title: Rozhodnutie Spoločného výboru EHP č. 75/98 zo 17. júla 1998, ktorým sa mení a dopĺňa príloha XI (Telekomunikačné služby) k Dohode o EHP

eurovoc_concepts:
agreement (EU)
harmonisation of standards
technical regulations
telecommunications

formats: html pdf print

text: 8 SK Úradný vestník Európskej únie 11/zv. 4 21999D0708(06) L 172/54 ÚRADNÝ VESTNÍK EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV 8. 7. 1999 ROZHODNUTIE SPOLOČNÉHO VÝBORU EHP č. 75/98 zo 17. júla 1998, ktorým sa mení a dopĺňa príloha XI (Telekomunikačné služby) k Dohode o EHP SPOLOČNÝ VÝBOR EHP, so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore, upravenú Protokolom upravujúcim Dohodu o Európskom hospodárskom priestore, ďalej len „dohoda“ a najmä na jej článok 98, keďže príloha XI k dohode bola zmenená a doplnená rozhodnutím Spoločného výboru EHP č. 31/98 z 30. apríla 1998 (1); keďže sa do dohody má zahrnúť rezolúcia Rady (97/C 303/01) z 22. septembra 1997 o ďalšom vývoji poli- tiky číslovania v telekomunikačných službách v Európskom spoločenstve (2), ROZHODOL TAKTO: Článok 1 Nasledujúci bod sa vkladá po bode 26e (rezolúcia Rady (95/C 341/03)) v prílohe XI k dohode: „26f. 397 Y 1004(01): rezolúcia Rady (97/C 303/01) z 22. septembra 1997 o ďalšom vývoji politiky číslovania v telekomunikačných službách v Európskom spoločenstve (Ú. v. ES C 303, 4. 10. 1997, s. 1). “ Článok 2 Znenia rezolúcie Rady (97/C 303/01) v islandskom a nórskom jazyku, ktoré sú pripojené k príslušným jazykovým verziám tohto rozhodnutia, sú autentické. Článok 3 Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť 1. augusta 1998, ak budú dovtedy predložené Spoločnému výboru EHP všetky notifikácie podľa článku 103 ods. 1. Toto rozhodnutie bude uverejnené v oddiele EHP a v doplnku EHP Úradného vestníka Európskych spoločen- stiev. Článok 4 V Bruseli 17. júla 1998 Za Spoločný výbor EHP predseda N. v. LIECHTENSTEIN (1) Ú. v. ES L 310, 19. 11. 1998, s. 17. (2) Ú. v. ES C 303, 4. 10. 1997, s. 1


title: Aluksilla syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottopalvelut satamissa

eurovoc_concepts:
harbour installation
marine pollution
prevention of pollution
vessel
waste management

