title: Règlement (CE) n° 1314/98 de la Commission du 25 juin 1998 concernant les certificats d'importation pour les produits du secteur du lait et des produits laitiers originaires des États d'Afrique, des Caraïbes et du Pacifique (États ACP) ou des pays et territoires d'outre-mer (PTOM)

eurovoc_concepts:
ACP countries
cheese
cream
import licence
milk
overseas countries and territories

text: 26. 6. 98 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes L 183/11 R(cid:221)GLEMENT (CE) No 1314/98 DE LA COMMISSION du 25 juin 1998 concernant les certificats d’importation pour les produits du secteur du lait et des produits laitiers originaires des (cid:144)tats d’Afrique, des Cara(cid:139)bes et du Pacifique ((cid:144)tats ACP) ou des pays et territoires d’outre-mer (PTOM) LA COMMISSION DES COMMUNAUT(cid:144)S EUROP(cid:144)ENNES, vu le trait(cid:130) instituant la Communaut(cid:130) europ(cid:130)enne, vu le r(cid:138)glement (CEE) no 715/90 du Conseil, du 5 mars 1990, relatif au r(cid:130)gime applicable (cid:133) des produits agricoles et (cid:133) certaines marchandises r(cid:130)sultant de la transformation de produits agricoles originaires des (cid:144)tats d’Afrique, des Cara(cid:139)bes et du Pacifique (ACP) ou des pays et territoires d’outre-mer (PTOM) (1), modifi(cid:130) en dernier lieu par le r(cid:138)glement (CE) no 619/96 (2), et notamment son article 27, consid(cid:130)rant que l’article 4 paragraphe 4 du r(cid:138)glement (CEE) no 1150/90 de la Commission (3), modifi(cid:130) en dernier lieu par le r(cid:138)glement (CE) no 1246/97 (4), pr(cid:130)voit que, si la quantit(cid:130) globale faisant l’objet des demandes est inf(cid:130)rieure (cid:133) la quantit(cid:130) disponible, la Commission d(cid:130)ter- mine la quantit(cid:130) restante qui s’ajoute (cid:133) la qualit(cid:130) dispo- nible du semestre suivant; que, dans ces conditions, il au convient de d(cid:130)terminer la quantit(cid:130) disponible deuxi(cid:138)me semestre de 1998 pour les produits vis(cid:130)s (cid:133) l’article 7 du r(cid:138)glement (CEE) no 715/90, A ARR(cid:219)T(cid:144) LE PR(cid:144)SENT R(cid:221)GLEMENT: Article premier De nouvelles demandes de certificats peuvent (cid:136)tre d(cid:130)po- s(cid:130)es au cours des dix premiers jours du mois de juillet 1998 pour les quantit(cid:130)s suivantes: (cid:190) 500 tonnes des produits relevant du code NC 0402, (cid:190) 500 tonnes des produits relevant du code NC 0406. Article 2 Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement entre en vigueur le 26 juin 1998. Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement est obligatoire dans tous ses (cid:130)l(cid:130)ments et directement applicable dans tout (cid:144)tat membre. Fait (cid:133) Bruxelles, le 25 juin 1998. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission (1) JO L 84 du 30. 3. 1990, p. 85. (2) JO L 89 du 10. 4. 1996, p. 1. (3) JO L 114 du 5. 5. 1990, p. 21. (4) JO L 173 du 1. 7. 1997, p. 84


title: Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi keskinäisestä avunannosta Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston rahoitusjärjestelmään kuuluvista toimista aiheutuvien saatavien sekä maatalousmaksujen ja tullien perinnässä sekä arvonlisäverosta annetun neuvoston direktiivin 76/308/ETY muuttamisesta

eurovoc_concepts:
EAGGF Guarantee Section
VAT
agricultural levy
claim
customs duties

