title: Komission toinen kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle rahanpesudirektiivin täytäntöönpanosta

eurovoc_concepts:
credit institution
economic offence
financial institution
financial market
money laundering

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 01. 07. 1998 KOM(1998)4011opull. KOMISSION TOINEN KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE ja NEUVOSTOLLE rahanpesudirektiivin täytäntöönpanosta YHTEENVETO toinen kertomus Euroopan unionin neuvostolle ja Euroopan Tämä on komission täytäntöönpanosta. Siinä parlamentille vuonna 1991 annetun pyritään vastaamaan niihin kysymyksiin, joita nämä kaksi toimielintä ovat tuoneet esille tarkastellessaan vuonna 1995 esiteltyä komission ensimmäistä kertomusta. rahanpesudirektiivin unionin Koska rahanpesu on maailmanlaajuinen ongelma, tämän toisen kertomuksen aluksi Euroopan laajemmassa kansainvälisessä yhteydessä. Kertomuksessa luodaan katsaus toimenpiteisiin, joita on toteutettu sanoman levittämiseksi kolmansiin maihin. Katsauksesta käy ilmi, että kahden tärkeimmän kansainvälisen rahanpesukonferenssin ratifiointi on edistynyt merkittävästi. tarkastellaan rahanpesun vastaisia toimia Direktiivin täytäntöönpanon laajuus on ollut erittäin tyydyttävää. Kaikki jäsenvaltiot ovat panneet direktiivin täytäntöön kansallisessa lainsäädännössä ja tällä hetkellä on käynnissä vain yksi rikkomismenettely. Kertomuksesta käy ilmi kaikissa jäsenvaltioissa tapahtunut merkittävä kehitys, jonka seurauksena yhä useammasta vakavasta rikoksesta saadun hyödyn pesu on kriminalisoitu. avulla joiden tarkastellaan toimenpiteitä, Kertomuksessa torjumaan valuutanvaihtotoimistojen ja muiden, myös sääntelemättömien rahoitusalan toimien kautta tapahtuvaa rahanpesua. Lisäksi siitä käy ilmi, että edistystä on tapahtunut myös useilla rahoitussektorin ulkopuolisilla aloilla, jotka on saatettu jäsenvaltioissa voimassa olevan rahanpesua koskevan lainsäädännön piiriin. Kertomuksessa pohditaan myös sitä, voitaisiinko rahanpesun vastaisia toimenpiteitä kohdistaa myös eräisiin rahoitussektorin erityisen ulkopuolisiin arkaluonteinen kysymys. lakimiesammatteihin, mikä on ammatteihin, erityisesti pyritään Muun muassa edellä mainittujen kysymysten kohdalla kertomuksessa viitataan koskevaan yksityiskohtaiseen toimintasuunnitelmaan, jonka Amsterdamissa kokoontunut Eurooppa-neuvosto hyväksyi. järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa tarkastellaan eri toimintaa Kertomuksessa rahanpesun torjunnasta vastaavien viranomaisten välisen yhteistyön ja tiedonvaihdon parantamiseksi. foorumeilla parhaillaan toteutettavaa liittyviä Parlamentin pyynnöstä komissio käsittelee myös suuntauksia sekä toimintaa, jota toteutetaan parhaillaan muilla foorumeilla rahanpesun kokonaistaloudellisten vaikutusten selvittämiseksi. rahanpesumenetelmiin Tässä kertomuksessa pyritään antamaan myös alustavia tietoja rahanpesun vastaisen toiminnan tuloksista. Ne osoittavat, että epäilyttävistä tilisiirroista tehdään ilmoituksia kaikissa ilmoitettu määrä on huomattavasti alhaisempi. Myös takavarikoitujen varojen määrä näyttää olevan vähäinen. jäsenvaltioissa. Syytemenettelyjen tuomioiden ja Lopuksi kertomuksessa todetaan, että nyt olisi aiheellista ajantasaistaa ja laajentaa direktiiviä parlamentin toivomusten ja järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa koskevan toimintasuunnitelman mukaisesti. 1. JOHDANTO Neuvoston direktiivi 9I/30X/ETY rahoitusjärjestelmän ralianpesularkoituksiin käyttämisen estämisestä annettiin K) päivänä kesäkuuta 1991 '. Kyseisen direktiivin 17 artiklassa säädetään kolmen vuoden välein Euroopan säännönmukaisista parlamentille täytäntöönpanpkertomuksista. annettavista neuvostolle ja Komission ensimmäinen kertomus (KOM(95)54 lopullinen) annettiin maaliskuussa 1995. Se koski 12 jäsenvaltiota, koska Euroopan unioniin hieman aiemmin liittyneet kolme valtiota sekä Islanti ja Norja sisältyivät samankaltaiseen EFTA:n pysyvän komitean tilannetta Euroopan talousalueeseen kuuluvissa EFI A-valtioissa. kertomukseen, laatimaan käsitteli joka Toinen kertomus kattaa kaikki 15 jäsenvaltiota. EFTA:n viranomaiset ovat laatineet samankaltaisen kertomuksen muiden ETA-valtioiden eli Islannin, Liechtensteinin ja Norjan osalta. Ensimmäisessä kertomuksessa kuvailtiin yksityiskohtaisesti, miten direktiivin tärkeimmät säännökset oli pantu täytäntöön jäsenvaltioissa. Siinä puututtiin tärkeimpiin jäsenvaltioiden kohtaamiin ongelmiin ja pyrittiin lisäksi kuvailemaan Euroopan rahanpesun torjunnan ratkaisemattomia ja ongelmallisia kohtia. Neuvosto tarkasteli kertomusta maaliskuussa 1995. Neuvoston päätelmät ovat tämän asiakirjan liitteenä 1. Neuvosto on painottanut päätelmissään erityisesti sitä, että direktiiviä olisi sovellettava yhdenmukaisemmin. Tämä koskee erityisesti sen määrittämistä, mitkä rikokset kuuluvat rahanpesun torjuntaa koskevan lainsäädännön soveltamisalaan ja mitä perinteisen rahoitussektorin ulkopuolisia ammatteja ja yrityslajeja direktiivi koskee. Neuvosto oli myös täysin yhtä mieltä komission kanssa siitä, että rahanpesun torjuntajärjestelmiä pystytään vahvistamaan vain tiivistämällä tämän ilmiön parissa toimivien viranomaisten välistä yhteistyötä. Lisäksi neuvosto kehotti komissiota jatkamaan esille analysointia ja kertomaan (18 kuukauden kuluessa) havainnoistaan. tuotujen kysymysten Euroopan parlamentti kävi laajapohjaista keskustelua rahanpesusta. Komission raporttia tarkasteltiin useissa parlamentin komiteoissa ja sen perusteella järjestettiin kuuleminen. Parlamentin mietintöjä päätöslauselma hyväksyttiin kesäkuussa 19962. Kyseinen 21-kohtainen päätöslauselma on tämän kertomuksen liitteenä 2. 1 EYVLL 166, 28. 6. 1991, s. 77. 2 Asiakirja A4-0187/96 ja EYVL C 198, 8. 7. 1996, s. 245. Parlamentti pyysi lisätietoja rahanpesun torjunnan käytännön tuloksista, uusista rahanpesumenelelmistä ja rahanpesun kokonaistaloudellisista vaikutuksista. Sen mielestä rahanpesuun liittyvän rikoksen määritelmää olisi muutettava siten, että se koskee kaikesta järjestäytyneestä rikollisuudesta saatavan hyödyn pesua, ja se katsoo, että direktiiviä olisi ja yritysryhmiin, joita käytetään rahanpesuun tai joiden voidaan katsoa todennäköisesti olevan mukana rahanpesussa. Parlamentti pyysi komissiolta kertomusta kahden vuoden kuluessa sekä ehdotusta uudeksi direktiiviksi, joka täyttäisi aukot, joita se on havainnut Euroopan unionin rahanpesun torjuntamekanismeissa. sovellettava kaikkiin niihin ammatteihin Tämän kertomuksen tarkoituksena on vastata yhdessä asiakirjassa neuvoston ja Euroopan parlamentin havaintoihin laajalti parlamentin pyytämiä lisätietoja. tarjota mahdollisimman sekä Parlamentin pyynnöstä ja neuvoston valtuuttamana komissio on ottanut laajan lähestymistavan tähän kertomukseen. Euroopan unionissa toteutettuja rahanpesun vain torjuntatoimia lainsäädäntöön, jolla direktiivi on pantu täytäntöön, eikä ainoastaan ensimmäiseen pilariin kuuluviin asioihin. Euroopan unionin toimet pyritään lisäksi asettamaan kansainväliseen yhteyteen. tarkastellaan kokonaisuutena, tarkastelu rajoitu eikä Tämän kertomuksen liitteenä ovat seuraavat Liitteet: Liite 1 kertomuksesta Neuvoston päätelmät komission ensimmäisestä Liite 2 kertomuksesta Euroopan parlamentin päätöslauselma ensimmäisestä komission Liite 3 ratifiointi ja täytäntöönpano Wienin ja Strasburgin yleissopimusten allekirjoittaminen, Liite 4 lainsäädännössä tarkoitetusta rikollisesta toiminnasta rahanpesun Taulukko torjuntaa koskevassa jäsenvaltioiden ja Liite 5 hyväksymän järjestäytynyttä rikollisuutta koskevan kertomuksen suositus 26 Amsterdamin Eurooppa-neuvostolle annetun sen Liite 6 torjuntaa lainsäädännön kattamat toiminnot muilla aloilla kuin rahoitusalalla Jäsenvaltioiden rahanpesun koskevan Liite 7 Egmont-ryhmän päätelmät jäsenvaltioiden ilmoituksia vastaanottavien viranomaisten välisen yhteistyön mahdollisuuksista Liite 8 Liite 9 Epäilyttävistä liiketoimista tehtyjen ilmoitusten lukumäärä Ilmoittamisjärjestelmän tulokset; syytteet ja tuomiot II. EUROOPAN UNIONIN RAHANPESUN TORJUNTATOIMET MAAILMANLAAJUISESSA YHTEYDESSÄ 1. Yleistä Huumausaineiden kauppa ja järjestäytynyt rikollisuus ovat erittäin kansainvälistä toimintaa, eivätkä ne noudata kansallisia rajoja. Vakavista rikoksista saatavan hyödyn pesu on lisääntyvä kansainvälinen ilmiö ja rahan pesijöillä on keinot käyttää hyväkseen tilaisuuksia ja valtioiden torjuntajärjestelmien heikkouksia kaikkialla maailmassa. Rahanpesun vastaista toimintaa on tarkasteltava maailmanlaajuisesti. Vaikka Euroopan unionin jäsenvaltioiden järjestelmät olisivat kehittyneitä, ne eivät ole tehokkaita, jos torjuntamekanismit puuttuvat muista maista tai jos niissä on aukkoja. Tämän vuoksi on erittäin tärkeää, että rahanpesun torjunnasta tiedotetaan kaikkialla maailmassa. Kansainvälisiä rahanpesun vastaista toimintaa johtaa rahoitusalan rahanpesutyöryhmä (FATF). Tässä vuoden 1989 G7-huippukokouksen perustamassa elimessä on 28 jäsentä, eli 26 jäsenmaata, jotka edustavat maailman tärkeimpiä rahoitusmarkkinoita, sekä Euroopan komissio ja Persianlahden yhteistyöneuvosto. Kaikki Euroopan unionin 15 jäsenvaltiota ovat FATF:n jäseniä. FATF antoi 40 suositusta vuonna 1990 ja uudisti niitä vuonna 1996. Ne ovat toimenpiteitä, jotka kattavat rikosoikeuden ja lainvalvonnan, rahoitusjärjestelmän ja sen sääntelyn sekä kansainvälisen yhteistyön. FATF:n jäsenet ovat luvanneet panna nämä suositukset täytäntöön ja kaikkia maita kehotetaan ne hyväksymään. FATF on nyt päättänyt jatkaa toimintaansa myös kuluvan toimikautensa päätyttyä vuoden 1999 puolivälissä. Yksi sen tulevien vuosien tärkeimmistä tehtävistä on maailmanlaajuisen verkon perustaminen rahanpesuntorjunnan sanoman levittämiseksi kaikkialle maailmaan. FATF:n ministerit ja komission jäsen Mario Monti hyväksyivät FATF:n arvion tulevasta toiminnastaan 28. huhtikuuta 1998 ja G7/8-huippukokous hyväksyi sen 15. -17. toukokuuta 1998. Myös Yhdistyneiden kansakuntien järjestelmällä on keskeinen tehtävä rahanpesun torjunnassa. YK:n kansainvälinen huumevalvontaohjelma (UNDCP) käynnisti lokakuussa 1996 laajan rahanpesun vastaisen hankkeen, joka on määrä toteuttaa yhteistyössä YK:n rikoksentorjunnan ja rikosoikeuden toimikunnan kanssa. Näin YK laajentaa tällä alalla toteuttamaansa toimintaa, joka on tähän saakka keskittynyt ainoastaan huumausaineiden kaupasta saatavien rahojen pesun torjuntaan. UNDCP siirtyy nyt YK:n huumeiden valvonta- ja rikosten torjuntaviraston toimialaan. Rahanpesun torjunta on yksi tärkeimmistä New Yorkissa kesäkuussa 1998 järjestettävän YK:n yleiskokouksen huumausaineita koskevan erityisistunnon asialistalla olevista asioista. 2. Yhteisön direktiivin merkitys Vuonna 1991 annettu yhteisön rahanpesudirektiivi oli käännekohta kansainvälisessä rahanpesun vastaisessa toiminnassa, koska sillä annettiin lain voima EU. ssa, ja sen myötä useimmissa FATF:n jäsenvaltioissa, useille rahoitusjärjestelmän väärinkäytön estämiseen liittyvästä 40 suosituksesta. Direktiivissä tunnustettiin, että ongelma on maailmanlaajuinen, ja siinä mainittiin kaksi keskeistä kansainvälistä rahanpesuun liittyvää yleissopimusta, Wienissä vuonna 1988 tehty Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimus huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laitonta kauppaa vastaan, josta otettiin rahanpesun määritelmä, sekä Strasburgissa 1990 tehty rikoksen tuottaman hyödyn rahanpesua, etsintää, takavarikkoa ja menetetyksi tuomitsemista koskeva Euroopan neuvoston yleissopimus, jonka yhtenä päätavoitteena on helpottaa ja edistää kansainvälistä yhteistyötä. Kaksi F ATI7: n 40:stä suosituksesta liittyy näiden kahden kansainvälisen yleissopimuksen allekirjoittamiseen ja ratifiointiin. 3. Wienin ja Strasburgin yleissopimusten täytäntöönpano jäsenvaltioissa Direktiivin liitteenä olevassa hallitusten edustajien neuvoston antamassa lausunnossa jäsenvaltiot ovat sitoutuneet antamaan rikoslainsäädäntöä, jolla ne pystyisivät täyttämään Wienin ja Strasburgin yleissopimusten mukaiset velvoitteensa. jäsenvaltiot ovat Kaikki ratifioineet Wienin yleissopimuksen, ja siihen liittyvät rahanpesun torjuntaa koskevat artiklat on pantu täytäntöön kokonaisuudessaan. allekirjoittaneet sittemmin ja Strasburgin yleissopimuksen osalta on myös edistytty merkittävästi. Liitteessä 3 on tilanne tämän sopimuksen allekirjoittamisen, ratifioinnin ja täytäntöönpanon osalta. Kaikki jäsenvaltiot ovat nyt allekirjoittaneet sopimuksen ja 11 niistä on myös ratifioinut sen. Amsterdamin Eurooppa-neuvostolle toimitettu ja sen hyväksymä järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa koskeva toimintasuunnitelma3 velvoittaa jäsenvaltiot ratifioimaan tämän kansainvälisen yleissopimuksen (ja myös muut kansainväliset sopimukset) vuoden 1998 loppuun mennessä tai laatimaan kirjallisen kertomuksen havaituista ongelmista kuuden kuukauden välein. 