text: 31. 8. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 271/79 Ehdotus neuvoston direktiiviksi: aluksilla syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottopalvelut satamissa (98/C 271/03) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) KOM(98) 452 lopull. — 98/0249(SYN) (Komission esittämä 17 heinäkuuta 1998) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuk- sen ja erityisesti sen 84 artiklan 2 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa mää- rättyä menettelyä, ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon, sekä katsoo, että 1. 2. 3. yhteisön ympäristöpolitiikalla pyritään korkeata- soisempaan suojeluun; politiikka perustuu varotoi- mien periaatteeseen ja periaatteeseen, jonka mu- kaan saastuttaja maksaa ja ennaltaehkäiseviä toi- mia on toteutettava, merenkulkualalla toteutettavilla yhteisön toimilla olisi pyrittävä valtamerten saastumisen vähentämi- seen; tämä voidaan saavuttaa noudattamalla kan- sainvälisiä yleissopimuksia, koodeja ja päätöslau- selmia ja säilyttämällä silti vapaus harjoittaa vesilii- kennettä ja tarjota palveluita, yhteisö on vakavasti huolissaan alusten aiheutta- masta merten ja jäsenvaltioiden rannikoiden saas- tumisesta ja tähän liittyen alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisestä vuonna 1973 tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen täytäntöön- panosta, sellaisena kuin sopimus on muutettuna siihen liittyvällä vuoden 1978 pöytäkirjalla (Mar- pol 73/88); kaikki jäsenvaltiot ovat ratifioineet ja panneet täytäntöön Marpol 73/78 -yleissopimuk- sen, 4. Marpol 73/78 -yleissopimuksessa määrätään, mitä jätteitä alukset voivat päästää mereen; Marpol 73/ 78 -yleissopimuksessa vaaditaan allekirjoittajavalti- oita varmistamaan riittävien jätteenvastaanottopal- veluiden tarjoaminen satamissa, 5. 6. 7. 8. 9. yhteisön tasoiset toimet ovat tehokkain tapa saada aikaan yhteinen ympäristöstandardien vähimmäis- taso aluksille ja satamille kaikkialla yhteisössä, neuvoston direktiivi on toissijaisuusperiaatteen mu- kaisesti asianmukainen oikeudellinen väline, koska siinä annetaan puitteet ympäristöstandardien yhtä- läistä ja pakollista soveltamista varten jäsenvalti- oissa ja jätetään jokaiselle jäsenvaltiolle oikeus päättää, mitkä täytäntöönpanotavat sopivat par- haiten sen omaan järjestelmään, yhteisön kannalta on erittäin tärkeää perustaa yhtenäiset vastaanottopalvelut aluksilla syntynyttä jätettä ja lastijäämiä varten, yhteisön toimien päätehtävänä on parantaa meri- turvallisuutta ja estää merten saastumista poista- malla heikkotasoiset liikennöitsijät, alukset ja mie- histöt yhteisön vesiltä riippumatta siitä, minkä val- tion lipun alla alukset purjehtivat, merenkulun turvallisuutta koskevasta yhteisestä politiikasta 8 päivänä kesäkuuta 1993 annetussa neuvoston päätöslauselmassa (1) määriteltiin ensisi- jaiseksi toimintakohteeksi vastaanottopalvelujen tarjonnan ja käytön kohentaminen, 10. saastumisen ehkäisemistä alusturvallisuutta, ja alusten asumis- ja työskentelyolosuhteita koskevien kansainvälisten standardien soveltamisesta yhteisön satamia käyttäviin ja jäsenmaiden lainkäyttöval- taan kuuluvilla vesillä puhjehtiviin aluksiin (sata- mavaltioiden suorittama valvonta) 19 päivänä kesäkuuta 1995 annetun neuvoston direktiivin 95/ 21/EY (2) mukaisesti alukset, jotka aiheuttavat (1) EYVL C 271, 7. 10. 1993, s. 1. (2) EYVL L 157, 7. 7. 1995, s. 1. C 271/80 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 31. 8. 98 kohtuutonta haittaa meriympäristölle, eivät saa lähteä merelle, nämä tiedot pitäisi sisällyttää alusten tavallisesti satamille tekemään ilmoitukseen; kalastus- ja huvi- alusten ei tarvitse tehdä ilmoitusta, 11. meren saastumisella on rajat ylittäviä vaikutuksia; meriä koskevat ehkäisytoimet on parasta toteuttaa yhteisön tasolla, koska jäsenvaltiot eivät voi toteut- taa riittäviä ja tehokkaita toimia yksin, 12. meriympäristön suojelua voidaan tehostaa vähentä- mällä aluksilla syntyneiden jätteiden ja lastijäämien päästöjä mereen; tämä voidaan tehdä parantamalla jätteenvastaanottopalveluiden tarjontaa ja käyttö- mahdollisuuksia; suojelua voidaan toteuttaa myös tehostamalla toimia tahallisesti saastuttavia aluksia vastaan, 13. saastumisen ehkäisyn parantamiseksi ja kilpailun vääristymien välttämiseksi ympäristönsuojelua kos- kevia vaatimuksia olisi sovellettava kaikkiin aluk- siin riippumatta siitä, minkä valtion lipun alla ne purjehtivat; kaikissa yhteisön satamissa olisi oltava riittävät jätteenvastaanottopalvelut; riittävien jät- teenvastaanottopalveluiden ansiosta niitä käyttä- ville aluksille ei koidu kohtuuttomia viivästyksiä, 14. satamien jätteenvastaanottopalveluiden olisi vastat- tava käyttäjien, niin suurten kauppalaivojen kuin pienten huvialustenkin, sekä ympäristön tarpeisiin; riittävät palvelut voidaan määrittää ainoastaan jätteenvastaanottopalvelui- satamaviranomaisten, den tarjoajan ja kaikkien sataman käyttäjien väli- sellä rakentavalla vuoropuhelulla; suunniteltu jäte- huolto tarjoaa vuoropuhelulle puitteet, joilla voi- daan tehokkaasti parantaa sataman jätteenvastaan- ottopalveluiden tarjontaa ja käyttöä; suunnitelmien asianmukaisuus ja ajantasaisuus on varmistettava, 15. sataman jätteenvastaanottopalveluita voidaan te- hostaa vaatimalla aluksia ilmoittamaan jäsenvalti- oiden viranomaisille palveluidenkäyttötarpeestaan; näistä tiedoista saadaan tietoja myös tehokasta jätehuoltosuunnittelua varten; ilmoituksen pitäisi standardimuotoinen kaikkialla yhteisössä; olla 16. 17. aluksista ei pitäisi laskea mereen aluksissa synty- nyttä jätettä; tähän olisi päästävä vaatimalla kaik- kia aluksia toimittamaan jätteensä sataman jätteen- vastaanottopalveluun; poikkeuksia tähän sääntöön voidaan tehdä, jos alus voi osoittaa, että sillä on riittävät varastotilat kaikkea matkan seuraavalla osuudella kertyvää aluksessa syntyvää jätettä var- ten, sataman jätteenvastaanottopalveluiden käytöstä pe- rittävät korkeat maksut eivät kannusta käyttämään palveluita; jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että vastaanottopalveluiden käytöstä perittävä maksu kannustaa jätteen purkamista satamaan; kaikkien alusten olisi osallistuttava merkittävällä summalla aluksilla syntyneiden ja käsittelykustannuksiin; lisämaksuja voitaisiin ottaa käyttöön aluksen tosiasiallisesti purkaman jätteen määrän ja laadun mukaan; palveluiden käytöstä perittävien maksujen olisi oltava kohtuullisia, tasa- puolisia ja selkeitä, jätteiden vastaanotto- 18. satamissa säännöllisesti tai aikataulujen mukaisesti käyvät alukset voidaan vapauttaa ilmoittamis- ja maksuvelvoitteesta sataman vastaanottopalvelulle; vapautus on myönnettävä ainoastaan silloin, kun on selviä todisteita siitä, että alus on tämän direk- tiivin vaatimusten mukainen, 19. lastijäämät olisi toimitettava sataman jätteenvas- taanottopalveluun Marpol 73/78 -sopimuksen mu- kaisesti; palveluiden käyttäjän tulee suorittaa sellai- seen toimitukseen liittyvät maksut, 20. on tehtävä tarkastuksia direktiivin noudattamisen varmistamiseksi; tarkastuksia on oltava riittävästi, jotta voidaan havaita direktiivin noudattamatta jät- tämiset; ilmoitusvelvoitteensa laiminlyöneet alukset ovat erityinen kohderyhmä tarkastuksille; alukset eivät saa lähteä satamasta ennen kuin jätteiden toimitusta koskevien vaatimusten noudattaminen on todettu; jos on todisteita, että alus ei ole noudattanut vaatimuksia, siihen sovelletaan direk- tiivin mukaisia pakotteita ja sille tehdään yksityis- kohtai- 31. 8. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 271/81 sempi tarkastus seuraavassa käyntisatamassa; val- vontamenettelyillä on varmistettava myös kalastus- ja huvialusten direktiivinmukaisuus, satamia, parantamalla aluksissa syntyvän jätteen ja lasti- jäämien vastaanottopalveluiden tarjontaa ja käyttömah- dollisuuksia satamissa, ja lisätä näin meriympäristön suo- jelua. 21. jäsenvaltioiden on varmistettava, että alusten pääl- liköille, vastaanottopalveluiden tarjoajille ja muille asianomaisille henkilöille ilmoitetaan heille tämän direktiivin nojalla asetetuista vaatimuksista ja että he noudattavat niitä; jäsenvaltioiden on nimitettävä asianmukaiset viranomaiset tai tahot tämän direk- tiivin mukaisten toimien toteuttamista varten ja varmistettava niiden yhteistyö; ilmoitettavat tiedot on tutkittava asianmukaisesti; sataman jätteenvas- taanottopalveluiden käytön on oltava yksinker- taista ja nopeaa; ilmoitusvelvoitettaan noudatta- neille aluksille, joiden matka kuitenkin on kohtuut- tomasti viivästynyt vastaanottopalveluiden riittä- mättömyyden vuoksi maksetaan asianmukaisia korvauksia; jätteidenkäsittelyn on oltava asiaan liittyvän yhteisön lainsäädännön mukaista, 22. tämän direktiivin täytäntöönpanoa voidaan tehos- taa perustamalla asianmukainen tiedotusjärjestelmä saastuttavien tai mahdollisesti saastuttavien alusten tunnistamiseksi, 23. jäsenvaltioiden edustajista koostuvan komitean on avustettava komissiota tämän direktiivin tehok- kaassa täytäntöönpanossa, ja 24. kyseinen komitea voi muuttaa direktiivin tiettyjä säännöksiä Marpol 73/78 -sopimuksen tulevien muutosten huomioonottamiseksi ja sen varmista- miseksi, että kansainvälisen merenkulkujärjestön IMO:n päätöslauselmiin tehtävät muutokset pan- naan yhtenäisesti täytäntöön meriympäristön suo- jelun yhteydessä, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Tarkoitus 2 artikla Määritelmät Tässä direktiivissä ja sen liitteissä tarkoitetaan 1. ’aluksella’ merellä toimivaa minkä tahansa laista alusta, myös kantosiipialuksia, ilmatyynyaluksia, su- kellusveneitä ja kelluvia aluksia 2. ’Marpol 73/78 -sopimuksella’ alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisestä vuonna 1973 tehtyä kansainvälistä yleissopimusta, sellaisena kuin se on muutettuna vuonna 1978 tehdyllä pöytäkirjalla ja sellaisena kuin se on voimassa tämän direktiivin anta- mispäivänä 3. ’aluksilla syntyvillä jätteillä’ kaikkia jätteitä ja jäämiä lastijäämiä lukuun ottamatta, jotka syntyvät aluksen matkan aikana ja kuuluvat Marpol 73/78 -sopimuk- sen liitteen I ja V soveltamisalaan, sekä lastiin liittyviä jätteitä, sellaisena kuin ne on määritelty Marpol 73/ 78 -sopimuksen liitteen V täytäntöönpanoa koske- vissa ohjeissa 4. ’lastijäämillä’ aluksen lastitilassa tai -tankeissa olevia jäämiä lastista, jotka jäävät jäljelle purkamisen ja puhdistuksen jälkeen, myös lastauksen tai purkamisen ylijäämät ja valumat 5. ’sataman jätteenvastaanottopalveluilla’ kiinteitä, kel- luvia tai liikkuvia laitteistoja, jotka pystyvät ottamaan vastaan aluksilla syntyneet jätteet tai lastijäämät 6. ’kalastusaluksella’ kalojen tai muiden meren elollisten luonnonvarojen pyydystykseen varustettua tai kaupal- lisesti käytettyä alusta 7. ’huvialuksella’ urheilukäyttöön tai vapaa-aikaan tar- koitettua alusta käyttövoimasta riippumatta 8. ’satamalla’ kaikkia satamia, terminaaleja ja huvivene- satamia. ”Aluksilla syntyviä jätteitä” ja ”lastijäämiä” pidetään jätteitä koskevan direktiivin 75/442/ETY (1) 1 artiklan a kohdan mukaisesti jätteenä, sanotun kuitenkaan rajoitta- matta edellä 3 ja 4 kohdan määritelmiä. Tämän direktiivin tarkoituksena on vähentää aluksissa syntyvän jätteen ja lastijäämien varsinkin laittomia pääs- töjä mereen aluksista, jotka käyttävät Euroopan yhteisön (1) EYVL L 194, 25. 7. 1975, s. 39. C 271/82 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 31. 8. 98 3 artikla Soveltamisala 6 artikla Ilmoittaminen Tätä direktiiviä sovelletaan 1. ellei nimenomaan toisin mainita ja lippuvaltiosta riip- pumatta kaikkiin aluksiin, jotka käyvät jäsenvaltion satamassa tai toimivat tällaisessa satamassa lukuun ottamatta sota-aluksia, laivaston aluksia tai muita valtion omistamia tai käyttämiä aluksia, joita käyte- tään tarkasteluhetkellä vain valtion ei-kaupallisiin tar- koituksiin, ja 2. kaikkiin jäsenvaltioiden satamiin. 4 artikla Sataman jätteenvastaanottopalvelut 1. Jäsenvaltioiden on taattava satamissa riittävät jätteen- vastaanottopalvelut, jotka vastaavat palveluita käyttävien alusten tarpeisiin aiheuttamatta niille kohtuutonta viiväs- tystä. 2. Vastaanottopalveluiden on kyettävä vastaanottamaan kaikenlaisia aluksilla syntyneitä jätteitä ja lastijäämiä aluksista, jotka yleensä käyvät satamassa, ja ne on suun- niteltava sataman koon ja satamassa käyvien alusten mukaisesti. 3. Sataman vastaanottopalveluiden väitetystä riittämät- tömyydestä on ilmoitettava satamavaltiolle kansainväli- sessä merenkulkujärjestössä IMO:ssa sovittujen menette- lyiden mukaisesti. 1. Yhteisössä sijaitsevaan satamaan matkalla olevan aluksen, kalastus- ja huvialuksia lukuun ottamatta, päälli- kön on täytettävä totuudenmukaisesti ja tarkasti liitteessä II oleva lomake ja toimitettava tiedot satamavaltion tätä tarkoitusta varten nimittämälle viranomaiselle tai taholle a. vähintään 24 tuntia ennen saapumista, jos käyntisa- tama tiedetään tai b. heti kun käyntisatama tiedetään, jos tieto ei ole saatavissa 24 tuntia ennen saapumista c. viimeistään lähdettäessä edellisestä satamasta, jos matkankesto on alle 24 tuntia 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut tiedot on pidettävä aluksella ja toimitettava vaadittaessa kyseisen jäsenvaltion viranomaisille. 7 artikla Aluksella syntyneen jätteen toimittaminen 1. Yhteisön satamaan tulevan aluksen päällikön on ennen satamasta lähtöä toimitettava kaikki aluksella syn- tyneet jätteet sataman jätteenvastaanottopalveluun. 2. Alus voi kuitenkin edetä seuraavaan käyntisatamaan toimittamatta aluksella syntyneitä jätteitä, jos aluksen päällikkö voi varmistaa liitteessä II annettujen tietojen perusteella, että aluksessa on riittävät varastotilat kaikelle suunnitellun matkan aikana kertyvälle aluksella synty- välle jätteelle. 5 artikla Jätteenvastaanotto- ja käsittelysuunnitelmat 8 artikla 1. Jokaisen sataman on laadittava asianmukainen jät- teenvastaanotto- ja käsittelysuunnitelma ottaen huomioon 4, 6, 7, 10 ja 12 artiklan vaatimukset. Suunnitelmien laatimista koskevat yksityiskohtaiset vaatimukset anne- taan liitteessä I. Maksut aluksella syntyneestä jätteestä Jäsenvaltioiden on varmistettava, että aluksella synty- 1. neen jätteen vastaanottopalveluihin liittyvät kustannuk- set, myös jätteen käsittelystä ja hävittämisestä syntyvät, katetaan aluksilta kerättävillä maksuilla. 2. Jäsenvaltioiden on valvottava ja arvioitava jätteenvas- taanotto- ja käsittelysuunnitelmaa ja hyväksyttävä se vähintään joka kolmas vuosi ja aina sen jälkeen, kun sataman toiminnassa on merkittäviä muutoksia. 2. Sataman jätteenvastaanottopalveluiden kustannusten kattamiseen on käytettävä järjestelmää, jolla kannuste- taan aluksilla syntyneen jätteen toimittamista maihin eikä 31. 8. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 271/83 rohkaista aluksia laskemaan jätteitään mereen. Tämän vuoksi sovelletaan seuraavia periaatteita: a. Kaikki jäsenvaltion satamassa käyvät alukset osallis- tuvat merkittävällä tavalla 1 kohdassa tarkoitettujen kustannusten kattamiseen riippumatta siitä, käyttä- vätkö ne palveluita. Tämä voidaan järjestää niin, että maksut sisällytetään satamamaksuihin tai asetetaan erillinen kiinteä jätemaksu. Maksut voivat olla erilai- sia esimerkiksi aluksen luokan tai koon mukaan. b. Alukselle voidaan määrätä lisämaksuja tosiasiallisesti toimitetun jätteen määrän ja tyypin mukaan. c. Maksuja voidaan alentaa, jos aluksen hallinto, suun- nittelu, varustus ja toiminta ympäristön kannalta on sellaista, että päällikkö voi osoittaa, että aluksella syntyy tavallista vähemmän jätettä. 3. Sen varmistamiseksi, että perityt maksut ovat koh- tuullisia, selkeitä, tasapuolisia ja vastaavat tarjottujen ja käytettyjen palvelujen kustannuksia, maksujen suuruus ja laskuperusteet olisi esitettävä selvästi sataman käyttäjille. 9 artikla Vapautukset velvoitteista 11 artikla Täytäntöönpano 1. Jäsenvaltioiden on taattava, että kaikki alukset voi- daan tarkastaa sen varmistamiseksi, että ne ovat 7 ja 10 artiklan säännösten mukaisia, ja niiden on taattava riittä- vien tarkastusten määrä. Nämä tarkastukset voidaan tar- vittaessa tehdä direktiivin 95/21/ETY (1) mukaisesti. Valitessaan tarkastettavia aluksia jäsenvaltioiden on kiin- nitettävä erityistä huomiota — aluksiin, jotka eivät ole noudattaneet 6 artiklan mukaista ilmoittamisvelvoitetta — aluksiin, joiden osalta päällikön 6 artiklan mukaisesti toimittamat tiedot ovat osoittautuneet epätarkoiksi. 2. Jos jäsenvaltio ei ole tyytyväinen tarkastuksen tulok- seen, sen on varmistettava, että alus ei poistu satamasta, ennen kuin se on toimittanut jätteensä sataman jätteen- vastaanottopalveluun 7 ja 10 artiklan säännösten mukai- sesti. Jos alukset liikennöivät säännöllisesti ja usein poikke- 1. avat satamissa ja jos on tarpeeksi todisteita sellaisesta järjestelystä, jolla varmistetaan aluksella syntyneen jätteen toimittaminen ja siitä maksaminen johonkin aluksen rei- tin varrella olevaan satamaan, muiden satamien jäsenval- tiot voivat vapauttaa sellaiset alukset 6, 7 ja 8 artiklassa esitetyistä velvoitteista. Jäsenvaltioiden tulee ilmoittaa komissiolle 1 kohdan 2. mukaisesti tehdyistä vapautuksista. 3. Jos on todisteita, että alus on jatkanut matkaansa noudattamatta 7 tai 10 artiklan säännöksiä, seuraavalle käyntisatamalle tiedotetaan tästä, ja kyseinen alus ei saa lastata eikä purkaa lastiaan eikä ottaa matkustajia, ennen kuin sille on tehty direktiivin 95/21/EY 2 artiklan 7 kohdan ja 6 artiklan 3 kohdan mukainen yhsityiskohtai- sempi tarkastus, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 16 artiklassa mainittujen rangaistusten soveltamista. Tarkas- tuksessa on arvioitava tämän direktiivin noudattamiseen liittyvät tekijät, kuten 6 artiklan mukaisesti annettujen tietojen tarkkuus. 10 artikla Lastijäämien toimittaminen 4. Jäsenvaltioiden on perustettava vaaditut valvontame- nettelyt kalastus- ja huvialuksille sen varmistamiseksi, että ne noudattavat tämän direktiivin mukaisesti niihin sovellettavia vaatimuksia. Yhteisön satamaan poikkeavan aluksen päällikön on var- mistettava että lastijäämät toimitetaan sataman jätteen- vastaanottopalveluun Marpol 73/78 -sopimuksen mää- räysten mukaisesti. Palvelun käyttäjän tulee suorittaa lastijäämien toimitukseen liittyvät maksut. (1) Neuvoston direktiivi 95/21/EY annettu 19 päivänä kesäkuuta 1995 alusturvallisuutta, saastumisen ehkäisemistä ja alusten asumis- ja työskentelyolosuhteita koskevien kansainvälisten standardien soveltamisesta yhteisön satamia käyttäviin ja jäsenmaiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä purjehtiviin aluksiin (satamavaltioiden suorittama valvonta) (EYVL L 157, 7. 7. 1995, s. 1). C 271/84 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 31. 8. 98 12 artikla Liitännäistoimenpiteet 3. Jäsenvaltiot ja komissio toimivat yhteistyössä asian- mukaisen tiedotusjärjestelmän perustamiseksi sellaisten alusten tunnistamiseksi, jotka eivät ole toimittaneet aluk- sella syntynyttä jätettä ja lastijäämiä tämän direktiivin mukaisesti. 1. Jäsenvaltioiden on a. toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistami- seksi, että alusten päälliköt, sataman vastaanottopal- veluiden tarjoajat ja muut asiaan liittyvät henkilöt saavat riittävästi tietoa tämän direktiivin mukaisesti heihin sovellettavista vaatimuksista ja noudattavat näitä vaatimuksia b. nimitettävä asianmukaiset viranomaiset tai tahot suo- rittamaan tämän direktiivin mukaisia toimia c. säädettävä yhteistyöstä jäsenvaltion asianmukaisten viranomaisten ja kaupallisten organisaatioiden välillä tämän direktiivin tehokkaan täytäntöönpanon varmis- tamiseksi d. varmistettava, että alusten päälliköiden 6 artiklan mukaisesti toimittamat tiedot tutkitaan asianmukai- sesti e. varmistettava, että sataman jätteenvastaanottopalve- luiden käyttö on yksinkertaista ja nopeaa, jotta alus- ten päälliköt käyttäisivät vastaanottopalveluita ja väl- tettäisiin alusten kohtuuton viivyttäminen f. varmistettava, että komissiolle toimitetaan kopio 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista vastaanottopalve- luiden riittämättömyyttä koskevista valituksista g. perustettava ja pidettävä yllä kansallisen lainsäädän- nön mukaiset asianmukaiset menettelyt aiheellisen korvauksen antamiseksi aluksille, jotka ovat noudat- taneet 6 artiklan säännöksiä mutta joiden matka on kohtuuttomasta viivästynyt sataman jätteenvastaanot- topalveluiden riittämättömyyden vuoksi, ja h. varmistettava, että aluksilla syntyneen jätteen ja lasti- jäämien käsittely, talteenotto ja hävittäminen tehdään jätteistä annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY (1) ja muun yhteisön jätehuoltoa käsittelevän lainsäädän- nön mukaisesti, erityisesti jäteöljyhuollosta annetun neuvoston direktiivin 75/439/ETY (2) ja vaarallisista jätteistä annetun neuvoston direktiivin 91/689/ETY (3) mukaisesti. 