title: Протокол за устойчивите органични замърсители към Конвенцията за трансгранично замърсяване на въздуха на далечни разстояния от 1979 година

eurovoc_concepts:
UN convention
air quality
environmental protection
organic pollution
protocol
transfrontier pollution

formats: fmx4 html pdf print xhtml

text: 11/т. 34 BG Официален вестник на Европейския съюз 227 22004A0319(01) L 81/37 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ 19. 3. 2004 за устойчивите органични замърсители към Конвенцията за трансгранично замърсяване на въздуха на далечни разстояния от 1979 година ПРОТОКОЛ СТРАНИТЕ, РЕШЕНИ да приложат Конвенцията за трансгранично замърсяване на въздуха на далечни разстояния, КАТО ПРИЗНАВАТ, че емисиите на много от устойчивите органични замърсители се пренасят през междудържавните граници и се отлагат в Европа, Северна Америка и Арктика, далече от мястото на произхода им, и че атмосферата е преобладаващата среда за техния пренос, КАТО СЪЗНАВАТ, че устойчивите органични замърсители практически не се разлагат в природната среда при нормални условия и че причиняват отрицателни ефекти върху човешкото здраве и околната среда, ЗАГРИЖЕНИ от факта, че устойчивите органични замърсители имат способността за кумулативна биомултипликация в горните трофични нива, достигайки концентрации, които могат да предизвикат ефекти върху здравето на изложените на въздействието им хора и диви животни, КАТО СЪЗНАВАТ, че екосистемите в Арктика и особено нейните коренни жители, чиято прехрана са арктическите бозайници и риба, се намират под особена заплаха поради кумулативната биомултипликация на ефектите на устойчивите органични замърсители, КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че мерките по ограничаването на емисиите на устойчивите органични замърсители също така ще спомогнат за опазване на околната среда и човешкото здраве в районите извън границите на Икономическата комисия за Европа при Организацията на обединените нации, включително Арктика и международните води, ТВЪРДО РЕШЕНИ да предприемат мерки за предвиждане, предотвратяване или свеждане до възможния минимум емисиите на някои устойчиви органични замърсители в съответствие с подхода на предварително обезопасяване, посочен в Принцип 15 на Декларацията от Рио де Жанейро за околната среда и развитие, КАТО ПОТВЪРЖДАВАТ, че съгласно Хартата на Обединените нации и принципите на международното право държавите имат суверенни права да експлоатират собствените си ресурси в съответствие с националната си политика в областта на опазването на околната среда и развитието и носят отговорност да не допуснат дейности под тяхната юрисдикция или контрол да причинят вреди на околната среда на територията на други държави или райони извън рамките на националната им юрисдикция, КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ необходимостта от действия на глобално равнище срещу устойчивите органични замърсители и като напомнят за ролята съгласно Глава 9 от „Дневен ред 21“, отредена на регионалните споразумения за съкращаване на глобалното трансгранично замърсяване на въздуха, и по-специално тази на Икономическата комисия за Европа при Организацията на обединените нации за обмена на натрупания там регионален опит с другите райони по света, КАТО ПРИЗНАВАТ съществуването на действащи субрегионални, регионални и глобални режими, включително и международни документи, регулиращи движението на опасните отпадъци, трансграничния им пренос и отстраняването им, по-специално Конвенцията от Базел за контрол на трансграничните превози на опасните отпадъци и тяхното отстраняване, КАТО ВЗЕМАТ ПРЕДВИД, че преобладаващите източници на замърсяване на въздуха, спомагащи за натрупването на устойчивите органични замърсители, са използването на някои пестициди, както и производството и приложението на някои химикали, а също така непредумишленото образуване на някои вещества при изгаряне на отпадъците, горивните процеси, производството на метали и функционирането на мобилни източници, КАТО ОТЧИТАТ съществуването на методи и практика в управлението, осигуряващи възможности за съкращаване на атмосферните емисии на устойчивите органични замърсители, КАТО СЪЗНАВАТ необходимостта от икономически ефективен регионален подход в борбата със замърсяването на въздуха, КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ важния принос на частния и неправителствен сектор в натрупаните знания за последиците, причинени от устойчивите органични замърсители, съществуващите алтернативни решения и методи за намаляването на тези вещества, както и ролята им в съдействието за съкращаване на емисиите на устойчиви органични замърсители, КАТО ОТЧИТАТ, че мерките, предприемани за съкращаване на емисиите от устойчиви органични замърсители, не следва да бъдат средство за произволна или неоправдана дискриминация или скрита форма за ограничаване на международната конкуренция и търговия, КАТО СЕ СЪОБРАЗЯВАТ със съществуващите научни и технически данни за емисиите, атмосферните процеси и ефектите на устойчивите органични замърсители върху здравето на човека и околната среда, както и за разходите за борба със замърсяването, и като признават необходимостта от продължаване на научно-техническото сътрудничество с цел по-дълбоко проникване в същността на тези проблеми, КАТО ОТЧИТАТ мерките срещу устойчивите органични замърсители, които вече са предприети на национално равнище от някои от страните, подписали протокола, и/или съгласно други международни конвенции, 228 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 34 СЕ СПОРАЗУМЯХА за следното: Член 1 Определения По смисъла на настоящия протокол: 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. „Конвенция“ означава Конвенцията за трансгранично замърсяване на въздуха на далечни разстояния, приета в Женева на 13 ноември 1979 г. „ЕМЕП“ означава Съвместна програма за наблюдение и оценка на разпространението на въздушни замърсители на далечни разстояния в Европа. „Изпълнителен орган“ означава Изпълнителен орган по конвенцията, учреден съгласно параграф 1 от член 10 на конвенцията. „Комисия“ означава Икономическата комисия за Европа при Организацията на обединените нации. „Страните“ означава, ако контекстът не изисква друго тълкувание, страните по настоящия протокол. „Географски обхват на ЕМЕП“ означава районът, дефини- ран в параграф 4 от член 1 от Протокола към Конвенцията от 1979 г. за трансграничното замърсяване на въздуха на далечни разстояния относно дългосрочното финансиране на Съвместната програма за наблюдение и оценка на раз- пространението на въздушните замърсители на далечни разстояния в Европа в Женева на 28 септември 1984 г. (ЕМЕП), приет се ii) запазват продължително време; „Устойчивите органични замърсители“ (УОЗ) представля- ват органични вещества, които: i) притежават токсични свойства; iii) биокумулират (натрупват се в биосферата); iv) имат способ- ност за трансграничен атмосферен пренос на далечни раз- стояния и отлагане; и v) с голяма вероятност могат да предизвикват значителни отрицателни последици за човешкото здраве или околната среда близо и далече от техните източници. „Вещество“ означава едно химично съединение или смес от няколко различни химични съединения, които образуват обособена група поради това, че а) притежават еднакви свойства и постъпват заедно в околната среда; или б) обра- зуват смес, реализирана обикновено като един отделен артикул. 9. „Емисия“ означава отделяне в атмосферата на вещество от точков или дифузен източник. 10. „Стационарен източник“ означава всяка неподвижна сграда, съоръжение, обект, инсталация или оборудване, което емитира или може да емитира директно или косвено в атмосферата някой от устойчивите органични замърси- тели. 11. „Категория на големите стационарни източници“ означава всяка категория стационарни източници, посочена в при- ложение VIII. 12. „Нов стационарен източник“ означава всеки стационарен съществена построяване източник, модификация са започнали не по-рано от две години след чието или датата на влизане в сила на: i) настоящия протокол; или ii) измененията към приложение III или VIII, в случаите, в които стационарният източник попада под разпоредбите на положенията към протокола единствено въз основа на тези изменения. Въпросът дали дадена модификация е съществена или не, се решава от компетентните нацио- нални власти, като се вземат предвид такива фактори, като екологичните ползи от модификацията. Член 2 Цел Целта на настоящия протокол е да се контролират, съкратят или технологични и неволно прекратят разпилени устойчиви органични вещества в околната среда. емисиите от отпадни, Член 3 Основни задължения 1. С изключение на случаите, изрично посочени в член 4, всяка от страните предприема ефикасни мерки за: а) прекратяване на производството и употребата на веществата, изброени в приложение I, съгласно посочените там изисквания към реализацията на тези мерки; б) (i) осигуряване на условия, които да гарантират унищожава- нето или отстраняването на веществата, изброени в при- ложение I, да се извършва по екологично обоснован начин с оглед на съществуващите субрегионални, регионални и глобални режими, регулиращи управлението на дейно- стите по обработка и отстраняване на опасните отпадъци, по-специално на Конвенцията от Базел за контрол на трансграничните превози на опасни отпадъци и тяхното отстраняване; (ii) постигане на условия, които осигуряват отстраняването на веществата, изброени в приложение I, да се извърши в гра- ниците на страната с оглед на съотносимите екологични съображения; (iii) осигуряване на трансграничните превози на веществата, посочени в приложение I, по екологично обоснован начин с оглед на приложимите субрегионални, регионални и глобални режими, регулиращи трансграничните превози на опасни отпадъци, по-специално на Базелската конвенция за контрол на трансграничното движение на опасни отпадъци и тяхното обезвреждане; в) ограничаване приложението на веществата, изброени в прило- жение II, в договорените рамки и съгласно определените там изисквания за това. 2. Изискванията, посочени в параграф 1, буква б), за всяко едно вещество влизат в сила от деня на прекратяването на производ- ството или от деня на прекратяване на приложението на това вещество, като се взема по-късната от двете дати. 3. За веществата, изброени в приложения I, II и III, всяка от стра- ните следва да разработи надлежни стратегии за откриване на артикули в употреба и отпадъци, които съдържат съответното вещество, както и да предприеме съответни мерки за осигуряване на унищожаването или отстраняването по екологично обоснован начин на такива отпадъци и на такива артикули, след като те се превърнат в отпадъци. 11/т. 34 BG Официален вестник на Европейския съюз 229 „отстраняване“, 4. По отношение на посочените точки 1 - 3 термините, като „отпадъци“, „унищожаване“ и „екологично обоснован“, трябва да се интерпретират съгласно използването на тези термини в рамките на Конвенцията от Базел за контрол на трансграничните превози на опасни отпадъци и тяхното отстраня- ване. 5. Всяка от страните: a) съкращава общите си годишни емисии за всяко от веществата, посочени в приложение III, спрямо равнището на съответните емисии през референтна година, определена съгласно това при- ложение, като предприема ефикасни мерки, съответстващи на конкретните обстоятелства; б) не по-късно от предвидените във времевите рамки срокове, определени в приложение VI, прилага: (i) най-добрите съществуващи методи с оглед на приложение V спрямо всеки нов стационарен източник от категорията големи стационарни източници, за който в приложение V е предвидено използването на най-добрите съществуващи методи; (ii) пределно допустими стойности не по-малко строги от стойностите, посочени в приложение IV, спрямо всеки нов стационарен източник от категорията, спомената в това приложение, с оглед и на приложение V; като алтернативен вариант страната може да прилага други стратегии за съкращаване на емисиите, осигуряващи пос- тигането на еквивалентни общи стойности на емисиите; (iii) най-добрите съществуващи методи съгласно приложение V за всеки действащ стационарен източник от категорията на големите стационарни източници, за който приложе- ние V предвижда приложението на най-добрите същест- вуващи методи до степен, осъществима от техническа и икономическа гледна точка. Като алтернативен вариант страната може да прилага други стратегии за съкращаване на емисиите, които да осигуряват постигането на еквива- лентно общо намаляване на емисиите; IV, (iv) пределно допустими стойности не по-малко строги от стойностите, посочени в приложение за всеки съществуващ стационарен източник от категорията, спо- мената в това приложение, в степен, която е постижима в техническо и икономическо отношение съгласно прило- жение V; като алтернативен вариант страната може да прилага други стратегии за съкращаване на емисиите, които да осигуряват постигането на еквивалентно общо намаляване на емисиите; (v) ефективни мерки за ограничаване на емисиите от мобилни източници с оглед на приложение VII. 6. Задълженията, посочени в подточки i) и iii) на параграф 5, буква б) се отнасят към всички стационарни източници на емисии при горивни процеси в жилищно-битовия сектор, взети заедно. 7. Страната, която след прилагане на положенията в посочената параграф 5, буква б) не може да осигури постигане на изисква- нията, посочени в параграф 5, буква a) за вещество, посочено в приложение III, се освобождава от задълженията си, предвидени в посочения параграф 5, буква а) по отношение на това вещество. 8. Всяка от страните разработва и поддържа описи (регистри) на емисиите от веществата, посочени в приложение III, а също така събира информация относно производството и продажбите на веществата, изброени в приложения I и II, при това страните в гра- ниците на географския обхват на ЕМЕП прилагат като задължите- лен минимум методологията, както и пространствената и времевата разделителна способност, определени от ръководния орган на ЕМЕП, а страните извън границите на географския обхват на ЕМЕП използват като препоръчителни правила методологиите, разработени в рамките на работния план на Изпълнителния орган. Страната изготвя доклади, съдържащи тази информация, съгласно изискванията за представяне на информацията, посочени в член 9. Член 4 Освобождаване от задължения 1. Параграф 1 от член 3 не се прилага за количества от вещест- вото, които се използват за изследователска дейност в лаборато- рен мащаб, или такива, които служат за референтен стандарт. 2. На дадена страна може да бъде предоставено изключение от член 3, параграф 1, букви а) и в) по отношение на някое конкре- тно вещество при условие, че изключението не е направено и не се използва по начин, противоречащ на целите на настоящия прото- кол, а само ще послужи за постигане на следните цели при спаз- ване на следните условия: а) за провеждане на изследвания, различни от споменатите в параграф 1 от този член, като при това: (i) не може да се очаква постъпване на значително количество от веществото в околната среда във връзка със заявената употреба и последващото отстраняване; (ii) целите и характеристиките на това изследване подлежат на оценка и издаване на разрешително от страната; и (iii) в случай на отделянето на значително количество от веществото в околната среда действието на даденото изключение незабавно се прекратява, вземат се мерки за намаляване на последиците от разливите и се оценяват мерките за събиране на ограничаване на разлива преди възможното възобновяване на тези изследвания; б) за предприемане на мерки, необходими при извънредна ситуа- ция, застрашаващо здравето на населението при условие, че: (i) страната не разполага с подходящи алтернативни мерки за ликвидиране на създалата се ситуация; (ii) предприеманите мерки са пропорционални на мащабите и сериозността на извънредната ситуация; (iii) се вземат необходимите предпазни мерки за опазване на човешкото здраве и околната среда, както и за осигуряване на условия за недопускане използването на съответното вещество извън границите на географския район, засегнат от извънредната ситуация; и iv) изключението се разрешава за срок от време, който не над- вишава продължителността на извънредната ситуация; v) след ликвидиране на извънредната ситуация спрямо всички останали запаси от веществото се прилагат разпо- редбите на член 3, параграф 1, буква б); 230 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 34 в) за използване в малки мащаби, които страната счита за необ- ходими, при условия, когато: i) ii) изключението се предоставя за максимален срок до пет години; на страната преди не е разрешавано изключение съгласно този член; iii) няма подходящи алтернативи за предлагания вид упо- треба; iv) v) vi) страната е направила оценка на емисиите от веществото в резултат от изключението, както и на техния принос към общата емисия на веществото на територията на страните; взети са необходимите предпазни мерки за осигуряване на минимални емисии в околната среда; и след изтичане на срока на действие на изключението раз- поредбите на член 3, параграф 1, буква б) ще бъдат при- ложени за всички останали запаси от веществото. 