4. Direktiivin ja muiden vastaavien säädösten täytäntöönpano kolmansissa maissa 4. 1 Euroopan talousalueeseen kuuluvat valtiot Direktiivi koskee ETA-sopimuksen nojalla Islantia, Liechtensteinia ja Norjaa, ja EFTA:n valvontaviranomainen on laatinut vastaavan kertomuksen direktiivin täytäntöönpanosta kyseisissä maissa. E Y V L C 2 5 I, 15. 8. 1997, s. I 4. 2 Keski-ja Itä-Euroopan maat Rahanpesudirektiivi on oleellinen osa yhteisön säännöstöä' ja kaikilla hakijamailta vaaditaan sen täytäntöönpanoa. Tähän toimintaan osallistuminen on osa liittymistä valmistelevaa strategiaa. Kaikki assosiaatiosopimukset sisältävät artiklan, jossa allekirjoittajamaat sitoutuvat torjumaan rahanpesua yhteisön ja muiden kansainvälisten, erityisesti FATF:n normien mukaisesti. Phare-ohjelmaan kuuluvan monenvälisen huumeidenvastaiseen taisteluun keskittyvän ohjelman avulla komissio tarjoaa 13 KIE-maalle rahanpesun torjuntaan liittyvää teknistä apua. järjestäytyneen On myös huomattava, että torjuntaa koskevan toimintasuunnitelman 3 kohdan mukaan "Eurooppa-neuvosto rohkaisee neuvostoa ja komissiota yhdessä jäsenyyttä hakeneiden Keski- ja Itä-Euroopan maiden, mukaan lukien Baltian maat, kanssa sopimuksen yhteistyöstä rikollisuuden torjumiseksi. ". liittymistä edeltävän rikollisuuden laatimaan 4. 3 Uudet itsenäiset valtiot EU:n ja uusien itsenäisten valtioiden välisissä kumppanuus- ja yhteistyösopimuksissa määrätään molemminpuolisen yhteistyön käynnistämisestä useilla oikeus- ja sisäasioihin liittyvillä aloilla, joihin sisältyy myös rahanpesu. Kuten neuvoston päätöksessä, jolla näitä toimia varten käynnistettiin Tacis-ohjelma, on mainittu, tämän alan teknisen avun hankkeita käynnistetään todennäköisesti pian myös Keski-Aasian maissa. 4. 4 Euroopan neuvoston maat, jotka eivät kuulu FATF:iin Komissio rahoittaa Euroopan neuvoston yhteistä arviointihanketta, jonka tarkoituksena on edistää FATF:n 4():n suosituksen sekä FATF:n itsearvioinnin ja yhteisen arvioinnin ulottamista niihin 21 Euroopan maahan, jotka eivät kuulu FATF:iin. Phare-maiden arvioinnin rahoittamiseen käytetään komission myöntämää lukea. 4. 5 Karibian alue Komissio on käynnistänyt yhteistyössä Yhdysvaltojen kanssa Karibian alueelle mittavan alueellisen rahanpesun valvontahankkeen. Tämä hanke toteutetaan Karibian alueen rahoitusalan rahanpesutyöryhmän (CFATF) avulla. 4. 6 Andien yhteisö Viisi Andien yhteisön jäsentä (Bolivia, Kolumbia, Ecuador, Peru ja Venezuela) allekirjoitti helmikuussa 1998 komission kanssa alueellisen ohjelman rahoitusta koskevan sopimuksen. Ohjelma liittyy huumeiden vastaiseen taisteluun ja siihen sisältyy myös rahanpesun torjuntaan keskittyvä osa. 4. 7 Aasia Ensimmäisen maaliskuussa 1996 pidetyn ASEM-huippukokouksen seurantaan liittyvässä ja syyskuussa 1997 Bangkokissa järjestetyssä ensimmäisessä Aasia—Eurooppa -valtiovarainministerien kokouksessa (ASEM) päätettiin ryhtyä konkreettisiin toimiin EU:n ja Aasian välisen rahanpesun torjuntayhteistyön vahvistamiseksi. Kyseisen päätöksen täytäntöönpanoa koskevia ehdotuksia esitettiin ASEM II-huippukokoukselle, joka pidettiin Lontoossa huhtikuussa korostettiin rahoitusjärjestelmien avoimuuden merkitystä rahanpesun torjunnassa sekä ASEM- maiden yhteistyön tarpeellisuutta. Aasian ja Tyynenmeren alueen ryhmän kokouksen sihteeristön kanssa käydään parhaillaan rahanpesua koskevia keskusteluja. 1998. Huippukokouksessa 4. 8 Muut kolmannet maat Komissio pyrkii jatkossakin sisällyttämään rahanpesun torjuntaan liittyvän lausekkeen kaikkiin ja kaiken muotoisiin kolmansien maiden kanssa tekemiinsä sopimuksiin. Vakiolausekkeessa mainitaan yhteistyö ja pyrkimykset torjua rahanpesua sekä sellaisten rahanpesun laatiminen, jotka vastaavat EU:ssa ja kansainvälisillä foorumeilla esimerkiksi FATF:ssa hyväksyttyjä lausekkeita. liittyvien normien torjuntaan III. DIREKTIIVIN TÄYTÄNTÖÖNPANO JÄSENVALTIOISSA 1. Tämänhetkinen tilanne Kaikki jäsenvaltiot ovat panneet rahanpesudirektiivin täytäntöön ja ne ovat ilmoittaneet komissiolle virallisesti täytäntöönpanolainsäädännöstään. Parhaillaan tutkitaan vielä joitakin täytäntöönpanoa koskevia ja täydentäviä lakeja, joista on ilmoitettu vasta äskettäin. Tällä hetkellä on käynnissä vain yksi perustamissopimuksen 169 artiklan mukainen rikkomismenettely sen vuoksi, että jäsenvaltio on laiminlyönyt direktiivin saattamisen osaksi kansallista lainsäädäntöä tai että direktiiviä on sovellettu virheellisesti. Menettely on aloitettu Itävaltaa vastaan ja se koskee nimettömiä säästötilejä, jotka ovat edelleenkin sallittuja Itävallassa. Komissio päätti lokakuussa 1997 viedä asian Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi. 2. Rahanpesun kieltäminen Direktiivin 2 artiklassa säädetään, että rahanpesu on "kiellettävä" kaikissa jäsenvaltioissa. Kuten komission ensimmäisessä kertomuksesta käy ilmi, neuvostossa ei ole päästy yksimielisyyteen direktiivin sisältämästä vaatimuksesta kriminalisoida rahanpesu. Tämä velvoite sisältyy direktiivin liitteenä olevaan lausuntoon (eikä siis itse direktiiviin), ja itse asiassa kaikissa jäsenvaltioissa rahanpesu on määritelty rikokseksi. Direktiivissä vaaditaan ainoastaan huumausaineista saatavan hyödyn pesun kieltämistä, mitä vaadittiin myös Wienin yleissopimuksessa, mutta jäsenvaltioita kannustetaan soveltamaan Strasburgin yleissopimuksen lähestymistapaa, eli niitä kehotetaan torjumaan useammasta erilaisesta rikoksesta (joita kutsutaan myös alkurikoksiksi) saatavan tuoton pesua. TA IT' vahvisti asiaan liittyvää suositustaan vuonna 1996 siten, että jokaisen maan olisi laajennettava huumausaineista saatavan rahan pesun käsitettä siten, että se kattaa kaikki vakavat rikokset. Tämä vastaisi viimeaikaista kehitystä, sillä muuhun kuin huumausaineisiin perustuva järjestäytynyt rikollisuus on kasvanut merkittävästi. Lisäksi on ymmärretty, että epäilyttävistä liiketoimista ilmoittaminen sekä eri maiden oikeus- ja poliisiviranomaisten kansainvälinen yhteistyö helpottuisivat jos alkurikosten määritelmä sisältäisi mahdollisimman suuren määrän rikoksia. Tämä suuntaus on ollut huomattavaa EU:n jäsenvaltioissa. Liitteessä 4 kerrotaan, mitkä alkurikokset sisältyvät lainsäädäntöön eri jäsenvaltiossa. Kaikki jäsenvaltiot ovat muuttaneet tai ovat parhaillaan muuttamassa (Luxemburg) lainsäädäntöään siten, että entistä useamman vakavan rikoksen tuoton pesu kriminalisoidaan. Jäsenvaltiot ovat siis jo vastanneet parlamentin kehotukseen, jonka se esitti päätöslauselmansa 5 kohdassa. rahanpesua koskevaan tällä hetkellä torjuntaa koskevan Tämä merkitsee myös sitä, että järjestäytyneen rikollisuuden toimintasuunnitelman 26 kohdan e alakohta "rahanpesua koskevan direktiivin 6 artiklassa mainittu tiedonantovelvoite olisi laajennettava koskemaan kaikkia vakavia rikoksia" on jo suurelta osin täytetty. Tässä yhteydessä kannattaa ottaa huomioon myös Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskeva yleissopimus sekä sen kaksi lisäpöytäkirjaa. Jäsenvaltiot ovat sitoutuneet kriminalisoimaan petoksesta saadun hyödyn pesun yleissopimuksessa tarkoitetussa merkityksessä. On tärkeää ulottaa henkilöllisyyden tarkistamis-ja tiedonantovelvoite koskemaan myös tätä toimintaa. lahjonnasta ja On valitettavaa, että tämänhetkinen todellinen tilanne ei kuvastu direktiivistä, joka on edelleen keskeinen osa alan kansainvälistä lainsäädäntöä, vaikka toisaalta jäsenvaltioiden rahanpesua koskeva lainsäädäntö on kattavampaa. 3. Rahoitusalan toimintojen kattaminen Luotto- ja rahoituslaitokset laajassa merkityksessä kuuluvat direktiivin soveltamisalaan. Niinpä direktiivin vaatimukset koskevat kaikkia rahoitusalan edustajia. 3. 1 Valuutanvaihtotoimistot Valuutanvaihtotoimistojen osallistuminen rahanpesuun on ollut suuren huomion kohteena. Kyseiset toimistot kuuluvat selvästikin direktiivin soveltamisalaan, mutta kuten ensimmäisessä kertomuksessa mainittiin, niiden toiminnan vakautta ei valvota monessakaan jäsenvaltiossa. Koska niiden tapausten määrä on kasvanut, joissa nämä toimistot ovat osallistuneet rahanpesuun, niihin sovelletaan nyt lähes kaikissa jäsenvaltioissa jonkinlaista virallista valvontaa. vain hetkellä kahdessa Tanskassa Tällä ja Yhdistyneessä jäsenvaltiossa, kuningaskunnassa, ei valuutanvaihtotoimistoille ole asetettu minkäänlaisia edellytyksiä. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on kuitenkin ilmoittanut aikovansa ulottaa valvonnan myös valuulanvaihloloimisfoihin ja Tanska on kertonut larkastelevansa asiaa uudelleen. Muissa tai niissä edellytetään rekisteröintiä ja toimilupaa taikka johtajien tai osakkeenomistajien maineja tutkitaan. Valuutanvaihtotoimistot kuuluvat kuitenkin kaikissa ammattipätevyys jäsenvaltioissa piiriin. Vaikka Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Tanskassa ei ole erityistä valvontajärjestelmää, niiltä on saatu myönteistä palautetta epäilyttävien liiketoimien määrän kehityksestä. jäsenvaltioissa valvotaan toiminnan vakautta rahanpesuntorjuntaa lainsäädännön koskevan joko 3. 2 Muu rahoitustoiminta Parlamentin kertomuksessa viitataan myös muihin mahdollisesti sääntelemättömiin toimintoihin (esimerkiksi maksupalvelut, leasing ja faetoring-rahoitus). Nämä toiminnot kuuluvat rahanpesudirektiivin soveltamisalaan ja jäsenvaltioiden on varmistettava, että direktiivissä asetettuja velvoitteita noudatetaan (esimerkiksi asiakkaiden henkilöllisyyden todistaminen, rekisterien pitäminen ja epäilyttävien liiketoimien raportointi). Parlamentti on pyytänyt komissiota harkitsemaan, voitaisiinko valvontaa koskevia sääntöjä sisällyttää direktiiviin ja missä määrin näin voitaisiin tehdä. Komissio huomauttaa, että nykyisessä direktiivissä ei suoraan puututa valvontaan, ja valvontasäännösten yhteensovittaminen liittyy poikkeuksetta rajat ylittävien palvelujen tarjoamisen tai toiseen jäsenvaltioon sijoittautumisen helpottamiseen. Tiettyjä toimintoja ei myöskään esiinny kaikissa jäsenvaltioissa ja joitakin toimintoja voivat harjoittaa vain tietyt laitokset, joiden toiminta on säädeltyä. Joitakin asiaan liittyviä säännöksiä voi sisältyä myös yrityslainsäädäntöön. ja ovat lisäksi kaikki valuulanvaihlotoimistojen jossakin sääntelemättömässä Jos kuitenkin rahoitustoiminnassa paljastuisi vakavia rahanpesuongelmia, komissio edellyttää, että jäsenvaltiot ryhtyvät toimenpiteisiin, kuten ne edellytetään tehneet jäsenvaltiot ovat hyväksyneet FATF:n rahanpesudirektiivissä suosituksen N:o 8, jonka mukaan hallitusten olisi varmisteltava, että kyseisiin |sääntelemättömiini elimiin sovelletaan samoja rahanpesun torjuntaan liittyviä lakeja tai asetuksia kuin muihinkin rahoituslaitoksiin, ja että nämä lait ja asetukset pannaan tehokkaasti täytäntöön. Komissio kehottaa jäsenvaltioita kiinnittämään huomiota näihin seikkoihin. Komissio FATF. n rahanpesutekniikoita koskevien vuosikertomusten (katso tämän kertomuksen 3. 7 kohta) sekä yhteyskomitean toiminnan kautta. tarkkailua erityisesti kohdalla. tilanteen jatkaa Tätä itse 4. Soveltaminen muihin aloihin kuin rahoitusalaan Direktiivin 12 artiklan mukaan "jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että tämän direktiivin säännökset ulotetaan kokonaan tai osittain koskemaan sellaisia ammatteja ja yrityslajeja, joissa ei ole kyse 1 artiklassa tarkoitetuista luotto- ja rahoituslaitoksista, mutta käytettäväksi joissa rahanpesutarkoituksiin". harjoitettava erityisesti soveltuu toiminta Kuten ensimmäisessä kertomuksessa mainittiin, tämä artikla sisältää velvoitteen, mutta sen väljän sanamuodon vuoksi jäsenvaltiot voivat käyttää harkintavaltaansa sen soveltamisessa. Jotta tämän säännöksen soveltaminen olisi mahdollisimman suurelta osin koordinoitu, yhteyskomitealle annetaan 13 artiklan d kohdassa tehtäväksi "tutkia, tulisiko jokin ammatti tai yrityksen laji sisällyttää 12 artiklan soveltamisalaan, jos todetaan, että tällaista käytetty rahanpesutarkoituksi in". jäsenvaltiossa yrityslajia ammattia jossakin tai on Yhteyskomitea on toteuttanut tätä tehtävää jo jonkin aikaa, mutta se ei ole päässyt yksimielisyyteen 12 artiklan soveltamisesta annettavan komitean virallisen lausunnon sisällöstä. Keskeisin erimielisyyttä aiheuttava kysymys on edelleenkin se, mitä velvoitteita kohdistetaan tiettyihin ammatteihin, erityisesti lakimiesammatteihin. Kysymyksen arkaluontoisuus kävi ilmi jo komission ensimmäisen kertomuksen pohjalta tehdyistä neuvoston päätelmistä. Tässä yhteydessä korostettiin direktiivin yhtenäisempää soveltamisia niihin ammatteihin jotka kuuluvat direktiivin soveltamisalaan, ottaen huomioon lakimiesammattien erityisaseman. ja yrilyslajeihin, Päätöslauselman 4 kohdassa parlamentti "pyytää komissiota, ottaen huomioon yhteyskomitean valmistelut, laatimaan ehdotuksen kyseisen direktiivin tarkistamisesta siten, että direktiiviä välittömästi aletaan soveltaa niihin ammatteihin ja yritysryhmiin, joita todistettavasti käytetään rahanpesuun tai joiden voidaan suoraan tai epäsuorasti katsoa olevan mukana tai todennäköisesti olevan mukana rahanpesussa". Yhteyskomitean toiminnan perusteella voidaan tehdä seuraavia alustavia päätelmiä : - Kaikissa päätöksissä sisällyttää jokin tietty ammatti jäsenvaltion lainsäädäntöön olisi pyrittävä säilyttämään tasapaino asetettavien velvoitteiden ja rahanpesun todellisen uhan välillä. - Olisi vastoin direktiivin periaatteita olla ulottamatta yhtäläistä valvontaa sellaisiin ammatleihin, joihin tosiasiassa liittyy samankaltaisia rahanpesun uhkia kuin valvonnan alaisiin ammatteihin. - Jäsenvaltioiden olisi harkittava, liittyykö useisiin niiden alueella harjoitettaviin ammatteihin huomattavaa rahanpesun uhkaa. Jos näin on, jäsenvaltioiden olisi sovellettava direktiiviä täytäntöönpanevaa lainsäädäntöä kyseisiin ammatteihin siltä osin, kuin siitä todennäköisesti olisi hyötyä. - Kyseiset ammatit liittyvät uhkapelitoimintaan, jota harjoitetaan kasinoissa ja vedonvälityksen sekä arpajaisten yhteydessä; lisäksi näihin ammatteihin kuuluvat arvoesineiden jalokivikauppiaat, jalometallien kauppiaat, taide- ja antiikkikauppiaat, huutokaupanpitäjät ja kolikko-ja postimerkkikauppiaat. kiinteistövälittäjät, kauppiaat, kuten 10 - Mahdollisesti direktiivin täytäntöönpantavat sisältäisivät henkilöllisyyden todistamista koskevan vaatimuksen, jos tietyn rajan ylittävä summa maksetaan käteisellä tai haltijainstrumenttina, rekisterien pitämistä koskevan vaatimuksen sekä mahdollisesti velvoitteen raportoida epäilyttävistä liiketoimista; jotta näillä edellytyksillä olisi merkitystä, olisi luotava tarvittavat menettelyt, joiden avulla varmistetaan niiden toteutuminen. säännökset - Suurin osa valtuuskunnista on ollut yksimielisiä ammatteja koskevasta yleisperiaatteesta, jonka mukaan rahanpesua koskevia säädöksiä voitaisiin soveltaa lakimiesammatteihin, jos lakimiesten suorittamiin rahoitustransaktioihin liittyy rahoituksen välitystä; lisäksi nämä valtuuskunnat ovat luvanneet selvittää, olisiko rahanpesun torjuntaa koskevia säädöksiä sovellettava lakimiehiin ja nolaareihin, jos niiden asema ja toiminnan laajuus sitä vaatisivat. - Useat valtuuskunnista eivät voineet eritellä lakimiesammatlien harjoittajien asiakkailleen tarjoamia palveluja ja ne huomauttivat, että heidän maissaan näillä (ja muilla) ammateilla oli ehdoton salassapitovelvollisuus; jotkut jäsenvaltiot toivoivat, että itsesäätelyn tarjoamia mahdollisuuksia tutkittaisiin tarkemmin ennen kuin lainsäädännön soveltamista näihin ammatteihin. suunnitellaan rahanpesun torjuntaa koskevan Tämä on siis yhteyskomiteassa asiasta käytävän keskustelun tämänhetkinen tilanne. Rahanpesun torjuntaa koskevien säädösten soveltamisesta ammatteihin ja toimintoihin, joiden perinteisesti ei ole katsottu kuuluvan rahoitussektorille, on keskusteltu myös muilla foorumeilla. Dublinissa joulukuussa 1996 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä on sitoumus, jonka mukaan "rahanpesua koskevaa direktiiviä sovelletaan laajennetaan sen soveltamisala koskemaan perinteisen tehokkaasti ja mahdollisesti rahoitusalan ulkopuolisia asiaankuuluvia ammatteja ja elimiä". Sama Eurooppa-neuvosto perusti järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa käsittelevän korkean tason työryhmän, toimintasuunnitelma yksityiskohtaisine jolle annettiin suosituksineen ja toimien toteuttamista koskevine realistisine aikatauluineen. Kyseinen toimintasuunnitelma hyväksyttiin Amsterdamin Eurooppa-neuvostossa kesäkuussa 1997. Suosituksessa 26, josta suuri osa koskee rahanpesun torjuntatoimenpiteitä (ja joka on tämän kertomuksen liitteenä 5), todetaan (kohdassa e), että "rahanpesua koskevan direktiivin 6 artiklassa mainittu tiedonantovelvoite olisi laajennettava koskemaan [. ] direktiivissä mainittujen rahoituslaitosten lisäksi myös muita henkilöitä ja ammatteja". Tämä pyritään toteuttamaan vuoden 1998 loppuun mennessä. laatia kattava tehtäväksi Yhteyskomitea jatkoi keskustelua direktiivin soveltamisesta rahoitusalan ulkopuolisiin riskialttiisiin ammatteihin 11. joulukuuta 1997 pidetyssä kokouksessaan ottaen erityisesti toimintasuunnitelman. huomioon järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa koskevan Komissio pani merkille toimintasuunnitelman tätä alaa koskevat kunnianhimoiset ja kauaskantoiset suositukset, jotka oli hyväksytty korkeimmalla poliittisella tasolla. Keskustelussa käsiteltiin tilannetta eri ammattien, erityisesti lakimiesammattien osalta. Komissio on tutkinut uudelleen jäsenvaltioiden avulla, onko mahdollista erottaa lakimiesammateissa harjoitettavia toimintoja, joihin lainopillista neuvontaa, syytetyn puolustusta ja riita-asioihin liittyviä asianajotehtäviä, saman ammattikunnan harjoittamasta muusta vähämerkityksisemmästä kaupallisesta toiminnasta. liittyy n Järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa koskeva toimintasuunnitelma sisältää ammatteja koskevan toimintasuosituksen, jolla voi olla merkittävä asema sen estämisessä, että näissä ammateissa toimivien henkilöiden tarjoamia palveluja käytetään rahanpesuun. Toimintasuosituksen 12 mukaan olisi suunniteltava toimenpiteitä tiettyjen riskeille rikollisuuden vaikutukselta alttiiden ammattikuntien suojaamiseksi esimerkiksi ottamalla käyttöön käytännesäännöt. Tutkimuksessa olisi ehdotettava erityistoimenpiteitä, lainsäädäntötoimet mukaan lukien, jotta ehkäistäisiin notaarien, lakimiesten, kirjanpitäjien ja tilintarkastajien toimien hyväksikäyttö järjestäytyneessä rikollisuudessa ja heidän osallistumisensa siihen ja jotta varmistettaisiin, että heidän ammattijärjestönsä ja täytäntöönpanoon Euroopan tasolla. Mahdollista yhteistä toimintaa on tarkoitus järjestää vuoden 1999 puolivälissä. käytännesääntöjen järjestäytyneen laatimiseen osallistuvat tällaisten Liitteessä 6 on esitetty tämänhetkinen tilanne siitä, kuinka laajalti jäsenvaltioissa voimassa oleva rahanpesun torjuntaa koskeva lainsäädäntö kattaa myös rahoitusalan ulkopuolisia ammatteja. Liitteestä käy ilmi, että komission ensimmäisen kertomuksen jälkeen on tapahtunut huomattavaa edistystä. Monet jäsenvaltiot ovat lisäksi suunnitelleet laajentavansa kyseisen soveltamisalaa entisestään. Lainsäädännön soveltamisalassa on kuitenkin edelleenkin suuria jäsenvaltioiden välisiä eroja. lainsäädännön Ottaen huomioon nämä erot sekä FATF:n mainitseman muutoksen, jossa rahanpesua on tai siirtynyt perinteiseltä rahoitussektorilta rahoitusalan ulkopuolisiin ammatteihin yrityksiin, ja toiminnalla toimintasuunnitelmalla on oltava yhtä korkeat tavoitteet. toimivaltansa toteuttavalla komission rajoissa 5. Asiakkaiden henkilöllisyyden tarkistaminen silloin, kun asiakas ei suorita liiketoimia henkilökohtaisesti Direktiivin 3 artiklassa edellytetään, että pankkien ja rahoituslaitosten on vaadittava toteutettava todistamaan henkilöllisyytensä, pidettävä rekistereitä ja asiakkaitaan kohtuullisia toimia edunsaajien tunnistamiseksi. Parlamentin mietinnössä ilmaistiin huolestuminen siitä, että edellytykset tarkistaa asiakkaan henkilöllisyys ovat heikenneet, erityisesti silloin, kun kyseessä on suorapankkitoiminta. Yhteyskomitea on useasti keskustellut ongelmista, joita voi ilmetä sellaisten liiketoimien kohdalla, joita asiakas ei suorita henkilökohtaisesti, ja se on laatinut useita periaatteita, joita noudattamalla voitaisiin varmistaa asiakkaiden henkilöllisyyden tarkistaminen. arvion FATF:n FATF on tarkastellut asiakkaan henkilöllisyyden tarkistamista. Se liitti kauden 1996-97 henkilöllisyyden vuosikertomukseen tarkistamiseen liittyvistä toimenpiteistä. Arvion loppupäätelmänä todettiin, että FATF:n jäsenmaissa käytössä olevia henkilöllisyyden tarkistamismenetelmiä voidaan pitää tyydyttävinä. Lisäksi mainittiin, että tätä seikkaa olisi tutkittava edelleen ja erityistä huomiota olisi kiinnitettävä elektronisten ja uusien tekniikoiden kautta tarjottaviin rahoituspalveluihin. rahansiirtojen kehitykseen toteuttamista jäsenten Komissio yhtyy näihin päätelmiin. 12 6. Rahanpesun torjunnasta vastaavien viranomaisten välinen yhteistyö Sekä neuvosto että parlamentti ovat ottaneet esille tämän EU:n rahanpesun torjunnan kannalta erittäin tärkeän kysymyksen. Direktiivin 6 artiklassa viitataan "rahanpesun vastustamisesta vastuussa oleviin viranomaisiin". Siinä ei kuitenkaan tarkenneta, keitä noiden viranomaisten olisi oltava eikä, toisin kuin muissa rahoitusalaa koskevissa direktiiveissä, kyseisten viranomaisten rajat ylittävästä yhteistyöstä ole säännöstä. tämän alan Komission ensimmäisessä kertomuksessa mainittiin, että direktiivillä ei pyritä harmonisoimaan lakeja eikä direktiivi sisällä lainvalvontaa koskevia säännöksiä epäilyttäviä liiketoimia koskevia ilmoituksia vastaanottavista viranomaisista tai niiden järjestäytymisestä. Direktiivissä ei myöskään anneta yhtenäisiä ohjeita siitä, miten tiedon välittämisen jälkeen toimitaan, eikä tiedon jakamisesta muiden kansallisten ja ulkomaisten viranomaisten kanssa. Ensimmäisessä kertomuksessa kuitenkin mainittiin, että koordinointi edellä mainituissa sekä muissa erityisesti torjuntaa ilmoittamisjärjestelmää ja rahanpesun torjuntajärjestelmää kokonaisuutena. rahanpesun koskevissa asioissa lukisi Euroopan neuvoston Strasburgin yleissopimuksen täytäntöönpano kaikissa jäsenvaltioissa tarjoaisi paremman pohjan kansainväliselle yhteistyölle. Kuten edellä on mainittu (katso kohta 2. 3), vaikuttaa siltä, että osapuolet pyrkivät toteuttamaan tämän tavoitteen mahdollisimman nopeasti. täysimääräinen Nämä toimet eivät ehkä kuitenkaan ole riittäviä. Strasburgin yleissopimuksen 18 artiklassa on useita muita perusteita, joiden nojalla yhteistyöstä voidaan kieltäytyä. Parhaillaan toteutetaan erilaisia toimenpiteitä erityisesti tiedonvaihdon parantamiseksi. 6. 1 Epäilyttävistä perustettujen toimielinten välinen tiedonvaihto ja yhteistyö liiketoimista tehtyjen ilmoitusten vastaanottamiseksi Direktiivin 6 artiklassa mainitaan, että jäsenvaltioiden on nimettävä viranomaiset, joille ilmoitetaan epäilyttävistä toimielimiä voidaan myös nimittää kansallisiksi selvittelykeskuksiksi (Finance Intelligence Units, FIU). liiketoimista. Näitä Direktiivissä ei säädetä siitä, miten kyseiset keskukset olisi organisoitava, eikä siinä ole, toisin kuin muussa yhteisön rahoituspalveluja koskevassa lainsäädännössä, säännöksiä salassapitovelvollisuudesta eikä tiedonvaihdosta. Koska selvittelykeskuksilla on erilainen asema ja erilaiset tehtävät eri jäsenvaltioissa (katso jäljempänä), olisi erittäin vaikeaa sovittaa rahanpesua koskevat toimet täysin osaksi EU:n oikeuden ensimmäistä pilaria. Koska tämä on kuitenkin erittäin tärkeä kysymys, direktiivillä voitaisiin mahdollisesti säännellä hallinnollisten selvittelykeskusten välisiä suhteita sekä kannustaa erityyppisiä selvittelykeskuksia yhteistyöhön. 13 Yhdysvaltojen talousrikoksentorjuntaclin (US Financial Crimes Enforcement Network, TÏNCEN) sekä belgialainen Cellule de traitement des informations financières (CTIF) järjestivät Palais d'Egmontissa Brysselissä kesäkuussa 1995 selvittelykeskusten ensimmäisen kansainvälisen kokouksen. Egmont-ryhmä on kokoontunut yhteensä viisi kertaa ja siitä on tullut aidosti kansainvälinen foorumi. Vaikka sillä ei olekaan virallista asemaa, siitä on tullut keskeinen tekijä kansainvälisessä rahanpesun torjunnassa. Egmont-ryhmän päätavoitteet voidaan esittää seuraavasti4 : - laatia luettelo kaikista selvittelykeskuksista - järjestää kokouksia, joissa pohditaan käytännön ongelmia - tiedottaa ryhmän kokemuksista selvittelykeskusten perustamista suunnittelevien tai valmistelevien maiden auttamiseksi - kannustaa ja helpottaa kansainvälistä yhteistyötä ja tiedonvaihtoa eri selvittelykeskusten välillä. Egmont-ryhmän toimintaan on osallistunut yli 30 maata Euroopasta, Pohjois- ja Etelä-Amerikasta, Aasiasta ja Australasiasla. Useat kansainväliset organisaatiot, komissio mukaan lukien, ovat osallistuneet tarkkailijoina sen toimintaan. Egmont-ryhmän piirissä toimii kolme esteiden poistamisen, tiedonvaihdon ja koulutuksen. jotka kattavat oikeudellisten työryhmää, Lakiasiain työryhmä on laatinut yhteistyösopimusmallin eli yhteisymmärryspöytäkirjan. luettelon Työryhmä sisältyvistä osallistujamaiden mahdollisuuksista, edellytyksistä ja rajoituksista. on myös pyrkinyt kyselylomakkeen väliseen avulla yhteistyöhön selvittelykeskusten laatimaan Selvittelykeskukset Yhteistyön merkittävimpänä esteenä on ollut selvittelykeskusten erilainen asema eri eli maissa. hallinnollisiin/välittäviin viranomaisiin, poliisi- ja oikeusviranomaisiin; jotkut voivat olla jopa poliisi- ja oikeusviranomaisten välimuoto ja joidenkin toimielinten luonteesta ei ole tietoa. pääluokkaan, kolmeen voidaan jakaa Jäsenvaltiot yhteistyötutkimus) : jakaantuvat seuraavasti (lähde Egmont-ryhmän kansainvälinen - välittävä elin : Belgia, Suomi (rahoitustarkastus), Ranska, Kreikka, Italia, Alankomaat, Espanja - poliisiviranomainen : Itävalta, Suomi (KRP:n rahanpesun selvittelyryhmä), Saksa, Irlanti, Ruotsi, Yhdistynyt kuningaskunta - oikeusviranomainen : Luxemburg, Portugali - poliisi- ja oikeusviranomaisen välimuoto : Tanska Tiedot perustuvat CTH':n vuosikertomukseen l()95-%. 