtenäistää ja selventää koko aihetta myös laajentumista ajatellen. 1. 7. Toimenpiteen yhteydessä on kiinnitettävä huo- miota eräillä Euroopan teollisuuden herkillä aloilla kilpailevien jäsenvaltioiden myöntämään tukeen. 1. 3. Komitea toteaa, että sekä taloudelliset ja oikeu- delliset toimijat että yleisemmin julkinen mielipide ovat kehittyneet entistä valveutuneemmiksi kilpailuasioissa kaikissa EU:n jäsenvaltioissa. Tämä johtuu hyvistä tuloksista, jotka on saatu hintasäännöstelyssä ja kilpailu- kyvyn kasvussa. 1. 8. Asetusehdotuksella pyritään tehokkuuden ja avoimuuden väliseen vaikeasti saavutettavaan tasapai- noon. Komitea on sitä mieltä, että yhteisön toimielinten olisi yleisesti ottaen kiinnitettävä nykyistä enemmän huomiota avoimuuteen ja kolmansien osapuolten oi- keuksiin. 1. 4. Juuri tässä tilanteessa tarvitaan lainsäädäntöä, jotta komission toiminta olisi entistä avoimempaa ja järjestelmällisempää. 2. Komission asiakirja 2. 1. menettelytapaehdotus, Ehdotus neuvoston asetukseksi on ensi sijassa jossa yhtäältä kodifioidaan (1) EYVL C 116, 16. 4. 1998, s. 13. (2) EYVL C 34, 2. 2. 1994. (3) EYVL C 129, 27. 4. 1998. 14. 9. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 284/11 nykyiset käytännöt ja toisaalta ”selvennetään tiettyjä näkökohtia ja tiukennetaan sääntöjä” nykyistä tehok- kaamman valvontajärjestelmän luomiseksi. 2. 10. Lisäksi säädetään yhteistyöstä kilpailua valvo- vien riippumattomien kansallisten elinten kanssa muuta- missa erityistapauksissa (21 artikla). kohtaan Komission ehdotus vahvistaa sen, että 93 artiklan 2. 2. ja perustuva 3 täytäntöönpanokielto muodostavat valvontajärjes- telmän perustan. Toisaalta komissiolle jää yksinomai- nen toimivalta päättää asiasta (2 ja 3 artikla). ilmoittamisvelvollisuus 2. 3. 4 artiklassa säädetään komission tekemästä il- moituksen tutkimisesta sekä päätöksenteon määräajois- ta, joiden kuluttua tukea pidetään komission hyväk- symänä ilman muodollista päätöstä. Samoin ilmoitus katsotaan peruutetuksi, 2. 4. jos jäsenvaltio ei anna ilmoituksen ensimmäisen tutkimisen jälkeen komission pyytämiä tietoja (5 artikla). 2. 5. Muodollisen tutkintamenettelyn jälkeen komis- sio päättää, onko tuki soveltuva; se voi hyväksyä tuen tietyin edellytyksin tai päättää, ettei se ole soveltuva (7 ja 11 artikla). 2. 5. 1. Mikäli tuki on myönnetty laittomasti eikä se sovellu yhteismarkkinoille, komissio päättää, että jäsenvaltion on perittävä tuki takaisin (14 artikla). 2. 11. Yleisissä säännöksissä säädetään, että tehdyt päätökset osoitetaan vain jäsenvaltioille ja että komissio julkaisee virallisessa lehdessä tiivistelmän päätöksistä, vaikka päätöksestä on mahdollisuus saada jäljennös todistusvoimaisella kielellä tai kielillä (25 artikla). Lopuksi säädetään jäsenvaltioiden edustajista 2. 12. koostuvasta neuvoa-antavasta valtiontukikomiteasta, joka avustaa komissiota vain toteutussääntöjä koske- vissa asioissa eikä päätöksenteossa (27 artikla). 3. Yleistä Komitea korostaa käsiteltävän 3. 1. asetuksen tärkeyttä, sillä sen avulla järjestetään ja rationalisoidaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomioissa ilmais- tuja käytänteitä ja periaatteita sekä luodaan niille yhtenäinen rakenne. 3. 