3. Всяка от страните не по-късно от 90 дни след заявлението за изключение съгласно параграф 2 на този член предоставя на секретариата информация, съдържаща като минимум следното: а) химично наименование на веществото, за което се иска изключението; б) целта, за която се иска изключение; в) условията, при които се разрешава изключението; г) времетраенето на разрешеното изключение; д) лицата или организацията, за които се прилага изключението; и е) за изключението, дадено съгласно посочените параграфи 2, букви а) и в), прогнозираните емисии на веществото в резултат от прилагането на изключението и оценката на техния дял в сборната емисия на веществата на територията на страните. 4. Секретариатът осигурява на всички страни достъп до информа- цията, получена съгласно разпоредбите на параграф 3. Член 5 Обмен на информация и технологии Страните в съответствие с националните си законови, подзаконови актове и практика създават благоприятни условия и съдействат за обмена на информация и технологии, предназначени за съкращаване образуването и отделянето на устойчиви органични замърсители, както и за разработване на икономически ефективни алтернативи, по-специално чрез поощряване на: a) контактите и сътрудничеството съответните организации и отделни лица в частния и държавния сектор, които могат да предоставят технология, проектантски и инже- нерни услуги, оборудване или финансови средства; между б) обмен на информация и достъп до такава за разработването и използването на алтернативи за устойчивите органични замър- сители, както и за оценка на създаваните от такива алтернативи рискове за човешкото здраве и околната среда, а също така и за обмена на информация и достъпа до информация за иконо- мическите и социалните последици, свързани с посочените алтернативи; в) съставяне и редовно актуализиране на списъците на упълномо- щените от тях органи, провеждащи аналогична дейност в рам- ките на други международни форуми; г) обмен на информация за дейността, осъществявана в рамките на други международни форуми. Член 6 Обществена информираност Страните съгласно своите законови, подзаконови актове и прак- тика съдействат за предоставяне на информация на широките обществени кръгове, включително и на отделни лица, които са преки потребители на устойчиви органични замърсители. Тази информация може да включва по-специално следните елементи: a) информация, включително маркировка върху етикетите, за оценка на риска и опасностите; б) информация за намаляване на риска; в) информация, предназначена да съдейства за ликвидирането на устойчивите органични замърсители или ограничаване на използването им, включително при необходимост, информа- ция за комплексните мерки за борба със селскостопанските вредители, комплексните мерки за отглеждане на селскосто- панските култури, както и информация за съответните иконо- мически и социални последици от подобно ликвидиране или ограничаване; и г) информация за алтернативни заместители на устойчивите орга- нични замърсители, както и оценка на рисковете от подобни алтернативни вещества за човешкото здраве и околната среда, а също така и информация за икономическите и социалните последици от използването на алтернативните вещества. Член 7 Стратегии, политики, програми, мерки и информация 1. За изпълнение на задълженията по настоящия протокол всяка от страните разработва стратегии, политика и програми в срок до шест месеца от влизането в сила за нея на настоящия протокол. 2. Всяка от страните: a) поощрява използването на икономически осъществими и еко- логично съобразни методи за управление, включително най- добрата практика за околната среда, по отношение на всички аспекти на използването, производството, емисиите, обработ- ването, разпределението, боравенето, транспортирането и преработването на веществата, които са предмет на протокола, както и на готовите артикули, смесите или разтворите, съдър- жащи такива вещества; б) поощрява въвеждането на други програми за управление, целящи съкращаване на емисиите на устойчиви органични замърсители, включително доброволни програми и прилагане на икономически механизми; в) обсъжда въвеждането на допълнителна политика и мерки, си условия и потребности, съобразно индивидуалните включително с използване на ненормативни подходи; г) предприема решителни и икономически осъществими мерки с цел намаляване на равнищата на веществата, попадащи под действието на настоящия протокол, които се съдържат като замърсители в други вещества, химични продукти или готови изделия, след като бъде установена значимостта на съответния източник; 11/т. 34 BG Официален вестник на Европейския съюз 231 д) осигурява в своите програми за оценка на веществата отчита- нето на характеристиките, определени в параграф 1 от Реше- ние 1998/2 на Изпълнителния орган за изискваната предста- вена информация и за процедурите по допълване на вещества в приложения I, II или III, включително и всички изменения към тях. 3. Страните имат неограничено право да налагат по-строги мерки от мерките, изисквани съгласно протокола. Член 8 Изследвания, разработки и мониторинг Страните поощряват изследванията, разработките, мониторинга и сътрудничеството в следните области, като посоченият по-долу списък не е ограничителен: a) емисии, преносът на далечни разстояния и степените на отлагането им, както и тяхното моделиране, съществуващите равнища в биотичната и абиотичната среда, разработването на процедури за съгласуване на съответните методологии; б) пътищата за пренос на замърсителите в представителните екосистеми и техните кадастри; в) съотносими ефекти върху човешкото здраве и околната среда, включително количествената оценка на такива ефекти; г) най-добрите достъпни методи и практика, включително за провеждане на селскостопанска дейност, както и реално при- лаганите към момента или разработвани от страните методи и практика за ограничаване на емисиите; д) методологии, позволяващи социално- икономическите фактори при оценка на алтернативните стра- тегии за ограничаване на емисиите; отчитането на е) подход, основаващ се на постигания ефект, обобщаващ съот- ветната информация, включително информацията, получавана съгласно букви от а) до д) на този параграф, както и за изме- рените или моделираните равнища и пътища за постъпване в околната среда и ефектите върху човешкото здраве и околната среда с цел формулиране на бъдещи стратегии за ограничаване, като при това се отчитат икономическите и технологичните фактори; ж) методи за предвиждане на националните емисии и бъдещото им разпространение за отделните устойчиви органични замър- сители и за оценка на подходи за използването на такива емисиите и разпространението им при прогнози на структуриране на бъдещите задължения на страните; з) равнищата на попадащите под разпоредбите на настоящия протокол вещества, които се съдържат като замърсители в други вещества, химични продукти или готови изделия, както и значението на тези равнища за преноса на далечни разстоя- ния, а също така методите за намаляване на тези замърсители и освен това равнищата на устойчивите органични замърси- тели, образуващи се по време на експлоатационния цикъл на дървесината, обработвана с пентахлорфенол. Следва да се даде приоритет на изследванията върху вещества, които според предвижданията е най-вероятно да бъдат предло- жени за разглеждане съгласно процедурите, посочени в параграф 6 от член 14. Член 9 Докладване 1. Съгласно собствените си законови разпоредби, регламентиращи поверителния характер на търговската информация: a) всяка от страните периодично представя на Изпълнителния орган чрез Изпълнителния секретар на комисията, както е определено от Изпълнителния орган, информация за предприе- тите мерки за изпълнение на разпоредбите на настоящия про- токол; б) всяка от страните в границите на географския обхват на ЕМЕП предоставя периодично на ЕМЕП чрез Изпълнителния секретар на комисията на интервал, който предстои да бъде определен от ръководния орган на ЕМЕП и утвърден от страните на сесията на Изпълнителния орган, информация за равнищата на емисиите на устойчивите органични замърсители, прилагайки изисквания минимум от методики и точност на измерванията на време и пространство, одобрени от ръководния орган на ЕМЕП. Страните от районите извън границите на географския обхват на ЕМЕП представят на Изпълнителния орган след съот- ветно писмено искане аналогична информация. Освен това всяка от страните предоставя също така информация за равни- щата на емисиите на веществата, изброени в приложение III, през референтната година, посочена в това приложение. 2. Информацията, която следва да се представи съгласно посоче- ния параграф 1, буква а), трябва да съответства на решението относно нейната форма и съдържание, чието приемане от страните предстои на сесията на изпълнителния орган. Разпоредбите на това решение се преразглеждат при необходимост с цел да отразят и охарактеризират всеки допълнителен елемент от формата или от съдържанието на информацията, която трябва да бъде включена в отчетите. 3. Своевременно преди началото на всяка от годишните сесии на Изпълнителния орган ЕМЕП представя информация за преноса на далечни разстояния и отлагането на устойчивите органични замър- сители. Член 10 Преглед от страните на сесиите на Изпълнителния орган 1. На сесиите на Изпълнителния орган страните съгласно параг- раф 2, буква а) от член 10 на Конвенцията извършват преглед на информацията, представена от страните, ЕМЕП и други помощни органи, както и на докладите на Комитета по изпълнение, споме- нати в член 11. 2. Страните провеждат преглед относно изпълнението на задъл- женията си, произтичащи от настоящия протокол, по време на сесиите на Изпълнителния орган. 3. На сесиите на Изпълнителния орган страните обсъждат адекватността и ефективността на задълженията, посочени в нас- тоящия протокол. При провеждането на такива прегледи ще се отчита най-добрата съществуваща научна информация относно въздействието на отлагането на устойчивите органични замърси- тели, оценката на техническите постижения, промяната на иконо- мическите условия и изпълнението на задълженията относно рав- нищата на емисиите. Процедурите, методите и периодичността на провеждане на такива прегледи ще се определят от страните на сесията на Изпълнителния орган. Първият от тези прегледи трябва да бъде завършен не по-късно от три години след влизането в сила на настоящия протокол. 232 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 34 Член 11 Съблюдаване Спазването на задълженията на всяка от страните по протокола подлежи на редовен преглед. Комитетът по изпълнение, учреден от Изпълнителния орган с Решение 1997/2, прието на петнадесетата му сесия, осъществява този преглед и представя доклад на съвещанието на страните, участващи в Изпълнителния орган, в съответствие с разпоредбите на приложението към това решение, включително всички изменения. 6. За целите, посочени в параграф 5, се създава помирителна комисия, чийто състав включва равен брой членове, назначавани от всяка заинтересована страна, или в случаите, когато участва- щите в помирителната процедура страни имат еднакви интереси - от групата, споделяща тези интереси, а председателят се избира съвместно от членовете, назначени по този начин. Комисията излиза с препоръчително заключение, което страните приемат добросъвестно. Член 13 Приложения Член 12 Уреждане на спорове Приложенията към настоящия протокол представляват неразделна част от него. Приложения V и VII имат препоръчителен характер. 1. При възникване на спор между две или повече страни относно тълкуването или прилагането на настоящия протокол заинтересо- ваните страни се стремят да го уредят чрез преговори или с вся- какви други мирни средства по техен избор. Спорещите страни уведомяват Изпълнителния орган за своя спор. 2. При ратифициране, приемане и одобряване на настоящия про- токол или присъединяване към него, както и след това по всяко време, страната, която не е регионална организация за икономи- ческа интеграция, може да изпрати писмена декларация до депо- зитаря, че при който и да е спор относно тълкуването или прила- гането на протокола тя признава едно от двете или двете посочени по-долу средства за уреждане на спора, които да имат задължи- телна сила ipso facto (по силата на този факт) и при липса на изрично споразумение да имат действие за всяка страна, поела същото задължение: a) отнасяне на спора до Международния съд; б) арбитраж съгласно процедурите, чието приемане предстои на сесията на Изпълнителния орган в най-кратък възможен срок и които ще бъдат включени в приложението за арбитраж. Страната, която е регионална организация за икономическа интег- рация, може да направи декларация с аналогично действие относно арбитража при спазване на процедурите, предвидени в буква б). 3. Декларация, отправена съгласно посочения параграф 2, остава в сила до изтичане на посочения там срок на действие или след изтичане на три месеца от датата на предаването в депозитаря на писменото уведомление за неговото оттегляне. 4. Нова декларация, уведомление за оттегляне или изтичане на срока на действие на декларация по никакъв начин не влияят върху съдебни производства, висящи пред Международния съд или висящи пред арбитражния съд, освен ако страните по спора не се споразумеят за друго решение. 5. С изключение на случаите, когато страните по спора са приели мерките за уреждане на спор, посочени в параграф 2, когато са изтекли 12 месеца от уведомяването на едната страна от другата за съществуващ между тях спор и страните по спора не са успели да го разрешат със средствата, посочени в параграф 1, тогава този спор, по молба на която и да е от страните по него, се предава за решаване съгласно процедурата за постигане на помирение. Член 14 Изменения 1. Всяка от страните може да предлага изменения към настоящия протокол. 2. Предложенията за изменения се представят в писмен вид на Изпълнителния секретар на комисията, който ги изпраща до всички страни. Страните, участващи в работата на Изпълнителния орган, обсъждат предложенията за изменения на следващата му сесия при условие, че предложенията са били изпратени на стра- ните от Изпълнителния секретар не по-късно от 90 дни преди началото на сесията. 3. Измененията към настоящия протокол и към приложения I-IV, VI и VIII се приемат от страните, присъстващи на сесията на Изпълнителния орган, чрез консенсус и влизат в сила за приелите ги страни 90 дни след като две трети от страните са предали на депозитаря документите си във връзка с приемането им. За всяка друга страна измененията влизат в сила 90 дни след датата на постъпване на документа на същата страна за приемане на изме- ненията. 