title: Padomes Regula (EK) Nr. 1687/98 (1998. gada 20. jūnijs), ar ko Komisijas Regulu (EK) Nr. 1749/96 groza attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kurus iekļauj saskaņotajā patēriņa cenu indeksā

eurovoc_concepts:
EU Member State
consumer price
goods and services
harmonisation of prices
price index

text: 10/1. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 119 31998R1687 L 214/12 EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS 31. 7. 1998. PADOMES REGULA (EK) Nr. 1687/98 (1998. gada 20. jūnijs), ar ko Komisijas Regulu (EK) Nr. 1749/96 groza attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kurus iekļauj saskaņotajā patēriņa cenu indeksā EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, tomēr ir inflācijas procesa būtiska daļa, kas ietekmē patērētājus, un tādēļ tās ir jāņem vērā SPCI; ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes Regulu (EK) 2494/95 (1995. gada 23. oktobris) par saskaņotajiem patēriņa cenu indeksiem (1), un jo īpaši tā 4. pantu un 5. panta 3. punktu, tā kā Statistikas programmu komiteja (SPK) nav sniegusi atzi- numu tās priekšsēdētāja noteiktajā laikā, tā kā šajā gadījumā saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 2494/95 14. panta 2. punktā ir nekavējoties jāiesniedz Pado- noteikto procedūru Komisijai mei priekšlikums par veicamiem pasākumiem; ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. ņemot vērā Eiropas Centrālās Bankas atzinumu (2), tā kā atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 2494/95 5. panta 1. punkta b) apakšpunktam, sākot ar 1997. gada janvāri, katrai dalībvalstij ir jāuzrāda saskaņotais patēriņa cenu indekss (SPCI), tā kā prasība uzrādīt SPCI neliedz dalībvalstīm iespēju publicēt savus nesa- skaņotus valsts inflācijas indeksus, kas var būt vajadzīgi valsts politikas nolūkiem; tā kā Komisijas Regula (EK) Nr. 1749/96 (1996. gada 9. sep- tembris) par sākotnējiem īstenošanas pasākumiem Padomes Regulai (EK) Nr. 2494/95 par saskaņotajiem patēriņa cenu indeksiem (3) prasa, lai SPCI sākumā aptvertu tikai tās preces un pakalpojumus, ko iekļauj visos valsts patēriņa cenu indeksos (PCI) vai lielākajā to daļā, tā kā ir vajadzīgas saskaņotas to cenu definīcijas, kuras izmanto SPCI nolūkiem, jo īpaši attiecībā uz noteikumiem par subsīdijām, atlaidēm un kompensācijām, tā kā vēl arvien nav definēta teritorija un iedzīvotāju skaits, ko iekļauj SPCI; tā kā Regulas (EK) Nr. 2494/95 3. pants prasa, lai SPCI pamatā būtu to preču un pakalpojumu cenas, kas nopērkami dalīb- valsts ekonomiskajā teritorijā patērētāju tiešo vajadzību apmie- rināšanai, tā kā cenas, ko patērētāji šādos pirkumos faktiski nemaksā, kā arī iespēju cenas vai procentu maksājumi, nav izmantojami patēriņa cenu inflācijas starptautiskiem salīdzinā- jumiem; tā kā ir atzīts, ka izmaiņām kompensācijās nevajadzētu ietekmēt inflācijas pasākumus plašākā mērogā, bet tā kā tās (1) OV L 257, 27. 10. 1995. , 1. lpp. (2) Atzinums sniegts 1998. gada 14. publicēts). (3) OV L 229, 10. 9. 1996. , 3. lpp. jūlijā (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav 1. pants Regulu (EK) Nr. 1749/96 groza šādi: 1. Regulas I pielikumu aizstāj ar šās regulas I a un I b pieli- kumu; 2. Regulas 1. panta pirmajā ievilkumā svītro vārdu “sākotnēji”; 3. Regulas 2. panta a) punktu aizstāj ar šādu tekstu: “a) 1) a) 2) SPCI “iekļautās preces un pakalpojumi” ir tās preces un pakalpojumi, kas ietilpst mājsaimniecības gala patēriņa izdevumos, kas minēti a) 2) punktā. Tos klasificē četrciparu kategorijām un apakškategorijām, kas dotas I a pielikumā, pamato- joties uz starptautisko klasifikāciju, un nosauc par IPK/SPCI (individuāla patēriņa klasifikācija pēc nolūka, kas pielāgota SPCI vajadzībām). saskaņā ar “Mājsaimniecības gala patēriņa izdevumi” ir tā gala patēriņa izdevumu daļa, ko mājsaimniecības veic naudas operācijās vienā vai abos laika periodos, ko salīdzina, kura precizēta I b pielikumā. Ja vien nav ievēro definīcijas I b pielikums noteikts citādi, 1995. gada Eiropas norēķinu sistēmā (ENS), kas paredzēta 2223/96 (*). “Mājsaimniecības gala patēriņa izdevumi” ir izde- vumi par precēm un pakalpojumiem, ko izmanto, lai tieši apmierinātu personu vajadzības, vai nu sakarā ar: ar Regulu (EK) Nr. a) 2. a) pastāvīgo iedzīvotāju mājsaimniecībām valsts teritorijā vai ārzemēs, vai 120 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 10/1. sēj. a) 2. b) a) 2. c) iedzīvotāju pastāvīgo mājsaimniecībām valsts teritorijā, vai un iebraucēju to mājsaimniecību kopumu, kas iekļautas valsts mājsaimniecību budžeta pētījumā. a) 3) a) 4) Cenas, kas izmantotas SPCI, ir iepirkuma cenas, ko mājsaimniecības maksājušas, lai iegādātos atsevišķas preces un pakalpojumus naudas operācijās. Ja pre- ces un pakalpojumi patērētājiem bijuši pieejami par brīvu, bet vēlāk faktiskā cena par tiem ir iekasēta, tad, aprēķinot SPCI, ir jāņem vērā nulles cenas un faktiskās cenas starpība un otrādi. SPCI “vērtības” ir mājsaimniecību kopējie izdevumi attiecībā uz vienu tādu preču un pakalpojumu kate- goriju, kas iekļauta SPCI; tās izsaka kā daļu no kopējiem izdevumiem attiecībā uz visām iekļau- tajām precēm un pakalpojumiem. (*) OV L 310, 13. 11. 1996. , 1. lpp. ” 4. Regulas 3. pantu aizstāj ar šādu: “3. pants SPCI iekļautās preces un pakalpojumi Par salīdzināmiem uzskata SPCI, kuri noteikti, pama- 1. tojoties uz cenu izmaiņām un vērtējumiem attiecībā uz katru no mājsaimniecību gala patēriņa izdevumu katego- rijām, kas dotas Ia pielikumā un kas pārsniedz vienu tūkstošo daļu no kopējiem izdevumiem attiecībā uz visām šīm iekļautajām kategorijām, kas paredzētas 2. punktā. SPCI iekļautās preces un pakalpojumus paplašina 2. šādi: a) pirmajam SPCI, kas paredzēts 1997. gada janvārī, dalīb- valstis apstrādā datus, kas savākti attiecībā uz tām kate- gorijām, kas ierakstītas slejā “sākotnēji iekļautās preces un pakalpojumi”, kā norādīts I a pielikumā; b) pēc tam, bet ne pirms SPCI, ko uzrāda 1999. gada decembrim, dalībvalstis apstrādā datus, kas savākti arī par tām kategorijām, kas ierakstītas slejā “1999. gada decembris”, kā norādīts Ia pielikumā. ” 5. Regulas 4. pantā vārdus “I pielikumā” aizstāj ar vārdiem “I a pielikumā”. 2. pants Ņemot vērā ar atzinumus, ko sniegusi komiteja, kas izveidota ar Lēmumu Nr. 89/382/EEK, Euratom (1), Komisija divu gadu laikā pēc šā regulas spēkā stāšanās datuma sastāda ziņojumu un iesniedz to Padomei. Ziņojums izvērtē šā regulas noteikumu jo īpaši mājsaimniecības gala patēriņa izdevumu darbību, jēdzienu saistībā ar attiecīgiem alternatīviem jēdzieniem. Pēc šā ziņojuma Komisija vajadzības gadījumā var iesniegt Padomei attiecīgus priekšlikumus par grozījumiem šajā regulā. 3. pants Šī regula stājas spēkā 20. dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, 1998. gada 20. jūlijā Padomes vārdā — priekšsēdētājs W. MOLTERER (1) OV L 181, 28. 6. 1989. , 47. lpp. 10/1. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 121 SPCI preču un pakalpojumu uzskaitījumā ietilpst šādas IPK/SPCI kategorijas: I a PIELIKUMS IPK/SPCI pozīcija PĀRTIKA UN BEZALKOHOLISKIE DZĒRIENI Pārtika Maize un graudu izstrādājumi Gaļa Zivis Piens, siers un olas Eļļas un tauki Augļi Dārzeņi, tai skaitā kartupeļi un citi bumbuļi Sākotnēji iekļautās preces un pakalpojumi, 1997. gada janvāris Pievienotās preces un pakalpojumi 1999. gada decembris Izslēgtās preces un pakalpojumi pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena Cukurs, ievārījums, medus, sīrupi, šokolāde un konditorejas izstrādājumi pilna cena Pārtikas produkti, citur neminēti Bezalkoholiskie dzērieni Kafija, tēja un kakao Minerālūdens, bezalkoholiskie dzērieni un sulas ALKOHOLISKIE DZĒRIENI UN TABAKA Alkoholiskie dzērieni Stiprie alkoholiskie dzērieni Vīns Alus Tabaka Tabaka Narkotikas APĢĒRBS UN APAVI Apģērbs Audumi Gatavi apģērbi Citi apģērba veidi un aksesuāri Apģērba ķīmiskā tīrīšana, labošana un noma Apavi Kurpes un citi apavi Apavu labošana un noma 02. 3. 1. Narkotikas pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena MĀJOKĻI, ŪDENS, ELEKTRĪBA, GĀZE UN CITI KURINĀMĀ VEIDI Mājokļa reālā īres maksa Mājokļa reālā īres maksa, kuru sedz īrnieki Citi reālie īres maksājumi Mājokļa īres maksājumi Mājokļa īres maksājumi, ko maksā īpašnieki- iemītnieki Citi noteiktie īres maksājumi daļēja (10) daļēja (10) pilna cena (11) pilna cena (11) izslēgtas izslēgti (12) izslēgti (12) Kods 01. 01. 1. 01. 1. 1. 01. 1. 2. 01. 1. 3. 01. 1. 4. 01. 1. 5. 01. 1. 6. 01. 1. 7. 01. 1. 8. 01. 1. 9. 01. 2. 01. 2. 1. 01. 2. 2. 02. 02. 1. 02. 1. 1. 02. 1. 2. 02. 1. 3. 02. 2. 02. 2. 1. 02. 3. 03. 03. 1. 03. 1. 1. 03. 1. 2. 03. 1. 3. 03. 1. 4. 03. 2. 03. 2. 1. 03. 2. 2. 04. 04. 1. 04. 1. 1. 04. 1. 2. 04. 2. 04. 2. 1. 04. 2. 2. 122 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 10/1. sēj. IPK/SPCI pozīcija Sākotnēji iekļautās preces un pakalpojumi, 1997. gada janvāris Pievienotās preces un pakalpojumi 1999. gada decembris Izslēgtās preces un pakalpojumi Kods 04. 3. 04. 3. 1. 04. 3. 2. 04. 4. 04. 4. 1. 04. 4. 2. 04. 4. 3. 04. 4. 4. 04. 5. 04. 5. 1. 04. 5. 2. 04. 5. 3. 04. 5. 4. 04. 5. 5. 05. 05. 1. 05. 1. 1. 05. 1. 2. 05. 1. 3. 05. 2. Mājokļa parastā uzturēšana un remonts Ražojumi mājokļa parastai uzturēšanai un remontam Pakalpojumi mājokļa parastai uzturēšanai un remontam Citi ar mājokli saistīti pakalpojumi Atkritumu savākšana Kanalizācijas pakalpojumi Ūdens apgāde Citi ar mājokli saistīti pakalpojumi, citur neminēti Elektrība, gāze un citi kurināmā veidi Elektrība Gāze Šķidrais kurināmais Cietais kurināmais Karstais ūdens, tvaiks un ledus MĀJAS APRĪKOJUMS, SADZĪVES TEHNIKA UN REGULĀRA MĀJOKĻA UZTURĒŠANA KĀRTĪBĀ Mēbeles, aprīkojums un rotājumi, paklāji un citi grīdas segumi un remonti Mēbeles un iekārtas Paklāji un citi grīdas segumi Mēbeļu, iekārtu un grīdas segumu remonts Interjera audumi 05. 2. 1. Interjera audumi 05. 3. 05. 3. 1. 05. 3. 2. 05. 3. 3. 05. 4. Apkures un ēdiena gatavošanas ierīces, ledusskapji, veļas mazgājamās mašīnas un līdzīgas lielas mājsaimniecības ierīces, tai skaitā piederumi un remontdarbi Lielas mājsaimniecības ierīces, gan elektriskas, gan citas Nelielas elektriskas mājsaimniecības ierīces Mājsaimniecības ierīču remonts Stikla trauki, galda piederumi un mājsaimniecības piederumi 05. 4. 1. Stikla trauki, galda piederumi un virtuves piederumi 05. 5. 05. 5. 1. 05. 5. 2. 05. 6. 05. 6. 1. 05. 6. 2. 06. 06. 1. Darbarīki un instrumenti darbam mājā un dārzā Lielākie darbarīki un instrumenti Nelieli darbarīki un dažādi piederumi Preces un pakalpojumi regulārai mājas uzturēšanai Īslaicīgi lietojamas preces mājai Sadzīves pakalpojumi un mājas uzturēšanas pakalpojumi VESELĪBA Medikamenti, ārstniecības ierīces un iekārtas pilna cena (15) pilna cena (15) pilna cena (15) pilna cena (13) pilna cena (13) daļēja (14) daļēja (14) daļēja (14) pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena 06. 1. 1. Medikamenti, ārstniecības ierīces un iekārtas daļēja (16) pilna cena (17) 06. 2. 06. 2. 1. 06. 2. 2. 06. 2. 3. 06. 3. 06. 3. 1. Ambulatori pakalpojumi Medicīnas pakalpojumi Zobārstniecības pakalpojumi Vidējā medicīniskā personāla pakalpojumi Slimnīcas pakalpojumi Slimnīcas pakalpojumi (18) pilna cena (17) pilna cena (17) pilna cena (17) 10/1. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 123 Kods IPK/SPCI pozīcija 07. 07. 1. TRANSPORTS Transporta līdzekļu pirkumi 07. 1. 1. A. Jaunas automašīnas 07. 1. 1. B. Lietotas automašīnas 07. 1. 2. 07. 1. 3. 07. 2. 07. 2. 1. 07. 2. 2. 07. 2. 3. 07. 2. 4. 07. 3. 07. 3. 1. 07. 3. 2. 07. 3. 3. Motocikli Divriteņi Personisko transporta iekārtu izmantošana Rezerves daļas un piederumi Degvielas un smērvielas Uzturēšana un remonts Citi pakalpojumi saistībā ar personisko transportu Transporta pakalpojumi Dzelzceļa pasažieru transports Pasažieru pārvadāšana pa ceļu Pasažieru pārvadāšana pa gaisu 0. 7. 3. 