2. Komitea on kuitenkin sitä mieltä, että kilpailua koskevien yhteisön toimien lainsäädännöllisiin järjeste- lyihin olisi panostettava edelleen siten, että kilpailuasi- oissa saavutetaan muutamassa vuodessa nykyistä suu- rempi oikeusvarmuus. Perusteena on sisämarkkinoiden ja rahaliiton konkreettisesta toteuttamisesta johtuva kehityksen nopeutuminen. 2. 6. 10 ja 11 artiklassa käsitellään tuen maksamisen keskeyttämistä ja tilapäistä takaisinperimistä, mikäli tukien katsotaan saatujen tietojen perusteella olevan laittomia ”riippumatta siitä, mistä [tiedot] on saatu”. Komitean mielestä asetus olisi laajennettava 3. 3. verotuksellisten käyttöönoton käytännesääntöjen jälkeen käsittämään yksittäisiä valtioita koskevia vero- tuksellisia toimenpiteitä, jotka aiheuttavat jäsenvalt- ioiden välisiä kilpailuvääristymiä. Tukien takaisinperimistä käsitellään 14 artik- 2. 7. lassa, jossa säädetään jäsenvaltion käytössä olevien oikeudellisten välineiden hyödyntämisestä sekä siitä, että ”kansallisen lainsäädännön mukaisilla muutoksen- hakukeinoilla ei saa olla lykkäävää vaikutusta”. 2. 8. Laittomien tukien ohella ehdotuksessa käsi- tellään myös ”tukien väärinkäyttöä” (15 artikla) sekä tukia, jotka eivät ”enää sovellu yhteismarkkinoille”. Asetuksessa säädetään mahdollisuudesta pyytää 2. 9. jäsenvaltioita hyväksymään ”aiheellisia toimenpiteitä”, jotta tuet olisivat yhteismarkkinoille soveltuvia. Asetuk- sessa säädetään myös kahdesta valvontajärjestelmästä, jotka ovat jäsenvaltioiden vuosikertomusten tarkistami- nen sekä itse paikalla tehtävät tarkastukset (19 ja 20 artikla). Erityisiä toimia tarvitaan käytössä olevien oikeu- 3. 4. dellisten käsitteiden selventämiseksi ja niiden erikielisten toisintojen yhdenmukaistamiseksi, jotta kaikki asiano- saiset tulkitsevat ne samalla tavoin. Esimerkiksi nyt käsiteltävässä asetuksessa on määriteltävä nykyistä sel- keämmin laittoman tuen ja tuen väärinkäytön välinen ero olkoonkin että niiden oikeusseurausten on oltava yhdenmukaisia. Kilpailukysymyksissä komissiolla on sekä lainsä- 3. 5. ädäntö- että toimeenpanovalta. Komitea on jo ilmaissut kannattavansa tällaista toimivallan yhdistämistä. Tässä yhteydessä olisi kuitenkin tarkennettava valitusmenette- lyä ja komission päätösvelvoitetta asianosaisen tätä vaatiessa. Tiedon hankintaa koskevan 10 artiklan 1 koh- dan epämääräinen muotoilu näyttää antavan komissiolle liian paljon pelivaraa. Komitean mielestä asianomaisille kolmansille osapuolille on taattava valitusoikeus, ja komissio on joka tapauksessa velvoitettava antamaan vastaus. C 284/12 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 14. 9. 98 3. 6. Muodollisten sääntöjen käyttöönotto on kuiten- kin ainutlaatuinen tilaisuus lisätä avoimuutta ja taata kolmansille osapuolille oikeus saada tietoa, tulla kuul- luksi sekä ilmaista mielipiteensä ennen päätöksentekoa. Kolmansien osapuolten asialliset huomiot auttavat ko- missiota parantamaan työnsä laatua, tiukentamaan valvontaa sekä vaikuttamaan siihen, että kilpailuvääris- tymät sisämarkkinoilla vähenevät. 3. 7. Avoimuuden lisääntyminen ja kolmansien osa- puolten nykyistä laajemmat oikeudet vahvistavat valtion tukien valvontaa. Kilpailijat ja muut asianosaiset voisi- vat vaikuttaa tärkeiden tapausten tutkimusten laajuu- teen. Kilpailevilta yrityksiltä saadut tiedot saattavat myös auttaa komissiota arvioimaan entistä paremmin kulloistenkin tukien vaikutuksia markkinoilla. Kolman- sien osapuolten oikeuksien lisääminen voisi näin kaiken kaikkiaan vaikuttaa valtion tukien kokonaismäärän laskuun. 