4. Измененията на приложения V и VII се приемат с консенсус от страните, присъстващи на сесията на Изпълнителния орган. След изтичане на 90 дни от датата, на която Изпълнителният секретар на комисията е изпратил до всички страни измененията към всяко приложение, те стават валидни за онези страни, които не са предали на депозитаря известие съгласно изискванията на посоче- ния параграф 5, при условие, че поне 16 от страните не са пред- ставили такова известие. 5. Всяка от страните, която не може да одобри дадено изменение към приложение V или VII, изпраща писмено изявление до депо- зитаря в срок до деветдесет дни от датата на съобщението за прие- мането му. Депозитарят незабавно уведомява всички страни за всяко подобно получено изявление. Страната може по всяко време да оттегли предишното си изявление и да го замени със съгласие за приемане на изменението, при което от деня на постъпване в депозитаря на документа за приемане на изменението към това приложение то влиза в сила за посочената страна. 11/т. 34 BG Официален вестник на Европейския съюз 233 6. Ако е внесено предложение за изменение в приложения I, II или III на настоящия протокол с цел допълването им с нови веще- ства: Член 17 Депозитар a) страната, предлагаща на Изпълнителния орган информацията, посочена в Решение 1998/2 на Изпълнителния орган, включително и в измене- нията към него; допълването, представя за ратифициране, приемане, одобряване или Документите присъединяване секретар на Организацията на обединените нации, който ще изпълнява функциите на депозитар. се предават на Генералния б) страните дават оценка на предложението съгласно процеду- рите, посочени в Решение 1998/2 на изпълнителния орган, включително и в измененията към него. 7. Решенията за внасяне на поправки в Решение 1998/2 на изпълнителния орган се приемат с консенсус от страните, участ- ващи в работата на изпълнителния орган, и влизат в сила 60 дни след датата на приемането им. Член 15 Подписване 1. Настоящият протокол е открит за подписване в Орхус (Дания) от 24 до 25 юни 1998 г. , а след това в Главната квартира на Орга- низацията на обединените нации в Ню Йорк до 21 декември 1998 г. от държавите - членки на комисията, както и от държа- вите с консултативен статут при комисията, съгласно параграф 8 от резолюция 36 (IV) на Икономическия и социален съвет от 28 март 1947 г. , и регионалните организации за икономическа интеграция, създадени от суверенните държави - членки на коми- сията, с предоставени пълномощия за водене на преговори, сключване и прилагане на международни споразумения по въпроси, разглеждани в протокола, при условие че тези държави и организации са страни по Конвенцията. 2. Тези регионални организации за икономическа интеграция по въпроси от тяхната компетентност от свое собствено име упраж- няват правата и изпълняват задълженията, произтичащи от настоя- щия протокол за държавите членки. В такива случаи държавите - членки на подобни организации нямат правомощия за индиви- дуално упражняване на тези права. Член 16 Ратифициране, приемане, одобряване и присъединяване 1. Този протокол подлежи на ратифициране, приемане или одоб- ряване от подписалите го страни. 2. Протоколът е открит за присъединяване, от 21 декември 1998 г. , на държави и организации, отговарящи на изискванията на параграф 1 от член 15. Член 18 Влизане в сила 1. Настоящият протокол влиза в сила на 90-тия ден след датата на предаване на депозитаря на шестнадесетия документ за ратифициране, приемане, одобряване или присъединяване. 2. За всяка държава и всяка организация, посочени в параграф 1 от член 15, които ратифицират, приемат или утвърждават прото- кола или се присъединяват към него, след като бъде предаден шестнадесетият документ за ратифициране, приемане, одобряване или присъединяване, протоколът влиза в сила на 90-ия ден след датата на депозиране от съответната страна на документа й за ратифициране, приемане, одобряване или присъединяване. Член 19 Оттегляне По всяко време след изтичане на 5 години от датата на влизане в сила на настоящия протокол по отношение на дадена страна последната може да се оттегли от протокола, като изпрати за това писмено уведомление на депозитаря. Всяко такова оттегляне влиза в сила на деветдесетия ден от датата на получаване от депозитаря на това уведомление или на по-късна дата, която може да бъде посочена в уведомлението за оттегляне. Член 20 Автентични тексове Оригиналът на настоящия протокол, чийто текстове на английски, руски и френски текст са еднакво автентични, се предава за съхранение на Генералния секретар на Организацията на обединените нации. В ДОКАЗАТЕЛСТВО ЗА КОЕТО, долуподписаните страни, надлежно упълномощени за това, полагат подписите си под настоящия протокол. Съставено в Орхус, Дания на 24 юни 1998 година. 234 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 34 ПРИЛОЖЕНИЕ I ВЕЩЕСТВА, ПРЕДВИДЕНИ ЗА ОТСТРАНЯВАНЕ Ако не е посочено друго в настоящия протокол, приложението не се прилага спрямо изброените по-долу вещества в случаите, когато те се срещат: i) като замърсители в продуктите; ii) в изделията, произведени или използвани към началната дата на въвеждане на изискванията; или iii) използват се в границите на промишления обект като междинни химически вещества в производството на едно или повече различни вещества, като по този начин се преобразуват химически. Ако не е посочено друго, всяко от задълженията по-долу е валидно след датата на влизане в сила на протокола. Наименование на вещест- вото Преустановяване на условия Изисквания при въвеждането Алдрин CAS: 309-00-2 Хлордан CAS: 57-74-9 Хлордекон CAS: 143-50-0 ДДТ CAS: 50-29-3 Производството Използването Производството Използването Производството Използването Производството Няма Няма Няма Няма Няма Няма 1. Преустановяване на производството в срок до една година от пос- тигането на консенсус между страните, че има подходящи алтернативи на ДДТ, годни за защита на здравето на насе-лението от такива болести, като малария и енцефалит 2. С оглед преустановяване на производството на ДДТ в най-кратки възможни срокове страните в срок до две години от деня на вли- зане в сила на настоящия протокол и в бъдеще периодично по необходимост и след консултации със Световната здравна организация (СЗО), Организацията за прехрана и земеделие (ФАО) и Програмата на Органи-зацията на обединените нации за околната среда (ЮНЕП) разглеждат наличието и възможностите за използване на алтернативи и съответно съдействат за органи- зацията на редовно производство на по-безопасни и приложими в икономическо отношение алтернативи на ДДТ Използването Няма, с изключенията в приложение II Дилдрин CAS: 60-57-1 Ендрин CAS: 72-20-8 Хептахлор CAS: 76-44-8 Хексабромдифенил CAS: 36355-01-8 Хексахлорбензен CAS: 118-74-1 Производството Използването Производството Използването Производството Използването Производството Използването Производството Използването Няма Няма Няма Няма Няма -чифтосолен Няма, освен употребата му от правоспособен персонал за борба с промишлени мравката електроразпределителни кутии. Това използва-не се подлага на пре- оценка съгласно протокола не покъсно от две години след влиза- нето му в сила. закрити опсис в Няма Няма Няма, изключение се допуска за производство, ограничено за целите, посочени в заявление, по-дадено от страна с икономика в преходен период при подписването или присъединяването. Няма, изключение се допуска за ограничено използване, посочено в заявление, подадено от страна с икономика в преходен период при подписването или присъединяването. 11/т. 34 BG Официален вестник на Европейския съюз 235 Наименование на вещест- вото Мирекс CAS: 2385-85-5 Преустановяване на условия Изисквания при въвеждането Производството Използването Няма Няма ПХД а) Производството Няма, изключение се допуска за страните с икономика в преходен период, които трябва във възможно най-кратък срок, но не по-късно от 31 декември 2005 г. да прекратят производството му. Използването Няма, с изключение на случаите, посочени в приложение II. Токсафен CAS: 8001-35-2 Производството Използването Няма Няма а): Страните се съгласяват в срок до 31 декември 2004 г. да направят преоценка съгласно протокола на производството и използването на полихлорираните тертфенили и на продукта „угилек“. 236 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 34 ПРИЛОЖЕНИЕ II ВЕЩЕСТВА, ПРЕДВИДЕНИ ЗА ОГРАНИЧАВАНЕ НА УПОТРЕБАТА Ако в настоящия протокол не е посочено друго, това приложение не се прилага за изброените по-долу вещества в случаите, когато те: i) присъстват в продуктите като замърсители; ii) присъстват в изделия, произведени или ползвани към датата на въвеждане на изискванията; или iii) използват се в границите на промишления обект като междинни химични вещества в производството на едно или повече различни вещества и по този начин претърпяват химическа трансформация. Ако не е предвидено друго, всяко от предвидените по-долу задължения влиза в сила на датата на влизане в сила на протокола. Вещество ограничено за използване като условия Изисквания за въвеждането ДДТ CAS: 50-29-3 1. Опазване на здравето на населението от като например маларията и болести, енцефалита. 2. Като междинно съединение за произ- водството на продукта Дикофол. ХХХ(хекса- хлор-цикло- хексан) CAS:608-73-1 Използване на технически ХХХ (т. е. смес от изомери на ХХХ) е ограничено до употребата му единствено като междинно вещество в химичес- ките про-изводства 1. Употребата му еразрешена единствено като компонент на комплексна стратегия за борба с вредителите и само в рамките на необходи- мото и за срок не повече от една година от датата на премахване на производството съгласно приложение I 2. Този вид употреба подлежи на преоценка в срок до две години от датата на влизане в сила на настоящия протокол. Приложението на про-дукти, които съдържат не по-малко от 99 % от гама формата на изомера на ХХХ (т. е. линдан CAS: 58-89-9), се ограни- чава до следните употреби: 1. Обработка на семена. 2. Внасяне в почвата, последвано непосред- ствено от включване на веществото в гор- ната част на повърхностния почвен слой. 3. Професионална защитна и промишлена обработка на бичен и обикновен дървен материал и на дървесина. 4. Инсектицид за локално приложение в здра- веопазването и ветеринарната медицина. 5. Локално приложение без разпръскване във въздуха от самолети при отглеждане на семеначета, изпол-зване за поддържане на малки по площ тревни площи и за отглеж- дане на фиданки и декоративни растения на открито и в затворени помещения. 6. Приложение в про-мишлеността и в бита в затворени помещения. Видове ПХД, използвани към датата на влизане в сила или произведени до 31 декември 2005 г. съгласно разпоредбите на приложение I ПХД а) Всички допустими видове употреба на линдана подлежат на преоценка съгласно протокола в срок до две години от влизането му в сила Страните полагат решителни усилия с цел: а) прекратяване използването на определени по вид ПХД в оборудване (т. е. трансформатори, кондензатори или други резервоари, съдър- жащи остатъци от течни запаси), съдържащо ПХД в обеми над 5 dm3 или с концентрация на ПХД, равна или по-висока от 0,05 %, във възможно най- кратък срок, но не по-късно от 31 декември 2010 г. или 31 декември 2015 г. за страните с преходна икономика; б) унищожаване или обезвреждане по еко- логично целесъобразен начин на всички течни ПХД, посочени в буква а), и други течни ПХД, съдържащи над 0,005 % ПХД, които не се намират в оборудване, във въз- можно най-кратък срок, но не покъсно от 31 декември 2015 г. или 31 декември 2020 г. За страните с преходна икономика; и в) обезвреждане или отстраняване на оборудва- нето, посочено в буква а), по екологично целесъобразен начин. а) Страните се съгласяват в срок до 31 декември 2004 г. да проведат преоценка съгласно протокола на производството и използването на полихлорираните тертфенили и продукта „угилек“. 11/т. 34 BG Официален вестник на Европейския съюз 237 ПРИЛОЖЕНИЕ III ВЕЩЕСТВА, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 3, ПАРАГРАФ 50, БУКВА А) И РЕФЕРЕНТНАТА ГОДИНА ЗА ЗАДЪЛЖЕНИЕТО Вещество ПЦАВ а) Референтна година 1990 г. или всяка друга година вb периода 1985 - 1995 г. вкл. , определена от стра- ната при ратифицирането, приемането, одобряването или присъединяванетоѝ(cid:65). Диоксини (фурани) б) 1990 г. или всяка друга година в периода 1985 - 1995 г. вкл. , определена от страната при ратифицирането, приемането, одобряването или присъединяването ѝ(cid:65). Хексахлорбензен 1990 г. или всяка друга година в периода 1985 - 1995 г. , определена от страната при ратифицирането, приемането, одобряването или присъединяването ѝ(cid:65). а) Полициклени ароматни (полиядрени) въглеводороди (ПЦВ): за изготвяне на кадастри на емисиите се използват следните четири индикаторни съединения: бенз(а)пирен, бенз(b)флуорантен, бенз(k)флуорантен и индено(1, 2, 3-cd)-пирен. б) Диоксини и фурани (ПХДД/Ф): Полихлорираните дибенз-р-диоксини (ПХДД) и полихлорираните дибензфурани (ПХДФ) пред- ставляват трициклени ароматни съединения, образувани от два бензенови пръстена, съединени с два кислородни атома (ПХДД) или един кислороден атом (ПХДФ), като водородните им атоми могат да бъдат заместени с 1 - 8 хлорни атома. 238 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 34 ПРИЛОЖЕНИЕ IV ПРЕДЕЛНО ДОПУСТИМИ СТОЙНОСТИ НА ПХДД/Ф В ЕМИСИИТЕ ОТ ГОЛЕМИ СТАЦИОНАРНИ ИЗТОЧНИЦИ I. Увод 1. Дефинициите за диоксини и фурани (ПХДД/Ф) са посочени в приложение III към настоящия протокол. 2. Пределно допустимите стойности се изразяват в ng/m3 или mg/m3 при стандартни условия (273,15 К, 101,3 kPa и сух газ). 3. Пределно допустимите стойности се отнасят до нормалните експлоатационни условия, включително операциите за пускане и спиране, освен в случаите, когато за тези операции са приети специфични пределно допустими стойности 4. Вземането на проби и анализът на всички замърсители се извършва съгласно стандартите, определени от Европейския комитет по стандартизация (CEN), Международната организация по стандартите (ISO), или от съответните американски или канадски референтни методи. Докато се изчаква разработването на стандарти по CEN или ISO, валидни са националните стандарти. 5. С оглед установяване на достоверност при съпоставяне на резултатите от измерванията спрямо пределно допустимите стойности трябва да се отчита и грешката на метода за измерване. Приема се, че пределнодопустимата стойност е спазена, ако резултатът от измерването, след като от него е извадена грешката на метода за измерване, не превишава съответната пределно допустима стойност. 6. Емисиите на различни еднородни ПХДД/Ф се изчисляват в токсични еквиваленти (ТЕ) спрямо 2,3,7,8-ТХДД съгласно системата, предложена през 1988 г. от Комитета на НАТО по проблемите на съвременното общество (КПСО НАТО). II. Пределно допустими стойности за големи стационарни източници 7. За посочените по-долу типове пещи за изгаряне на отпадъци се прилагат следните пределно допустими стойности, относими към 11 % концентрация на кислород в димните газове: — Твърди комунално-битови отпадъци (при количество на изгаряните отпадъци над 3 тона на час) 0,1 ng TE/m3 0,1 ng — Твърди медицински отпадъци (при количество на изгаряните отпадъци над 1 тон на час) 0,5 ng TE/m3 — Опасни отпадъци (при количество на изгаряните отпадъци над 1 тон на час) 0,2 ng TE/m3 0,2 ng. 11/т. 34 BG Официален вестник на Европейския съюз 239 ПРИЛОЖЕНИЕ V НАЙ-ДОБРИТЕ СЪЩЕСТВУВАЩИ МЕТОДИ ЗА ОГРАНИЧАВАНЕ НА ЕМИСИИТЕ НА УСТОЙЧИВИ ОРГАНИЧНИ ЗАМЪРСИТЕЛИ (УОЗ) ОТ ГОЛЕМИ СТАЦИОНАРНИ ИЗТОЧНИЦИ I. Увод 1. 