4. Pasažieru pārvadāšana pa jūras un iekšzemes ūdensceļiem 07. 3. 5. 07. 3. 6. 08. 08. 1. 08. 1. 1. 08. 1. 2. 08. 1. 3. 09. 09. 1. 09. 1. 1. 09. 1. 2. 09. 1. 3. 09. 1. 4. 09. 1. 5. 09. 2. 09. 2. 1. 09. 2. 2. 09. 3. 09. 3. 1. 09. 3. 2. 09. 3. 3. 09. 4. 09. 4. 1. 09. 4. 2. 09. 4. 3. Citi maksas transporta pakalpojumi Kombinētas biļetes SAKARI Sakari Pasta pakalpojumi Telefona un telefaksa aparāti Telefona, telegrāfa un telefaksa pakalpojumi ATPŪTA UN KULTŪRA Audiovizuālie, fotogrāfijas un datu apstrādes piederumi un iekārtas, tai skaitā remonts Ierīces skaņas un attēlu uztveršanai, ierakstīšanai un reproducēšanai Fotografēšanas un filmēšanas ierīces un optiskie instrumenti Datu apstrādes iekārtas Attēla un skaņas ierakstīšanas līdzekļi Audiovizuālo, fotografēšanas un datu apstrādes iekārtu un piederumu remonts Citi galvenie ilgtermiņa priekšmeti atpūtas un kultūras vajadzībām Citi galvenie ilgtermiņa priekšmeti atpūtas un kultūras vajadzībām Citu galveno ilgtermiņa atpūtas un kultūras vajadzību apmierināšanai domāto priekšmetu remonts Citi atpūtas priekšmeti un ierīces, puķes, dārzi un mājas dzīvnieki Spēles, rotaļlietas un vaļasprieka priekšmeti, iekārtas sportam, kempin- gam un atpūtai brīvā dabā Dārzkopība Mājas dzīvnieki Atpūtas un kultūras pakalpojumi Sporta un atpūtas pakalpojumi Kultūras pakalpojumi Azartspēles Sākotnēji iekļautās preces un pakalpojumi, 1997. gada janvāris Pievienotās preces un pakalpojumi 1999. gada decembris Izslēgtās preces un pakalpojumi pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena (19) pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena (20) pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena (21) pilna cena (22) izslēgtas 124 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 10/1. sēj. Kods IPK/SPCI pozīcija 09. 5. Laikraksti, grāmatas un kancelejas preces 09. 5. 1. Grāmatas 09. 5. 2. Laikraksti un žurnāli 09. 5. 3. Dažādi poligrāfiskie izdevumi 09. 5. 4. Kancelejas preces un zīmēšanas piederumi 09. 6. Tūrisma ceļojumi — bez ceļojuma apdrošināšanas 09. 6. 1. Tūrisma ceļojumi — bez ceļojuma apdrošināšanas 10. 10. 1. 10. 1. 1. 10. 1. 2. 10. 1. 3. 10. 1. 4. 11. 11. 1. 11. 1. 1. 11. 1. 2. 11. 2. IZGLĪTĪBA Izglītības pakalpojumi Pirmskolas un pamatizglītība Vidējā izglītība Augstākā izglītība Izglītība ar nenosakāmu līmeni VIESNĪCAS, KAFEJNĪCAS UN RESTORĀNI Sabiedriskā ēdināšana Restorāni un kafejnīcas Ēdnīcas Viesnīcu pakalpojumi Sākotnēji iekļautās preces un pakalpojumi, 1997. gada janvāris Pievienotās preces un pakalpojumi 1999. gada decembris Izslēgtās preces un pakalpojumi daļēja (23) pilna cena pilna cena daļēja (23) pilna cena daļēja (25) pilna cena (24) pilna cena (24) pilna cena (24) pilna cena (24) pilna cena (24) pilna cena (24) pilna cena daļēja (23) pilna cena (24) 11. 2. 1. Viesnīcu pakalpojumi daļēja (23) pilna cena (24) 12. 12. 1. 12. 1. 1. 12. 1. 2. 12. 1. 3. 12. 2. DAŽĀDAS PRECES UN PAKALPOJUMI Personiskā higiēna Frizētavas un skaistumkopšanas saloni Personiskās higiēnas ierīces, piederumi un ražojumi Personiskās higiēnas pakalpojumi, citur neminēti Personiskās lietas, citur neminētas 12. 2. 1. Dārglietas, pulksteņi un rokaspulksteņi 12. 2. 2. Citi personiskās lietas 12. 3. Sociālā aizsardzība 12. 3. 1. Sociālās aizsardzības pakalpojumi 12. 4. Apdrošināšana 12. 4. 1. Dzīvības apdrošināšana 12. 4. 2. Mājokļu apdrošināšana 12. 4. 3. Veselības apdrošināšana 12. 4. 4. Transporta apdrošināšana 12. 4. 5. Cita veida apdrošināšana 12. 5. Finanšu pakalpojumi, citur neminēti 12. 5. 1. Finanšu pakalpojumi, citur neminēti 12. 5. 2. Finanšu starpniecības pakalpojumi 12. 6. Citi pakalpojumi, citur neminēti 12. 6. 1. Citi pakalpojumi, citur neminēti pilna cena pilna cena pilna cena pilna cena daļēja (26) daļēja (27) pilna cena (28) pilna cena (29), (30) daļēja (31) pilna cena (32), (30) pilna cena (33), (30) daļēja (34) pilna cena (35) pilna cena (36) izslēgti izslēgta izslēgti 10/1. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 125 (10) Attiecas uz praksi, kas tiek ievērota attiecībā uz valsts patēriņa cenu indeksu. (11) Attiecas uz visiem faktiski samaksātiem īres izdevumiem, t. i. , īres izdevumiem, kurus īrnieks maksā saimniekam, neatkarīgi no jebkādiem sociāliem pabalstiem, kādus īrnieks saņem no valsts iestādēm (tai skaitā maksājumus, kurus ar īrnieka ziņu īpašnieks saņem tieši), skat. arī I b pielikuma Nr. 12. b. (12) Šī izvēle neskar vispārējos noteikumus attiecībā uz īpašnieku apdzīvotu mājokļiem. (13) Attiecas uz izdevumiem, ko īrnieki vai īpašnieki, kuri apdzīvo savus mājokļus, samaksā par materiāliem un pakalpojumiem nelielu remontdarbu veikšanai; ievērojot lēmumu par noteikumiem attiecībā uz īpašnieku apdzīvotiem mājokļiem, šīs kategorijas preces un pakalpojumus, iespējams, vajadzētu paplašināt, lai iekļautu izdevu- mus par lielākiem mājokļa izmainīšanas, iekārtošanas un remonta darbiem, kā arī par mājokļa paplašināšanu un jauninājumiem, ko parasti nesedz īrnieki; skat. arī I b pielikuma Nr. 4 un 15. (14) Attiecas uz izdevumiem atbilstīgi patēriņam. (15) Attiecas uz atsevišķi identificējamām maksām par īpašiem pakalpojumiem saistībā ar mājokli, neatkarīgi no tā, vai patērētāji maksā vai nemaksā atbilstīgi patēriņam, tas ir, izņemot maksājumus par pakalpojumiem, ko finansē no vispārējās nodokļu sistēmas; skat. arī I b pielikuma Nr. 9 un 29. (16) Attiecas uz veselības aizsardzības precēm ārpus sociālās nodrošināšanas sistēmas. (17) Pilna cena attiecas uz to izdevumu daļu par veselības aizsardzības precēm un pakalpojumiem (izņemot slimnīcas un ambulatoros pakalpojumus), par kuriem maksā patērētājs un kurus nekompensē valsts, sociālā apdrošināšana vai attiecīgas bezpeļņas organizācijas; skat. I b pielikuma Nr. 12. a un sīki izstrādātos noteikumus, kā veikt iekļaušanu, kas noteikti atbilstīgi procedūrai, ko paredz Padomes Regulas (EK) Nr. 2494/95 14. pantam. (18) Sīki izstrādātus noteikumus par iekļaušanas metodi un iekļaušanas grafiku precizē saskaņā ar Padomes Regulas Nr. 2494/95 14. pantā paredzēto procedūru. (19) Ietver autovadītāju apliecības, autoceļu kvalitātes testus, auto klubu biedra naudu, maksu par tiltu, tuneļu, pārceltuvju un autoceļu lietošanu; izņemot atļaujas transporta līdzekļu turēšanai vai lietošanai; skat. arī I b pielikuma Nr. 9, 18 un 19b. (20) Attiecas uz biļetēm diviem vai vairāk transporta veidiem, starp kuriem izdevumus nevar sadalīt. (21) Ietver dalības maksu sporta klubos un sporta centros; tāpat arī maksu par medību un makšķerēšanas atļaujām, ja valsts izmanto atļauju izsniegšanu, lai īstenotu noteiktu reglamentējošu darbību; skat. arī I b pielikuma Nr. 9 un 19b. (22) Ietver muzeju ieejas maksas, bibliotēku maksas un maksu par televīzijas un radio abonēšanu; skat. arī I b pielikuma Nr. 9 un 10. (23) Ietver izglītības preces un pakalpojumus tikai tad, ja tos pilnīgi apmaksā patērētāji. (24) Pilna cena attiecas uz to izdevumu daļu par izglītības precēm un pakalpojumiem, kuru sedz patērētājs un nekompensē valsts, sociālā apdrošināšana vai attiecīgas bez- peļņas organizācijas; skat. I b pielikuma Nr. 12a un sīki izstrādātus noteikumus par to, kā veikt iekļaušanu, kas noteikti atbilstīgi Padomes Regulas (EK) 2494/95 14. panta procedūrai. (25) Attiecas uz datorkursiem, valodu kursiem, mašīnrakstīšanas kursiem un citiem kursiem, par kuriem maksā vienīgi patērētājs. (26) Attiecas uz mazbērnu novietnēm, bērnudārziem, kuri nav izglītības sistēmas obligāta daļa; iekļauj tikai tos izdevumus, kurus samaksā patērētājs un nekompensē valsts, sociālā apdrošināšana vai attiecīgas bezpeļņas organizācijas; skat arī Ib pielikuma Nr. 12a; uz citiem elementiem, kas minēti aiz koda 12. 3. 1, piemēram, pansionātiem, skolām invalīdiem, mājas tīrīšanas pakalpojumiem un ēdināšanas programmām attiecas kārtība, kas aprakstīta 18. zemsvītras piezīmē. (27) Attiecas uz maksu par kustama īpašuma apdrošināšanu. (28) Attiecas uz visām maksām par pakalpojumiem, ko maksā īpašnieki, kas apdzīvo savus mājokļus, un īrnieki attiecībā uz tāda veida apdrošināšanu, ko parasti nokārto īrnieki, piemēram, apdrošināšana pret ugunsgrēku, zādzībām, ūdens postījumiem u. tml. ; skat. arī Ib pielikuma Nr. 7, 8 un 24. Ievērojot lēmumu par kārtību attiecībā uz īpašnieku apdzīvotiem mājokļiem, šīs kategorijas preces un pakalpojumus, iespējams, vajadzēs papildināt, lai iekļautu pakalpojuma maksu par tādu mājokļu apdroši- nāšanu, kādu parasti nokārto mājokļu īpašnieki, kas apdzīvo savus mājokļus. (29) Attiecas uz maksu par privāto apdrošināšanu pret slimību un nelaimes gadījumiem; skat. arī I b pielikuma Nr. 7, 8 un 24 un sīki izstrādātus noteikumus par to, kā iekļaut preces un pakalpojumus kategorijā “06. Veselība”, kas noteikti saskaņā ar Padomes Regulas (EK) 2494/95 14. panta procedūru. (30) Sīki izstrādātus iekļaušanas noteikumus un iekļaušanas grafiku nosaka saskaņā ar Padomes Regulas (EK) 2494/95 14. panta procedūru. Izpildei var paredzēt īsāku ter- miņu. (31) Attiecas uz maksu par personiskā transporta aprīkojuma apdrošināšanu. (32) Attiecas uz maksu par personiskā transporta, ceļojumu un bagāžas apdrošināšanu; skat. arī I b pielikuma Nr. 7, 8 un 24. (33) Attiecas uz maksu par civiltiesisko apdrošināšanu attiecībā uz trešajām personām vai to īpašumam nodarītu kaitējumu, kuru cēlonis nav darbības ar personiskā trans- porta aprīkojumu; skat arī I b pielikuma Nr. 7, 8 un 24. (34) Attiecas uz maksu par banku pakalpojumiem, kas nav izteikta proporcionāli darījuma vērtībai. (35) Attiecas uz finanšu pakalpojumiem, ieskaitot banku pakalpojumus; neietver maksu par pakalpojumiem, ko sniedz privāti vai valsts pensiju fondi, kuri pieder pie dzīvības apdrošināšanas, bet attiecas tikai uz īpašām personu grupām, kā arī procentu maksājumus; skat. arī I b pielikuma Nr. 21 un 23. (36) Ietver maksu par pasu, dzimšanas, laulību vai miršanas apliecību izsniegšanu, kā arī dalības maksu profesionālās apvienībās, ja tās var uzskatīt par maksājumiem sakarā ar sniegtajiem pakalpojumiem; skat. I b pielikuma Nr. 9 un 19. 126 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 10/1. sēj. I b PIELIKUMS A. MĀJSAIMNIECĪBAS GALA PATĒRIŅA IZDEVUMU DEFINĪCIJA 1. Mājsaimniecību sektorā ir personas vai personu grupas (kas definētas ENS punktā 2. 76. a un 2. 76. b)), un tas var iekļaut vai neiekļaut iestāžu kopsaimniecības (kas definētas ENS punktā 2. 76. b). 2. Pastāvīgo iedzīvotāju mājsaimniecību saimniecisko interešu centrs ir dalībvalsts ekonomiskajā teritorijā, kas var iekļaut vai neiekļaut teritorijas vai ekstrateritoriālus anklāvus (kas definēti ENS punktā 2. 04 līdz 2. 07). 3. Naudas operācija ir saimnieciska norise, t. i. , organizatorisku vienību mijiedarbība pēc savstarpēja nolīguma, kur iesaistītās vienības veic vai saņem maksājumus, uzņemas saistības vai saņem aktīvus, kas izteikti naudas vienībās. Mājsaimniecību atkritumu savākšanu ir pieņemts uzskatīt par mijiedarbību pēc savstarpējas vienošanās. Operāci- jas, kur nenotiek skaidras naudas vai naudas vienībās izteiktu aktīvu vai pasīvu apmaiņa, parasti nav naudas operācijas. Vienību iekšējās operācijas parasti nav naudas operācijas. Beznaudas operācijas vairāku organizatori- sko vienību starpā pieļauj operācijas ar ražojumiem (ražojumu mijmaiņa), sadales operācijas (atlīdzība natūrā, pārskaitījumi natūrā u. c. ) un citas operācijas (aktīvu mijmaiņas, izņemot finanšu un ražojumu mijmaiņas). Mājsaimniecību gala patēriņa izdevumi ietver šādus robežgadījumus: 4. Tie ietver priekšmetus, kurus neuzskata par starppatēriņu, piemēram, materiālus nelieliem mājokļa remontdar- biem un iekšdarbiem, ko parasti veic īrnieki un īpašnieki, un materiālus ilgtermiņa patēriņa preču, tai skaitā transporta līdzekļu, remontam. 5. Tie ietver aktīvus, kas nav domāti kapitāla veidošanai, jo īpaši ilgstoši lietojamas patēriņa preces, kuras kalpo lietojamu preču īpašumtiesību pāreju no uzņēmuma uz ieskaitot dažu ilgstoši vairākus pārskata periodus, mājsaimniecību. 6. Tie ietver finanšu pakalpojumus, par kuriem maksu iekasē tieši. 7. Tie ietver nedzīvības apdrošināšanas pakalpojumus atbilstīgi faktiskai pakalpojuma maksai. 8. Tie ietver visus izdevumus, ko finansē no nedzīvības apdrošināšanas prasībām, ieskaitot apdrošināšanas sabied- rību tiešos maksājumus garāžām, slimnīcām, ārstiem u. c. Tas nozīmē, ka SPCI ietver kopsummu, ko mājsaim- niecības vai apdrošināšanas sabiedrības samaksājušas garāžām, slimnīcām, ārstiem u. c. Nedzīvības apdrošināšanas prasības ir summas, kas apdrošināšanas sabiedrībām ir jāizmaksā, lai kompensētu per- sonām vai precēm nodarītus kaitējumus. Tie ir parasti pārskaitījumi no apdrošināšanas sabiedrībām uz saņēmējām mājsaimniecībām, tādēļ ir daļa no mājsaimniecību rīcībā esošajiem ienākumiem. Visus izdevumus, kas veikti pēc tam (piemēram, maksājumi garāžām, slimnīcām vai ārstiem), uzskata par mājsaimniecību, nevis apdrošināšanas sabiedrību izdevumiem. Nav būtiski, vai mājsaimniecības faktiski veikušas izdevumus pirms prasību izmaksas, kas tad izskatās kā sociālās apdrošināšanas kompensācijas, vai apdrošināšanas sabiedrības attiecīgās summas tieši samaksā garāžām, slimnīcām u. c. Pēdējā gadījumā šīs sabiedrības vienkārši uzskata par aģentiem, kas darbojas mājsaimniecību vārdā, kuras vienmēr uzskata par vienību, kas nodrošina attiecīgos izde- vumus. Ja valdība izmanto licenču izsniegšanu, 9. Tie ietver maksājumus, ko mājsaimniecības veic par licencēm, atļaujām u. c. , kuras uzskata par pakalpojumu pir- īstenotu kādu noteiktu regulējošu darbību (piemēram, lai kumiem. attiecīgās personas kompetences vai kvalifikācijas pārbaudi) veiktos maksājumus ir jāuzskata par tādu pakalpo- jumu pirkšanu, kurus sniedz valdība, un cenas ņem vērā SPCI, bet, ja licences piešķir automātiski pēc attiecīgās summas samaksas, maksājumus uzskata par tiešiem nodokļiem, nevis par cenu. Autovadītāja vai pilotu apliecī- bas, televīzijas vai radio licences, ieroča nēsāšanas atļaujas, muzeja vai bibliotēkas lietotāja kartes, maksas par atkritumu savākšanu u. c. vairumā gadījumu uzskata par tādu pakalpojumu pirkumiem, ko sniedz valdība, savukārt transporta līdzekļu, kuģu vai lidmašīnu lietošanas licences vairumā gadījumu uzskata par nodokļiem. 10/1. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 127 10. Tie ietver kādas produkcijas pirkumu par saimnieciski nenozīmīgu cenu, piemēram, muzeja ieejas maksa. Mājsaimniecības gala patēriņa izdevumi neietver šādus robežgadījumus: 11. Tie neietver ienākumus natūrā, jo tie nav naudas operācijas (lai gan saskaņā ar ENS punktu 3. 76. b tie ir ietverti gala patēriņa izdevumos). 12. a) Tie neietver sociālus pārvedumus natūrā, ko saņem mājsaimniecības, piemēram, izdevumus, ko mājsaim- niecības nokārto pirms saņem kompensāciju no sociālās apdrošināšanas, valsts struktūrām vai attiecīgām bezpeļņas organizācijām (jo īpaši dažus medicīnas un izglītības izdevumus). Kad mājsaimniecība nopērk preci vai pakalpojumu, par kuru pēc tam saņem pilnīgu vai daļēju kompensāciju, šo mājsaimniecību uzskata vienkārši par starpnieku, kurš darbojas sociālās apdrošināšanas fonda, valsts iestādes vai attiecīgas bezpeļņas organizācijas vārdā. Mājsaimniecībām kompensētās summas uzskata par sociāliem pārvedumiem natūrā, ko veic sociālās apdrošināšanas dienesti, valsts struktūras vai attiecīgas bezpeļņas organizācijas. Tos nereģistrē kā naudas pārvedumus mājsaimniecībām, un tie nav daļa no mājsaimniecību rīcībā esošajiem ienākumiem. Šāda uzskaites kārtība iznākumā ir analoga gadījumam, kad sociālās apdrošināšanas fonds pērk preces un pakalpojumus no tirgus ražotājiem un tad tālāk pārdod mājsaimniecībām par cenām, kas ir zemākas par tir- gus cenām. Tas nozīmē, ka SPCI iekļautā cena ir mājsaimniecības samaksātā summa mīnus kompensācija. b) Visas citas atlaides, ko noteikušas valsts iestādes, īpaši tās, kas piešķirtas īrniekiem, lai samazinātu viņu īres maksu (tai skaitā summas, kuras ar īrnieka ziņu samaksātas tieši mājokļa īpašniekam), uzskata par sociāliem pabalstiem naudā, un tādēļ ir mājsaimniecības rīcībā esošie ienākumi. Tas nozīmē, ka SPCI ietver preces vai pakalpojuma pilnu cenu pirms atlaides. 13. Tie neietver pakalpojumus, ko sniedz īpašnieki, kas apdzīvo mājokli, jo šie nav naudas darījumi (lai gan saskaņā ar ENS punktu 3. 76. b tie ir daļa no gala patēriņa izdevumiem). 14. Tie neietver mājokļu pirkumus un izdevumus, kas veikti neražotu aktīvu iegādei, jo īpaši zemes pirkumus. 15. Tie neietver izdevumus, ko īpašnieks, kas apdzīvo mājokli, veic mājokļa iekārtošanai, uzturēšanai un remontam, kurus parasti neveic īrnieki. 16. Tie neietver izdevumus, kas veikti vērtslietu iegādei. 17. Tie neietver izdevumus, ko veikušas mājsaimniecības, kurām pieder nereģistrēti uzņēmumi, uzņēmējdarbības vajadzībām. 18. Tie neietver vispārējos ienākumu nodokļus un īpašuma nodokļus, kur ietilpst visi obligātie maksājumi bez atlī- dzinājuma naudā vai natūrā, kurus periodiski iekasē valsts un citas pasaules institūcijas attiecībā uz organizatori- sko vienību ienākumiem un īpašumu, kā arī dažus periodiskus nodokļus, kuru pamatā nav ne ienākumi, ne īpašums. Pārējie vispārējie nodokļi ir visi mājsaimniecību veiktie maksājumi par licencēm, kurus ir jāuzskata par nodokļiem, piemēram tie, kas ir vajadzīgi, lai iegādātu īpašumā un izmantotu transporta līdzekļus, kuģus un lid- mašīnas atrašanos īpašumā un lietošanu u. c. 19. a) Tie neietver iemaksas, ieguldījumus un citas summas, ko mājsaimniecības maksā bezpeļņas organizācijām: arodbiedrībām, profesionālām sabiedrībām, patērētāju apvienībām, baznīcām un sabiedriskiem, kultūras, atpūtas un sporta klubiem. b) Tomēr, ja klubu, savienību, sabiedrību vai apvienību var uzskatīt par tirgus ražotāju, kas pārdod savus pakal- pojumus par saimnieciski nozīmīgām cenām, kā tas parasti notiek, neskatoties uz bezpeļņas organizācijas statusu, tad mājsaimniecību maksātās iemaksas, ieguldījumus un citas summas uzskata par maksu par snieg- tajiem pakalpojumiem, nevis par pārvedumu, un tādēļ tās iekļauj SPCI. 20. Tie neietver brīvprātīgus mājsaimniecību pārskaitījumus skaidrā naudā vai natūrā labdarības organizācijām vai palīdzības organizācijām. 128 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 10/1. sēj. 21. Tie neietver īpašuma ienākuma maksājumus, ieskaitot procentus. Īpašuma ienākumi ir ienākumi, kurus saņem finanšu aktīvu vai materiālu neražotu aktīvu īpašnieks par to nodošanu citas organizatoriskas vienības rīcībā. Saskaņā ar noteikumiem finanšu dokumentā, kas savstarpēji noslēgts, procenti ir starpība, ko iegūst no summas, kas debitoram noteiktā laika posmā ir jāsamaksā kreditoram, atņemot nesamazinātu nesamaksāto pamatsummu. 22. Tie neietver obligātus vai brīvprātīgus sociālus ieguldījumus, tādus kā darba devēja faktiskus sociālus ieguldīju- mus sociālās apdrošināšanas fondos, apdrošināšanas sabiedrībās, ka arī autonomos vai neautonomos pensiju fon- dos, kuri vada sociālās apdrošināšanas programmas, lai nodrošinātu sociālos pabalstus saviem darbiniekiem, vai darbinieku sociālos ieguldījumus, kas maksājami sociālās apdrošināšanas, privāti finansētām un nefinansētām programmām. 23. Tie neietver dzīvības apdrošināšanas un pensiju fondu pakalpojumus (lai gan saskaņā ar ENS punktu 3. 76. f) un g) šādi pakalpojumi ir iekļauti gala patēriņa izdevumos atbilstīgi faktiskai pakalpojumu maksas summai). lai 24. Tie neietver tīrās nedzīvības apdrošināšanas summas. Šīs ir summas, kas samaksājamas saskaņā ar organizatori- sko vienību izņemtajam polisēm. Atsevišķu mājsaimniecību izņemtās polises ir polises, kuras izņemtas pēc pašu iniciatīvas vai pašu labā, neatkarīgi no to darba devējiem vai valdības un ārpus jebkādas sociālās apdrošināšanas programmas. Tīrās nedzīvības apdrošināšanas summas ietver gan faktiskās summas, kas ir jāsamaksā polišu turētājam, iegūtu apdrošināšanas segumu pārskata periodā (iegūtās prēmijas), gan papildu summas, ko izmaksā no ieņēmumiem, kas attiecināmi uz apdrošināšanas polišu turētāju īpašumu, pēc tam, kad atvilkta pakal- pojuma maksa, ko ietur apdrošinātāja apdrošināšanas sabiedrība. (NB: šo maksu par pakalpojumu iekļauj mājsaimniecību gala patēriņa izdevumos). Savāktās tīrās nedzīvības apdrošināšanas summas ļauj segt dažāda veida risku, ko rada dabiski vai sociāla rakstura gadījumi un negadījumi, kuru rezultātā tiek nodarīts kaitējums precēm, īpašumam, vai personām, piemēram, ugunsgrēks, plūdi, katastrofas, sadursmes, nogrimšana, zādzība, vardarbība, nelaimes gadījumi, slimības, vai risku zaudēt finansiāli sakarā ar slimību, bezdarbu, nelaimes gadī- jumu u. tml. 25. Tie neietver regulārus pārvedumus mājsaimniecību starpā, kur ietilpst visi parasti pārvedumi naudā vai natūrā, ko pastāvīgo iedzīvotāju mājsaimniecības veic vai saņem attiecībā uz citām pastāvīgo iedzīvotāju vai iebraucēju mājsaimniecībām. 26. Tie neietver uz naudas sodus, ko organizatoriskajām vienībām uzliek tiesas vai tiesu iestādes. Šīs summas uzskata par obligātiem vispārējiem pārvedumiem. Netiek ietverti arī naudas sodi, ko uzliek nodokļu iestādes par izvairīša- nos no nodokļu maksāšanas vai novēlotu samaksu, ko parasti nevar nošķirt no pašiem nodokļiem. 27. Tie neietver loterijas un azartspēles, maksu par pakalpojumiem, ko sniedz loteriju vai azartspēļu organizētāji, ne arī atlikuma vispārējo pārvedumu, kas samaksāts uzvarētājiem (lai gan saskaņā ar ENS punktu 4 135 maksa par pakalpojumu ir ietverta gala patēriņa izdevumos). B. CENAS DEFINĪCIJA 28. Iegādes cena ir summa, ko pircējs faktiski samaksā, ražojumu pirkšanas brīdī; tajā ietilpst nodokļi un no tās atskaita ražojumiem noteiktas subsīdijas; tā ņem vērā atlaides par pirkumiem vairumā vai samazinātu cenu, neietver procentus vai pakalpojumu maksas, ko pievieno saskaņā ar kredīta piešķiršanas noteikumiem, tāpat arī iespējas papildu maksas, ko iekasē sakarā ar to, kad pircējs nav norēķinājies termiņā, kas noteikts pirkuma izda- rīšanas brīdī. 29. Individuāls patēriņš ir preces un pakalpojumi (“individuālas preces un pakalpojumi”), ko mājsaimniecība iegādā- jusi, lai apmierinātu savu locekļu vajadzības. Individuālām precēm un pakalpojumiem ir šādas iezīmes: a) ir jābūt iespējai konstatēt un reģistrēt attiecīgas preces vai pakalpojuma iegādi, ko veic individuāla mājsaim- niecība vai tās loceklis, kā arī laiku, kad tā veikta; 10/1. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 129 b) preču vai pakalpojuma sniegšana prasa attiecīgo mājsaimniecību piekrišanu, kurām cita starpā ir jāveic vajadzīgie pasākumi, lai tos saņemtu (piemēram, apmeklējot skolu vai klīniku); c) precei vai pakalpojumam jābūt tādam, lai tā ieguve vienas mājsaimniecības vai personas, vai, nelielas, ierobežotas personu grupas rīcībā liegtu tā ieguvi citu mājsaimniecību vai personu rīcībā. iespējams, Visi mājsaimniecību gala patēriņa izdevumi ir individuāli. Visas preces un pakalpojumus, ko sniedz bezpeļņas organizācijas uzskata par individuāliem. izdevumus valsts aparātam, pārvaldei, pētījumiem u. tml. Turklāt Visus valsts aparāta gala patēriņa izdevumus izglītībai, veselības aizsardzībai, sociālai apdrošināšanai un labklājī- bai, sportam un atpūtai, kā arī kultūrai ir jāuzskata par izdevumiem par individuāla patēriņa pakalpojumiem, izdevumus dzīvokļu celtniecībai, izņemot mājsaimniecību atkritumu savākšanai un transporta sistēmas darbībai arī ir jāuzskata par individuāliem. Kolektīvā patēriņa izdevumi ir valdības gala patēriņa izdevumu atlikums. Tos veido jo īpaši sabiedrības vadība un pārvalde, likumdošanas un reglamentējošās teritoriālā drošība un valsts aizsardzība, tiesiskums un sabiedriskā kārtība, darbības, veselības aizsardzība, vides aizsardzība, pētījumi un attīstība, kā arī infrastruktūru un ekonomikas attīstība