3. 8. Valtion tukiin kuuluvat perustamissopimuksen ja tuomioistuimen mukaan myös ei-rahalliset tuet, jotka vääristävät kilpailua. Komission olisi kiinnitettävä suur- ta huomiota käsiteltävän asetuksen soveltamiseen näihin tukiin erityisesti silloin, kun jäsenvaltiot eivät ilmoita niistä. Komission olisi myös otettava käyttöön säännökset tällaisten tapausten paljastamiseksi. Komitea kehottaa komissiota arvioimaan, onko 3. 9. hyödyllistä julkistaa uusia tukia koskevia jäsenvaltioi- den ilmoituksia tiivistetyssäkään muodossa. Komissio käsittelee ehdotuksessaan arkaluon- 3. 10. toista valtiollisen rakennepolitiikan aluetta. Kun ajatel- laan asetuksen poliittista merkitystä, siinä olisi oltava selkeitä joissa kiinnitetään nykyistä enemmän huomiota avoimuuteen ja tiedotukseen myös julkisuuden kannalta. säännöksiä, 4. Erityistä Tuomioistuimen määritelmän mukaan myös toi- 4. 1. met, jotka eivät ole tukia, mutta jotka aiheuttavat samankaltaisia vaikutuksia (2 artikla), täyttävät valtion tuen tunnusmerkit. Asetukseen sisältyvä määrittely (2 artikla) olisi selkeytettävä. 4 artiklan 6 kohdan mukaan ilmoitus on nimittäin 4. 2. tehtävä kaksinkertaisena, mikä raskauttaa menettelyä huomattavasti. 4. 3. Kolmannen osapuolen oikeuksien suhteen on yleisesti ottaen huomautettava, että ehdotuksesta puut- tuu kohta, joka oikeuttaisi komissiota julkistamaan sen, että yksityinen tuki on ilmoitettu ja tukea koskeva perustieto annettu. Vaikka kaikkien ilmoitusten julista- minen ei olekaan perusteltua, olisi erityisen monimut- kaisten aiheiden julkistamisen salliva joustava säännös hyödyllinen. Tällaisen säännöksen puuttuminen haittaa avoimuutta ja loukkaa kolmansien osapuolten oi- keuksia. 4. 3. 1. Komitea on sitä mieltä, että kaikkien lausunnon antaneiden olisi saatava lopullinen päätös kirjallisena. Sen lisäksi olisi määrättävä, että kuka tahansa asianosai- nen komissiossa voi tehdä ilmoituksen laittomista tuista tai tukien väärinkäytöstä. Jos komissio ei pidä sille toimitettuja tietoja riittävinä, olisi sen ilmoitettava tästä asianosaiselle. Komissio olisi velvoitettava ilmoittamaan päätöksistään asianosaiselle täydellisen tekstiversion muodossa. Tämä näyttää joissain tapauksissa olevan myös tuomioistuimen linja (1). 4. 4. Laittomien tukien takaisinperiminen on arka- luontoinen ongelma, koska oikeudelliset ja hallintotek- niset menetelmät vaihtelevat jäsenvaltioittain. Sen vuok- si komitea kannattaa komission toimia, joiden tarkoi- tuksena on tehostaa asian käsittelyä erityisesti sovelta- malla tuen maksamisen keskeyttämistä ja sen tilapäistä takaisinperintää (11 artikla) sekä 14 artiklan 3 kohtaa, jonka mukaan ”kansallisen lainsäädännön mukaisilla muutoksenhakukeinoilla ei saa olla lykkäävää vaikutus- ta”. Näiden kahden säännöksen avulla tehostetaan konkreettisesti komission toimia. 4. 5. Asetuksessa ei mainita, mitä tapahtuu, jos jäsen- valtioiden oikeusjärjestykset eivät mahdollista komis- sion päätöksen täytäntöönpanoa välittömästi ja tehok- kaasti. Jotta yhtäläisten ehtojen periaatetta noudate- taan, jäsenvaltioiden on toimittava välittömän takaisin- perimisen mahdollistamiseksi, kun taas komission on valvottava, että viivästyksiä aiheuttavia menettelyjä ei kehitetä eikä oteta käyttöön. 4. 