2. Aluksilla syntyneen jätteen ja lastijäämien purkamista on pidettävä luovutuksena vapaaseen liikkeeseen yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (4) 79 artiklan mukaisesti. Tulliviranomaiset eivät vaadi yleisilmoitusta yhteisön tullikoodeksin 45 ar- tiklan mukaisesti. 13 artikla Seuraamukset Jäsenvaltioiden on säädettävä seuraamusjärjestelmästä, jos tämän direktiivin mukaisesti annettuja kansallisia säännöksiä ei noudateta, ja toteutettava tarvittavat toi- menpiteet sen varmistamiseksi, että seuraamuksia sovelle- taan. Näin säädettyjen seuraamusten on oltava tehok- kaita, suhteellisia ja varoittavia. 14 artikla Sääntelykomitea Komissiota avustaa komitea, joka on perustettu neuvos- ton direktiivin 93/75/ETY (5) 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Komitea toimii kyseisen artiklan 2 ja 3 koh- dassa vahvistetun menettelyn mukaisesti. 15 artikla Muutosmenettely 1. Liitteitä, määritelmiä, viittauksia yhteisön lainsäädän- töön ja viittauksia IMO:n päätöslauselmiin voidaan muuttaa 13 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti niiden saattamiseksi ajan tulleiden yhteisön tai IMO:n toimenpiteiden kanssa, mikäli muu- toksilla ei laajenneta tämän direktiivin soveltamisalaa. tasalle voimaan 2. Liitteitä voidaan muuttaa tarvittaessa kyseisen menet- telyn mukaisesti tällä direktiivillä perustetun järjestelmän parantamiseksi, mikäli muutoksilla ei laajenneta tämän direktiivin soveltamisalaa. (1) EYVL L 194, 25. 7. 1975, s. 39. (2) EYVL L 194, 25. 7. 1975, s. 23. (3) EYVL L 377, 31. 12. 1991, s. 20. (4) EYVL L 302, 19. 10. 1992. (5) Neuvoston direktiivi 93/75/ETY vaarallisia tai ympäristöä pilaavia aineita kuljettavia aluksia koskevista vähimmäisvaa- timuksista niiden ollessa matkalla yhteisön merisatamiin tai poistuessa niistä (EYVL L 247, 5. 10. 1993, s. 19). 31. 8. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 271/85 16 artikla Täytäntöönpano 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin nou- dattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 18 kuukauden kuluessa sen voimaantulosta. Niiden on ilmoitettava tästä komissi- olle viipymättä. 2. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on vii- tattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioi- den on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tar- 3. koitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännök- set kirjallisina komissiolle. Komissio ilmoittaa tästä muille jäsenvaltioille. 17 artikla Arviointi 2. Komissio toimitta tässä direktiivissä säädetyn järjes- telmän toiminnasta jäsenvaltioiden 1 kohdan mukaisesti toimittamien tilanneraporttien perusteella Euroopan par- lamentille ja neuvostolle arviointiraportin, jossa on tarvit- taessa ehdotuksia tämän direktiivin täytäntöönpanemi- seksi. 18 artikla Voimaantulo Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkais- taan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 19 artikla Vastaanottajat Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tilannera- 1. portti direktiivin täytäntöönpanosta joka kolmas vuosi. Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille ja komissiolle. C 271/86 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 31. 8. 98 LIITE I SATAMIEN JÄTTEENVASTAANOTTO- JA JÄTTEENKÄSITTELYSUUNNITELMIA KOSKEVAT VAATIMUKSET (5 artiklan mukaisesti) Suunnitelmassa on otettava huomioon kaikenlaiset aluksilla syntyneet jätteet ja lastijäämät aluksista, jotka yleensä käyvät satamassa, ja se on laadittava sataman koon ja satamassa käyvien alusten mukaisesti. Suunnitelmassa on käsiteltävä seuraavia seikkoja: — arvio jätteenvastaanottopalveluiden tarpeesta yleensä satamassa käyvien alusten tarpeet huomioon ottaen — kuvaus palveluiden lajista ja kapasiteetista — yksityiskohtainen kuvaus aluksella syntyneen jätteen ja lastijäämien vastaanotto- ja käsittelymenetel- mistä — kuvaus veloitusjärjestelmästä — kuvaus menettelyistä, joita sovelletaan raportoitaessa vastaanottopalveluiden väitetyistä puutteellisuuk- sista — kuvaus menettelyistä, joita käytetään jatkuvissa neuvotteluissa sataman käyttäjien, jäteurakoitsijoiden, satamaterminaalien pitäjien ja muiden asianomaisten tahojen kanssa ja — kuvaus saatujen ja käsiteltyjen aluksilla syntyneiden jätteiden ja lastijäämien lajista ja määristä. Lisäksi suunnitelmaan on sisällyttävä seuraavat seikat: — lyhyt kuvaus asiaankuuluvasta lainsäädännöstä ja jätteiden toimitukseen liittyvistä muodollisuuksista — tiedot suunnitelman toteuttamisesta vastaavasta henkilöstä tai vastaavista henkilöistä — kuvaus jätteen esikäsittelyyn tarkoitetusta laitteistosta ja prosesseista satamassa — kuvaus palveluiden todellista käyttöä mittaavista menetelmistä — kuvaus aluksilla syntyneen jätteen ja lastijäämien saatua määrää mittaavista menetelmistä ja — kuvaus aluksilla syntyneen jätteen ja lastijäämien hävitysmenetelmistä. Jätteen vastaanottoa, keräämistä, varastointia, käsittelyä ja hävittämistä koskevien menettelyjen on oltava sellaisen ympäristönsuojelusuunnitelman mukaisia, jolla pyritään asteittain vähentämään näiden toimien vaikutusta ympäristöön. Menettelyjä pidetään yhdenmukaisina, jos ne ovat kansainvälisen standardin ISO 14001:1996 ja eurooppalaisen standardin EN ISO 14001:1996 mukaiset. Kyseisissä standardeissa vahviste- taan ympäristöasioiden hallintajärjestelmän määritelmä, sellaisena kuin se on komission päätöksessä 97/265/EY. Kaikille sataman käyttäjille annettavat tiedot: — lyhyt maininta aluksilla syntyneen jätteen ja lastijäämien moitteettoman toimituksen merkityksestä — kunkin laituripaikan jätteenvastaanottopalveluiden sijainti kartan tai kaavion avulla — luettelo yleisistä aluksilla syntyvistä jätteistä ja lastijäämistä — luettelo yhteyspisteistä — kuvaus jätteentoimitusmenettelystä — kuvaus veloitusjärjestelmästä — menettely, jolla ilmoitetaan vastaanottopalveluiden puutteellisuudesta. 31. 8. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 271/87 LIITE II ILMOITETTAVAT TIEDOT (6 artiklan mukaisesti) 1. Aluksen nimi, radiokutsutunnus ja tarvittaessa IMO-tunnusnumero 2. Lippuvaltio 3. Määräsatama 4. Arvioitu saapumisaika (ETA) 5. Arvioitu lähtöaika (ETD) 6. Edellinen käyntisatama 7. Seuraava käyntisatama 8. Edellinen satama, jonne aluksella syntynyt jäte toimitettiin, ja toimituspäivä 9. Toimitettavien ja/tai alukselle jätettävien jätteiden ja jäämien laji ja määrä sekä prosenttiosuus maksimi- varastointikapasiteetista. Laji Maksimi- varastointi- kapasiteetti (m3) Määrä aluksella (m3) % maximi- kapasiteetista Toimitetaan? K/E Eroteltu? K/E Jäteöljyt Moottoriöljy Kölivesi Muu (mikä) Jätteet Ruuanjätteet Muovi Muu Lastiin liittyvät jätteet (1) (mitä) Lastijäämät (1) (mitä) (1) Voivat olla arvioita. Huom. : Näitä tietoja voidaan käyttää satamavaltion suorittamassa valvonnassa