title: Sklep Sveta z dne 20. julija 1998 o potrditvi zunanjih revizorjev Evropske centralne banke

eurovoc_concepts:
European Central Bank
accountant
auditing
contract staff

formats: html pdf print

text: 01/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 7 31998D0481 L 216/7 URADNI LIST EVROPSKIH SKUPNOSTI 4. 8. 1998 SKLEP SVETA z dne 20. julija 1998 o potrditvi zunanjih revizorjev Evropske centralne banke (98/481/ES) SVET EVROPSKE UNIJE JE SKLENIL: ob upoštevanju Protokola o Statutu Evropskega sistema central- nih bank in Evropske centralne banke ter zlasti člena 27. 1 Proto- kola, ob upoštevanju Priporočila Sveta Evropske centralne banke (v nadaljevanju „ECB“) z dne 19. junija 1998, ker morajo računovodske izkaze ECB in nacionalnih centralnih bank revidirati neodvisni zunanji revizorji, ki jih priporoči Svet ECB in potrdi Svet Evropske unije, ker je Svet ECB kot zunanje revizorje ECB priporočil Coopers and Lybrand, Coopers and Lybrand se potrdijo kot zunanji revizorji ECB. Člen 1 O tem sklepu se uradno obvesti ECB. Člen 2 Ta sklep se objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti. Člen 3 V Bruslju, 20. julija 1998 Za Svet Predsednik W. MOLTERER


title: COMMON POSITION (EC) No 59/98 adopted by the Council on 20 July 1998 with a view to adopting Council Directive 98/.../EC relating to the keeping of wild animals in zoos

eurovoc_concepts:
application of EU law
protected area
protection of animal life
wildlife

text: 25. 11. 98 EN Official Journal of the European Communities C 364/9 COMMON POSITION (EC) No 59/98 adopted by the Council on 20 July 1998 with a view to adopting Council Directive 98/. /EC relating to the keeping of wild animals in zoos (98/C 364/02) THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION, Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 130s(1) thereof, Having regard to the proposal from the Commisson, Having regard to the opinion of the Economic and Social Committee (1), Acting in accordance with the procedure laid down in Article 189c of the Treaty (2), Whereas Council Regulation (EC) No 338/97 of 9 December 1996 on the protection of species of wild fauna and flora by regulating trade therein (3) requires evidence of the availability of adequate facilities for the accommodation and care of live specimens of a great many the their Community is authorised; whereas that Regulation prohibits the display to the public for commercial purposes of specimens of species listed in Annex A thereof unless a specific exemption was granted for education, research or breeding purposes; species before importation into Whereas Council Directive 79/409/EEC of 2 April 1979 on the conservation of wild birds (4), and Council Directive 92/43/EEC of 21 May 1992 on the conservation of natural habitats and of wild fauna and flora (5), prohibit the capture and keeping of and trade in a great number of species, whilst providing for exemptions for specific reasons, such as research and education, repopulation, reintroduction and breeding; (1) OJ C 205, 15. 7. 1996, p. 63. (2) Opinion of the European Parliament of 29 January 1998 (OJ C 56, 23. 2. 1998, p. 34), Council Common Position of 20 July 1998 and Decision of the European Parliament of. (not yet published in the Official Journal). (3) OJ L 61, 3. 3. 1997, p. 1. Regulation as last amended by Commission Regulation (EC) No 2307/97 (OJ L 325, 27. 11. 1997, p. 1). (4) OJ L 103, 25. 4. 1979, p. 1. Directive as last amended by Directive 97/62/EC (OJ L 223, 13. 8. 1997, p. 9). (5) OJ L 206, 22. 7. 1992, p. 7. Directive as last amended by Commission Directive 97/62/EC (OJ L 305, 8. 11. 1997, p. 42). Whereas the proper implementation of existing and future Community legislation on the conservation of wild fauna and the need to ensure that zoos adequately fulfil their important role in the conservation of species, public education, and/or scientific research make it necessary to provide a common basis for Member States’ legislation with regard to the licensing and inspection of zoos, the keeping of animals in zoos, the training of staff and the education of the visiting public; to have zoos Whereas action at the Community level is required in the Community order contributing to the conservation of biodiversity in accordance with the Community’s obligation to adopt measures for ex situ conservation under Article 9 of the Convention on Biological Diversity; throughout Whereas a number of organisations such as the European Association of Zoos and Aquaria have produced guidelines for the care and accommodation of animals in zoos which could, where appropriate, assist in the development and adoption of national standards, HAS ADOPTED THIS DIRECTIVE: Article 1 Aim The objectives of this Directive are to protect wild fauna and to conserve biodiversity by providing for the adoption of measures by Member States for the licensing and inspection of zoos in the Community, thereby strengthening the role of zoos in the conservation of biodiversity. Article 2 Definition For the purpose of this Directive, ‘zoos’ means all permanent establishments where live animals of wild species are kept for exhibition to the public for seven or more days a year, with the exception of circuses, petshops and establishments which Member States exempt from the requirements of this Directive on the C 364/10 EN Official Journal of the European Communities 25. 11. 98 grounds that they do not exhibit a significant number of animals or species to the public and that the exemption will not jeopardise the objectives of this Directive. conditions shall be monitored inter alia by means of regular inspection and appropriate steps shall be taken to ensure such compliance. Article 3 Requirements applicable to zoos Member States shall take measures under Articles 4, 5, 6 and 7 to ensure that all zoos implement the following conservation measures: — participating in research from which conservation benefits accrue to the species, and/or training in relevant conservation skills, and/or the exchange of information relating to species conservation and/or, where appropriate, captive breeding, repopulation or reintroduction of species into the wild, — promoting public education and awareness in relation to the conservation of biodiversity, particularly by providing information about the species exhibited and their natural habitats, to satisfy — accommodating their animals under conditions which aim the biological and conservation requirements of the individual species, inter alia, by providing species specific enrichment of the enclosures; and maintaining a high standard of animal husbandry with a developed programme of preventive and curative veterinary care and nutrition, — preventing the escape of animals in order to avoid possible ecological threats to indigenous species and preventing intrusion of outside pests and vermin, — keeping of up-to-date records of the zoo’s collection appropriate to the species recorded. Article 4 Licensing and Inspection 1. Member States shall adopt measures for licensing and inspection of existing and new zoos in order to ensure that the requirements of Article 3 are met. 4. Before granting, refusing, extending the period of, or significantly amending a licence, an inspection by Member States’ competent authorities shall be carried out in order to determine whether or not the licensing conditions or proposed licensing conditions are met. 5. If the zoo is not licensed in accordance with this Directive or the licensing conditions are not met, the zoo or part thereof: (a) shall be closed to the public by the competent authority; and/or (b) shall comply with appropriate requirements imposed by the competent authority to ensure that the licensing conditions are met. Should these requirements not be complied with within an appropriate period to be determined by the competent authorities but not exceeding two years, the competent authority shall withdraw or modify the licence and close the zoo or part thereof. Article 5 Licensing requirements set out in Article 4 shall not apply where a Member State can demonstrate to the satisfaction of the Commission that the objective of this Directive as set out in Article 1 and the requirements applicable to zoos set out in Article 3 are being met and continuously maintained by means of a system of regulation and registration. Such a system should, inter alia, contain provisions regarding inspection and closure of zoos equivalent to those in Article 4(4) and 4(5). Article 6 Closure of zoos In the event of a zoo or part thereof being closed, the competent authority shall ensure that the animals concerned are treated or disposed of under conditions the Member State deems appropriate and which consistent with the purposes and provisions of this Directive. 2. Every zoo shall have a licence within four years after the entry into force of this Directive or, in the case of new zoos, before they are open to the public. Article 7 Competent authorities 3. Each licence shall contain conditions to enforce the requirements of Article 3. Compliance with the Member States shall designate competent authorities for the purposes of this Directive. 25. 11. 98 EN Official Journal of the European Communities C 364/11 Article 8 Penalties the shall 2. Member Commission the main provisions of national law which they adopt in the field covered by this Directive. communicate States to Member States shall determine the penalties applicable to breaches of the national provisions adopted pursuant to this Directive. The penalties shall be effective, proportionate and dissuasive. Article 10 Entry into force Article 9 Implementation 1. Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive not later than. (1). They shall forthwith inform the Commission thereof. When Member States adopt these measures, they shall contain a reference to this Directive or shall be accompanied by such reference on the occasion of their official publication. The methods of making such a reference shall be laid down by the Member States. This Directive shall enter into force on the day of its publication in the Official Journal of the European Communities. Article 11 This Directive is addressed to the Member States. Done at. For the Council The President (1) Three years after the date of publication in the Official Journal. C 364/12 EN Official Journal of the European Communities 25. 11. 98 STATEMENT OF THE COUNCIL’S REASONS I. INTRODUCTION 1. On 13 December 1995, the Commission submitted a proposal for a Recommendation based on Article 130s(1) relating to the keeping of wild animals in zoos. 2. The European Parliament delivered its opinion on 29 January 1998 (1) at first reading, proposing 22 Amendments. Having rejected all of these Amendments, the Commission did not submit an amended proposal. The Economic and Social Committee delivered its opinion on 24 April 1996 (2). 3. On 20 July 1998, the Council adopted its common position in accordance with Article 189c of the Treaty. II. OBJECTIVE 4. The purpose of the proposal for a recommendation was to define general principles governing the licensing, inspection and closure of zoos as well as the keeping of animals, training and safety of staff and education and safety of the public. The incorporation of these principles into national legislation was to help to improve the conditions in which animals are kept and enable zoos to play their proper role in educating the public, scientific research and the conservation of species. These principles were backed up by very detailed annexes incorporating the guidelines developed by the European Association of Zoos and Aquaria (EAZA). III. ANALYSIS OF THE COMMON POSITION General observations 5. While adopting the essence of the foregoing objective, the Council felt that: — emphasis should be placed on the protection of wild fauna and the preservation of biodiversity and the role of zoos in this respect; — to achieve this objective, a binding instrument should be adopted, and in the case in point — as initially proposed by the Commission in 1991 and requested by the European Parliament — a directive given that it would be impossible to adopt detailed provisions covering the whole range of establishments likely to be covered by this instrument. 6. On the basis of the above guidelines, the Council was able to incorporate Amendments 1, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 16 and 17. Specific comments (References to articles or recitals relate to the common position) (1) OJ C 56, 23. 2. 1998, p. 34. (2) OJ C 204, 15. 7. 1996, p. 63. 25. 11. 98 EN Official Journal of the European Communities C 364/13 7. Amendments not included in the common position — While noting in the final recital that guidelines drawn up by several organisations for the accommodation and care of animals could assist the development and adoption of national standards, the Council thought it inadvisable to attach EAZA guidelines on the ground that it did not seem possible to agree on such detailed annexes which would have to be applied uniformly to all the establishments covered by the Directive, while taking account of their diversity in terms of size and activity. Consequently, the Council did not incorporate Amendments 4, 18, 19, 20, 21, 22, 23 and 29 relating to those guidelines; — In the light of all of the information relating to animal husbandry and care already referred to in the third indent of Article 3, the Council did not consider it necessary to incorporate amendment 15; — In compliance with the provisions in force (notably Regulation (EC) No 338/97) and in view of the definition given in Article 2, the Council saw no need to limit in other respects the species whose specimens could be kept in zoos and therefore did not adopt amendment 7; — Owing in particular to the records provided for in the fifth indent of Article 3, zoos can be a source of information for trade in wild animals. As this information is by no means limited to illegal trade, it was considered inadvisable to adopt amendment 28. 8. Amendments made to the Commission proposal In addition to the modifications resulting from the amendments referred to in point 6 above, and the drafting of Article 1 in line with point 5 above, the main amendments made by the Council to the Commission proposal are as follows: — Article 2 clarifies the concept of permanent establishments referred to in the note in point 1 of the proposal for a Recommendation and limits the exceptions to establishments whose nature and size exempt the Directive’s obligations; them from — Article 3 essentially incorporates the elements in point 8 of the proposal redirecting them towards the objective of conservation of diversity and supplementing them (fourth indent) as regards ecological threats to or posed by indigenous species; — Article 4 essentially includes points 1 to 6 of the proposal stating that zoos should be licensed within four years of the Directive’s entry into force or prior to opening to the public, and not merely that Member States should adopt provisions to that effect; Article 5 acknowledges that systems equivalent to the granting of licences may be applied where they can ensure that the essential provisions (as regards conservation, inspection and closure) are implemented; — the binding nature of the Directive is reinforced by Article 8 under which Member States must determine the penalties applicable to breaches of the provisions transposing the Directive; — Article 9 gives Member States three years in which to transpose the Directive


title: Verordening (EG) nr. 1636/98 van de Raad van 20 juli 1998 tot wijziging van Verordening (EEG) nr. 2075/92 houdende een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector ruwe tabak

eurovoc_concepts:
EU control
agricultural guidance
common organisation of markets
tobacco

