title: Stellungnahme des Ausschusses der Regionen zu dem "Bericht der Kommission über den Zugang zur beruflichen Weiterbildung in der Union"

eurovoc_concepts:
access to education
adult education
continuing education
vocational training

text: 13. 10. 98 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften C 315/9 einem geeigneten gesetzlichen Rahmen für erneuerbare Energien (z. B. vorteilhafte Netzzugangs- und Einspei- sungsbedingungen) sowie einer anwendungsorientierten Forschungsförderung unerläßlich sind. Dazu ist es grundlegend, daß geeignete technische Rechtsvorschrif- ten erlassen werden, durch die die Eingliederung der Energie in den Markt erleichtert und die Forschung im Bereich der Energiespeicherung gefördert wird. 3. 3. Der Ausschuß der Regionen begrüßt den Vor- schlagfüreinNetzwerkzurFörderungerneuerbarerEner- gien. Im Rahmen eines beratenden Forums sollten alle wesentlichen Akteure vertreten sein, d. h. europäische, nationale, regionale und lokale Behörden, Hersteller und Betreiber von Anlagen zur Nutzung erneuerbarer Ener- gien, die Dachverbände für die einzelnen erneuerbaren Energieträger, Vertreter von Verbraucherorganisationen sowievonEnergieversorgungsunternehmen. Dieses bera- tende Forum könnte die Kommission bei der Konzeption und Umsetzung eines Aktionsplans für EE unterstützen. IndiesemZusammenhangregtderAdRan,einProgramm zur Unterstützung der Verbände für EE einzurichten. Brüssel, den 16. Juli 1998. Der Präsident des Ausschusses der Regionen Manfred DAMMEYER Stellungnahme des Ausschusses der Regionen zu dem „Bericht der Kommission über den Zugang zur beruflichen Weiterbildung in der Union“ DER AUSSCHUSS DER REGIONEN, (98/C 315/03) gestützt auf den „Bericht der Kommission über den Zugang zur beruflichen Weiterbildung in der Union“ (1), aufgrund seines Beschlusses vom 11. Juni 1997, gemäß Artikel 198 c Absatz 4 des Vertrags zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft eine Stellungnahme zu diesem Thema abzugeben und die Fachkommission 6 „Bildung, Ausbildung“ mit der Erarbeitung dieser Stellungnahme zu beauftragen, gestützt auf seine Stellungnahme zum Thema „Die Rolle der lokalen und regionalen Gebietskörperschaften als Bindeglied zwischen Bildungs- und Berufsbildungseinrichtungen und Unternehmen“ (CdR 346/96 fin) (2), seine Stellungnahme zum „Weißbuch zur allgemeinen und beruflichen Bildung — Lehren und Lernen — Auf dem Weg zur kognitiven Gesellschaft“ (CdR 115/96 fin) (3) und seine Stellungnahme zum „Vorschlag für einen Beschluß des Europäischen Parlaments und des Rates über die Veranstaltung eines Europäischen Jahres für lebenslanges Lernen (1996)“ (CdR 244/94) (4), gestützt auf den von der Fachkommission 6 am 16. Januar 1998 angenommenen Stellungnahme- entwurf (CdR 424/97 rev. 2) (Berichterstatterin: Frau Helene Lund), in der Erwägung, daß der AdR in seiner Stellungnahme zum „Weißbuch zur allgemeinen und beruflichen Bildung — Lehren und Lernen — Auf dem Weg zur kognitiven Gesellschaft“ gefordert hatte, den Bedarf an beruflichen Weiterbildungsmaßnahmen und einer Erhöhung der Teilnahmequote an den berufsbildenden Programmen stärker in den Mittelpunkt zu rücken, in der Erwägung, daß der Europäische Rat in seiner am 16. Juni 1997 in Amsterdam verabschiedeten Entschließung über Wachstum und Beschäftigung als vorrangiges Ziel die Schaffung eines qualifizierten, gut ausgebildeten und anpassungsfähigen Arbeitskräftepotenti- als nennt und eine volle Beachtung der Systeme der allgemeinen und beruflichen Bildung einschließlich des lebensbegleitenden Lernens im Hinblick auf bessere Vermittelbarkeit fordert; verabschiedete auf seiner 24. Plenartagung am 15. und 16. Juli 1998 (Sitzung vom 15. Juli) einstimmig folgende Stellungnahme. (1) KOM(97) 180 endg. (2) ABl. C 116, 14. 4. 1997, S. 98. (3) ABl. C 182, 24. 6. 1996, S. 15. (4) ABl. C 210, 14. 8. 1995, S. 74. C 315/10 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 13. 10. 98 1. Einleitung Der Bericht der Kommission wurde im Anschluß 1. 1. an die Empfehlung des Ministerrates von 1993 über den Zugang zur beruflichen Weiterbildung ausgearbeitet und beruht auf den Berichten der Mitgliedstaaten und der Organisationen der Sozialpartner auf Gemein- schaftsebene. Er bietet die erste umfassende Analyse der Berufsbildungssysteme in Europa und ist gleichzeitig Grundlage für die Erörterung künftiger Ziele und Initiativen auf diesem Gebiet. 1. 2. Die Kommission beschäftigt sich seit 1991, als sie ein Memorandum über die berufliche Weiterbildung erstellte, mit diesen Fragen. Grundlage war die Empfeh- lung des Ministerrates von Juni 1993, in der fünfzehn Empfehlungen über Initiativen zur beruflichen Weiter- bildung in der Union an die Mitgliedstaaten gerichtet wurden. Die Empfehlung des Ministerrats setzt auf den 1. 3. folgenden drei Aktionsebenen an: — Förderung relevanter vergleichender Informationen über die Systeme der beruflichen Weiterbildung. — Schaffung eines „Unterstützungssystems“ für den sozialen Dialog zur beruflichen Weiterbildung. — Erstellung von Berichten der Mitgliedstaaten über ihre Initiativen und die Umsetzung der Empfehlung des Ministerrats. 1. 4. Der Bericht der Kommission beruht im wesentli- chen auf diesen drei Elementen und enthält eine umfas- sende Bewertung der Zugangsmöglichkeiten zur berufli- chen Weiterbildung in den einzelnen Mitgliedstaaten sowie Empfehlungen für zukünftige Aktionen in diesem Gebiet. 1. 5. Der Bericht stützt sich sowohl auf die mehr deskriptiven Berichte der Mitgliedstaaten und der ge- meinschaftlichen Organisationen der Sozialpartner als auch auf die überwiegend quantitativen Daten aus der großen Gemeinschaftserhebung zur beruflichen Weiter- bildung (GEBW). Die nationalen Entwicklungen wurden auf sieben thematische Schwerpunkte der beruflichen Weiterbildung in der Europäischen Union hin unter- sucht: — Zugang zur beruflichen Weiterbildung und Unter- nehmenspolitik. — Zugang zur beruflichen Weiterbildung und Berück- sichtigung der individuellen Bedürfnisse. — Umschulung der Arbeitnehmerinnen und Arbeitneh- mer. — Zugang zur Berufsweiterbildung für spezifische Zielgruppen. — Zugang zur beruflichen Weiterbildung und neue Partnerschaften. — Nutzung der Gemeinschaftsfonds zur Unterstützung lokaler Initiativen. 1. 6. Die verschiedenen Punkte enthalten zahlreiche konkrete Beispiele für Initiativen und Ergebnisse der einzelnen Mitgliedstaaten. 1. 7. Zusätzlich werden die wichtigsten Schlußfolge- rungen aus den Berichten der Sozialpartner UNICE, CEEP und EGB dargelegt. Diese europäischen Arbeitge- ber- und Arbeitnehmerorganisationen bewerten die Zu- gangsmöglichkeiten zur beruflichen Weiterbildung in der Union unterschiedlich. Während die Arbeitgeber die Lage als zufriedenstellend beurteilen, sind die Gewerk- schaften der Auffassung, daß seit der Empfehlung des Rates von 1993 kein echter Fortschritt erzielt werden konnte. 1. 8. Die Kommission geht schließlich auf die stärker quantitativen Informationen aus der GEBW ein und weist insbesondere auf die folgenden Schlußfolgerungen hin: — Nur ein Viertel der Arbeitnehmerinnen und Arbeit- nehmer hat (im Bezugsjahr für die Gemeinschafts- erhebung) an einer beruflichen Weiterbildungsmaß- nahme teilgenommen. — Zwischen den Mitgliedstaaten und den verschiede- nen Unternehmens- und Arbeitnehmerkategorien bestehen große Unterschiede, die weiterbestehen oder sogar noch größer werden dürften. 1. 9. Auf der Grundlage dieser Berichte ist die Kom- mission der Ansicht, daß seit der Empfehlung des Rates von 1993 zahlreiche Fortschritte erzielt wurden und zahlreiche vielversprechende Initiativen gestartet wur- den. Die Kommission weist jedoch darauf hin, daß weiterhin enorm große Unterschiede und Disparitäten für Arbeitnehmer, Unternehmen und Mitgliedstaaten im Hinblick auf die Möglichkeiten und Initiativen auf diesem Gebiet bestehen. Der wachsenden Nachfrage nach Zugang zur beruflichen Weiterbildung scheint darüber hinaus keine Aufmerksamkeit gewidmet zu werden. 