14 ja tiedonvaihdossa Yhteistyössä ilmenee ongelmia selvittelykeskusten erilaisen oikeudellisen aseman vuoksi. Tämä ei kuitenkaan välttämättä ole ylitsepääsemätön este, koska on olemassa kahdenvälisiä sopimuksia siitä huolimatta, että selvittelykeskusten asema on erilainen eri valtioissa (esim. hallinnollisen ja poliisiviranomaisen väliset sopimukset). Jotkut jäsenvaltiot eivät kuitenkaan voi tehdä tällaisia sopimuksia, koska niiden lain mukaan poliisiviranomaiset voivat tehdä yhteistyötä ainoastaan toisten poliisiviranomaisten kanssa olemassa olevia kanavia käyttäen. Kahdenväliset sopimukset eivät kuitenkaan ole ihanteellinen ratkaisu. Suositeltavampaa olisi päästä monenväliseen ratkaisuun esimerkiksi El. J:ssa tai osana jotakin kansainvälistä yleissopimusta. On selvää, että ratkaisu selvittelykeskusten välisen tiedonkulun ongelmaan edistäisi merkittävästi kansainvälisiä toimintaa rahanpesun torjumiseksi. Lakiasiain Egmont-työryhmä on tehnyt päätelmiä mahdollisuuksista kahdenvälisiin sopimuksiin ja suoraan tiedonvaihtoon. Nämä päätelmät on esitetty EU:n jäsenvaltioiden osalta liitteessä 7. Tiedonkulkua haittaa myös se, että rahoituslaitoksen selvittelykeskuksille lähettämillä epäilyttäviä liiketoimia koskevilla tiedoilla on monessa jäsenvaltiossa erityisluonne, jolloin ne saavat erityiskohtelun. Usein tietoja käsitellään erityisen luottamuksellisesti (millä epäilemättä halutaan voittaa rahoitussektorin luottamus), eikä tällaisia perinteisiä poliisi-/oikeusteitä. Selvittelykeskukset suodattavat usein tällaiset tiedot ja laativat alustavan analyysin ennen kuin tieto luovutetaan poliisi-/oikeusviranomaisille. Tiedot voi suodattaa esimerkiksi erillään toimiva poliisiviranomainen. säädösten mukaan automaattisesti tällaisia levittää tietoja saa 6. 2 Rahanpesua koskevien tietojen vaihto sen jälkeen, kun ne ovat poliisi- ja oikeusviranomaisten saatavilla Edellä mainittu suodatintoiminto on otettava huomioon tehtäessä parhaillaan käynnissä olevaa kolmanteen pilariin liittyvää toteutettavuustutkimusta, joka koskee EU:n laajuisen elektronisen tiedon välitysjärjestelmää. Tällä järjestelmällä välitetään rahanpesuun liittyviä liiketoimia koskevaa tietoa, jota käytetään rikosten tutkinnassa. Kyseisestä hankkeesta on keskusteltu erilaisissa kolmanteen pilariin liittyvissä toimielimissä, erityisesti huumeita ja järjestäytynyttä rikollisuutta käsittelevässä työryhmässä. Kyseinen tieto on siis jo läpäissyt suodatinvaiheen ja se on lainvalvontaviranomaisten käytössä. Järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa koskevan toimintasuunnitelman 26 suosituksen a kohdassa on sitouduttu tähän toimintaan (katso liite 5). Tämä järjestelmä, jossa otetaan huomioon Europolin tarjoamat mahdollisuudet, olisi arvokas apu poliisin toiminnassa rahanpesun estämiseksi. Sillä tuskin pystytään kuitenkaan tyydyttämään paremman yhteistyön ja tiedonvaihdon tarve selvittelykeskusten välillä. huumausaineyksikön EDU:n ja Europolin 15 Tiedonvaihdon oikeusperusta sisältyy Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevaan yleissopimukseen liittyvään toiseen lisäpöytäkirjaan5. Pöytäkirjan 7 artiklassa määrätään jäsenvaltioiden ja komission välisestä yhteistyöstä petoksesta ja lahjonnasta saadun hyödyn pesun torjunnassa sekä yhteisön taloudellisten etujen vastaisessa toiminnassa. Tämän yhteistyön perusteella jäsenvaltioiden toimivaltaiset toteamisen viranomaiset voivat vaihtaa komission kanssa helpottamiseksi ja tehokkaiden rahanpesun torjuntatoimenpiteiden varmistamiseksi. tosiasioiden tietoja 7. Rahanpesutckniikat (tyypit) Parlamentin päätöslauselman 3 kohdassa komissiota kehotetaan "kertomaan rahanpesun uusista muodoista, joita syntyy rahansiirtojen ja kaupanteon yhteydessä tapahtuvien muutosten myötä ja esittämään asianmukaisia ehdotuksia näiden uusien rahanpesumuotojen torjumiseksi". [. ] Euroopan komissio ei ole rahanpesijöiden käyttämien menetelmien ja rikollisten käyttämien toimintojen asiantuntija. Se kuitenkin seuraa tarkasti muiden toimielinten toi m i ntaa ja raportteja. UNI)CP:n laatima vuoden 1997 huumausaineita koskeva kertomus (World Drugs Report)6 sisältää mielenkiintoisen luvun rahanpesusta, jossa kuvaillaan tällä hetkellä käytettäviä menetelmiä. Paras rahanpesumenelelmiä käsittelevä säännöllinen julkaisu on FATF:n julkaisema rahanpesulajeja käsittelevä vuosikertomus. Nämä kertomukset ovat FATF:n vuosikertomuksen 1996-97 liitteenä, ja ne ovat yleisön saatavilla FATF:n web-sivuilla osoitteessa http://wwvv. oecd. org/fatf/ vuosia raportin 1996-97 koskevan rahanpesun päätelmissä mainitaan, FATF:n että rahanpesumenetelmien näkyvimpänä suuntauksena on muiden rahoituslaitosten kuin pankkien sekä pankkilaitoksiin verrattavissa olevien muiden kuin rahoituslaitosten lisääntyvä käyttö rahanpesuun. Tämän uskotaan johtuvan siitä, että pankit osallistuvat entistä enemmän rahanpesukeinoja käytetään torjuntaan. Perinteisiä edelleenkin eniten, mitä todistaa lisääntynyt käteisen rahan salakuljetus yli kansallisten rajojen sekä käteistalletusten pilkkominen ja niiden siirtäminen ulkomaille. Muilla rahoitusaloilla kuin pankkialalla, valuutanvaihtotoimistojen tai muiden vaihtopisteiden käyttö varojen rikollisen alkuperän kätkemiseksi on useimmin mainittu uhka. Rahanpesijoitä avustavat ammattimaisesti toimivat bulvaanit, jotka auttavat monin tavoin naamioimaan likaisen rahan alkuperän ja omistajat. Pöytälaatikkoyhtiöiden sekä toisten valtioiden käyttö on yleisin keino, mutta usein käytetään hyväksi myös sukulaisten tai tuttavien pankkitilejä. 5 EYVLC 221, 19. 7. 1997, s. 12. 6 Oxford University Press 1997, ISBN 0-19-829299-6. 16 Yksi edellä mainitun FATF:n raportin liitteistä käsittelee uusiin maksutekniikoihin liittyviä kysymyksiä. FATF pyrkii tarjoamaan foorumin, jolla elektronisen rahan alan, lainvalvonnasta/säätelystä toimivien kansainvälisten organisaatioiden välistä yhteistyötä koordinoidaan ja helpotetaan. vastaavien yhteisöjen parissa asian ja Suurimmat ongelmat liittyvät siihen, että on entistä helpompaa siirtää suuria rahasummia, jolloin voidaan toimia nimettömästi ja jättämättä jälkiä kirjanpitoon. Rahanpesun asiantuntijat vaikuttavat olevan yleisesti sitä mieltä, että lähitulevaisuuden, ei tämän hetken ongelma. tämä on FATF mainitsee, että rikolliset voivat elektronisen rahan avulla helpommin salata varojensa lähteen ja siirtää näitä varoja niiden alkuperän paljastumatta. Voidaankin olettaa, että jos nämä uudet järjestelmät kehittyvät siten, että ne vastaavat rikollisten tarpeita paremmin kuin olemassa olevat maksujärjestelmät, he käyttävät niitä. Järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa koskevan toimintasuunnitelman 5 kohdan mukaan "huomiota olisi kiinnitettävä niin laittomiin käytänteisiin (kuten rikollisjärjestöjen toimintansa helpottamiseksi käyttämät teknologiat) kuin laittomaan sisältöönkin". Komissio jatkaa uusien tekniikoiden kehityksen tarkkailua. H Rahanpesu ja Euroon siirtyminen Euroon siirtyminen I. tammikuuta 2002 alkaen on merkittävä tapahtuma. Mitä lyhyempi siirtymäkausi, sitä suuremmat paineet siitä aiheutuu rahoitusjärjestelmälle. Markkinoille odotetaan ilmestyvän suuri määrä käyttämätöntä käteisrahaa, joka on ollut sellaisten henkilöiden hallussa, joilla ei ole pankkitilejä. Pankit eivät tunne näitä henkilöitä heidän pyrkiessään vaihtamaan rahojaan, minkä vuoksi pelätään, että rikollisesta toiminnasta peräisin olevaa rahaa tulee talletettavaksi olemassa oleville pankkitileille tai "esi pestäväksi" (käytettyjen nimellisarvoltaan pienten setelien vaihtaminen uusiin, suurempiin seteleihin). Komission jatkuva kanta on ollut, että rahanpesun torjuntatoimenpiteitä ei saa hellittää yhteisen rahan käyttöön siirryttäessä. Tämä koskee selvästikin uusien pankkitilien avaamista ja 15 000 ecun raja-arvon ylittäviä liiketoimia. Pankkien on kuitenkin entistä vaikeampi tunnistaa epäilyttäviä liiketoimia, jotka eivät ylitä tuota raja-arvoa, koska pankkeihin kohdistuu entistä suuremmat paineet ja koska niiden tiskeillä asioi paljon tuntemattomia asiakkaita. Rahanpesun yhteyskomiteassa on sovittu, että se tutkii tätä kysymystä perusteellisemmin selvittääkseen, tarvitaanko lisää valvontaa ja olisiko lisävalvonta toteutettavissa. Lisäksi asiasta on neuvoteltava pankkisektorin kanssa. 17 9. Rahanpesun kokonaistaloudelliset vaikutukset Parlamentin päätöslauselman 15 kohdassa komissiota pyydetään esittämään kertomus rahanpesun muista kokonaistaloudellisista vaikutuksista. rahoituksellisista mahdollisista vaikutuksista sekä Komissio ei ole tutkinut kyseistä alaa, eikä sillä ole voimavaroja sen tekemiseksi. Oletettavasti ainoa toimielin, joka on tutkinut tätä mielenkiintoista, mutta äärimmäisen monitahoista alaa, on kansainvälinen valuuttarahasto IMF. Myös FATF (joka on laatinut aiheesta suppean tutkimuksen) on luottanut siihen, että IMF käynnistää keskustelun asiassa. IMF esitti asiasta lausunnon FATF:n täysistunnossa kesäkuussa 1996. Lisäksi asiasta on laadittu kaksi IMF:n alustavaa asiakirjaa7. Seuraavat kappaleet perustuvat näissä kahdessa asiakirjassa tehtyyn arvioon, joka on julkaistu IMF Survey n 29. heinäkuuta 1996 ilmestyneessä numerossa. Vaikka mukana olevien summien suuruutta ja rikollista tuloa tuottavan |rikolliseni toiminnan laajuutta on vaikea arvioida, niiden merkitys sekä kansallisten että kansainvälisten resurssien jakamiselle ja kokonaistaloudelliselle vakaudelle on ilmeinen. lMF:n raportissa todetaan, että vaikka rahanpesun kokonaistaloudellisista vaikutuksista ei tällä hetkellä ole teoriapohjaista kirjallisuutta, epäsuorat kokonaistalouden tasolla tehdyt empiiriset tutkimukset, rikollisuutta ja harmaata taloutta koskevat tutkimukset sekä rahanpesun hallitseva asema lainvastaisessa toiminnassa osoittavat, että rahanpesu on todennäköisesti levinnyt niin laajalle, että sillä on vaikutusta kokonaistalouteen. Kaikissa tehdyissä tutkimuksissa todetaan, että jos rikoksia, laitonta toimintaa ja siihen poliittisten riittävän liittyvää päätöksentekijöiden on otettava ne huomioon. laajassa mittakaavassa, rahanpesua ilmenee Rahanpesijät eivät yleensä tavoittele mahdollisimman suurta tuottoa pestävälle rahalle, vaan sijoituskohdetta, jonka avulla voidaan helpoimmin kierrättää rahaa - vaikka näin heidän on hyväksyttävä pienemmät tuotot. Raha voi siten liikkua täysin päinvastaiseen suuntaan kuin talouden perustekijöiden perusteella voitaisiin odottaa. Raha voi siis liikkua maista, joiden talouspolitiikka on vakaata ja joissa rahoitustoiminnasta saatavat tuotot ovat suuremmat, sellaisiin maihin, joilla on löyhempi talouspolitiikka ja joissa tuotto on pienempi. Rahanpesun vuoksi maailmalla liikkuvaa pääomaa yleensä sijoitetaan tehottomammin kuin silloin, jos kyseistä ilmiötä ei olisi olemassa. Näiden odottamattomien pääomanliikkeiden seurauksena poliittisten päättäjien voi olla vaikeaa valita noudatettavaa politiikkaa, jolloin tilanteeseen vastataan mahdollisesti väärin. Korot ja valuuttakurssit voivat heilahdella seurauksena esimerkiksi rahan kysynnän muutoksista -jotka johtuvat rahanpesusta, joka ei näy tilastoissa. 7 "Money laundering and the international financial system", Vito Tanzi, alustava asiakirja N:o 96/55 ja "Macroeconomic implications of money laundering", Peter J. Quirk, alustava asiakirja N:o 96/66. 