text: 28. 7. 98 ‹ ‹NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 210/23 VERORDENING (EG) Nr. 1636/98 VAN DE RAAD van 20 juli 1998 tot wijziging van Verordening (EEG) nr. 2075/92 houdende een gemeen- schappelijke ordening der markten in de sector ruwe tabak DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, inzonderheid op de artikelen 42 en 43, Gezien het voorstel van de Commissie (1), Gezien het advies van het Europees Parlement (2), (1) Overwegende dat in artikel 26 van Verordening (EEG) nr. 2075/92 (3) is bepaald dat de Commissie voorstellen met betrekking tot de premie- en de quotaregeling voor de markt voor ruwe tabak moet indienen; (2) Overwegende dat de tabaksmarkt momenteel wordt gekenmerkt door een discrepantie tussen vraag en aanbod die grotendeels is toe te schrijven aan de matige kwaliteit van de communautaire productie; sector derhalve grondig moet worden dat de hervormd, zodat de economische situatie kan verbe- teren; dat deze hervorming bestaat in een differen- ti(cid:137)ring van de communautaire steun naar productie- kwaliteit, een flexibilisering en een vereenvoudiging van de quotaregeling, een verscherping van de controles en een verbetering van de controle op de inachtneming van de voorschriften inzake volksge- zondheid en milieubescherming; (3) Overwegende dat de premie voor in Belgi(cid:137), Duits- land, Frankrijk en Oostenrijk geteelde flue-cured, light-air-cured en dark-air-cured tabak moet worden verhoogd; dat de Raad overeenkomstig de procedure van artikel 43, lid 2, van het Verdrag de garantie- drempels van deze lidstaten zal verlagen teneinde de begroting neutraal te houden; (4) Overwegende dat, aangezien verbetering van de kwaliteit en de waarde van de communautaire productie moet worden gestimuleerd en terzelfder tijd het inkomen van de producenten moet worden ondersteund, de betaling van een deel van de premie moet worden gekoppeld aan de waarde van de gepro- duceerde tabak; dat de mate van differenti(cid:137)ring kan verschillen naar tabakssoort en naar lidstaat waar de tabak wordt geteeld; dat de differenti(cid:137)ring, om doel- treffend te zijn, binnen een bepaalde marge moet blijven; dat gezien de omvang van de wijzigingen die in de regeling worden aangebracht, een overgangspe- riode moet worden ingesteld; dat deze regeling moet worden toegepast door de telersverenigingen, om individuele producent zodoende de door verkregen marktprijs te kunnen vergelijken; elke (5) Overwegende dat de controles in de tabakssector moeten worden verscherpt, de definities van „produ- cent”, „bedrijf voor eerste bewerking” en „eerste bewerking van tabak” moeten worden gepreciseerd, en de controleorganen, om hun taak naar behoren te kunnen vervullen, toegang tot alle nuttige informatie moeten krijgen; (6) Overwegende dat voor de teeltcontracten een veiling- systeem moet worden ingesteld, om ervoor te zorgen dat de in het kader van het contract overeengekomen prijzen zo goed mogelijk de marktsituatie weergeven; dat dit systeem voor de lidstaten facultatief moet zijn, om rekening te houden met de verschillende struc- turen; (7) Overwegende dat het bewerkingsbedrijf een centrale rol speelt bij de vaststelling van de aan de individuele producent te betalen premie, doordat het deelneemt aan de bepaling van de aankoopprijs voor de gele- verde tabak; dat het bedrijf voor eerste bewerking indirect communautaire steun ontvangt doordat het een gesubsidieerd product koopt; dat de autoriteiten van de lidstaten in staat moeten worden gesteld, ten aanzien van bewerkingsbedrijven die zich niet aan de communautaire wetgeving houden, passende maatre- gelen te treffen; dat daartoe een systeem moet worden ingesteld voor de erkenning van bedrijven voor eerste bewerking die teeltcontracten mogen afsluiten; dat de erkenning moet worden ingetrokken ingeval de geldende voorschriften niet in acht worden genomen; (8) Overwegende dat ter vereenvoudiging van het admi- nistratief beheer van de sector de telersvereniging moet zorgen voor de uitbetaling van het variabele gedeelte van de premie aan de producenten en voor de verdeling van de productiequota over de leden van de vereniging; (9) Overwegende dat, ter verbetering van productiestruc- turen, de onderlinge overdracht van productiequota tussen producenten moet worden toegestaan; dat bovendien een systeem voor de aankoop van quota dient te worden ingesteld ten behoeve van de produ- centen die de sector wensen te verlaten en voor hun quota geen koper vinden; (1) PB C 108 van 7. 4. 1998, blz. 87. (2) PB C 210 van 6. 7. 1998. (3) PB L 215 van 30. 7. 1992, blz. 70. Verordening laatstelijk ge- wijzigd bij Verordening (EG) nr. 2595/97 (PB L 351 van 23. 12. 1997, blz. 11). (10) Overwegende dat het noodzakelijk is rekening te houden met de eisen op het gebied van volksge- in dat verband de zondheid en milieuzorg; dat L 210/24 ‹ ‹NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 28. 7. 98 inhouding op de premie waaruit het Gemeenschap- pelijk Fonds voor onderzoek en informatie over tabak wordt gefinancierd, dient te worden verdub- beld, en de specifieke steun niet alleen moet worden gebruikt om de telersverenigingen te helpen hun nieuwe beheerstaken uit te voeren, maar ook om acties ter verbetering van de milieuzorg te financie- ren, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 Verordening (EEG) nr. 2075/92 wordt als volgt gewijzigd: 1. artikel 3, lid 1 en 2, worden vervangen door: „1. Met ingang van de oogst 1999 wordt een premieregeling ingesteld, waarin een premiebedrag voor alle tabakssoorten van dezelfde groep wordt vast- gesteld. Voor in Belgi(cid:137), Duitsland, Frankrijk en Oosten- 2. rijk geteelde flue-cured, light-air-cured en dark-air- cured tabak wordt een extra bedrag toegekend. Dit bedrag is gelijk aan 65 % van het verschil tussen de overeenkomstig lid 1 voor deze tabak verleende premie en de premie die van toepassing was op de oogst 1992. ”; 2. het volgende artikel wordt ingevoegd: „Artikel 4 bis 1. De premie bestaat uit een vast gedeelte, een variabel gedeelte en een specifiek steunbedrag. 2. Het variabele gedeelte van de premie bedraagt 30 tot 45 % van de totale premie. De invoering van het variabele gedeelte geschiedt geleidelijk, tot de oogst van het jaar 2001. Het variabele gedeelte kan binnen de voorgeschreven marge naar soortengroep en naar lidstaat worden aangepast. 3. Het vaste gedeelte van de premie wordt betaald aan de telersvereniging, die het doorbetaalt aan haar leden en aan alle individuele producenten die geen lid zijn van de telersvereniging. 4. Het variabele gedeelte van de premie wordt betaald aan de telersvereniging, die het over de leden van de vereniging verdeelt in verhouding tot de door het bedrijf voor eerste bewerking voor de individuele productie van de producent betaalde prijs. Aan de telersvereniging wordt specifieke steun 5. toegekend, die niet meer dan 2 % van de totale premie mag bedragen. ”; 3. de artikelen 6 en 7 worden vervangen door: vereniging of een individuele producent die geen lid van een telersvereniging is anderzijds. In de zin van deze verordening wordt verstaan 2. onder: — „producent”: de individuele producent die geen lid is van een telersvereniging, de individuele producent die wel lid is van een telersvereniging, en de telersvereniging, die, in het kader van een teeltcontract, zijn/haar productie van ruwe tabak levert aan een bedrijf voor eerste bewerking, rechtspersoon die — „bedrijf voor eerste bewerking”: of iedere erkende eerste natuurlijke bewerking van de tabak uitvoert en die, in eigen naam en voor eigen rekening, een of meer bedrijven voor eerste bewerking van ruwe tabak exploiteert die over de daartoe benodigde appara- tuur en uitrusting, beschikt/beschikken, de — „eerste bewerking van tabak”: de bewerking van door een producent geleverde ruwe tabak tot een stabiel product dat kan worden opgeslagen, en dat is verpakt in homogene balen of pakketten, waarvan de kwaliteit aan de eisen van de eindge- bruikers (fabrieken) voldoet. In het teeltcontract worden ten minste opgeno- 3. men: — de verbintenis eerste bewerking om aan de producent de aankoopprijs per kwaliteitscategorie te betalen, van het bedrijf voor — de verbintenis van de producent om aan het bedrijf voor eerste bewerking ruwe tabak te leveren die aan de in het contract bepaalde kwali- teitseisen voldoet. 4. De bevoegde instantie van de lidstaat betaalt, tegen overlegging van het bewijs dat de tabak is gele- verd en dat het in lid 3, eerste streepje, bedoelde bedrag is betaald: — het vaste gedeelte van de premie aan de telersver- eniging of aan de individuele producenten die geen lid zijn van de telersvereniging, — het variabele gedeelte van de premie en de speci- fieke steun aan de telersvereniging. Bij wijze van overgangsmaatregel kan de premie voor een periode van ten hoogste twee oogstjaren evenwel via het bedrijf van eerste bewerking worden betaald. 5. Als de aanwezige structuren dit rechtvaardigen, kan de lidstaat voor de teeltcontracten een veilingsys- teem toepassen dat betrekking heeft op alle in lid 1 bedoelde contracten die v(cid:155)(cid:155)r de begindatum van de levering van de tabak zijn gesloten. „Artikel 6 Artikel 7 1. Het teeltcontract wordt gesloten tussen een bedrijf voor eerste bewerking enerzijds, en een telers- De bepalingen ter uitvoering van deze titel worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 23. 28. 7. 98 ‹ ‹NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 210/25 Deze bepalingen hebben met name betrekking op: — de afbakening van de productiegebieden voor elke soort; — de kwaliteitseisen voor de geleverde tabak; — de andere in het teeltcontract op te nemen bepa- lingen en de uiterste datum voor het sluiten van het contract; — de eventuele verplichting voor de producent om, zo een voorschot wordt gevraagd, zekerheid te stellen en de voorschriften inzake het stellen en het vrijgeven van deze zekerheid; — de vaststelling van het variabele gedeelte van de premie; — de specifieke voorwaarden voor de toekenning van de premie wanneer het teeltcontract met een telersvereniging wordt gesloten; — de te nemen maatregelen ingeval de producent of het bedrijf voor eerste bewerking zijn verplich- tingen niet nakomt; — de toepassing van een veilingsysteem voor de teeltcontracten, waaronder de mogelijkheid voor de oorspronkelijke koper om het prijsverschil met eventuele andere aanbiedingen te betalen. ”; 4. de artikelen 8 tot 14 worden vervangen door: „Artikel 8 Voor de Gemeenschap wordt een algemene garantie- drempel van maximaal 350 600 ton ruwe tabaksbla- deren per oogst vastgesteld. Binnen die grens stelt de Raad, overeenkomstig de procedure van artikel 43, lid 2, van het Verdrag, voor drie achtereenvolgende oogsten specifieke garantie- drempels voor elke soortengroep vast. Artikel 9 1. Om de inachtneming van de garantiedrempels te garanderen, wordt een regeling inzake productie- quota ingesteld. 2. De Raad verdeelt voor drie achtereenvolgende oogsten, overeenkomstig de procedure van artikel 43, lid 2, van het Verdrag, de voor elke soortengroep beschikbare hoeveelheden over de producerende lidstaten. 3. Op grond van de krachtens lid 2 vastgestelde hoeveelheden, en onverminderd het bepaalde in de leden 4 en 5, wijzen de lidstaten aan de individuele producenten die geen lid zijn van een telersvereni- ging of aan de telersverenigingen productiequota toe in verhouding tot het per soortengroep berekende gemiddelde van de hoeveelheden die in de periode van drie jaar v(cid:155)(cid:155)r het laatste oogstjaar door iedere individuele producent voor bewerking zijn geleverd. 4. V(cid:155)(cid:155)r de uiterste datum voor het sluiten van teeltcontracten kunnen de lidstaten worden gemach- tigd met inachtneming van lid 3 bepaalde garantie- drempelhoeveelheden aan een andere soortengroep over te dragen. Onverminderd het bepaalde in de derde alinea wordt, wanneer de garantiedrempelhoeveelheid voor een bepaalde soort met een ton wordt verlaagd, de garan- tiedrempel voor de andere soort met maximaal een ton verhoogd. De overdracht van garantiedrempelhoeveelheden van de ene soortengroep naar de andere mag geen extra kosten voor het EOGFL met zich brengen. De in de eerste alinea bedoelde hoeveelheden worden overeenkomstig de procedure van artikel 23 vastge- steld. 5. Er wordt een nationale quotareserve gevormd, die functioneert volgens overeenkomstig de procedure van artikel 23 vastgestelde regels. Artikel 10 1. Geen premie kan worden toegekend voor hoeveelheden die het aan de producent toegewezen quotum overschrijden. leveren, waarbij dit overschot 2. In afwijking van lid 1 kan een producent echter voor elke soortengroep tot 10 % van zijn quotum aan overproductie in aanmerking komt voor de bij de volgende oogst toegekende premie, mits de betrokkene in het volgende oogstjaar zijn productie zodanig verlaagt dat de som van de quota voor de betrokken twee oogsten niet wordt overschreden. 3. De lidstaten moeten beschikken over nauwkeu- rige gegevens over de productie van alle individuele producenten zodat, in voorkomend geval, productie- quota aan die producenten kunnen worden toege- kend. 4. De productiequota mogen binnen elke produce- rende lidstaat tussen de individuele producenten onderling worden overgedragen. Artikel 11 De bepalingen ter uitvoering van deze titel worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 23. TITEL III Maatregelen ter ori(cid:137)ntatie van de productie. Artikel 12 De in artikel 4 bis bedoelde specifieke steun wordt aan de telersvereniging toegekend om de milieuzorg te verbeteren, bij te dragen tot de bevordering van de productiekwaliteit, de bedrijfsvoering te verbeteren, en toe te zien op de naleving van de communautaire regels binnen de vereniging. L 210/26 ‹ ‹NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 28. 7. 98 Artikel 13 1. Er wordt een Gemeenschappelijk Fonds voor tabak ingesteld, dat wordt gefinancierd met de opbrengst van een inhouding van 2 % op de premie. 2. Het fonds financiert activiteiten op de volgende gebieden: a) bestrijding van tabaksgebruik, en met name voor- lichting ten behoeve van het grote publiek over de aan het roken verbonden risico’s, b) — onderzoek op het gebied van de teelt van ruwe tabak, met de bedoeling soorten en teeltme- thoden te cre(cid:137)ren en te ontwikkelen die minder schadelijk zijn voor de gezondheid van de mens en beter aan de marktvoorwaarden zijn aangepast en die de teelt milieuvriende- lijker maken, — het cre(cid:137)ren en ontwikkelen van alternatieve gebruiksmogelijkheden voor ruwe tabak, c) onderzoek naar de mogelijkheden voor produ- centen van ruwe tabak om op andere teelten of activiteiten om te schakelen, d) verspreiding van de resultaten van het in de punten a), b) en c) genoemde onderzoek onder de nationale autoriteiten en de betrokken sectoren. Artikel 14 1. Ter vergemakkelijking van de omschakeling van de producenten die, op individuele en vrijwillige basis, besluiten de sector te verlaten, wordt een programma ingevoerd voor het opkopen van quota met een dienovereenkomstige verlaging van de in artikel 8 van deze verordening bedoelde garantie- drempels. 2. In het kader van het communautaire structuur- beleid kunnen structurele programma’s voor platte- landsontwikkeling worden uitgevoerd om tabakprodu- cerende regio’s die in moeilijkheden verkeren de gelegenheid te geven op andere activiteiten over te schakelen. ”; 5. er wordt een artikel 14 bis ingevoegd, luidend als volgt: „Artikel 14 bis De uitvoeringsbepalingen van deze titel worden vast- gesteld volgens de procedure van artikel 23. Zij hebben met name betrekking op: — de vaststelling van het specifieke steunbedrag; — de criteria ter bepaling van de telersverenigingen die voor de specifieke steun in aanmerking komen; — de voorwaarden voor de erkenning van de telers- verenigingen; — de besteding van de specifieke steun, met name de adequate verdeling ervan over de in artikel 12, lid 1, vastgestelde bestedingsdoeleinden; — de vastlegging van de opkoopprijs op een niveau dat de producenten er niet massaal toe aanzet de sector te verlaten; — de defini(cid:137)ring — op voorstel van de lidstaat — van gevoelige zones en/of groepen van soorten van hoge kwaliteit die van het opkoopprogramma moeten worden vrijgesteld en die ten hoogste 25 % van de garantiedrempel van elke lidstaat mogen betreffen; — de vaststelling van een periode van ten hoogste vier maanden als termijn die mag verstrijken tussen het voornemen van de individuele produ- cent om zijn quotum te verkopen en het tijdstip waarop het uiteindelijk wordt opgekocht; tijdens die periode wordt de voorgenomen verkoop door de lidstaat bekendgemaakt, zodat andere produ- centen het quotum kunnen verwerven alvorens het metterdaad wordt opgekocht. ”; 6. het opschrift van titel V wordt vervangen door: „TITEL V Controlemaatregelen”; 7. artikel 17 wordt vervangen door: „Artikel 17 1. De lidstaten nemen de nodige maatregelen om te controleren of en ervoor te zorgen dat de commu- nautaire voorschriften voor de sector ruwe tabak in acht worden genomen. 2. De lidstaten stellen een systeem in voor de erkenning van de bedrijven voor eerste bewerking die teeltcontracten mogen sluiten. 3. Een lidstaat trekt de aan een bedrijf voor eerste bewerking verleende erkenning in indien het bedrijf de communautaire voorschriften in de sector ruwe tabak opzettelijk of door nalatigheid niet in acht neemt. 4. De lidstaten nemen de nodige maatregelen om ervoor te zorgen dat de controleorganen kunnen nagaan of de communautaire voorschriften in acht worden genomen, en met name om ervoor te zorgen dat deze organen — toegang hebben tot de productie- en de bewer- kingsinstallaties, — kennis kunnen nemen van de boekhoudgegevens, de gegevens over de voorraden van de bedrijven voor andere dienstige bescheiden voor de controles, en afschriften of uittreksels kunnen maken, eerste bewerking, of 28. 7. 98 ‹ ‹NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 210/27 — alle dienstige inlichtingen kunnen verkrijgen, met name om na te gaan of de geleverde tabak daad- werkelijk is bewerkt, — beschikken over de juiste gegevens betreffende de omvang en de aankoopprijs van de productie van de individuele producenten, — de kwaliteit van de tabak controleren, en nagaan individuele of het bewerkingsbedrijf producent de aankoopprijs heeft betaald, aan de — ieder jaar de door de individuele producenten beplante oppervlaktes controleren. 5. De bepalingen ter uitvoering van deze titel worden overeenkomstig de procedure van artikel 23 vastgesteld. ”; 8. de volgende titel wordt ingevoegd na artikel 17: „TITEL VI gelen kunnen slechts worden genomen in de mate en voor de duur die strikt noodzakelijk zijn voor de ondersteuning van de markt. ”; 10. artikel 26 wordt vervangen door: „Artikel 26 V(cid:155)(cid:155)r 1 april 2002 dient de Commissie bij het Europees Parlement en bij de Raad een verslag in over de werking van de gemeenschappelijke marktor- dening in de sector ruwe tabak. ”; 11. aan artikel 27 wordt de volgende tweede alinea toege- voegd: „Indien overgangsmaatregelen nodig zouden blijken om de toepassing van de bij Verordening (EG) nr. 1636/98 (*) ingevoerde wijzigingen van deze verorde- ning te vergemakkelijken, worden die maatregelen volgens de procedure van artikel 23 vastgesteld. Algemene en overgangsbepalingen”; (*) PB L 210 van 28. 7. 1998, blz. 23. ”. 9. artikel 20 wordt vervangen door: „Artikel 20 Artikel 2 Om het hoofd te kunnen bieden aan onverwachte marktsituaties, kunnen volgens de procedure van artikel 23 uitzonderlijke maatregelen ter ondersteu- ning van de markt worden genomen. Deze maatre- Deze verordening treedt in werking op de zevende dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publica- tieblad van de Europese Gemeenschappen. Zij is van toepassing met ingang van de oogst 1999. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 20 juli 1998. Voor de Raad De Voorzitter W. MOLTERER