formats: html pdf print

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 25. 06. 1998 KOM(1998)3641opull. 98/0206 (COD) KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE perintään liittyvän keskinäisen avunannon parantamisstrategiasta, mukaan lukien Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI keskinäisestä avunannosta Euroopan maatalouden ohjaus-ja tukirahaston rahoitusjärjestelmään kuuluvista toimista aiheutuvien saatavien sekä maatalousmaksujen ja tullien perinnässä sekä arvonlisäverosta annetun neuvoston direktiivin 76/308/ETY muuttamisesta (komission esittämä) 1. PERINTÄÄN LIITTYVÄÄ KESKINÄISTÄ AVUNANTOA KOSKEVA STRATEGIA 1. 1 Taustaa Suurin osa valtiolle kuuluvista verosaatavista (tai veroveloista) saadaan perittyä heti velallisen suorittaessa maksun oma-aloitteisesti. Jos maksuja ei suoriteta ajoissa, kansalliset veroviranomaiset voivat turvautua useisiin keinoihin saatavien perimiseksi. Viime kädessä verohallitus voi periä saatavat takavarikoimalla ja myymällä velallisen omaisuuden ("pakkoperintä"). Jäsenvaltioiden keskinäistä avunantoa koskevat yhteisön laadittiin alunperin sen vuoksi, että velallinen tai velalliselle kuuluvat perittävät varat sijaitsivat yhä useammin toisen jäsenvaltion lainkäyttöalueella. Yhteisön tason järjestelyjä tarvittiin sen varmistamiseksi, että verovelvolliset eivät onnistuisi välttämään tällä tavoin velvoitteitaan. Järjestelyt koskivat alunperin yhteisölle tilitettäviä varoja eli maatalousmaksuja tullimaksuja, mutta myöhemmin niiden soveltamisalaa laajennettiin koskemaan myös arvonlisäveroa ja valmisteveroja lähinnä kansallisen veronkannon varmistamiseksi. järjestelyt ja Järjestelyt perustuvat neuvoston direktiiviin 76/308/ETY1, jota on muutettu kahdesti2, ja sen täytäntöönpanosta annettuun komission direktiiviin 77/794/ETY3< jota on myös muutettu kaksi kertaa4. Vuonna 1990 järjestelyjen muuttamiseksi5, mutta sitä ei koskaan hyväksytty. Tämä ehdotus on nyt peruutettuja korvattu tällä ehdotuksella. tehtiin ehdotus näiden 1. 2 Tavoitteet Tässä tiedonannossa esitetty strategia ja ehdotukset ovat osa yhteisön strategiaa, jonka tavoitteena on luoda markkinoita vääristämättömät ja yhtenäismarkkinoille soveltuvat verojärjestelmät, sellaisena kuin ne on määritetty komission kertomuksessa verotuksesta Euroopan unionissa6. 1 Neuvoston direktiivi 76/308/ETY, annettu 15 päivänä maaliskuuta 1976, EYVL L 73, 19. 3. 1976, s. 18. 2 Neuvoston direktiivi 79/1071/ETY, annettu 6 päivänä joulukuuta 1979, EYVL L 331, 27. 12. 1979, s. 10. Neuvoston direktiivi 92/108/ETY, annettu 14 päivänä joulukuuta 1992, EYVL L 390, 31. 12. 1992, s. 124. 3 Komission direktiivi 77/794/ETY, annettu 4 päivänä marraskuuta 1977, EYVL L 333, 24. 12. 1977, s. 11. 4 Komission direktiivi 85/479/ETY, annettu 14 päivänä lokakuuta 1985, EYVL L 285,25. 10. 1985, s. 65. Komission direktiivi 86/489/ETY, annettu 24 päivänä syyskuuta 1986, EYVL L 283,4. 10. 1986, s. 23. 5 KOM (90) 525 lopullinen. 6 KOM (96) 546 lopullinen. Nykyisiä järjestelyjä on uudistettava kahdesta syystä. Ensinnäkin on turvattava kansalliset ja yhteisön taloudelliset edut, joita uhkaavat yhä useammin valtioiden rajat ylittävät petokset. Toiseksi on pidettävä yllä sisämarkkinoiden kilpailukykyä ja (verotukseen liittyvää) tasapuolisuutta. yhä useammin hyväkseen todeta petoksentekijöiden Lisääntyvän havaintoaineiston perusteella voidaan käyttävän ja epäyhtenäisyyksiä, joita esiintyy sekä kansallisten verojärjestelmien että vero- ja tullihallintojen välillä. Sisämarkkinat ovat itsessään lisänneet verovelvollisten ja liikkuvuutta. Etäkaupan kasvunäkymät aiheuttavat myös heidän omaisuutensa verotuksen perinteiselle valvonnalle ja veronkannolle haasteita, jotka liittyvät erityisesti verovelvollisten ja heidän omaisuutensa paikallistamiseen. verojärjestelmien heikkouksia Saatavien perintä on olennainen osa petosten ehkäisemistä. Tulleja ja veroja ei kannata ottaa käyttöön ja valvoa ilman tehokasta kanto- ja perintäjärjestelmää. Petoksentekijöitä on vaikea saada vastuuseen teoistaan, jos petoksen kohteena olevat rahamäärät onnistutaan siirtämään kansallisten viranomaisten ulottumattomiin. Tehokkaiden perintäjärjestelyjen puuttuminen edistää näin ollen rajat ylittäviä petoksia. Näitä ongelmia ei voida ratkaista yksinomaan kansallisilla toimenpiteillä tai edes valtioiden kahdenvälisiin sopimuksiin perustuvalla yhteistyöllä. Nykyisissä keskinäistä avunantoa koskevissa järjestelyissä on liikaa puutteita, jotta niiden avulla voitaisiin poistaa nämä vaikeudet (ks. jäljempänä oleva 2 jakso). toisessa liittyvät arvonlisäveroon jäsenvaltiossa oleskelevalla velalliselta, Suurimmat ongelmat ja välittömään verotukseen. Keskinäistä avunantoa koskevat järjestelyt ovat ainoa keino periä maksamatta oleva arvonlisävero toisin kuin tullimaksujen ja valmisteverojen yhteydessä, joita varten on yleensä olemassa vakuusjärjestelmä. Järjestelyjen tarve on ollut erityisen suuri sen jälkeen kun arvonlisäveron maksamista lakattiin valvomasta kansallisilla rajoilla. Välitön verotus soveltamisalaan. Järjestelyjä on ei kuulu taloudellisten etujen laajennettava koskemaan välitöntä verotusta kansallisten suojaamiseksi tulevaisuudessa. lainkaan nykyisten järjestelmien tilitettävien Nykyisten perintäjärjestelmien puutteiden vuoksi myös yhteisölle tullimaksujen ja jäsenvaltioille kuuluvien valmisteverojen periminen vaarantuu. Näiden tulojen perimisen varmistamiseksi on luotu vakuusjärjestelmiä, mutta tästä huolimatta perintäjärjestelyt ovat merkittävä suojakeino erityisesti petostapauksissa. Tämä suojakeino vaarantuu nykyisten järjestelmien tehottomuuden vuoksi. Tehottomat perintäjärjestelyt vaarantavat myös Euroopan kilpailukyvyn. Komission kertomuksessa yhtenäismarkkinoiden lainsäädännön yksinkertaistamista koskevan SLIM-aloitteen7 toisen vaiheen tuloksista ja ensimmäisen vaiheen suositusten täytäntöönpanon seurannasta käsiteltiin arvonlisäverovelvollisten hallinnollisia rasitteita8 ja todettiin, että järjestelyjä on parannettava nopeasti. Parannuksen ansiosta 7 Lyhenne SLIM on peräisin sanoista "Simplifying Legislation for the Internal Market". 8 KOM (97) 618 lopullinen. sijoittautuneita voitaisiin uudistaa perusteellisesti muita kuin verovelvollisia koskevia erittäin raskaita velvoitteita, mukaan lukien erityisesti veroedustajia koskeva vaatimus. jäsenvaltioon 2. NYKYISTEN JÄRJESTELYJEN PUUTTEET 2. 1 Komission analyysissä käytetyt lähteet Komission analyysi nykyisten järjestelyjen puutteista perustuu laajaan jäsenvaltioiden kuulemiseen. Järjestelyistä on keskusteltu välillisen verotuksen alan hallinnollisen yhteistyön pysyvän komitean (SCAC)9 viidessä kokouksessa vuosina 1994-1996 sekä vuonna 1996 järjestetyssä perintäkomitean10 kokouksessa. Komissio toimitti jäsenvaltioille SCAC:n toimintaan liittyen yksityiskohtaisen kyselylomakkeen. Tämän kyselytutkimuksen tuloksista ja komission analyysistä keskusteltiin ja ne hyväksyttiin vuonna 1996 järjestetyssä SCAC:n kokouksessa. Komissio täydensi toimenpiteitä vierailemalla vuonna 1996 kahdeksassa jäsenvaltiossa. Mattheus-Tax -ohjelman yhteydessä järjestettiin vuonna 1996 seminaari, jossa pyrittiin yksilöimään perintää koskevan yhteistyön parannuksia. 2. 2 Komission analyysin tulokset Järjestelyjä ja niiden menestymistä koskevia lukuja on vaikea saada osittain mittaamiseen liittyvien erojen vuoksi. Jäsenvaltiot ovat lähettäneet vuodesta 1993 vuosittain noin 1 000 pyyntöä, joihin liittyvät rahamäärät ovat yhteensä arviolta 50 miljoonaa ecua. Näistä saatavista on onnistuttu perimään keskimäärin 3-5 prosenttia, mikä vastaa luottotappioiden osuutta. Pyyntöjen määrä on kasvanut huomattavasti 1 päivänä tammikuuta 1993 voimaan tulleiden sisämarkkinoiden arvonlisä- ja valmistevero- järjestelmien myötä. Suurin osa pyynnöistä on liittynyt odotetusti arvonlisäveroihin, koska muita keinoja niiden perimiseen ei ole ja koska arvonlisävero on taloudellisesti merkittävä tuloerä. Jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet, että järjestelyt eivät nykyisellään ole hyväksyttäviä, osittain arvonlisäverotulojen suuren merkityksen vuoksi. Kaikkien mielestä järjestelyjä voitaisiin soveltaa nykyistä paljon useampiin saataviin. Tehokkaat järjestelyt ehkäisevät jäsenvaltioiden mielestä olennaisesti petoksia, ja niiden avulla voidaan varmistaa, että lainkuuliaisia ja säädöksiä rikkovia verovelvollisia verotetaan samalla itse painostaneet komissiota uudistamaan järjestelyjä. tavalla. Jäsenvaltiot ovat Nykyisten järjestelyjen puutteiden syiden tunnistaminen on vaikeaa järjestelyjen erittäin alhaisen käyttöasteen ja huonon menestyksen vuoksi. On vaikea määrittää mahdolliset menestyksekkäät osa-alueet. SCAC:n hyväksymässä komission analyysissä yksilöidään kuitenkin seuraavat viisi värjää ongelmaluokkaa. 9 Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 218/92 10 artikla. 10 Neuvoston direktiivin 76/308/ETY 20 artikla. 2. 2. 1 Ongelmat, jotka liittyvät velallisten paikallistamiseen yhteisössä Velallisten tai heidän omaisuutensa paikallistaminen jäsenvaltion sisällä on yksi liittyy petos. jäsenvaltioiden suurimmista haasteista, erityisesti jos toimintaan Velallisten vaikeammaksi. Keskinäiseen avunantoon liittyvään pyyntöön perustuva saatavien perintä on jo osoittautunut vaikeaksi. yhteisössä on osoittautunut jäljittäminen vielä 2. 2. 2 Kansalliset perintävaltuudet riippuu toimivuus kansallisen Järjestelyjen hallintoviranomaisen kunkin mahdollisuuksista suorittaa perintä omalla lainkäyttöalueellaan. Järjestelmä ei toimi, jos jäsenvaltio ei pysty panemaan perintäpyyntöä täytäntöön toimivallan puuttumisen vuoksi. Kaikilla jäsenvaltioilla on odotetusti laajat välittömät perintävaltuudet kansallisten tulojen perinnän varmistamiseksi esimerkiksi takavarikoimalla velallisen omaisuutta ja myymällä sitä. Ongelmia ovat kuitenkin aiheuttaneet velallista ja tämän omaisuutta koskevan tiedon saatavuuteen liittyvät erot, maksuvelvoitteiden laajuus, saatavien vanhentumisaika, vaihdettavan tiedon luonteeseen liittyvät rajoitukset ja velkojien oikeus estää saatavien perintä. 2. 2. 3 Muiden jäsenvaltioiden saatavien käsittely oikeudellisesti eriarvoisella tavalla Direktiivin 76/308/ETY 6 artiklan 2 kohdan mukaan "kaikkia perintäpyynnön kohteena olevia saatavia on käsiteltävä viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, kotipaikka-jäsenvaltion saatavina". Tämä periaate muodostaa keskinäisen avunannon ytimen. Jäsenvaltiot eivät kuitenkaan sovella sitä täysipainoisesti. Tämä johtuu osittain siitä, että tietyissä jäsenvaltioissa muiden jäsenvaltioiden saataville ei myönnetä samaa suosituimmuuskohtelua kuin vastaaville kansallisille saataville. Esimerkkejä tästä suosituimmuuskohtelusta ovat velallisen konkurssissa myönnetyt etuoikeudet ja valtion perintämenetelmät, joita yksityiset velkojat eivät voi soveltaa. Jäsenvaltiot eivät käsittele muiden jäsenvaltioiden perintäpyyntöjä yhtä nopeasti kuin kansallisia vaateita, mikä johtuu aikaa vievistä oikeudellisista varmistusmenettelyistä, vaikka edellä mainitun direktiivin 8 artiklan mukaan kaikki saatavaan tai perinnän tutkimukset olisi suoritettava avunantoa mahdollistavaan asiakirjaan pyytävän viranomaisen kotipaikkavaltion toimivaltaisessa laitoksessa 12 artiklan mukaisesti. liittyvät 2. 2. 4 Hilaat, mutkikkaat ja huonosti tunnetut keskinäistä avunantoa koskevat järjestelyt Komission kuulemisen yhteydessä havaittiin lukuisten ongelmien perustuvan alaotsikossa mainittuihin näkökohtiin. Järjestelyjä ei tunneta kovin hyvin, niiden mutkikkuus on este niiden soveltamiselle, ja niihin liittyvien velvollisuuksien täyttäminen on vaikeaa. Tehokas keskinäinen avunanto perustuu menettelyihin, joiden soveltaminen ja käyttö on yksinkertaista ja tehokasta. 2. 2. 5 Muiden jäsenvaltioiden saatavien hallinnollinen ensisijaisuus Kansallisten ja muista jäsenvaltioista peräisin olevien saatavien perintään varatut resurssit ovat rajalliset. Muiden jäsenvaltioiden saatavien perinnästä aiheutuvat lyhytaikaiset kustannukset (mitattuna hallinnollisina toimenpiteinä) ovat selvästi havaittavissa, mutta järjestelmän pitkän aikavälin edut eivät ole yhtä ilmeisiä. Toiminnan yleisten tulosten ja havaintoaineiston perusteella voidaan todeta, että muiden jäsenvaltioiden saatavien perintää ei nähtävästi pidetä riittävän tärkeänä. 3. PERINTÄJÄRJESTELYJEN TEHOSTAMISSTRATEGIA Perintää koskeva keskinäinen avunanto on monimutkainen asia, joka vaikuttaa yhteisöön sisämarkkinoiden toiminnan ja omien varojen hallinnoinnin myötä ja myös järjestelyä soveltaviin jäsenvaltioihin ja velallisiin. Tämän vuoksi järjestelyjen toimivuus edellyttää yhtenäistä strategiaa. Strategia koostuu kolmesta keskeisestä osasta: • perintää koskevaan keskinäiseen avunantoon liittyvän yhteisön nykyisen lainsäädännön eli sekä neuvoston direktiivissä 76/308/ETY määritetyn oikeudellisen kehyksen että komission direktiivin 77/794/ETY mukaisen täytäntöönpanon muuttaminen (ks. 3. 1 ja 3. 2 kohta) • ja valmisteveroa koskevien hallinnollisten arvonlisä- sisämarkkinoiden välillisen verotuksen järjestelmien yhteisön FISCALIS-ohjelman1 ' yhteydessä (ks. 3. 3 kohta) toimien tukeminen toimintaa vahvistavan • yhteisön lainsäädäntö kansallisten perintävaltuuksien voitaisiin ratkaista 2. 2. 2 kohdassa yksilöidyt ongelmat (ks. 3. 4 kohta). lähentämiseksi, jotta 3. 1 Neuvoston direktiivin 76/308/ETY muuttaminen 1970 laadittujen keskinäistä avunantoa koskevien Vuonna järjestelyjen perusperiaatteet ovat edelleen voimassa, minkä vuoksi komissio on päättänyt muuttaa olemassa olevaa direktiiviä. Keskinäinen avunanto perustuu olennaisilta osin vastavuoroisuuteen ja molemminpuoliseen luottamukseen. Perinnän osalta direktiivi perustuu lisäksi siihen, että avunantoa pyytävä valtio vastaa täysimääräisesti saatavan lainvoimaisuudesta. Jäsenvaltio, jolle pyyntö osoitetaan, toimii näin ollen tosiasiassa avunantoa pyytävän valtion asiamiehenä. Muiden jäsenvaltioiden saatavien ja kansallisten saatavien yhtäläisestä kohtelusta on lisäksi säädetty 6 artiklassa. Ehdotettuja muutoksia on kolmenlaisia: 3. 1. 