18 Tämän vuoksi suuret rahanpesuun liittyvät rahavirrat voivat vaikuttaa kansallisella tasolla esimerkiksi valuuttakursseihin ja korkotasoon. Kansainvälisellä tasolla rahanpesusta peräisin olevan pääoman liikkeet - erityisesti jos ne ovat väliaikaisia - voivat aiheuttaa epävakaisuutta, koska maailmanlaajuiset rahoitusmarkkinat ovat erittäin yhtenäiset. Yhden keskuksen rahoitusalaan liittyvät ongelmat leviävät helposti muualle, jolloin kansallisista ongelmista tulee koko järjestelmää koskevia ongelmia. Kummassakin mainitussa alustavassa asiakirjassa korostetaan, että tehokkaiden ja vakaiden pääomamarkkinoiden kehittyminen vaatii osallistujien täyltä luottamusta. Jos rikollisten hallitsema raha valtaa markkinat, ne reagoivat nopeammin huhuihin ja virheellisiin tilastoihin, jolloin epävakaisuus lisääntyy. Rahanpesu vaarantaa rahoitusmarkkinoiden avoimuuden ja terveyden, jotka ovat erittäin tärkeitä talouksien tehokkaan toiminnan kannalta. Rikollisesta toiminnasta peräisin olevilla varoilla voidaan lahjoa rahoitusmarkkinoilla työskenteleviä henkilöitä. Tällaisen vahingon vaikutukset ovat yleensä pitkäkestoisia, koska markkinoiden uskottavuuden palautuminen kestää pitkään, vaikka sen menettäminen voikin tapahtua nopeasti. IMF on kokonaistaloudelliset vaikutukset ovat seuraavat : tehnyt FATF:n täysistunnolle esityksen, jonka mukaan rahanpesun • • • • rahan kysynnässä perustekijöiden muutoksiin tapahtuu muutoksia, jotka eivät ole suhteessa valuuttakurssien ja korkotason heilahtelu, joka johtuu ennakoimattomista rajat ylittävistä rahansiirroista Rahoituslaitosten velvoitteiden lisääntynyt epävarmuus ja varallisuuteen liittyvät suuremmat riskit, jolloin koko rahoitussektorin vakaus ja rahoitussektorin kehitys yleensä vaarantuvat epärehellinen vääristymiä veronkantoon ja julkisten varojen käyttöön ja varallisuudesta tuloista ilmoittaminen aiheuttaa epäedulliset vaikutukset oikeustoimiin, koska kyseisessä toiminnassa mukana olevat voivat joutua osallisiksi rikolliseen toimintaan • muut maakohtaiset vaikutusten vääristymät tai varallisuushintojen kuplat, jotka johtuvat "pimeästä rahasta". IMF aikoo tutkia tarkemmin rahanpesun vaikutuksia erityisesti niiden maiden kohdalla, joissa rahanpesun analysointi on erityisen tärkeää kokonaistalouden käyttäytymisen laittoman ymmärtämiseksi (esimerkiksi maissa, joissa huumausaineiden tai muun maahantuonnin tiedetään olevan merkittävää tai joissa verotusjärjestelmän heikkoudet helpottavat rahanpesua). 19 IMF on selvästikin erityisen huolestunut tilanteesta niissä maissa, joiden kanssa sillä on paljon yhteistyötä. Joidenkin maiden tiedetään olevan alttiimpia vaaroille kuin muiden. Kun rahanpesun yhteyskomiteassa (marraskuussa 1996) keskusteltiin parlamentin päätöslauselman kyseisestä kohdasta, eräs valtuuskunnista totesi, että suuressa teollisuusvaltiossa rahanpesun kokonaistaloudelliset vaikutukset ovat todennäköisesti vain marginaalisia. Tätä käsitystä ei oikaistu, mutta komitea katsoi, että komission olisi vähintäänkin pyrittävä muilla foorumeilla tarkastelemaan tällä teknisellä ja erikoistuneella alalla toteutettavia toimenpiteitä. Komissio pyrkii toteuttamaan tämän toivomuksen. 10. Rahanpesun torjunnan tulokset Keskustellessaan komission ensimmäisestä kertomuksesta parlamentti korosti kuinka tärkeää olisi selvittää, mitä tuloksia rahanpesun torjumiseksi tehdyistä mittavista I kohdassa direktiivin toimenpiteistä on saatu. Parlamentin päätöslauselman täytäntöönpanoon on liitetty yksityiskohtaisen kertomuksen antaminen. Kertomuksesta olisi käytävä ilmi raportoitujen epäilyttävien liiketoimien määrä, rahanpesutapausten määrä ja niistä annetut tuomiot sekä takavarikoitujen varojen määrä. Ennen kuin komissio antaa parlamentin pyytämän kertomuksen toimenpiteistä, joita se on toteuttanut tietojen keräämiseksi, se haluaa jälleen kerran korostaa direktiivin pyrkimystä estää rahanpesua. Tämä käy ilmi direktiivin otsikosta "rahoitusjärjestelmän rahanpesutarkoituksiin käyttämisen estämiseen". Jos mahdolliset rahanpesijät pitävät rahoitusjärjestelmää puolustuskykyisenä, sitä ei pyritä niin helposti käyttämään hyväksi. Tämä väite on pystytty todistamaan oikeaksi. lisääntyminen, rahanpesumahdollisuuksien etsiminen Rajat ylittävien käteissiirtojen perinteisen todellisten kustannusten lisääntyminen osoittavat, että rahanpesua on onnistuttu hankaloittamaan ja se on pystytty tekemään entistä kalliimmaksi järjestäytyneelle rikollisuudelle. rahoitussektorin ulkopuolelta rahanpesun ja Komissio ja jäsenvaltiot katsovat, että olisi väärin arvioida direktiivin tuloksia erityisesti sekä rahanpesun torjuntatoimenpiteitä yleisesti ainoastaan joidenkin verrattain karkeiden tilastollisten mittareiden perusteella. järjestelmä perustuu toteuttamalle epätavallisen Direktiivin tai rahoitussektorin epäilyttävän käyttäytymisen valvonnalle sekä sille, että tällaisesta käyttäytymisestä on ilmoitettava viranomaisille. Annettujen toteutettujen toimenpiteiden ja luodun järjestelmän tehokkuudesta. Rahoitussektorilla, erityisesti pankkisektorilla, on ponnisteltu merkittävästi ja uhrattu paljon varoja tehokkaan järjestelmän luomiseksi. Ala on kerännyt palautetta, jonka avulla se on osoittanut kyseisten toimenpiteiden hyödyllisyyden ja jonka perusteella ne aikovat kehittää toimintaansa. ilmoitusten määrä kertoo 20 Liitteessä 8 on esitetty epäilyttävistä liiketoimista viranomaisille tehtyjen ilmoitusten lukumäärä eri jäsenvaltioissa. Vaikka jäsenvaltioiden välillä on eroja sekä siinä, kenellä on velvollisuus ilmoittaa epäilyttävistä toimista, että sellaisen epäillyn rikollisen toiminnan määritelmässä (alkurikokset), josta on ilmoitettava, ilmoitettujen tietojen perusteella vaikuttaa siltä, että epäilyttävien liiketoimien ilmoittamisjärjestelmä toimii varsin hyvin. Toisaalla tällä hetkellä on saatavilla vähemmän tietoa syytteistä ja tuomioista sekä takavarikoiduista summista, jotka perustuvat (kokonaan tai osittain) epäilyttävistä liiketoimista tehtyihin ilmoituksiin. Rahanpesuun liittyviä rikoksia ei ole kaikissa jäsenvaltioissa määritelty erikseen, ja niitä koskevat syytteet nostetaan varojen vastaanottamiseen liittyvinä rikoksina. Tämä todennäköisesti estää rahanpesutapauksia koskevien erillistietojen keräämisen. Joissakin tapauksissa selvittelykeskus toimii suodattimena ja se välittää vain osan tutkimistaan tapauksista oikeus- tai poliisiviranomaisille, missä tapauksessa se voi siltä, etteivät kyseiset menettää kosketuksen kyseiseen selvittelykeskuksille, millä viranomaiset aina anna yksityiskohtaista palautetta helpotuttaisiin tilastojen ilmoitusten määrästä. laatimista syytteeseen ja tuomioon johtavien tapaukseen. Vaikuttaa Tutkimusten ja syytteiden pitkä kesto vaikeuttaa usein tulostietojen antamista, erityisesti silloin, kun rahanpesuntorjuntajärjestelmä on otettu käyttöön vasta äskettäin tai jos tällaisia järjestelmiä vasta kehitellään. Useat jäsenvaltiot ovat lisäksi toimittaneet tietoja sellaisessa muodossa, että niitä ei pystytty suoraan vertaamaan muilta valtioilta saatuihin tietoihin. Komission lähettämä verrattain yksinkertainen kyselylomake oli selvästikin liian vaikea täyttää joillekin jäsenvaltioille, eikä saatuja tietoja aina voitu esittää taulukkomuodossa. Liitteessä 9 pyritään antamaan viitteitä epäilyttävien liiketoimien ilmoittamisjärjestelmän tuloksista sekä rahanpesua koskevien syytteiden ja/tai tuomioiden lukumäärästä eri tarjoamiseksi useissa jäsenvaltioissa. On selvää, että käyttökelpoisten jäsenvaltioissa jäsenvaltioissa rahanpesuun liittyvien syytteiden ja tuomioiden tilastoja ei yksinkertaisesti tällä hetkellä ole olemassa. tarvittaisiin mittavampia ponnisteluja. Joissakin lukujen Tässä vaiheessa ei ole riittävästi tietoa takavarikoidun rahan määrästä. Myös tässä tapauksessa tiedonkeruu on erittäin vaikeaa. Tapaukset ovat pitkiä ja monimutkaisia ja varat voidaan jäädyttää pitkiksi ajoiksi ennen kuin niiden takavarikoinnista on tehty lopullinen päätös tai ne on palautettu. Suuria summia ei ilmeisesti takavarikoida, ja joidenkin jäsenvaltioiden kokemusten perusteella voidaan todeta, että suuri osa takavarikoiduista tai jäädytetyistä varoista on lopulta palautettava tai vapautettava. 21 joulukuussa 1993 lähtien 3 116 miljoonaa Belgian Komissiolle on toimitettu esimerkiksi seuraavaa tietoa: Belgian selvittelykeskuksen frangia on perustamisesta takavarikoitu selvittelykeskukselle tehtyjen ilmoitusten johdosta käynnistetyissä asioissa. Tanska on ilmoittanut, että noin 50 miljoonaa Tanskan kruunua on takavarikoitu, 18 miljoonaa on palautettu tai maksettu vahingonkorvauksina ja 12 miljoonaa Tanskan lisäsakkoina. Irlanti ilmoitti, että 15 500 Irlannin puntaa on kruunua on peritty takavarikoitu. Italian osalta vuoden 1996 lukemat osoittivat seuraavien määrien takavarikoinnin (ei vielä tuomittu menetetyksi): 3 002 miljoonaa Italian liiraa rikoslain 648 a artiklan (rahanpesu) nojalla ja 68 631 miljoonaa liiraa 648 b artiklan (laittomasti tai varallisuuden käyttö) nojalla. Yhdistyneessä hankitun kuningaskunnassa on lähes 10,5 miljoonaa puntaa vuonna 1996. Luxemburg on takavarikoinut yli 300 miljoonaa Luxemburgin frangia tapauksissa, joissa se on nostanut syytteet. Lisäksi se on pannut täytäntöön Saksan oikeuslaitoksen määräämät noin 200 000 Saksan markan takavarikointipäälökset. Portugalissa annetun tuomion seurauksena on takavarikoitu 2,5 miljoonaa Portugalin eseudoa ja tutkinta on lähes I 800 miljoonan eseudon osalta, joka käsittää käteisiä ja muuta kesken varallisuutta. Ruotsi on ilmoittanut, että vuosina 1996-97 yhteensä 124 miljoonaa Ruotsin kruunua takavarikoitiin tai varojen takaisinsaanti varmistettiin muulla tavoin. takavarikoitu tavaroiden rahan, Komissio tietää, etteivät sen tässä vaiheessa neuvostolle ja parlamentille toimittamat tiedot ole täydellisiä. Komissio jatkaa jäsenvaltioiden kanssa yhteyskomiteassa tekemäänsä yhteistyötä tilanteen parantamiseksi, mutta on samalla tietoinen siitä, että tehtävä ei ole helppo. Epäilemättä on tarpeen, että oikeus- ja poliisiviranomaiset (kolmannen pilarin nojalla) ja EDU/Europol osallistuvat toimintaan. Toimenpiteitä voidaan mahdollisesti ainakin keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä odottaa myös Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskukselta. Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 302/93 liitteen A 5 kohdan mukaan rahanpesua koskevan tiedon kerääminen kuuluu viidenteen keskuksen ensisijaiseen alaan. 22 IV. PÄÄTKLMÄT Tämä komission toinen kertomus neuvostolle ja parlamentille vuonna 1991 annetun jäsenvaltiot ovat täytäntöönpanosta vahvistaa, että kaikki rahanpesudirektiivin soveltaneet kyseistä lainsäädäntöä tunnollisesti. Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat sitoutuneet rahanpesun torjuntaan ja toimivat esimerkkinä muille Euroopan maille sekä kaukaisemmille maille. Ongelman maailmanlaajuinen luonne sekä tarve löytää siihen yleismaailmallinen ratkaisu käyvät ilmi jäsenvaltioiden ja komission rahanpesutyöryhmälle myöntämästä tuesta sekä Phare-ohjelman kautta Karibian alueelle ja muille alueille myönnetystä rahanpesun torjuntaan liittyvästä teknisestä tuesta. Tämä on osoitus riittämättömät torjuntatoimenpiteet muilla alueilla heikentävät Euroopan unionissa toteutettujen sinänsä tiukkojen toimenpiteiden tehoa. että on huomattu, siitä, että rahanpesun tällä alalla Jäsenvaltioissa on kuitenkin pantu täytäntöön direktiivin lisäksi myös muuta asiaan liittyvää lainsäädäntöä. Kolmannen pilarin velvoitteista riippumatta jäsenvaltiot ovat olleet valmiit kehittämään tätä lainsäädäntöä jopa pidemmälle kuin direktiivissä vaaditaan. Tämä on osoituksena siitä, että jäsenvaltiot ovat täysin ymmärtäneet, että rahanpesun aiheuttama uhka on jatkuvaa ja tämän uhan torjumiseksi vaadittavien toimien on oltava pitkäkestoisia ja niitä on lisättävä ajan mittaan. Tämä kehitys merkitsee sitä, että vuonna 1991 annettu rahanpesun torjuntaa koskeva direktiivi voi joiltakin osin vaikuttaa vanhentuneelta, minkä vuoksi olisi harkittava, olisiko direktiiviä ajanmukaistettava. suosituksessa esitettyä kysymystä: Ensin olisikin harkittava rahanpesun kieltämistä. Olisiko harkittava ajanmukaistetussa 'olisiko rahanpesun kriminalisointia FATF:n laajennettava siten, että se kaitaa huumausaineista saatavan rahan pesun lisäksi kaiken muunkin vakavista rikoksista saatavan hyödyn pesun ? Kuten liitteestä 4 ilmenee, kaikki jäsenvaltiot ovat jo edistyneet huomattavasti tähän suuntaan. Jos direktiiviä muutettaisiin kattamaan muut alkurikokset, olisi seuraavaksi harkittava kiellon ja kriminalisoinnin välistä valintaa. Useat jäsenvaltiot vastustavat alkurikosten kriminalisointia direktiivin avulla, jolloin kattavampi kielto olisi paras vaihtoehto. Koska lisäksi näyttää olevan erittäin vaikeaa päästä yksimielisyyteen siitä, miten "vakavat rikokset" olisi määriteltävä, on luultavaa, että jopa muutetun direktiivin myötä jäsenvaltioiden välillä olisi eroja, eikä alaa pystyttäisi täysin yhdenmukaistamaan. Komissio katsoo kuitenkin, että tarve pitää tämä tärkeä väline ajan tasalla puoltaa vahvasti sen kattamien alkurikosten määrän lisäämistä. 