title: POSIZIONE COMUNE (CE) n. 58/98 definita dal Consiglio il 20 luglio 1998 in vista dell'adozione del regolamento (CE) n. .../98 del Consiglio, del ..., che modifica il regolamento (CEE) n. 1210/90 sull'istituzione dell'Agenzia europea dell'ambiente e della rete europea d'informazione e di osservazione in materia ambientale

eurovoc_concepts:
European Environment Agency
appointment of staff
environmental policy
information network
scientific committee (EU)

text: 25. 11. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 364/1 I (Comunicazioni) CONSIGLIO POSIZIONE COMUNE (CE) n. 58/98 definita dal Consiglio il 20 luglio 1998 in vista dell’adozione del regolamento (CE) n. /98 del Consiglio, del. , che modifica il regolamento (CEE) n. 1210/90 sull’istituzione dell’Agenzia europea dell’ambiente e della rete europea d’informazione e di osservazione in materia ambientale (98/C 364/01) IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l’articolo 130 S, paragrafo 1, vista la proposta della Commissione (1), visto il parere del Comitato economico e sociale (2), visto il parere del Comitato delle regioni (3), deliberando secondo la procedura di cui all’articolo 189 C del trattato (4), considerando che l’articolo 20 del regolamento (CEE) n. 1210/90 (5) ha istituito l’Agenzia europea dell’ambiente e la rete europea d’informazione e di osservazione in materia ambientale; che, entro due anni dall’entrata in vigore del regolamento, il Consiglio, sulla base di una relazione della Commissione corredata di opportune pro- (1) GU C 255 del 20. 8. 1997, pag. 9 e GU C 123 del 22. 4. 1998, pag. 6. (2) GU C 73 del 9. 3. 1998, pag. 103. (3) GU C 180 dell’11. 6. 1998, pag. 32. (4) Parere del Parlamento europeo del 18 febbraio 1998 (GU C 80 del 16. 3. 1998, pag. 138), decisione del Consiglio del 20 luglio 1998 e decisione del Parlamento europeo del. (non ancora pubblicata nella Gazzetta ufficiale). (5) GU L 120 dell’11. 5. 1990, pag. 1. poste, decide dei futuri compiti all’Agenzia; che l’arti- colo 21 prevede che il regolamento entri in vigore il giorno successivo a quello in cui le competenti autorità hanno deciso la sede dell’Agenzia e che questa decisione è stata adottata il 29 ottobre 1993; considerando che nella sua comunicazione COM(95) 325 def. , la Commissione ha motivato l’esigenza di rinviare la relazione prevista dall’articolo 20, e che il 9 novembre 1995 il Consiglio ha ritenuto che qualsiasi decisione concernente l’attribuzione di nuovi compiti all’Agenzia sia prematura fino al momento in cui l’agenzia sarà pienamente operativa da due anni e la sua rete sarà completamente realizzata; considerando che l’Agenzia europea dell’ambiente ha compiuto apprezzabili progressi nel perseguimento dei suoi obiettivi e nell’adempimento dei suoi compitivi, ivi compresa l’istituzione della rete europea d’informazione e di osservazione in materia ambientale; considerando che l’ampiezza dei compiti e dei temi da affrontare richiede sia il consolidamento dell’attività già intrapresa che un ulteriore impegno; considerando che la funzione principale dell’Agenzia è quella di raccogliere e fornire informazioni obiettive, attendibili e comparabili sull’ambiente; considerando che è opportuno che qualsiasi altro compito assegnato all’Agenzia integri e valorizzi questa funzione principale; C 364/2 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 25. 11. 98 (CE) considerando che, a norma del regolamento n. 2965/94 del Consiglio (1), il Centro di traduzione per gli organismi dell’Unione europea ha il compito di tra- durre i documenti dell’Agenzia europea dell’ambiente; che l’organizzazione struttura considerando dell’Agenzia devono essere migliorate e chiarite sulla base dell’esperienza acquisita durante i primi anni di operativi- tà dell’Agenzia; la e considerando che il consiglio di amministrazione dell’Agenzia dovrebbe tenere conto dell’esigenza di rispec- chiare le diverse circostanze di natura geografica nell’am- bito della Comunità, provvedendo a un’adeguata distri- buzione dei centri tematici operativi; considerando che l’Agenzia può collaborare con orga- nismi di paesi terzi per ottenere le informazioni necessarie per l’attuazione del suo programma di lavoro; considerazione che è opportuno che in futuro la revisione delle prestazioni e dei compiti dell’Agenzia sia condotta in coincidenza con il ciclo quinquennale del suo pro- gramma pluriennale di lavoro; considerando che è opportuno modificare di conseguenza il regolamento (CEE) n. 1210/90, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 iii) Il regolamento (CEE) n. 1210/90 è modificato come segue: 1) All’articolo 1, paragrafo 2, la parte iniziale è sosti- tuita dal testo seguente: «2. Per raggiungere gli scopi di protezione e di miglioramento dell’ambiente stabiliti nel trattato e nei successivi programmi di azione della Comunità in materia ambientale, così come lo sviluppo sostenibile, l’obiettivo è di fornire alla Comunità e agli Stati membri:». 2) L’articolo 2 è modificato come segue: a) i punti ii), iii), e vi) sono sostituiti dal testo seguente: fornire per formulare e attuare politiche am- bientali oculate ed efficaci; a tale riguardo, in particolare alla Commissione le informazioni necessarie perché possa svolgere i suoi compiti di individuazione, preparazione e valuta- zione delle attività e della legislazione in materia di ambiente; — contribuire al controllo dei provvedi- menti concernenti l’ambiente mediante un’appropriata attività di supporto per quanto riguarda l’obbligo di presentare relazioni (anche partecipando alla messa a punto di questionari, al trattamento delle relazioni degli Stati membri e alla diffusione dei risultati), in base al suo programma pluriennale di lavoro e allo scopo di coordinare le relazioni; — a loro richiesta, assistere i singoli Stati membri, qualora ciò sia conforme al suo programma di lavoro annuale, nella messa a punto, nell’elaborazione e nell’ampliamento dei rispettivi sistemi di controllo dei provvedimenti ambientali, purché siffatte attività non pongano in pericolo l’assorbimento degli altri com- piti stabiliti dal presente articolo. Tale assistenza può comprendere anche valu- tazioni condotte da esperti di pari com- petenza a seconda delle richieste specifi- che degli Stati membri; registrare, collazionare e valutare dati sullo stato dell’ambiente, redigere relazioni di esperti sulla qualità e la sensibilità dell’am- biente nonché sulle pressioni cui è sottopo- sto nella Comunità, fornire criteri di valuta- zione uniformi in ordine ai dati ambientali, da applicare in tutti gli Stati membri, svilup- pare ulteriormente un centro di informa- zione ambientale di riferimento. La Com- missione si serve di queste informazioni nell’ambito dei suoi compiti di garante dell’applicazione della normativa comunita- ria in materia di ambiente;»; «vi) pubblicare ogni cinque anni una relazione sullo stato dell’ambiente, le relative tendenze e prospettive, completata dalla pubblica- zione di statistiche incentrate su temi speci- fici;»; «ii) — fornire alla Comunità e agli Stati mem- bri le informazioni oggettive necessarie b) sono inseriti i seguenti punti: (1) GU L 314 del 7. 12. 1994, pag. 1. Regolamento modificato dal regolamento (CE) n. 2610/95 (GU L 268 del 10. 11. 1995, pag. 1). «xi) assicurare un’ampia diffusione fra i citta- dini delle informazioni ambientali, in parti- colare sullo stato dell’ambiente, e incorag- 25. 11. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 364/3 giare l’utilizzazione della nuova tecnologia telematica a tal fine; cooperare nell’ambito di dette attività a livello transnazionale. »; xii) assistere la Commissione nel processo di scambio di informazioni sull’elaborazione di metodologie delle valutazioni ambientali e migliori pratiche; xiii) assistere la Commissione nella diffusione di informazioni sui risultati della pertinente ricerca in campo ambientale, in una forma che meglio contribuisca all’elaborazione di politiche. ». 3) l’articolo 3 è modificato come segue: b) al paragrafo 4, seconda frase, sono soppressi i seguenti termini: «in una determinata zona geo- grafica»; c) al paragrafo 5, il secondo comma è sostituito dal testo seguente: «I centri tematici sono designati dal consiglio d’amministrazione di cui all’articolo 8, para- grafo 1, per un periodo non superiore alla durata di ciascun programma pluriennale di lavoro pre- visto all’articolo 8, paragrafo 4. Tuttavia questa designazione può essere rinnovata. ». a) al paragrafo 1 sono aggiunti i seguenti termini, disposti in una nuova riga: 5) L’articolo 8 è modificato come segue: «anche nel contesto dello sviluppo sostenibile. »; a) al paragrafo 1, il primo comma è sostituito dal testo seguente: b) al paragrafo 2: i) l’ottavo trattino è sostituito dal seguente testo: «— protezione del litorale e del mare. »; ii) il quinto comma è soppresso; c) è aggiunto il seguente paragrafo: «3. L’Agenzia può inoltre cooperare allo scam- bio di informazioni con altri organismi, compresa la rete IMPEL. Nelle sue azioni l’Agenzia evita doppioni con le attività già intraprese da altre istituzioni ed altri organismi. ». 4) L’articolo 4 è modificato come segue: a) al paragrafo 2 è aggiunto il comma seguente: «Gli Stati membri tengono l’Agenzia informata dei principali elementi che compongono le rispet- tive reti nazionali d’informazione sull’ambiente. Gli Stati membri, ove opportuno, collaborano con l’Agenzia e contribuiscono all’attività svolta dalla rete europea d’informazione e di osservazione in materia ambientale in base al programma di lavoro dell’Agenzia mediante la raccolta, la colla- zione e l’analisi dei dati in ambito nazionale. Gli Stati membri possono parimenti contribuire a «1. L’Agenzia ha un consiglio d’amministra- zione composto da un rappresentante di ogni Stato membro e da due rappresentanti della Com- missione. Ci può essere inoltre un rappresentante di ciascun altro paese che partecipi all’Agenzia in base alle disposizioni pertinenti. »; b) al paragrafo 2 è aggiunto il seguente comma: «Il consiglio d’amministrazione elegge un comi- tato esecutivo al quale può delegare le decisioni esecutive, secondo le norme da esso adottate. »; c) i paragrafi 3 e 4 sono sostituiti dal testo se- guente: «3. Le decisioni del consiglio d’amministra- zione sono adottate alla maggioranza di due terzi dei membri del consiglio d’amministrazione. 4. Il consiglio d’amministrazione adotta un programma pluriennale di lavoro fondato sui set- tori prioritari elencati all’articolo 3, paragrafo 2; esso si basa su un progetto presentato dal diret- tore esecutivo di cui all’articolo 9, previa consul- tazione del comitato scientifico di cui all’articolo 10 e parere della Commissione. Il programma pluriennale di lavoro, nel rispetto della procedura annuale di bilancio della Comunità europea, include un progetto di proposta di bilancio plu- riennale. »; d) al paragrafo 6, prima frase, la frase: «Entro il 31 gennaio di ogni anno. » è sostituita da «Entro il 31 marzo di ogni anno. ». C 364/4 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 25. 11. 98 6) L’articolo 9, paragrafo 1, è modificato come segue: 9) Nell’allegato, alla parte B, il punto 1 è sostituito dal testo seguente: a) il quinto trattino è sostituito dal testo seguente: «— Tutte le questioni relative al personale, l’ese- cuzione dei compiti di cui all’articolo 8, paragrafi 4 e 5. »; b) il sesto trattino è soppresso. 7) All’articolo 10, il paragrafo 2 è sostituito dal testo seguente: Il comitato scientifico è composto da membri «2. particolarmente qualificati in materia ambientale, nominati dal consiglio d’amministrazione per un periodo di quattro anni, rinnovabile una sola volta tenendo conto, tra l’altro, dei settori scientifici che devono essere rappresentati in seno al comitato al fine di assistere l’Agenzia nei suoi campi di attività. Il regolamento interno previsto all’articolo 8, para- grafo 2, disciplina il suo funzionamento. ». 