1 Direktiivin soveltamisala Ehdotuksessa muutetaan 2 artiklaa neljällä tullimaksut määritetään uudestaan ja artiklaan sisällytetään muut perinteiset omat varat (sokerimaksut), jotta voitaisiin ottaa huomioon perinteisten omien varojen käsitteen muuttuminen. tavalla. Ensinnäkin 1J Komission ehdotuksen mukaisesti (KOM(97) 175). avusta verojen välittömien Toiseksi direktiivin soveltamisalaa laajennetaan koskemaan välittömiä veroja. Tämän ansiosta siitä tulee yhdenmukainen jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten neuvoston keskinäisestä direktiivin 77/799/1 iTY kanssa. Tämä on olennaisen tärkeää, jotta voitaisiin vähentää sisämarkkinoiden vääristymisiä ja liikkuvuus kasvaa tulevaisuudessa. Verovelvollisten sisämarkkinoilla jatkuvasti. Näiden sisämarkkinoiden tarjoamien mahdollisuuksien hyödyntäminen välittömien verojen alalla, siten että tavoitteena on pelkästään veronkierto lainkuuliaisten verovelvollisten ja kansantalouksien kilpailukykyä. ja välttyä verotulojen menetyksiltä nyt vahingoittaa merkittävästi ja heidän varojensa veropetokset, annetun alalla ja Jäsenvaltioiden välinen yhteistyö näiden verojen perinnässä on tehokkain tapa ehkäistä tällaista välittömiin veroihin liittyvää veronkiertoa. Toinen vaihtoehto eli tiukempi sääntely, joka lisäisi verovelvollisten rasitteita, ei ole houkutteleva eikä tehokas. Ecofin-neuvosto yritysverotuksen 1. menettelysäännöistä antamassaan päätöslauselmassa jäsenvaltioita ehkäisemään verojen laiminlyöntiä ja veronkiertoa täysipainoisen keskinäisen yhteistyön avulla. joulukuuta kehotti 1997 tärkeä perintämahdollisuuksien Kolmanneksi vanhat saatavat jätetään järjestelyjen ulkopuolelle. Saatavien ikä on ratkaisevan kannalta. Perintämahdollisuudet vähenevät huomattavasti jos saatavat ovat yli vuoden vanhoja. Jättämällä vanhat järjestelyjen ulkopuolelle voidaan välttyä järjestelmän uskottavuuden saatavat vaarantavilta toivottomilta vaateilta. Kolme vuotta saatavien erääntymisestä keskinäistä avunantoa koskevan pyynnön päivämäärään on todennäköisesti täysin riittävä aika kaikkien tosiasiallisten perintäkeinojen hyödyntämiseksi, ja samalla se sallii jäsenvaltioille riittävän joustavuuden. sisällyttämistä Miltei kaikki jäsenvaltiot ovat vaatineet erityisesti kansallisten sakkojen ja saatavien korotettujen maksujen erottamattomana osana. Viivästyskorkoja koskevia sääntöjä on muutettava. Nykyisin korot peritään lähinnä yksinkertaisuussyistä sen jäsenvaltion, jolle pyyntö on osoitettu, lainsäädännön mukaisesti. Korkojen määrittämisessä olisi periaatteessa noudatettava avunantoa pyytävän jäsenvaltion, eli saatavien velkojan, lainsäädäntöä. Ehdotuksessa muutetaan menettelyjä käytännöllisellä tavalla. soveltamisalaan järjestelmän 3. 1. 2 Direktiivin soveltamisen rajoitukset Direktiiviä laadittaessa pelättiin liiallisia hallinnollisia rasitteita, ja sen soveltamista rajoitettiin monella tavalla. Nämä huolenaiheet ovat osoittautuneet perusteettomiksi ja myös aiheettomiksi käytännön perintätoimien kannalta. Niistä olisi päästävä eroon. Avunantoa pyytävien jäsenvaltioiden on käytettävä 7 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja 14 artiklan nojalla kaikki kansalliset perintäkeinot ennen perintäpyynnön lähettämistä. Jäsenvaltioilla on käytössään laaja-alaiset ja erittäin tehokkaat (ja mutkikkaat) perintämahdollisuudet. Käytännössä vaatimus kaikkien oikeuskeinojen käytöstä rajoittaisi direktiiviin soveltamisen miltei olemattomiin. Todellisuudessa tätä rajoitusta ei ole noudatettu osittain sen vuoksi, että sitä on mahdotonta valvoa, kuten jäsenvaltiot itse myöntävät. Rajoituksen poistaminen ei johtaisi perintäpyyntöjen tulvaan^ koska jäsenvaltiot perisivät edelleen valtaosan kansallisista saatavista omien järjestelmiensä mukaisesti. Jäsenvaltioiden olisi voilava luottaa siihen, että kukin niistä toteuttaa tarvittavat toimenpiteet kotimaassa ennen turvautumista keskinäiseen avunantoon. Tiedotusvelvollisuutta tai velvollisuutta toteuttaa perintä rajoitetaan 4 artiklan 3 kohdan b alakohdassa ja 14 artiklan a kohdassa. Teoriassa nämä rajoitukset ovat juridisesti epäselviä. Käytännössä kyseisiin säännöksiin vedotaan harvoin. Kaikki 4 artiklan 3 kohdan b alakohdan soveltamisalaan kuuluvat tilanteet sisältyvät käytännössä 4 artiklan 3 kohdan a alakohtaan. Direktiivin 14 artiklan a kohdan löyhä tulkinta saattaa kuitenkin vaarantaa sisämarkkinoiden yhtenäisyyden. jos saatava kiistetään. Järjestelyt voidaan 12 artiklan nojalla keskeyttää, Jäsenvaltioilla on kokemuksia siitä, että petoksentekijät ovat käyttäneet väärin tätä turvatoimenpidettä. Saatavien perusteeton kiistäminen antaa petoksentekijälle aikaa kätkeä varat. Avunantoa pyytävä jäsenvaltio pystyy parhaiten arvioimaan, onko kyse tällaisesta tilanteesta. Direktiivin 12 artiklaa on ehdotettu muutettavaksi siten, että avunantoa pyytävä viranomainen voi vaatia perinnän jatkamista. Jos avunantoa pyytävä viranomainen toisaalta arvioi tilanteen väärin ja kiistettyyn saatavaan liittyvä asia päätetään velallisen hyväksi, avunantoa pyytävän viranomaisen on luonnollisesti vastattava taloudellisista seuraamuksista, mukaan lukien kaikki pyynnön saaneen jäsenvaltion tuomioistuinten määräämät korvaukset. 3. 1. 3 Perinnän mahdollistavan asiakirjan tunnustaminen todistettu tai oikeaksi Avunantoa pyytävän valtion on toimitettava 7 artiklan mukaan perintäpyynnön liitteenä virallinen saatavien perinnän mahdollistavasta asiakirjasta. Direktiivin 8 artiklassa säädetään tämän asiakirjan vahvistamisesta, hyväksymisestä, täydentämisestä ja korvaamisesta tarvittaessa. Tämä säännös on haitannut suuresti järjestelyjen tehokkuutta. Alunperin kunkin jäsenvaltion oli perehdyttävä ainoastaan kahdeksaan tällaiseen asiakirjaan, mutta nykyisin niitä on yli neljätoista12. Toiminta on tosin vahvistettava tarkoituksenmukaisella tavalla, mutta nykyinen säännös on vaarantanut järjestelmän esteettömän toiminnan. jäljennös Tämän ongelman ratkaisemiseksi komissio ehdottaa muutoksia 7 ja 8 artiklaan. Ensinnäkin 8 artiklan osalta ehdotetaan, että jäsenvaltio, jolle pyyntö osoitetaan, tunnustaisi ilman muita toimenpiteitä saatavien perinnän mahdollistavan asiakirjan ja käsittelisi sitä automaattisesti kansallisena asiakirjana. Tällä tavoin 8 artikla olisi yhdenmukainen 6 artiklan 2 kohdan keskeisen periaatteen eli saatavien yhtäläisen kohtelun kanssa. Mahdollisuus vahvistaa, hyväksyä ja korvata kansallinen asiakirja sekä täydentää sitä sen jäsenvaltion voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti, jolle pyyntö on osoitettu, on usein johtanut mutkikkaaseen ja pitkään kansalliseen oikeudelliseen menettelyyn 6 artiklan 2 kohdan vastaisesti. 12 Arvonlisäveroa, tulleja ja valmisteveroja koskevat asiakirjat voivat vaihdella esimerkiksi yhden jäsenvaltion sisällä. Jotta perintä voitaisiin toteuttaa nopeammin pyynnön vastaanottamisen jälkeen ja jotta samalla voitaisiin luottaa täysin sen lainvoimaisuuteen, komissio ehdottaa 7 artiklan 3 kohdan muuttamista sen varmistamiseksi, että kuhunkin pyyntöön sisältyvät kaikki tarvittavat sen vastaanottamisen jälkeen. täytäntöönpanokelpoinen heti jotta asiakirja olisi tiedot, 3. 1. 4 Oikeudellisesti tasa-arvoinen kohteluja hallinnollinen toiminta Jos jäsenvaltiot eivät sovella tasa-arvoisen kohtelun periaatetta johdonmukaisemmin kansallisiin ja muiden jäsenvaltioiden saataviin, perintää koskeva keskinäinen avunanto juuttuu noidankehään, mikä vahingoittaa yhteisön ja jäsenvaltioiden etuja. Koska yleisiä etuja on nykyisin vähän, tulosten ja havaintojen perusteella näyttäisi siltä, että jäsenvaltiot eivät odotetusti pidä muiden jäsenvaltioiden saatavien perimistä ensisijaisen tärkeänä. Tämä on johtanut jatkuvaan vähäisten etujen ja alhaisen panoksen kierteeseen, joka on yksi järjestelmän merkittävistä puutteista. Tilannetta voidaan tarkastella myös toisinpäin; paremmat tulokset rohkaisisivat valtioita käyttämään järjestelmää enemmän. Komissio ehdottaa tämän kierteen katkaisemiseksi kahta ratkaisua. Ensinnäkin 10 artiklassa tarkoitettu eriarvoinen kohtelu on korvattava siten, että artiklassa varmistetaan muiden jäsenvaltioiden ja kansallisten vaatimusten tasa-arvoinen kohtelu. tarjottava alkukannustin, jotta Toiseksi jäsenvaltioille olisi lyhyen aikavälin kustannukset ja edut saataisiin vastaamaan toisiaan. Jotta jäsenvaltio, jolle pyyntö osoitetaan, saisi korvausta keskinäisestä avunannosta aiheutuneista hallinnollisista toimenpiteistä, avunantoa pyytävän viranomaisen olisi maksettava menestyksekkäästi perityistä saatavista tietty (itse määrittämänsä) prosenttiosuus jäsenvaltiolle, jolle pyyntö on osoitettu. Tällainen osuus parantaisi järjestelyjä monella tavalla. Jäsenvaltiolla, jolle pyyntö osoitetaan, olisi todisteita kunkin tapauksen ongelmista ja siten tarvittavista ensisijaisista toimista. Se vähentäisi myös vastahakoisuutta sitoutua pitkäksi ajaksi laajoja hallintoresursseja vaativaan perintämenettelyyn. Vielä tärkeämpää on, että sen avulla pystyttäisiin lyhyen aikavälin rinnastamaan keskinäisen avunannon kustannukset lyhyen aikavälin etuihin, joita koituu sille jäsenvaltiolle, jolle pyyntö osoitetaan. Noidankehä pystyttäisiin katkaisemaan ja pitkän aikavälin keskinäiset edut (joita sisältyy jo nykyisiin järjestelyihin) tulisivat ennen pitkää selkeästi esiin. Prosentuaalista korvausta maksettaisiin siten vain vähän aikaa. Direktiivin 18 artiklaan ehdotetut muutokset selkeyttävät myös nykyistä tilannetta välittömien perintäkustannusten osalta (esimerkiksi ulosottomiesten palkkiot), jotka peritään nykyisin suoraan velalliselta ja tilitetään sille jäsenvaltiolle, jolle pyyntö on osoitettu. Tässä yhteydessä olisi sovellettava siinä jäsenvaltiossa, jolle pyyntö on osoitettu, vastaaviin saataviin sovellettavaa lainsäädäntöä. 3. 1. 5 Seuranta Ehdotuksessa muutetaan 25 artiklaa, jotta voitaisiin parantaa kunkin jäsenvaltion toiminnan avoimuutta direktiivissä säädettyjen velvollisuuksien soveltamisessa ja täyttämisessä. Komission saamat tiedot ovat liian hajanaisia ja epäjohdonmukaisia, jotta niiden perusteella voitaisiin tehdä päätelmiä yksittäisistä jäsenvaltioista. Vakaampi perusta näiden tietojen keräämiselle on olennaisen tärkeä järjestelyjen seurannan ja kunkin jäsenvaltion toimenpiteiden valvomisen kannalta. 3. 2 Komission direktiivin muuttaminen 9?/9#/c££ Kun komission ehdotus neuvoston direktiivin 76/308/ETY muuttamisesta on hyväksytty, on muutettava vastaavasti myös täytäntöönpanosta annettua komission direktiiviä 77/794/ETY. Komissio hyväksyy tällaiset muutokset direktiivissä 76/308/ETY tarkoitetun menettelyn mukaisesti perintäkomitcan kuulemisen jälkeen. Näitä ehdotuksia voidaan kuitenkin tarkastella tässä vaiheessa yleisesti esittämällä yhtenäinen perintästrategia. Melko vähäiset muutokset komission direktiiviin jakautuisivat kahteen toisiinsa liittyvään luokkaan. Tiedottamista koskevia artikloja olisi ensinnäkin muutettava siten, että niissä otettaisiin huomioon 3. 3. 1 sähköinen tiedotusjärjestelmä. jaksossa kuvailtu ratkaise ongelmia, lyhentäminen ei yksinään Vastausten ja toiminnan määräaikoja olisi lisäksi lyhennettävä huomattavasti. Määräaikojen jos menettelyn viivästymiseen vaikuttaviin syihin ei puututa. Se johtaisi vain useampiin, joskin nopeammin annettuihin, kielteisiin vastauksiin. Lyhyemmät määräajat ovat tarkoituksenmukaisia strategian mukaisten muiden toimenpiteiden yhteydessä, esimerkkinä lähes reaaliaikaisen sähköisen viestinnän käyttö. Alkuperäiset määräajat soveltuivat kahdenkymmenen vuoden takaisiin hallinnollisiin menettelyihin mutta eivät enää nykyisiin käytäntöihin. Nykyiset määräajat eivät myöskään sovellu pitkälle kehitettyihin petoksiin, joiden tekijät pystyvät siirtämään varoja nopeasti yhteisön alueella. Lopuksi määräaikoja olisi muutettava, jotta saataisiin aikaan vuoropuhelua avunantoa pyytävän jäsenvaltion ja sen jäsenvaltion, jolle pyyntö on osoitettu, välillä; tämä vuoropuhelu on yhteistyön olennainen osa, mutta sitä on toistaiseksi ollut aivan liian vähän. Jäsenvaltioiden välistä vuoropuhelua voidaan edistää myös ilmoittamalla ennakolta perintämenettelyn käynnistäneiden ja toiminnasta vastaavien viranomaisten nimet, yhteystiedot ja kielitaito. 3. 3 Hallinnollisten toimenpiteiden tukeminen 3. 3. 1 Viestintäjärjestelmä Tehokas viestintä on keskeinen osa toimivaa keskinäistä avunantoa. Sähköisellä viestintäjärjestelmällä on merkittäviä etuja. Paperiasiakirjoihin perustuva järjestelmä on ensinnäkin hitaampi, epäluotettavampi ja suojattomampi. Nämä ongelmat haittaavat keskinäisen avunannon hyödyntämistä tarvittaessa. Sähköisen järjestelmän lisäksi kääntää automaattisesti, jos käytössä on ansiosta asiakirjat voidaan vakiomuotoisia ennakolta käännettyjä viestejä. 10 Vielä tärkeämpää on, että sähköinen järjestelmä tarjoaa myös mahdollisuuden toimittaa perintäpyyntö useille tai kaikille jäsenvaltioille silloin kun ei tiedetä, missä yhteisön jäsenvaltiossa velallinen tai hänen omaisuutensa sijaitsevat. Nykyisten järjestelyjen on todettu haittaavan vuoropuhelua, joka on olennainen osa tehokasta keskinäistä avunantoa. Sähköinen tällaista vuoropuhelua. järjestelmä puolestaan edistäisi Velallisella on oikeus toiminnan avoimuuteen, ja tämän oikeuden kunnioittaminen edellyttää, että perinnän mahdollistava asiakirja toimitetaan postitse. Kaikkia muita tietoja voidaan vaihtaa asianomaisten viranomaisten välillä sähköisessä muodossa. Tällaisen järjestelmän kehittäminen olisi yhdistettävä arvonlisä- ja valmisteverojen osalta FISCALIS-ohjelman yhteydessä toteutetun yleisen viestintäjärjestelmän13 kehittämiseen. Asianomaisten kansallisten perintäviranomaisten olisi pystyttävä turvautumaan perintäasioissa välittömästi keskinäiseen avunantoon. 3. 3. 2 Koulutus Kansalliset viranomaiset eivät tunne järjestelyjä kovinkaan hyvin. Jos järjestelyjen olemassaolosta ylipäänsä tiedetään, huono maine vähentää niiden käyttöä. Kansallisia virkamiehille olisi näin ollen laadittava pysyvä koulutusohjelma, jotta heidät voitaisiin tutustuttaa keskinäistä avunantoa koskeviin menettelyihin. FISCALIS-ohjelmassa tällä alalla14. Ohjelman suunnitellaan parhaillaan yhteisön koulutusaloitctta yhteydessä suunnitellaan myös perintään liittyvän terminologian kokoamista osana laajempaa välillistä verotusta koskevaa sanastoa. Tämän aloitteen merkittävä osa-alue on kansallisia menettelyjä koskevan käsikirjan laatiminen, jossa hahmotellaan kunkin jäsenvaltion perintäjärjestelmän keskeiset osat. Viranomaiset eivät tunne muita kansallisia järjestelmiä, ja tämä on lisännyt huomattavasti järjestelyjen tehottomuutta. 3. 3. 3 Jäsenvaltioiden sisäinen hallinto Tehokas keskinäinen avunanto edellyttää kaikkien kansallisten viranomaisten mahdollisuuksia käyttää viestintäjärjestelmää. Tästä huolimatta tarvitaan jonkinlaista välittäjää, joka seuraa pyyntöjä ja jakaa niitä. Komissio aikoo ehdottaa jäsenvaltioille asetuksessa N:o (ETY) 218/9215 tarkoitettujen hallinnollisen yhteistyön alan yhteyksistä vastaavien keskustoimistojen (Central Liaison Office, CLO) nimeämistä toimivaltaisiksi viranomaisiksi myös arvonlisäveron perintään liittyvissä asioissa. Näissä toimistoissa työskentelee jo useita keskinäiseen avunantoon perehtyneitä virkamiehiä. 13 Tätä järjestelmää ei voitaisi soveltaa muihin kuin arvonlisäveroon ja valmisteveroihin liittyviin saataviin (kuten välittömiin veroihin tai tulleihin). 14 Tätä ei myöskään sovellettaisi muihin kuin arvonlisävero- tai valmisteveroon liittyviin saataviin. 15 Neuvoston asetus (ETY) N:o 218/92, annettu 27 päivänä tammikuuta 1992, hallinnollisesta yhteistyöstä välillisen verotuksen (ALV) alalla, EYVL L 24, 1. 2. 1992, s. 1. 11 3. 4 Kansallisten perintävaltuuksien lähentäminen Tärkein kansallisten valtuuksien lähentämisen tarve liittyy tullihallintoon. Komissio tekee lähiaikoina ehdotuksia kansallisten täytäntöönpanosäädösten yhtenäistämiseksi. kansallisten saattaa yhteinen Uusi järjestelmää enemmän. Komissio perintävaltuuksien ehdottaa uutta arvonlisäverojärjestelmää koskevan työohjelmansa neljännessä vaiheessa. arvonlisäverojärjestelmä lähentämistä siirtymäajan yhteisön arvon lisäverosäännöstöön tarvittavia muutoksia edellyttää 12 Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI keskinäisestä avunannosta Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston rahoitusjärjestelmään kuuluvista toimista aiheutuvien saatavien sekä maatalousmaksujen ja tullien perinnässä sekä arvonlisäverosta annetun neuvoston direktiivin 76/308/ETY muuttamisesta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen16, ottavat huomioon talous-ja sosiaalikomitean lausunnon17, noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä18, sekä katsovat, että neuvoston direktiivin 76/308/ETY19, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla, mukaisia keskinäisen avunannon nykyisiä perintäjärjestelyjä on muutettava, jotta niiden avulla voitaisiin vastata yhteisön ja jäsenvaltioiden taloudellisiin etuihin ja sisämarkkinoihin kohdistuvien petosten kasvavaan uhkaan, jäsenvaltioiden taloudellisten etujen ja sisämarkkinoiden puolueettomuuden parempi turvaaminen edellyttää tiettyihin tulo- ja varallisuusveroihin liittyvien saatavien sisällyttämistä direktiivissä tarkoitetun keskinäisen avunannon soveltamisalaan, perintäpyynnön kohteena olevia saatavia on käsiteltävä sen viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, kotipaikkajäsenvaltion saatavina, mutta niitä ei saa asettaa etuoikeutettuun asemaan kyseisen jäsenvaltion vastaaviin saataviin nähden, perintäpyynnön kohteena olevien saatavien perinnän tehostamiseksi saatavien perinnän mahdollistavaa asiakirjaa on käsiteltävä sen viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, kotipaikkajäsenvaltion asiakirjana, jäsenvaltioiden keskinäistä avunantoa olisi edistettävä perintäasioissa lisäämällä tapauskohtaisesti keskinäiseen avunantoon kiinteästi kuuluvien molemminpuolisten taloudellisten etujen avoimuutta, ja tämän vuoksi direktiiviä 76/308/ETY olisi muutettava, 16 EYVLC 17 EYVLC 18 EYVLC 19 EYVLL73, 19. 3. 1976, s. 18. 13 OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Muutetaan direktiivi 76/308/ETY seuraavasti: 1. Korvataan nimi seuraavasti : "Neuvoston direktiivi 76/308/ETY, annettu 15 päivänä maaliskuuta 1976, keskinäisestä avunannosta Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston rahoitusjärjestelmän toimia koskevien saatavien, tiettyjen maksujen, verojen ja muiden toimenpiteiden perinnässä". 2. Korvataan 2 artikla seuraavasti: "2 artikla 1. Tätä direktiiviä sovelletaan kaikkiin saataviin, jotka liittyvät: a) hyvityksiin, interventioihin ja muihin toimenpiteisiin, jotka kuuluvat Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston koko tai osittaiseen rahoitusjärjestelmään, mukaan lukien näiden toimien yhteydessä perittävät summat b) sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn maksuihin e) tuontimaksuihin d) vientimaksuihin e) arvonlisäveroon f) valmisteveroihin: - tupakkatuotteiden - alkoholin ja alkoholijuomien ja - kivennäisöljyjen valmisteverot g) tulo- ja varallisuusveroihin h) korkoihin ja rangaistusmaksuihin sekä sakkoihin ja a-g alakohdassa tarkoitettujen saatavien perintään liittyviin kuluihin. 2. Jäljempänä 4, 5 ja 6 artiklaa saa soveltaa ainoastaan enintään kolme vuotta vanhoihin saataviin; tämä kolmen vuoden määräaika alkaa avunantoa pyytäneen viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiossa voimassa olevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten mukaisesta saatavien syntymispäivästä ja päättyy pyynnön tekemispäivään. Jos saatava kiistetään, näitä artikloja saadaan kuitenkin soveltaa ainoastaan saataviin, jotka ovat enintään kolme vuotta vanhoja, alkaen siitä, kun saatavaa ei enää voi moittia. " 14 3. Lisätään 3 artiklaan seuraavat luetelmakohdat: "- 'tuontimaksuilla' tullimaksuja ja vaikutuksiltaan vastaavia tuonnin maksuja, maatalousmaksuja ja muita tuontimaksuja, jotka on vahvistettu yhteisen maatalouspolitiikan tai tiettyihin maataloustuotteista jalostettuihin tuotteisiin sovellettavien erityisjärjestelyjen puitteissa, - - 'vientimaksuilla' tullimaksuja ja vaikutuksiltaan vastaavia viennin maksuja, maatalousmaksuja ja muita vientimaksuja, jotka vahvistetaan yhteisen maatalouspolitiikan tai tiettyihin maataloustuotteista jalostettuihin tuotteisiin sovellettavien erityisjärjestelyjen puitteissa, ja varallisuusveroilla' neuvoston veroja, 'tulo- direktiivin 77/799/ETY 1 artiklan 3 kohdassa ja joita tarkoitetaan saman direktiivin 1 artiklan 4 kohdassa. luetellaan jotka * EYVL L 336, 27. 12. 1977, s. 15. " 4. Muutetaan 4 artikla seuraavasti: a) Korvataan 2 kohdassa ilmaisu 'nimi ja osoite' ilmaisulla 'nimi, osoite ja muu asiaa koskeva tunnistamista koskeva tieto', b) Poistetaan 3 kohdan b alakohta. 5. Korvataan 5 artiklan 2 kohdassa ilmaisu 'nimi ja osoite' ilmaisulla 'nimi, osoite ja muu asiaa koskeva tunnistamista koskeva tieto'. 6. Muutetaan 7 artikla seuraavasti: a) Muutetaan 2 kohta seuraavasti: i) Lisätään a alakohtaan seuraava: ", lukuun ottamatta tapauksia, joihin sovelletaan 12 artiklan 2 kohtaa". ii) Korvataan b alakohta seuraavasti: "b) avunantoa pyytävä viranomainen on käynnistänyt ja saattanut tarkoituksenmukaiset perintä päätökseen kotipaikkajäsenvaltiossa menettelyt, jollaisia voidaan käyttää 1 kohdassa tarkoitetun asiakirjan perusteella, eivätkä toteutetut toimenpiteet ole johtaneet saatavan maksuun kokonaan. " b) Korvataan 3 ja 4 kohta seuraavasti: "3. Perintäpyynnössä on mainittava a) asianomaisen henkilön nimi, osoite ja kaikki muu asiaa koskeva tunnistamista koskeva tieto 15 b) c) d) e) f) g) avunantoa pyytäneen viranomaisen nimi, osoite ja kaikki muu asiaa koskeva tunnistamista koskeva tieto viittaus saatavien perinnän mahdollistavaan asiakirjaan, joka on anneltu avunantoa pyytäneen viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiossa saatavan laji ja määrä, mukaan lukien pääoma, korko ja muut rangaistusmaksut, sakot ja kulut esitettynä kummankin viranomaisen kotipaikkajäsenvaltioiden valuuttoina jolloin ja/tai avunantoa pyytänyt päivämäärä, viranomainen, jolle pyyntö on osoitettu, on antanut vaateen saatavasta tiedoksi asianomaiselle viranomainen saatavien pakkotäytäntöönpano päivämäärä, mahdollinen viranomaisen jäsenvaltiossa voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti josta avunantoa pyytäneen on kotipaikka- lukien korvauksena maksettava prosenttimäärä 18 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti h) muut asiaa koskevat tiedot. Lisäksi perintäpyynnössä on ilmoitettava pyynnön päivämäärään mennessä kertynyt kiinteä korko sekä lisäkorko, joka määräytyy perinnän ajankohdan perusteella. Jotta viranomainen, jolle pyyntö on osoitettu, voisi laskea tämän lisäkoron määrän, pyynnössä on ilmoitettava korkokanta ja laskutapa, joiden avulla viranomainen, jolle pyyntö on osoitettu, voi määrittää pyynnön lähettämispäivän jälkeen kertyneen koron siihen saakka, jolloin saatavat peritään velalliselta. 4. Perintäpyynnössä vahvistetaan, että 2 kohdassa tarkoitetut edellytykset ovat täyttyneet. " 7. Korvataan 8 artikla seuraavasti: "8 artikla Vaateen mahdollistava asiakirja tunnustetaan suoraan ja ilman eri toimenpidettä käsitellään vaateen perinnän mahdollistavana asiakirjana. " 8. Muutetaan 9 artikla seuraavasti: a) Lisätään 1 kohtaan seuraava virke: "Viranomainen, täysimääräisenä avunantoa pyytäneelle viranomaiselle. " jolle pyyntö osoitetaan, siirtää perimänsä saatavan 16 b) Muutetaan b kohta seuraavasti: i) Korvataan ensimmäisen alakohdan toisessa virkkeessä ilmaisu "on siirrettävä" ilmaisulla "on myös siirrettävä". ii) Poistetaan toinen alakohta. 9. Korvataan 10 artikla seuraavasti: "10 artikla Perittävillä saatavilla ei saa olla etuoikeuksia vastaaviin jäsenvaltion saataviin nähden sen viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan kotipaikkajäsenvaltiossa. " 10. (Ei koske suomenkielistä toisintoa. ) 11. Muutetaan 12 artiklan 2 kohta seuraavasti: a) Lisätään ensimmäiseen virkkeeseen ilmaisu ", jollei avunantoa pyytänyt viranomainen vaadi muuta toisen alakohdan mukaisesti. " b) Lisätään alakohta seuraavasti: "Jos avunantoa pyytänyt viranomainen toteaa, että saatavat on kiistetty perusteettomasti, se voi vaatia viranomaista, jolle pyyntö osoitetaan, perimään saatavat. Jos asia päätetään myöhemmin velallisen hyväksi, avunantoa pyytänyt viranomainen on velvollinen maksamaan takaisin perityt summat ja kaikki sen viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, kotipaikkajäsenvaltion voimassa olevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten mukaiset korvaukset. " 12. Poistetaan 14 artikla. 13. Korvataan 17 artiklassa oleva ilmaisu 'ja niiden liitteisiin' ilmaisulla 'saatavien perinnän mahdollistavaan asiakirjaan ja muihin asiaa koskeviin asiakirjoihin'. 14. Korvataan 18 artikla seuraavasti: "18 artikla 1. Viranomainen, jolle pyyntö on osoitettu, perii asianomaiselta henkilöltä kaikki viranomaiselle välittömästi perinnästä koituneet kulut sen viranomaisen, jolle pyyntö on osoitettu, kotipaikkajäsenvaltion vastaaviin saataviin sovellettavien voimassa olevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten mukaisesti. 2. Avunantoa pyytänyt viranomainen korvaa joulukuun 31 päivään 2004 asti toisen alakohdan mukaisesti kaikki saatavien osittaiseen tai täysimääräiseen perimiseen johtaneesta keskinäisestä avusta sille viranomaiselle, jolle pyyntö osoitetaan, aiheutuvat kulut 1 kohdassa mainittuja kuluja lukuunottamatta. 17 Avunantoa pyytäneen viranomaisen on maksettava sille viranomaiselle, jolle pyyntö osoitetaan, perittyjen saatavien tilityksen yhteydessä summa, joka on suurempi kuin 0,1 prosenttia sen viranomaisen, jolle pyyntö on osoitettu, perimästä ja tilittämästä saatavasta. Avunantoa pyytänyt viranomainen ilmoittaa prosenttiosuuden perintäpyynnössä. 3. Jäsenvaltiot luopuvat 1 päivästä tammikuuta 2005 kaikista kulujen korvaamiseen liittyvistä saatavista, joita niillä on toisiltaan tämän direktiivin nojalla annetun keskinäisen avunannon seurauksena. 4. Avunantoa pyytäneen viranomaisen kotipaikkajäsenvaltion on korvattava sen viranomaisen, jolle pyyntö on osoitettu, kotipaikkajäsenvaltiolle kaikki kulut ja tappiot, joita aiheutuu perusteettomista toimista saatavien olemassaolon ja avunantoa pyytäneen viranomaisen lähettämän asiakirjan pätevyyden osalta. " 15. Korvataan 22 artiklan 1 kohta seuraavasti: "1. Yksityiskohtaiset säännöt 4 artiklan 2 ja 4 kohdan, 5 artiklan 2 ja 3 kohdan, 7, 8, 9, 11 artiklan, 12 artiklan 1 ja 2 kohdan, 18 artiklan 2 kohdan sekä 25 artiklan soveltamisesta sekä viranomaisten välisen tiedonvaihdon keinoista, valuuttojen muuntamisesta, perittyjen summien siirroista ja avunantopyynnön aiheuttavien saatavien vähimmäissumman vahvistamisesta annetaan tämän artiklan 2 ja 3 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. " 16. Lisätään 25 artiklaan kohta seuraavasti: jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle vuosittain, montako "Jokaisen tietojensaantipyyntöä, ilmoitus- ja perintäpyyntöä ne ovat lähettäneet ja saaneet kunakin vuonna, niihin liittyvät rahamäärät ja perityt saatavat, saatavat, joita todennäköisesti ei saada perittyä sekä näiden toimien toteuttamiseen kulunut aika. Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle joka toinen vuosi kertomuksen järjestelmän käytöstä ja sen tuloksista. " 2 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä asetukset joulukuuta 1999. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset sekä vastaavuustaulukko tämän direktiivin säännöksistä ja annetuista kansallista säännöksistä. 18 3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta puhemies puheenjohtaja 19 Kahoitusselvitys Iehdotetun direktiivin hyväksyminen ei vaikuta kielteisesti yhteisön omien varojen perimiseen. Avunantoa pyytäneen jäsenvaltion sille jäsenvaltiolle, jolle pyyntö on osoitettu, maksama prosenttimääräinen korvaus menestyksekkäästi peritystä saatavasta (ks. 18 artikla) ei muuta tulojen jakoa jäsenvaltioiden välillä. Direktiivin 9 artiklan 1 kohdan mukaan sen viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, on siirrettävä perimänsä saatava kokonaisuudessaan avunantoa pyytäneelle viranomaiselle ja se otetaan myöhemmin viranomaisen avunantoa kotipaikkajäsenvaltion omien varojen määrittämisessä. pyytäneen huomioon Tämän direktiivin tarkoitus on lujittaa keskinäistä avunantoa saatavien perinnässä ja näin ollen lisätä sen soveltamisalaan kuuluvien perittyjen verojen ja maksujen määrää, lama vaikuttaa suotuisasti yhteisön talousarvioon, joskaan täsmällisiä määrällisiä vaikutuksia ei tiedetä. 20 ISSN 1024-4492 KOM(98) 364 lopullinen ASIAKIRJAT FI 09 03 02 06 Luettelonumero : CB-CO-98-400-FI-C ISBN 92-78-37332-X Huroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen loiniislo L-29XS Luxemburg f A


title: Aftale om etablering af globale tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, der kan monteres og/eller anvendes på hjulkøretøjer - Det administrative udvalgs sammensætning og forretningsorden

eurovoc_concepts:
international cooperation
motor vehicle
multilateral agreement
technical regulations
vehicle parts

formats: html print


title: Kommissionens förordning (EG) nr 1332/98 av den 25 juni 1998 om fastställande av det högsta exportbidraget för vete inom ramen för den anbudsinfordran som avses i förordning (EG) nr 1079/98

eurovoc_concepts:
award of contract
common wheat
export refund

formats: pdf print

text: L 183/82 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 26. 6. 98 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 1332/98 av den 25 juni 1998 om fastst(cid:132)llande av det h(cid:148)gsta exportbidraget f(cid:148)r vete inom ramen f(cid:148)r den anbudsinfordran som avses i f(cid:148)rordning (EG) nr 1079/98 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 1766/92 av den 30 juni 1992 om den gemensamma organisationen av (cid:132)ndrad genom spannm(cid:134)l (1), marknaden f(cid:148)r kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 923/96 (2), senast med beaktande av kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 1501/95 av den 29 juni 1995 om vissa till(cid:132)mpningsf(cid:148)re- skrifter f(cid:148)r r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 1766/92 vad avser beviljande av exportbidrag och de (cid:134)tg(cid:132)rder som skall vidtas vid st(cid:148)rningar inom spannm(cid:134)lssektorn (3), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 2052/97 (4), s(cid:132)rskilt artikel 4 i denna, och med beaktande av f(cid:148)ljande: En anbudsinfordran f(cid:148)r bidrag och/eller avgift f(cid:148)r export av vete till alla tredje l(cid:132)nder har inletts genom kommis- sionens f(cid:148)rordning (EG) nr 1079/98 (5). I artikel 7 i f(cid:148)rordning (EG) nr 1501/95 f(cid:148)reskrivs att kommissionen p(cid:134) grundval av de meddelade anbuden och i enlighet med det f(cid:148)rfarande som f(cid:148)reskrivs i artikel 23 i f(cid:148)rordning (EEG) nr 1766/92, kan besluta att fastst(cid:132)lla ett h(cid:148)gsta exportbidrag, varvid h(cid:132)nsyn tas till de kriterier som avses i artikel 1 i f(cid:148)rordning (EG) nr 1501/95. I detta fall tilldelas kontraktet den eller de anbudsgivare vars anbud (cid:132)r p(cid:134) samma niv(cid:134) eller l(cid:132)gre (cid:132)n det h(cid:148)gsta bidraget, samt den eller de anbudsgivare vars anbud avser en exportav- gift. Till(cid:132)mpningen av ovann(cid:132)mnda kriterier p(cid:134) det nuvarande marknadsl(cid:132)get f(cid:148)r ifr(cid:134)gavarande spannm(cid:134)l medf(cid:148)r att det h(cid:148)gsta exportbidraget fastst(cid:132)lls till det belopp som anges i artikel 1. De (cid:134)tg(cid:132)rder som f(cid:148)reskrivs i denna f(cid:148)rordning (cid:132)r f(cid:148)renliga med yttrandet fr(cid:134)n F(cid:148)rvaltningskommitt(cid:130)n f(cid:148)r spannm(cid:134)l. H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 F(cid:148)r de anbud som meddelats fr(cid:134)n och med den 19 till och med den 25 juni 1998 inom ramen f(cid:148)r den anbuds- infordran som avses i f(cid:148)rordning (EG) nr 1079/98 (cid:132)r det h(cid:148)gsta exportbidraget f(cid:148)r vete fastst(cid:132)llt till 19,95 ecu per ton. Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft den 26 juni 1998. Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 25 juni 1998. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 181, 1. 7. 1992, s. 21. (2) EGT L 126, 24. 5. 1996, s. 37. (3) EGT L 147, 30. 6. 1995, s. 7. (4) EGT L 287, 21. 10. 1997, s. 14. (5) EGT L 154, 28. 5. 1998, s. 24


title: Direttiva 98/47/CE della Commissione del 25 giugno 1998 recante iscrizione di una sostanza attiva (azossistrobina) nell'allegato I della direttiva 91/414/CEE del Consiglio relativa all'immissione in commercio dei prodotti fitosanitari (Testo rilevante ai fini del SEE)

eurovoc_concepts:
marketing
pharmaceutical product
plant health product

text: L 191/50 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 7. 7. 98 DIRETTIVA 98/47/CE DELLA COMMISSIONE del 25 giugno 1998 recante iscrizione di una sostanza attiva (azossistrobina) nell’allegato I della diret- tiva 91/414/CEE del Consiglio relativa all’immissione in commercio dei prodotti fitosanitari (Testo rilevante ai fini del SEE) LA COMMISSIONE DELLE COMUNIT(cid:211) EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunit(cid:133) europea, vista la direttiva 91/414/CEE del Consiglio, del 15 luglio 1991, relativa all’immissione in commercio dei prodotti fitosanitari (1), modificata da ultimo dalla direttiva 97/ 73/CE della Commissione (2) e in appresso denominata «la direttiva», in particolare l’articolo 6, paragrafo 3, considerando che, a norma dell’articolo 6, paragrafo 2, della direttiva 91/414/CEE, il 15 settembre 1995 la Germania ha ricevuto una domanda della Zeneca Agro- chemicals, in appresso denominata «il richiedente», ai fini dell’iscrizione della sostanza attiva azossistrobina nell’alle- gato I della direttiva; considerando che, conformemente al disposto dell’arti- colo 6, paragrafo 3, della direttiva, al Commissione ha confermato, nella sua decisione 96/523/CE (3) che il fasci- colo presentato per l’azossistrobina pu(cid:149) essere considerato conforme, in linea di massima, ai requisiti in materia di dati ed informazioni previsti nell’allegato II e, per un prodotto fitosanitario contenente tale sostanza attiva, a quelli previsti nell’allegato III della direttiva; considerando che, a norma dell’articolo 5, paragrafo 1, della direttiva, una sostanza attiva pu(cid:149) essere iscritta nell’allegato I per un periodo non superiore a 10 anni se si pu(cid:149) supporre che non vi saranno effetti nocivi sulla salute dell’uomo o degli animali o sulle acque sotterranee n(cid:130) un influsso inaccettabile sull’ambiente; considerando che per l’azossistrobina gli effetti sulla salute umana e sull’ambiente sono stati valutati conforme- mente alle disposizioni dell’articolo 6, paragrafi 2 e 4, della direttiva relativamente agli impieghi proposti dal richiedente; che la Germania, agendo in qualit(cid:133) di Stato membro designato come relatore, ha presentato alla Commissione il relativo rapporto di valutazione il 5 febbraio 1997; considerando che tale rapporto (cid:138) stato riesaminato dagli Stati membri e dalla Commissione in seno al comitato fitosanitario permanente; che tale riesame (cid:138) stato condotto a termine il 22 aprile 1998, scondo lo schema del rapporto di riesame della Commissione; che pu(cid:149) essere necessario aggiornare tale rapporto per tener conto degli tecnici e scientifici; che in tale occasione le sviluppi condizioni relative all’iscrizione dell’azossistrobina nell’al- legato I della direttiva 91/414/CEE dovranno essere anch’esse modificate conformemente all’articolo 6, para- grafo 1, della medesima; considerando che il fascicolo e le informazioni scaturite dal riesame sono stati sottoposti, per consultazione, al comitato scientifico per i vegetali; considerando che, secondo le valutazioni effettuate, appare prevedibile che i prodotti fitosanitari contenenti la sostanza attiva soddisfino in generale alle esigenze di cui all’articolo 5, paragrafo 1, lettere a) e b) e paragrafo 3, della direttiva, particolarmente per quanto gli impieghi esaminati; che pertanto (cid:138) necessario iscrivere la sostanza attiva di cui trattasi nell’allegato I, affinch(cid:130) in tutti gli Stati membri si possa procedere alla concessione dell’autorizzazione dei prodotti fitosanitari contenenti tale sostanza attiva conformemente alle disposizioni della direttiva; riguarda considerando che dopo l’iscrizione (cid:138) necessario prevedere un periodo che consenta agli Stati membri di attuare le disposizioni della direttiva 91/414/CEE sui prodotti fito- sanitari contenenti in particolare, di l’azossistrobina e, riesaminare in tale periodo le autorizzazioni temporanee in corso di validit(cid:133) o di concedere, entro la scadenza di tale periodo, nuove autorizzazioni in conformit(cid:133) del disposto della direttiva; che pu(cid:149) essere inoltre necessario prevedere un periodo pi(cid:151) lungo per prodotti fitosanitari contenenti azossistrobina ed altre sostanze attive incluse nell’allegato I; considerando che (cid:138) opportuno prevedere che il rapporto di riesame definitivo (escluse le informazioni riservate ai sensi dell’articolo 14 della direttiva) sia mantenuto o reso disponibile, da parte degli Stati membri, agli eventuali interessati, per consultazione; considerando che il rapporto di riesame (cid:138) necessario in vista della corretta applicazione, da parte degli Stati membri, di vari punti dei principi uniformi di cui all’alle- gato VI della direttiva, laddove tali principi si riferiscono alla valutazione dei dati dell’allegato II presentati ai fini dell’iscrizione della sostanza attiva nell’allegato I della direttiva; (1) GU L 230 del 19. 8. 1991, pag. 1. (2) GU L 353 del 24. 12. 1997, pag. 26. (3) GU L 220 del 30. 8. 1996, pag. 25. considerando che le misure previste dalla presente diret- tiva sono conformi al parere del comitato fitosanitario permanente, 7. 7. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 191/51 HA ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA: Articolo 1 La sostanza attiva azossistrobina (cid:138) iscritta nell’allegato I della direttiva 91/414/CEE in conformit(cid:133) dell’allegato. Articolo 2 1. Gli Stati membri mettono in vigore le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva entro il 1o gennaio 1999. 2. Tuttavia, per quanto riguarda i prodotti fitosanitari contenenti l’azossistrobina insieme con un’altra sostanza attiva iscritta nell’allegato I della direttiva 91/414/CEE il periodo di cui al paragrafo 1 (cid:138) prolungato nella misura in cui le disposizioni contenute nella direttiva riguardante l’iscrizione di tale altra sostanza attiva nell’allegato I della direttiva 91/414/CEE prevedono un periodo d’applica- zione pi(cid:151) lungo. 3. Gli Stati membri tengono disponibili il rapporto di riesame, (ad eccezione delle informazioni riservate ai sensi dell’articolo 14 della direttiva), per consultazione delle eventuali parti interessate o lo rendono ad esse disponi- bile, su richiesta specifica. 4. Quando gli Stati membri adottano tali disposizioni, queste contengono un riferimento alla presente direttiva o sono corredate di un siffatto riferimento all’atto della pubblicazione ufficiale. Le modalit(cid:133) di tale riferimento sono adottate dagli Stati membri. Articolo 3 La presente direttiva entra in vigore il 1o luglio 1998. Articolo 4 Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva. Fatto a Bruxelles, il 25 giugno 1998. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione L 191/52 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 7. 7. 98 ALLEGATO AZOSSISTROBINA 1. Identit(cid:133) (IUPAC) Metil(E)-2-{2[6-(2-cianofenossi) pirimidin-4-ilossi]fenil}-3-metossiacrilato 2. Condizioni particolari 2. 1. La purezza minima della sostanza attiva deve essere di 930 g/kg (isomero Z, massimo 25 g/kg). 2. 2. Possono essere autorizzate solo le utilizzazioni come fungicida. Occorre rivolgere particolare attenzione per quanto riguarda gli effetti della sostanza sugli organismi acquatici; nelle condizioni di autorizzazione devono essere indicate le opportune misure in relazione al rischio di migrazione. 2. 3. Ai fini dell’applicazione dei principi uniformi dell’allegato VI, si deve tener conto delle conclusioni del rapporto di riesame dell’azossistrobina, in particolare delle relative appendici I e II, nella sua versione finale adottata dal comitato fitosanitario permanente in data 22 aprile 1998. 3. Termine del periodo di iscrizione: 1o luglio 2008


title: Kommissionens förordning (EG) nr 1322/98 av den 25 juni 1998 om ändring av förordning (EEG) nr 1913/92 om närmare bestämmelser för genomförandet av särskilda åtgärder för försörjning av Azorerna och Madeira med nötköttsprodukter

eurovoc_concepts:
Azores
EU aid
Madeira
beef
cattle
supply

text: 26. 6. 98 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 183/29 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 1322/98 av den 25 juni 1998 om (cid:132)ndring av f(cid:148)rordning (EEG) nr 1913/92 om n(cid:132)rmare best(cid:132)mmelser f(cid:148)r genomf(cid:148)randet av s(cid:132)rskilda (cid:134)tg(cid:132)rder f(cid:148)r f(cid:148)rs(cid:148)rjning av Azorerna och Madeira med n(cid:148)tk(cid:148)ttsprodukter EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 1600/92 av den 15 juni 1992 om s(cid:132)rskilda best(cid:132)mmelser f(cid:148)r Azorerna och Madeira ang(cid:134)ende vissa jordbruksprodukter (1), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 562/98 (2), s(cid:132)rskilt artikel 10 i denna, och f(cid:148)rs(cid:148)rjningen av Madeira och leder till att st(cid:148)det Azorerna med n(cid:148)tk(cid:148)ttsprodukter b(cid:148)r fastst(cid:132)llas till de priser som (cid:134)terges i bilagan. till I enlighet med f(cid:148)rordning (EEG) nr 1600/92 skall f(cid:148)rs(cid:148)rj- ningsordningen till(cid:132)mpas fr(cid:134)n och med den 1 juli, varf(cid:148)r det b(cid:148)r f(cid:148)rordningen skall att den h(cid:132)r f(cid:148)reskrivas till(cid:132)mpas omedelbart. De (cid:134)tg(cid:132)rder som f(cid:148)reskrivs i denna f(cid:148)rordning (cid:132)r f(cid:148)renliga med yttrandet fr(cid:134)n F(cid:148)rvaltningskommitt(cid:130)n f(cid:148)r n(cid:148)tk(cid:148)tt. med beaktande av f(cid:148)ljande: I enlighet med f(cid:148)rordning (EEG) nr 1600/92 skall, vad g(cid:132)ller n(cid:148)tk(cid:148)ttssektorn, de kvantiteter fastst(cid:132)llas som skall omfattas f(cid:148)r Azorerna och Madeira avseende n(cid:148)tk(cid:148)tt och renrasiga avelsdjur. f(cid:148)rs(cid:148)rjningsbalanserna s(cid:132)rskilda av de som omfattas av den prognostiserade De kvantiteter f(cid:148)rs(cid:148)rjningsbalansen fastst(cid:132)lldes i kommissionens f(cid:148)rord- ning (EEG) nr 1913/92 (3), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rord- ning (EG) nr 1066/98 (4). St(cid:148)det f(cid:148)r de produkter som omfattas av den prognostise- rade f(cid:148)rs(cid:148)rjningsbalansen och som h(cid:132)rstammar fr(cid:134)n gemenskapsmarknaden fastst(cid:132)lls genom f(cid:148)rordning (EEG) nr 1913/92. Till(cid:132)mpningen av kriterierna f(cid:148)r fastst(cid:132)llande av st(cid:148)d fr(cid:134)n gemenskapen i r(cid:134)dande marknadssituation i sektorn i fr(cid:134)ga och s(cid:132)rskilt till priser p(cid:134) dessa produkter i den euro- peiska delen av gemenskapen och p(cid:134) v(cid:132)rldsmarknaden, H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 F(cid:148)rordning (EEG) nr 1913/92 skall (cid:132)ndras enligt f(cid:148)ljande: 1. Bilaga I skall ers(cid:132)ttas med bilaga I till den h(cid:132)r f(cid:148)rord- ningen. 2. Bilaga II skall ers(cid:132)ttas med bilaga II till den h(cid:132)r f(cid:148)rord- ningen. 3. Bilaga III skall ers(cid:132)ttas med bilaga III till den h(cid:132)r f(cid:148)rordningen. Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft samma dag som den i Europeiska gemenskapernas officiella offentligg(cid:148)rs tidning. Den skall till(cid:132)mpas fr(cid:134)n och med den 1 juli 1998. Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 25 juni 1998. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 173, 27. 6. 1992, s. 1. (2) EGT L 76, 13. 3. 1998, s. 6. (3) EGT L 192, 11. 7. 1992, s. 35. (4) EGT L 153, 27. 5. 1998, s. 5. L 183/30 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning 26. 6. 98 BILAGA I ”BILAGA I Prognostiserad f(cid:148)rs(cid:148)rjningsbalans f(cid:148)r Madeira med n(cid:148)tk(cid:148)ttsprodukter f(cid:148)r perioden fr(cid:134)n och med den 1 juli 1998 till och med den 30 juni 1999 KN-nummer Varubeskrivning 0201 N(cid:148)tk(cid:148)tt, f(cid:132)rskt eller fryst 0202 N(cid:148)tk(cid:148)tt, fryst (i ton) Kvantiteter 4 000 2 000” 26. 6. 98 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 183/31 BILAGA II ”BILAGA II Beviljade st(cid:148)dbelopp f(cid:148)r de produkter som avses i bilaga I och som h(cid:132)rstammar fr(cid:134)n gemen- skapsmarknaden Produktnummer St(cid:148)dbelopp (i ecu/100 kg nettovikt) 0201 10 00 9110 (1) 0201 10 00 9120 0201 10 00 9130 (1) 0201 10 00 9140 0201 20 20 9110 (1) 0201 20 20 9120 0201 20 30 9110 (1) 0201 20 30 9120 0201 20 50 9110 (1) 0201 20 50 9120 0201 20 50 9130 (1) 0201 20 50 9140 0201 20 90 9700 0201 30 00 9100 (2) 0201 30 00 9120 (2) 0201 30 00 9150 (6) 0201 30 00 9190 (6) 0202 10 00 9100 0202 10 00 9900 0202 20 10 9000 0202 20 30 9000 0202 20 50 9100 0202 20 50 9900 0202 20 90 9100 0202 30 90 9400 (6) 0202 30 90 9500 (6) 61,50 34,00 82,00 47,00 82,00 47,00 61,50 34,00 103,50 60,00 61,50 34,00 34,00 148,50 91,00 23,50 47,00 34,00 47,00 47,00 34,00 60,00 34,00 34,00 23,50 47,00 Obs. Produktnumren samt fotnoterna definieras i kommissionens f(cid:148)rord- ning (EEG) nr 3846/87 (EGT nr L 366, 24. 12. 1987, s. 1) i dess (cid:132)ndra- de lydelse. ” L 183/32 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning 26. 6. 98 BILAGA III ”BILAGA III DEL 1 Leverans till Azorerna av renrasiga avelsdjur av n(cid:148)tkreatur med ursprung i gemenskapen f(cid:148)r perioden fr(cid:134)n och med den 1 juli 1998 till och med den 30 juni 1999 KN-nummer Varubeskrivning Antal djur som skall levereras St(cid:148)d (i ecu per djur) 0102 10 00 Renrasiga avelsdjur av n(cid:148)tkreatur (1) 1150 560 Leverans till Madeira av renrasiga avelsdjur av n(cid:148)tkreatur med ursprung i gemenskapen f(cid:148)r perioden fr(cid:134)n och med den 1 juli 1998 till och med den 30 juni 1999 DEL 2 KN-nummer Varubeskrivning Antal djur som skall levereras St(cid:148)d (i ecu per djur) 0102 10 00 Renrasiga avelsdjur av n(cid:148)tkreatur (1) 200 610 (1) Till(cid:132)mpning av detta undernummer skall ske i enlighet med villkoren i relevanta gemenskapsbest(cid:132)mmelser. ”


title: Πρότασης οδηγίας του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου για την τροποποίηση της οδηγίας 76/308/ΕΟΚ περί της αμοιβαίας συνδρομής για την είσπραξη απαιτήσεων που προκύπτουν από ενέργειες οι οποίες αποτελούν μέρος του συστήματος χρηματοδότησης του Ευρωπαϊκού Γεωργικού Ταμείου Προσανατολισμού και Εγγυήσεων, καθώς και από γεωργικές εισφορές και δασμούς, από τον φόρο προστιθέμενης αξίας και ορισμένους φόρους κατανάλωσης