6. Komitea on sitä mieltä, että väärinkäytetyt tuet olisi vaadittava takaisin siitä hetkestä lähtien, kun ne eivät enää ole yhdenmukaisia yhteisön säännösten kanssa eli ovat siis laittomia. 4. 7. Komitea pitää 20 artiklassa mainittuja itse pai- kalla tehtäviä tarkastuksia hyvin tärkeinä. Artiklassa mainitaan kuitenkin, että kyseisen jäsenvaltion on suos- tuttava asiantuntijoiden nimittämiseen, mikä saattaa johtaa asian välttelyyn ja pitkittymiseen. Tämän vuoksi olisi järkevää asettaa määräaika, ja komissiolla olisi oltava asiantuntijoiden nimittämisessä viimeinen sana. 4. 8. Perustamissopimuksen määrittelyn perusteella asetuksen 25 artiklassa ehdotetaan, että vain komissiolla ylläpitää suhteita jäsenvaltioiden viranomaisiin. Koska useissa jäsenvaltioissa tukia käsitellään hajautetusti, (1) Sytraval-tuomio. 14. 9. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 284/13 pitäisi perustamissopimusta tulkita siten, että tällaisissa jäsenvaltioissa voitaisiin olla suoraan yhteydessä paikal- lisviranomaisiin. Näin lyhennettäisiin hallinnollisia käsittely aikoja, jotka liittyvät komission ja jäsenvaltion viranomaisten yksinomaisiin suhteisiin. Sama pätee myös perustamissopimuksessa mainittuun ”valtion tuki” -käsitteeseen, jota kuitenkin tulkitaan laajemmin siten, että siihen kuuluvat kaikki julkisen tuen muodot. 4. 9. Päätöksestä tehdyn tiivistelmän julkaiseminen virallisessa lehdessä nopeuttaa menetelmiä, mutta vähentää niiden avoimuutta. Koska käännösongelmat ovat tulevaisuudessa kuitenkin lisääntymään päin, tiivis- telmän julkaiseminen on todennäköisesti järkevää. Päätösten julkaisemisen oikea ajoittaminen on nimittäin niiden tehokkuuden kannalta oleellista. Päätösten julkai- seminen kokonaisuudessaan kaikilla virallisilla kielillä vaatii komission teknisten resurssien huomattavaa lisää- mistä. 4. 10. Sen vuoksi komitea pahoittelee, ettei ehdotuk- sessa mainita määräaikoja toista vaihetta eli muodollista tutkintaa varten; myöskään kahden kuukauden määräa- jan alkamisaika ei ole selkeä. Määräajat lisäisivät kaikkien osapuolten oikeusvarmuutta. Komissio ei voi Bryssel, 1. heinäkuuta 1998. perustella määräaikojen puuttumista voimavarapulalla, etenkään koska se suunnittelee soveltavansa ryhmäpoik- keuksia tulevaisuudessa. Asetusluonnoksesta ei ilmene, milloin tuki- 4. 10. 1. ilmoitus on täydellinen, jotta kahden kuukauden määräaika alustavaa arviota varten voisi alkaa. Tämän joka loisi asiassa vuoksi komitea kaipaa säännöstä, oikeusvarmuutta. Sitovasta kaavakkeesta, jota komissio voisi tarjota käytettäväksi tuesta ilmoitettaessa, olisi apua. Komitea kaipaa lisävaihtoehtoja oikeusvarmuu- den lisäämiseksi. 4. 10. 2. Oikeusvarmuuden vuoksi komitea suosittaa edelleen, että yli kymmenen vuotta sitten laittomasti maksettuja tukia käsitellään olemassa olevina tukina. Tämän ajanjakson jälkeen ei tarvittaisi ilmoitusta eikä takaisinperintää. Tällainen säännös on kannatettava, silla kymmenen vuoden määräajan jälkeen ei kilpailun vääristymistä tai kilpailijoille aiheutuvaa välitöntä hait- taa enää tarvitse pelätä. Komission on järjestettävä toimintansa siten, 4. 11. että menettelyt ovat nopeita ja avoimia sekä takaavat oikeusvarmuuden. Ne eivät myöskään saa missään olosuhteissa vaarantaa yritysten normaalia toimintaa. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS