title: Særberetning nr. 9/98 om beskyttelse af Den Europæiske Unions finansielle interesser på området moms i forbindelse med samhandelen mellem medlemsstaterne med Kommissionens svar (i henhold til artikel 188 C, stk. 4, andet afsnit, i EF-traktaten)

eurovoc_concepts:
EU Member State
VAT
administrative cooperation
approximation of laws
fraud against the EU
intra-EU trade

text: 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 356/1 I (Meddelelser) REVISIONSRETTEN SÆRBERETNING Nr. 9/98 om beskyttelse af Den Europæiske Unions finansielle interesser på området moms i forbindelse med samhandelen mellem medlemsstaterne med Kommissionens svar (i henhold til artikel 188 C, stk. 4, andet afsnit, i EF-traktaten) (98/C 356/01) INDHOLD Punkt Side 1. MOMS OG MOMSINDTÆGTER. 1. 1 — 1. 18 Et område af interesse for medlemsstaterne og Fællesskabet. 1. 1 — 1. 2 Ændringer pr. 1. januar 1993. 1. 3 — 1. 5 Øget risiko for uregelmæssigheder. 1. 6 — 1. 9 Eventuelle ændringer i overgangsordningen. 1. 10 — 1. 15 Revision foretaget af Retten sammen med visse nationale revisionsorganer. 1. 16 — 1. 18 2. MOMSSVIG INDEN FOR FÆLLESSKABET. 2. 1 — 2. 9 Ingen fælles definition af svig. 2. 1 — 2. 3 Uensartede sanktioner. 2. 4 — 2. 8 Manglende evaluering af sanktionssystemet. 2. 9 3. BESKYTTELSE AF FÆLLESSKABETS FINANSIELLE INTERESSER PÅ OMRÅDET MOMS I FORBINDELSE MED SAMHANDELEN MELLEM MEDLEMSSTATERNE. 3. 1 — 3. 48 Delt ansvar mellem medlemsstaterne og Kommissionen. 3. 1 — 3. 5 Administrativt samarbejde. 3. 2 — 3. 3 Gensidig bistand. 3. 4 — 3. 5 3 3 3 4 4 5 5 5 6 6 6 6 7 7 C 356/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 Punkt Side Medlemsstaternes indsats. 3. 6 — 3. 21 Kontrolstrategier. 3. 6 — 3. 8 Forskelle i beføjelser til retsforfølgning. 3. 9 Afstemning af data. 3. 10 — 3. 11 Adgang til andre medlemsstaters lovgivninger. 3. 12 Inddrivelse af unddragne beløb. 3. 13 — 3. 14 Udveksling af oplysninger mellem medlemsstater. 3. 15 — 3. 21 Kommissionens indsats. 3. 22 — 3. 34 Periodiske rapporter. 3. 22 — 3. 28 Rapporter om de nationale systemer. 3. 22 — 3. 26 Rapporter om det administrative samarbejde. 3. 27 — 3. 28 Det Stående Udvalg for Administrativt Samarbejde (SCAC) og dets under- udvalg for Bekæmpelse af Svig (AFS). 3. 29 — 3. 34 Arbejdet i Underudvalget for Bekæmpelse af Svig. 3. 29 — 3. 31 Andet arbejde udført af SCAC. Det administrative samarbejde. 3. 32 — 3. 34 3. 32 — 3. 34 Gensidig bistand til inddrivelse af tilgodehavender. 3. 35 — 3. 42 Programmer for administrativt samarbejde. 3. 37 Afdelingen for Koordinering af Foranstaltninger til Bekæmpelse af Bedra- geri (UCLAF). 3. 38 — 3. 42 Risiko for svig ved visse særordninger. 3. 43 — 3. 48 Fjernsalg. 3. 43 — 3. 45 Afgiftsfrit salg inden for Fællesskabet. 3. 46 — 3. 48 4. KONKLUSION. 4. 1 — 4. 15 Bedre beskyttelse af de finansielle interesser på EU-plan. 4. 1 — 4. 8 Forbedring af det administrative samarbejde og udvekslingen af oplysninger mellem medlemsstaterne. 4. 9 — 4. 11 Evalueringsinstrumenter. 4. 12 — 4. 15 7 7 8 8 8 8 8 9 9 9 10 10 10 11 11 11 11 12 12 12 13 13 13 14 14 Kommissionens svar. 15 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 356/3 1. MOMS OG MOMSINDTÆGTER bekræftet i Rådets sjette direktiv af 1977 (5), som udgør grundlaget for den nuværende momslovgivning i Den Europæiske Union. Et område af interesse for medlemsstaterne og Fællesska- bet 1. 1. Næsten halvdelen af Unionens budget (45 % i 1997) finansieres via momsindtægterne (1). Momsindtæg- terne fastsættes ved at anvende en sats (højst 1,08 % i 1998) på et på en ensartet måde fastlagt beregnings- grundlag. Beregningsgrundlaget udgøres af samtlige momspligtige transaktioner i hver enkelt medlemsstat. 1. 2. De momsbeløb, medlemsstaterne indbetaler efter ordningen med egne indtægter, afhænger bl. a. af med- lemsstaternes momsprovenu. Derved afhænger de indbe- talte beløb også delvis af resultaterne af medlemsstaternes bekæmpelse af svig (2). Fiskalt svig har taget til i foruroli- gende omfang. Rettens undersøgelser viser, at de samlede tab af fiskale indtægter i form af moms (internt og i forbindelse med samhandelen mellem medlemsstaterne) er ganske betydelige (3). Ændringer pr. 1. januar 1993 1. 3. Allerede ved indførelsen af den fælles momsordning i 1970’erne (4) var det erklærede mål at skabe de nødven- dige vilkår for at etablere et indre marked med en sund konkurrence uden importmoms og refusion af eksport- moms i handelen mellem medlemsstater. Dette mål blev (1) Rådets afgørelse 94/728/EF, Euratom af 31. oktober 1994, EFT L 293 af 12. 11. 1994, s. 9. Nærmere oplysninger om beregningen af momsindtægterne findes i Rådets forordning (EØF) nr. 1553/89 af 29. maj 1989, EFT L 155 af 7. 6. 1989, s. 9. (2) SEK (92) 280 endelig udg. af 24. februar 1992, s. 7. Skattesvig og undergrundsøkonomi kan ikke alene indvirke på momsprovenuet, men også på beregningen af selve BNI- tallet (og således også BNI-indtægterne, som er en anden større kilde til finansiering af fællesskabsbudgettet), såfremt der ikke foretages de fornødne reguleringer. Det kan få effekt ikke alene på fordelingen af finansieringsbyrden mellem medlemsstaterne, men også på størrelsen af de budgetindtæg- ter, der fastsættes som en procentdel af BNI. (3) Jf. Den Europæiske Revisionsrets særberetning nr. 6/98, »Status over ordningen for moms- og BNI-indtægter«, punkt 4. 16–4. 19. (4) Helt tilbage i 1967 blev det i Rådets første og andet direktiv (Rådets direktiv 67/227/EØF og 67/228/EØF af 11. april 1967, Dansk Specialudgave 1967, s. 12) om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter bestemt, at de kumulative flerledsafgiftssystemer, der endnu var i kraft, skulle afskaffes. Det blev endvidere bestemt, at der i hver medlemsstat skulle indføres en generel forbrugsaf- gift, der var nøjagtig proportional med tingenes og tjenestey- delsernes pris, uafhængigt af omsætningen i de tidligere omsætningsled. 1. 4. Ved det indre markeds gennemførelse den 1. januar 1993 trådte en ny momsovergangsordning for samhande- len mellem medlemsstaterne i kraft (6). Ordningen tilstræ- ber at opfylde de krav, som et indre marked uden grænser stiller, uden at det går ud over medlemsstaternes råderet, hvad angår fastsættelse af satser, opkrævning af momsen samt kontrollen med samme. 1. 5. Hovedtrækkene i ordningen er følgende: a) Begreberne udførsel og indførsel ved handel mellem medlemsstater afskaffes (hvorved et af det første direktivs mål opfyldes). Begreberne erstattes i praksis af et tilsvarende system: »Levering af goder inden for Fællesskabet« (tidligere udførsler) er fritaget for moms i oprindelsesmedlemsstaten, forudsat at erhververen er momsregistreret i en anden medlemsstat, og at goderne forlader førstnævnte medlemsstats område. »Erhvervelser af goder inden for Fællesskabet« (tidli- gere indførsler) er afgiftspligtige i forbrugsmedlemssta- ten og skal angives af erhververen i dennes periodiske momsangivelser. b) For at kompensere for afskaffelsen af toldformaliteter og -kontrol og for at undgå tab af momsindtægter er der mellem de nationale forvaltninger indført et edb- baseret system for automatisk udveksling af oplysnin- ger om værdien af leveringer af goder inden for Fællesskabet (VAT Information Exchange System eller »VIES-systemet«) (7). c) Forbrugerne kan herefter uden videre formaliteter betale momsen i oprindelseslandet på varer, som er købt i en anden medlemsstat. Dog opretholdes indtil den 30. juni 1999 den særlige ordning for afgiftsfrit salg til rejsende inden for Fællesskabet i lufthavne og om bord på fly og skibe. d) Under de tre »særordninger« (fjernsalg, nye transport- midler, standardsatslandbrugeres erhvervelse af goder inden for Fællesskabet, salg til momsfritagne personer og ikke-momspligtige juridiske personer) momsbelæg- ges transaktionerne som regel i forbrugslandene. (5) Rådets direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977, EFT L 145 af 13. 6. 1977, s. 1, med senere ændringer. (6) Rådets direktiv 91/680/EØF af 16. december 1991, EFT L 376 af 31. 12. 1991, s. 1. (7) Rådets forordning (EØF) nr. 218/92 af 27. januar 1992 om administrativt samarbejde inden for området indirekte skat- ter (moms), EFT L 24 af 1. 2. 1992, s. 1. C 356/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 Øget risiko for uregelmæssigheder mende år synes der ikke at være andre muligheder end at videreføre den nuværende ordning. 1. 6. Gennemførelsen af det indre marked indebar afskaf- felsen af den systematiske kontrol ved de indre grænser. I stedet blev der indført et system med efterfølgende udveksling af oplysninger (VIES-systemet). Mulighederne for svig øges som følge af, at momsen ikke betales ved indførslen af varerne, men først på et senere tidspunkt på grundlag af den momspligtiges periodiske momsangivel- ser. 1. 7. Der er to hovedtyper af svig: a) Angivelse af fiktive leveringer inden for Fællesskabet: De momsfritagne goder sælges i virkeligheden på hjemmemarkedet. Derved sker der unddragelse af momsen på det endelige forbrug. b) Manglende angivelse af moms på erhvervelser inden for Fællesskabet: Dette kan resultere i svigagtig und- dragelse af moms på det endelige forbrug, såfremt varerne videresælges på det sorte marked. Resultatet kan også være misbrug af fradragsretten for den indgående moms, såfremt erhververen i sin momsangi- velse kræver tilbagebetaling af indgående moms på erhvervelser, for hvilke der ikke er betalt moms. 1. 8. Visse medlemsstater er bekymrede over udviklingen i deres momsprovenu, som på det seneste har været lavere end budgetteret. To af disse medlemsstater har påvist, at beskatningsgrundlaget er blevet udhulet, og at det kan hænge sammen med, at der har udviklet sig en undergrundsøkonomi (8) som følge af momsovergangs- ordningen. 1. 9. Ifølge Kommissionen repræsenterer samhandelen inden for Fællesskabet med varer under momsfritagelses- ordningen en værdi på over 700 mia. ECU svarende til 100 mia. ECU i afgifter. Der er således store beløb på spil i handelssamkvemmet mellem medlemsstaterne. Eventuelle ændringer i overgangsordningen 1. 10. Ved vedtagelsen af direktivet om momsovergangs- ordningen var det meningen, at ordningen kun skulle løbe indtil den 31. december 1996. Som følge af, at Rådet ikke har vedtaget en endelig ordning, er »over- gangsordningen« imidlertid stadig i kraft. For de kom- (8) Kommissionen giver følgende definition af sort arbejde (un- ikke- dergrundsøkonomi): »Sort arbejde dækker anmeldte aktiviteter, nemlig: a) aktiviteter, der udføres af lovligt registrerede produktions- enheder, som imidlertid indleverer en for lavt fastsat resultatangivelse enten for produktionen eller for indtæg- terne lovlige b) aktiviteter, der udføres hemmeligt af enheder, og hvor der benyttes sort arbejde« 1. 11. Kommissionens forslag om indførelse af en endelig ordning (9) kræver nemlig opfyldelse af mindst to forud- sætninger. Især drejer det sig om afskaffelse af enhver sondring mellem interne transaktioner og transaktioner inden for Fællesskabet (momsbelægning af varer i oprin- delseslandet) og fastlæggelse af e´t registrerings- og beskat- ningssted for EF-virksomheder. Dette kræver igen ens momssatser i medlemsstaterne på ensbenævnte varer og tjenesteydelser. Er momssatserne ikke ens, kan en virk- somhed sælge varer i andre medlemsstater, eventuelt gennem et datterselskab, til den sats, der anvendes i den medlemsstat, hvor virksomheden er registreret (som kan tænkes at være både to og tre procentpoint lavere end i de øvrige medlemsstater). Resultatet ville være, at der i en medlemsstat sælges identiske varer til den endelige for- bruger, som er momsbelagt med forskellige satser afhæn- gig af sælgerens hjemsted. 1. 12. Forslaget indebærer endvidere en omfordeling af momsprovenuet mellem medlemsstaterne, således at pro- venuet kommer til at svare til medlemsstaternes nationale forbrug. Omfordelingen er nødvendiggjort af, at virksom- hederne vil komme til at indbetale den opkrævede moms i registreringslandet og ikke i forbrugslandet. For alligevel at sikre den enkelte medlemsstat samme provenu som efter den nuværende ordning, foreslår Kommissionen, at der indføres en makroøkonomisk mekanisme, som ved statistiske beregninger skal kunne rekonstruere det momspligtige forbrug, ved at transaktionerne i under- grundsøkonomien (10), for hvilke der jo ikke er opkrævet moms, fratrækkes forbruget. Uden en sådan mekanisme vil der, fordi omfanget af svig varierer fra medlemsstat til medlemsstat, opstå en skæv fordeling af momsprovenuet mellem medlemsstaterne. 1. 13. Vælger man en makroøkonomisk mekanisme skal medlemsstaterne have ensartede eller ækvivalente kilder, metoder, midler og statistiske procedurer. Valget vil sand- synligvis medføre uenighed medlemsstaterne imellem, når hver enkelt medlemsstats momspligtige forbrug skal fast- sættes på et statistisk grundlag, og især når hver enkelt medlemsstats fordelingsgrundlag skal reduceres ved, at undergrundsøkonomien trækkes fra. Emnet har rent fak- tisk været genstand for undersøgelser i mange år, bl. a. i forbindelse med udarbejdelsen af nationalregnskaberne. De fremlagte estimater er meget forskellige, alt efter hvilke metoder og kilder der er anvendt (11). 1. 14. Medlemsstaterne har ganske vist allerede pligt til inden udgangen af 1998 på visse punkter at opgøre (9) KOM(96) 328 endelig udg. af 22. juli 1996. (10) I note 8 gives en definition af sort arbejde/undergrundsøko- nomi. (11) Rettens særberetning nr. 6/98 om »Status over ordningen for jf. SEK(92) 588 endelig udg. af 24. april 1992, s. 30. moms- og BNI-indtægter«, punkt 4. 8–4. 26. 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 356/5 udtømmende nationalregnskaber (12), men udtømmende nationalregnskaber medfører en interessekonflikt for medlemsstaterne, såfremt kravene fører til en forøgelse af bruttonationalindkomsten i markedspriser (BNI) (13). En- hver forøgelse af BNI indebærer nemlig, at den pågæl- dende medlemsstat skal betale et større beløb til fælles- skabsbudgettet som BNI-indtægt. Kommissionens forslag kan ikke undgå at skærpe konflikten, idet medlemssta- terne, hvis det foreslåede momssystem indføres, objektivt set vil have interesse i at reducere undergrundsøkono- miens vægt i nationalregnskaberne eller endog overvur- dere det afgiftspligtige forbrug for at få en større andel af det samlede momsprovenu, når dette omfordeles. Kon- trollen med udarbejdelsen af nationalregnskaberne vil da få endnu større betydning end den aktuelle kontrol med beregningen af BNI. 1. 15. Kommissionen erkender dog, at »Eurostat selv ikke er involveret i direkte målinger af undergrundsøko- nomiens omfang i medlemsstaterne«, og at det i forbin- delse med udarbejdelsen af udtømmende skøn over BNI »ikke forventes, at pålideligheds- eller variabilitetsindika- torer vil være vedføjet resultaterne« (14). Dette tyder på, at det i dag ikke er muligt at få en objektiv vurdering af undergrundsøkonomien. Revision foretaget af Retten sammen med visse nationale revisionsorganer 1. 16. En arbejdsgruppe bestående af nationale revisions- organer og Den Europæiske Revisionsret har siden 1994 undersøgt forskellige aspekter af momsen i forbindelse med samhandelen mellem medlemsstaterne. Det fremgår af arbejdsgruppens arbejde, at VIES-systemet til automa- tisk udveksling af oplysninger endnu lider af visse mang- ler trods de forbedringer, der er sket siden systemets indførelse. Det har herudover vist sig nødvendigt, at medlemsstaternes kontrolmetoder specifikt tager hensyn til de risici for momsunddragelse, afskaffelsen af de fiskale grænser er direkte forbundet med. Endelig er det blevet anbefalet medlemsstaterne og Kommissionen at overvåge udviklingen af provenuet fra momsen mellem medlemsstaterne nøjere (15). 1. 17. I 1996 og 1997 gennemgik arbejdsgruppen dels Fællesskabets systemer, dels visse nationale systemer til (12) Kommissionens beslutning 97/619/EF, Euratom af 3. septem- ber 1997, EFT L 252 af 16. 9. 1997, s. 33. Fristen er udskudt til 1999 for Østrig, Finland og Sverige. (13) Bruttonationalindkomsten i Rådets direktiv 89/130/EØF, Euratom af 13. februar 1989, EFT L 49 af 21. 2. 1989, s. 26. i markedspriser er defineret (14) Jf. svar på skriftlig forespørgsel P-1784/97, EFT C 45 af 10. 2. 1998, s. 103. (15) Jf. Revisionsrettens årsberetning for 1994, punkt 1. 90–1. 111, og årsberetningen for 1995, punkt 1. 72–1. 103. bekæmpelse af svig. Bestemte tilfælde af svig inden for Fællesskabet, som de kompetente nationale forvaltninger finder repræsentative, blev analyseret. Det blev især undersøgt, hvorledes metoderne for det administrative samarbejde havde fungeret. 1. 18. Bemærkningerne i det følgende fremsættes på grundlag af arbejdsgruppens undersøgelser i fem med- lemsstater og hos Kommissionens tjenestegrene. Resulta- terne af disse undersøgelser er meddelt de pågældende forvaltninger. Det må ud fra de forskellige kommissions- rapporter (16) og oplysninger fra Kommissionens tjeneste- grene fastslås, at de fleste mangler og anbefalinger lige så vel kunne vedrøre andre end de undersøgte medlemsstater eller endog samtlige medlemsstater. 2. MOMSSVIG INDEN FOR FÆLLESSKABET Ingen fælles definition af svig 2. 1. Begrebet svig indeholder ud fra de undersøgte med- lemsstaters retlige definitioner et forsætsmoment (17). Der findes ikke altid en specifik definition på momssvig, men svig kan være defineret mere bredt. Manglende momsan- givelse, afgivelse af erklæringer med falsk eller ufuldstæn- digt indhold, dokumentforfalskning eller anvendelse af falske dokumenter kan som hovedregel forfølges straffe- retligt. I visse medlemsstater er overtrædelsen imidlertid betinget af, at der opnås et resultat, mens det i andre medlemsstater er tilstrækkeligt, at handlingen har fundet sted (f. eks. undladelse af at indgive angivelse). (16) Der er bl. a. tale om følgende rapporter: — Anden rapport i henhold til artikel 12 i forordning (EØF, Euratom) nr. 1553/89, KOM(95) 354 endelig udg. — Undersøgelse af medlemsstaternes administrative og straf- feretlige sanktionssystemer samt af de generelle principper i Fællesskabets sanktionssystem, SEK(93) 1172 af 16. juli 1993. — Kommissionens sammenlignende analyse af medlemssta- ternes rapporter om de foranstaltninger, der er truffet på nationalt plan med henblik på bekæmpelse af spild og uretmæssig anvendelse af fællesskabsmidlerne, KOM(95) 556 endelig udg. af 14. november 1995. — Årsberetning 1995 »Bedrageribekæmpelse«, KOM(96) 173 endelig udg. af 8. maj 1996. — Anden rapport i henhold til artikel 14 i forordning (EØF) nr. 218/92, KOM(96) 681 endelig udg. — Beretning fra Kommissionen i henhold til artikel 28 L i direktiv 77/388/EØF, KOM(94) 515 endelig udg. (17) EF-Domstolen har fremhævet sondringen mellem afgifts- unddragelse, der er et rent objektivt forhold, og begrebet svig, der indeholder et forsætsmoment. Jf. dom af 12. juli 1988, forenede sager 138 og 139/86, Direct Cosmetics, Sml. s. 3937, præmis 20–23. C 356/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 2. 2 Som følge af de mangler og uoverensstemmelser, som skader bekæmpelsen af svig og det strafferetlige samarbejde, indgik medlemsstaterne den 26. juli 1995 en konvention om beskyttelse af De Europæiske Fællesska- bers finansielle interesser (18). Konventionen har i straffe- retlig henseende til formål at fastsætte minimumsnormer, startende med en fælles definition af svig, hvad angår såvel Fællesskabets udgifter som indtægter. Hvad angår indtægter, defineres svig i konventionen som »enhver forsætlig handling eller undladelse vedrørende anvendelse eller forelæggelse af falske, urigtige eller ufuldstændige erklæringer eller dokumenter, som medfører en uretmæs- sig formindskelse af indtægterne på De Europæiske Fæl- lesskabers almindelige budget eller på budgetter, der forvaltes af eller for De Europæiske Fællesskaber; mang- lende indberetning af en oplysning ved tilsidesættelse af en specifik oplysningspligt, med samme følge; uretmæssig udnyttelse af en lovligt opnået fordel, med samme følge«. 2. 3. Ved en erklæring til optagelse i mødeprotokollen for det møde, hvor konventionen blev vedtaget, blev moms imidlertid udelukket fra konventionens anvendel- sesområde med den begrundelse, at moms ikke er »en egen indtægt, som opkræves direkte til Fællesska- berne« (19). I modsætning til andre af Fællesskabets virke- felter er der følgelig ingen bestemmelser om, at der skal sikres et ensartet beskyttelsesniveau i samtlige medlems- stater, hvad angår de egne momsindtægter, selv om egne momsindtægter bidrager med næsten halvdelen af EF- budgettets finansiering (20). Uensartede sanktioner 2. 4. Udeholdelsen af moms fra ovennævnte konvention indebærer, at der opretholdes forskellige definitioner på svig, hvilket påvirker retsforfølgningen af svigagtig adfærd på momsområdet. Samme adfærd kan således straffes væsentligt forskelligt afhængigt af, hvilken med- lemsstat der er tale om. Nedenfor er vist nogle eksempler herpå. 2. 5. I en medlemsstat betragtes underslæb begået af en virksomhedsleder som et groft tilfælde af svig, der er undergivet strafferetlige sanktioner (fængsling). I en anden medlemsstat betragtes underslæb som en forbere- dende handling, der straffes som en forvaltningsretlig forseelse (bøde). 2. 6. I øvrigt kan der for samme overtrædelse i visse medlemsstater ud over de strafferetlige sanktioner også (18) Jf. EFT C 316 af 27. 11. 1995, s. 48. Det bemærkes, at konventionen endnu ikke er trådt i kraft, fordi medlemssta- terne ikke har ratificeret den. (19) EFT C 191 af 23. 6. 1997, s. 1 og 4. (20) Det bemærkes, at momssvig også kan indvirke på BNI- indtægterne, som er den anden hovedkilde til finansiering af EF-budgettet, jf. note 2. idømmes administrative sanktioner. Det er imidlertid kun nogle af medlemsstaterne, der faktisk anvender en sådan kombination af sanktioner for samme overtrædelse. 2. 7. En eventuel medskyldig kan ofte få nedsat sin straf, såfremt den pågældende kun har spillet en marginal rolle. Der er dog forskelle i medlemsstaternes lovgivninger, hvad angår graden af deltagelse i den svigagtige adfærd (anstifter, hovedgerningsmand, medskyldig, bagmand osv. ). I to medlemsstater er det endvidere ikke strafbart at være medskyldig, såfremt den svigagtige handling ikke har økonomiske konsekvenser. At et sådant tilfælde af svig kan medføre tab for andre medlemsstater, er i disse stater ikke tilstrækkeligt til at udløse strafforfølgelse. 2. 8. Af andre forskelle kan f. eks. nævnes: — det selskab eller den juridiske person, der har en svigagtig ledelse, kan i nogle medlemsstater, men ikke i andre, idømmes strafansvar — i nogle medlemsstater anvendes straffen allerede fra »begyndelsen« af den svigagtige handling (forsøg), i andre først fra det tidspunkt, hvor handlingen er gennemført — strafudmålingen i forhold til overtrædelsens grovhed. F. eks. opererer visse medlemsstater med bøder, der ligger mellem minimums- og maksimumsbeløb, mens sanktionen i andre medlemsstater er proportional med det unddragne beløb. Manglende evaluering af sanktionssystemet 2. 9. De fleste af de undersøgte medlemsstater evaluerer ikke anvendelsen af sanktionssystemet og især ikke, om sanktionerne er effektive, og om de står i rimeligt forhold til den begåede svig. På grundlag af en sådan analyse kunne man ellers bedre vurdere, hvor afskrækkende sank- tionerne for afgiftssvig er, og den bør navnlig gennemfø- res, fordi medlemsstaternes definition på og anvendelse af sanktioner som nævnt ovenfor endnu ikke er harmonise- ret. 3. BESKYTTELSE AF FÆLLESSKABETS FINANSIELLE IN- TERESSER PÅ OMRÅDET MOMS I FORBINDELSE MED SAMHANDELEN MELLEM MEDLEMSSTATERNE Delt ansvar mellem medlemsstaterne og Kommissionen 3. 1. Ansvaret for afsløring og afhjælpning af uregelmæs- sigheder og svig på momsområdet påhviler først og fremmest medlemsstaterne, som skal sikre effektiv fore- byggelse og forfølgning samt inddrivelse af de mistede indtægter. I henhold til forordningen om ordningen for 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 356/7 opkrævning af egne indtægter hidrørende fra momsen (21) skal Kommissionen dog overvåge, at procedurerne for inkassering af momsindtægter og for forebyggelse af uregelmæssigheder fungerer effektivt. Ifølge Kommissio- nen udgør bestemmelserne i denne forordning, især reglerne for kontrollen på stedet med momsindtægterne, et retsgrundlag for bekæmpelsen af svig (22). Administrativt samarbejde 3. 2. Forordning (EØF) nr. 218/92 (eller »VIES-forord- ningen«) (23) om administrativt samarbejde inden for området indirekte skatter (moms) blev vedtaget som led i gennemførelsen af det indre marked og de heraf følgende ændringer af momslovgivningen. Forordningen indehol- der bestemmelser om en fælles ordning for elektronisk udveksling af momsoplysninger i forbindelse med levering af varer mellem medlemsstater, således at momsover- gangsordningen »kan gennemføres effektivt uden risiko for svig, som kunne medføre konkurrenceforvrid- ning« (24). Hver medlemsstat har oprettet elektroniske databaser til brug for informationsudvekslinger gennem et af Kommissionen styret net, som hvert kvartal leverer summariske statistikker (overvågning af administrationen, tal for udvekslede data om omsætning osv. ). I artikel 11 til forordning EØF nr. 218/92 hedder 3. 3. det: »Medlemsstaterne og Kommissionen gennemgår og evaluerer anvendelsen af de bestemmelser vedrørende det administrative samarbejde, der er fastlagt i denne forord- ning, og Kommissionen samler medlemsstaternes erfarin- ger, navnlig for så vidt angår nye former for skatteund- dragelse eller skattesvig, med henblik på at forbedre anvendelsen af disse bestemmelser«. Det Stående Udvalg (21) Rådets forordning (EØF) nr. 1553/89 af 29. maj 1989, EFT L 155 af 7. 6. 1989, s. 13. (22) Jf. Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-2630/94, EFT C 75 af 27. 3. 1995, s. 62, og ikke-offentliggjort bilag. (23) EFT L 24 af 1. 2. 1992. (24) Jf. tredje betragtning til forordning (EØF) nr. 218/92. Kom- missionen havde i sit første forslag til forordning (KOM(90) 183 endelig udg. af 19. juni 1990) overvejet andre bestem- melser vedrørende udveksling af oplysninger mellem med- lemsstaterne og Kommissionen for at styrke bekæmpelsen af svig på moms- og punktafgiftsområdet efter samme model som den, der benyttes på toldområdet (forordning (EØF) nr. 1468/81). Forslaget blev ikke godkendt af medlemsstaterne på daværende tidspunkt. for Administrativt Samarbejde (Standing Committee on Administrative Cooperation eller »SCAC«), der består af repræsentanter for medlemsstaterne og har en repræsen- tant for Kommissionen som formand, er den instans, der har til opgave at vurdere, om det administrative samar- bejde fungerer. To underudvalg tager sig af henholdsvis bekæmpelsen af svig og edb-anliggender. I samme forord- ning bestemmes det også, at Kommissionen hvert andet år skal fremlægge en evalueringsrapport. Gensidig bistand 3. 4. Ud over VIES-systemet er der ved Rådets direktiv 77/799/EØF af 19. december 1977 indført et informa- tionsudvekslingssystem mellem medlemsstaterne (25). Dette direktiv, som i første omgang kun vedrørte direkte skatter, blev udvidet til også at omfatte moms, fordi »udvidelsen af den gensidige bistand er særlig påkrævet med henblik på merværdiafgiften, dels som følge af dens karakter af almindelig forbrugsafgift, dels på grund af dens rolle i ordningen med Fællesskabets egne indtæg- ter« (26). I direktivet fastsættes reglerne for udveksling af oplysninger mellem medlemsstater samt procedurerne for konsultation og udveksling af erfaringer (27) mellem med- lemsstaterne og Kommissionen. SCAC-udvalget er også kompetent, hvad angår spørgsmål om anvendelse af dette direktiv. 3. 5. Anvendelsesområdet for Rådets direktiv 76/308/ EØF af 15. marts 1976 om gensidig bistand ved inddri- velse af fordringer (28), blev udvidet til at omfatte moms ved direktiv 79/1071/EØF (29). Et inddrivelsesudvalg skal sikre, at der »etableres et snævert og effektivt samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen på dette område«. Medlemsstaternes indsats Kontrolstrategier 3. 6. Samtlige medlemsstater omfattet af revisionen anvender risikoanalyse for på dette grundlag at kunne målrette kontrollen af de afgiftspligtige bedre og for bedre at kunne finde frem til de sektorer, der kan være forbundet med alvorlige risici for svig. Risikoanalysen kan være en hjælp, når kontrolarbejdet skal prioriteres, og kan dermed også give en mere effektiv udnyttelse af ressourcerne (30). Generelt har medlemsstaterne imidlertid ikke detaljerede oplysninger til rådighed om indsatsen for (25) EFT L 336 af 27. 12. 1977, s. 15. (26) Rådets direktiv 79/1070/EØF af 6. december 1979, EFT L 331 af 27. 12. 1979, s. 8. (27) Rådets direktiv 77/799/EØF af 19. december 1977, artikel 9 og 10. (28) EFT L 73 af 19. 3. 1976, s. 18. (29) EFT L 331 af 27. 12. 1979, s. 10. (30) Kommissionen beskriver i udkastet til tredje rapport i hen- hold til forordning (EØF, Euratom) nr. 1553/89 detaljeret de kontrolmetoder, der anvendes i medlemsstaterne. C 356/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 at bekæmpe svig og om resultaterne af dette arbejde. Det gør risikoanalyserne mindre effektive, fordi det er umuligt at vurdere, om de anvendte kriterier er relevante. 3. 7. Det er ofte problematisk at inddrive ikke beretti- gede momsfradrag, og derfor gør de fleste af de under- søgte medlemsstater meget ud af at kontrollere momsan- givelser, som omfatter tilbagebetaling af moms. Men disse staters kontrolstrategi omfatter ikke systematisk kontrol af, at den af sælgeren fakturerede moms bliver betalt. En medlemsstat har truffet særlige foranstaltninger, som, hvis der er tegn på svig, gør det muligt at fastfryse den afgiftspligtiges momsfradrag, indtil det er fastslået, om den afgiftspligtige er berettiget til fradraget, og om nød- vendigt indtil administrationerne i andre medlemsstater har fremsendt de oplysninger, man har anmodet om. 3. 8. Visse svigmekanismer involverer fiktive selskaber, der, når de først er registreret, kan kræve uberettigede tilbagebetalinger, udstede falske fakturaer, undlade at angive deres omsætning eller undlade at betale skyldig moms, før de forsvinder igen. Derfor underkaster visse medlemsstater nye momsregistreringer en særlig kontrol. Rettens undersøgelser i e´n medlemsstat har desuden vist, at de, der begår momssvig, stadig oftere benytter sig af virksomheder, som bl. a. på grund af deres begrænsede omsætning kun skal indgive momsangivelse e´n gang om året. Derfor kan man ofte ikke i tide få afstemt disse oplysninger med de modsvarende oplysninger fra en afgiftspligtig, som anmoder om tilbagebetaling på grund- lag af en kvartalsangivelse eller en månedsangivelse. Forskelle i beføjelser til retsforfølgning 3. 9. På dette område varierer bestemmelserne fra med- lemsstat til medlemsstat. I visse tilfælde er der pligt til at retsforfølge, så snart der er mistanke om svig. I andre tilfælde kan der kun ske retsforfølgning efter krav fra den offentlige anklager eller skattemyndighederne. Afstemning af data 3. 10. Retten har i årsberetningen for 1995 (31) fremhæ- vet det hensigtsmæssige i at foretage krydsrevision mel- lem VIES- og Intrastat-dataene i forbindelse med statistik- kerne over udveksling af goder mellem medlemsstater (32). En gennemgang af retsgrundlaget i de undersøgte med- lemsstater har vist, at kun i e´n af medlemsstaterne har skattemyndighederne bemyndigelse til at anvende den afgiftspligtiges forbindelse med momskontrollen. Intrastat-angivelser i 3. 11. Hvad angår adgangen til edb-oplysninger, er der væsentlige forskelle mellem de undersøgte medlemsstater. I e´n medlemsstat har afdelingerne for bekæmpelse af svig f. eks. kun adgang til selvangivelser, og denne adgang er ikke tidstro (dette gælder også VIES-databasen). I andre medlemsstater har skattemyndighederne derimod ube- grænset og direkte adgang til andre oplysninger. Adgang til andre medlemsstaters lovgivninger 3. 12. Udviklingen af det indre marked har bevirket, at skatteforvaltningerne i sidste ende også berøres af trans- aktioner foretaget af afgiftspligtige etableret i andre med- lemsstater. Især ved svig kan det være yderst vigtigt at vide, hvilke regler der anvendes i andre EU-lande på områderne retsforfølgning og forældelsesfrister. Gennem- gangen af forholdene i de undersøgte medlemsstater har vist, at der er mangler i staternes dokumentation omkring de retlige og praktiske aspekter af de øvrige medlemssta- ters momslovgivninger. Inddrivelse af unddragne beløb 3. 13. Som anført af Kommissionen vil »aktioner, der gennemføres i forbindelse med bekæmpelsen af svig, slå fejl, dersom de ikke kunne føre til effektiv inddrivelse af de skyldige afgifter. Opdagelse og forfølgning af svig får nemlig først fuld nyttevirkning, hvis de fører til behørig inddrivelse af den skyldige afgift« (33). 3. 14. De fleste af de undersøgte medlemsstater råder over samlede data om berigtigelser af afgiftsgrundlaget foretaget i forbindelse med kontrol af de afgiftspligtige. Imidlertid har ingen af disse medlemsstater kunnet give oplysninger om de inddrevne beløb og om grundene til, at skyldige beløb ikke er inddrevet. Det er under disse omstændigheder umuligt at vurdere svigbekæmpelsens effektivitet og de procedurer, der benyttes for at inddrive unddragne beløb. Udveksling af oplysninger mellem medlemsstater 3. 15. Generelt er der kun sjældent blevet udvekslet oplysninger inden for rammerne af det administrative samarbejde og den gensidige bistand, men der har dog været en stigning i antallet af udvekslinger siden 1995. Muligheden for at udveksle oplysninger udnyttes i øvrigt meget forskelligt i de forskellige medlemsstater. Selv om alle medlemsstater anerkender, at det er nyttigt at udveks- le oplysninger på fællesskabsplan med henblik på fore- byggelse, opdagelse og undersøgelse af svig, er der endnu (31) EFT C 340 af 12. 11. 1996, punkt 1. 80–1. 88, s. 38. (32) Rådets forordning (EØF) nr. 3330/91 af 7. november 1991, (33) KOM(94) 471 endelig udg. af 3. november 1994, punkt EFT L 316 af 16. 11. 1991, s. 1. 101. 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 356/9 ikke opnået enighed om, hvilken type oplysninger der skal udveksles (34). 3. 16. En af de undersøgte medlemsstater har anført, at der som følge af lovgivningen i en anden medlemsstat er problemer med at fremskaffe oplysninger. Denne anden medlemsstat har påberåbt sig nationale bestemmelser, som kræver, at anmodninger om oplysninger er udtøm- mende, idet der ikke efterfølgende kan indgives supple- rende anmodninger om samme afgiftspligtige. 3. 17. Muligheden af at forelægge andre involverede medlemsstater de oplysninger, der er opnået i medfør af direktivet om gensidig bistand og forordningen om admi- nistrativt samarbejde, er kun blevet udnyttet i få tilfælde. Direktiv 77/799/EØF indeholder bestemmelser om kon- sultationer mellem medlemsstaterne for at fastlægge, i hvilke medlemsstater der kan ske automatisk udveksling af oplysninger. Kun i e´t tilfælde er en sådan aftale blevet indgået. 3. 18. Før oplysninger udveksles i medfør af artikel 5 i forordningen om administrativt samarbejde, afstemmes de fra andre medlemsstater modtagne VIES-oplysninger normalt med de afgiftspligtiges angivelser af erhvervelser inden for Fællesskabet. Imidlertid indsender et betydeligt antal afgiftspligtige ikke oversigter over de i VIES- systemet registrerede inden for Fællesska- leveringer bet (35). Så sent som i december 1996 var en af de undersøgte medlemsstater ikke i stand til at foretage afstemningerne for 1995 som følge af, at de afgiftspligti- ges frist for indlevering af momsangivelser endnu ikke var udløbet. En anden af de undersøgte medlemsstater plan- lagde at foretage afstemningerne for regnskabsåret 1994 i marts 1997. 3. 19. Ydermere kan disse afstemninger vise væsentlige afvigelser (helt op til 85 %), som betyder, at de nationale forvaltninger må foretage et større udredningsarbejde. Afvigelserne kan rent faktisk medføre, at denne kontrol- mulighed opgives, idet den betragtes som værende for omkostningskrævende, især hvad angår menneskelige res- sourcer, og uegnet til at afdække de erhvervssektorer, hvor risikoen for svig er størst. 3. 20. De undersøgte medlemsstater udveksler ikke oplys- ninger om fiktive selskaber. I 1995 foreslog en af de undersøgte medlemsstater alle de øvrige medlemsstater at udveksle de relevante oplysninger for at bekæmpe svigag- tige tilbagebetalinger. Kun to medlemsstater gik ind for ideen. (34) Dok. SCAC nr. 178, af 7. november 1997 og SCAF nr. 39 af 16. februar 1998. (35) Kommissionen har i sin anden rapport i henhold til artikel 14 i forordning (EØF) nr. 218/92, kapitel 2. 2. 2, oplyst om en afleveringsprocent for momsangivelser på 95 % i 1994 og 1995 for medlemsstaterne som helhed. 3. 21. I de undersøgte medlemsstater sker kontakterne med repræsentanter for andre medlemsstater som hoved- regel alene på centralt niveau. Det forekommer kun sjældent, at repræsentanter for skattemyndighederne i andre medlemsstater deltager, selv om der findes et udkast til aftale herom mellem to af de undersøgte medlemsstater (36). Kommissionens indsats Periodiske rapporter Rapporter om de nationale systemer 3. 22. Kommissionen har i henhold til kravene i forord- ning (EØF) nr. 1553/89 udarbejdet to rapporter om de anvendte momsopkrævnings- og kontrolprocedurer i medlemsstaterne (37). Rapporterne er blot en sammenfat- ning af oplysninger fra medlemsstaterne. Oplysningerne til Kommissionen om momsuregelmæssigheder er ikke blevet analyseret, og det er som følge af de to rapporters forskellige opbygning ikke muligt at vurdere fænomenets udvikling. 3. 23. De to rapporter mister noget af deres effekt, dels fordi effektiviteten af de nationale forvaltnings- og kon- trolprocedurer ikke overvåges regelmæssigt, f. eks. ved hjælp af en »situationsoversigt«, dels fordi der mangler oplysninger om svig og uregelmæssigheder. Endvidere undersøger Kommissionen ikke de enkelte medlemsstaters kontrolsystemer og kontrolresultater. Af disse grunde er det ikke muligt for Kommissionen at fremlægge forslag til mulige forbedringer. 3. 24. I sit udkast til tredje rapport analyserer Kommis- sionen tilfældene af momssvig og -uregelmæssigheder. I mangel af oplysninger herom fra de berørte medlemssta- ter nøjes Kommissionen dog med at give generelle forslag til kontrolprocedurer, der kan benyttes til bekæmpelse af svig. 3. 25. Fremover vil Kommissionen for alle medlemsstater og sammen med medlemsstaternes ansvarlige myndighe- der undersøge samtlige de anvendte kontrolprocedurer for at finde frem til mulige forbedringer og gøre rede for disse i en fjerde rapport. 3. 26. Finder Kommissionen imidlertid, at den kan fore- tage en sådan undersøgelse på grundlag af sine nuvæ- rende beføjelser, opstår spørgsmålet, hvorfor undersøgel- sen ikke har fundet sted på et tidligere tidspunkt. Kræver undersøgelsen derimod øgede beføjelser til Kommissio- nen, bør Kommissionen oplyse, hvilke nye forhold der er (36) I medfør af artikel 6 i direktiv 77/799/EØF. (37) SEK(92) 280 af 24. februar 1992 og KOM(95) 354 af 20. juli 1995. C 356/10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 fremkommet, siden Kommissionen i 1996 som følge af Rådets modstand trak et forslag til en forordning tilbage, som ville have givet Kommissionen mulighed for kontrol på stedet hos de nationale forvaltninger med henblik på eventuelle henstillinger (38). Rapporter om det administrative samarbejde 3. 27. Kommissionen offentliggjorde i 1994 og 1997 to rapporter om gennemførelse af Rådets forordning (EØF) nr. 218/92 om administrativt samarbejde på momsområ- det (39). I den første rapport beskrev Kommissionen de administrative systemer på fællesskabsplan og på natio- nalt plan, samt hvorledes VIES-systemet fungerede. Kom- missionen konkluderede, at systemet fungerede tilfreds- stillende, selv om det efter Rettens mening er behæftet med visse svagheder, som Retten har gjort rede for i sin årsberetning for 1994 (40). I rapporten påpegedes bl. a. , at der siden gennemførelsen af det indre marked ikke var konstateret nye former for svig. Kommissionen kom også ind på udsigterne med hensyn til gensidig bistand. Udvik- lingen af det edb-baserede »Skatte-SCENT«-net blev præ- senteret som et fremtidigt effektivt instrument til bekæm- pelse af svig. »Skatte-SCENT«-nettet tager sigte på mål- rettet udveksling af oplysninger mellem kontrolmyndighe- derne med henblik på at bekæmpe svig. Ifølge rapporten regner man endvidere med, at der vil ske en intensivering af anvendelsen af direktiv 76/308/EØF om gensidig bi- stand ved inddrivelse af fordringer. 3. 28. Kommissionen evaluerer i sin anden rapport det administrative samarbejde og den gensidige bistand i 1994 og 1995. Kommissionen fastslår, at disse mulighe- der endnu ikke udnyttes i tilstrækkeligt omfang til at muliggøre en tilfredsstillende kontrol af fællesskabstrans- aktionerne i samtlige medlemsstater. Rapporten indehol- der endvidere anbefalinger med hensyn til fremtidige tiltag på såvel fællesskabsplan som nationalt plan. I rapporten erkendes også, at Fællesskabet ikke har nogen strategi for bekæmpelsen af svig. Denne mangel tilskrives dels det begrænsede mandat, der oprindelig blev givet SCAC’s underudvalg for bekæmpelse af svig, dels visse medlemsstaters manglende vilje til at samarbejde multila- teralt i sager om formodet svig. Kommissionen finder, at den hjælp, den kan yde ved koordineringen af Fællesska- bets indsats på dette område, begrænses af, at der i (38) KOM(94) 283 af 14. juli 1994. (39) KOM(94) 262 endelig udg. af 23. juni 1994 og KOM(96) 681 endelig udg. af 8. januar 1997. (40) EFT C 303 af 14. 11. 1995, punkt 1. 90–1. 111. modsætning til told- og landbrugsområderne ikke er tilstrækkelig hjemmel. Det Stående Udvalg for Administrativt Samarbejde (SCAC) og dets underudvalg for Bekæmpelse af Svig (AFS) Arbejdet i Underudvalget for Bekæmpelse af Svig 3. 29. AFS, som har en repræsentant for Kommissionen som formand, skal samle »medlemsstaternes erfaringer, navnlig for så vidt angår nye former for skatteunddra- gelse eller skattesvig« (41). AFS har i de første år navnlig arbejdet på at få etableret et edb-baseret net til udveks- ling af oplysninger, det såkaldte »Skatte-SCENT« til brug ved bekæmpelsen af svig (jf. punkt 3. 27). Men dette system er stort set ikke blevet brugt af medlemsstaterne, som er meget tilbageholdende med at udveksle oplysnin- ger om svig. 3. 30. Først i 1996 gjorde SCAC noget for at puste nyt liv i Underudvalget for Bekæmpelse af Svig. Underudval- gets mandat blev udvidet, og der blev vedtaget et nyt arbejdsprogram. Man iværksatte en undersøgelse for at få vurderet omfanget af momssvig i EU. Medlemsstaterne blev anmodet om at give oplysninger om de væsentligste afdækkede tilfælde af svig i 1995 med det formål at typebestemme tilfældene efter forskellige kriterier (som f. eks. omsætning, erhvervssektor og antallet af ansatte i de pågældende virksomheder) (42). Knap 500 tilfælde er blevet analyseret, men det er af flere grunde et spørgsmål, om den undersøgte stikprøve er repræsentativ. De under- søgte tilfældes repræsentativitet afhænger af de nationale kontrolsystemer, og Kommissionen har ikke testet disse kontrolsystemers effektivitet (jf. punkt 3. 22–3. 25) og især ikke, om systemerne er tilpasset de nye risici for svig (jf. punkt 1. 6–1. 9). Endvidere har de indsamlede oplysninger ofte været ufuldstændige og uensartede. 3. 31. Med forbehold for disse problemer er undersøgel- sens konklusioner følgende: a) En væsentlig andel af dem, der begår momssvig, er firmaer uden ansatte eller firmaer med under fem ansatte, som har været momsregistreret i flere år. b) Af de ni former for svig, som undersøgelsen har peget på, er de to hyppigste former manglende angivelse af salgsmoms (32 %) og misbrug af fradragsretten for indgående moms (25 %). I de svigtilfælde, der invol- verer transaktioner mellem medlemsstaterne, vedrører 14 % af tilfældene overtrædelse af reglerne i ordnin- (41) Forordning (EØF) nr. 218/92, artikel 11. (42) Efter denne undersøgelse besluttede AFS-udvalget at gennem- føre en ny undersøgelse om de svigtilfælde, der bliver afsløret i første halvår 1998. Med denne undersøgelse ønsker under- udvalget at få et bedre kendskab til hyppigheden af sagerne, til de mekanismer, der anvendes, og til de beløb, der er involveret ved svig baseret på fiktive selskaber, »karruselmo- deller« og ved transaktioner inden for Fællesskabet. 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 356/11 gen for samhandel inden for Fællesskabet, 9 % over- trædelse af import-/eksportreglerne, mens 3 % af til- fældene vedrører svig ved brug af »karruselmodel- len« (43). c) Næsten halvdelen af de afgiftspligtige, der er involve- ret i »karruselsvig« eller fiktive selskaber, er blevet momsregistreret efter 1992. De væsentligste und- dragne beløb synes at stamme fra disse former for svig (44). d) De samme svigmekanismer anvendes i hele Fællesska- bet. e) De rutinemæssige momskontroller spiller i alle til- fælde en væsentlig rolle i afsløringen af svig. Der foretages krydsrevision af fakturaer for at afsløre misbrug af fradragsretten. Hvad angår samhandelen mellem medlemsstaterne er kontrolmetoden brug af de oplysninger, der udveksles med andre medlemssta- ter. Andet arbejde udført af SCAC D e t a d m i n i s t r a t i v e s a m a r b e j d e 3. 32. For at vurdere effektiviteten af instrumenterne til rådighed for det administrative samarbejde som fastsat i Fællesskabets lovgivning vedrørende kontrol med multi- nationale selskaber har SCAC med hjemmel i direktivet om gensidig bistand mellem de kompetente myndigheder i 1994 og 1995 foretaget kontrolundersøgelser i samråd med andre medlemsstater (45). 3. 33. Undersøgelserne har vist, at de pågældende instru- menter kan give myndighederne bedre muligheder for at kontrollere de multinationale virksomheders aktiviteter, men at de støder på en række retlige og praktiske vanskeligheder, som er til hinder for et 100 % effektivt samarbejde. 3. 34. SCAC har i 1997 drøftet en række konkrete foranstaltninger, som medlemsstaterne skal træffe for at implementere udvalgets anbefalinger i den anden rapport om det administrative samarbejde (jf. punkt 3. 28). Der kan f. eks. være tale om at fastlægge minimumsgrænser for momskontrolpersonalets brug af VIES-databasen, sik- ring af medlemsstaternes deltagelse i den multilaterale kontrol og afkortning af fristerne for besvarelse af anmodninger om oplysninger fra andre medlemsstater. Alle medlemsstater undtagen tre har vedtaget disse mål i deres helhed. Disse medlemsstater vil fra første kvartal (43) Svig efter »karruselmodellen« involverer en kæde af selskaber (reelle eller fiktive). Modellen går ud på for hvert enkelt selskab at opnå en række uberettigede momsfordele (fradrag eller tilbagebetaling). Samtidig udviskes sporene efter varerne, som påstås eksporteret, mens de i virkeligheden er solgt på det sorte marked. (44) Dok. SCAC 26 rev. 1 af 20. oktober 1997. (45) Jf. artikel 4, stk. 2 og 3, i direktiv 77/799/EØF. regelmæssigt aflægge 1998 fremskridt. rapport om de skete Gensidig bistand til inddrivelse af tilgodehavender 3. 35. Spørgsmålet om gensidig bistand til inddrivelse af tilgodehavender på området »indirekte skatter« er flere gange blevet rejst i SCAC. Det viste sig hurtigt, at systemet er behæftet med adskillige mangler. Kommissio- nen har efter en undersøgelse i 1995 identificeret fem kategorier af problemer: a) store forskelle mellem medlemsstaterne, hvad angår inddrivelsesbeføjelser b) ingen retlig ligebehandling mellem medlemsstaternes indbyrdes tilgodehavender og nationale tilgodehaven- der c) lav prioritering af inddrivelse af tilgodehavender for andre medlemsstater d) langsomme, komplekse og svært forståelige procedu- rer for gensidig bistand e) blot at opspore visse skyldnere er forbundet med problemer. 3. 36. Man har for længst erkendt, at den gensidige bistand til inddrivelse af tilgodehavender fungerer dårligt. Kommissionen er nu ved at udarbejde forslag til lovgiv- ning om ændring af de eksisterende aftaler. Programmer for administrativt samarbejde 3. 37. For at få det indre markeds afgiftssystemer til at fungere bedre forelagde Kommissionen i april 1997 Eu- ropa-Parlamentet og Rådet et handlingsprogram (Fisca- lis) (46) med tre målsætninger: Embedsmænd i afgiftsad- ministrationerne skal opnå et godt kendskab til fælles- skabsretten, der skal etableres et effektivt samarbejde såvel mellem medlemsstaterne indbyrdes som mellem medlemsstaterne og Kommissionen, og de administrative procedurer skal forbedres yderligere. Fiscalis-program- met, der betegnes som første fase af det nye fælles momssystem (jf. punkt 1. 10–1. 15) er i realiteten en femårig forlængelse (fra 1. januar 1998 til 31. december 2002) af det gamle Mattheus Tax-program (47) og en omgruppering og permanent videreførelse af forskellige eksisterende foranstaltninger, som f. eks. VIES-systemet, Skatte-SCENT og de multilaterale kontrolforanstaltnin- ger, der tidligere blev finansieret over forskellige kapitler i budgettet. SCAC fungerer som forvaltningskomite´, hvor det inden for rammerne af forordning (EØF) nr. 218/92 (46) KOM(97) 175 af 23. april 1997. (47) Rådets beslutning af 29. oktober 1993, EFT L 280 af 13. 11. 1993. s. 27. C 356/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 fungerer som rådgivende komite´ (jf. punkt 3. 2 og 3. 3). Det var Kommissionens opfattelse, at koordinering af disse forskellige foranstaltninger inden for det administra- tive samarbejde såvel i medlemsstaterne som i Kommis- sionen ville skabe væsentlige forbedringer. Nogle med- lemsstater tog imidlertid forbehold over for programfor- slaget, og efter at der var blevet forelagt et ændret forslag i november 1997 (48), blev programmet endeligt vedtaget den 30. marts 1998 (49). Afdelingen for Koordinering af Foranstaltninger til Bekæmpelse af Bedrageri (UCLAF) 3. 38. De ansatte, der i Kommissionens forskellige gene- raldirektorater i forvejen beskæftigede sig med bekæmpel- sen af svig, blev omgrupperet i 1995 som led i en omorganisering af UCLAF for at forbedre effektiviteten. På momsområdet medførte ændringerne kun flytning af e´n ansat til UCLAF. I dag er der to midlertidigt ansatte. Disse er fuldtidsbeskæftiget med bekæmpelse af moms- svig under chefen for det kontor, der har ansvaret for de egne indtægter. 3. 39. Hvad angår de utilstrækkelige bevillinger til bekæmpelse af momssvig gør UCLAF gældende, at der ikke er tilstrækkelig hjemmel til at legitimere en fælles- skabsindsats mod momssvig, og at der i øvrigt mangler opbakning fra visse medlemsstaters side. Dette står i modsætning til situationen på told- og landbrugsområdet, hvor medlemsstaterne skal meddele Kommissionen om- fanget af afslørede uregelmæssigheder. Det skal yderligere bemærkes, at mindst e´n medlemsstat som følge af utilstrækkelig hjemmel på nationalt plan ikke finder det muligt at samarbejde med UCLAF. i databasen 3. 40. Der er ikke gjort forsøg på at udnytte tilgængelige oplysninger fra andre kilder. Der er således ikke med udgangspunkt IRENE, som registrerer omfanget af toldsvig, foretaget noget skøn over momssvig ved import fra tredjelande. Ganske vist påhviler det medlemsstaterne at inddrive momsbeløbene, men Kom- missionen har heller ikke ført systematisk tilsyn for at verificere reglerne for momsinddrivelse og inddrivel- sesprocenterne. 3. 41. UCLAF afholder dog koordinationsmøder mellem medlemsstaternes forskellige tjenester, når der forekom- mer tilfælde af tværnational svig. I møderne deltager i givet fald repræsentanter for toldmyndighederne, politiet og skattemyndighederne. Der afholdes også seminarer for at fremme kontakter og udvekslinger af synspunkter (48) KOM(97) 621 af 24. november 1997. (49) Europa-Parlamentets og Rådets beretning nr. 888/98/EF af 30. marts 1998, EFT L 126 af 28. 4. 1998, s. 1. mellem eksperter om praktiske metoder til påvisning og bekæmpelse af momssvig. 3. 42. Efter den nylige genoptagelse af arbejdet i SCAC’s Underudvalg for Bekæmpelse af Svig, hvis ene formand er UCLAF, som samtidig benytter sig af lejligheden til at gøre sit arbejde kendt, finder UCLAF, at grænserne for dens overtalelsesforsøg er nået. UCLAF finder det afgørende for medlemsstaterne, at disse går med til at udveksle deres oplysninger om momssvig. UCLAF mener, at afde- lingens indsats på fællesskabsplan kræver en ændring af retsgrundlaget. Risiko for svig ved visse særordninger Fjernsalg 3. 43. Ved fjernsalg (50), hvor varer leveres til privatper- soner i en medlemsstat af virksomheder etableret uden for denne medlemsstat, opkræves momsen i oprindelses- landet. Dette er under forudsætning af, at sælgerens omsætning ikke overstiger en bestemt grænse, der fast- sættes af destinationsmedlemsstaten, og at der ikke er tale om varer pålagt punktafgifter. Overskrides omsætnings- grænsen (35 000 eller 100 000 ECU afhængigt af med- lemsstaten), gælder en særlig undtagelsesordning. Sælge- ren skal i så fald lade sig momsregistrere i destinations- medlemsstaten og, hvis det kræves, udpege en momsre- præsentant i destinationsstaten, som er ansvarlig for momsangivelserne. 3. 44. Det er vanskeligt at kontrollere overholdelsen af omsætningsgrænsen og eventuelt forpligtelsen til at ind- sende momsangivelse. I nogle af de undersøgte medlems- stater er virksomhederne ikke forpligtet til særskilt angi- velse af den afgiftspligtige fjernsalgsomsætning til andre EU-lande. Der er reelle muligheder for, at der ikke finder beskatning sted, fordi medlemsstaterne ikke regelmæssigt udveksler informationer, og fordi kontrollen er begræn- set. 3. 45. Hvis omsætningsgrænsen er overskredet, og oprin- delsesmedlemsstatens moms er lavere end destinations- medlemsstatens, har sælgeren endvidere ikke nogen inter- esse i at gøre opmærksom på, at omsætningsgrænsen er overskredet. Gør han opmærksom på, at grænsen er overskredet, er resultatet, at han bliver undergivet kom- plicerede administrative og angivelsesmæssige krav, der er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat. Afgiftsmyn- dighederne i sælgerens hjemland har heller ingen interesse i at kontrollere overholdelsen af grænsen, da en overskri- delse heraf vil medføre indtægtstab for sælgerens hjem- land. (50) Fjernsalg (f. eks. postordresalg) er blevet defineret som enhver levering af goder, hvor transporten udføres af sælge- ren eller for dennes regning. Køberne skal være privatperso- ner, afgiftspligtige personer uden fradragsret for momsen eller ikke-afgiftspligtige juridiske personer (artikel 28b i direktiv 77/388/EØF). 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 356/13 Afgiftsfrit salg inden for Fællesskabet 3. 46. I princippet skulle det afgiftsfrie salg inden for Fællesskabet være ophørt, efter at det indre marked var en realitet den 1. januar 1993. Ministerrådet har dog fastsat en overgangsperiode — indtil 30. juni 1999 — for at give de berørte erhvervssektorer mulighed for at forbe- rede sig til afskaffelsen af det afgiftsfrie salg inden for Fællesskabet. For at modvirke, at de rejsende overskrider de mængdemæssige og beløbsmæssige grænser for afgifts- fritagelse, er medlemsstaterne blevet enige om en mini- mumskontrol (51), som skal udøves af sælgerne under de nationale skattemyndigheders kontrol. Endelig skal Kom- missionen »på baggrund af de praktiske erfaringer. undersøge, hvordan medlemsstaternes kontrol fungerer. og snarest muligt aflægge rapport. om udøvelsen af denne kontrol og, om nødvendigt, foreslå eventuelle passende foranstaltninger til vedtagelse så tidligt som muligt og under ingen omstændigheder senere end den 31. december 1993«. 3. 47. Kommissionen aflagde rapport i juli 1996 (52). Rapportens konklusion er, at ingen medlemsstat har indført et effektivt kontrolsystem, at denne situation kan medføre konkurrencefordrejning, ikke alene mellem butikkerne, men også mellem de forskellige transportmid- ler, og at den nævnte praksis sandsynligvis har reduceret grundlaget for Fællesskabets egne indtægter. Kommissio- nen bemærker endvidere, at de erhvervsdrivende langt fra har forberedt sig til afskaffelsen af det afgiftsfrie salg, men tværtimod udviklet salget, især på bilfærger, ved at øge salgsarealet og vareudbuddet. 3. 48. I strid med Rådets retningslinjer er der ikke fore- slået foranstaltninger til afhjælpning af situationen. Kom- missionen mener nemlig, at det i betragtning af medlems- staternes åbenbare uvilje mod at gennemføre en mini- mumskontrol, og fordi særordningen udløber den 30. juni 1999, ville være omsonst at foreslå strengere forplig- telser. 4. KONKLUSION Bedre beskyttelse af de finansielle interesser på EU- plan de disponible midler. Dette gælder især, når den svigag- tige handling ikke har budgetmæssige følger for en med- lemsstat, som derfor ikke har grund til at gribe ind (jf. navnlig 2. 2–2. 8, 3. 12, 3. 15–3. 17, 3. 20–3. 21, 3. 28, 3. 35–3. 37, 3. 39, 3. 44–3. 45, 3. 47–3. 48). 4. 2. Ligesom tilfældet er for Fællesskabets forsendelses- ordning, kan det indvirke på momsopkrævningen, da »Den Europæiske Union nu er fanget i en af sine egne grundlæggende selvmodsigelser: Den har et indre marked, hvor personer og varer bevæger sig frit over de interne grænser, samtidig med at de myndigheder, der har til opgave at forvalte og holde orden på dette marked, fortsat er bundet af de samme grænser. I praksis findes der et indre marked for bedrageri, men ikke for lovhånd- hævelse« (53). Rettens undersøgelse af omfanget af de mistede momsindtægter (interne og tværnationale) viser i øvrigt, at der er tale om store beløb (54). 4. 3. En ensartet retlig definition af strafbare tilfælde, retsforfølgningsprocedurer og sanktioner ville føre til, at samme adfærd straffes på samme måde i alle medlemssta- terne. Forskelle i de nationale definitioner af svig og dermed i de anvendte sanktioner kan svække den afskrækkende virkning, strafforfølgningen af de svigagtige handlinger har. Det samme gælder for de særlige natio- nale regler for idømmelse af straf og forældelse (jf. navnlig 2. 1, 2. 4–2. 8). 4. 4. For at afhjælpe de mangler og uoverensstemmelser, der skader bekæmpelsen af svig og det strafferetlige samarbejde medlemsstaterne imellem, er der indgået en konvention om beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser. Konventionen, der blev underskrevet i 1995, men som endnu ikke er trådt i kraft, skal sikre større overensstemmelse mellem medlemsstaternes strafferetlige bestemmelser ved at fastsætte normer for mindstestraf. På trods af, at momsindtægterne finansierer næsten halvde- len af Fællesskabets budget, er momsindtægter ikke omfattet af konventionen. Derfor er beskyttelsesniveauet for disse egne indtægter ikke ens i samtlige medlemsstater (jf. navnlig 2. 2–2. 3). 4. 1. Bekæmpelsen af svig er generelt præget af mangel på en samlet strategi med heraf følgende risiko for, at snævre nationale interesser får forrang, hvilket kan føre til spredning af indsatsen og ineffektiv udnyttelse af 4. 5. De lovgivningsmæssige og administrative forskelle er risici, som kan udnyttes af personer, som kender smuthullerne i de forskellige retlige systemer. Forskellene i medlemsstaternes evne til at bekæmpe svig effektivt er også risici. Harmonisering af de nationale myndigheders (51) »Retningslinjer vedrørende kontrol med det afgiftsfrie salg i Fællesskabet som vedtaget af Ministerrådet den 14. december 1992«. KOM(96) 245 endelig udg. af 26. juli 1996, bilag 3. (52) Rapport om medlemsstaternes forhandlerkontrolsystemer. KOM(96) 245 endelig udg. af 26. 7. 1996. (53) Dok. PE 220. 895/endelig (A4-0053/97) af 20. februar 1997, bind I, afsnit 10. 5. 2. (54) Jf. Den Europæiske Revisionsrets særberetning nr. 6/98 »Sta- tus over ordningen for moms- og BNI-indtægter«, punkt 4. 16–4. 19. C 356/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 kontrolmetoder og -strategier vil gøre det muligt at bekæmpe et fænomen, der bliver stadig mere multinatio- nalt, mere effektivt (jf. navnlig 3. 6–3. 8). 4. 6. Kommissionens ansvar for gennemførelsen af fælles- skabsretten i medlemsstaterne og momsunddragelsernes virkninger på fællesskabsbudgettet kræver en mere beslutsom indsats. De seminarer og andre uddannelsesini- tiativer, som Kommissionen står for, giver de nationale embedsmænd mulighed for at udveksle nyttige erfaringer. Disse foranstaltninger kan imidlertid ikke fratage Kom- missionen ansvaret for at påvise manglerne i de nationale systemer til bekæmpelse af svig og ansvaret for at foreslå de pågældende medlemsstater egnede løsninger på proble- merne (jf. navnlig 3. 22–3. 26, 3. 38–3. 42, 3. 48). 4. 7. Med udsigten til, at der bliver vedtaget en endelig ordning, skal en række forudsætninger opfyldes. Flere af dem var allerede en betingelse for, at den nuværende ordning kunne fungere ordentligt, så der bør snarest muligt gøres noget på dette område. Forskellene i anven- delsen af momslovgivningerne har skabt en yderst kom- pleks situation og total mangel på retssikkerhed for de fleste erhvervsdrivende, hvilket i øvrigt kan være til fordel for overtræderne af momslovgivningen. Et andet område, der kræver hurtig handling, er harmoniseringen af de nationale myndigheders indsats (jf. navnlig 1. 10–1. 15). 4. 8. Det nuværende overgangssystem indeholder særord- ninger, som dels er meget vanskelige at kontrollere, dels giver mulighed for svig og konkurrencefordrejning. Med- lemsstaterne og Kommissionen bør overveje disse ordnin- gers berettigelse og sikre sig, at der indføres virkelig effektive kontrolsystemer (jf. navnlig 3. 43–3. 47). skab til de eksisterende instrumenter hos især de lokale myndigheder. Instrumenterne bør derfor gøres langt mere anvendelige, ligesom der bør gøres en indsats for at gøre medlemsstaterne mindre forbeholdne over for systemet med udveksling af oplysninger om svig (jf. navnlig 3. 15–3. 17). 4. 10. Oplysningerne om samhandelen inden for Fælles- skabet bør, uanset hvor de kommer fra, forbedres væsentligt, og især må oplysningerne gøres mere udtøm- mende, hvis de skal være til nogen nytte i bekæmpelsen af svig (jf. navnlig 3. 18–3. 19). 4. 11. Da tidsfaktoren ofte spiller en væsentlig rolle i svigmekanismerne, bør medlemsstaternes skattemyndighe- der have lettere og hurtigere adgang til at samarbejde (jf. navnlig 3. 20–3. 21). Evalueringsinstrumenter 4. 12. Risikoanalyse kan være en hjælp, når kontrolar- bejdet skal prioriteres. Men for at bekæmpe momssvig effektivt skal medlemsstaterne indføre systemer til vurde- ring af problemets omfang. Især bør det regelmæssigt undersøges, hvor effektivt kontrolforanstaltningerne fun- gerer, ligesom kontrolresultaterne bør evalueres (jf. navn- lig 3. 6). 4. 13. Sanktionssystemet og anvendelsen af sanktionerne evalueres ikke sanktionernes effektivitet, afskrækkende virkning og proportionalitet. Der bør hur- tigst muligt rettes op på denne fejl (jf. navnlig 2. 9). ikke, især Forbedring af det administrative samarbejde og udveks- lingen af oplysninger mellem medlemsstaterne 4. 9. Instrumenterne til brug for samarbejdet mellem medlemsstaterne udnyttes ikke fuldt ud, selv om Rettens og visse nationale kontrolinstansers undersøgelser viser, at når instrumenterne rent faktisk bruges, har det som regel en positiv virkning på retsforfølgningen af de afslø- rede tilfælde af svig. Den manglende udnyttelse skyldes ofte procedurernes langsommelighed og manglende kend- 4. 14. Hvad angår inddrivelse af unddragne beløb, bør medlemsstaterne have oplysninger om de foretagne berig- tigelser og de inddrevne beløb, så de kan måle, hvor effektivt deres kontrolprocedurer fungerer og få klarlagt fænomenets omfang (jf. navnlig 3. 14). 4. 15. Kommissionen er forpligtet til at udarbejde rap- porter, og ved samme lejlighed burde indsatsen og fremskridtene på både fællesskabsplan og nationalt plan evalueres (jf. navnlig 3. 23–3. 25). Vedtaget af Revisionsretten i Luxembourg på mødet den 2. juli 1998. På Revisionsrettens vegne Bernhard FRIEDMANN Formand 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 356/15 KOMMISSIONENS SVAR 1. MOMS OG MOMSINDTÆGTER Revision foretaget af Retten sammen med visse nationale revisionsorganer 1. 16. Kommissionen er både enig med Revisionsretten i, at VIES-systemet stadig lider af visse mangler, og at de nationale kontrolmetoder ikke i tilstrækkelig grad tager hensyn til risikoen for momsunddragelse som følge af afskaffelsen af de fiskale grænser. Specielt er det admi- nistrative samarbejde endnu ikke i det daglige blevet integreret i de nationale kontrolmetoder. På baggrund af Revisionsrettens bemærkninger i sin års- beretning om regnskabsåret 1995 har Kommissionen taget skridt til nøjere at kontrollere udviklingen med hensyn til medlemsstaternes momsprovenu. Resultaterne af de bilaterale drøftelser, der efterfølgende har fundet sted med alle medlemsstaterne, blev drøftet på mødet mellem direktørerne for indirekte beskatning den 24. marts 1998. Ved den lejlighed tilsluttede medlemsstaterne sig den operationelle procedure, Kommissionen havde foreslået med hensyn til automatisk meddelelse til Kom- missionen af oplysninger om momsindtægter og om årsa- gerne til ændringer i disse. 2. MOMSSVIG INDEN FOR FÆLLESSKABET Ingen fælles definition af svig 2. 3. Kommissionen beklager, at Rådet har indtaget den holdning, at moms ikke skal omfattes af konventionen, hvilket er i strid med Fællesskabets og medlemsstaternes finansielle interesser. 3. BESKYTTELSE AF FÆLLESSKABETS FINANSIELLE IN- TERESSER PÅ OMRÅDET MOMS I FORBINDELSE MED SAMHANDELEN MELLEM MEDLEMSSTATERNE Medlemsstaternes indsats Kontrolstrategier 3. 6. Kommissionen er alvorligt bekymret over dette pro- blem, som er fælles for mange medlemsstater. Detaljerede og nøjagtige tal for resultaterne af indsatsen for at bekæmpe svig er, som Revisionsretten siger, et vigtigt led til at skaffe feedback til forbedring af metoderne til bekæmpelse af svig. — er nødvendigt at foretage kontrol af tidligere af sælgeren fakturerede momsbetalinger. En medlemsstat har været banebrydende med hensyn til denne form for kontrol af »revisionsbordet«, og Kommissionen har i sin tredje rapport i henhold til artikel 12 anbefalet mere omfattende brug af denne form for kontrol. Afstemning af data 3. 11. Kommissionen er enig i Revisionsrettens opfattelse af disse uoverensstemmelser. Kommissionen understre- gede i sin tredje artikel 12-rapport behovet for hurtig adgang til alle relevante informationskilder. Adgang til andre medlemsstaters lovgivninger 3. 12. Kommissionen er enig i, at det er vigtigt for medlemsstaterne at være godt informeret om hinandens afgiftsordninger og myndigheder. Kommissionen selv har en vigtig opgave med hensyn til at udbrede disse oplys- ninger. Omfanget af dette arbejde (og den dermed føl- gende oversættelsesbyrde) må ikke undervurderes. Arbej- det er da også blevet påbegyndt. Inden for rammerne af Matthaeus-afgiftsprogrammet har Kommissionen rund- sendt grundlæggende vejledninger til alle de nationale afgiftsmyndigheder på tre sprog. Fiscalis-programmet indeholder en bestemmelse om, at Fællesskabet skal udar- bejde manualer og vejledninger om de nationale ordnin- ger og myndigheder. Udveksling af oplysninger mellem medlemsstater 3. 15. Kommissionen deler Revisionsrettens bekymring over, at den ikke er i stand til at opnå nogen aftale med medlemsstaterne om, hvilke specifikke oplysninger der skal udveksles. Medlemsstaterne tilslutter sig fortsat prin- cipielt dette samarbejde, men afviser samtidig at foretage nogen klart defineret informationsudveksling på EU- plan. 3. 17. Revisionsrettens bemærkning afspejler svagheden ved fakultative bestemmelser i EU-lovgivningen om infor- mationsudveksling. Medlemsstaterne udnytter sjældent fordelene ved sådanne fakultative bestemmelser, og derfor må man sætte spørgsmålstegn ved deres hensigtsmæssig- hed på dette område. 3. 18. Kommissionen har konsekvent opfordret medlems- staterne til at afhjælpe disse svagheder. Imidlertid bør brugen af VIES-systemet som kontrolmetode med en sådan krydskontrol ikke overvurderes. 3. 7. Kommissionen er enig i, at det også — selv om der foretages omfattende kontrol af tilbagebetaling af moms 3. 19. Kommissionen deler Revisionsrettens bekymring gående ud på, at omkostningerne ved at opfylde disse C 356/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 kontrolkrav vil være for store i forhold til det kontrol- mæssige udbytte. Kommissionen er også enig i, at VIES- systemet ikke kan tilpasses sektormæssige undersøgelser. Kommissionen konkluderer, at VIES-systemets begræns- ninger som et fremtidigt kontrolværktøj er indlysende. EU-værktøjer, der tager hensyn til rentabiliteten, og som sætter medlemsstaterne i stand til at prioritere i forhold til risikoen, er den eneste langsigtede løsning. EU-værktø- jer, der indebærer en sektormæssig behandling af proble- merne, er også vigtige fremover. 3. 20. Kommissionen er enig i Revisionsrettens analyse. Udveksling af informationer om fiktive selskaber og de ansvarlige for disse er afgørende nødvendig, hvis det indre marked ikke skal blive et tilflugtssted for svindlere. Den modvilje, Revisionsretten har bemærket hos med- lemsstaterne med hensyn til at foretage denne form for informationsudveksling, afspejler klart medlemsstaternes grundlæggende holdning til administrativt samarbejde. 3. 21. Kommissionen er enig i Revisionsrettens analyse. Samarbejdet mellem embedsmænd i marken er en forud- sætning for et vellykket samarbejde. Direktiv 77/799/EØF indeholder bestemmelser om informationsudveksling mel- lem lokale kontorer. Igen er der kun tale om en fakultativ bestemmelse, som disse medlemsstater sjældent benytter. Modviljen hos medlemsstaternes centraladministration med hensyn til at uddelegere informationsudvekslingen til eksperter på området er skuffende og afspejler igen klart medlemsstaternes grundlæggende holdning til administra- tivt samarbejde. Kommissionens indsats Periodiske rapporter Rapporter om de nationale systemer 3. 22. –3. 26. Kommissionen accepterer Revisionsrettens kritik af de tidligere artikel 12-rapporter og de spørgs- mål, denne rejser med hensyn til Kommissionens intentio- ner fremover. Imidlertid tager Revisionsrettens bemærk- ninger ikke højde for det forhold, at Kommissionen har måttet arbejde inden for nogle praktiske grænser. Indhol- det af de første to rapporter i henhold til artikel 12 var begrænset derved, at Kommissionen helt og holdent er afhængig af medlemsstaterne, når den ønsker oplysninger om deres nationale kontrolsystemer, og endvidere derved, at Kommissionen, der ikke er nogen afgiftsmyndighed, manglede detaljeret erfaring med hensyn til og forståelse for, hvordan kontrollen foregår. Hvis man tager dette i betragtning, kan man bedre forstå Kommissionens holdning. I forbindelse med de første to rapporter var Kommissionens første opgave at forstå kontrolsituationen i medlemsstaterne (hvilket er meget kompliceret). For at blive taget alvorligt måtte Kommis- sionen vise, at den havde kendskab til kontrolprocedu- rerne. I forbindelse med den tredje rapport måtte Kom- missionen gøre rede for sin holdning til kontrol, hvilket den også gør i rapporten. Først efter disse indledende stadier kunne Kommissionen gå i gang med den vanskelige opgave, det er indgående at studere hver enkelt medlemsstats kontrolsystem og frem- komme med henstillinger. Som det fremgår af tredje rapport, har Kommissionen til hensigt sammen med med- lemsstaterne at studere alle deres kontrolprocedurer, idet den benytter tredje rapport som udgangspunkt eller refe- rence. Fjerde rapport vil indeholde undersøgelsens resul- tater. På et område, hvor Kommissionen ikke har bemyndigelse til at forpligte medlemsstaterne til at ændre deres kontrol- ordninger, giver det mening for Kommissionen først at udvikle sin egen ekspertise på området. Det er langt mere sandsynligt, at medlemsstaterne vil gennemføre henstillin- ger om ændringer, der er et resultat af en dybere forståelse af den meget komplicerede kontrol. Det Stående Udvalg for Administrativt Samarbejde (SCAC) og dets Underudvalg for Bekæmpelse af Svig (AFS) Arbejdet i Underudvalget for Bekæmpelse af Svig 3. 29. Kommissionen deler Revisionsrettens opfattelse med hensyn til brugen af »Skatte-SCENT«-systemet. Kommissionen har i nogen tid forsøgt at afhjælpe denne situation, men i sidste instans er det medlemsstaternes opgave. Visse medlemsstaters meget ringe brug af syste- met afspejler igen deres holdning til administrativt samar- bejde. Gensidig bistand til inddrivelse af tilgodehavende 3. 36. Kommissionen vedtog den 25. juni 1998 (KOM(98) 364) et forslag til Rådets afgørelse om æn- dring af Rådets direktiv 76/308/EØF om gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer. Dette forslag udvider direk- tivets anvendelsesområde, fjerner visse begrænsninger med hensyn til brugen af det, garanterer automatisk anerkendelse af det juridiske instrument, sikrer ligebe- handling mellem indenlandske fordringer og fordringer mellem medlemsstaterne indbyrdes og skaber større gen- nemsigtighed med hensyn til hver enkelt medlemsstats indsats i forbindelse med dens anvendelse og opfyldelse af dette direktivs forpligtelser. Afdelingen for koordinering af bekæmpelse af bedrageri (UCLAF) foranstaltninger til 3. 39. Kommissionen er enig i, at UCLAF har en vigtig opgave med hensyn til at styrke indsatsen til bekæmpelse af momssvig. UCLAF’s vigtigste rolle er at koordinere og bistå medlemsstaterne i bekæmpelsen af momssvig, efter- som det er dem, der først og fremmest har ansvaret for denne indsats. Manglende retsgrundlag og visse medlems- staters tøven med hensyn til at acceptere legitimiteten af 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 356/17 foranstaltninger på EU-plan til bekæmpelse af momssvig viser, hvorfor UCLAF’s ressourcer stadig kan benyttes mere effektivt på andre områder. 3. 40. Det ville være vanskeligt, om ikke umuligt, at benytte andre tilgængelige informationskilder, specielt IRENE-databasen, til at danne sig et skøn over momssvi- gets omfang i forbindelse med import fra tredjelande, og desuden ville en sådan indsats være meget ressourcekræ- vende. For at få kendskab til de momsbeløb, der er unddraget i specifikke tilfælde, ville det være nødvendigt at have kendskab til varen, landet og momssatsen for hver enkelt transaktion. Endvidere ville det være nødven- digt at have kendskab til, hvilken type uregelmæssighed der var tale om: Hvis varer f. eks. er blevet forkert klareret ved import for at opnå en lavere toldsats, er den eneste moms, der er unddraget, momsen på den ekstra told (ikke moms på varernes fulde værdi). Endvidere ville skønnet ikke være fuldstændigt, fordi oplysningerne kun omfatter tilfælde, der drejer sig om toldsvig. Eftersom moms på import næsten altid kan refunderes importøren, når han er momsregistreret, er det faktiske afgiftstab endnu vanskeligere at beregne. Ikke desto mindre accep- terer Kommissionen, at der bør gøres en indsats for at benytte tilgængelige oplysninger overalt, hvor dette er muligt, til at fremkomme med skøn over de momsbeløb, der bedrages for, og den er ved at undersøge, hvad der kan gøres i denne sammenhæng. 4. KONKLUSION påvise manglerne i de nationale systemer til bekæmpelse af svig og ansvaret for at foreslå medlemsstaterne egnede løsninger. Kommissionen er enig i, at det er nødvendigt med en mere massiv indsats. Som det fremgår af bemærk- ningerne under punkt 3. 22–3. 26, er Kommissionen fuldt ud engageret i denne indsats. Kommissionen er imidlertid klar over, at chancerne for, at medlemsstaterne efterkom- mer dens henstillinger, ene og alene afhænger af disses faktiske anvendelighed. Indtil for nylig har Kommissionen ikke haft tilstrækkelige erfaringer til at udarbejde en sådan dybtgående evaluering og henstillinger som fore- slået af Revisionsretten. De seneste års erfaringer giver Kommissionen mulighed for nu at påtage sig det ansvar, Revisionsretten hentyder til. 4. 8. Undtagelsesordninger og særordninger om beskat- ning på bestemmelsesstedet har haft to hovedformål, nemlig gennem afgiftsordningen at sikre, at afgiftsprove- nuet tilfalder den medlemsstat, hvor forbruget finder sted, og at medlemsstaterne kan fortsætte med at benytte forskellige momssatser. Det er lige nøjagtig disse ordnin- ger, der komplicerer vort nuværende system på følgende måder: — de tilskynder de afgiftspligtige til ikke længere at opfylde deres fiskale forpligtelser, der vurderes at være for indviklede og for dyre, og — de vanskeliggør ligeledes anvendelsen af de midler, der skal benyttes til kontrol af afgiftsmyndighederne. Bedre beskyttelse af de finansielle interesser på EU- plan 4. 1. –4. 5. , 4. 9. –4. 15. Kommissionen er enig i Revisions- rettens bemærkninger. Den er ved at overveje, hvad der kan gøres på EU-plan for at afhjælpe problemerne. 4. 6. Kommissionen er enig i Revisionsrettens synspunkt, der går ud på, at Kommissionen har ansvaret for at Alene en afgiftsordning, der sikrer bevægelighed mellem medlemsstaterne for varer, for hvilke alle afgifter er betalt, kan fjerne problemerne med kontrol af varer, der udveksles afgiftsfrit i samhandelen inden for Fællesskabet. Kommissionen har aldrig skjult sin kritik af særordnin- I sit for beskatning på bestemmelsesstedet. gerne arbejdsprogram for det indre marked har den klart tilkendegivet, at den foretrækker et system med beskat- ning på oprindelsesstedet, der udformes således, at det er foreneligt med et virkeligt indre marked og overflødiggør særordningerne med beskatning på bestemmelsesstedet


title: Resolution on regional planning and the European Spatial Development Perspective

eurovoc_concepts:
EU regional policy
European Region
exchange parity
leisure
regional planning

formats: html print


title: Decision on the common position adopted by the Council with a view to adopting a Council Regulation concerning the granting of Community financial assistance for actions of an innovative nature to promote combined transport (C4-0173/ 98 96/0207(SYN))(Cooperation procedure: second reading)

eurovoc_concepts:
EU financing
carriage of goods
combined transport
common transport policy
hiring


title: Reglamento (CE) n° 1416/98 de la Comisión de 2 de julio de 1998 por el que se fija el elemento corrector aplicable a la restitución para los cereales

eurovoc_concepts:
cereals
export refund

formats: pdf print

text: L 189/8 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 3. 7. 98 REGLAMENTO (CE) No 1416/98 DE LA COMISI(cid:222)N de 2 de julio de 1998 por el que se fija el elemento corrector aplicable a la restituci(cid:155)n para los cereales LA COMISI(cid:222)N DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) no 1766/92 del Consejo, de 30 de junio de 1992, por el que se establece una organizaci(cid:155)n com(cid:156)n de mercados en el sector de los cereales (1), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 923/96 de la Comisi(cid:155)n (2), y, en particular, el apartado 8 de su art(cid:146)culo 13, Considerando que, en virtud de lo dispuesto en el apar- tado 8 del art(cid:146)culo 13 del Reglamento (CEE) no 1766/92, la restituci(cid:155)n que se aplica a una exportaci(cid:155)n que deba realizarse durante el per(cid:146)odo de validez del certificado ser(cid:145), si as(cid:146) se solicitare, la aplicable a las exportaciones de cereales el d(cid:146)a de la presentaci(cid:155)n de la solicitud de certifi- cado; que, en tal caso, puede aplicarse a la restituci(cid:155)n un elemento corrector; Considerando que el Reglamento (CE) no 1501/95 de la Comisi(cid:155)n, de 29 de junio de 1995, por el que se esta- blecen las disposiciones de aplicaci(cid:155)n del Reglamento (CEE) no 1766/92 del Consejo en lo que respecta a la concesi(cid:155)n de las restituciones por exportaci(cid:155)n y las medidas que deben adoptarse en caso de perturbaci(cid:155)n en el sector de los cereales (3), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 2052/97 (4), permite la fijaci(cid:155)n de un elemento corrector para los productos a que se refiere la letra c) del apartado 1 del art(cid:146)culo 1 del Reglamento (CEE) no 1766/92; que elemento corrector debe calcularse atendiendo a los elementos que figuran en el art(cid:146)culo 1 del Reglamento (CE) no 1501/95; ese Considerando que la situaci(cid:155)n del mercado mundial o las exigencias espec(cid:146)ficas de determinados mercados pueden requerir la diferenciaci(cid:155)n del elemento corrector de acuerdo con su destino; mismo procedimiento y puede ser modificado en el inter- valo entre dos fijaciones; Considerando que los tipos representativos de mercado definidos en el art(cid:146)culo 1 del Reglamento (CEE) no 3813/ 92 del Consejo (5), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 150/95 (6), se utilizan para convertir importe expresado en las monedas de los terceros el pa(cid:146)ses y sirven de base para la determinaci(cid:155)n de los tipos de conversi(cid:155)n agraria de las monedas de los Estados miembros; que las disposiciones de aplicaci(cid:155)n y de deter- minaci(cid:155)n de tales conversiones se establecen en el Regla- mento (CEE) no 1068/93 de la Comisi(cid:155)n (7), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 961/ 98 (8); Considerando que de las disposiciones anteriormente mencionadas se desprende que el elemento corrector debe fijarse con arreglo al Anexo del presente Regla- mento; Considerando que las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comit(cid:130) de gesti(cid:155)n de los cereales, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Art(cid:146)culo 1 Se fija en el Anexo el elemento corrector aplicable a las restituciones fijadas por anticipado para las exportaciones de cereales, contemplado en las letras a), b) y c) del apartado 1 del art(cid:146)culo 1 del Reglamento (CEE) no 1766/ 92, excepto para la malta. Art(cid:146)culo 2 Considerando que el elemento corrector debe fijarse al mismo tiempo que la restituci(cid:155)n y de acuerdo con el El presente Reglamento entrar(cid:145) en vigor el 3 de julio de 1998. El presente Reglamento ser(cid:145) obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 2 de julio de 1998. Por la Comisi(cid:155)n Franz FISCHLER Miembro de la Comisi(cid:155)n (1) DO L 181 de 1. 7. 1992, p. 21. (2) DO L 126 de 24. 5. 1996, p. 37. (3) DO L 147 de 30. 6. 1995, p. 7. (4) DO L 287 de 21. 10. 1997, p. 14. (5) DO L 387 de 31. 12. 1992, p. 1. (6) DO L 22 de 31. 1. 1995, p. 1. (7) DO L 108 de 1. 5. 1993, p. 106. (8) DO L 135 de 8. 5. 1998, p. 5. 3. 7. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 189/9 del Reglamento de la Comisi(cid:155)n, de 2 de julio de 1998, por el que se fija el elemento corrector aplicable a la restituci(cid:155)n para los cereales ANEXO C(cid:155)digo de producto Destino (1) Corriente 7 1er plazo 8 2o plazo 9 3er plazo 10 4o plazo 11 5o plazo 12 6o plazo 1 (en ecus/t) 1001 10 00 9200 1001 10 00 9400 1001 90 91 9000 1001 90 99 9000 1002 00 00 9000 1003 00 10 9000 1003 00 90 9000 1004 00 00 9200 1004 00 00 9400 1005 10 90 9000 1005 90 00 9000 1007 00 90 9000 1008 20 00 9000 1101 00 11 9000 1101 00 15 9100 1101 00 15 9130 1101 00 15 9150 1101 00 15 9170 1101 00 15 9180 1101 00 15 9190 1101 00 90 9000 1102 10 00 9500 1102 10 00 9700 1102 10 00 9900 1103 11 10 9200 1103 11 10 9400 1103 11 10 9900 1103 11 90 9200 1103 11 90 9800 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 01 01 (cid:190) 01 (cid:190) 01 (cid:190) 01 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 01 01 01 01 01 (cid:190) (cid:190) 01 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 01 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 0 (cid:190) 0 (cid:190) 0 (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 0 0 0 0 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) –1,50 0 (cid:190) 0 (cid:190) 0 (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 0 0 0 0 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) –3,50 0 (cid:190) 0 (cid:190) 0 (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 0 0 0 0 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) –6,00 0 (cid:190) 0 (cid:190) 0 (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) –8,00 –8,00 –8,00 –8,00 –8,00 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) –7,50 0 (cid:190) 0 (cid:190) 0 (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) –8,00 –8,00 –8,00 –8,00 –8,00 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (1) Los destinos se identificar(cid:145)n como sigue: 01 todos los terceros pa(cid:146)ses. Nota: Las zonas ser(cid:145)n las que se delimitan en el Reglamento (CEE) no 2145/92 de la Comisi(cid:155)n (DO L 214 de 30. 7. 1992, p. 20), modificado


title: Regulamento (CE) nº 1416/98 da Comissão de 2 de Julho de 1998 que fixa a correcção aplicável à restituição em relação aos cereais

text: L 189/8 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 3. 7. 98 REGULAMENTO (CE) Nº 1416/98 DA COMISS(cid:212)O de 2 de Julho de 1998 que fixa a correc(cid:135)(cid:209)o aplic(cid:145)vel (cid:133) restitui(cid:135)(cid:209)o em rela(cid:135)(cid:209)o aos cereais A COMISS(cid:212)O DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CEE) nº 1766/92 do Conselho, de 30 de Junho de 1992, relativo (cid:133) organiza(cid:135)(cid:209)o comum dos mercados no sector dos cereais (1), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 923/96 da Comiss(cid:209)o (2), e, nomeadamente, o nº 8 do seu artigo 13º, Considerando que, por for(cid:135)a do nº 8 do artigo 13º do Regulamento (CEE) nº 1766/92, a restitui(cid:135)(cid:209)o aplic(cid:145)vel (cid:133)s exporta(cid:135)(cid:210)es de cereais no dia do dep(cid:155)sito do pedido de certificado deve ser aplicada, a pedido, a uma exporta(cid:135)(cid:209)o a realizar durante o prazo de validade do certificado; que, neste caso, pode ser aplicada uma correc(cid:135)(cid:209)o (cid:133) restitui(cid:135)(cid:209)o; Considerando que o Regulamento (CE) nº 1501/95 da Comiss(cid:209)o, de 29 de Junho de 1995, que estabelece normas de execu(cid:135)(cid:209)o do Regulamento (CEE) nº 1766/92 do Conselho, no que diz respeito (cid:133) concess(cid:209)o de restitui- (cid:135)(cid:210)es (cid:133) exporta(cid:135)(cid:209)o, bem como (cid:133)s medidas a tomar em caso de perturba(cid:135)(cid:209)o, no sector dos cereais (3), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 2052/97 (4), permitiu a fixa(cid:135)(cid:209)o de uma correc(cid:135)(cid:209)o para os produtos constantes do nº 1, al(cid:146)nea c), do artigo 1º do Regulamento (CEE) nº 1766/92; que esta correc(cid:135)(cid:209)o deve ser calculada atendendo aos elementos constantes do artigo 1º do Regulamento (CE) nº 1501/95; Considerando que a situa(cid:135)(cid:209)o do mercado mundial ou as exig(cid:136)ncias espec(cid:146)ficas de determinados mercados podem tornar necess(cid:145)ria a diferencia(cid:135)(cid:209)o da correc(cid:135)(cid:209)o segundo o destino; Considerando que a correc(cid:135)(cid:209)o deve ser fixada simultanea- mente (cid:133) restitui(cid:135)(cid:209)o e segundo o mesmo processo; que pode ser alterada no intervalo de duas fixa(cid:135)(cid:210)es; Considerando que as taxas representativas de mercado, definidas no artigo 1º do Regulamento (CEE) nº 3813/92 do Conselho (5), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 150/95 (6), s(cid:209)o utilizadas para converter o montante expresso em moedas dos pa(cid:146)ses terceiros e est(cid:209)o na base de determina(cid:135)(cid:209)o das taxas de convers(cid:209)o agr(cid:146)colas das moedas dos Estados-membros; que as regras de aplica(cid:135)(cid:209)o e determina(cid:135)(cid:209)o relativas a essas convers(cid:210)es foram estabelecidas no Regulamento (CEE) nº 1068/93 da Comiss(cid:209)o (7), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 961/98 (8); Considerando que, das disposi(cid:135)(cid:210)es anteriormente refe- ridas, resulta que a correc(cid:135)(cid:209)o deve ser fixada em confor- midade com o anexo do presente regulamento; Considerando que as medidas previstas no presente regu- lamento est(cid:209)o em conformidade com o parecer do Comit(cid:130) de Gest(cid:209)o dos Cereais, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1º A correc(cid:135)(cid:209)o aplic(cid:145)vel (cid:133)s restitui(cid:135)(cid:210)es fixadas antecipada- mente em rela(cid:135)(cid:209)o (cid:133)s exporta(cid:135)(cid:210)es de cereais, referida no nº 1, al(cid:146)neas a), b) e c), do artigo 1º do Regulamento (CEE) nº 1766/92, com excep(cid:135)(cid:209)o do malte, est(cid:145) fixada no anexo. Artigo 2º O presente regulamento entra em vigor em 3 de Julho de 1998. O presente regulamento (cid:130) obrigat(cid:155)rio em todos os seus elementos e directamente aplic(cid:145)vel em todos os Estados-membros. Feito em Bruxelas, em 2 de Julho de 1998. Pela Comiss(cid:209)o Franz FISCHLER Membro da Comiss(cid:209)o (1) JO L 181 de 1. 7. 1992, p. 21. (2) JO L 126 de 24. 5. 1996, p. 37. (3) JO L 147 de 30. 6. 1995, p. 7. (4) JO L 287 de 21. 10. 1997, p. 14. (5) JO L 387 de 31. 12. 1992, p. 1. (6) JO L 22 de 31. 1. 1995, p. 1. (7) JO L 108 de 1. 5. 1993, p. 106. (8) JO L 135 de 8. 5. 1998, p. 5. 3. 7. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 189/9 do regulamento da Comiss(cid:209)o, de 2 de Julho de 1998, que fixa a correc(cid:135)(cid:209)o aplic(cid:145)vel (cid:133) restitui(cid:135)(cid:209)o em rela(cid:135)(cid:209)o aos cereais ANEXO C(cid:155)digo do produto Destino (1) Corrente 7 1º per(cid:146)odo 8 2º per(cid:146)odo 9 3º per(cid:146)odo 10 4º per(cid:146)odo 11 5º per(cid:146)odo 12 6º per(cid:146)odo 1 (Em ECU/t) 1001 10 00 9200 1001 10 00 9400 1001 90 91 9000 1001 90 99 9000 1002 00 00 9000 1003 00 10 9000 1003 00 90 9000 1004 00 00 9200 1004 00 00 9400 1005 10 90 9000 1005 90 00 9000 1007 00 90 9000 1008 20 00 9000 1101 00 11 9000 1101 00 15 9100 1101 00 15 9130 1101 00 15 9150 1101 00 15 9170 1101 00 15 9180 1101 00 15 9190 1101 00 90 9000 1102 10 00 9500 1102 10 00 9700 1102 10 00 9900 1103 11 10 9200 1103 11 10 9400 1103 11 10 9900 1103 11 90 9200 1103 11 90 9800 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 01 01 (cid:190) 01 (cid:190) 01 (cid:190) 01 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 01 01 01 01 01 (cid:190) (cid:190) 01 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 01 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 0 (cid:190) 0 (cid:190) 0 (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 0 0 0 0 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) –1,50 0 (cid:190) 0 (cid:190) 0 (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 0 0 0 0 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) –3,50 0 (cid:190) 0 (cid:190) 0 (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 0 0 0 0 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) –6,00 0 (cid:190) 0 (cid:190) 0 (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) –8,00 –8,00 –8,00 –8,00 –8,00 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) –7,50 0 (cid:190) 0 (cid:190) 0 (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) –8,00 –8,00 –8,00 –8,00 –8,00 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (1) Os destinos s(cid:209)o identificados do seguinte modo: 01 todos os pa(cid:146)ses terceiros. Nota: As zonas s(cid:209)o as delimitadas pelo Regulamento (CEE) nº 2145/92 da Comiss(cid:209)o (JO L 214 de 30. 7. 1992, p. 20), alterado


title: Verordnung (EG) Nr. 1413/98 der Kommission vom 2. Juli 1998 zur Aufhebung der Verordnung (EG) Nr. 727/98 zur Aussetzung mehrerer durch die Verordnungen (EG) Nr. 1898/97 und (EG) Nr. 1899/97 zur Festlegung der den Schweinefleischsektor bzw. die Sektoren Geflügelfleisch und Eier betreffenden Durchführungsbestimmungen zu der Verordnung (EG) Nr. 3066/95 des Rates eröffneten Konzessionen

eurovoc_concepts:
Czechia
customs duties
import licence
import policy
pigmeat
poultrymeat

text: 3. 7. 98 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften L 189/3 VERORDNUNG (EG) Nr. 1413/98 DER KOMMISSION vom 2. Juli 1998 zur Aufhebung der Verordnung (EG) Nr. 727/98 zur Aussetzung mehrerer durch die Verordnungen (EG) Nr. 1898/97 und (EG) Nr. 1899/97 zur Festlegung der den Schweinefleischsektor bzw. die Sektoren Gefl(cid:129)gelfleisch und Eier betreffenden Durchf(cid:129)hrungsbestimmungen zu der Verordnung (EG) Nr. 3066/95 des Rates er(cid:148)ffneten Konzessionen DIE KOMMISSION DER EUROP(cid:142)ISCHEN GEMEINSCHAFTEN (cid:190) gest(cid:129)tzt auf den Vertrag zur Gr(cid:129)ndung der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaft, gest(cid:129)tzt auf die Verordnung (EG) Nr. 3066/95 des Rates vom 22. Dezember 1995 (cid:129)ber Zugest(cid:132)ndnisse in Form von gemeinschaftlichen Zollkontingenten f(cid:129)r bestimmte landwirtschaftliche Erzeugnisse und zur autonomen und befristeten Anpassung bestimmter in den Europa- Abkommen vorgesehener Zugest(cid:132)ndnisse f(cid:129)r landwirt- schaftliche Erzeugnisse, um dem im Rahmen der multila- teralen Handelsverhandlungen der Uruguay-Runde geschlossenen (cid:154)bereinkommen (cid:129)ber die Landwirtschaft Rechnung zu tragen (1), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verord- nung (EG) Nr. 1595/97 (2), insbesondere auf Artikel 8, in Erw(cid:132)gung nachstehender Gr(cid:129)nde: Mehrere der durch die Verordnung (EG) Nr. 3066/95 f(cid:129)r Schweinefleisch- bzw. Gefl(cid:129)gelfleischerzeugnisse er(cid:148)ff- neten Konzessionen wurden ausgesetzt durch die Verord- nung (EG) Nr. 703/98 des Rates (3) zur Aussetzung bestimmter Zugest(cid:132)ndnisse gem(cid:132)ß der Verordnung (EG) Nr. 3066/95. Die einschl(cid:132)gigen Durchf(cid:129)hrungsbestim- mungen wurden erlassen durch die Verordnung (EG) Nr. 727/98 der Kommission (4). Durch die Verordnung (EG) Nr. 1406/98 der Kommis- sion (5) sind die Maßnahmen aufgehoben, die festgelegt wurden durch Artikel 1 der Verordnung (EG) Nr. 703/98. Die Verordnung (EG) Nr. 727/98 sollte deshalb ebenfalls aufgehoben werden. Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme der zust(cid:132)ndigen Verwal- tungsaussch(cid:129)sse (cid:190) HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Die Verordnung (EG) Nr. 727/98 wird aufgehoben. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am 3. Juli 1998 in Kraft. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Br(cid:129)ssel, den 2. Juli 1998 F(cid:129)r die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission (1) ABl. L 328 vom 30. 12. 1995, S. 31. (2) ABl. L 216 vom 8. 8. 1997, S. 1. (3) ABl. L 98 vom 31. 3. 1998, S. 1. (4) ABl. L 100 vom 1. 4. 1998, S. 49. (5) ABl. L 188 vom 2. 7. 1998, S. 25


title: Risoluzione sui diritti sindacali transnazionali nell'Unione europea

eurovoc_concepts:
marketing
revision of the Treaty (EU)
social dialogue
social partners
trade union rights


title: Risoluzione sul commercio equo e solidale

eurovoc_concepts:
developing countries
motherhood
trade policy