1. 10. Wie die Kommission festhält, erfordern die rasche technologische Entwicklung und die steigende Zahl älterer Arbeitnehmer intensivere Bemühungen zur Förderung des Zugangs zur beruflichen Weiterbildung. Die Kommission schlägt daher drei Initiativen vor: — Dialog mit den Sozialpartnern über den Zugang zur beruflichen Weiterbildung. — Beibehaltung des Berichtsverfahrens, Erfahrungsaus- tausch und vergleichende Leistungsbewertung (Benchmarking) durch Berichte der Mitgliedstaaten und der Arbeitgeber- und Arbeitnehmerorganisatio- nen. — Zugang zur beruflichen Weiterbildung mit Hilfe der — Stärkere Beachtung der beruflichen Weiterbildung neuen Technologien. in den EU-Programmen z. B. : LEONARDO. 13. 10. 98 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften C 315/11 2. Allgemeine Bemerkungen Die Bedeutung für die Belange der lokalen und regiona- len Gebietskörperschaften 2. 1. Der AdR hat in seiner früheren Stellungnahme zu der „Rolle der lokalen und regionalen Gebietskörper- schaften als Bindeglied zwischen Bildungs- und Berufsbil- dungseinrichtungen und Unternehmen“ die Bedeutung des Zugangs zur Berufsbildung in Unternehmen für die lokale und regionale Entwicklung betont. Wie in dieser Stellungnahme hervorgehoben wird, sind in vielen Mit- gliedstaaten die lokalen und regionalen Gebietskörper- schaften im Berufsbildungsbereich unmittelbar zustän- dig. Da Regionen und Kommunen nicht nur Träger der allgemeinen und beruflichen Bildung, sondern auch wichtige Arbeitgeber sind, ist für sie in diesem Bereich sowohl die Angebots- als auch die Nachfrageseite von Interesse. In vielen Mitgliedstaaten haben die lokalen und regionalen Gebietskörperschaften entscheidenden Einfluß auf das wirtschaftliche Umfeld und die Bedingun- gen, unter denen die Unternehmen arbeiten. 2. 2. Die Bedeutung der Berufsbildung für die Belange der lokalen und regionalen Gebietskörperschaften wurde im Vertrag von Amsterdam ausdrücklich anerkannt, und die Berufsbildung zählt zu den neuen Gebieten, zu denen der AdR gehört werden muß. 2. 3. Die Bedeutung des „Zugangs zur beruflichen Weiterbildung“ für die lokale und regionale Entwicklung wurde darüber hinaus vom Rat anerkannt. In seiner Empfehlung von 1993 zu diesem Thema forderte er die Mitgliedstaaten auf, die berufliche Weiterbildung zu einem wichtigen Faktor der lokalen und regionalen Entwicklung auszubauen. In diesem Sinne sollte insbe- sondere auf regionaler und lokaler Ebene die Aufnahme von Partnerschaften unterstützt werden, die bezwecken, den Bedarf der Unternehmen und der Beschäftigten zu untersuchen, um so Angebot und Nachfrage soweit wie möglich anzunähern. Er fordert ferner die Kommission dazu auf, den Wissenstransfer zwischen den Mitglied- staaten insbesondere zugunsten derjenigen Regionen zu fördern, für die der Zugang zur beruflichen Weiterbil- dung am wenigsten entwickelt ist. 2. 4. Die Kommission widmet in ihrem Bericht einen gesamten Abschnitt dem Thema „Zugang und neue Partnerschaften“, der auf den regionalen und lokalen Ansatz zur Verbesserung des Zugangs zur Berufsbildung ausgerichtet ist. Sie weist darauf hin, daß die Dezentrali- sierung, die sich vor allem in Form einer höheren Verantwortung auf regionaler und lokaler Ebene äußert, ein wichtiges Merkmal dieses verbesserten Zugangs sei. Dies schlägt sich in der Anpassung des Berufsbildungsan- gebots an die spezifischen Bedürfnisse der Unternehmen der Region oder des Ortes nieder und geht mit der Schaffung von Mechanismen und Infrastrukturen in der Region einher. Dieser Ansatz bietet auch den Vorteil, daß sich die Zusammenarbeit zwischen den lokalen Stellen, den Bildungsträgern, den Bildungs- und For- schungseinrichtungen und den Unternehmen, insbeson- dere den KMU, sehr viel enger gestaltet. Dieser Ansatz äußert sich in vielen Mitgliedstaaten auch in der Einrich- tung von „regionalen Bildungsnetzwerken“. 2. 5. Die Kommission weist ferner darauf hin, daß sich die berufliche Weiterbildung als Faktor der regiona- len und lokalen Entwicklung natürlich in den Rahmen des allgemeinen Instrumentariums, d. h. die regionalen Entwicklungspläne der beruflichen Bildung, einfüge. 2. 6. Sie stellt fest, daß es in Deutschland eine Tendenz zur Dezentralisierung der beruflichen Weiterbildung gibt. In Frankreich und Griechenland werden die Funk- tionen der lokalen Bedarfsanalyse und der Verbreitung von Informationen von regionalen Beobachtungsstellen für Beschäftigung übernommen, die vom Staat und von den Regionen gemeinsam koordiniert und finanziert werden. In Dänemark, Finnland, Schweden, Norwegen, Italien, Belgien und den Niederlanden werden Regionale Arbeitsmarktausschüsse geschaffen, bei denen Maßnah- men der beruflichen Eingliederung und Bildungsmaß- nahmen kombiniert werden. Diese Ausschüsse setzen sich meist aus Sozialpartnern, Gemeinden und Präfektu- ren zusammen. Portugal hat ein Netz lokaler Berater eingerichtet, mit dem Ziel, den industriellen Ent- wicklungsprozeß der KMU durch die Schaffung von Ausbildungsprogrammen zu fördern. Das Vereinigte Königreich hat auf lokaler Ebene TEC/LEC eingesetzt, die die nationalen Regierungsprogramme auf lokaler Ebene anpassen oder auch auf lokale Bedürfnisse zu- geschnittene Maßnahmen in die Wege leiten können. 2. 7. Darüber hinaus beziehen sich zahlreiche auf die KMU zugeschnittene Initiativen, die in den nationalen Berichten beschrieben wurden, auf die lokale und regio- nale Ebene. 2. 8. Es sei ferner darauf hingewiesen, daß der Bericht von UNICE/CEEP die Ergebnisse in bezug auf eine bessere U¨ bereinstimmung zwischen Bildungsangebot und -nachfrage auf regionaler und lokaler Ebene als wenig zufriedenstellend beurteilt. Es seien jedoch bereits Initiativen ergriffen worden, Zusammenarbeit zwischen Unternehmen und Bildungsträgern anzuregen und regio- nale Beobachtungsstellen einzurichten. Der EGB-Bericht betont das Vorhandensein von Informationen über den Bedarf der Betriebe und der Beschäftigten auf regionaler und lokaler Ebene, auch wenn die Partnerschaften zur Bedarfsanalyse noch unzureichend entwickelt seien. 3. Besondere Bemerkungen Der Ausschuß der Regionen empfiehlt folgende Aktions- leitlinien: Die Organisation von Beratungen mit den sozia- 3. 1. len und wirtschaftlichen Partnern unter Einbeziehung der lokalen und regionalen Regierungsvertreter, um auf Gemeinschafts- und sektoraler Ebene Bedingungen für einen besseren Zugang zu schaffen. 3. 1. 1. Obgleich anerkannt wird, daß der Zugang zur Berufsbildung für die lokale und regionale Entwicklung von großer Bedeutung ist und die lokalen und regionalen Partnerschaften auf diesem Gebiet einen vielverspre- chenden Beitrag leisten können, wird die Bedeutung der C 315/12 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 13. 10. 98 Anhörung und Einbeziehung der lokalen und regionalen Instanzen, insbesondere des Ausschusses der Regionen, nicht erwähnt. 3. 1. 2. Der AdR fordert daher die Kommission auf, Vertreter der lokalen und regionalen Gebietskörper- schaften in die Konsultation einzubeziehen, um Voraus- setzungen für einen erleichterten Ausbildungszugang zu schaffen. 3. 1. 3. Die Kommission legt ihre Empfehlungen für das weitere Vorgehen vor und weist darauf hin, daß sie entsprechend den Bedingungen und nach einem geeigneten Zeitplan ihre Vorschläge zur Anwendung dieser Leitlinien und zur Erarbeitung der erforderlichen Rechts- und Arbeitsinstrumente vorlegen wird. Es ist wesentlich, daß der AdR zu allen Entscheidungen und Maßnahmen, die auf diesem Gebiet ergriffen werden, um Stellungnahme ersucht wird. 3. 1. 4. Die Einbeziehung der lokalen und regionalen Gebietskörperschaften in die Förderung des Zugangs zur Berufsbildung ist von großer Bedeutung, um sicher- zustellen, daß die Qualifikationen, die in den Einrichtun- gen für berufliche Fortbildung erworben werden können, den Erfordernissen der Unternehmen und ganz allgemein denen des regionalen Arbeitsmarktes sowie den neuen Erfordernissen der industriellen Fertigung und der neuen Arbeits- und Arbeitsorganisationsmodelle — insbeson- dere im Bereich der Informationstechnologien — gerecht werden und daß der Wissens- und Technologietransfer in die Problemgebiete gefördert wird. Darauf wurde auch in der Stellungnahme des AdR zu der „Rolle der lokalen und regionalen Gebietskörperschaften als Bindeglied zwischen Bildungs- und Berufsbildungsein- richtungen und Unternehmen“ hingewiesen. 3. 1. 5. In ebendieser Stellungnahme wurden ferner die Vorteile intensivierter Zusammenarbeit auf lokaler und regionaler Ebene zwischen den Bildungs- und Ausbil- dungseinrichtungen und den Unternehmen dargestellt — insbesondere in bezug auf die Konzipierung von Lehrausbildungs-/Trainee-Programmen, „maßge- schneiderte“ Ausbildung am Arbeitsplatz, Fortbildung des Personals etc. Es wurden auch Verfahrensweisen für die gemeinsame Finanzierung und für lokale und regionale Partnerschaften in Betracht gezogen, bei denen die Mittel gemeinsam aufgebracht werden, um Ausbil- dungsmöglichkeiten, insbesondere für KMU, zu bieten. 3. 1. 6. Die Kommission stellt fest, daß der KMU- Sektor zu den Sektoren mit den geringsten Berufsbil- dungsmöglichkeiten zählt. Da die lokalen und regionalen Gebietskörperschaften bei der Unterstützung der KMU und der Förderung ihres Wachstumspotentials eine Schlüsselrolle einnehmen, würde ihre Einbeziehung in die Förderung des Zugangs zur beruflichen Bildung dazu beitragen, diese Zielgruppe wirksam zu mobilisieren und den Hindernissen für ihre Teilnahme an Berufsbil- dungsaktivitäten entgegenzuwirken. 3. 1. 7. Dieser Schwerpunkt ist um so wichtiger, wenn man bedenkt, daß die überwiegende Mehrheit der Unternehmen in der EU KMU sind und dieser Sektor allgemein als der größte Arbeitgeber gilt. 3. 2. Die Erstellung regelmäßiger Berichte der Mit- gliedstaaten und der sozialen und wirtschaftlichen Part- ner über den Zugang zur beruflichen Weiterbildung zur vergleichenden Bewertung der erzielten Fortschritte. Zusatzberichte sollten Initiativen der lokalen und regio- nalen Gebietskörperschaften enthalten. Dies wäre zu begrüßen, da dadurch ein Refe- 3. 2. 1. renzrahmen für die Entwicklung auf diesem Gebiet geschaffen würde. Der AdR befürwortet die Erstellung zusätzlicher Berichte, die Initiativen der lokalen und regionalen Gebietskörperschaften einbeziehen sollten, da zahlreiche aussichtsreiche Initiativen auf lokaler und regionaler Ebene ergriffen werden, denen ansonsten nicht die gebührende Aufmerksamkeit gewidmet wird. Der AdR empfiehlt die Einrichtung eines insti- 3. 2. 2. tutionsübergreifenden Ausschusses auf regionaler Ebene mit lokaler Beteiligung, dem Vertreter der Sozialpartner und der öffentlichen Verwaltungen angehören und in dem die für Bildung Zuständigen die Ziele und Mittel für einen leichteren Zugang der Arbeitnehmer zur Weiterbildung und die Verbesserung ihrer Ausbildung festlegen. Besondere Beachtung ist dabei speziellen Sektoren zu schenken, wie den KMU, der Ausbildung von Frauen, kleinen Genossenschaften und ländlichen Unternehmen. 3. 3. Die Aufnahme von Informationsformblättern für die wichtigsten Initiativen in die Berichte der Mitglied- staaten. Diese Blätter sollen dem besseren Verständnis in den anderen Ländern dienen und die Einholung weiterer Informationen ermöglichen (mit Angabe der Telefonnummern, E-mail-Adressen usw. ). 3. 3. 1. Da es ein wichtiges Ziel der nationalen Berichte ist, Erfahrungen auszutauschen und alle guten Ideen und Initiativen in der gesamten Europäischen Union bekanntzumachen und deren Nachvollziehung anzure- gen, ist es wesentlich, daß die Initiativen leicht verständ- lich sind und erforderlichenfalls zusätzliche Informatio- nen eingeholt werden können. Wenn für die wichtigsten Initiativen ein einfaches Formblatt mit einer Kontakt- adresse angelegt wird, kann vielleicht vermieden werden, daß eine Initiative in der Informationsflut der nationalen Berichte untergeht oder in dem Zusatzbericht zu kurz beschrieben wird, um zur Geltung kommen zu können. 3. 4. Die Aufnahme von mehr Information betreffend die Evaluierungen der verschiedenen Initiativen, sofern vorhanden, in die nationalen Berichte. Ziel ist wieder größtmöglicher Nutzen des 3. 4. 1. Erfahrungsaustausches. Die anderen Mitgliedstaaten sollten über positive und negative Evaluierungen mehr informiert werden, sobald diese verfügbar sind. 3. 5. Wird zu einem späteren Zeitpunkt eine weitere GEBW durchgeführt, sollte auch die öffentliche Verwal- tung in diese Erhebung einbezogen werden, da die berufliche Weiterbildung in diesem Sektor ebenso wich- tig wie in den Unternehmen der Privatwirtschaft ist. 13. 10. 98 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften C 315/13 Der AdR betont in diesem Zusammenhang die Bedeu- tung der Schaffung einer guten Entwicklungsbasis für Weiterbildung im Bereich der öffentlichen Verwaltung. 3. 6. Es sollte ein EU-Netzwerk zur Verbreitung der „besten Praktiken“ einführt und so der Zugang zur beruflichen Bildung insbesondere durch lokale und regionale Partnerschaften gefördert werden. 3. 6. 1. Der Ausschuß der Regionen weist darauf hin, daß obgleich die Erstellung von Berichten sehr nützlich ist, es angesichts der erforderlichen Zeitspanne (rund vier Jahre bis zur Erstellung des aggregierten europaweiten Berichts) dennoch fraglich ist, wie ein echter, kontinuier- licher Erfahrungsaustausch gewährleistet werden kann, der Voraussetzung für die Förderung einer positiven Entwicklung auf diesem Gebiet ist. Es sollte daher ein Kooperationsrahmen geschaffen werden, beispielsweise in Form eines EU-Netzwerkes, das lokale und regionale Akteure miteinander verbindet und den Interessenten die Möglichkeit bietet, Informationen über die neuesten und laufend aktualisierten Entwicklungen auf diesem Gebiet einzuholen. Dies würde es den Unternehmen, insbesondere den KMU, ermöglichen, sich an Ausbil- dungsaktivitäten zu beteiligen und somit ihre Wettbe- werbsfähigkeit und Produktivität zu erhöhen. U¨ ber dieses Netzwerk könnten die optimalen 3. 6. 2. Vorgehensweisen auch in den Ländern Mittel- und Osteuropas Verbreitung finden. Es sei darauf hingewie- sen, daß der Kommissionsbericht nicht auf eine Intensi- vierung der Zusammenarbeit mit den mittel- und ost- europäischen Ländern eingeht, obwohl dies einen wichti- gen Beitrag zu dem gegenwärtigen Reformprozeß leisten könnte. der Aufgrund 3. 6. 3. knappen Haushaltsmittel könnten, statt ein neues Instrument zu schaffen, die durch das Programm LEONARDO und die Strukturfonds gestützten Netzwerke als Ausgangsbasis für das Netz genutzt, in einem einzigen Rahmenwerk koordiniert und durch eine zielorientierte Initiative gestärkt werden. 3. 7. Der beruflichen Weiterbildung und dem Zugang zu den Qualifikationen sollte im zukünftigen LEONAR- DO-II-Programm ein höherer Stellenwert eingeräumt werden. Dabei sollten insbesondere grenzübergreifende Pilotprojekte gefördert werden, die auf neue Zugangs- faktoren, wie Arbeitsorganisationsmethoden/Arbeits- zeit ausgerichtet sind. In diesem Zusammenhang unter- streicht der AdR, daß der Verwaltungsaufwand des LEONARDO-Programms verringert werden muß. 3. 7. 1. Die Aufforderung, dem Zugang zur beruflichen Bildung größere Aufmerksamkeit zu widmen, ist höchst lobenswert. Es stellt sich jedoch die Frage, ob dies unterstützt werden sollte, wenn es sich in einer verringer- ten Unterstützung für bestehende Tätigkeitsfelder inner- halb von LEONARDO niederschlägt, was wahrschein- lich ist, wenn keine zusätzlichen Mittel dafür vorgesehen werden. 3. 8. Mehrere regionale Seminare sollten zur Umset- zung dieser Stellungnahme sowie im Rahmen der Umset- zung der AdR-Stellungnahme zum Thema „Die Rolle der lokalen und regionalen Gebietskörperschaften als Bindeglied zwischen Bildungs- und Berufsbildungsein- richtungen und Unternehmen“ abgehalten werden, um die europäische Vielfalt zu veranschaulichen und konkrete Beispiele für optimale Vorgehensweisen zu sammeln, bei denen die lokalen und regionalen Ge- bietskörperschaften in die Förderung der beruflichen Weiterbildung innerhalb der Mitgliedstaaten einbezogen waren. Ein weiteres Ziel war die Verbesserung der Berufsausbildung der Abgeordneten und des Verwal- tungspersonals, um die Dienste zu optimieren, die der Bevölkerung geboten werden. 3. 8. 1. Die auf diesen Seminaren vorgestellten Erfah- rungen sollen in einem schriftlichen Bericht zusammen- gefaßt werden und sollen überdies den Austausch konkreter Beispiele fördern und die optimalen Vorge- hensweisen in den Mitgliedstaaten, Regionen und Kom- munen bekannt machen. 3. 9. Die Aktionslinien der Kommission sollten dar- über hinaus die Entwicklung der Anerkennung von Qualifikationen und die europäische Dimension der Berufsbildung enthalten. Au fgrund seiner Tätigkeit auf diesem Gebiet könnte hier das CEDEFOP aufgerufen sein, einen Beitrag zu leisten. 4. Schlußfolgerung Der Ausschuß der Regionen unterstützt die 4. 1. verstärkte Aufmerksamkeit, die der allgemeinen und beruflichen Bildung in der Union gewidmet wird, voll und ganz und begrüßt diese Initiative zur Förderung des Zugangs zur beruflichen Weiterbildung im Anschluß an das Jahr des lebensbegleitenden Lernens. 4. 2. Der AdR weist nochmals ausdrücklich darauf hin, daß die Verantwortung für Inhalt und Gestaltung der beruflichen Weiterbildung als Teil der beruflichen Bildung bei den Mitgliedstaaten liegt und der Gemein- schaft für die Harmonisierung von Rechts- und Verwal- tungsvorschriften der Mitgliedstaaten in diesem Bereich keine Regelungskompetenz besitzt. Der dezentrale An- satz der beruflichen Bildung ermöglicht eine auf die spezifischen Bedürfnisse zugeschnittene Strategie. Eine zunehmende Reglementierung und Bürokratisierung, die Einrichtung zusätzlicher Gremien und Institutionen stünden dem entgegen. 4. 3. Der Ausschuß der Regionen unterstreicht den Beitrag des „Europäischen Jahres für lebenslanges Ler- nen“, im Rahmen dessen den beiden Aspekten des „lebenslangen Lernens“ gleiche Bedeutung beigemessen wurde: — Beschäftigung und Förderung der Vermittelbarkeit; — persönliche Entfaltung des einzelnen und seine Stel- lung in der Gesellschaft. Der Ausschuß der Regionen weist darauf hin, daß der Schwerpunkt bei der beruflichen Weiterbildung darin liegen muß, durch eine derartige Politik sowohl den einzelnen als auch seine Position bei der aktiven Gestal- tung seines beruflichen Werdegangs zu fördern. C 315/14 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 13. 10. 98 Im weiteren Sinne muß die Politik der beruflichen Weiterbildung klar darauf ausgerichtet sein, die Fähig- keiten des einzelnen, sich die Fortschritte unserer Gesell- schaft zu eigen zu machen und diese zu bereichern, zu verbessern, um ihm eine uneingeschränkte aktive Teilhabe an der Gesellschaft zu ermöglichen. Die Priorität, die der beruflichen Weiterbildung in der Europäischen Union unlängst eingeräumt wurde, muß sich — basierend auf dem Grundsatz einer positiven Diskriminierung — auf eine hochwertige Erstausbildung stützen, um den Zugang aller zur beruflichen Weiterbil- dung zu gewährleisten. Dies bedeutet im weiteren Sinne, daß die Beziehungen zwischen der Erstausbildung und der beruflichen Weiter- bildung verstärkt werden müssen, um einen Bruch zwischen den beiden Systemen zu vermeiden und die Konzipierung einer kohärenten und effizienten Bildungs- und Berufsbildungspolitik zu ermöglichen. Hierzu ist es insbesondere notwendig, die Anerkennung von Berufserfahrung und Berufsabschlüssen sicher- zustellen, indem neue Instrumente zur offiziellen Aner- kennung der erworbenen Fertigkeiten eingeführt wer- den. 4. 4. Der AdR ist der Auffassung, daß die berufliche Weiterbildung ein Schlüsselelement sein wird, um Unter- nehmen zu einem „lernenden Umfeld“ werden zu lassen, die Wettbewerbsfähigkeit der Unternehmen zu stärken und somit Arbeitsplätze der Zukunft zu schaffen. Tech- nologische Entwicklung, Globalisierung und demogra- phische Entwicklung stellen neue Herausforderungen an das Wirtschaftsleben und die lokalen und regionalen Behörden und erfordern eine umfassende Anpassung des Wirtschaftsumfelds und des Arbeitsmarktes. Der AdR schließt sich der Meinung der Kommission an, daß beträchtliche Anstrengungen erforderlich sind, um den Grad des Zugangs derart deutlich anzuheben, daß diesen Herausforderungen begegnet werden kann. 4. 5. Der AdR fordert die Kommission auf, Vertreter der lokalen und regionalen Gebietskörperschaften in das vorgeschlagene Konsultationsverfahren einzubeziehen, um Voraussetzungen für einen erleichterten Ausbil- dungszugang zu schaffen. 4. 6. Der AdR begrüßt die zahlreichen Berichte und Analysen, da diese einen guten allgemeinen U¨ berblick Brüssel, den 15. Juli 1998. bieten und zahlreiche ausgezeichnete Beispiele für opti- male Vorgehensweisen für den Zugang zur beruflichen Weiterbildung enthalten. Der AdR befürwortet jedoch die Erstellung zusätzlicher Berichte, die Initiativen der lokalen und regionalen Gebietskörperschaften einbezie- hen sollten. Ferner betont er die Bedeutung, die eine Aufnahme von Informationsformblättern und die Her- ausgabe von Bewertungsinformationen in Berichten für einen möglichst nutzbringenden Erfahrungsaustausch haben. 4. 7. Der Ausschuß fordert, daß bei der Durchführung weiterer GEBW auch die öffentliche Verwaltung in diese Erhebung einbezogen wird. 4. 8. Er unterstreicht die Vorteile der Verbreitung der „besten Praktiken“ in diesem Bereich durch lokale und regionale Seminare. 4. 9. Das CEDEFOP sollte aufgerufen sein, einen Beitrag im Rahmen der Entwicklung der Anerkennung von Qualifikationen und der europäischen Dimension der Berufsbildung zu leisten. 4. 10. Nach Ansicht des AdR sollte jedoch, um einen echten, kontinuierlichen Erfahrungsaustausch gewähr- leisten zu können, ein Rahmen für die Kooperation und die Verbreitung von optimalen Vorgehensweisen festgelegt werden. Auf diese Weise könnte aus den positiven Entwicklungen in den Mitgliedstaaten, insbe- sondere auf lokaler und regionaler Ebene, Nutzen gezogen werden. Der AdR empfiehlt daher, daß die Kommission ein EU-Netzwerk zur Verbreitung der „besten Praktiken“ einführt und so den Zugang zur beruflichen Bildung insbesondere durch lokale und regionale Partnerschaften fördert. Die Einbeziehung lokaler und regionaler Gebietskörperschaften in dieses Netzwerk würde darüber hinaus zu einer koordinierten Bildungs-, Berufsbildungs-, Industrie- und Beschäfti- gungspolitik führen, was nicht nur für die Wirtschaft, sondern für die Gesamtheit der Kommunen und Regio- nen von Vorteil ist. 4. 11. Nach Auffassung des Ausschusses der Regionen könnten in Anbetracht der knappen Haushaltsmittel — statt ein neues Instrument zu schaffen — die durch das Programm LEONARDO und die Strukturfonds gestützten Netzwerke als Ausgangsbasis für das Netz genutzt, in einem einzigen Rahmenwerk koordiniert und durch eine zielorientierte Initiative gestärkt werden. Der Präsident des Ausschusses der Regionen Manfred DAMMEYER


title: Alueiden komitean lausunto aiheesta "Komission kertomus mahdollisuuksista saada täydennyskoulutusta Euroopan unionissa"

formats: html pdf print

text: 13. 10. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 315/9 koskevan energialähteitä uusiutuvia soveltuvan lainsäädäntökehyksen (esim. edulliset verkkoonpääsy- ja syöttöehdot) sekä käyttöä koskevan tutkimuksen edistämisen ohella. Joka tapauksessa on välttämätöntä luoda soveltuva tekninen lainsäädäntökehys, jolla edis- tetään energian markkinoille saattamista ja samalla energian varastointia koskevaa tutkimusta. 3. 3. Alueiden komitea on tyytyväinen komission eh- dotukseen uusiutuvien energialähteiden käytön edistä- miseen tarkoitetusta verkostosta. Neuvoa-antavassa Bryssel, 16. heinäkuuta 1998. olla on määrä foorumissa edustettuina kaikki tärkeimmät toimijat, eli yhteisön, jäsenvaltioiden, aluei- den ja kuntien viranomaiset, uusiutuvia energialähteitä käyttävien laitteiden valmistajat ja käyttäjät, yksittäisten uusiutuvien energialähteiden kattojärjestöt, kuluttajaor- ganisaatiot sekä energiayritykset. Neuvoa-antava fooru- mi voisi tukea komissiota uusiutuvia energialähteitä koskevan toimintasuunnitelman laadinnassa ja toteu- tuksessa. Tässä yhteydessä alueiden komitea kehottaa komissiota laatimaan ohjelman uusiutuvia energialäh- teitä edistävien yhdistysten tukemiseksi. Alueiden komitean puheenjohtaja Manfred DAMMEYER Alueiden komitean lausunto aiheesta ”Komission kertomus mahdollisuuksista saada täyden- nyskoulutusta Euroopan unionissa” ALUEIDEN KOMITEA, joka (98/C 315/03) ottaa huomioon komission kertomuksen mahdollisuuksista saada täydennyskoulutusta Euroo- pan unionissa (1), ottaa huomioon 11. kesäkuuta 1997 perustamissopimuksen 198 c artiklan neljännen alakohdan perusteella tekemänsä päätöksen antaa aiheesta lausunto ja antaa sen valmistelu valiokunta 6:n ”Koulutus” tehtäväksi, ottaa huomioon Aiheesta ”Alue- ja paikallisviranomaisten tehtävä oppilaitosten ja yritysten lähentämisessä” antamansa lausunnon CdR 346/96 fin (2), aiheesta ”Valkoinen kirja koulutuk- sesta: Opettaminen ja oppiminen – kohti kognitiivista yhteiskuntaa” antamansa lausunnon CdR 115/96 fin (3) ja aiheesta ”Elinikäisen oppimisen eurooppalainen teemavuosi” antamansa lausunnon CdR 244/94 (4), ottaa huomioon valiokunta 6:n tammikuun 16. päivänä 1998 hyväksymän lausuntoluonnoksen CdR 424/97 rev. 2, jonka esittelijä oli Helene Lund, sekä katsoo, että aiheesta ”Valkoinen kirja koulutuksesta: Opettaminen ja oppiminen – kohti kognitiivista yhteiskuntaa” antamassaan lausunnossa alueiden komitea kehotti kiinnittämään entistä enemmän huomiota koulutustarpeiden jatkuvuuteen ja tapoihin edistää koulutusohjel- miin osallistumista, katsoo, että Amsterdamissa 16. kesäkuuta 1997 kokoontunut Eurooppa-neuvosto korosti kasvua ja työllisyyttä käsittelevässä päätöslauselmassaan, että ammattitaitoisen, koulutetun ja soveltumiskelpoisen työvoiman kehittämisen tulisi olla painopistetavoite ja kehotti lisäksi työllistettävyyden parantamiseksi kiinnittämään täyden huomion koulutusjärjestelmiin, elinikäinen oppiminen mukaan lukien, hyväksyi 15. –16. heinäkuuta 1998 pitämässään 24. täysistunnossa (15. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon. (1) KOM(97) 180 lopull. (2) EYVL C 116, 14. 4. 1997, s. 98. (3) EYVL C 182, 24. 6. 1996, s. 15. (4) EYVL C 210, 14. 8. 1995, s. 74. C 315/10 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 13. 10. 98 1. Johdanto – yhteisön varojen käyttö paikallisten hankkeiden tuke- miseen. Jäsenvaltioiden ja työmarkkinaosapuolten Eu- 1. 1. roopan tason järjestöjen raportteihin perustuva kerto- mus on jatkoa neuvoston vuonna 1993 antamaan suosi- tukseen mahdollisuuksista saada täydennyskoulutusta. Kertomus on ensimmäinen täydellinen analyysi amma- tillisesta koulutuksesta Euroopassa, ja samalla sen poh- jalta voidaan keskustella alan tulevista tavoitteista ja hankkeista. Komissio on käsitellyt täydennyskoulutukseen 1. 2. liittyviä kysymyksiä vuodesta 1991 lähtien, jolloin se laati asiasta muistion. Asian käsittely on perustunut neuvoston kesäkuussa 1993 antamaan suositukseen, jossa jäsenvaltiolle annettiin viisitoista unionin täyden- nyskoulutushankkeita koskevaa suositusta. 1. 3. Neuvoston suosituksessa sovittiin seuraavaa: – kehitetään ammatillista koulutusjärjestelmää koske- van vertailevan tiedon jatkuvaa hankintaa – täydennyskoulutuksen saatavuudesta käytävälle työ- markkinaosapuolten väliselle vuoropuhelulle luodaan ”tukimekanismi” – kukin jäsenvaltio raportoi neuvoston suosituksen mukaisista hankkeistaan ja jatkotoimistaan. 1. 4. Komission nyt julkaisema kertomus perustuu pääasiassa näihin kolmeen seikkaan. Kertomuksessa esitetään kokonaisarvio mahdollisuuksista saada täy- dennyskoulutusta eri jäsenvaltioissa ja annetaan suosi- tuksia alan tulevasta toiminnasta. 1. 5. Kertomuksessa keskitytään jäsenvaltioiden ja työmarkkinajärjestöjen raporteissaan esittämiin, vallit- sevaa asiantilaa kuvaaviin tietoihin sekä laajan CVTS- kyselyn (Continuing Vocational Training Survey) nume- rotietoihin. Kyselyllä kartoitettiin mahdollisuuksia saada ammatillista täydennyskoulutusta Euroopan unionissa. Yksittäisten jäsenvaltioiden kehitystä tarkastellaan seit- semän Euroopan unionin täydennyskoulutusta arvioi- van näkökohdan avulla: – täydennyskoulutusmahdollisuudet ja yritysten toi- mintalinjat; – täydennyskoulutusmahdollisuudet ja yksilölliset tar- peet; – työntekijöiden uudelleenkoulutus; – tiettyjen kohderyhmien täydennyskoulutusmahdolli;- suudet; – täydennyskoulutusmahdollisuudet ja uudet kumppa- nuussuhteet; – uuden teknologian mukanaan tuomat täydennyskou- lutusmahdollisuudet; 1. 6. Kertomuksessa mainitaan lukuisia konkreettisia esimerkkejä yksittäisten jäsenvaltioiden käynnistämistä hankkeista ja niiden tuloksista. 1. 7. Kertomuksessa esitetään lisäksi työmarkkina- osapuolien välistä vuoropuhelua käyvien järjestöjen UNICE:n, CEEP:n ja EAY:n raporteissaan esittämät merkittävimmät päätelmät. Näillä Euroopan tason työ- markkinajärjestöillä on keskenään erilainen käsitys mahdollisuuksista saada täydennys-koulutusta Euroo- pan unionissa. Työnantajien mielestä tilanne on tyy- dyttävä, kun taas ammatilliset järjestöt katsovat, että neuvoston vuonna 1993 antama suositus ei ole muutta- nut tilannetta juuri lainkaan. Lopuksi komissio esittelee CVTS-kyselyn nume- 1. 8. rotiedot ja tekee seuraavat erityispäätelmät: – Vain yksi neljästä työntekijästä on saanut jonkinlaista täydennyskoulutusta (kyseisenä ajanjaksona). – Jäsenvaltioiden sekä yritys- ja työntekijäryhmien välillä on merkittäviä eroja, jotka todennäköisesti pysyvät ennallaan tai jopa kasvavat. Raporttien perusteella komissio katsoo, että 1. 9. neuvoston vuonna 1993 antaman suosituksen jälkeen on tapahtunut lukuisia muutoksia, ja monia lupaavia hankkeita on käynnistetty. Komissio kiinnittää kuiten- kin huomiota siihen tosiasiaan, että työntekijöiden, yritysten tai jäsenvaltioiden täydennyskoulutusmahdol- lisuuksien ja -hankkeiden välillä on edelleen valtavia eroja. Lisäksi täydennyskoulutuksen kysynnän kasvuun ei tunnuta kiinnitettävän lainkaan huomiota. 1. 10. Kuten komissio huomauttaa, nopea teknologi- nen kehitys ja ikääntyneiden työntekijöiden määrän kasvu lisäävät tarvetta tehostaa mahdollisuuksia saada täydennyskoulutusta. Näin ollen komissio ehdottaa kolmea hanketta, joissa – työmarkkinaosapuolet käyvät vuoropuhelua mahdol- lisuuksista saada täydennyskoulutusta; – jäsenvaltiot laativat säännöllisesti tilanneraportteja, vaihtavat tietoja ja tekevät vertailevia arvioita; työmarkkinaosapuolet ja – täydennyskoulutukselle annetaan entistä useammin etusija EU:n toimintaohjelmissa, varsinkin Leonardo- ohjelmassa. 13. 10. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 315/11 2. Yleistä Täydennyskoulutuksen merkitys paikallis- ja alueviran- omaisille 2. 1. AK on aiemmin antamassaan lausunnossa ai- heesta ”Alue- ja paikallisviranomaisten tehtävä oppilai- tosten ja yritysten lähentämisessä” korostanut yrityksen tarjoamien koulutusmahdollisuuksien merkitystä kun- tien ja alueiden kehitykselle. Kuten lausunnossa todet- tiin, paikallis- ja alueviranomaisilla on lisäksi useissa jäsenvaltioissa suora vastuu ja valta koulutusasioissa. Ne sekä tuottavat koulutuspalveluja että ovat suuria julkisia työnantajia ja huolehtivat näin ollen suoraan sekä alan tarjonnasta että kysynnästä. Niillä on niin ikään keskeinen asema yritysten toimintaympäristön ja -olosuhteiden luojina. 2. 2. Amsterdamin sopimuksessa tunnustetaan koulu- tuksen merkitys nimenomaan paikallis- ja aluevirano- maisille. Koulutus on siinä yksi niistä uusista aloista, joilla AK:n kuuleminen on pakollista. Sitä paitsi neuvosto on tiedostanut erityisesti 2. 3. ”täydennyskoulutusmahdollisuuksien” merkityksen paikalliselle ja alueelliselle kehitykselle. Neuvosto kehot- ti vuonna 1993 antamassaan suosituksessa jäsenvaltioita kehittämään täydennyskoulutusta ja tekemään siitä merkittävän osan paikallista ja alueellista kehitystä tukemalla työmarkkinaosapuolia varsinkin paikallis- ja aluetasolla ja tarkastelemalla yritysten ja työntekijöiden tarpeita, jotta tarjonta saataisiin vastamaan mahdolli- simman hyvin kysyntää. Neuvosto kehotti lisäksi komis- siota tukemaan jäsenvaltioiden välistä taitotiedon vaih- toa, jolla hyödytettäisiin erityisesti sellaisia alueita, joilla täydennyskoulutusmahdollisuudet ovat vähäisemmät kuin muualla. 2. 4. Komission kertomuksessa on kokonainen luku nimeltä ”Koulutusmahdollisuudet ja uudet kumppa- nuussuhteet” (1. 2. 6), jossa tarkastellaan paikallis- ja alueviranomaisten tapaa lähestyä koulutusmahdolli- suuksien kehittämistä. Komissio huomauttaa, että kehi- tykselle on luonteenomaista koulutuksen hajauttami- nen, mikä heijastuu alue- ja paikallistason kasvavana vastuuna. Niinpä ammatillisen koulutuksen tarjonta on mukautettava alueilla ja kunnissa toimivien yritysten erityistarpeisiin ja ryhdyttävä asianmukaisiin järjestelyi- hin sekä huolehdittava perusrakenteista. Tämä mahdol- listaa entistä tiiviimmän yhteistyön kunnallisviran- omaisten, koulutusjärjestöjen, oppilaitosten, tutkimus- laitosten sekä yritysten, varsinkin pk-yritysten kesken. Komissio huomauttaakin, että monissa jäsenvaltioissa tämä merkitsee ”alueellisten ja koulutuksellisten verkos- tojen” käynnistämistä. 2. 5. Komissio toteaa niin ikään, että täydennyskoulu- tus on yksi alueelliseen ja paikalliseen kehitykseen liittyvistä tekijöistä yleisluonteisten keinojen joukossa, kuten esim. ammatillisen koulutuksen aluekohtaiset kehityssuunnitelmat. 2. 6. Komissio toteaa, että Saksassa ammatillista täy- dennyskoulutusta pyritään hajauttamaan. Kreikassa ja Ranskassa työllisyyden alueelliset seurantakeskukset, jotka ovat yleensä valtion ja alueviranomaisten hallin- noimia ja rahoittamia, tutkivat paikallisia tarpeita ja huolehtivat tiedotuksesta. Tanskaan, Suomeen, Ruot- siin, Norjaan, Italiaan, Belgiaan ja Alankomaihin on perustettu alueellisia työmarkkinaelimiä, jotka huolehti- vat sekä työelämään pääsystä että koulutuksesta. Elimet koostuvat työmarkkinaosapuolten, kuntien ja aluetason edustajista. Portugali on perustanut paikallisten konsult- tien verkon, jonka tavoitteena on edistää pk-yritysten teollista kehitystä koulutusohjelmin. Yhdistynyt kunin- gaskunta on perustanut paikallisia TEC/LEC-elimiä mukauttamaan hallituksen käynnistämiä kansallisia oh- jelmia paikalliselle tasolle ja ryhtymään paikallisia tarpeita vastaaviin kuntakohtaisiin toimiin. 2. 7. Lisäksi monet jäsenvaltioiden raporteissaan esit- telemät pk-yrityksille suunnatut hankkeet toteutetaan paikallis- ja aluetasolla. 2. 8. Edelleen on huomattava, että UNICE:n ja CEEP:n raporttien mukaan koulutuksen kysynnän ja tarjonnan räätälöiminen vastaamaan alue- ja paikallista- son tarpeita ei ole ollut tyydyttävää, vaikka yritysten ja oppilaitosten yhteistyötä on aloiteltu ja alueellisten seurantakeskusten käynnistäminen on jo aloitettu. EAY:n selvityksessä painotettiin, että varsinkin paikal- lis- ja aluetasolla on tietoa yritysten ja työntekijöiden tarpeista, mutta tarpeiden analysointi on vielä riittämätöntä. 3. Erityishuomioita AK suosittelee seuraavia toimintalinjoja: 3. 1. Talous- ja yhteiskuntaelämän edustajien kuule- minen, johon osallistuisivat paikallis- ja aluehallinnon edustajat, jolloin koulutusmahdollisuuksien järjestämi- selle luotaisiin yhteiset kunta- ja alakohtaiset ehdot. 3. 1. 1. Vaikka koulutusmahdollisuuksien merkitys kunnan ja alueen kehitykselle sekä paikallisten ja alueel- listen kumppaneiden lupaavalle panokselle myön- netäänkin, ei kuitenkaan mainita lainkaan, että on C 315/12 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 13. 10. 98 tärkeää kuulla paikallis- ja alueviranomaisia, varsinkin alueiden komiteaa, ja saada ne osallistumaan keskuste- luun. 3. 1. 2. Siksi AK kehottaa komissiota ottamaan paikal- lis- ja aluehallinnon edustajat mukaan neuvonpitoon koulutukseen pääsyä helpottavien olosuhteiden kehittä- miseksi. 3. 1. 3. Esitellessään ehdotuksiaan tuleviksi toimiksi komissio huomauttaa tekevänsä aikanaan konkreettisia ehdotuksia ja kehittävänsä tarvittavat lainsäädäntö- ja toimintavälineet. On erittäin tärkeää, että AK:ta kuullaan kaikista alaa koskevista päätöksistä ja toimen- piteistä. 3. 1. 4. Kunnallis- ja paikallisviranomaisten osallistu- minen koulutusmahdollisuuksien kehittämiseen on tärkeää, sillä näin varmistetaan, että ammatillisessa täydennyskoulutuksessa mahdollisesti hankittavat tai- dot vastaavat yritysten ja koko alueen työmarkkinoiden tarpeita ja teollisuustuotannon ja työmenetelmien uusia vaatimuksia – varsinkin tietotekniikan osalta – ja että taidot ja teknologia suunnataan ongelma-alueille. AK esitti saman toteamuksen aiheesta ”Alue- ja paikallisvi- ranomaisten tehtävä oppilaitosten ja yritysten lähentä- misessä” antamassaan lausunnossa. 3. 1. 5. Lausunnossa tarkasteltiin lisäksi, miten oppi- laitokset ja yritykset hyötyvät paikallis- ja aluetason yhteistyön lisääntymisestä varsinkin koulutusohjelmien suunnittelussa, asiakkaan tarpeisiin perustuvassa koulu- tuksessa, uudelleenkoulutuksessa jne. Lausunnossa esi- tettiin niin ikään esimerkkejä yhteisrahoitusstrategioista sekä paikalliset ja alueelliset voimavarat yhdistävistä kumppanuussuhteista, joilla tarjotaan koulutusmahdol- lisuuksia etenkin pk-yrityksille. 3. 1. 6. Komission havaintojen mukaan juuri pk- sektorilla on vähiten koulutusmahdollisuuksia. Koska kunnallis- ja alueviranomaiset ovat avainasemassa pk- yritysten tukemiseksi ja kasvumahdollisuuksien edis- tämiseksi, niiden osallistuminen koulutusmahdollisuuk- sien kehittämiseen saisi kyseisen kohderyhmän tehok- kaammin liikkeelle ja antaisi tietoa pk-yritysten koulu- tukseen osallistumisen tiellä olevista esteistä. 3. 2. Jäsenvaltioiden ja talous- ja yhteiskuntaelämän edustajien laatimat säännölliset raportit mahdollisuuk- sista saada täydennyskoulutusta: saavutettua edistystä voidaan näin arvioida ja vertailla. Lisäksi tulisi laatia raportteja kunnallis- ja paikallisviranomaisten käynnist- ämistä hankkeista. 3. 2. 1. Tämä olisi erittäin tervetullutta, sillä näin luotaisiin viitekehys alalla tapahtuvalle kehitykselle. Alueiden komitea kehottaa sisällyttämään paikallis- ja alueviranomaisten aloitteita tulevaisuudessa laadittaviin raportteihin, koska useat lupaavat aloitteet tehdään paikallis- ja aluetasolla eikä niihin muutoin kiinnitetä tarvittavaa huomiota. 3. 2. 2. Tulisi perustaa aluetason elinten välinen komi- tea, joka muodostuisi työmarkkinaosapuolten sekä jul- kishallinnon edustajista ja johon osallistuisi myös paikal- listason edustajia. Tässä komiteassa koulutuksesta vas- taavat henkilöt määrittäisivät tavoitteet ja keinot, joilla edistettäisiin työntekijöiden koulutusmahdollisuuksia ja kehitettäisiin itse opetusta kiinnittäen erityistä huomiota sellaisiin aloihin kuin pk-yritykset, naisten koulutus, pienet osuuskunnat ja maaseudun yritykset. 3. 