2. Цел на това приложение е на страните по конвенцията да бъдат осигурени указания за определяне на най-добрите достъпни методи за стационарните източници, за да могат те да изпълняват задълженията си, посочени в параграф 5 на член 3 от протокола. „Най-добрите достъпни методи“ (НДМ) означава най-ефективните и отразяващите най-високото ниво на напредък дейности и методи за осъществяването им, които показват практическата приложимост на конкретни методи при осигуряване на принципна основа за определяне на пределно допустимите стойности на емисиите за целите на прекратяване, а в онези случаи, когато това е практически неприложимо, за целите на общо съкращаване на емисиите и намаляване на въздействието им върху околната среда като цяло: — „методите“ включват както използваната технология, така и начините за проектиране, строителство, обслужване, експлоатация и прекратяване на експлоатацията на инсталацията; — „достъпни“ методи означава методи, разработени в мащаб, позволяващ внедряването им в съответен сектор на промишлеността, при приемливи условия от икономическа и техническа гледна точка, като се отчитат разходите и изгодите, независимо от това дали използването или разработването на тези методи се извършва на територията на страната, при условие че операторът има достатъчно лесен достъп до тях; — „най-добри“ означава най-ефикасни за постигане на високо общо ниво в опазването на околната среда като цяло. При определяне на най-добрите достъпни методи особено внимание по правило или в конкретни случаи следва да се отделя на изброените по-долу фактори, като при това се вземат под внимание и очакваните разходи и ползи от прилагането на някоя мярка и се спазват принципите за предварителност и превантивност на предпазните дейности: — използване на малоотпадни технологии; — използване на по-безопасни вещества; — по-пълно регенериране и рециклиране както на веществата, получени и използвани при тези технологии, така и на самите отпадъци; — сравними процеси, съоръжения или методи на дейност, които са преминали успешно изпитания в промишлени условия; — технологични постижения и настъпили промени в научните познания и схващания за проблемите; — същността, въздействието и количеството на съответните емисии; — дати на въвеждането в експлоатация на нови или съществуващи инсталации; — срокът от време, необходим за внедряване на най-добрите достъпни методи; — потреблението и естеството на суровините и материалите (включително и на водата), използвани в процеса, както и енергийната му ефективност; — необходимост от предотвратяване или намаляване до минимум на общото въздействие на емисиите върху околната среда и произтичащите за нея рискове; — необходимост от предотвратяване на авариите или свеждане до минимум на последиците за околната среда. Концепцията за най-добрите достъпни методи не е насочена към определяне на конкретен метод или технологии, а има за цел да наложи съобразяване с техническите характеристики на съответната инсталация, географското й положение и местните природни условия. 3. 4. Информацията за ефективността на мерките за ограничаване на емисиите и свързаните с това разходи се основава на документите, получени и разгледани от Целевата група и Подготвителната работна група за УОЗ. Ако не е посочено друго, изброените методи се приемат за утвърдени в практиката въз основа на експлоатационния опит. Непрекъснато се разширява опитът в конструирането на нови съоръжения, работещи с нискоемисионни технологии, както и опитът в модернизацията на съществуващите инсталации. Това обуславя необходимостта от периодична преработка и внасянето на допълнения и изменения в това приложение. Най-добрите достъпни методи (НДМ), определени за новите инсталации, обикновено могат да се внедрят и в съществуващите инсталации при условие, че се определи адекватен преходен период и бъде извършена адаптивна реконструкция. 240 BG 5. Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 34 В приложението са изброени множество мерки за контрол на емисиите, при което е обхванат широк диапазон на ефективност и размер на разходите. Изборът на мерки във всеки конкретен случай зависи от редица фактори, като икономическите условия, технологичната инфраструктура и технически мощности, както и от всички съществуващи мероприятия за ограничаване замърсяването на въздуха. 6. Към най-важните УОЗ, изхвърляни в атмосферата от стационарни източници, спадат следните вещества: а) полихлорираните дибенз-пара-диоксини/фурани (ПХДД/Ф); б) хексахлорбензен (ХХБ); с) полициклени ароматни (полиядрени) въглеводороди (ПЦАВ). Съответните дефиниции са посочени в приложение III към протокола. II. Големи стационарни източници на емисии от УОЗ 7. Емисиите на ПХДД/Ф се образуват при термичните процеси с участието на органични вещества и хлор в резултат от непълното им изгаряне или химични реакции. Съществуват следните големи стационарни източници на ПХДД/Ф: a) изгаряне на отпадъци, включително съвместно изгаряне; б) в) г) д) термични металургични процеси, например производството на алуминий и други цветни метали, чугун и стомана; енергийни мощности, изгарящи някои видове горива; горивни процеси в битовия сектор; и специфични процеси в химичното производство, при които се отделят междинни химични съединения и странични продукти. 8. Освен тях съществуват и други големи стационарни източници на емисии на ПЦАВ: a) битово отопление чрез изгаряне на дърва и въглища; б) горивни процеси на открито, например изгаряне на твърдите отпадъци, горски пожари и изгаряне на стърнища; в) производство на кокс и аноди; г) производство на алуминий (по технологията на Сьодерберг); и д) съоръжения за консервация на дървесина, като се прави изключение за страната, в която тази категория не заема значителен дял от общото количество емисии на ПЦАВ (съгласно дефиницията в приложение III). 9. Емисиите на ХХБ възникват в резултат от топлинни и химични процеси, аналогични на процесите, при които се отделят ПХДД/Ф, при същия механизъм на образуване на ХХБ. Големите източници на емисии на ХХБ могат да бъдат: а) инсталациите за изгаряне на отпадъци, включително такива за смесено изгаряне; б) източниците на топлина в металургичната промишленост; и в) използването на хлорирано гориво в пещните инсталации. III. Общи подходи, използвани с цел ограничаване на емисиите 10. Съществуват няколко подхода за ограничаване или предотвратяване емисиите на УОЗ от стационарни източници. Те включват замяна на изходни материали, модификация на технологичните процеси (включително ремонтно-техническото обслужване и експлоатационния контрол) и модернизация на съществуващите инсталации. По-долу в списъка е дадено общо описание на достъпните мерки, които могат да се прилагат или поотделно, или в съчетание с други такива: а) замяна на изходните материали, ако те представляват УОЗ или когато съществува директна връзка между тези материали и емисиите на УОЗ от съответния източник; б) използване на най-добрите екологосъобразни методи, например рационално стопанисване, програмите за профилактично ремонтно-техническо обслужване или внедряване на такива технологични промени, като затворените системи (например в коксовите пещи или използването на инертни електроди за електролиза); в) модификация на технологичната схема с цел да се осигури пълно изгаряне на материалите, което предотвратява образуването на устойчиви органични замърсители, чрез контрол на параметрите, като например температурата на изгаряне или времето на престояване на материалите в инсталацията; 11/т. 34 BG Официален вестник на Европейския съюз 241 г) методи за очистване на димните газове, например термично или каталитично изгаряне или окисление, утаяване на праха, адсорбция; д) обработка на остатъчните продукти, отпадъците и утайките от отпадните води, например чрез въздействие с високи температури или превръщането им в инертни вещества. 11. Равнищата на емисиите, посочени при различните мерки в таблици 1, 2, 3, 4, 5, 6, 8 и 9, се отнасят по правило за всеки конкретен случай. Стойностите или интервалите от стойности характеризират равнищата на емисиите, изразявани като процентен дял от пределно допустимите стойности на съответните емисии при използване на традиционните технологии. 12. Съображенията, засягащи икономическата ефективност, могат да се основават на общите годишни разходи за единица намаляване степента на замърсяване (включително капиталните и експлоатационните разходи). Разходите, свързани със съкращаването на емисиите на ТОЗ, също така трябва да се разглеждат в рамките на цялостния икономически механизъм на технологичния процес, например ефекта от мерките за ограничаване на емисиите и производствените разходи. С оглед на множеството от въздействащи фактори, инвестиционните и експлоатационните разходи са много специфични за индивидуалните случаи. IV. Методи за ограничаване на емисиите на ПХДД/Ф А. Изгаряне на отпадъците 13. Изгарянето на отпадъци включва изгарянето на комунално-битови, опасни и медицински отпадъци и необработените утайки от отпадните води. 14. Към основните мерки за ограничаване на емисиите на ПХДД/Ф от инсталациите за изгаряне на отпадъците спадат: а) първични мерки, засягащи изгаряните отпадъци; б) първични мерки, засягащи технологичните регламенти; в) мерките за контрол на физичните параметри на горивния процес и отработените газове (например температурните етапи, скоростта на охлаждане, съдържанието на кислород и др. ); г) очистване на газовете от горивната камера; д) обработка на остатъчните продукти, образуващи се в процеса на очистване. 15. Първичните мерки, засягащи изгаряните отпадъци, чиято същност е контрол на ниво подбор на суровини и материали с цел намаляване количеството на халогенсъдържащи вещества чрез замяната им с несъдържащи халогени алтернативни материали, не са подходящи при изгарянето на комунално-битови или опасни отпадъци. По-ефикасният подход е модифициране на горивния процес и прилагане на вторични мерки за очистване на газовете от горенето. Контролът на ниво суровини и материали е полезна първична мярка за съкращаване на количеството на образуващите се отпадъци, която като допълнително предимство не изключва възможността за рециклирането им. Приложението на такива мерки може да доведе до косвено съкращаване на емисиите на ПХДД/Ф в резултат от намаляването на количеството на изгаряните отпадъци. 16. Към важните и ефективните мерки за съкращаване на емисиите на ПХДД/Ф спада модификацията на технологичните регламенти с цел оптимизация на условията на изгаряне (обикновено температурата е 850 °С и по-висока, количеството на подадения кислород се изчислява в зависимост от топлинния капацитет и консистенцията на отпадъците, необходимото време на престой на материалите - около 2 сек при 850 °С и достатъчна циркулация на газа, недопускане на слабо нагрети зони в камерата за изгаряне на битови отпадъци и др. ). При изгаряне в кипящ слой работната температура е под 850 °С, при което също се постигат адекватни параметри на емисиите. При съществуващите горивни инсталации обикновено се налага промяна в конструкцията им или подмяна на инсталацията и като алтернатива може да се окаже икономически осъществимо в някои страни. Необходимо е съдържанието на въглерод в пепелта да бъде сведено до минимум. 17. Мерки, свързани с очистването на димни газове. Посочените по-долу мерки осигуряват възможността за достатъчно ефективно намаляване на съдържанието на ПХДД/Ф в димните газове. Синтезът de-novo протича при температура 250 - 450 °С. Тези мерки са предпоставка за по-нататъшно намаляване на замърсяването с цел постигане на изискваното равнище на емисиите на изхода на отводния комин: a) рязко охлаждане на димните газове (доста ефективен и относително евтин метод); б) прибавяне на инхибитори, като триетаноламин или триетиламин (които също така могат и да редуцират азотни оксиди), обаче в този случай по съображения за сигурност трябва да се има предвид възможността от протичане на странични реакции; в) използване на системи за събиране на прах при температури 800-1000 °С, например с керамични филтри и циклонни сепаратори; г) използване на нискотемпературни електроразрядни системи; и д) предотвратяване на утаяването на летлива пепел в системата за отвеждане на димните газове. 242 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 34 18. За очистване на димните газове се използват следните методи: a) б) в) г) традиционни прахоутаители за намаляване на количеството на свързаните с частиците ПХДД/Ф; селективна каталитична редукция (СКР) или селективна некаталитична редукция (СНКР); адсорбция с активен въглен или кокс в системи с неподвижен или псевдовтечнен слой; различни видове адсорбционни методи и оптимизирани системи за очистване със скрубери със смеси от активен и пещен въглен и варни и варовикови разтвори в реактори с неподвижен, подвижен и псевдовтечнен слой. Ефективността при улавянето на ПХДД/Ф може да се повиши чрез предварително нанасяне на слой от активен въглен върху повърхността на ръкавния филтър; д) Н2О2-оксидиране; и е) методи за каталитично изгаряне с използване на различни типове катализатори (т. е. Pt/Al2O3 или медно-хромитни катализатори с различни активатори за стабилизиране на повърхността и забавяне стареенето на катализаторите). 19. Изброените по-горе методи позволяват да се постигнат равнища на емисиите на ПХДД/Ф в газовете от горивните камери в размер на 0,1 ng ТЕ/m3. Наред с това следва да се предприемат съответни мерки, които да осигурят в системите, където се използва активен въглен или коксови адсорбатори/филтри, такива условия, че въглищният прах, постъпващ в атмосферата извън системата за отвеждане през комините, да не увеличава равнищата на емисиите на ПХДД/Ф на следващите етапи от технологичния процес. Освен това трябва да се отбележи, че адсорбаторите и обезпрашаващите инсталации, разположени преди катализаторите (метод СКР), са източници на богати на ПХДД/Ф остатъчни продукти, които следва допълнително да се обработват или да се отстраняват по подходящ начин. 