title: Verordnung (EG) Nr. 1553/98 der Kommission vom 17. Juli 1998 zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 1556/96 zur Anwendung von Einfuhrlizenzen auf bestimmtes aus Drittländern eingeführtes Obst und Gemüse

eurovoc_concepts:
citrus fruit
fruit vegetable
import licence
third country

text: 18. 7. 98 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften L 202/31 VERORDNUNG (EG) Nr. 1553/98 DER KOMMISSION vom 17. Juli 1998 zur (cid:142)nderung der Verordnung (EG) Nr. 1556/96 zur Anwendung von Einfuhrli- zenzen auf bestimmtes aus Drittl(cid:132)ndern eingef(cid:129)hrtes Obst und Gem(cid:129)se DIE KOMMISSION DER EUROP(cid:142)ISCHEN GEMEINSCHAFTEN (cid:190) gest(cid:129)tzt auf den Vertrag zur Gr(cid:129)ndung der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaft, gest(cid:129)tzt auf die Verordnung (EG) Nr. 2200/96 des Rates vom 28. Oktober 1996 (cid:129)ber die gemeinsame Marktorgani- sation f(cid:129)r Obst und Gem(cid:129)se (1), ge(cid:132)ndert durch die Verordnung (EG) Nr. 2520/97 der Kommission (2), insbe- sondere auf Artikel 31 Absatz 2, in Erw(cid:132)gung nachstehender Gr(cid:129)nde: Mit der Verordnung (EG) Nr. 1556/96 der Kommis- sion (3), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verordnung (EG) Nr. 947/98 (4), wurde eine Einfuhrlizenzregelung f(cid:129)r be- stimmtes aus Drittl(cid:132)ndern eingef(cid:129)hrtes Obst und Gem(cid:129)se und eine Liste der betreffenden Erzeugnisse erstellt. Nach Pr(cid:129)fung der Marktlage sollte die Liste der dieser Regelung unterliegenden Erzeugnisse so ge(cid:132)ndert werden, daß f(cid:129)r Tafeltrauben keine Einfuhrlizenz mehr erforder- lich ist. Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Verwaltungsaus- schusses f(cid:129)r Obst und Gem(cid:129)se (cid:190) HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Der Anhang der Verordnung (EG) Nr. 1556/96 wird durch den Anhang der vorliegenden Verordnung ersetzt. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am Tag nach ihrer Ver(cid:148)ffentli- chung im Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften in Kraft. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Br(cid:129)ssel, den 17. Juli 1998 F(cid:129)r die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission (1) ABl. L 297 vom 21. 11. 1996, S. 1. (2) ABl. L 346 vom 17. 12. 1997, S. 41. (3) ABl. L 193 vom 3. 8. 1996, S. 5. (4) ABl. L 132 vom 6. 5. 1998, S. 11. L 202/32 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften 18. 7. 98 ANHANG „ANHANG KN-Code Zeitraum Warenbezeichnung ex 0707 00 05 1. November bis 30. April 1. Dezember bis 31. Mai Gurken Orangen ex 0805 10 10 ex 0805 10 30 ex 0805 10 50 ex 0805 20 30 ex 0805 20 50 ex 0805 20 70 ex 0805 20 90 1. November bis Ende Februar Mandarinen, einschließlich Tangerinen, Satsumas, Wilkings und (cid:132)hnliche Kreu- zungen von Zitrusfr(cid:129)chten ex 0805 30 10 1. September bis 31. Mai Zitronen“


title: Rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 73/98 ze dne 17. července 1998, kterým se mění příloha IX (Finanční služby) Dohody o EHP

eurovoc_concepts:
approximation of laws
international convention
motor vehicle
third-party insurance

text: 6 CS Úřední věstník Evropské unie 11/sv. 4 21999D0708(04) L 172/52 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ 8. 7. 1999 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP č. 73/98 ze dne 17. července 1998, kterým se mění příloha IX (Finanční služby) Dohody o EHP SMÍŠENÝ VÝBOR EHP, s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody, vzhledem k tomu, že příloha IX Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 12/98 ze dne 6. března 1998 (1); vzhledem k tomu, že rozhodnutí Komise 97/828/ES ze dne 27. října 1997, kterým se provádí směrnice Rady 72/166/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel a kontroly povinnosti uzavřít pro případ takové odpověd- nosti pojištění (2), by mělo být začleněno do Dohody, ROZHODL TAKTO: Článek 1 V bodě 8 (směrnice Rady 72/166/EHS) přílohy IX Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní: „— 397 D 0828: rozhodnutí Komise 97/828/ES ze dne 27. října 1997 (Úř. věst. L 343, 13. 12. 1997, s. 25). “ Článek 2 Znění rozhodnutí 97/828/ES v islandském a norském jazyce, která tvoří přílohu odpovídajících jazykových verzí tohoto rozhodnutí, jsou platná. Článek 3 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. srpna 1998 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody. Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství. Článek 4 V Bruselu dne 17. července 1998. Za Smíšený výbor EHP předseda N. v. LIECHTENSTEIN (1) Úř. věst. L 272, 8. 10. 1998, s. 17. (2) Úř. věst. L 343, 13. 12. 1997, s. 25


title: Reglamento (CE) n° 1552/98 de la Comisión de 17 de julio de 1998 por el que se establece la inaplicación excepcional del Reglamento (CEE) n° 3887/92 por el que se establecen las normas de aplicación del sistema integrado de gestión y control relativo a determinados regímenes de ayudas comunitarias

eurovoc_concepts:
Finland
aid per hectare
aid system
management information system
set-aside
utilised agricultural area

formats: pdf print

text: L 202/30 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 18. 7. 98 REGLAMENTO (CE) No 1552/98 DE LA COMISI(cid:222)N de 17 de julio de 1998 por el que se establece la inaplicaci(cid:155)n excepcional del Reglamento (CEE) no 3887/92 por el que se establecen las normas de aplicaci(cid:155)n del sistema integrado de gesti(cid:155)n y control relativo a determinados reg(cid:146)menes de ayudas comunitarias LA COMISI(cid:222)N DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) no 3508/92 del Consejo, de 27 de noviembre de 1992, por el que se establece un sistema integrado de gesti(cid:155)n y control relativo a determinados reg(cid:146)menes de ayudas comunitarias (1), cuya (cid:156)ltima modifi- caci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 820/97 (2), y, en particular, su art(cid:146)culo 12, Considerando que la situaci(cid:155)n climatol(cid:155)gica extraordi- naria registrada en determinadas regiones de Finlandia, caracterizada por la persistencia de condiciones inver- nales, en fechas posteriores al per(cid:146)odo habitual, seguida por una abundante pluviosidad, no permite ya que nume- rosos productores puedan efectuar una siembra econ(cid:155)mi- camente viable en esas regiones; que esta situaci(cid:155)n puede exponer a los productores afectados a una p(cid:130)rdida muy importante de ingresos procedentes de su explotaci(cid:155)n, incluidos los pagos compensatorios; Considerando que a fin de mitigar 1a situaci(cid:155)n de los productores afectados, procede establecer la posibilidad de que se modifiquen, con car(cid:145)cter excepcional, para la campa(cid:157)a de 1998/99, superficies declaradas en barbecho; las Considerando que las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comit(cid:130) del fondo, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Art(cid:146)culo 1 No obstante lo dispuesto en la letra a) del apartado 2 del art(cid:146)culo 4 del Reglamento (CEE) no 3887/92 de la Comi- si(cid:155)n (3), las solicitudes de ayuda por superficie presentadas para la campa(cid:157)a 1998/99 en las regiones pertenecientes a la parte «C» de Finlandia podr(cid:145)n, en lo que se refiere a las superficies declaradas como cultivos herb(cid:145)ceos, a(cid:157)adirse a las superficies en barbecho. Las declaraciones de modificaci(cid:155)n deber(cid:145)n presentarse a m(cid:145)s tardar 15 d(cid:146)as despu(cid:130)s de la publicaci(cid:155)n del presente Reglamento. Art(cid:146)culo 2 El presente Reglamento entrar(cid:145) en vigor el d(cid:146)a de su publicaci(cid:155)n en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas. El presente Reglamento ser(cid:145) obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 17 de julio de 1998. Por la Comisi(cid:155)n Franz FISCHLER Miembro de la Comisi(cid:155)n (1) DO L 355 de 5. 12. 1992, p. 1. (2) DO L 117 de 7. 5. 1997, p. 1. (3) DO L 391 de 31. 12. 1992, p. 36