23 On selvää, että rahoitussektori kuuluu direktiivin soveltamisalaan varsin laajalti. Toisaalta useat rahoitusalan ulkopuolella harjoitettavat toiminnot ja ammatit ovat alttiita tai ne voivat olla alttiita rahanpesulle. Tilanne kehittyy jatkuvasti rahanpesijöiden etsiessä uusia tilaisuuksia. Vuonna 1991 annetun direktiivin 12 artikla osoittaa, että jäsenvaltiot olivat jo tuolloin tietoisia rahanpesun vaaroista. Ne sitoutuivat soveltamaan direktiivin säännöksiä soveltuvilta osin myös varsinaisen rahoitusalan ulkopuolisiin toimintoihin silloin, kun rahanpesun uhka vaikuttaa todelliselta. Liitteestä 6 käy ilmi, että jäsenvaltiot ovat todellakin täyttäneet lupauksensa yhä kokemusta useammassa rahanpesuntorj unnasta. tapauksessa, enemmän etenkin saatua niiden EU:n jäsenvaltioiden valtion- ja hallitusten päämiehet hyväksyivät järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa koskevan toimintasuunnitelman kesäkuussa 1997, sen jälkeen kun oikeus- ja sisäasioiden neuvosto oli sen hyväksynyt. Nyt kyseiset valtion- ja hallitusten päämiehet ovat antaneet tukensa epäilyttävistä liiketoimista ilmoittamista koskevan edellytyksen ulottamiselle rahoitussektorin ulkopuolisiin henkilöihin ja ammatteihin, mikä on tarkoitus toteuttaa vuoden 1998 loppuun mennessä. Vaikka sitä ei olekaan nimenomaisesti mainittu, komissio katsoo, että velvoite ilmoittaa epäilyttävistä liiketoimista edellyttää asiakkaiden sekä rekisterin pitoa koskevan vaatimuksen noudattamista. tunnistusta Komission on näin ollen oltava valmis täyttämään ensimmäisen pilarin suoman toimivallan mukaiset velvollisuutensa. Siten komissio on todennut, että uutta direktiiviä tarvitaan, ja komission yksiköi ovatkin ryhtyneet laatimaan uutta direktiiviehdotusta, jonka ilmoittamista koskevan velvoitteen laajentaminen koskemaan rahoitussektorin ulkopuolisia aloja. säännöksenä on rahanpesuepäilyistä lärkeimpänä erityisesti rahanpesun Komission ensimmäisen kertomuksen perusteella tehdyissä neuvoston päätelmissä torjunnasta vastaavien viranomaisten välistä korostettiin yhteistyötä. Komissio kannattaa yhteistyötä ja se on luvannut rahoittaa EU:n poliisiviranomaisten hallussa olevan rahanpesua koskevan tiedon vaihtojärjestelmän toteutettavuustutkimusta huolissaan selvittelykeskusten välisistä rahanpesua koskevan tiedon vaihtamisen ongelmista (joista on tietoa liitteessä 7), jotka edelleenkin näyttävät estävän viestintää ja tiedonvaihtoa sellaisten yksiköiden välillä, joilla on erilainen oikeudellinen asema. osana Oisin-ohjelmaa. Komissio on Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta voidaan todeta, että poliisi- ja syyttäjäviranomaisten sekä komission välillä toteutetaan jo tiedonvaihtoa. Tarvitaan kuitenkin myös selvittelykeskusten keskinäistä sekä selvittelykeskusten ja komission välillä tapahtuvaa suunnitelmallista yhteistyötä ja tiedonvaihtoa, jossa vastavuoroista apua annetaan hallinnon tasolla. Tämän vuoksi olisi luotava selkeästi määritelty yhteisön tason oikeudellinen kehys. 24 Komissio kiiltää Egmont-ryhinää sen toteuttamasta erinomaisesta kansainvälisestä jäsenvaltioiden toiminnasta. Se pyytää selvittelykeskusten kokoontua keskustelemaan keinoista, joilla yhteistyötä voitaisiin edistää Euroopan unionin tasolla. jäsenvaltioita harkitsemaan, kannattaisiko Samalla komission yksiköt harkitsevat kiireellisesti sitä, voitaisiinko vuoden 1991 direktiivin ajantasaistamista laajentamista koskevassa ehdotuksessa puuttua selvittelykeskusten välisiä suhteita koskeviin kysymyksiin. ja Komissio pyrkii edelleenkin tarjoamaan tarkempia ja kattavampia tilastoja rahanpesun vastaisen toiminnan tuloksista. Komissio toteaa Europolin kiinnostuksen alasta ja uskoo, että Europolilla voi olla merkittävä asema syytteitä, tuomioita ja varojen takavarikointia koskevan tiedon keruussa. Komissio ehdottaa tulostietojen sisällyttämistä tästä lähtien kaikkiin täytäntöönpanoa koskeviin kertomuksiin, jotka se esittää neuvostolle ja parlamentille. tehtyjen liiketoimista viranomaisille toimivaltaisille tilastojen puuttumisesta huolimatta voidaan päätellä, että vaikka Asianmukaisten epäilyttävistä ilmoitusten lukumäärän perusteella voidaan rahoitussektorin reaktioiden todeta yleisesti olleen erittäin myönteisiä, toimenpiteet eivät tällä hetkellä näytä kasvattavan syytteiden, tuomioiden tai varojen takavarikointien määriä. Komissio haluaa jälleen kerran korostaa, että direktiivillä on tärkeä ehkäisevä tehtävä ja se uskoo, että direktiivillä on onnistuttu vaikeuttamaan rikollisen rahan pääsyä EU:n rahoitusjärjestelmiin. On myös selvää, että rahanpesu jatkuu, ja että epäilyttävistä liiketoimista tehdyt ilmoitukset antavat viitteitä rikollisen rahan osuudesta. Näin ollen on valitettavaa, että direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle jäävissä poliisi- ja oikeusasioissa näytetään saadun suhteellisen vähän tuloksia, mutta tilanne paranee koko ajan. Vaikka tässä kertomuksessa ei pyritä analysoimaan syitä tähän tilanteeseen, on selvää, että rahoitussektorin, ja yhä enenevässä määrin muiden rahanpesun vastaiseen taisteluun kutsuttujen sektoreiden sitoutumisen edellytyksenä on, että rikoslainsäädäntöön tehdään onnistuneita mukautuksia. Ei ole epäilystä siitä, että tällä alalla on vielä tehtävä paljon lisätyötä. 25 LIITE 1 NEUVOSTOIN PAATKLMAT Neuvosto on tarkastellut komission ensimmäistä kertomusta rahanpesun torjuntaa käsittelevän direktiivin täytäntöönpanosta. Neuvosto pani kiinnostuksella merkille komission kertomuksessaan esittämän analyysin sekä siinä tehdyt päätelmät. Neuvosto on suurelta osin yhtä mieltä kyseisten päätelmien kanssa. Kuten komissio korostaa, direktiivin soveltamisella on ollut selvästikin vaikutusta rahanpesun torjuntajärjestelmien perustamiseen jäsenvaltioissa. Jo saavutettu edistys on erittäin rohkaisevaa, mutta rahanpesun torjuntajärjestelmien tehostamiseksi vaaditaan edelleenkin toimia niin kansallisella kuin Euroopan ja kansainvälisellä tasolla. Neuvosto pyytää jäsenvaltioita ryhtymään tarvittaviin toimenpiteisiin direktiivin täysimääräisen soveltamisen varmistamiseksi. Neuvosto on tyytyväinen siihen, että parhaillaan tutkitaan mahdollisuutta direktiivin yhtenäisempään ja yrityslajien osalta, jotka kuuluvat direktiivin soveltamisalaan, ottaen huomioon lakimiesammattien erityisaseman. soveltamiseen erityisesti niiden toimintojen, ammattien Neuvosto kehottaa komissiota jatkamaan näiden kysymysten pohtimista yhdessä jäsenvaltioiden edustajien kanssa, jotka kokoontuvat direktiivin nojalla perustetussa yhteyskomiteassa. täysin yhtä mieltä komission kanssa siitä, että rahanpesun Neuvosto on torjuntajärjestelmien vahvistaminen edellyttää tämän ilmiön torjumisesta vastuussa olevien viranomaisten välistä tiiviimpää yhteistyötä. Neuvosto toivoo, että komissio jatkaa toimivaltansa rajoissa tämän kysymyksen syvällisempää tarkastelua. Lisäksi se kehottaa asian parissa toimivia toimielimiä tarvittaessa lisäämään keskustelua ja yhteistyötä tällä alalla. Neuvosto pyytää komissiota tutkimaan näitä eri kysymyksiä ja antamaan niitä koskevia ehdotuksia ottaen huomioon direktiivin antamisen jälkeen saadut kokemukset, direktiivin sekä muiden kansainvälisten elinten tällä alalla toteuttamat toimenpiteet. Neuvosto pyytää komissiota antamaan 18 kuukauden kuluessa kertomuksen, jossa se pohtii näitä kysymyksiä. täytäntöönpano jäsenvaltioissa eri 26 Parlamentin päätöslauselma ensimmäisestä komission kertomuksesta Euroopan parlamentille ja neuvostolle rahanpesusta annetun direktiivin (91/308/ETY) täytäntöönpanosta (KOM(9S)54 - C4-0137/95) (Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 198, 8-7-1996, s. 245) LUIT: 2 Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon neuvoston 10. kesäkuuta 1991 antaman rahoitusjärjestelmän käytön estämistä rahanpesuun koskevan direktiivin (91/308/ETY) (EYVL L 166, 28. 6. 1991, s. 77), - ottaa huomioon komission ensimmäisen kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle rahoitusjärjestelmän käytön estämistä rahanpesuun koskevan direktiivin täytäntöönpanosta (KOM(95)0054 - C4-0137/95), - ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston Strasburgissa 1990 tekemän sopimuksen rikollisesta toiminnasta saadun rahan pesusta, jäljittämisestä, takavarikoinnista ja perinnästä, - ottaa huomioon YK. n Wienissä 1988 tekemän sopimuksen narkoottisten ja psykoaktiivisten aineiden laittoman kaupan torjunnasta, - ottaa huomioon rahanpesua koskevat suositukset, jotka oikeus- ja sisäasiainneuvosto hyväksyi Kööpenhaminassa 1. -2. kesäkuuta 1993 pitämässään kokouksessa, - ottaa huomioon pankkivalvonnan ja syytealan asiantuntijoiden oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevälle valiokunnalle ja kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnalle 20. joulukuuta 1995 pidetyssä kokouksessa antaman lausunnon kyseisen direktiivin soveltamiseen ja täytäntöönpanoon liittyvistä käytännön ongelmista, - ottaa huomioon neuvoston säädöksen Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K. 3 artiklaan perustuvasta Eurooppalaisen poliisiviraston perustamista koskevasta sopimuksesta (Europol-sopimus) (EYVL C 316, 27. 11. 1995, s. 1 ), - ottaa huomioon 14. maaliskuuta 1996 antamansa Europolia koskevan päätöslauselman (EYVL C 96, 1. 4. 1996, s. 288), - ottaa huomioon oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan mietinnön talousarvion ja valvontavaliokunnan sekä talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan lausunnot (A4-0187/96), sekä kansalaisvapauksien sisäasiain valiokunnan, A. viittaa siihen, että rikolliseen toimintaan liittyviä rahansiirtoja tapahtuu edelleen, B. ottaa huomioon, että Euroopan unionin rahanpesun vastaisessa järjestelmässä on puutteita eikä sillä voida valvoa riittävästi varsinkaan uusia rahaliikenteen muotoja, 27 C. viittaa siihen, että sekä jäsenmaissa että yhteisön lainsäädäntötoimia elinkeinoelämän rahansiirtoihin osallistuvia luonnollisia ja juridisia henkilöitä, tarvitaan uusia takaamiseksi, että voidaan aukottomasti valvoa kaikkia tasolla sen D. viittaa siihen, että jo edellä mainittu vuonna 1990 solmittu Strasburgin sopimus sisältää määräyksiä oikeudellisesta avusta, joka tekisi mahdolliseksi torjua tehokkaasti rikollisista toimista saadun rahan käyttö talouselämässä, E. ottaa huomioon, että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osastossa olevista oikeus- ja sisäasioissa tehtävää yhteistyötä koskevista riittävistä määräyksistä huolimatta ei ole havaittavissa merkkejä aktiivisuudesta ja poliisiviranomaisten työn koordinoinnin parantamiseksi Euroopassa, lainsäädännön alalla oikeus- F. on vakuuttunut, että Europol-sopimuksen mukaisen eurooppalaisen poliisiviraston pikainen perustaminen voi osaltaan tehokkaasti ehkäistä rahanpesua ja siihen liittyvää rikollista toimintaa, (i. viittaa siihen, että oikeus- ja sisäasiainministerien neuvosto on vuonna 1993 antamissaan suosituksissa todennut sekä edellä mainitun vuonna 1990 solmitun Strasburgin sopimuksen ratifioinnin ja täytäntöönpanon että Europolin mukaan ottamisen olevan tärkeitä askelia rahanpesun torjumisessa, 1. Pyytää komissiota varmistamaan direktiivin täysimittaisen täytäntöönpanon ja esittämään seuraavan kahden vuoden kuluessa yksityiskohtaisen kertomuksen, josta ilmenee ilmoitettujen tilisiirtojen määrä, todistettujen rahanpesutapausten määrä sekä tuomittujen henkilöiden ja takavarikoitujen summien määrä ; 2. Katsoo, että Euroopan unionin rahanpesun vastaista järjestelmää on tehostettava ja kehitettävä vastamaan rahaliikenteen teknistä kehitystä ; 3. Pyytää siksi komissiota kertomaan rahanpesun uusista muodoista, joita syntyy rahansiirtojen ja kaupanteon yhteydessä tapahtuvien muutosten myötä, sekä tarkistamaan direktiiviä ja esittämään asianmukaisia ehdotuksia näiden uusien rahanpesumuotojen torjumiseksi ; 4. Pyytää komissiota, ottaen huomioon yhteyskomitean valmistelut, mahdollisimman pian, viimeistään kuitenkin 6. maaliskuuta 1998 mennessä, laatimaan ehdotuksen kyseisen direktiivin tarkistamisesta siten, että direktiiviä välittömästi aletaan soveltaa niihin ammatteihin ja yritysryhmiin, joita todistettavasti käytetään