20. Съпоставянето на различните мерки за намаляване на съдържанието на ПХДД/Ф в димните газове е доста сложна задача. Крайната матрица включва широка гама от промишлени инсталации с различна мощност и конфигурация. Факторите за определяне на разходните параметри включват също така и мерките за съкращаване на емисиите от други замърсители, като например тежки метали (свързани или несвързани в частици). Ето защо в повечето случаи не е възможно да се определи директната зависимост при намаляването на емисиите само на ПХДД/Ф. В таблица 1 са посочени накратко данни за различните мерки, ограничаващи емисиите. Таблица 1 Сравнителни данни за различните мерки за очистване на димните газове и модификация на технологичните регламенти в инсталациите за изгаряне на битови отпадъци, предприемани с цел съкращаване на емисиите от ПХДД/Ф Възможни мероприятия Равнище на емисиите (%)а) Предвиждани разходи Риск при прилагането им Първични мерки, предприемани чрез замяна на зарежданите материали: — изключване на предшестващите и зарежданите хлорсъдържащи материали; емисии не Равнище на образу- е ваните определяно количест- вено; изглежда между тях и количеството на зареждания материал няма линейна зависи- мост. — управление на потоците битови отпадъци -″- Модификация на технологичния регламент на обработка: — оптимизация на условията за изгаряне; — недопускане на спадане на работната темпера- тура под 850 °C или на зони с по-ниска темпе- ратура на газа в горивната камера; — осигуряване на достатъчно съдържание на кис- лород; контрол на подавания кислород в зависи- мост от топлинния капацитет и консистенцията на зареждания материал; и — осигуряване на достатъчно време на престой на материала и на циркулация на газовете. Предварителното сортиране на заредания материал не е ефективно, може да се отделят само обособени части и елементи на отпадъците, докато другите съдържащи хлор материали, например готварската сол, хартията и др. , не се поддават на сортировка. Това е нежелателно при обработката на опасни химически отпадъци. Много полезна първична мярка с възможности за реализация при особени случаи (например при обработката на отработени масла, електрически компоненти и др. ); допълнително предимство - въз- можност за рециклиране на материалите Изисква технологичния процес се цялостна модернизация на 11/т. 34 BG Официален вестник на Европейския съюз 243 Възможни мероприятия Равнище на емисиите (%)а) Предвиждани разходи Риск при прилагането им Мерки за очистване на газовете от горивната камера: Предотвратяване на утаяването на частиците чрез използване на: — приспособления за пречистване от сажди, при- способления за механичното им уплътняване, акустични саждораз- пръскватели. пароструйни и Отстраняване на праха, обикновено в камерата за изгаряне на битови отпадъци: < 10 — тъканни филтри; — керамични филтри — циклонни сепаратори; и — електростатично утаяване 1 - 0,1 Ниска ефективност Ниска ефективност Средна ефективност Каталитично окисление Рязко охлаждане на газовия поток адсорбционна инсталация с Високоефективна допълнително прибавени частици активен въглен (електродинамичен разходомер на Вентури) Селективна каталитична редукция (СКР) Различни видове методи за мокра и суха адсорбция с използване на смеси от активен въг- лен и пещен кокс, варови и варовикови разтво- ри в реактори с неподвижен, подвижен и псевдовтечнен слой: — реактори с неподвижен слой,адсорбция с акти- вен въглен или пещен кокс; и — проточни или циркулационниреактори с псевдовтечнен слой сдобавяне на активен въглен/варовиили разтвори споследващ тъканен филтър варовикови Добавяне на водороден пероксид(Н2О2) Използването саждо- разпръскватели може да повиши скоростта на обра- зуване на ПХДД/Ф пароструйни на Средна Висока Средна Отстраняване на адсорбираните върху частиците ПХДД/Ф. Методите за отстраняване на частиците в потоците от горещи газове от горивната камера се използват само при пилотни промишлени инстала- ции Използване при температури < 150 °C Използване при температури 800-1000 °C при 450 температура °C; Използване благоприятства на протичане на синтеза de novo на ПХДД/Ф, нарастване на равнището на емисиите на азотни оксиди (NOx), намаляване на количе- ството рекуперирана топлина Използване при температури 800-1000 °C Необходимо е да се предвидят отделни мерки за намаляване на обема от газообразната фаза Високи инвести- ционни и ниски екс- плоатационни разходи Редукция на азотни оксиди (NOx) при добавка на амоняк (NH3); изисква се голяма производствена площ, отрабо- тените катализатори и остатъците от активен въглен (АВ) или активен лигнитен кокс (АЛК) могат да се отстраняват, в повечето случаи катализаторите могат да се реге- нерират от произ- водителите, АВ и АЛК могат да се изгарят при стро- го контролиране на процеса Отстраняване на остатъчните продукти. Изискват се големи производстве-ни площи Отстраняване на остатъчните продукти < 2 (0,1 ng ТЕ/m3) < 10 (0,1 ng ТЕ/m3) 2 - 5 (0,1 ng ТЕ/m3) Високи инвести- ционни и средни екс- плоатационни разходи Ниски инвести- ционни и средни екс- плоатационни разходи Ниски инвести- ционни и нискиексплоатационни разходи а): Равнище на емисиите след прилагане на мярката за намаляването им, сравнено с емисиите преди въвеждане на тази мярка. 21. В много от страните изгарянето на медицинските отпадъци може да е сред големи източници на емисии на ПХДД/Ф. Отделни медицински отпадъци, като анатомични части от човешкото тяло, инфектирани отпадъци, игли, кръв, плазма и цитостатиците, се обработват като особен вид опасни отпадъци, докато другите медицински отпадъци често се изгарят в насипно състояние на обекта. Инсталациите, в които се изгарят подобни смесени отпадъци, трябва да отговарят на същите изисквания, както и другите инсталации за изгаряне на битови отпадъци. 22. Възможно е страните да пожелаят да обсъдят провеждане на политика за стимулиране на изгарянето на комунално-битовите и медицинските отпадъци в големи регионални центрове, а не в малки по размер инсталации. Използването на такъв подход може да позволи повишаването на икономическата ефективност от приложението на НСМ. 244 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 34 23. Обработка на остатъчните продукти, образуващи се при процесите на очистване на димните газове: за разлика от пепелта, образуваща се в инсталациите за изгаряне на битови отпадъци, тези остатъчни продукти имат относително високи концентрации на тежки метали, органични замърсители (включително ПХДД/Ф), хлориди и сулфиди. Ето защо трябва да се осигури надежден контрол над методите за тяхното отстраняване. По-специално в системите за влажно пречистване със скрубери се образуват значителни обеми кисели, замърсени течни отпадъци. Използват се редица специални мерки за обработка на такива отпадъци, към които спадат: a) каталитичната обработка на праха, събиращ се в тъканните филтри, при ниски температури в безкислородна среда; б) пречистване на праха от тъканните филтри в скрубери чрез процеса 3-R (киселинна екстракция на тежките метали и деструкционно изгаряне на органичните вещества); в) г) встъкляване на праха, задържан от тъканните филтри; други методи за задържане; и д) използване на плазмената технология. Б. Термични процеси в металургичната промишленост 24. Отделни процеси, използвани в металургичната промишленост, могат да бъдат едни от големите все още съществуващи източници на емисии на ПХДД/Ф. Към тях спадат: a) първичен металодобив на желязо и стомана (например доменното производство, агломерационните фабрики, производство на железнорудни пелети); б) вторичен металодобив на желязо и стомана; и в) първичен и вторичен добив на цветни метали (производството на мед). В таблица 2 е посочена обобщената информация за мерките за ограничаване на емисиите на ПХДД/Ф в металургичната промишленост. Таблица 2 Съкращаване на емисиите от ПХДД/Ф в металургичната промишленост Възможни мероприятия Равнище на емисиите (%)а) Предвиждани разходи Рискове при прилагането им Агломерационни инсталации Първични мерки: — оптимизация /капсулиране на транспортните ленти на машината за агломерация; — рециркулация на отработените газове, напри- мер оптимизация на агломерацията от гледна точка на емисиите, позволяваща да се съкрати дебитът на отработени газове с около 35 % (намаляване на разходите за последващи вто- рични мерки в резултат от намален дебит на отработени газо- ве), мощност - 1 милион Nm3/h (нютън по кубичен метър на час); 40 Вторични мерки: — електростатично утаяване + молекулно сито; Средна ефективност Висока ефективност (0,1 ng TE/m3) Висока ефективност на съкращаване на еми- сиите до 0,2-0,4 ng TE/m3 — добавка на смеси варовик/активен въглен; — високоефективни скрубери – съществуваща инсталация AIRFINE (Фьост Алпине Штал- Линц), експлоатира се от 1993 г. , мощност - 600 000 Nm3/h; планирано е строителството на втора инсталация през 1998 г. в Хоговен (Холандия) Производство на цветни метали (например на мед): Първични мерки: — предварително сортиране на металните отпа- дъци, недопускане на зареждане с материали, като пласт- маси и скрап с ПВХ; отстраняване на покритието и ползване на изолационни материали, несъдържащи хлор Ниска Ниска Средни Средни Средни Ниски Невъзможно е да се осигу- ри 100 % съкращаване на Може да се постигне равнище на емисиите от порядъка на 0,1 ng TE/m3 при нарастване на енергопотреблението; подобни 11/т. 34 BG Официален вестник на Европейския съюз 245 Възможни мероприятия Равнище на емисиите (%)а) Предвиждани разходи Рискове при прилагането им Вторични мерки: — рязко охлаждане на горещите отработени Висока ефективност Ниски газове; — използване на кислород или обогатен с кисло- род въздух за горивния процес, вдухване на кислород в шахтните пещи (осигуряване на пълно изгарянеи минимизиране на обема отра- ботени газове); — използване на реактори с неподвижен слой или проточни реактори с псевдовтечнен слой за адсорбция върху разпрашен активен въглен или пещни въглища; 5–7 (1,5-2 TE/m3) Високи (0,1 ng TE/m3) Високи — каталитично окисление; и (0,1 ng TE/m3) Високи — съкращаване на материалапри температури в интервали в системата за отработени газове. времето на престой на критичните Черна металургия (добив на чугун и сто- мана): Първични мерки: — почистване на металните отпадъци от масла предизареждане на технологичните реактори; замърсители — унищожаване на материалите, отделящи орга- нични емулсии, консистентни смазки и греси, бои и пластмаси), случайно попаднали в зареждания материал при почистването му; (масла, — намаляване на относителния обем на отработе- ните газове, съдържащи значителни количества замърсители; — разделно събиране и пречистване на емисиите, образуващи се при зареждане и почистване; Вторични мерки: — разделно събиране и пречистване на емисиите, образуващи се при зареждане и почистване; и — използване на тъканни филтри в съчетание с < 1 инсуфлиране на кокс Вторичен добив на алуминий: Първични мерки: — прекратяване употребата на халогенсъдържащи материали (хексахлоретан); — прекратяване използването на хлорсъдържащи смазочни материали (например хлорирани парафини); и — почистване и сортиране на замърсените метални отпадъци преди зареждане, например чрез отстраняване на покритията с фин абразив и изсушаване, флоатационна сепарация и утая- ване във вихров поток. Вторични мерки: — използване на едно- и многостъпални тъканни илтри с добавка на активен варовик/активен въглен пред филтъра; Необходимо е използването на замърсители за почистването на скрапа Ниски Ниски Средни Ниски Ниски Средни Ниски Ниски < 1 (0,1 ng TE/m3) Средни/високи 246 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 34 Възможни мероприятия Равнище на емисиите (%)а) Предвиждани разходи Рискове при прилагането им — минимизация и разделно отстраняване и пре- чистване на потоците отработен газ с различна степен на замърсяване; — предотвратяване отлагането на частици в областите на разпространение на отработения газ и минимално кратък престой в интервала на критични температури; — повишаване на качеството на предварителната обработка на алуминиевите отпадъци чрез из- ползване на методите на флоатационна сепарация и сортиране на частиците във вихров поток. Средни/високи Средни/високи Средни/високи а): Равнище на емисиите след прилагане на мярката за намаляването им, сравнено с емисиите преди въвеждане на тази мярка. 25. Металодобивните и металообработващите съоръжения реално могат да постигнат намаляване на максимално допустими концентрации на емисиите до 0,1 ng TE/m3 (в случаите, когато дебитът на отработени газове надвишава 5000 m3/h) чрез използване на съответни мерки за ограничаване на емисиите. А г л о м е р а ц и о н н и и н с т а л а ц и и 26. Както показват резултатите от измерванията, равнищата на емисиите на ПХДД/Ф, образуващи се в агломерационните инсталации на черната металургия, варират в интервала 0,4 - 4 ng ТЕ/m3. Според резултатите от еднократно измерване, проведено на една от инсталациите при нормален експлоатационен режим без използване на каквито и да е мерки за ограничаване на емисиите, концентрацията там е била равна на 43 ng ТЕ/m3. 27. Използването на халогенсъдържащи съединения може да доведе до образуването на ПХДД/Ф, ако тези съединения се съдържат в материала за зареждане на агломерационните инсталации (коксов ситнеж, съдържащи се в рудата соли) и в добавяните рециклирани материали (например валцов обгар, прах от гърловинните газове на доменните пещи, прах от филтрите и течни утайки от пречистването на отпадните води). Обаче, както и при изгарянето на отпадъците, не се открива подчертана връзка между концентрациите на хлор в зареждания материал и равнищата на емисиите на ПХДД/Ф. Подходяща мярка в този случай може да бъде недопускането на използването на замърсени остатъчни материали и обезмасляването на валцовия обгар преди постъпването им в агломерационните инсталации. 28. Съкращаването на емисиите на ПХДД/Ф най-ефективно може да се осигури чрез съчетаване на следните вторични мерки: a) рециркулацията на отработените газове значително намалява емисиите на ПХДД/Ф и освен това значително намалява дебита на отработени газове. В резултат от тези мерки се съкращават разходите за монтиране на всякакви допълнителни пречиствателни системи на изхода на отводните инсталации (комини); б) монтаж на тъканни филтри (в някои случаи в съчетание с електростатични прахоутаители) или на електростатични прахоутаители, оборудвани с приспособления за инсуфлиране на смеси от активен въглен/пещен въглен/варовик в отработените газове; и в) разработени са методи за очистване в скрубери, включващи предварително охлаждане на отработените газове, излужване по технология за високоефективно очистване в скрубери и сепарация чрез капково утаяване. С помощта на тези методи може да се осигури ограничаване на емисиите в интервала 0,2 - 0,4 ng ТЕ/m3. Чрез добавяне на съответни адсорбиращи агенти, като въглищен кокс/въглищен ситнеж, е възможно намаляване на емисии до равнище 0,1 ng ТЕ/m3. П ъ р в и ч е н и в т о р и ч е н д о б и в н а м е д 29. Сега съществуващите инсталации за първично и вторично добиване на мед могат да осигуряват равнища на емисиите от ПХДД/Ф в границите от няколко пикограма до 2 ng TE/m3. Равнищата на емисиите на ПХДД/Ф от една пещ за топене на мед достигат до 29 ng TE/m3 преди оптимизирането на технологичното оборудване. По правило утвърдените пределно допустими стойности на емисиите от ПХДД/Ф, изпускани от тези инсталации, варират в широки граници предвид големите разлики в характеристиките на суровините и материалите, използвани в различните технологични инсталации и процеси. 30. По правило подходящите мерки за съкращаване на емисиите на ПХДД/Ф са следните: а) предварително сортиране на металните отпадъци; б) предварителна обработка на металните отпадъци, например отделяне на пластмасовите покрития или покритията от ПВХ, предварителна обработка на кабелните отпадъци само чрез използване на методи за студена/механична обработка; 11/т. 34 BG Официален вестник на Европейския съюз 247 в) рязко охлаждане на горещите отработени газове (това прави възможно използването на топлината) с цел съкращаване на времето за престой на материала при температури от критичния температурен интервал в системите за отработени газове; г) използване на кислород или обогатен с кислород въздух при изгарянето или инжектиране на кислород в шахтната пещ (за осигуряване на пълно изгаряне и минимизиране на обема от отработени газове); д) адсорбция в реактори с неподвижен слой или струйни проточни реактори с псевдовтечнен слой с активен въглен или пещен въглищен прах; и е) каталитично окисление. П р о и з в о д с т в о н а с т о м а н а 31. Равнището на емисиите от ПХДД/Ф, образуващи се в конверторите за производство на стомана и шахтните пещи с вдухване на горещ въздух, електрическите пещи и дъговите електропещи за топене на леярски чугун, е значително под 0,1 ng TE/m3. Пещите с вдухване на студен въздух и въртящите се тръбни пещи (за топене на леярски чугун) работят с по-високо ниво на емисии от ПХДД/Ф. 32. При използване на посочените по-долу мерки при електродъговите пещи реално може да се постигне ограничаване на концентрациите в емисиите до 0,1 ng TE/m3: a) отделно събиране на емисиите при зареждане и изпразване; б) използване на тъканни филтри или електростатични прахоутаители в съчетание с инсуфлиране на кокс. 33. Изходната суровина за зареждане на електродъговите пещи често съдържа различни видове масла, емулсии или смазки. Общите първични мерки за съкращаване на емисиите от ПХДД/Ф включват сортиране и обезмасляване на металните отпадъци, които могат да съдържат пластмаси, гума, бои, пигменти и вулканизиращи добавки. Т о п и л н и п е щ и , и з п о л з в а н и п р и в т о р и ч е н д о б и в н а а л у м и н и й 34. 