8) L’articolo 15 è modificato come segue: a) è inserito un nuovo paragrafo, così redatto: «2 bis. L’Agenzia può cooperare in settori di interesse comune con organismi di paesi non membri della Comunità europea che possano for- nire i dati, le informazioni, le consulenze tecniche, le metodologie di raccolta dei dati, le analisi e le valutazioni di interesse reciproco, necessari per l’assolvimento dei compiti dell’Agenzia. »; «1. L’Agenzia utilizzerà, nella misura del possibile, le informazioni raccolte mediante i servizi statistici della Comunità. Tali informazioni sono frutto dell’at- tività di raccolta, convalida e pubblicazione di statisti- che economiche e sociali, inclusa la contabilità nazio- nale e le informazioni correlate, condotta da Eurostat e dagli istituti di statistica nazionali. In particolare, l’Agenzia utilizzerà il lavoro svolto da Eurostat e dagli istituti di statistica nazionali a norma della decisione 94/808/CEE del Consiglio (*), che disciplina le statistiche concernenti a) la pressione sull’ambiente risultante dalle attività umane e b) le risposte econo- miche e sociali a tali pressioni. (*) Decisione 94/808/CEE del Consiglio, del 15 di- cembre 1994, recante adozione di un programma quadriennale (1994-1997) concernente la compo- nente ambientale delle statistiche della Comunità (GU L 328 del 20. 12. 1994, pag. 58). » Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee. Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. b) il paragrafo 3 è sostituito dal testo seguente: Fatto a. «3. La cooperazione di cui ai paragrafi 1, 2 e 2 bis deve in particolare tener conto della necessi- tà di evitare qualsiasi doppione. ». Per il Consiglio Il Presidente 25. 11. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 364/5 MOTIVAZIONE DEL CONSIGLIO I. INTRODUZIONE 1. Il 16 giugno 1997 la Commissione ha presentato al Consiglio una proposta di regolamento del Consiglio che modifica il regolamento (CEE) n. 1210/90, del 7 maggio 1990, sull’istituzione dell’Agenzia europea dell’ambiente e della rete europea di informa- zione e di osservazione in materia ambientale. La base giuridica è l’articolo 130 S, paragrafo 1, del trattato CE. 2. Il Parlamento europeo ha espresso il suo parere in prima lettura il 18 febbraio 1998. 3. Il Comitato economico e sociale ha reso il suo parere il 28 gennaio 1998. 4. La Commissione ha presentato al Consiglio una proposta modificata il 25 marzo 1998. 5. Il Consiglio ha adottato una posizione comune il 20 luglio 1998 conformemente alla procedura di cui all’articolo 189 C del trattato CE. II. OBIETTIVO La posizione comune è volta a modificare il regolamento (CEE) n. 1210/90 sulla base della proposta modificata della Commissione, rafforzando il ruolo dell’Agenzia europea dell’am- biente, particolarmente per quanto riguarda i suoi compiti nei settori dell’applicazione della legislazione comunitaria in materia di ambiente e della diffusione delle informazioni in materia di ambiente, senza tuttavia ampliare la portata della sua azione. Questa imposta- zione è inoltre in sintonia con la valutazione sui primi cinque anni di funzionamento dell’Agenzia che accompagnava la proposta delle Commissione. III. ANALISI DELLA POSIZIONE COMUNE Osservazioni generali Il Consiglio condivide l’impostazione generale sull’Agenzia europea per l’ambiente conte- nuta nella proposta della Commissione, coerentemente con l’obiettivo generale di cui al punto II. La posizione comune comprende in tutto o in parte la maggior parte degli emendamenti del Parlamento europeo che la Commissione ha accolto nella sua proposta modificata. Un altro emendamento respinto dalla Commissione per motivi tecnico-giuridici è stato inserito nella posizione comune. Il Consiglio non ha accolto nella posizione comune l’emendamento 2 del Parlamento europeo, che era stato solo parzialmente incluso nella proposta modificata della Commis- sione e gli emendamenti 7 e 8 che non erano compresi nella proposta modificata della Commissione. Le osservazioni particolareggiate su punti specifici che riguardano le princi- pali modifiche articolo per articolo sono fornite in appresso. C 364/6 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 25. 11. 98 Osservazioni particolareggiate Preambolo Oltre alle necessarie modifiche al testo del preambolo per renderlo coerente con il contenuto della posizione comune, si segnalano le seguenti modifiche principali: — nuova formulazione dei primi due «considerando» per renderli del tutto coerenti con le pertinenti disposizioni del regolamento (CEE) n. 1210/90; — l’aggiunta di due nuovi «considerando» (7 e 9) rispettivamente riguardanti la traduzione dei documenti dell’Agenzia, attribuita al Centro di traduzione per gli organismi dell’Unione europea, e la distribuzione dei «Centri tematici operativi» che il Consiglio d’amministrazione dell’Agenzia deve effettuare, in modo da rispecchiare le diverse circostanze di natura geografica nell’ambito della Comunità. Articolo 1 La formulazione di questo articolo, che determina l’obiettivo del regolamento, è stata aggiornata con un riferimento allo sviluppo sostenibile (paragrafo 2). Articolo 2 Questo articolo enumera e descrive i compiti dell’Agenzia. Rispetto al regolamento (CEE) 1210/90 sono stati aggiunti altri compiti all’elenco, al fine di rafforzare il ruolo dell’Agen- zia, in particolare per quanto riguarda la fornitura e la diffusione delle informazioni ambientali; inoltre, sono stati chiariti gli attuali compiti. È stata sottolineata l’esigenza di svolgere questi compiti in conformità del programma pluriennale di lavoro dell’Agenzia. Le principali modifiche apportate dal Consiglio alla proposta della Commissione sono le seguenti: — il punto ii) e stato nuovamente formulato e organizzato in modo da descrivere più chiaramente i vari compiti dell’Agenzia. Nell’ambito del compito di contribuire al controllo dei provvedimenti concernenti l’ambiente mediante un’appropriata attività di supporto, è stato aggiunto l’obiettivo di coordinare le relazioni; il ruolo di assistenza dell’Agenzia nei confronti dei singoli Stati membri per quanto riguarda la messa a punto, l’elaborazione e l’ampliamento dei rispettivi sistemi di controllo dei provvedimenti ambientali è stato accolto, ma soltanto su richiesta degli Stati membri stessi e purché tali attività siano conformi al programma di lavoro annuale dell’Agenzia e non pongano in pericolo l’assolvimento degli altri compiti di quest’ultima; in questo contesto, è possibile la valutazione condotta da esperti di pari competenza, ma solo su richiesta specifica degli Stati membri; — il punto iii) è stato modificato. Il Consiglio non ha accolto la formulazione della proposta della Commissione, che riprendeva parzialmente un emendamento del Parla- mento europeo. Più specificamente il concetto di «archivio di informazione sull’am- biente» comprendente un registro dei dati, è stato sostituito dal Consiglio con il termine più ampio di «centro di informazione ambientale di riferimento»; — al punto vi), il Consiglio ha ritenuto utile da un lato specificare che le statistiche devono essere incentrate su temi specifici, dall’altro non stabilire la frequenza con la quale esse devono essere elaborate, in modo da dare all’Agenzia una maggiore flessibilità a questo proposito; — gli ultimi tre punti, vale a dire xi), xii) e xiii), descrivono gli altri compiti dell’Agenzia aggiunti dalla proposta della Commissione. Le principali modifiche alla posizione comune sono le seguenti: xi) il termine «attendibili» è stato considerato eccessivo in questo contesto ed è stato pertanto soppresso; l’obbligo esplicito di rendere disponibili le informazioni in tutte le lingue ufficiali della Comunità non è stato accolto nel testo della posizione comune; 25. 11. 98 IT xii) Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 364/7 la nuova formulazione di questo compito per quanto riguarda la valutazione dell’impatto ambientale è intesa a non creare ambiguità per quanto concerne il ruolo dell’Agenzia in questo settore; xiii) la nuova formulazione è volta in questo caso a chiarire il ruolo della ricerca in campo ambientale nei confronti dell’elaborazione della politica. Articolo 3 Questo articolo, che riguarda i principali settori di attività dell’Agenzia, è stato modificato in modo da comprendervi: — un più ampio riferimento allo stato attuale e prevedibile dell’ambiente e allo sviluppo sostenibile (paragrafo 1); — un riferimento più esteso alla protezione del mare e non solo a quella del litorale (paragrafo 2); — un riferimento all’eventuale cooperazione tra l’Agenzia ed altri organismi, compresa la rete IMPEL ai fini dello scambio di informazioni (nuovo paragrafo 3). Quest’ultima aggiunta si basa su un emendamento proposto dal Parlamento europeo che la Commissione, pur non essendo contraria in linea di massima, ha respinto per motivi di carattere tecnico-giuridico. Articolo 4 Questo articolo riguarda la rete di informazione stabilita dal regolamento (CEE) n. 1210/ 90, la sua composizione e il suo funazionamento, compresa la designazione e il funziona- mento dei centri tematici. La posizione comune accoglie la proposta della Commissione di applicare la procedura normale di votazione a maggioranza di due terzi anche alla designazione dei centri tematici (con modifica corrispondente dell’articolo 8). Le principali modifiche alla proposta della Commissione comprendono quanto segue: — aspetti e modalità di cooperazione tra l’Agenzia e gli Stati membri per la raccolta, la collazione e l’analisi delle informazioni di carattere ambientale in ambito nazionale (paragrafo 2, secondo sottoparagrafo): la formulazione diversa è motivata dal fatto che il Consiglio non ha ritenuto opportuno imporre agli Stati membri un obbligo giuridico e dall’esigenza di tener conto della diversa organizzazione territoriale all’interno dei vari Stati membri che influenza anche il modo in cui sono forniti e analizzati i dati. La possibilità che gli Stati membri cooperino a queste attività a livello transnazionale è stata del pari ritenuta utile e quindi inclusa; — soppressione del riferimento ad una «determinata zona geografica» (paragrafo 4, seconda frase). Articolo 8 I maggiori cambiamenti apportati dal Consiglio alla proposta della Commissione, allo scopo di migliorare il funzionamento dell’Agenzia, comprendono: — una nuova formulazione parziale del paragrafo 1, che si riferisce nella proposta della Commissione alla partecipazione degli Stati SEE/EFTA al consiglio d’amministrazione dell’Agenzia. Il Consiglio ha preferito una formulazione più generica che è coerente con le formulazioni normalmente utilizzate negli atti comunitari in questi casi e fa riferimento alle «disposizioni pertinenti» che non pregiudicano possibili evoluzioni future; — una nuova formulazione del paragrafo 2 per quanto riguarda il funzionamento del comitato esecutivo: la delega a quest’ultimo di decisioni esecutive da parte del consiglio d’amministrazione è possibile ma «secondo le norme da esso adottate»; — la sostituzione del termine «stima» a quello di «proposta» di bilancio pluriennale (paragrafo 4), nel programma di lavoro pluriennale. C 364/8 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 25. 11. 98 Articolo 10 Il paragrafo 2 è stato modificato dal Consiglio per quanto riguarda la composizione del comitato scientifico che assiste il consiglio d’amministrazione, per garantire che la perizia scientifica all’interno del comitato rifletta i settori di attività dell’Agenzia e che pertanto il comitato scientifico possa meglio assistere il consiglio d’amministrazione nei suoi compiti. Articolo 15 L’ultimo paragrafo di questo articolo è stato rimaneggiato per comprendere tutte le forme di cooperazione previste (incluso il nuovo paragrafo 2 bis) ed evitare qualsiasi doppione. Articolo 20 Oltre ad una modifica dell’ordine dei paragrafi, questo articolo è stato leggermente rimaneggiato sulla base di un emendamento del Parlamento europeo, accettato anche dalla Commissione: il testo rimaneggiato dal Consiglio prevede ora un esame da parte del Consiglio dei progressi compiuti e dei compiti svolti dall’Agenzia «in relazione alla politica globale della Comunità in materia di ambiente». Allegato È stata apportata una piccola modifica alla sezione B, punto 1, prima frase, che ora fa riferimento ai «servizi» statistici della Comunità. La Commissione ha accettato gli emendamenti fatti dal Consiglio