rahanpesuun tai joiden voidaan suoraan tai epäsuorasti katsoa olevan mukana tai todennäköisesti olevan mukana rahanpesussa ; 5. Pyytää jäsenvaltioita, mikäli ne eivät jo ole sitä tehneet, ulottamaan rahanpesun torjuntaa koskevan lainsäädäntönsä huumekaupasta peräisin olevan rahan lisäksi myös kaikkeen muuhun rahaan, joka on saatu ammattimaisesta ja järjestäytyneestä rikollisesta toiminnasta ; 28 6. Pitää tervetulleena komission pyrkimyksiä nimenomaisesti ja sitovasti sisällyttää rahanpesua koskevan direktiivin määräykset kaikkiin ja assosiointisopimuksiin ja tehostaa yhteistyötä kulloisenkin sopimusosapuolen kanssa tällä alalla ; tuleviin kumppanuus- 7. Pyytää jäsenvaltioita ratifioimaan ja panemaan täytäntöön 19. joulukuuta 1988 Wienissä solmitun YK:n sopimuksen narkoottisten ja psykoaktiivisten aineiden laittoman kaupan torjunnasta ja edellä mainitun Slrasburgissa vuonna 1990 solmitun sopimuksen, kuten ne ovat rahanpesua koskevan direktiivin liitteessä julkaistussa «Jäsenvaltioiden hallitusten edustajien neuvoston julistuksessa» sitoutuneet tekemään ; 8. Katsoo, että kaikissa jäsenvaltioissa tulisi olla voimassa tai tulisi saattaa voimaan menettelyoikeudelliset määräykset, jotka mahdollistavat a) teleliikenteen valvonnan, kun epäillään että on tehty tai aiotaan tehdä rahanpesuun liittyvä rikos, b) tilapäiset toimet, kuten väliaikaisen talteenoton ja takavarikoinnin rahanpesusta tai sitä edeltävästä ilmeisestä rikoksesta peräisin olevan omaisuuden vaihtamisen, siirtämisen tai myymisen estämiseksi, e) kohdassa b mainitut tilapäiset toimet, kun asianomaisilla viranomaisilla on riittävä syy epäillä rikosta, d) rahanpesusta tai sitä edeltävistä ilmeisistä rikoksista saatujen rahojen tai näiden rahojen avulla saadun omaisuuden takavarikoinnin ; 9. Pyytää jäsenvaltioita jatkamaan Europol-sopimukseen liittyvää työtä, jotta EU:n tuomioistuin saa parlamentin vaatimat toimivaltuudet Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K. 3 artiklan 2 kohdan c alakohdan kolmannen alakohdan mukaisesti ja jotta sopimus tämän jälkeen voidaan ratifioida ja panna täytäntöön ; 10. Toivoo, että direktiivin määräyksiä soveltavat jäsenvaltioiden viranomaiset käyttävät hyväksi olemassa olevia yhteistyömahdollisuuksia ; 11. Painottaa, että tarvittavien selvitysten mahdollistamiseksi rahanpesua epäiltäessä pankeilla ja rahoituslaitoksilla täytyy myös rahanpesua koskevan direktiivin 91/308/ETY 5 artiklan mukaisesti olla käytettävissään koulutettua henkilökuntaa ja valvontavälineitä, jotta ne pystyvät asianmukaisesti täyttämään rekisteröinti-ja ilmoitusvelvollisuutensa ; 12. Pyytää komissiota luomaan sopivan kannustinjärjestelmän, jotta yksittäisillä pankeilla ja rahoituslaitoksilla olisi käytettävissään koulutettua henkilökuntaa ja kehittyneitä valvontajärjestelmiä ja valvontatekniikkaa ; 29 13. Pitää toisen tarpeellisena, että direktiivi on ulotettava koskemaan pankkioikeuden koordinointia koskevan direktiivin mukaisia luotto- ja rahoituslaitoksia että kaikkia muita luonnollisia ja juridisia henkilöitä, jotka ammattimaisesti harjoittavat rahaliikennettä tai toimintaa, joka on erityisen altista käytettäväksi rahanpesussa, tai harjoittavat sitä kolmannen osapuolen puolesta, ja että nämä kaikki on tosiasiallisesti saatettava valtion valvonnan alaisiksi ; sekä 14. Katsoo edelleen, että yhdenmukaisten sääntöjen mukaan ; tämä valvonta pitäisi suorittaa Euroopan laajuisten 15. Pyytää komissiota edellä mainitun direktiivin (91/308/ETY) 17 artiklan mukaisesti täytäntöönpanoa koskevassa toisessa kertomuksessa esittämään kyseisen direktiivin laittomista selostuksen mahdollisista rahallisista vaikutuksista, jotka voivat johtua rahoitustoimista. Mahdolliset rahalliset vaikutukset voisivat olla seuraavat : a) alkuperä- ja määrämaan välillä kiertonopeuteen, liikkuvien laittomien varojen virran vaikutus rahan b) vaikutus rahanpesun järjestelmässä mukana olevien maiden rahavarantoon, c) muoto, joka laittomilla, pestyillä, sijoitusvaroilla voisi olla, d) asianomaisten maiden rahapolitiikan siirtymävaikutukset, e) rahanpesun järjestelmässä olevan ja lopullisen päämäärän rahoitusmarkkinoiden stabiliteetti ; 16. Pyytää komissiota myös puuttumaan kyseisen direktiivin täytäntöönpanoa koskevassa toisessa kertomuksessa toimintaan; katsoo, että ongelman ratkaisemiseksi olisi toteutettava seuraavan kaltaisia toimenpiteitä : rahatoimien syihin ja laittomien a) Artiklojen sisällyttäminen rahanpesua koskeviin kauppasopimuksiin sen vaatimiseksi ja varmistamiseksi, eitä kumppanimaat hyväksyvät samat standardit kuin Euroopan unionissa ; b) Rahanpesua koskevien artiklojen sisällyttäminen Keski- ja Itä- Euroopan maiden kanssa tehdyissä Eurooppa-sopimuksissa sen vaatimiseksi ja varmistamiseksi, että assosioidut maat hyväksyvät samat standardit kuin Euroopan unionissa ; tehtyjen c) Venäjän federaation kumppanuus- ja yhteistyösopimusten lujittaminen sen vaatimiseksi ja varmistamiseksi, että assosioidut maat hyväksyvät samat standardit kuin Euroopan unionissa ; itsenäistyneiden valtioiden kanssa rahanpesua koskevien artiklojen ja Neuvostoliitosta d) Luettelon laatiminen «puhtaista pankeista» ; e) Sen varmistaminen, että Euroopan komissio ja sen alihankkijat «puhtaiden» pankkien kanssa; toimivat ainoastaan 0 Euroopan unionissa harjoitettavan toiminnan vakauden valvonnan valpas toteuttaminen pankkien valtuuttamisen ja toiminnan suhteen; g) «Toiminnan vakauden valvonnan» standardien hyväksymistä koskevien artiklojen, joilla vaaditaan ja varmistetaan, että kumppanimaat antavat vastaavanlaisia standardeja kuin Euroopan unionissa, sisällyttäminen kauppasopimuksiin ; 30 17. Toivoo vakuuttavia todisteita siitä, että rahanpesu lisääntyy ja että rahanpesun vaikutus kasvaa rikollisten järjestöjen verkossa ; 18. Haluaa kiinnittää huomiota erityisesti siihen, että rahanpesua voidaan torjua tiiviissä tehokkaasti ainoastaan Euroopan yhteistyössä USA : n kanssa ; laajuisella yhtenäisellä valvonnalla ja 19. Pyytää komissiota lisäksi ehdottamaan toimenpidettä, jonka avulla osallistuminen rikollisen toiminnan rahoittamiseen kielletään ja siitä rangaistaan jäsenvaltioissa; katsoo, että EY:n perustamissopimuksen 100 a artikla ; oikeudellisena toimenpiteen perustana tämän oltava olisi 20. Pyytää jäsenvaltioita toimimaan tehokkaammin rahanpesua vastaan ja tukemaan kansalaisia ja yrityksiä jakamalla tietoa, jotta kaikenlainen rahanpesuun osallistuminen voidaan estää, 21. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle ja jäsenvaltioiden hallituksille. 31 LIITE 3 Wienin ja Strasburgin yleissopimusten allekirjoittaminen, ratifiointi ja täytäntöönpano Wienin ylcissopimus Strasburgin ylcissopimus Allekirjoitettu Ratifioitu Allekirjoitettu Ratilloitu 3 artiklan 9 kohta pantu täytäntöön Voimaan- tulo TaytantoSn- pano kylla kylla kylla kylla kylla kylla kylla kylla kylla kylla kylla kylla kylla kylla kylla kylla kylla ei ei ei kylla kylla kylla ei kylla kylla kylla kylla kylla kylla kylla kylla ei ei ei kylla kylla kylla ei kylla kylla kylla kylla kylla kylla Uelgia Tanska Saksa Kreikka Espanja Ranska 1 riant i Italia Luxemburg Alankomaat Itavalta Portugal i Suomi Ruotsi Yhdistynyt kuningas- kunta kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä 32 LIITE 4 Rahanpesun torjuntaa koskevan lainsäädännön kattama rikollinen toiminta eri jäsenvaltioissa Belgia Rikoslaki (505 artikla) käsittää kaikista rikoksista saatavan hyödyn pesun. Erityinen rahanpesun torjuntaa koskeva säädös (II päivänä tammikuuta 1993 annettu laki sellaisena, kuin se on muutettuna) kattaa sellaisten hyötyjen pesun, jotka liittyvät seuraaviin rikoksiin: terrorismi, järjestäytynyt rikollisuus, huumausaineiden kauppa, aseiden ja muiden hyödykkeiden laiton kauppa, laittoman työvoiman välittäminen, ihmiskauppa, prostituutio, eläimille anneltavien hormonien laiton käyttö, ihmiselinten tai -kudosten kauppa, EU:n laajamittainen järjestäytynyt veropetostoiminta, virkamiesten lahjonta, sijoituksia koskevien säännösten vastainen toiminta, petokset, panttivangin ottaminen, varkaus, kiristys, johon liittyy väkivaltaa ja uhkauksia sekä konkurssirikokset. taloudellisen edun vaarantavat petokset, Tanska Tanskan rahanpesulakia sovelletaan varoihin, jotka on saatu rikkomalla Tanskan rikoslakia (eli kaikkiin rikoksista saatuihin varoihin). "Rahanpesu" ei kuitenkaan ole Tanskan lain mukaan erillinen rikos, mutta sitä käsitellään kahdessa rikoslain luvussa, jotka koskevat varojen vastaanottamista; S 191 (a), jonka mukaan on rikos saada voittoa laissa S 191 tarkoitetusta huumausainerikoksesta, ja S 284, jonka mukaan on löytötavaroiden rangaistavaa hyötyä tietokonerikoksesta, luvattomasta luottamusaseman väärinkäytöstä, kiristyksestä, velallisen petoksista, törkeästä salakuljetuksesta tai varkaudesta. tai auttaa muita hyötymään varkaudesta, käyttöönotosta, kavalluksesta, petoksesta, 33 Saksa Rahanpesu on rikoslain 261 luvussa (rahanpesu; laittomien varojen kätkenlä) tarkoitettu rikos. Rahanpesuun liittyviin alkurikoksiin kuuluvat : kaikki vakavat rikokset (Verbreehen), eli kaikki rikokset, joista määrätään vähintään vuoden vankeusrangaistus, esimerkiksi törkeä ihmiskauppa, varkaus ja varojen vastaanottaminen sekä huumausaineiden ja aseiden laiton kauppa ; - - 1 virkkeen lievät rikokset (Vergehen) huumausainelain (Betäubungsmittelgesetz) 29 luvun 1 lain raaka-aineiden pykälän (Grundstoffîiberwachungsgesetz) 29 luvun 1 momentin mukaan, erityisesti huumausaineiden ja niiden kemiallisen esiasteen laiton kauppa ('Vergehen' on rikos, josta määrätään vähintään alle vuoden vankeusrangaistus tai sakkorangaistus) ; valvontaa koskevan tai eräät lievät rikokset, jotka liittyvät omaisuusrikoksiin, petoksiin, asiakirjoihin kohdistuviin rikoksiin ja lahjontaan, joita kyseisiä rikoksia varten järjestäytyneiden rikollisryhmien jäsenet tekevät kaupallisin perustein (esimerkiksi kaupalliset ja rikollisryhmien tekemät petokset). kaikki rikoslain 129 luvun mukaiset järjestäytyneiden rikollisryhmien jäsenten tekemät lievät rikokset (esimerkiksi kiristys ja laiton uhkapelitoiminta). Saksan valtiopäivät hyväksyivät 16. tammikuuta 1998 lakiesityksen järjestäytyneen rikollisuuden vastaisen taistelun edistämiseksi. Tämä laajentaa erityisesti järjestäytyneen rikollisuuden alalla alkurikoksiksi luokiteltavien rikosten määrää huomattavasti. Kreikka Kreikan rahanpesua koskeva laki kattaa huumausaineiden ja aseiden kaupan, varkauden, kiristyksen, panttivangin ottamisen, törkeän varkauden, kavalluksen tai petoksen, antiikkiesineiden laittoman kaupan, laivalastin varkauden, ihmiselinten tai -kudosten laittoman kaupan, salakuljetuksen, ydinvoimaan liittyvät rikokset, prostituution ja laittoman uhkapelitoiminnan. Espanja Rahanpesu sisältyy rikoslain artiklan (301) varojen vastaanottamista ja muita vastaavia rikoksia koskevaan lukuun. Se kattaa kaiken vakavan rikollisuuden (eli kaikki rikokset, joista määrätään yli kolmen vuoden vankeusrangaistus). Rikoksen tekomuodon katsotaan olevan törkeä silloin, kun siihen liittyy huumausaineiden kauppaa. rahanpesua koskevalla Espanjan torjutaan järjestäytyneestä rikollisuudesta, terrorismista ja huumausaineiden kaupasta saatavan hyödyn pesua. lailla (annettu 23. joulukuuta 1993) 34 Ranska Toukokuun 13 päivänä 1996 annetulla lailla N:o 96-392, jolla muutettiin rikoslakia, laajennettiin rahanpesuun liittyvien rikosten määritelmää siten, että se kattaa kaikista rikoksista ("crimes" tai "délits") saatavat hyödyt. Irlanti Vuodelta 1994 olevan rikoslain mukaan huumausaineiden kaupasta rikollisesta toiminnasta saatava hyöty on kriminalisoitu. tai muusta Italia Rikoslain 648 a ja b artiklaa muutettiin lailla N:o 328/1993 siten, että kaikesta tahallisesta rikollisesta toiminnasta ("tutti i delitti non colposi") saatavan hyödyn pesu on kriminalisoitu. Luxemburg Tällä hetkellä lainsäädäntö kattaa ainoastaan huumausainekaupasta saadun rahan pesuun liittyvät rikokset. annetulla parlamentille Luxemburgin laajennettaisiin alkurikoksen määritelmää siten, että se kattaisi kaikki rikokset (joista voidaan määrätä liittyvät rangaistukseksi yli viisi vuotta vankeutta), järjestäytyneeseen rikollisuuteen sekä tietyt rikokset, joihin liittyy alaikäisiä henkilöitä, prostituutiota, nuorten hyväksikäyttöä sekä aseita ja ammuksia. lakialoitteella ("délits"), kuitenkin rikokset jotka Alankomaat Rikoslaissa (416 - 417 a artikla) annettu varojen vastaanottamista koskeva määritelmä kattaa kaiken vakavista rikoksista ("misdrijf ') saatavan hyödyn. Itävalta Itävallan rikoslaissa (165 ja 278 a artikla) on kriminalisoitu kaikkien sellaisten varojen pesu, jotka on saatu vakavasta rikollisuudesta, eli kaikista rikoksista ("Verbrechen"), joista rikoslain 17 artiklan 1 kohdan nojalla voidaan antaa kolmen vuoden vankeusrangaistus. 