35. Равнището на емисиите на ПХДД/Ф, образуващи се в топилните пещи при вторичното производство на алуминий, варират в границите 0,1 - 14 ng TE/m3. Тези стойности зависят от типа топилни пещи, използваните материали и прилаганите методи за очистване на отработените газове. В обобщение едно- и многостъпалните тъканни филтри в съчетание с третиране с варовик/активен въглен/пещен въглен пред входа на филтъра осигуряват съкращаването на концентрацията в емисиите до 0,1 ng TE/m3, при това ефективността на намаляване на емисиите е 99 %. 36. Също така може да се обсъди прилагане на някои от следните мерки: a) минимизиране и разделно отстраняване и очистване на потоците от отработени газове с различна степен на замърсяване; б) предотвратяване на отлагането на частиците от отработените газове; в) г) съкращаване на престоя при температури в интервала на критични температури; усъвършенстване на процеса за предварително сортиране в инсталациите за натрошаване на алуминиевите отпадъци чрез използване на флотационна сепарация и сортиране на частиците във вихрови потоци; и д) усъвършенстване на процеса на предварително почистване на алуминиевите отпадъци чрез отстраняване на повърхностните покрития със стружки и последващо изсушаване на металния прах и стружки. 37. Алтернативните мерки г) и д) играят важна роля, тъй като е малко вероятно съвременните методи на топене без флюс (изключващи използването на халогенсъдържащ солеви флюс) да се прилагат за обработване на нискокачествени отпадъци, подходящи за преработка във въртящи се пещи. 38. В рамките на Конвенцията за защита на морската среда в североизточната част на Атлантическия океан продължават дискусиите относно възможно преразглеждане на по-ранна препоръка за постепенното прекратяване използването на хексахлоретан в промишлеността за производство на алуминий. 39. Обработката на стопилката може да се извършва чрез използване на съвременна технология, например със смеси от азот и хлор в съотношение от 9:1 до 8:2, оборудване за вдухване на газ с цел фино диспергиране, предварително и последващо продухване с азот и вакуумно обезмасляване. При използването на смеси азот/хлор концентрацията на емисиите от ПХДД/Ф е около 0,03 ng TE/m3 (за сравнение при обработката само с хлор този показател надвишава 1 ng TE/m3). Обработката с хлор е необходима за отстраняване на магнезия и други нежелани компоненти. 248 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 34 В. Изгаряне на изкопаеми горива в комунални и промишлени котелни инсталации за топлопроизводство 40. При изгаряне на изкопаеми горива в комуналните и промишлените котелни инсталации за топлопроизводство (с топлинна мощност над 50 MW) повишаването на нивото на енергийната ефективност и енергоспестяването ще доведе до намаляване на обема на емисиите на всички замърсители в резултат от свиването на потребностите от гориво. Това води до намаляване и на емисиите от ПХДД/Ф. Пречистването на въглищата и нефта от хлор не е икономически ефективно решение, но във всеки случай тенденцията за използване на инсталации, работещи с газ, ще спомогне за съкращаването на емисиите от ПХДД/Ф в този сектор. 41. Трябва да се отбележи, че емисиите на ПХДД/Ф значително нарастват, когато горивата се смесват с отпадъци (утайки от пречистване на отпадните води, отработени масла, гумени отпадъци и т. н. ). Изгарянето на отпадъци с цел производство на енергия трябва да се провежда само в инсталации, оборудвани със системи за пречистване на отработените газове, способни да осигурят високоефикасно намаляване на емисиите от ПХДД/Ф (тези системи са разгледани по-горе в раздел А). 42. Приложението на методи за съкращаване на емисиите от азотни оксиди, серен диоксид и твърди частици от димните газове също така може да спомогне за отстраняването на емисиите от ПХДД/Ф. Ефикасността на отстраняване на емисиите от ПХДД/Ф при използването на тези методи е различна в различните инсталации. Продължават научните изследвания за разработване на методи за отстраняване на ПХДД/Ф; но докато тези методи не станат промишлено приложими, не може да бъдат посочени най-добри методи за отстраняване конкретно на ПХДД/Ф. Г. Горивни процеси в битовия сектор 43. Относителният дял на емисиите от домашни уреди за изгаряне в общото количество емисии на ПХДД/Ф е по-незначителен при правилно изгаряне на разрешените за използване видове горива. Освен това могат да се появят значителни регионални разлики в равнищата на емисиите с оглед на такива фактори, като тип и качество на горивото, географска плътност на разпределение на битовите уреди и особеностите при използването им. 44. 45. В сравнение с големите горивни уредби домашните камини се характеризират с по-нисък коефициент на изгаряне на въглеводородите в горивото и отработените газове. Това важи особено силно при използване на твърдо гориво, например дървесина и въглища, при които концентрациите на ПХДД/Ф в емисиите варират в интервал 0,1 - 0,7 ng TE/m3. Увеличаване на емисиите от ПХДД/Ф настъпва при изгарянето на опаковъчни материали, прибавяни към твърдото гориво. Въпреки съществуващата в някои страни забрана се среща изгаряне на опаковки и отпадъци в домашни условия. Трябва да се признае, че поради нарастването на таксите, събирани за отстраняване на отпадъците, се практикува изгаряне на домакинските отпадъци в домашните печки и други уреди. При изгаряне на дървесина заедно с остатъчни опаковъчни материали равнището на емисиите от ПХДД/Ф може да нарасне от 0,06 ng TE/m3 (за чистата дървесина) на 8 ng TE/m3 (съответно при обемно съдържание на кислород от порядъка на 11 %). Тези резултати се потвърждават от данните на проведените в някои страни изследвания, при които измереното съдържание на ПХДД/Ф в отработени газове е достигало до 114 ng TE/m3 (при обемно съдържание на кислород от 13 %) след изгаряне на отпадъци в битови печки. 46. Емисиите, образуващи се при използването на битови печки, могат да се намалят чрез налагане на ограничения за използване само на висококачествено гориво и забрана за изгарянето на отпадъци, халогенирани пластмаси и други материали. За постигането на тази цел могат да спомогнат програмите за информиране на обществеността, предназначени за купувачите/операторите на битовите печки. Д. Инсталации, работещи с дървесно гориво (с мощност под 50 MW) 47. Резултатите от проведените измервания показват, че равнищата на емисиите на ПХДД/Ф, образуващи се при експлоатацията на инсталации, работещи с дървесно гориво, могат да надвишават 0,1 ng TE/m3, особено при неблагоприятни условия на горене и/или ако изгаряните вещества са с по-високо съдържание на хлорирани съединения в сравнение с обикновената необработена дървесина. Показател за непълно изгаряне на веществата е общата концентрация на въглерод в отработените газове. Доказана е зависимост между емисиите на въглероден оксид, качеството на изгаряне на веществата и емисиите на ПХДД/Ф. В таблица 3 са посочени концентрациите на някои вещества в емисиите и коефициентите на емисиите за инсталациите, работещи с дървесно гориво. Таблица 3 Количествено зависими концентрации в емисиите и коефициенти на емисиите за инсталации, работещи с дървесно гориво Гориво Концентра- ция на еми- сии (ng TE/m3) Коефициент на емисиите (ng TE/kg) Коефициент на емисиите (ng TE/GJ) Естествени дърва (бук) 0,02-0,10 0,23-1,3 12-70 Естествени дървесни трески от горите 0,07-0,21 0,79-2,6 43-140 Талашит 0,02-0,08 0,29-0,9 16-50 11/т. 34 BG Официален вестник на Европейския съюз 249 Гориво Концентра- ция на еми- сии (ng TE/m3) Коефициент на емисиите (ng TE/kg) Коефициент на емисиите (ng TE/GJ) Дървесни отпадъци от строителна дейност 2,7-14,4 26-173 1 400-9 400 Отпадъци от жилищните сгради Дървени въглищ 3230 114 0,03 48. При изгаряне на градски дървени отпадъци (т. е. дървен материал от разрушени сгради) в инсталации с подвижна скара се образуват емисии с относително високо равнище на ПХДД/Ф в сравнение с неотпадъчния дървен материпараграф Първичната мярка за съкращаване на емисиите е недопускане на използване на отпадъци от обработен дървен материал в инсталациите, работещи с дървесно гориво. Обработената дървесина следва да се изгаря само в инсталации, оборудвани със съответни системи за пречистване на газовете от горивната камера с цел минимизиране на емисиите от ПХДД/Ф. V. Методи за ограничаване на емисиите от ПЦАВ А. Производство на кокс 49. При производството на кокс ПЦАВ попадат в атмосферата главно в следните случаи: a) при зареждане на пещта през отвора за зареждане; б) вследствие на изтичане през вратичките на пещта, напорните (нагнетателните) тръби и капаците на отворите за зареждане; и в) при изтласкване и охлаждане на кокс. 50. Концентрациите на бензо(а)пирен (БаП) варират значително между индивидуални източници, включени в рамките на една коксова батерия. Най-високите концентрации БаП са отбелязани в горната част на коксовата батерия и в непосредствена близост до вратичките на пещта. 51. Емисиите на ПЦАВ, образуващи се при производството на кокс, могат да се намалят чрез внедряване на технически усъвършенствания в съществуващите комбинати за производство на желязо и стомана. След това може да последва спиране и подмяна на старите коксови батерии и общо намаляване на обема на коксово производство, например в резултат от внедряването на технология с вдухване на прахообразни висококачествени въглища за производство на стомана. 52. Стратегията за намаляване на емисиите на ПЦАВ от коксовите батерии трябва да включва следните технически мерки: a) зареждане на коксовите пещи: — съкращаване на емисиите от твърди частици при товарене на въглищата от бункера в зареждащите колички; — осигуряване на затворена система за транспортиране на въглища в случаите с предварително подгряване; — отвеждане на отработените газове със следващо пречистване или чрез насочване на газовете в съседна пещ или отвеждане през събирателен тръбопровод в уредбата за изгаряне на газовете и оттам в инсталацията за пречистване от прах; в някои случаи отвежданите отработени газове могат да се изгарят в зареждащите колички, обаче екологичната ефективност и безопасност на системите, основаващи се на зареждащи колички, е по-незадоволителна; в напорните (нагнетателните) тръби следва да се създаде достатъчно всмукване при нагнетяването на пара или вода в тях; б) предотвратяването на емисиите през капаците на зареждащите отвори при производството на кокс се осигурява чрез: — използване на капаци на зареждащите отвори, снабдени с високоефективни уплътнения; — замазване на капаците на зареждащите отвори с глина (или аналогичен годен за това материал) след всяко зареждане; — почистване на капаците и краищата на зареждащите отвори преди затварянето им; — почистване на пещните тавани от въглищна прах; в) капаците на напорните (нагнетателните) тръби следва да бъдат снабдени с хидравлични уплътнения за предотвратяване на емисиите на газ и изхвърляне на смоли; трябва да се осигури правилна експлоатация на уплътненията чрез редовно почистване; г) механизмите за отваряне и затваряне на пещните вратички на коксовата пещ следва да бъдат оборудвани със системи за почистване на уплътненията по рамката на вратичката и на самата вратичка на пещта; 250 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 34 д) изисквания спрямо вратичките на коксовата пещ: — в коксовите пещи трябва да се използват вратички с високоефективни уплътнения (например пружинни мембранни вратички); — трябва да се осигури грижливо почистване на уплътненията на рамките и на вратичките на пещта преди провеждането на всяка работна операция; — вратичките на коксовата пещ трябва да бъдат конструирани по начин, позволяващ монтажа на системи за извличане на твърди частици, свързани с пречиствателна инсталация за прах (през събирателен тръбопровод) при операцията за изтласкване на кокса; е) машината за транспортиране на кокс трябва да бъде оборудвана със система за комплексно почистване на кожусите, стационарно почистване на тръбопроводите и пречистване на газовете (за предпочитане с тъканен филтър); ж) за охлаждане на кокса следва да се прилагат процедури, отделящи незначителни емисии, например сухо гасене на кокса; трябва да се предпочита смяната на процеса на мокро гасене на кокса с процеса на сухо гасене, доколкото това би довело до премахване на отпадъчните води при използване на затворена циркулационна система; следва да се намалява количеството прах, образуващ се при обработката на кокса по метода на сухо гасене. 53. Процесът на коксопроизводство по технологията, известна като „производство на кокс без рекуперация на страничните продукти“, е свързан със значително по-малко количество емисии ПЦАВ, отколкото при по-широко разпространения процес с рекуперация на страничните продукти. Причината за това е, че коксовите пещи се експлоатират при отрицателно налягане, като по такъв начин не се допуска изтичане на газове в атмосферата през вратичките на коксовата пещ. В процеса на коксуване суровият коксов газ се отстранява от пещите чрез естествената тяга, която поддържа отрицателно налягане в пещта. Тези пещи не са предназначени за рекуперация на страничните химически продукти от суровия коксов газ. Вместо това страничните газообразни продукти от процеса на коксуване (включително ПЦАВ) се изгарят ефективно при високите температури и продължителен престой в пещта. Отделяната топлина в резултат от това изгаряне се използва за получаване на енергия за коксуването, а излишната топлина може да се използва за производство на пара. За икономически съобразна експлоатация на този тип технологии на коксопроизводство може да се наложи изграждане на инсталация за комбинирано производство на електроенергия от излишната пара. Понастоящем съществува само една коксова инсталация без рекуперация на страничните продукти, действаща в САЩ, и една - в Австралия. При технологията без рекуперация на страничните продукти се използва коксова пещ с хоризонтално разположена на пода газоотвеждаща система, като горивната камера обслужва две пещи. Този процес осигурява алтерниращо зареждане и графици за коксуване на двете пещи. По този начин едната от пещите винаги осигурява коксов газ за горивната камера. Изгарянето на коксовия газ в камерата осигурява необходимата топлина. Конструкцията на горивната камера осигурява необходимото време на престой в нея (приблизително 1 секунда) и висока температура (минимум 900 °С). 54. Необходимо е да се прилага ефективна програма за непрекъснато следене (монитиране) на изтичането на газове през уплътненията на вратичките на коксовите пещи, напорните (нагнетателните) тръби и капаците на отворите за зареждане. Това включва постоянно следене за изтичане на газовете и документирането на изтичанията и незабавен ремонт или ремонтно-техническа профилактика. По този начин може да се осигури значително намаляване на емисиите от дифузни източници. 55. Модернизацията на съществуващите коксови батерии за подобряване на кондензирането на изходящите (изгорели) газове от всички източници (включваща и рекуперация на топлината) позволява да се съкратят атмосферните емисии на ПЦАВ с 86 - 90 % и повече (без да се отчита пречистването на отпадъчните води). Инвестиционните разходи могат да се компенсират за по-малко от пет години за сметка на количеството получена рекуперирана енергия, загрята вода, синтезен газ и икономиите на охлаждаща вода. 56. 57. 