text: C (cid:216)269/16 EL Ep(cid:242)shmh Efhmer(cid:242)da tvn Eyrvpaık(cid:215)n Koinot(cid:254)tvn 28. 8. 98 II (Proparaskeyastik~w pr‘jeiw) EPITROPH Pr(cid:246)tash odhg(cid:242)aw toy Eyrvpaıko(cid:255) Koinoboyl(cid:242)oy kai toy Symboyl(cid:242)oy gia thn tropopo(cid:242)hsh thw odhg(cid:242)aw 76/308/EOK toy Symboyl(cid:242)oy per(cid:242) thw amoiba(cid:242)aw syndrom(cid:254)w gia thn e(cid:242)sprajh apait(cid:254)sevn poy prok(cid:255)ptoyn ap(cid:246) en~rgeiew oi opo(cid:242)ew apotelo(cid:255)n m~row toy syst(cid:254)matow xrhmatod(cid:246)thshw toy Eyrv(cid:220) paıko(cid:255) Gevrgiko(cid:255) Tame(cid:242)oy Prosanatolismo(cid:255) kai Eggy(cid:254)sevn, kaq(cid:215)w kai ap(cid:246) gevrgik~w eisfor~w kai dasmo(cid:255)w, ap(cid:246) to f(cid:246)ro prostiq~menhw aj(cid:242)aw kai orism~noyw eidiko(cid:255)w f(cid:246)royw katan‘lvshw (98/C 269/06) COM(1998) 364 telik(cid:246) - 98/0206(COD) (Ypobl(cid:254)qhke ap(cid:246) thn Epitrop(cid:254) stiw 26 Ioyn(cid:242)oy 1998) TO EYRVPA(cid:231)KO KOINOBOYLIO KAI TO SYMBOYLIO THS EYRVPA(cid:231)KHS ENVSHS, (cid:190)Exontaw yp(cid:246)ch: th synq(cid:254)kh gia thn (cid:242)drysh thw Eyrvpaık(cid:254)w Koin(cid:246)thtaw, kai id(cid:242)vw to ‘rqro 100(cid:216)A, thn pr(cid:246)tash thw Epitrop(cid:254)w, th gn(cid:215)mh thw Oikonomik(cid:254)w kai Koinvnik(cid:254)w Epitrop(cid:254)w, Energ(cid:215)ntaw s(cid:255)mfvna me th diadikas(cid:242)a toy ‘rqroy 189(cid:216)B thw synq(cid:254)khw EK, Ektim(cid:215)ntaw: (cid:246)ti to yfist‘meno kaqest(cid:215)w amoiba(cid:242)aw syndrom(cid:254)w gia thn e(cid:242)sprajh apait(cid:254)sevn poy probl~petai sthn odhg(cid:242)a 76/308/EOK(cid:216)(˛), (cid:246)pvw tropopoi(cid:254)qhke teleyta(cid:242)a ap(cid:246) thn pr‘jh prosx(cid:215)rhshw thw Aystr(cid:242)aw, thw Finland(cid:242)aw kai thw Soyhd(cid:242)aw, pr~pei na tropopoihqe(cid:242) gia na antimetvpiste(cid:242) o k(cid:242)ndynow poy dhmioyrge(cid:242) h an‘ptyjh thw forodiafyg(cid:254)w gia ta oikonomik‘ symf~ronta thw Koin(cid:246)thtaw kai tvn krat(cid:215)n mel(cid:215)n, kaq(cid:215)w kai gia thn esvterik(cid:254) agor‘(cid:221) (cid:246)ti pr~pei na prosteqo(cid:255)n sto ped(cid:242)o efarmog(cid:254)w thw amoi(cid:220) ba(cid:242)aw syndrom(cid:254)w poy probl~petai ap(cid:246) thn odhg(cid:242)a oi apai(cid:220) t(cid:254)seiw poy aforo(cid:255)n orism~noyw f(cid:246)royw ep(cid:242) toy eisod(cid:254)(cid:220) matow kai toy kefala(cid:242)oy, prokeim~noy na prostateyqo(cid:255)n kal(cid:255)tera ta oikonomik‘ symf~ronta tvn krat(cid:215)n mel(cid:215)n kai h oydeter(cid:246)thta thw esvterik(cid:254)w agor‘w(cid:221) (cid:246)ti k‘qe apa(cid:242)thsh poy apotele(cid:242) antike(cid:242)meno a(cid:242)thshw e(cid:242)sprajhw pr~pei na ejet‘zetai vw apa(cid:242)thsh toy kr‘toyw m~loyw sto opo(cid:242)o ~xei thn ~dra thw h arm(cid:246)dia arx(cid:254), all‘ den qa tygx‘nei pronom(cid:242)vn p~ran ayt(cid:215)n poy paraxv(cid:220) ro(cid:255)ntai se par(cid:246)moiew apait(cid:254)seiw poy ege(cid:242)rontai sto en l(cid:246)gv kr‘tow m~low(cid:221) (˛) EE L (cid:216)73 thw 19. 3. 1976, s. 18. (cid:246)ti, gia na epitrape(cid:242) h apotelesmatik(cid:246)terh e(cid:242)sprajh tvn apait(cid:254)sevn poy apotelo(cid:255)n antike(cid:242)meno a(cid:242)thshw e(cid:242)sprajhw, o t(cid:242)tlow poy epitr~pei thn ekt~lesh thw apa(cid:242)thshw pr~pei na antimetvp(cid:242)zetai vw t(cid:242)tlow toy kr‘toyw m~loyw sto opo(cid:242)o ~xei thn ~dra thw h arm(cid:246)dia arx(cid:254)(cid:221) (cid:246)ti pr~pei na eynohqe(cid:242) h xrhsimopo(cid:242)hsh thw amoiba(cid:242)aw syn(cid:220) drom(cid:254)w gia thn e(cid:242)sprajh apait(cid:254)sevn ap(cid:246) ta kr‘th m~lh, kaqist(cid:215)ntaw, kat‘ per(cid:242)ptvsh, saf~stera ta amoiba(cid:242)a oikonomik‘ of~lh poy emperi~xei h amoiba(cid:242)a syndrom(cid:254)(cid:221) (cid:246)ti, vw ek to(cid:255)toy, h odhg(cid:242)a 76/308/EOK pr~pei na tropo(cid:220) poihqe(cid:242) anal(cid:246)gvw, EJEDVSAN THN PAROYSA ODHGIA: (cid:190)Arqro 1 H odhg(cid:242)a 76/308/EOK tropopoie(cid:242)tai vw ej(cid:254)w: 1. (cid:217)O t(cid:242)tlow antikaq(cid:242)statai ap(cid:246) to ak(cid:246)loyqo ke(cid:242)meno: (cid:133)Odhg(cid:242)a 76/308/EOK thw 15hw Mart(cid:242)oy 1976, per(cid:242) thw amoiba(cid:242)aw syndrom(cid:254)w gia thn e(cid:242)sprajh apait(cid:254)sevn poy synd~ontai me orism~new eisfor~w, dasmo(cid:255)w, f(cid:246)royw kai ‘lla m~tra(cid:176). toy Symboyl(cid:242)oy, 2. (cid:217)To ‘rqro 2 antikaq(cid:242)statai ap(cid:246) to ak(cid:246)loyqo ke(cid:242)meno: (cid:133)(cid:190)Arqro 2 1. (cid:218)(cid:217)H paro(cid:255)sa odhg(cid:242)a efarm(cid:246)zetai se (cid:246)lew tiw apai(cid:220) t(cid:254)seiw poy aforo(cid:255)n: a) tiw epistrof~w, paremb‘seiw kai ‘lla m~tra poy apotelo(cid:255)n m~row toy syst(cid:254)matow olik(cid:254)w (cid:254) merik(cid:254)w Gevrgiko(cid:255) xrhmatod(cid:246)thshw Eyrvpaıko(cid:255) toy 28. 8. 98 EL Ep(cid:242)shmh Efhmer(cid:242)da tvn Eyrvpaık(cid:215)n Koinot(cid:254)tvn C (cid:216)269/17 Tame(cid:242)oy Prosanatolismo(cid:255) kai Eggy(cid:254)sevn, peri(cid:220) lambanom~nvn tvn pos(cid:215)n ta opo(cid:242)a pr~pei na eispraxqo(cid:255)n sto pla(cid:242)sio ayt(cid:215)n tvn energei(cid:215)n(cid:221) b) tiw eisfor~w kai ‘lla t~lh poy probl~pontai sto pla(cid:242)sio thw koin(cid:254)w org‘nvshw thw agor‘w gia ton tom~a thw z‘xarhw(cid:221) g) eisagvgiko(cid:255)w dasmo(cid:255)w(cid:221) d) ejagvgiko(cid:255)w dasmo(cid:255)w(cid:221) e) to f(cid:246)ro prostiq~menhw aj(cid:242)aw(cid:221) st)(cid:217)toyw ak(cid:246)loyqoyw eidiko(cid:255)w f(cid:246)royw katan‘lvshw: -(cid:217)ep(cid:242) tvn biomhxanopoihm~nvn kapn(cid:215)n, -(cid:217)ep(cid:242) thw alko(cid:246)lhw kai tvn alkoolo(cid:255)xvn pot(cid:215)n, -(cid:217)ep(cid:242) tvn petrelaioeid(cid:215)n(cid:221) z) h) toyw f(cid:246)royw ep(cid:242) toy eisod(cid:254)matow kai ep(cid:242) toy kefa(cid:220) la(cid:242)oy(cid:221) t(cid:246)koyw kai kyr(cid:215)seiw, pr(cid:246)stima kai ~joda poy ~xoyn sx~sh me thn e(cid:242)sprajh tvn apait(cid:254)sevn poy anaf~rontai sta stoixe(cid:242)a a) ~vw z). 2. (cid:218)(cid:217)Ta ‘rqra 4, 5 kai 6 efarm(cid:246)zontai m(cid:246)no stiw apai(cid:220) t(cid:254)seiw oi opo(cid:242)ew xronologo(cid:255)ntai ap(cid:246) tri(cid:215)n et(cid:215)n kat’ an(cid:215)tato (cid:246)rio, ypologizom~nvn ap(cid:246) th stigm(cid:254) kat‘ thn opo(cid:242)a apode(cid:242)xqhke arxik‘ h apa(cid:242)thsh m~xri thn hmero(cid:220) mhn(cid:242)a thw a(cid:242)thshw, s(cid:255)mfvna me toyw n(cid:246)moyw, tiw kanoni(cid:220) stik~w (cid:254) dioikhtik~w diat‘jeiw poy isx(cid:255)oyn sto kr‘tow m~low sto opo(cid:242)o ~xei thn ~dra thw h aito(cid:255)sa arx(cid:254). Vst(cid:246)so, stiw peript(cid:215)seiw prosbol(cid:254)w thw apa(cid:242)thshw, ta en l(cid:246)gv ‘rqra d(cid:255)nantai na efarm(cid:246)zontai m(cid:246)no se par(cid:246)moiew apait(cid:254)seiw poy xronologo(cid:255)ntai ap(cid:246) tri(cid:215)n et(cid:215)n kat’ an(cid:215)tato (cid:246)rio, ypologizom~nvn ap(cid:246) th stigm(cid:254) poy h apa(cid:242)thsh den e(cid:242)nai pl~on dynat(cid:246)n na amfisbh(cid:220) thqe(cid:242)(cid:176). 3. (cid:217)Sto ‘rqro 3 prost(cid:242)qentai ta ak(cid:246)loyqa: (cid:133)- ""eisagvgiko(cid:242) dasmo(cid:242)’’: oi dasmo(cid:242) kai epibar(cid:255)nseiw poy ~xoyn isod(cid:255)namo apot~lesma ep(cid:242) tvn eisa(cid:220) gvg(cid:215)n(cid:221) oi gevrgik~w eisfor~w kai ‘llew epibar(cid:255)n(cid:220) seiw ep(cid:242) tvn eisagvg(cid:215)n poy probl~pontai sto pla(cid:242)sio thw koin(cid:254)w gevrgik(cid:254)w politik(cid:254)w (cid:254) sto pla(cid:242)sio sygkekrim~nvn kaqest(cid:215)tvn poy efarm(cid:246)(cid:220) zontai se orism~na proı(cid:246)nta poy pro~rxontai ap(cid:246) th metapo(cid:242)hsh gevrgik(cid:215)n proı(cid:246)ntvn, - ""ejagvgiko(cid:242) dasmo(cid:242)’’: oi dasmo(cid:242) kai oi epibar(cid:255)n(cid:220) seiw poy ~xoyn isod(cid:255)namo apot~lesma ep(cid:242) tvn eja(cid:220) gvg(cid:215)n(cid:221) oi gevrgik~w eisfor~w kai ‘llew epibar(cid:255)n(cid:220) seiw ep(cid:242) tvn ejagvg(cid:215)n poy probl~pontai sto pla(cid:242)sio thw koin(cid:254)w gevrgik(cid:254)w politik(cid:254)w (cid:254) sto pla(cid:242)sio sygkekrim~nvn kaqest(cid:215)tvn poy efarm(cid:246)(cid:220) zontai se orism~na proı(cid:246)nta poy pro~rxontai ap(cid:246) th metapo(cid:242)hsh gevrgik(cid:215)n proı(cid:246)ntvn(cid:221) - ""f(cid:246)roi eisod(cid:254)matow kai kefala(cid:242)oy’’: oi f(cid:246)roi poy anaf~rontai sto ‘rqro 1 par‘grafow 3 thw odhg(cid:242)aw 77/799/EOK toy Symboyl(cid:242)oy(cid:216)(*), se syn(cid:220) dyasm(cid:246) me to ‘rqro 1 par‘grafow 4 thw en l(cid:246)gv odhg(cid:242)aw. (*)(cid:217)EE L (cid:216)336 thw 27. 12. 1977, s. 15(cid:176). 4. (cid:217)To ‘rqro 4 tropopoie(cid:242)tai vw ej(cid:254)w: a)(cid:217)sthn par‘grafo 2, oi (cid:246)roi (cid:133)to (cid:246)noma kai th die(cid:255)(cid:220) qynsh(cid:176) antikaq(cid:242)stantai ap(cid:246) toyw (cid:246)royw (cid:133)to (cid:246)noma, th die(cid:255)qynsh kai k‘qe ‘llo stoixe(cid:242)o sxetik(cid:246) me ton prosdiorism(cid:246) thw tayt(cid:246)thtaw(cid:176)(cid:221) b) sthn par‘grafo 3, to stoixe(cid:242)o b) diagr‘fetai. 5. (cid:217)Sto ‘rqro 5 par‘grafow 2, oi (cid:246)roi (cid:133)to (cid:246)noma kai th die(cid:255)qynsh(cid:176) antikaq(cid:242)stantai ap(cid:246) toyw (cid:246)royw (cid:133)to (cid:246)noma, th die(cid:255)qynsh kai k‘qe ‘llo stoixe(cid:242)o sxetik(cid:246) me ton prosdiorism(cid:246) thw tayt(cid:246)thtaw(cid:176). 6. (cid:217)To ‘rqro 7 tropopoie(cid:242)tai vw ej(cid:254)w: a)(cid:217)H par‘grafow 2 tropopoie(cid:242)tai vw ej(cid:254)w: i) sto stoixe(cid:242)o a) prost(cid:242)qentai oi (cid:246)roi (cid:133)ekt(cid:246)w ap(cid:246) tiw peript(cid:215)seiw stiw opo(cid:242)ew efarm(cid:246)zetai to ‘rqro 12 par‘grafow 2 de(cid:255)tero ed‘fio(cid:176), ii) to stoixe(cid:242)o b) antikaq(cid:242)statai ap(cid:246) to ak(cid:246)loyqo ke(cid:242)meno: (cid:133)b)(cid:217)(cid:246)tan k(cid:242)nhse kai per‘tvse, sto kr‘tow m~low (cid:246)poy ~xei thn ~dra thw, th diadikas(cid:242)a eispr‘jevw, h opo(cid:242)a d(cid:255)natai na askhqe(cid:242) me b‘sh ton t(cid:242)tlo poy anaf~retai sthn par‘(cid:220) grafo 1 kai ta lhfq~nta m~tra den kat~(cid:220) lhjan sthn olik(cid:254) plhrvm(cid:254) thw apait(cid:254)sevw(cid:176). b) Oi par‘grafoi 3 kai 4 antikaq(cid:242)stantai ap(cid:246) to ak(cid:246)(cid:220) loyqo ke(cid:242)meno: (cid:133)3. (cid:218)(cid:217)H a(cid:242)thsh eispr‘jevw peri~xei: a) b) to (cid:246)noma, th die(cid:255)qynsh kai k‘qe ‘llo stoixe(cid:242)o sxetik(cid:246) me ton prosdiorism(cid:246) thw tayt(cid:246)thtaw toy yp(cid:246) ej~tash pros(cid:215)poy(cid:221) to (cid:246)noma, th die(cid:255)qynsh kai k‘qe ‘llo stoixe(cid:242)o sxetik(cid:246) me ton prosdiorism(cid:246) thw aito(cid:255)saw arx(cid:254)w(cid:221) g) anafor‘ ston t(cid:242)tlo poy epitr~pei thn ekt~lesh, o opo(cid:242)ow ~xei ekdoqe(cid:242) sto kr‘tow m~low sto opo(cid:242)o ~xei thn ~dra thw h aito(cid:255)sa arx(cid:254)(cid:221) C (cid:216)269/18 EL Ep(cid:242)shmh Efhmer(cid:242)da tvn Eyrvpaık(cid:215)n Koinot(cid:254)tvn 28. 8. 98 d) th f(cid:255)sh kai to pos(cid:246) thw apa(cid:242)thshw, symperi(cid:220) lambanom~nvn toy kefala(cid:242)oy kai tvn t(cid:246)kvn, kaq(cid:215)w kai k‘qe ‘llvn kyr(cid:215)sevn kai ofeil(cid:246)(cid:220) menvn prost(cid:242)mvn kai ej(cid:246)dvn ekfrasm~no sta nom(cid:242)smata tvn krat(cid:215)n mel(cid:215)n sta opo(cid:242)a ~xoyn thn ~dra toyw oi d(cid:255)o arx~w(cid:221) e) thn hmeromhn(cid:242)a koinopo(cid:242)hshw thw apa(cid:242)thshw ston apod~kth thw ap(cid:246) thn aito(cid:255)sa arx(cid:254) h/kai thn arm(cid:246)dia arx(cid:254)(cid:221) st)(cid:217)thn hmeromhn(cid:242)a ap(cid:246) thn opo(cid:242)a e(cid:242)nai dynat(cid:254) h ekt~lesh b‘sei thw nomoqes(cid:242)aw poy isx(cid:255)ei sto kr‘tow m~low sto opo(cid:242)o ~xei thn ~dra thw h aito(cid:255)sa arx(cid:254)(cid:221) z) to posost(cid:246) thw apozhm(cid:242)vshw, s(cid:255)mfvna me to ‘rqro 18 par‘grafow 2 de(cid:255)tero ed‘fio(cid:221) h) k‘qe ‘llh sxetik(cid:254) plhrofor(cid:242)a. Sthn a(cid:242)thsh anaf~retai o ofeil(cid:246)menow t(cid:246)kow, apo(cid:220) telo(cid:255)menow ap(cid:246) ~na staqer(cid:246) pos(cid:246) ypologiz(cid:246)meno m~xri thn hmeromhn(cid:242)a ypobol(cid:254)w thw a(cid:242)thshw kai ap(cid:246) ~na pr(cid:246)sqeto pos(cid:246) poy prosdior(cid:242)zetai kat‘ thn e(cid:242)sprajh. Gia na mpor~sei h arm(cid:246)dia arx(cid:254) na ypo(cid:220) log(cid:242)sei to en l(cid:246)gv pr(cid:246)sqeto pos(cid:246), anaf~retai to epit(cid:246)kio kai h m~qodow ypologismo(cid:255) poy qa xrhsi(cid:220) mopoi(cid:254)sei h arm(cid:246)dia arx(cid:254) gia ton prosdiorism(cid:246) toy ofeil(cid:246)menoy t(cid:246)koy ap(cid:246) thn hmeromhn(cid:242)a ypobol(cid:254)w thw a(cid:242)thshw m~xri thn e(cid:242)sprajh ap(cid:246) ton ofeil~th. 4. (cid:218)(cid:217)Sthn a(cid:242)thsh bebai(cid:215)netai (cid:246)ti plhro(cid:255)ntai oi (cid:246)roi poy probl~pontai sthn par‘grafo 2(cid:176). ii) diagr‘fetai to de(cid:255)tero ed‘fio. 9. (cid:217)To ‘rqro 10 antikaq(cid:242)statai ap(cid:246) to ak(cid:246)loyqo ke(cid:242)meno: (cid:133)(cid:190)Arqro 10 Oi apait(cid:254)seiw prow e(cid:242)sprajh den par~xoyn kan~na pro(cid:220) n(cid:246)mio p~ran ayt(cid:215)n poy par~xontai se par(cid:246)moiew apai(cid:220) t(cid:254)seiw poy ege(cid:242)rontai sto kr‘tow m~low, (cid:246)poy h arm(cid:246)dia arx(cid:254) ~xei thn ~dra thw(cid:176). 10. (cid:217)Sto ‘rqro 11, oi (cid:246)roi (cid:133)per(cid:242) thw synexe(cid:242)aw poy(cid:176) antika(cid:220) q(cid:242)stantai ap(cid:246) toyw (cid:246)royw (cid:133)gia opoiad(cid:254)pote syn~xeia(cid:176). 11. (cid:217)To ‘rqro 12 par‘grafow 2 tropopoie(cid:242)tai vw ej(cid:254)w: a)(cid:217)sthn pr(cid:215)th fr‘sh prost(cid:242)qentai oi (cid:246)roi (cid:133), ekt(cid:246)w e‘n h aito(cid:255)sa arx(cid:254) zht(cid:254)sei ‘llvw, s(cid:255)mfvna me to de(cid:255)(cid:220) tero ed‘fio(cid:176)(cid:221) b) prost(cid:242)qetai to ak(cid:246)loyqo ed‘fio: (cid:133)Ef(cid:246)son h aito(cid:255)sa arx(cid:254) qevre(cid:242) (cid:246)ti h agvg(cid:254) qa kriqe(cid:242) ab‘simh, d(cid:255)natai na zht(cid:254)sei ap(cid:246) thn arm(cid:246)dia arx(cid:254) na eispr‘jei thn apa(cid:242)thsh. E‘n to apot~lesma thw agvg(cid:254)w e(cid:242)nai sth syn~xeia eynoık(cid:246) gia ton ofei(cid:220) l~th, h aito(cid:255)sa arx(cid:254) yp~xei eyq(cid:255)nh gia thn epi(cid:220) strof(cid:254) k‘qe eispraxq~ntow poso(cid:255) prosayjhm~noy kat‘ thn tyx(cid:246)n ofeil(cid:246)menh apozhm(cid:242)vsh, s(cid:255)mfvna me thn isx(cid:255)oysa nomoqes(cid:242)a kai tiw kanonistik~w dia(cid:220) t‘jeiw toy kr‘toyw m~loyw sto opo(cid:242)o ~xei thn ~dra thw h arm(cid:246)dia arx(cid:254)(cid:176). 7. (cid:217)To ‘rqro 8 antikaq(cid:242)statai ap(cid:246) to ak(cid:246)loyqo ke(cid:242)meno: 12. (cid:217)To ‘rqro 14 diagr‘fetai. (cid:133)(cid:190)Arqro 8 O t(cid:242)tlow poy epitr~pei thn ekt~lesh thw apait(cid:254)sevw anagnvr(cid:242)zetai aytodika(cid:242)vw kai antimetvp(cid:242)zetai vw t(cid:242)tlow poy epitr~pei thn ekt~lesh apait(cid:254)sevw toy kr‘(cid:220) toyw m~loyw sto opo(cid:242)o ~xei thn ~dra thw h arm(cid:246)dia arx(cid:254)(cid:176). 13. (cid:217)Sto ‘rqro 17, oi (cid:246)roi (cid:133)kai ta ~ggrafa poy episyn‘pto(cid:220) ntai(cid:176) antikaq(cid:242)stantai ap(cid:246) toyw (cid:246)royw (cid:133)o t(cid:242)tlow poy epitr~pei thn ekt~lesh kai ta loip‘ ~ggrafa poy epi(cid:220) syn‘ptontai(cid:176). 14. (cid:217)To ‘rqro 18 antikaq(cid:242)statai ap(cid:246) to ak(cid:246)loyqo ke(cid:242)meno: 8. (cid:217)To ‘rqro 9 tropopoie(cid:242)tai vw ej(cid:254)w: a)(cid:217)sthn par‘grafo 1 prost(cid:242)qetai h ak(cid:246)loyqh fr‘sh: (cid:133)To synolik(cid:246) pos(cid:246) thw eispraxqe(cid:242)saw ap(cid:246) thn arm(cid:246)dia arx(cid:254) apait(cid:254)sevw metaf~retai ap(cid:246) thn arm(cid:246)dia arx(cid:254) sthn aito(cid:255)sa arx(cid:254)(cid:176)(cid:221) b) h par‘grafow 2 tropopoie(cid:242)tai vw ej(cid:254)w: i) sto pr(cid:215)to ed‘fio de(cid:255)terh fr‘sh, o (cid:246)row (cid:133)meta(cid:220) f~rontai(cid:176) antikaq(cid:242)statai ap(cid:246) toyw (cid:246)royw (cid:133)meta(cid:220) f~rontai ep(cid:242)shw(cid:176), (cid:133)(cid:190)Arqro 18 1. (cid:218)(cid:217)H arm(cid:246)dia arx(cid:254) eispr‘ttei ep(cid:242)shw ap(cid:246) ton endia(cid:220) fer(cid:246)meno kai parakrate(cid:242) tyx(cid:246)n ~joda poy synd~ontai ‘mesa me thn e(cid:242)sprajh kai sta opo(cid:242)a ~xei ypoblhqe(cid:242), s(cid:255)mfvna me th nomoqes(cid:242)a kai tiw kanonistik~w diat‘(cid:220) jeiw toy kr‘toyw m~loyw sto opo(cid:242)o ~xei thn ~dra thw kai poy efarm(cid:246)zontai se par(cid:246)moiew apait(cid:254)seiw. 2. (cid:218)(cid:217)M~xri tiw 31 Dekembr(cid:242)oy 2004, (cid:246)la ta ~joda thw arm(cid:246)diaw arx(cid:254)w, ekt(cid:246)w ap’ ayt‘ poy anaf~rontai sthn par‘grafo 1, ta opo(cid:242)a aporr~oyn ap(cid:246) amoiba(cid:242)a syn(cid:220) drom(cid:254) h opo(cid:242)a od(cid:254)ghse sthn e(cid:242)sprajh thw apa(cid:242)thshw en (cid:246)lv (cid:254) en m~rei, apozhmi(cid:215)nontai ap(cid:246) thn aito(cid:255)sa arx(cid:254) s(cid:255)mfvna me to de(cid:255)tero ed‘fio. 28. 8. 98 EL Ep(cid:242)shmh Efhmer(cid:242)da tvn Eyrvpaık(cid:215)n Koinot(cid:254)tvn C (cid:216)269/19 Met‘ th metafor‘ ap(cid:246) thn arm(cid:246)dia arx(cid:254) prow thn aito(cid:255)sa arx(cid:254) toy poso(cid:255) thw apa(cid:242)thshw poy eis~praje h arm(cid:246)dia arx(cid:254), h aito(cid:255)sa arx(cid:254) katab‘llei pos(cid:246) (cid:242)so me posost(cid:246) megal(cid:255)tero toy 0,1(cid:216)% toy poso(cid:255) thw apa(cid:242)(cid:220) thshw poy eis~praje kai met~fere h arm(cid:246)dia arx(cid:254). To posost(cid:246) prosdior(cid:242)zetai ap(cid:246) thn aito(cid:255)sa arx(cid:254) sthn arxik(cid:254) a(cid:242)thsh eispr‘jevw. 3. (cid:218)(cid:217)Ap(cid:246) thn 1h Ianoyar(cid:242)oy 2005, ta kr‘th m~lh parai(cid:220) to(cid:255)ntai ap(cid:246) (cid:246)lew tiw apait(cid:254)seiw gia thn epistrof(cid:254) tvn ej(cid:246)dvn poy aporr~oyn ap(cid:246) thn parox(cid:254) amoiba(cid:242)aw syn(cid:220) drom(cid:254)w dyn‘mei thw paro(cid:255)saw odhg(cid:242)aw. 4. (cid:218)(cid:217)To kr‘tow m~low sto opo(cid:242)o ~xei thn ~dra thw h aito(cid:255)sa arx(cid:254) param~nei ype(cid:255)qyno ~nanti toy kr‘toyw m~loyw sto opo(cid:242)o ~xei thn ~dra thw h arm(cid:246)dia arx(cid:254) gia ta ~joda kai tiw zhm(cid:242)ew poy endexom~nvw yf(cid:242)statai kat(cid:246)pin agvg(cid:215)n poy kr(cid:242)qhkan ab‘simew, e(cid:242)te vw prow thn (cid:255)parjh thw apa(cid:242)thshw e(cid:242)te vw prow to k(cid:255)row toy t(cid:242)tloy poy ekd(cid:246)qhke ap(cid:246) thn aito(cid:255)sa arx(cid:254)(cid:176). 15. (cid:217)To ‘rqro 22 par‘grafow 1 antikaq(cid:242)statai ap(cid:246) to ak(cid:246)(cid:220) loyqo ke(cid:242)meno: (cid:133)1. (cid:218)(cid:217)Oi leptomere(cid:242)w kan(cid:246)new gia thn efarmog(cid:254) toy ‘rqroy 4 par‘grafoi 2 kai 4, toy ‘rqroy 5 par‘(cid:220) grafoi 2 kai 3, tvn ‘rqrvn 7, 8, 9 kai 11, toy ‘rqroy 12 par‘grafoi 1 kai 2, toy ‘rqroy 18 par‘grafow 2 kai toy ‘rqroy 25 kai ta m~sa me ta opo(cid:242)a d(cid:255)nantai na diabib‘zontai koinopoi(cid:254)seiw, oi kan(cid:246)new metatrop(cid:254)w, metafor‘w eispratt(cid:246)menvn pos(cid:215)n kai prosdiorismo(cid:255) en(cid:246)w el‘xistoy poso(cid:255) tvn apait(cid:254)sevn poy d(cid:255)nantai na apotel~soyn antike(cid:242)meno ait(cid:254)sevw syndrom(cid:254)w, kaqor(cid:242)(cid:220) zontai s(cid:255)mfvna me th diadikas(cid:242)a poy probl~petai stiw paragr‘foyw 2 kai 3 toy par(cid:246)ntow ‘rqroy(cid:176). koinopo(cid:242)hshw kai e(cid:242)sprajhw poy apost~llei kai lam(cid:220) b‘nei k‘qe ~tow, to pos(cid:246) tvn sxetik(cid:215)n apait(cid:254)sevn, tvn eispraxq~ntvn pos(cid:215)n, tvn pos(cid:215)n poy qevro(cid:255)ntai mh dyn‘mena na eispraxqo(cid:255)n kai toy xr(cid:246)noy poy xrei‘(cid:220) sthke gia na diekperaivqo(cid:255)n ayt~w oi en~rgeiew. H Epi(cid:220) trop(cid:254) ypob‘llei sto Eyrvpaık(cid:246) Koinobo(cid:255)lio kai to Symbo(cid:255)lio, an‘ diet(cid:242)a, ~kqesh sxetik‘ me thn kat‘ ta anvt~rv xrhsimopo(cid:242)hsh kai ta epiteyxq~nta apotel~(cid:220) smata(cid:176). (cid:190)Arqro 2 1. (cid:218)(cid:217)Ta kr‘th m~lh q~toyn se isx(cid:255) tiw anagka(cid:242)ew nomoqe(cid:220) tik~w, kanonistik~w kai dioikhtik~w diat‘jeiw prokeim~noy na symmorfvqo(cid:255)n me thn paro(cid:255)sa odhg(cid:242)a to arg(cid:246)tero ~vw tiw 31 Dekembr(cid:242)oy 1999. Plhroforo(cid:255)n am~svw thn Epitrop(cid:254) sxetik‘. (cid:190)Otan ta kr‘th m~lh qesp(cid:242)zoyn tiw en l(cid:246)gv diat‘jeiw, oi teleyta(cid:242)ew ayt~w peri~xoyn parapomp(cid:254) sthn paro(cid:255)sa odhg(cid:242)a (cid:254) synode(cid:255)ontai ap(cid:246) par(cid:246)moia parapomp(cid:254) kat‘ thn ep(cid:242)shmh dhmos(cid:242)eys(cid:254) toyw. O tr(cid:246)pow thw parapomp(cid:254)w kaqor(cid:242)zetai ap(cid:246) ta kr‘th m~lh. 2. (cid:218)(cid:217)Ta kr‘th m~lh koinopoio(cid:255)n sthn Epitrop(cid:254) to ke(cid:242)meno tvn oysivd(cid:215)n diat‘jevn esvteriko(cid:255) dika(cid:242)oy tiw opo(cid:242)ew qesp(cid:242)zoyn ston tom~a poy di~petai ap(cid:246) thn paro(cid:255)sa odhg(cid:242)a, kaq(cid:215)w kai p(cid:242)naka antistoix(cid:242)aw metaj(cid:255) tvn diat‘(cid:220) jevn thw paro(cid:255)saw odhg(cid:242)aw kai tvn eqnik(cid:215)n diat‘jevn poy qesp(cid:242)zontai. (cid:190)Arqro 3 H paro(cid:255)sa odhg(cid:242)a arx(cid:242)zei na isx(cid:255)ei thn eikost(cid:254) hm~ra met‘ th dhmos(cid:242)eys(cid:254) thw sthn Ep(cid:242)shmh Efhmer(cid:242)da tvn Eyrvpaık(cid:215)n Koinot(cid:254)tvn. 16. (cid:217)Sto ‘rqro 25 prost(cid:242)qetai to ak(cid:246)loyqo ed‘fio: (cid:133)K‘qe kr‘tow m~low enhmer(cid:215)nei eths(cid:242)vw thn Epitrop(cid:254) sxetik‘ me ton ariqm(cid:246) ait(cid:254)sevn parox(cid:254)w plhrofori(cid:215)n, (cid:190)Arqro 4 H paro(cid:255)sa odhg(cid:242)a apeyq(cid:255)netai sta kr‘th m~lh