3. Jäsenvaltioiden raportteihin liitettävät lomak- keet, joissa annetaan tietoa merkittävimmistä hankkeis- ta: tämä auttaa muita jäsenvaltioita ymmärtämään annettuja tietoja ja mahdollistaa lisätietojen saannin (puhelinnumerot, sähköpostiosoitteet jne. ). 3. 3. 1. Koska jäsenvaltioiden raporttien tarkoituksena on ennen kaikkea vaihtaa kokemuksia ja tehdä hyviä, innostavia ideoita ja hankkeita tunnetuksi kaikissa EU-maissa, on tärkeää että hankkeet kuvataan helppota- juisesti ja että niistä saadaan tarvittaessa myöhemmin lisätietoja. Yksinkertaisten yhteystietolomakkeiden täyttäminen tärkeimmistä hankkeista estäisi niiden hau- tautumisen kansallisten raporttien sisältämään valtai- saan tietoviidakkoon tai sen, että hanketta kuvataan yhteisraportissa tarkoitukseensa nähden liian suppeasti. 3. 4. Mahdollisesti käytettävissä olevien hankearvi- ointien yksityiskohtaisempien tietojen liittäminen jäsen- valtioiden raportteihin Jotta kokemusten vaihto olisi mahdollisimman 3. 4. 1. hyödyllistä, muiden jäsenvaltioiden tulisi saada entistä enemmän tietoja hankkeiden sekä myönteisistä että kielteisistä puolista, silloin kun tällaista tietoa on käytet- tävissä. 3. 1. 7. Tämä näkökohta on erittäin merkittävä, sillä suurin osa EU:ssa sijaitsevista yrityksistä on juuri pk- joiden on yleisesti havaittu luovan eniten yrityksiä, työpaikkoja. 3. 5. Mahdolliseen myöhemmin tehtävään CVTS- kyselyyn tulisi ottaa mukaan julkishallinto, sillä täyden- nyskoulutus on tällä sektorilla yhtä tärkeää kuin yksityis- yrityksissä. 13. 10. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 315/13 AK painottaa tässä yhteydessä, että on erittäin tärkeää luoda hyvä pohja jatko- ja täydennyskoulutuksen kehit- tämiselle julkishallinnon alalla. 3. 6. EU:n laajuisen verkoston luominen välittämään tietoa parhaista käytännöistä ja parantamaan koulutus- mahdollisuuksia varsinkin paikallisten ja alueellisten kumppanuussuhteiden avulla AK panee merkille, että vaikka raporttien 3. 6. 1. laatiminen onkin hyödyllistä – kyseisen aikavälin puit- teissa (nelisen vuotta ennen euroopanlaajuisen raportin valmistumista) – on kyseenalaista, miten alan myöntei- sen kehityksen perusedellytys eli todellinen jatkuva kokemusten vaihto voidaan toteuttaa. Sen vuoksi yhteis- työlle olisi luotava puitteet, esimerkiksi EU-verkosto, joka yhdistäisi paikalliset ja aluetoimijat ja jonka avulla asianosaiset saisivat tietoa alan uusimmasta ja jatkuvasti ajantasaistetusta kehityksestä. Näin etenkin pk-yritykset voisivat osallistua koulutustoimintaan ja parantaa siten kilpailukykyään ja tuottavuuttaan. sessä” antaman lausunnon seurantana valaisemaan Eu- roopan moniarvoisuutta ja kokoamaan yhteen konkreet- tisia esimerkkejä parhaista käytännöistä, joissa kunnal- lis- ja alueviranomaiset ovat olleet mukana edistämässä täydennyskoulutusta jäsenvaltioissa. Tämän lisäksi ne ovat ryhtyneet kehittämään vaaleilla valituille edustajille ja hallintohenkilökunnalle suunnattua koulutusta julkis- ten palveluiden parantamiseksi. 3. 8. 1. Seminaarien kokemukset on tarkoitus koota kirjalliseen raporttiin ja tukea siten konkreettisten esi- merkkien vaihtoa ja tiedottaa jäsenvaltioille, alueille ja kunnille parhaista käytännöistä. Komission toimintalinjoihin tulisi lisätä taidoista 3. 9. annettavien todistusten kehittäminen sekä ammatillisen koulutuksen eurooppalainen ulottuvuus. CEDEFOP voisi tehtäviensä perusteella olla sopiva taho osallistu- maan toimintaan. Verkoston avulla voitaisiin myös tiedottaa 3. 6. 2. parhaista käytännöistä Keski- ja Itä-Euroopan maille. Kannattaa huomata, että komission kertomuksessa ei mainita lainkaan Keski- ja Itä-Euroopan maiden kanssa tehtävän yhteistyön vahvistamista, vaikka se edistäisi merkittävästi käynnissä olevaa uudistusprosessia. 4. Päätelmät Alueiden komitea 3. 6. 3. tulisi Koska talousarviolla on rajansa, ei niinkään luoda uutta välinettä, vaan Leonardo- ohjelmasta ja rakennerahastoista tukea saavia nykyisiä verkostoja voitaisiin käyttää verkon perustana ja koordi- noida niitä yksinkertaisissa puitteissa, joita vahvistettai- siin kohdennetulla hankkeella. 3. 7. Täydennyskoulutukseen ja koulutusmahdolli- suuksiin tulisi kiinnittää enemmän huomiota tulevassa Leonardo-ohjelman toisessa vaiheessa edistämällä eten- kin sellaisia rajanylittäviä kokeiluhankkeita, jotka kes- kittyvät koulutusmahdollisuuksien uusiin tekijöihin, kuten työn organisointiin tai työaikaan. AK korostaa tässä yhteydessä, että Leonardo-ohjelman hallintoke- hystä olisi yksinkertaistettava. 3. 7. 1. Vaikka kehotus kiinnittää enemmän huomiota koulutusmahdollisuuksien tukemiseen on erittäin kii- tettävä ajatus, on kyseenalaista, tulisiko koulutusmah- dollisuuksia tukea supistamalla nykyisten Leonardo- ohjelman toimintamuotojen tukea. Se näyttääkin to- dennäköiseltä, mikäli toimintaan ei saada lisämäärära- hoja. 4. 1. kannattaa lämpimästi sitä, että unionissa kiinni- tetään kasvavaa huomiota koulutukseen, ja ilmaisee tyytyväisyytensä elinikäisen oppimisen teemavuoden päätteeksi tehdystä aloitteesta täydennyskoulutusmah- dollisuuksien parantamiseksi. korostaa uudelleen, että vastuu ammatillisen 4. 2. täydennyskoulutuksen sisällöstä ja järjestämisestä kuu- luu osana ammattikoulutusta jäsenvaltioille ja ettei yhteisöllä ole toimivaltaa harmonisoida jäsenvaltioiden oikeus- ja hallintosäännöksiä tällä alalla. Ammattikou- lutuksen hajautettu lähestymistapa mahdollistaa kulloi- siinkin erityistarpeisiin räätälöidyn lähestymistavan. korostaa elinikäisen oppimisen eurooppalaisen 4. 3. teemavuoden merkitystä; teemavuoden aikana painotet- tiin tasapuolisesti elinikäisen oppimisen kahta osa- tekijää: – työllisyyttä ja työllistettävyyden edistämistä; – kansalaisten henkilökohtaista kehitystä ja heidän sijoittumistaan yhteiskuntaan. 3. 8. Alueellisten seminaarien järjestäminen tämän lausunnon ja AK:n aiheesta ”Alue- ja paikallisviran- omaisten tehtävä oppilaitosten ja yritysten lähentämi- Alueiden komitea korostaa täydennyskoulutuksen mer- kitystä pitäen sitä politiikkana, joka korottaa yksilön arvoa ja parantaa hänen mahdollisuuksiaan vaikuttaa omaan ammatilliseen urakehitykseensä. C 315/14 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 13. 10. 98 Laajasti ottaen täydennyskoulutuspolitiikalla tulee pyrkiä selkeästi kasvattamaan kansalaisten kykyä omak- sua ja rikastuttaa yhteiskunnassamme tapahtuvaa kehi- tystä, jotta he voivat hyödyntää täysimittaisesti kansa- laisoikeuksiaan. Euroopan unionissa viime aikoina etusijalle asetetun täydennyskoulutuksen tulee – ”myönteisen syrjinnän” periaatetta noudattaen – tukeutua laadukkaaseen perus- koulutukseen täydennyskoulutusmahdollisuuden takaa- miseksi kaikille. ja täydennyskoulutuksen Laajemmin ottaen perus- välisiä yhteyksiä tulee vahvistaa, jotta estetään näiden kahden järjestelmän yhteyksien katkeaminen ja mahdol- listetaan johdonmukaisen ja tehokkaan koulutuspolitii- kan suunnittelu. Tämä tapahtuu ennen muuta ammatillisen kokemuksen ja pätevyystodistusten vastavuoroisen tunnustamisen avulla ja perustamalla uusia järjestelmiä tätä tarkoitusta varten. 4. 4. uskoo, että jatkuva koulutus on ratkaiseva tekijä, joka mahdollistaa yritysten muuttumisen ”oppimisym- päristöiksi” ja niiden menestymisen kilpailussa, ja luo näin uusia työpaikkoja. Teknologinen kehitys, maail- manlaajuistuminen ja väestönkasvun kehitys antavat liike-elämälle ja alue- ja paikallisviranomaisille uusia haasteita sekä edellyttävät liike-elämän ehtojen ja työ- markkinoiden laajaa mukauttamista. AK on komission kanssa yhtä mieltä siitä, että täydennyskoulutuksen saantimahdollisuuksien merkittävä parantaminen vaatii vielä huomattavia ponnisteluja haasteisiin vastaami- seksi. kehottaa komissiota kutsumaan paikallis- ja 4. 5. aluehallinnon edustajat mukaan neuvonpitoon koulu- tukseen pääsyä helpottavien olosuhteiden kehittämi- seksi. ilmaisee tyytyväisyytensä lukuisista raporteista 4. 