title: Verordening (EG) nr. 1554/98 van de Commissie van 17 juli 1998 tot vaststelling van de methode voor de toewijzing van de aanvullende hoeveelheden die het resultaat zijn van de bij Verordening (EG) nr. 1138/98 van de Raad vastgestelde verhoging van de communautaire kwantitatieve contingenten die in 1998 van toepassing zijn ten aanzien van bepaalde producten van oorsprong uit de Volksrepubliek China

eurovoc_concepts:
China
household article
import licence
originating product
quantitative restriction
tariff quota

text: 18. 7. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 202/33 VERORDENING (EG) Nr. 1554/98 VAN DE COMMISSIE van 17 juli 1998 tot vaststelling van de methode voor de toew¶zing van de aanvullende hoeveel- heden die het resultaat z¶n van de b¶ Verordening (EG) nr. 1138/98 van de Raad vastgestelde verhoging van de communautaire kwantitatieve contingenten die in 1998 van toepassing z¶n ten aanzien van bepaalde producten van oorsprong uit de Volksrepubliek China DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, ziet en dat deze met ingang van 1 januari 1998 van toepassing is; Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening (EG) nr. 520/94 van de Raad van 7 maart 1994 houdende de totstandbrenging van een communautaire procedure voor het beheer van de kwanti- tatieve contingenten (1), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verorde- ning (EG) nr. 138/96 (2), inzonderheid op de artikelen 9 en 13, Gelet op Verordening (EG) nr. 1393/97 van de Commissie van 18 juli 1997 tot vaststelling van een aantal bepalingen voor het beheer van de kwantitatieve contingenten die in 1998 van toepassing z¶n op bepaalde producten van oorsprong uit de Volksrepubliek China (3), inzonderheid op artikel 6, Overwegende dat b¶ Verordening (EG) nr. 2021/97 van de Commissie (4) de hoeveelheden z¶n vastgesteld die aan de importeurs moeten worden toegewezen uit hoofde van de kwantitatieve contingenten die in 1998 van toepassing z¶n ten aanzien van bepaalde producten van oorsprong uit China; Overwegende dat b¶ Verordening (EG) nr. 1138/98 van de Raad van 28 mei 1998 tot w¶ziging van de b¶lagen II en III b¶ Verordening (EG) nr. 519/94 betreffende de gemeenschappel¶ke regeling voor de invoer uit bepaalde derde landen (5) de kwantitatieve contingenten werden verhoogd die van toepassing z¶n op keuken- en tafelgerei van porselein, vallende onder GS/GN-code 6911 10, en keuken- en tafelgerei van keramische stoffen, andere dan porselein, vallende onder GS/GN-code 6912 00; Overwegende dat Verordening (EG) nr. 1138/98 in een verhoging van de genoemde contingenten met 5 % voor- dienen te worden vastgesteld Overwegende dat derhalve eenvoudige administratieve de procedures importeurs in de Gemeenschap de mogel¶kheid geven hun invoervergunningen te laten w¶zigen teneinde gebruik te kunnen maken van de b¶ Verordening (EG) nr. 1138/98 vastgestelde verhogingen van deze contingenten; die Overwegende dat de in deze verordening vervatte maatre- gelen in overeenstemming z¶n met het advies van het b¶ artikel 22 van Verordening (EG) nr. 520/94 ingestelde Comit(cid:130) voor het beheer van contingenten, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 Elke importeur die houder is van een invoervergunning voor 1998, afgegeven krachtens Verordening (EG) nr. 2021/97, voor producten van de GS/GN-codes 6911 10 en 6912 00 mag een hoeveelheid invoeren die 5 % groter is dan de in z¶n invoervergunning vermelde hoeveelheid. Artikel 2 Voor de toepassing van artikel 1 legt elke vergunning- houder z¶n invoervergunning voor aan de bevoegde auto- riteit die deze heeft afgegeven. De bevoegde autoriteit vermeldt op de vergunning dat aan de vergunninghouder een aanvullende hoeveelheid van 5 % werd toegewezen. Deze vermelding wordt kosteloos aangebracht en door de bevoegde autoriteiten gecertificeerd. Artikel 3 Deze verordening treedt in werking op de dag van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepassel¶k in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 17 juli 1998. Voor de Commissie Leon BRITTAN Vice-Voorzitter (1) PB L 66 van 10. 3. 1994, blz. 1. (2) PB L 21 van 27. 1. 1996, blz. 6. (3) PB L 190 van 19. 7. 1997, blz. 24. (4) PB L 284 van 16. 10. 1997, blz. 42. (5) PB L 159 van 3. 6. 1998, blz. 1