title: Commission Regulation (EC) No 1320/98 of 25 June 1998 establishing the sugar forecast supply balance for 1998/99 for the smaller Aegean islands provided for in Council Regulation (EEC) No 2019/93

eurovoc_concepts:
Aegean Islands
EU production
aid system
sugar
supply balance sheet

text: 26. 6. 98 EN Official Journal of the European Communities L 183/25 COMMISSION REGULATION (EC) No 1320/98 of 25 June 1998 establishing the sugar forecast supply balance for 1998/99 for the smaller Aegean islands provided for in Council Regulation (EEC) No 2019/93 THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EEC) No 2019/93 of 19 July 1993 introducing specific measures for the smaller Aegean islands concerning certain agricultural products (1), as last amended by Commission Regulation (EC) No 2417/95 (2), and in particular Article 4 thereof, Whereas Commission Regulation (EEC) No 2958/93 lays down detailed rules for the application of Council Regula- tion (EEC) No 2019/93 as regards the specific arrange- ments for the supply of certain agricultural products (3), as last amended by Regulation (EC) No 1802/95 (4); Whereas Commission Regulation (EEC) No 3719/88 (5), as last amended by Regulation (EC) No 1044/98 (6), lays down the common detailed rules for the application of the system of licences; whereas Commission Regulation (EC) No 1464/95 of 27 June 1995 on special detailed rules for the application of the system of import and export licences in the sugar sector (7), as last amended by Regulation (EC) No 1148/98 (8), lays down special detailed rules for the sugar sector; import Whereas, in order to take account of commercial practices specific to the sugar sector, detailed rules, additional to or derogating from the provisions of Regulation (EEC) No 2958/93, should be laid down; Whereas, pursuant to Article 2 of Regulation (EEC) No 2019/93, the forecast supply balance for sugar for the smaller Aegean islands for the 1998/99 marketing year should be established; whereas that balance may be revised during the year on the basis of trends in the smaller islands’ requirements; Whereas the measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Management Committee for Sugar, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 Pursuant to Article 2 of Regulation (EEC) No 2019/93, the forecast supply balance for sugar originating in the Community for the smaller Aegean islands for the 1998/ 99 marketing year shall be as laid down in the Annex hereto. Article 2 The validity of aid certificates shall expire on the final day of the second month following their issue. Article 3 This Regulation shall enter into force on the day of its publication in the Official Journal of the European Communities. It shall apply from 1 July 1998. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 25 June 1998. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 184, 27. 7. 1993, p. 1. (2) OJ L 248, 14. 10. 1995, p. 39. (3) OJ L 267, 28. 10. 1993, p. 4. (4) OJ L 174, 26. 7. 1995, p. 27. (5) OJ L 331, 2. 12. 1988, p. 1. (6) OJ L 149, 20. 5. 1998, p. 11. (7) OJ L 144, 28. 6. 1995, p. 14. (8) OJ L 159, 3. 6. 1998, p. 38. L 183/26 EN Official Journal of the European Communities 26. 6. 98 ANNEX SUPPLY BALANCE FOR THE SMALLER AEGEAN ISLANDS Product CN code 1701 Sugar (cid:190) Group A (*) (cid:190) Group B (*) Total (in tonnes of white sugar) Quantity July 1998 to June 1999 600 9 000 9 600 (*) These groups are defined in Annexes I and II to Regulation (EEC) No 2958/93


title: Απλούστευση των κοινοτικών Συνθηκών : Επεξηγηματική Έκθεση.

eurovoc_concepts:
EAEC Treaty
ECSC Treaty
European treaties
interpretation of the law