58. Увеличаването на работния обем на коксовите пещи води до намаляване на общия брой коксови пещи, броя на отварянията на вратичките на коксовите батерии (т. е. броя на операциите на изгребване на кокс на ден), броя на уплътненията в коксовата батерия и съответно съкращаване на емисиите от ПЦАВ. Наред с това се повишава нивото на производителност в резултат от намаляването на експлоатационните разходи и разходите за обслужващ персонал. В сравнение с метода за мокро гасене на кокса системите за сухо гасене на кокса изискват по-високи инвестиционни разходи. По-високите експлоатационни разходи може да се компенсират с рекуперираната топлина при предварителното нагряване на кокса. Енергетичната ефективност на комбинираната система за сухо гасене на кокса и предварителното нагряване на въглищата нараства от 38 до 65 %. В резултат от използването на процеса за предварително нагряване на въглищата производителността нараства с 30 %. Тя може да се повиши до 40 %, като се има предвид, че коксуването е по-хомогенен процес. Всички резервоари и инсталации, предназначени за съхранение и преработка на каменовъген катран и неговите продукти, трябва да бъдат снабдени със система за улавяне и рекуперация или унищожаване на парите. Експлоатационните разходи за системите за унищожаване на парите могат да бъдат намалени чрез прилагането на методи за последващо автотермично доизгаряне на сместа, ако концентрацията на въглеродни съединения в отпадъците е достатъчно висока. 59. В таблица 4 се съдържа кратка информация за мерките за съкращаването на емисиите от ПЦАВ при производството на кокс. 11/т. 34 BG Официален вестник на Европейския съюз 251 Таблица 4 Мерки за ограничаване на емисиите ПЦАВ при производството на кокс Възможности за управление Ниво на емисиите (%) (а) Очаквани разходи Управленски рискове Модернизирането на старите заводи с кондензация на изпусканите димни газове от всички източници включва следните мерки: Общо отпадни води) < 10 (без Високи Емисиите в отпадната вода от мокрото охлаждане са много високи. Този метод следва да се използва само ако водата се използва отново в затворен цикъл. 5 < 5 (Амортизацията на инвестиционните разходи, като се отчита оползотворената енергия, загрятата вода, газът за синтез и спестената вода за охлаждане може да бъде пет години. ) — изпомпване и доизгаряне на пълнежните газове по време на зареж- дане на пещите или отвеждане на газо- вете в съседна пещ, доколкото е въз- можно, — емисиите при капаците на отворите за пълнене следва да се избягват докол- кото е възможно, напр. чрез специална и конструкция на високоефективни на уплътняване. Трябва да се използват такива врати на коксовите пещи, които са с високо ефективни уплътне- ния. Почистване на касите и капаците на отворите за пълнене преди затва- ряне на отворите за пълнене, капаците методи — отпадъчните газове от операциите на изтласкване следва да се събират и подават към обезпрашаващо съоръже- ние, < 5 — охлаждане на кокса чрез мокри методи само ако те се прилагат пра- вилно без отпадна вода. Процедури за охлаждане на кокса, които са с ниско съдържание на еми- сии, напр. сухо охлаждане на кокса. Повишаване използването на пещи с голям обем за да се намали броя на отворите на уплътнените зони. повърхността и Няма емисии във вода инвестиционни разходи По-високи отколкото за мокро охлаждане (но по-ниски разходи чрез предварително нагряване на кокса и използване на изхвърлената топлина. ) Значително Инвестиции около 10 % по-високи конвенционалните отколкото заводи. при В повечето случаи е необходимо цялостно модернизиране или инсталиране на нова коксова пещ. а): Равнище на емисиите след прилагане на мярката за намаляването им, сравнено с емисиите преди въвеждане на тази мярка. Б. Анодно производство 60. Емисиите от ПЦАВ при производството на аноди трябва да се третират аналогично на емисиите от ПЦАВ при производството на кокс. 61. За намаляване емисиите на прах, замърсен с ПЦАВ, се използват следните вторични мерки: a) електростатично утаяване на катраните; б) използване на комбинации от традиционен електростатичен филтър за улавяне на катрани и мокър електростатичен филтър като по-ефективна мярка в техническо отношение; в) г) термично доизгаряне на отработените газове; и сухо пречистване в скрубери с добавка на варовик/нефтен кокс или алуминиев оксид (Al2O3). 62. Експлоатационните разходи, свързани с термичното доизгаряне, могат да бъдат намалени чрез режима на автотермично доизгаряне, ако концентрацията на въглеродсъдържащи съединения в отработения газ е достатъчно висока. В таблица 5 се съдържа кратка информация за мерките за ограничаване на емисиите на ПЦАВ в анодното производство. 252 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 34 Таблица 5 Мерки за ограничаване на емисиите ПЦАВ в анодното производство Възможности за управление Ниво на емисиите (%) (а) Очаквани разходи Управленски рискове 3—10 Високи Модернизация на стари заводи чрез намаляване на дифузните емисии посредством следните мерки: — намаляване на утечките, — поставяне на еластични уплътнителни материали на вратите на пещите, — изпомпване на пълнежните газове и последващо третиране чрез отвеждане на газовете в съседната пещ или чрез през отвеждане към събирателен инсинератор следващо обезпрашаващо съоръжение на самото място, газовете тръбопровод на и — системи за управление и за охлаждане на коксовите пещи, и — изпомпване и пречистване на еми- сиите от кокса, съдържащи вещество под формата на частици. Технологии за анодно производство, установени в Нидерландия: 45—50 — нова пещ със (с варовик/нефтов кокс или с алуминий), скрубер сух — рециклиране на изтичащия поток в устройство с паста. НИМ: — електростатично прахоулавяне, и 2—5 — термично доизгаряне. 15 Внедрени през 1990 г. в Нидерландия. Обработката в скрубер с варовик или нефтов кокс е ефективна за намаляване на ПЦАВ; не е известно по отношение на алуминия. По-ниски експлоатационни разходи в авто-термичен режим Необходимо е редовно почистване на катрана Работи в автотермичен режим само ако концентрацията на ПЦАВ в отпадъчния газ е висока. а): Равнище на емисиите след прилагане на мярката за намаляването им, сравнено с емисиите преди въвеждане на тази мярка. В. Алуминиева промишленост 63. Алуминият се получава чрез електролиза на алуминиев оксид (Аl2O3) в електролизни вани (електролизьори), свързани в последователна електрична верига. В зависимост от типа на анода електролитните вани се класифицират като електролизьори с предварително спечени аноди или електролизьори с аноди на Сьодерберг. 64. Анодите на електролизьорите с предварително спечени аноди се състоят от калцинирани (спечени) графитни блокове, които се сменят след частично изчерпване. Анодите на Сьодерберг се спичат в електролизната вана при потопяването им в смес от нефтен кокс и каменовъглена смола, изпълняваща ролята на свързващо вещество. 65. При използване на метода на Сьодерберг се образуват емисии с много високо съдържание на ПЦАВ. Към първичните мерки за съкращаване на емисиите спадат модернизация на съществуващите инсталации и оптимизация на технологичните процеси, позволяващи да се намалят емисиите на ПЦАВ със 70 - 90 %. Емисиите могат да спаднат на 0,015 kg Б(а)П за тон произведен алуминий. Подмяната на съществуващите електролизни вани на Сьодерберг с електролизни вани с предварително спечени аноди изисква сериозни изменения на съществуващите технологии и съоръжения, но ще позволи емисиите на ПЦАВ да се сведат практически до нула. Капиталните разходи, свързани с една такава подмяна, са много високи. 66. В таблица 6 са посочени кратки данни за мерките за ограничаване на емисиите от ПЦАВ, образуващи се при производството на алуминий. 11/т. 34 BG Официален вестник на Европейския съюз 253 Таблица 6 Ограничаване на емисиите ПАВ в производството на алуминий по метода на Сьодерберг Възможности за управление Ниво на емисиите (%) (а) Очаквани разходи Управленски рискове Подмяна на Содерберг-електродите с: 3—30 — предварително изпечени електроди (избягване на свързващи вещества със смола), — инертни аноди. 1—5 Затворени системи за предварително изпичане с точково подаване на двуалуминиев триокис и ефективен технологичен контрол, смукателни чадъри, които покриват цялата вана и позволяват ефективно събиране на замърсителите на въздуха. Содерберг-вана с вертикални кон- тактни щифтове и системи за съби- ране на отпадъчния газ. > 10 Технология Сумитомо (анодни брикети за VSS процес (Содерберг процес с верти- кални щифтове): Пречистване на газовете: — електростатични катранени филтри, 2—5 — комбинация от конвенционални електростатични катранени филтри и електростатично мокро пречистване на газовете, > 1 По-високи разходи за електроди, около 800 млн. щатски долара В ход изследвания, Содерберг-електродите са по-евтини от предварително изпечените, тъй като не е необходима инсталация за изпичане на но са анода. очакванията не са големи. Ефективната експлоатация и мониторинга на емисиите представляват важна част от контрола на емисиите. Лошите работни характерис- тики могат да причинят значителни дифузни емисии. на чрез технологията Модернизиране Содерберг и модифициране на точката на подаване: от 50 000 до 10 000 щатски долара на пещ капсуловане Ниски до средни Ниски Средни Дифузните емисии се изпускат по време на подаване, разчупване на кората и повди- гане на железните контактни щифтове в по-висока позиция. Интензивно искрене и образуване на елек- трически дъги ; Мокрото пречистване на газовете генерира отпадна вода. — термично доизгаряне. Използване на смола с по-висока темпера- тура на стапяне (HSS (Содерберг процес с хоризонтални щифтове) + VSS). Използване на сух скрубер в същест- вуващите HSS + VSS инсталации. Високо Ниски до средни Средни до високи а): Равнище на емисиите след прилагане на мярката за намаляването им, сравнено с емисиите преди въвеждане на тази мярка. Г. Горивни процеси в битовия сектор 67. Емисиите от ПЦАВ от горивните процеси в битовия сектор се срещат при използване на печки или камини, особено когато се горят дърва или въглища. Домакинствата могат да бъдат съществен източник на емисии от ПЦАВ, които са резултат от паленето на камини и използването на неголеми домашни инсталации, изгарящи твърдо гориво. В някои страни като гориво за печки обикновено използват въглища. Печките на въглища отделят по-малко количество ПЦАВ в сравнение с печките на дърва, тъй като при първите температурата на горене е по-висока, а и самото гориво е с по-постоянно качество. 68. Освен това горивните системи с оптимизирани експлоатационни характеристики (например като скоростта на горене) позволяват ефективно ограничаване на емисиите от ПЦАВ, образуващи се в резултат от горивните процеси в битовия сектор. Оптимизираните условия на изгаряне включват оптимизиране на конструкцията на пещните камери и оптимално подаване на въздух. Съществуват няколко технологии за оптимизиране на условията на изгаряне и съкращаване на емисиите. Установени са значителни различия в количеството на емисиите между различните технологии. Съвременен котелен агрегат, работещ с дърва и оборудван с резервоар за събиране на водата (най-добрата съществуваща технология), намалява емисиите с 90 % и повече в сравнение с един морално остарял котелен агрегат без резервоар за вода. Съвременният котелен агрегат има три отделни елемента: горивна камера за газификация на дървесината, горивна камера за изгаряне на газове с керамично или друго покритие, издържащо на температура до 1000 °С, и конвекторна част. Конвекторната част, в която водата поема топлината, трябва да има достатъчна дължина и топлинна ефективност, като по този начин се осигурява спадане на температурата на газовете от 1000 °С до 250 °С или по-малко. Съществуват и няколко метода за модернизиране на стари и морално остарели котелни агрегати, например монтаж на водосъбирателни резервоари, на керамични облицовъчни елементи и на горелки за пържене на пелети. 254 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 34 69. Постигането на оптимална скорост на изгаряне е съпроводено от достигане на ниски нива на емисиите от въглероден оксид (СО), тотални въглеводороди (ОВВ) и ПЦАВ. Определянето на пределно допустимите стойности за емисиите от СО и ТВВ (нормативно утвърждаване по типове вещества) засяга и стойностите на емисиите от ПЦАВ. При ниски стойности за емисиите от СО и ТВВ намаляват и емисиите на ПЦАВ. Тъй като измерването на равнищата на емисиите на ПЦАВ е свързано с много по-високи разходи в сравнение с меренето на емисиите на СО, икономически по-целесъобразно е въвеждането на пределно допустими стойности за емисиите на СО и ТВВ. Продължава работата във връзка с предложението за приемане на нов стандарт на CEN за котелни агрегати, работещи на въглища и дървесно гориво, с мощност до 300 kW (виж таблица 7). Таблица 7 Проектостандарти на CEN от 1997 г. Клас Производи- телност (kW) Ръчен < 50 Автомати- чен > 50-150 > 150-300 < 50 > 50-150 > 150-300 3 5000 2500 1200 3000 2500 1200 Бележка: Нива на емисиите в mg/m3 10 % O2. 2 CO 8000 5000 2000 5000 4500 2000 1 3 25 000 12 500 12 500 15 000 12 500 12 500 150 100 100 100 80 80 2 THC 300 200 200 200 150 150 1 3 2 1 Вещества под формата на частици 2000 1500 1500 1750 1250 1250 150/125 180/150 200/180 150/125 180/150 200/180 150/125 180/150 200/180 150/125 180/150 200/180 150/125 180/150 200/180 150/125 180/150 200/180 70. Емисиите, образуващи се при използването на битовите печки с изгаряне на дървесно гориво, могат да бъдат намалени, като се предприемат следните мерки: a) б) за съществуващи печки - чрез програми за повишаване на обществената информираност и съзнание с цел правилно експлоатиране на печките, изгарянето само на необработена дървесина, процедурите за подготовка на горивото и надлежното изсушаване на дървесината за намаляване съдържанието на влага; за новите печки - чрез прилагане на стандарти спрямо продуктите, описани в проектостандарта на CEN (и съответните стандарти за произвеждани артикули в Съединените щати и Канада). 71. Към по-широко приложимите мерки за съкращаване на емисиите на ПЦАВ спадат мерките за развитие на системите за локално (частно) отопление на домакинствата и енергоспестяването, като например усъвършенстването на топлоизолацията с цел икономия на енергопотреблението. 72. Информацията е обобщена в таблица 8. Съкращаване на емисиите от ПЦАВ, образуващи се при горивни процеси в битовия сектор Таблица 8 Възможности за управление Ниво на емисиите (%) (а) Очаквани разходи Управленски рискове Използване на сухи въглища и дърва (сухи дърва са дървата, съхранявани за период най- малко от 18 до 24 месеца). Висока ефективност Използване на сухи въглища Висока ефективност Проектиране на отоплителните системи за твърдо осигуряват които оптимизирани условия за пълно изгаряне: гориво, да 55 Средни Трябва да се проведат преговори с производи- телите на печки за въвеждане на одобрени схеми за печките. — зона за газифициране, — зона за изгаряне с керамика, — ефективна конвекционна зона. Резервоар за събиране на вода Технически указания за ефективна експлоата- ция 30—40 Ниски Програма за информиране на обществеността относно използването на печките на дърва. Може да се постигне също така и чрез дейно образоване на обществеността, комбинирано с практически указания и наредба за видовете печки. а): Равнище на емисиите след прилагане на мярката за намаляването им, сравнено с емисиите преди въвеждане на тази мярка. 11/т. 34 BG Официален вестник на Европейския съюз 255 Д. Инсталации за консервиране на дървесина 73. Консервирането на дървесината с каменовъглени смоли, съдържащи ПЦАВ, може да бъде един от големите източници на атмосферни емисии на ПЦАВ. Емисиите могат да настъпят както по време на самия процес на импрегниране, така и по време на съхранението, транспорта, преработването и при контакта на импрегнираната дървесина с въздуха при употреба на открито. 74. Най-широко използваните продукти на базата на каменовъглени смоли, съдържащи ПЦАВ, са препаратите карболинеум и креозот. Това са дестилационни продукти, съдържащи ПЦАВ, които се прилагат за защита на дървения материал (дървесината) от биологично въздействие. 