6. ja analyyseistä, jotka antavat tilanteesta hyvän yleisku- Bryssel, 15. heinäkuuta 1998. van ja monia erinomaisia esimerkkejä täydennyskoulu- tusmahdollisuuksien parhaista käytännöistä. Alueiden komitea kehottaa kuitenkin sisällyttämään tulevaisuu- dessa laadittaviin raportteihin paikallis- ja alueviran- omaisten aloitteita ja korostaa lisäksi, että raportteihin on tärkeää liittää tietolomakkeita ja tietoa arvioinnista, jotta kokemusten vaihdosta saadaan paras mahdollinen hyöty. kehottaa tulevaisuudessa ottamaan myös julkis- 4. 7. hallinto CVTS-kyselyn analyysin piiriin. korostaa, että parhaista käytännöistä tiedottami- 4. 8. nen paikallisissa ja alueellisissa seminaareissa on arvo- kasta. kehottaa esittämään CEDEFOP:lle, että se osal- 4. 9. listuisi etenkin taidoista annettavien todistusten ja am- mattikoulutuksen eurooppalaisen ulottuvuuden kehittä- miseen. korostaa, että jatkuvan ja todellisen kokemus- 4. 10. ten vaihdon luominen edellyttää puitteiden luomista yhteistyön ja parhaiden käytäntöjen levittämiselle, jol- loin jäsenvaltioiden ja varsinkin paikallis- ja aluetason myönteistä kehitystä voidaan hyödyntää täysimittai- sesti. Tämän vuoksi komitea kehottaa komissiota luo- maan EU:n laajuisen verkoston tiedottamaan parhaista käytännöistä ja parantamaan koulutusmahdollisuuksia varsinkin paikallisten ja alueellisten kumppanuussuhtei- den avulla. Ottamalla paikallis- ja alueviranomaiset mukaan verkottumiseen koordinoitaisiin lisäksi koulu- tusta ja teollisuus- ja työllisyyspolitiikkaa, mistä olisi hyötyä liike-elämän lisäksi myös koko kunnalle ja alueelle. 4. 11. huomauttaa, että talousarvion rajallisuuden vuoksi ei tulisi niinkään luoda uutta välinettä, vaan verkon perustana voitaisiin käyttää nykyisiä Leonardo- ohjelmasta ja rakennerahastoista tukea saavia verkosto- ja. Tätä yksiin puitteisiin koordinoitua verkkoa vahvis- tettaisiin kohdennetulla hankkeella. Alueiden komitean puheenjohtaja Manfred DAMMEYER


title: PERGUNTA ESCRITA n. 2363/98 do Deputado Lyndon HARRISON Skydd av turister

eurovoc_concepts:
EU Member State
building safety
glass
harmonisation of standards
safety standard
tourist infrastructure

text: C 320/6 Jornal Oficial das Comunidades Europeias PT 6. 11. 1999 (1999/C 320/007) PERGUNTA ESCRITA P-2363/98 apresentada por Lyndon Harrison (PSE) à Comissão (15 de Julho de 1998) Objecto: Protecção de turistas Recordando um incidente ocorrido no início do ano, no qual uma criança do meu círculo eleitoral sofreu ferimentos graves por ter escorregado e ferido os pés, por ter partido vidraças de portas de acesso a um pátio terá a Comissão pensado em interior num estabelecimento de apartamentos turísticos em Espanha, harmonizar as normas relativas à utilização de vidro reforçado em estabelecimentos de férias utilizados por turistas provenientes de toda a UE? Resposta dada pelo Comissário Bangemann em nome da Comissão (10 de Setembro de 1998) Os regulamentos da construção, mais concretamente os regulamentos para os edifícios de acesso público, continuam a ser da competência dos Estados-membros. A Comissão preparou mandatos para o Comité Europeu da Normalização (CEN) para a harmonização das normas para portas e janelas, incluindo as de vidro, bem como para a harmonização das normas para os revestimentos de soalhos, tendo em conta a característica anti-derrapante, mas os regulamentos relativos às diferentes utilizações possíveis desses produtos de construção são estabelecidos por cada Estado-membro. (1999/C 320/008) PERGUNTA ESCRITA E-2462/98 apresentada por Honório Novo (GUE/NGL) à Comissão (30 de Julho de 1998) Objecto: Acessos rodoviários e ferroviários ao porto comercial de Viana do Castelo A Direcção Geral dos Portos, Navegação e Transportes Marítimos e o Município de Viana do Castelo têm em fase de estudo projectos para a construção dos acessos rodoviários e ferroviários ao porto comercial de Viana do Castelo. Para a concretização destes acessos, vai ser ou foi já mesmo solicitado cofinanciamento comunitário no âmbito do II Quadro Comunitário de Apoio. Estes estudos e projectos estão a ser realizados sem averiguação de impactos ambientais e têm merecido a contestação aberta de populações locais e de diversas organizações ambientalistas. Entre outros aspectos, ambiental e paisagisticamente muito controversos, prevêem o aterro integral de sapais e zonas húmidas, a construção sobre o leito do rio Lima, a construção em zonas de reserva ecológica nacional e em zonas de reserva agrícola nacional, e ainda a construção em zonas onde existem biótopos de interesse europeu, identificados no âmbito do programa CORINE. Por último, prevêem a construção em zonas incluídas na «Lista Nacional de Sítios» prevista na Directiva 92/43/CE (1), que integram a Rede Natura 2000 (sítio no 3, código 134-000 E Foz do Rio Lima). Acresce que aquelas autoridades portuguesas têm manifestado publicamente indisponibilidade para estudar soluções alternativas apontadas por diversas instituições, associações e personalidades públicas. 1. Foi já apresentada alguma candidatura para o cofinanciamento da construção dos acessos rodoviários e ferroviários ao porto comercial de Viana do Castelo? Em caso afirmativo, vai a Comissão Europeia aceitar tal candidatura sem que ela se apoie em estudos de impacto ambiental realizados de forma independente por entidades idóneas estranhas aos promotores dos projectos? Como pensa a Comissão contribuir para que sejam analisadas e efectivamente consideradas soluções 2. alternativas aos actuais estudos e projectos? (1) JO L 206 de 22. 7. 1992, p. 7


title: Commission Regulation (EC) No 1517/98 of 15 July 1998 amending Regulation (EEC) No 1164/89 laying down detailed rules concerning the aid for fibre flax and hemp

eurovoc_concepts:
flax
hemp
production aid

text: L 200/28 EN Official Journal of the European Communities 16. 7. 98 COMMISSION REGULATION (EC) No 1517/98 of 15 July 1998 amending Regulation (EEC) No 1164/89 laying down detailed rules concerning the aid for fibre flax and hemp THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EEC) No 1308/70 of 29 June 1970 on the common organisation of the market in flax and hemp (1), as last amended by the Act of Accession of Austria, Finland and Sweden and by Regula- tion (EC) No 3290/94 (2), and in particular Article 4(5) thereof, Whereas Article 5(1) of Commission Regulation (EEC) No 1164/89 (3), as last amended by Regulation (EC) No 1368/98 (4), sets a time limit the submission of declarations of areas sown and provides for a progressive reduction in aid where that limit is passed; whereas this same progressiveness should also apply to the reduction in aid where the final date for the submission of aid applications pursuant to Article 8(1) of Regulation (EEC) No 1164/89 is passed; for Whereas the measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Management Committee for Flax and Hemp, Article 1 Article 8(1) of Regulation (EEC) No 1164/89 is replaced by the following: All growers of ‘1. fibre flax and/or hemp shall lodge an annual aid application no later than 30 November for flax and 31 December for hemp. If an aid application is lodged in the 25 days after the respective time limits, the aid referred to in Article 4 of Regulation (EEC) No 1308/70 shall be reduced by 1 % for each working day it is late. No aid shall be granted in respect of applications lodged after those 25 days. ' Article 2 This Regulation shall enter into force on the seventh day following its publication in the Official Journal of the European Communities. It shall apply from 1 August 1998. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 15 July 1998. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 146, 4. 7. 1970, p. 1. (2) OJ L 349, 31. 12. 1994, p. 105. (3) OJ L 121, 29. 4. 1989, p. 4. (4) OJ L 185, 30. 6. 1998, p. 13