35 Portugali Huumausaineiden ja niiden kemiallisen esiasteen kaupasta tuli rikos asetuksella 15/93. saatettiin osaksi Samalla kriminalisoitiin myös ja asetuksella 325/95 Portugalin kansallista alkurikoksen määritelmää terrorismiin, asekauppaan, kiristykseen, panttivangin ottamiseen, prostituutioon, lahjontaan sekä törkeisiin talousrikoksiin. lainsäädäntöä asetuksella 313/93 rahanpesu. Rahanpesudirektiivi laajennettiin Suomi Suomen rikoslain säännöksessä, joka koskee rahanpesua (termiä "rahanpesu" ei käytetä), tarkoitetaan kaikista rikoksista saatavaa hyötyä. Ruotsi Törkeästä rikoksesta saadun hyödyn pesu määritellään rikokseksi. Ruotsin rikoslain 9 luvussa, joka koskee varojen vastaanottamista, rikokseksi on määritelty tahallinen tai tuottamuksellinen sellaisesta vakavasta rikoksesta saadun hyödyn pesu, josta voidaan määrätä yli kuuden kuukauden vankeusrangaistus. Myös osallisuus rahanpesuun on kriminalisoitu. Rikoslaissa ei kuitenkaan käytetä termiä 'rahanpesu'. Yhdistynyt kuningaskunta Termiä "rahanpesu" ei ole määritelty yleisesti primaarilainsäädännössä. Vakavasta rikoksesta saatavan hyödyn pesu katsotaan rikokseksi. Tämä määritelmä käsittää huumausaineiden kaupan, terrorismin, varkauden ja petoksen, ryöstön, väärentämisen, talletusten laittoman vastaanoton ja kiristyksen (kaiken rikollisen käyttäytyminen, josta Yhdistyneessä kuningaskunnassa voidaan nostaa rikossyyte). 36 LIITE 5 Järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa koskeva toimintasuunnitelma 26. Rahanpesun ja rikoksen tuottaman hyödyn menetetyksi tuomitsemisen osalta olisi harkittava seuraavia toimenpiteitä : a) Kansainvälisen poliisitietojen vaihdon parantamiseksi on tarpeen perustaa järjestelmä sellaisten tietojen vaihtamiseksi, jotka koskevat epäiltyä rahanpesua Euroopan tasolla tietosuojaa koskevien sääntöjen mukaisesti. Tätä varten Europol-yleissopimukseen olisi lisättävä määräys, jonka mukaan Europol voi toimia tällä alalla (ks. poliittinen suuntaviiva n:o 10). b) Olisi mahdollisuuksien mukaan yleistettävä rikoksen tuottaman hyödyn rahanpesun kriminalisointi ja luotava mahdollisimman laaja oikeudellinen perusta sitä koskeville tutkintavaltuuksille. Olisi tarkasteltava mahdollisuutta laajentaa rahanpesu koskemaan tuottamuksellisia käytöstä. Olisi tutkittava, kuinka voitaisiin tehostaa järjestäytyneen rikollisuuden tuottaman laittoman hyödyn jäljittämistä ja takavarikointia sekä varojen menetetyksi tuomitsemista koskevien tuomioistuinten päätösten täytäntöönpanoa (ks. poliittinen suuntaviiva n:o 11). e) Olisi otettava käyttöön menetetyksi tuomitsemista koskevat säännöt, jotka mahdollistavat menetetyksi tuomitsemisen rikoksentekijän läsnäolosta riippumatta, kun rikoksentekijä on esimerkiksi kuollut tai karannut (ks. poliittinen suuntaviiva n:o 11). d) Olisi tutkittava mahdollisuutta jakaa jäsenvaltioiden tasolla varat, jotka on tuomittu menetetyksi kansainvälisen yhteistyön avulla (ks. poliittinen suuntaviiva n:o 11). e) Rahanpesua koskevan direktiivin 6 artiklassa mainittu tiedonantovelvoite olisi laajennettava koskemaan kaikkia vakavia rikoksia sekä direktiivissä mainittujen lisäksi myös muita henkilöitä ja ammatteja. Jäsenvaltioiden olisi rahoituslaitosten tutkittava mahdollisuutta määrätä varoittava rangaistus epäilyttäviä liiketoimia koskevan ilmoitusvelvollisuuden noudattamatta jättämisestä (ks. poliittinen suuntaviiva n:o 11). Myös veroviranomaisilla olisi oltava kansallisen lainsäädännön mukaisesti samanlainen tiedonantovelvoite järjestäytyneeseen rikollisuuteen liittyvistä liiketoimista ja ainakin arvonlisä- ja valmisteveroon liiketoimien osalta. Direktiivin mukaisten yhteyspisteiden välistä yhteistyötä on parannettava. liittyvien f) On puututtava Internetin ja elektronisen rahan välityksellä tapahtuvaan rahanpesuun ja vaadittava, että sähköisissä maksu- ja viestijärjestelmissä lähetetyt viestit sisältävät tiedot lähettäjästä ja vastaanottajasta (ks. poliittinen suuntaviiva n:o 11). g) On estettävä se, että luonnollisten ja oikeushenkilöiden erittäin suuria käteismaksuja ja käteisen valuutan vaihtoja käytetään peittämään rikoksesta saadun hyödyn muuttamista muuksi omaisuudeksi (ks. poliittinen suuntaviiva n:o 11). 37 Lisäksi neuvoston ja komission olisi olemassa olevat kansalliset ja kansainväliset välineet huomioiden tarkasteltava tarvetta luoda yhteisiä määräyksiä taloudellisiin ja kaupallisiin väärennöksiin sekä seteleiden ja kolikoiden väärentämisen liittyvän järjestäytyneen yhtenäisvaluutan torjumiseksi käyttöönotto. ottaen huomioon rikollisuuden Määräpäivä : vuoden 1998 loppu. Vastaavat : neuvosto/l iuropol/komissio. 38 Jäsenvaltioiden rahanpesun torjuntaa koskevan lainsäädännön kattamat toiminnot muilla aloilla kuin rahoitusalalla LIITE 6 Belgia Lakiesityksellä ulotetaan koskemaan notaareja, vouteja (huissiers de justice), kirjanpitäjiä ja tilintarkastajia, kiinteistönvälittäjiä, kasinoja ja rahankuljetuksia Tanska Kasinot Saksa Kasinot, huutokaupanpitäjät, muut liiketoiminnot, joita rahanpesulain yhteistyövelvoite ei koske, sekä kaikki henkilöt, jotka hallinnoivat toisen henkilön varoja korvausta vastaan Kreikka Kasinot Espanja Ranska Irlanti Italia Kasinot, kiinteistönhallintayhtiöt, kiinteistönvälittäjät, jalokivikauppiaat, antiikkikauppiaat, numismatiikan ja filatelian alalla toimivat elimet Kaikkien, jotka antavat ammattimaista pääoman liikkeisiin liittyvää liittyy neuvontaa tai harjoittavat pääoman liikkeitä, on ilmoitettava viranomaisille kaikista liiketoimista, joiden he rahanpesuun. Käteisellä maksettaviin kauppoihin sovelletaan tiettyjä rajoja. taikka valvovat toimintoja, joihin liittyvän tietävät Hallitus on ilmoittanut, että se aikoo ulottaa lainsäädännön koskemaan asianajajia, huutokaupanpitäjiä, kiinteistönvälittäjiä ja kirjanpitäjiä. Yli 20 miljoonan Italian liiran suuruisten liiketoimien on tapahduttava rahoitusvälittäjän välityksellä. Vuonna 1997 annettu uusi laki tarjoaa nopeutetun menettelyn, jossa rahanpesun torjuntaa koskeva lainsäädäntö voidaan saattaa koskemaan myös rahoitusalan ulkopuolisia toimintoja. Luxemburg Lakiesitys koskee kasinoja, uhkapelitoimintaa, tilintarkastajia ja notaareja. Alankomaat Kasinot. Notaarit ovat käynnistäneet vapaaehtoisen järjestelmän, jonka nojalla he ilmoittavat epäilyttävistä liiketoimista, joiden kohdalla voi olla kyseessä vakava rahanpesu. Samankaltainen järjestelmä koskee jo asianajotehtäviä hoitavia henkilöitä ja kirjanpitäjiä. Itävalta Kasinot Portugali Kasinot, kiinteistönvälittäjät, kiinteistönhallintayhtiöt, uhkapelejä ja arpajaisia järjestävät yhtiöt, antiikki- ja taidekauppiaat, jalokivikauppiaat, lentokone-, vene- ja autokauppiaat. 39 Suomi (Lakiesitys kattaa kasinot, vedonlyöntitoimistot ja kiinteistönvälittäjät) Ruotsi Säätiöitä hallinnoivat yhtiöt Yhdistynyt kuningaskunta Asiaa koskeva lainsäädäntö koskee kaikkia henkilöitä. Rahanpesusäädöksen koskevat kaikkia henkilöitä ja toimielimiä, mukaan lukien asianajotehtävissä toimivat henkilöt ja kirjanpitäjät siltä osin kuin he hoitavat pankki-, sijoitus- ja vakuutustoimintaa. 40 LIITE 7 Ilmoituksia vastaanottavat viranomaiset Egmont-ryhmän havaintoja yhteistyöstä / tiedonvaihdosta Yleinen mahdollisuus kahdenvälisiin sopimuksiin /suoraan tiedonvaihtoon 1. Tiedustelutarkoituksessa Italia, Portugali, Ruotsi 2. Tiedustelutarkoituksessa ja rikostutkintaa tai syytteen nostamista varten Belgia, Ranska, Alankomaat, Espanja, Yhdistynyt kuningaskunta Rajoitettu Itävalta Tanska, Saksa, Luxemburg Irlanti Ei tiedonvaihtoa hallinnollisten yksikköjen kanssa; ei lainvalvontaan liittyviä tietoja Ei tiedonvaihtoa hallinnollisten yksikköjen kanssa tiedonvaihtoa Ei oikeusviranomaisten kanssa hallinnollisten yksikköjen ja Suomi (rahoitustarkastus) Ei tiedonvaihtoa poliisi- ja oikeusviranomaisten kanssa; ei lainvalvontaan liittyviä tietoja 41 LIITE 8 Epäilyttävistä liiketoimista tehtyjen ilmoitusten lukumäärä JASENVALTIO 1994 1995 1996 1997 Belgia8 Tanska Saksa Krcikka Espanja Ranska Irian ti Italia 2183 3 926 5 771 7 747 200 174 254 3 282 2 935 3 289 38 1 213 684 163 866 670 902 1991 osa) 378 1034 2 961 3 218 Luxemburg9 75 77 Alankomaat (epatavalliset) (epailyttavat) 14 753 3 546 15 007 2 994 16 087 2 572 +/-17 000 Itavalta I'ortugali Suomi Ruotsi 346 17 223 429 310 85 190 391 301 115 232 502 129 206 909 Yhdistynyt kuningaskunta 15 007 13 170 16 125 14 148 8 Belgian osalta tapauksia oli 564 vuonna 1994, 795 vuonna 1995, 1317 vuonna 1996 ja 1 484 vuonna 1997. 9 Vuonna 1995 liiketoimia oli 901 ja seuraavana vuonna 3264. 42 LIITE 9 Ilmoittamisjärjestelmän tulokset ; syytteet ja tuomiot Kruununsyyttäjälle välitetyt asiat: 117 vuonna 1994, 149 vuonna 1995, 321 vuonna 1996 ja 495 vuonna 1997. Vuodesta 1994 alkaen Belgian selvittelykeskuksen kertomusten perusteella käynnistetyistä asioista 48:ssa on annettu tuomio. oikeusviranomaisille antamien (7 tuomiota vuonna Syytteistä ja tuomioista ei ole saatavilla kattavaa tilastoa, mutta tiedetään, että huumausaineista saadun rahan pesusta on annettu useita tuomioita ja 5 vuonna 1995). seuraavaa: 35 tuloksista voidaan Ilmoittamisjärjestelmän ilmoituksen perusteella on käynnistetty 26 asiaa (jotka koskevat erilaisia rikoksia), joissa 49 henkilöä on tuomittu tai he ovat suostuneet maksamaan hallinnollisia sakkoja. Yksi henkilö on vapautettu syytteestä. todeta 1994 Vuonna 1994 tuomittiin 16 henkilöä, vuonna 1995 15 henkilöä ja vuonna 1996 24 henkilöä. Elokuun 24 päivänä 1995 annetun lain N:o 2331 nojalla perustetulle komitealle ilmoitetuista 38 asiasta 13 saatettiin julkisen syyttäjän käsiteltäväksi. Epäilyttäviä liiketoimia ilmoitettiin poliisi- tai oikeusviranomaisille seuraavasti: 19 vuonna 1995, 165 vuonna 1996. Oikeusviranomaisten käsiteltäväksi saatetut asiat: 22 vuonna 1994, 30 vuonna 1995, 47 vuonna 1996, 75 vuonna 1997. Vuoden 1996 loppuun mennessä oli annettu 34 lopullista tuomiota (25 vuodesta 1993 alkaen). Nämä luvut eivät kuitenkaan ole kattavia, koska asioita tuomitaan myös varojen vastaanottamista ('recel') koskevan lain nojalla. Belgia Tanska Saksa Kreikka Espanja Ranska Irlanti Tähän mennessä on annettu yksi tuomio. Italia Rahanpesusta annetut tuomiot 648 a artiklan (rahanpesu) ja 648 b artiklan (laitonta alkuperää olevien rahojen, hyödykkeiden ja varojen käyttö) nojalla: 72 ja 1 vuonna 1993, 58 ja 4 vuonna 1994, 62 ja 3 vuonna 1995, 116 ja 9 vuonna 1996. Epäilyttävistä liiketoimista tehtyjen ilmoitusten johdosta on käynnistetty rikostutkinta 85 tapauksessa, joista 16 koski rahanpesua ja 69 muita rikoksia. Luxemburg Tällä hetkellä käsiteltävänä on kaksi asiaa. Alankomaat Rahanpesua koskevista syytteistä ja tuomioista ei ole tarkkoja tilastoja. tutkitaan noin 5 000 tapausta, jotka koskevat varojen Vuosittain vastaanottamista. 43 Itävalta Portugali Suomi Kolmessatoista tapauksessa on annettu virallinen syyte. Niistä kolmessa on annettu tuomio (1 vuonna 1994 ja 2 vuonna 1995), joista yksi koski kahta henkilöä. Neljä oikeudenkäyntiä päättyi vapauttavaan päätökseen. Yhdessä jäsenvaltiota johtaneessa menettelyssä pyydettiin nostamaan syyte toista henkilöä vastaan. tuomioon toista Ilmoitusten perusteella tutkittiin 12 tapausta vuonna 1994, 49 vuonna 1995 ja 53 vuonna 1996. Syytteet nostettiin 3 asiassa, jotka koskivat 26 henkilöä. Yksi henkilö tuomittiin vuonna 1996. Vuosina 1994-1997 esitutkintaan saatettiin 119 epäilyttäviä liiketoimia koskevaa ilmoitusta. Näiden perusteella käynnistettiin 70 rikosasiaa. Vuoden 1997 loppuun mennessä tuomioistuin oli antanut näissä asioissa 13 tuomiota. Oikeudenkäynti jatkui edelleen 4 asian osalta. Syytteen nostamista harkittiin 4 tapauksessa. Epäilty vapautettiin syytteestä 21 tapauksessa ja esitutkinta jatkui 28 asian osalta. Ruotsi Syyttäjäviranomaisille annettiin yhteensä 66 ilmoitusta esitutkintaa varten vuosina 1994-97. Samaan aikaan annettiin 21 tuomiota. Yhdistynyt kuningaskunta Vuosina 1993-96 rahanpesusta annettiin 25 tuomiota, joista 13 vuonna rahanpesutuomio annettiin epäilyttäviä 1996. Vaikka vain yksi liiketoimia tai tutkintaviranomaisille ilmoitusten perusteella muista toimiteltujen rikoksista tiedetään annetun yli 200 tuomiota vuonna 1996. ilmoituksen perusteella, koskevan poliisi- 44 ISSN 1024-4492 KOM(98) 401 lopullinen ASIAKIRJAT FI 09 11 06 10 Luettelonumero : CB-CO-98-412-FI-C ISBN 92-78-37464-4 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg <f5"