75. Съкращаването на емисиите от ПЦАВ на ниво технологии за консервацията, технологични инсталации за консервация и помещения за съхранението е възможно чрез използване на редица подходи, приложими както поотделно, така и в комбинации: a) въвеждане на изисквания за условия за съхранение на дървесината с цел предотвратяване на замърсяването на почвата и повърхностните води от излужваните ПЦАВ и замърсените дъждовни води (например: използване на складове с конструкция, която не пропуска дъждовна вода, изграждане на навеси, многократна употреба на замърсените води в процесите на импрегниране на дървесината, въвеждане на изисквания към качеството на произвежданите материали); б) мерки за съкращаване на атмосферните емисии от инсталациите за импрегниране на дървесината (например: дървесината, нагрята до 90 °С, трябва да бъде охлаждана поне до 30 °С, преди да се транспортира до склада; трябва обаче да се подчертае наличието на НСМ, представляващ метод с прилагане на вакуумен поток за обработка на дървесината непосредствено след импрегнирането с креозот); в) оптималното използване на консерванти, осигуряващи адекватна защита на артикула от обработената дървесина едновременно с изработването му, може да се разглежда като НСМ, тъй като една такава мярка позволява да се намаляват потребностите от подмяна и по този начин да се съкращават емисиите от инсталациите за консервиране на дървесина; г) използване на продукти за консервиране на дървесина с по-ниско съдържание на ПЦАВ, спадащи към УОЗ: — възможно е използването на модифициран креозот (дестилационна фракция) с температура на кипене в интервала 270-355 °С, което осигурява намаляването на емисиите както на по-летливите ПЦАВ, така и на по-тежките и по-токсични ПЦАВ; — мерките за ограничаване използването на карболинеум също така осигуряват съкращението на емисиите от ПЦАВ; д) оценка и следващо използване съобразно условията на алтернативни технологии, като например посочените в таблица 9, които намаляват необходимостта от непременно използване на продуктите на основата на ПЦАВ. 76. При изгарянето на импрегнирана дървесина се образуват емисии на ПЦАВ и други вредни вещества. Поради това за тази цел трябва да се използват горивни инсталации със съответно оборудване за предотвратяване на замърсяването. Възможни алтернативи за консервация на дървесината с използване на продукти на основа ПАВ Таблица 9 Възможни мероприятия Риск при прилагането им Използване на алтернатив-ни материали в строител- ството: Необходима е оценка на други проблеми на околната среда, като например: — наличие дървесина, на предявените изисква-ния; произведена съгласно — емисии, образуващи се при производството и отстра- няването на пластмаси, особено на ПВХ — устойчиво развитие на производството на широ- колистна дървесина (укрепване на речните брегове, ограждения, врати); — пластмаси (градински колове); — бетон (железопътни траверси); — подмяна на изкуствените конструкции с естествени (укрепване на речните брегове, ограждения и др. ); — използване на необрабо-тена дървесина Съществуват няколко ал-тернативни технологии за консервация на дървесината, които понастоящем се разра- ботват и не са свързани с импрегнирането на дървесина с препарати на основата на ПЦАВ 256 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 34 ПРИЛОЖЕНИЕ VI СРОКОВЕ ЗА ПРИЛАГАНЕ НА ПРЕДЕЛНО ДОПУСТИМИТЕ СТОЙНОСТИ И НАЙ-ДОБРИТЕ СЪЩЕСТВУВАЩИ МЕТОДИ СПРЯМО НОВИТЕ И ДЕЙСТВАЩИТЕ КЪМ МОМЕНТА СТАЦИОНАРНИ ИЗТОЧНИЦИ Сроковете за прилагане на пределно допустимите стойности и най-добрите съществуващи методи са: a) За новите стационарни източници: две години след влизането в сила на настоящия протокол. б) За съществуващите стационарни източници: 8 години след влизането в сила на протокола. При необходимост за отделни съществуващи стационарни източници този период може да бъде продължен за срок, съобразен с амортизационния период, предвиден в националното законодателство. 11/т. 34 BG Официален вестник на Европейския съюз 257 ПРИЛОЖЕНИЕ VII ПРЕПОРЪЧИТЕЛНИ МЕРКИ ЗА КОНТРОЛ ПРИ СЪКРАЩАВАНЕ НА ЕМИСИИТЕ НА УСТОЙЧИВИ ОРГАНИЧНИ ЗАМЪРСИТЕЛИ УОЗ ОТ МОБИЛНИ ИЗТОЧНИЦИ 1. Съответните дефиниции са посочени в приложение III към настоящия протокол. I. Постижими равнища на емисиите за нови автотранспортни средства и параметри на горивото А. Постижими равнища на емисиите за нови автотранспортни средства 2. Дизелови пътнически автомобили Година Вид Пределно допустими стойности Количество въглеводороди и NОx количество твърди частици 01. 01. 2000 01. 01. 2005 (индикативна дата) 3. Товарни автомобили Всички Всички 0,56 g/km 0,3 g/km 0,05 g/km 0,025 g/km Година на изпита- нията/цикъл 01. 01. 2000/цикъл ЕSC 01. 01. 2000/цикъл ETC Пределно допустими стойности Количество въглеводороди (ВВ) Количество твърди частици (Тч) 0,66 g/kWh 0,85g/kWh 0,1 g/kWh 0,16 g/kWh 4. Двигатели за извънпътни транспортни средства E т а п 1 (източник: Регламент (ЕИО) № 96) (*) Чиста мощност (Р) (kW) Въглеводороди Твърди частици Р ≥ 130 75 ≤ P < 130 37 ≤ P < 75 1,3 g/kWh 1,3 g/kWh 1,3 g/kWh 0,54 g/kWh 0,70 g/kWh 0,85 g/kWh (*) Единни разпоредби, засягащи узаконяването на двигатели с компресионно възпламеняване (КВ) за трактори в селското и гор- ското стопанство с оглед на емисиите от замърсители от двигателя. Регламентът е влязъл в сила на 15 декември 1995 г. , а изме- ненията към него - на 5 март 1997 г. E т а п 2 Чиста мощност (Р) (kW) Въглеводороди Твърди частици 0 ≤ Р < 18 18 ≤ Р < 37 37 ≤ P < 75 75 ≤ P < 130 130 ≤ Р < 560 1,5 g/kWh 1,3 g/kWh 1,0 g/kWh 1,0 g/kWh 0,8 g/kWh 0,4 g/kWh 0,3 g/kWh 0,2 g/kWh 258 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 34 Б. Параметри на горивото 5. Дизелово гориво Пара-метри Измерва-телна единица Пределно допустими стойности Минимално допустима стойност (2000/2005) (*) Максимално допустима стойност (2000/2005) (*) Метод за изпи-тание Цетаново число Плътност при 15 °C Изпаряване на 95 % ПЦАВ Сяра (*) от 1 януари на съответната година (**) индикативни стойности. НП не е посочено - 51/НП - ISO 5165 kg/m3 °С % маса части/млн. - - - - 845/НП ISO 3675 360/НП ISO 3405 11/НП prIP 391 350/50 (**) ISO 14956 II. Ограничаване на халогенсъдържащи уловители, горивни присадки и смазочни материали 6. В някои страни 1,2-дибромметанът в съчетание с 1,2-дихлоретан се използва като поглътител в оловния бензин. Освен това при изгарянето на горивото в двигателя се образуват ПХДД/Ф. Приложението на трикомпонентния каталитичен преобразувател в леките автомобили изисква използването на безоловно гориво. По възможност следва да се избягва добавянето на поглътители и други халогенсъдържащи съединения към бензина, другите видове горива и в смазочните масла. 7. В таблица 1 се съдържа обобщената информация за мерките за ограничаване на емисиите ПХДД/Ф в изгорелите газове от пътните автотранспортни средства. Ограничаване на емисиите от ПХДД/Ф в изгорелите газове от пътните автотранспортни средства Таблица 1 Възможни мероприятия Риск при прилагането им, свързан с управлението Недопускане на добавяне-то на халогенсъдържащи съеди- нения в горивото: — 1,2-дихлоретан, — 1,2-дихлорметан и съот-ветно бромно производно като поглътители в олов-но гориво за двигатели с искрово електроннозапалване (Бромзаместените съе-динения могат да доведат до получаване на броми-рани диоксини или фурани) Ограничаване на използ-ването на халогенсъдър-жащи присадки в гори-вата и смазочните масла Производството на хало-генсъдържащи поглъти-тели постепенно ще се премахне поради свиване на пазарното търсене наоловен бензин поради нарасналата употреба на трикомпонентни катали- тични преобразователи с затво- рен цикъл в дви-гателите с искрово елек-тронно запалване III. Мерки за ограничаване на емисиите на УОЗ от мобилни източници А. Емисии на УОЗ от автотранспортни средства 8. Емисиите на УОЗ от автотранспортните средства възникват, когато автотранспортните средства, работещи с дизелово гориво, изпускат ПЦАВ, свързани с твърди частици. Емисиите на ПЦАВ са по-малки при бензиновите автотранспортни средства. 9. Смазочните масла и моторното гориво могат да съдържат халогенирани съединения като присадки или вещества, образували се по време на производствения процес. При изгарянето на горивото тези съединения могат да се превърнат в ПХДД/Ф, които след това се отделят в атмосферата заедно с изгорелите газове. 11/т. 34 BG Официален вестник на Европейския съюз 259 Б. Контрол и ремонтно-техническо обслужване 10. При мобилни източници, работещи с дизелово гориво, може да бъде осигурено ефективно ограничаване на емисиите от ПЦАВ чрез прилагане на програми за периодични проверки на мобилните източници, включващи измерване на емисиите от твърди частици, прозрачността на изгорелите газове при неограничено натискане на педала за подаване на газ или чрез еквивалентни методи. 11. При мобилни източници, работещи с бензин, може да бъде осигурено ефективно ограничаване на емисиите от ПЦАВ (в допълнение към другите компоненти на изгорелите газове) чрез провеждане на програми за периодични проверки, включващи дозирането при подаването на гориво и ефикасността на каталитичните преобразователи. В. Методи за ограничаване на емисиите на ПЦАВ от автотранспортните средства, работещи с дизелово гориво и бензин 1. О б щ и п о л о ж е н и я п р и т е х н о л о г и и т е з а о г р а н и ч а в а н е н а е м и с и и т е 12. Много важно условие е конструкцията на автотранспортните средства да осигури спазването на нормативно определените стандарти за емисии по време на експлоатационния им живот. Това може да се постигне чрез гарантиране на съответствие със стандартите за готовата продукция, издръжливост на системите, покриваща се с експлоатационния живот на превозното средство, производствени и търговски гаранции за компонентите на устройствата за намаляване на емисиите и връщане на дефектните моторни превозни средства на производителя. За намиращите се в движение автотранспортни средства постоянната изправност на системите за ограничаване на емисиите може да се осигури чрез прилагането на програма за ефективни проверки и ремонтно-техническо обслужване. 2. Т е х н и ч е с к и м е р к и з а о г р а н и ч а в а н е н а е м и с и и т е 13. За ограничаване емисиите на ПЦАВ важно значение имат следните мерки: а) характеристиките и качеството на горивата, както и модификацията на двигателите с цел ограничаване на емисиите преди образуването им (първични мерки); и б) монтаж на системи за пречистване на изгорелите газове, например окислителни катализатори или уловители на частици (вторични мерки). (1) Дизелови двигатели 14. Модификацията на дизеловото гориво може да има два положителни аспекта: намаляването на съдържанието на сяра позволява да се съкратят емисиите на макрочастици и да се повиши ефективността на преобразуване в окислителните катализатори, а намаляването на количеството дву- и трициклични ароматни съединения позволява да се ограничи образуването на ПЦАВ и количеството на емисиите. 15. Първичните мерки за ограничаване на емисиите включват модификацията на двигателя с цел осигуряване на по-пълно изгаряне на горивото. Използват се най-различни модификации. По правило съставът на изгорели газове от автомобили зависи от конструкцията на горивната камера и повишаване на налягането при впръскването на горивото. Понастоящем работата на повечето дизелови двигатели се регулира с механични системи. В новите двигатели все по-широко разпространение намират системите за електронно регулиране, които разрешават по-голяма гъвкавост при ограничаване на емисиите. Друга технология за ограничаване на емисиите е комбиниране на турбокомпресорно пълнене и междинно охлаждане. Тази система позволява да се намалят емисиите от азотни оксиди (NOx) и повишава мощността и икономията на гориво. Също така в двигателите с голяма и малка мощност могат да се използват системи за многоканална настройка на всмукването. 16. 17. Важно значение за намаляване на емисиите от твърди частици (ТЧ) има осигуряването на съответен контрол над смазочните масла, тъй като 10 - 50 % от обема на твърдите частици се образуват от моторно масло. Разходът на масло може да се намали чрез повишаване на стандартите за производствени характеристики на двигателите и подобряване на тяхната херметичност. Вторичните мерки за ограничаване на емисиите включват монтажа на системи за пречистване на изгорелите газове. По правило намаляването на емисиите на ПЦАВ от дизелови двигатели се осигурява ефективно чрез използване на окислителен катализатор в съчетание с филтър за улавяне на твърдите частици. Понастоящем се оценява ефективното функциониране на окислителен уловител на частици. Той се монтира в системата за пречистване на изгорелите газове, за да улавя ТЧ, и може до известна степен да регенерира филтъра в резултат от изгарянето на събраните ТЧ с електронагревателна система или по някой друг метод за регенерация. За добро регенериране на системите от пасивни уловители при нормален експлоатационен режим е необходимо монтиране на регенериращи системи с горелки или използването на присадки. (2) Бензинови двигатели 18. Мерките за съкращаване на емисиите на ПЦАВ от бензиновите двигатели се основават главно на използването на трикомпонентни каталитични преобразователи със затворен цикъл, позволяващи намаляването на емисиите ПЦАВ като част от намаляването на емисиите на ВВ. 19. Усъвършенстване на работата на двигателя в режима на студено запалване позволява да се съкратят общите емисии на органични вещества и по-специално на ПЦАВ (например чрез използване на катализатори при режим на стартиране, усъвършенстване на изпаряването/разпръскването на горивото, топли катализатори). 20. В таблица 2 са представени накратко мерките за ограничаване на емисиите на ПЦАВ в изгорелите газове на пътните автотранспортни средства. 260 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 34 Таблица 2 Ограничаване на емисиите от ПАВ в изгорелите газове на пътните автотранспортни средства Възможни мероприятия Равнище на емисиите (%) Рискове при прилагането им Двигатели с искрово запалване: 10-20 — трикомпонентни каталитични преобразователи със 5-15 затворен цикъл; — катализатори съкращаване на емисиите в режим на студено запалване на двигателя Гориво за двигатели с искрово запалване: — намаляване на съдържанието на ароматни съедине- ния; — намаляване съдържанието на сяра Дизелови двигатели: — окислителни катализатори; 20-70 — окислителен уловител/филтри за твърди частици Модификация на дизе-ловото гориво: — намалено съдържание на сяра с цел намаляване на емисиите на твърди частици Подобряване характеристиките на дизеловите двига- тели: — системи за електронно регулиране, настройка на скоростта на впръскване и впръскване на гориво под високо налягане; — турбокомпресорно пълнене и междинно охлаждане; — рециркулация на изгорелите газове Наличие бензин на безоловен Продават се в някои от стра- ните Наличие съответни на мощности в предприятията за нефтопреработка Наличие съответни на мощности в предприятията за нефтопреработка Съществуващите технологии 11/т. 34 BG Официален вестник на Европейския съюз 261 ПРИЛОЖЕНИЕ VIII КАТЕГОРИИ ГОЛЕМИ СТАЦИОНАРНИ ИЗТОЧНИЦИ I. Увод В този списък не са включени инсталациите или части от инсталациите за научни изследвания, разработване и изпитания на нови продукти. По-пълно тези категории са описани в приложение V. Категория Описание на категорията II. Списък на категориите 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 Изгаряне, включително съвместното изгаряне на комунално-битови, опасни или медицински отпа- дъци или необработени утайки от пречистването на отпадъчни води Агломерационни фабрики Първичен и вторичен добив на мед Производство на стомана Претопяващи съоръжения в промишлеността за вторичен добив на алуминий Изгаряне на изкопаемо гориво в битови или промишлени котелни инсталации с топлинна мощност над 50 MWth Горивни процеси в бита Инсталации за изгаряне на дървесина с топлинна мощност под 50 MWth Производство на кокс Производство на аноди Производство на алуминий по технологията на Сьодерберг Инсталации за консервиране на дървесина, с изключение на страните, за които тази категория източници не допринася значително за общия обем на емисиите на ПЦАВ (съгласно определението, съдържащо се в приложение III)