text: 31. 8. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 271/79 Proposta di direttiva del Consiglio relativa agli impianti portuali di raccolta per i rifiuti prodotti dalle navi e i residui del carico (98/C 271/03) (Testo rilevante ai fini del SEE) COM(98) 452 def. — 98/0249 (SYN) (Presentata dalla Commissione il 17 luglio 1998) IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l’articolo 84, paragrafo 2, vista la proposta della Commissione, deliberando in base alla procedura di cui all’articolo 189 C del trattato, visto il parere del Comitato economico e sociale, visto il parere del Comitato delle regioni, (1) (2) (3) considerando che la politica comunitaria in materia di ambiente intende raggiungere un livello elevato di protezione; che si basa sui principi della precau- zione, dell’azione preventiva e sul principio «chi inquina paga»; considerando che l’azione comunitaria nel settore dei trasporti marittimi dovrebbe puntare a ridurre l’inquinamento degli oceani; che questo obiettivo si può raggiungere attraverso la conformità alle con- venzioni, ai codici e alle risoluzioni internazionali, mantenendo al contempo la libertà di navigazione e di fornitura dei servizi; considerando che la Comunità esprime seria preoc- cupazione per l’inquinamento dei mari e dei litorali degli Stati membri provocato dalle navi e, pertanto, per l’attuazione della convenzione internazionale sulla prevenzione dell’inquinamento causato da navi del 1973, modificata dal relativo protocollo del 1978 (Marpol 73/78); che tutti gli Stati membri hanno ratificato e attuato la convenzione Marpol 73/78; (4) considerando che la convenzione Marpol 73/78 disciplina i rifiuti che le navi possono scaricare nell’ambiente marino; che la Marpol 73/78 pre- scrive inoltre che gli Stati firmatari garantiscano la fornitura di adeguati impianti portuali di raccolta; (5) (6) intrapresa a livello l’azione considerando che comunitario e` lo strumento più efficace per stabi- lire un livello minimo comune di norme ambientali applicabili alle navi e ai porti in tutta la Comuni- tà; considerando che, alla luce del principio della sussidiarietà, una direttiva del Consiglio rappre- senta lo strumento giuridico più opportuno, poiche´ fornisce una disciplina per un’applicazione uni- forme e obbligatoria delle norme in materia ambientale da parte degli Stati membri, lasciando al contempo a ciascuno Stato membro la facoltà di stabilire gli strumenti di attuazione che meglio si adattano al proprio sistema interno; (7) considerando che la Comunità ha interesse a creare impianti di raccolta armonizzati per la raccolta dei rifiuti prodotti dalle navi e dei residui del carico; (8) (9) considerando che il fulcro dell’azione comunitaria consiste nell’aumentare la sicurezza marittima e la prevenzione dell’inquinamento marino eliminando dalle acque comunitarie gli operatori, le navi e gli equipaggi che non rispettano gli standard minimi, a prescindere dalla bandiera delle navi; considerando che, con la risoluzione dell’8 giugno 1993 per una politica comune della sicurezza dei mari, (1) il Consiglio ha inserito, tra le azioni prioritarie, la necessità di migliorare la disponibili- tà e l’utilizzo degli impianti di raccolta all’interno della Comunità; (10) considerando che il Consiglio ha adottato la diret- tiva 95/21/CE (2) del 19 giugno 1995 relativa all’attuazione di norme internazionali per la sicu- rezza delle navi, la prevenzione dell’inquinamento e le condizioni di vita e di lavoro a bordo, per le (1) GU C 271 del 7. 10. 1993, pag. 1. (2) GU L 157 del 7. 7. 1995, pag. 1. C 271/80 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 31. 8. 98 navi che approdano nei porti comunitari e che navigano nelle acque sotto la giurisdizione degli Stati membri (controllo dello Stato di approdo), che stabilisce che alle navi che costituiscono una minaccia irragionevole per l’ambiente marino e` possibile vietare di riprendere il largo; che tali informazioni possono essere integrate nella normale notifica inviata dalle navi ai porti; che questo tipo di notifica riguarda tutte le navi, escluse le navi da pesca e le imbarcazioni da diporto; (11) considerando che l’inquinamento dei mari ha, per sua natura, transfrontaliere; che implicazioni l’azione preventiva nei confronti dei mari viene condotta in maniera più soddisfacente a livello comunitario, posto che gli Stati membri non sono in grado di adottare separatamente un’azione ade- guata ed efficace; (12) considerando che e` possibile proteggere ulterior- mente l’ambiente marino riducendo gli scarichi in mare dei rifiuti prodotti dalle navi e dei residui del carico; che tale protezione può essere messa in atto incentivando la disponibilità e l’uso di impianti di raccolta; che tale protezione può essere realizzata anche potenziando gli interventi di applicazione contro chiunque causi deliberatamente fenomeni di inquinamento; (13) considerando che, al fine di aumentare la preven- zione dell’inquinamento e di evitare distorsioni della concorrenza, i requisiti ambientali debbono applicarsi a tutte le navi, a prescindere dalla loro bandiera; che e` necessario dotare tutti i porti comunitari di adeguati impianti di raccolta; che tali impianti non debbono causare indebiti ritardi alle navi che ne fanno uso; (14) considerando che gli impianti portuali di raccolta devono soddisfare le esigenze degli utilizzatori, dalle navi mercantili di grosse dimensioni alle pic- cole imbarcazioni da diporto, e dell’ambiente; che solo in presenza di un dialogo approfondito e costruttivo tra le autorità portuali, i fornitori degli impianti di raccolta e tutti gli utilizzatori del porto e` possibile delineare quali siano gli impianti più adeguati; che la pianificazione delle attività di gestione dei rifiuti rappresenta il meccanismo che consente di instaurare tale dialogo per incremen- tare la disponibilità e l’uso degli impianti di rac- colta; che occorre garantire che i piani elaborati siano pertinenti e aggiornati; (15) considerando che e` possibile incentivare la forni- tura efficace degli impianti portuali di raccolta imponendo alle navi di comunicare alle autorità degli Stati membri la necessità di utilizzare tali impianti; che tali comunicazioni forniranno infor- mazioni anche per una gestione dei rifiuti all’inse- gna dell’efficienza e della pianificazione; che la notifica in questione deve essere presentata secondo un formato comune a tutta la Comunità; (16) considerando che le navi non devono scaricare in mare i rifiuti prodotti; che tale obiettivo si rag- giunge imponendo a tutte le navi di consegnare i loro rifiuti agli impianti portuali di raccolta; che si possono prevedere deroghe a questa norma qua- lora si possa dimostrare che vi sia una sufficiente capacità di stoccaggio per tutti i rifiuti prodotti dalla nave e che saranno accumulati nella parte successiva del tragitto; (17) considerando che l’applicazione di imposte di importo elevato per l’utilizzo degli impianti por- tuali di raccolta può costituire un disincentivo ad utilizzare gli impianti in questione; che gli Stati le imposte membri devono provvedere affinche´ sull’uso degli impianti summenzionati incoraggi la consegna dei rifiuti nei porti; che tutte le navi devono contribuire in maniera consistente ai costi per la raccolta e la gestione dei rifiuti prodotti; che possono essere applicate imposte supplementari in base ai quantitativi e ai tipi di rifiuti effettivamente consegnati da una nave; che le imposte sull’utilizzo degli impianti devono essere eque, non discrimina- torie e trasparenti; (18) considerando che le navi impegnate in servizi di linea o regolari possono essere esonerate dall’ob- bligo di notifica e di contribuzione agli impianti portuali di raccolta; che l’esenzione viene concessa solo ove sia chiaramente dimostrato che la nave e` pienamente conforme alle disposizioni della diret- tiva; (19) considerando che i residui del carico devono essere consegnati agli impianti portuali di raccolta ai sensi della convenzione Marpol 73/78; che ogni imposta per tale tipo di consegna deve essere a carico di chi utilizza l’impianto portuale di raccolta; (20) considerando la necessità di svolgere ispezioni al fine di verificare la conformità alla presente diret- tiva; che il numero delle ispezioni deve essere tale da scoraggiare eventuali violazioni della direttiva; che le navi che non si sono conformate all’obbligo di notifica devono essere considerate soggetti parti- colari di ispezione; che una nave non può lasciare il porto finche´ non si sia stabilita la conformità agli obblighi di consegna; che, in caso si dimostri che una nave non ha adempiuto a tali obblighi, essa e` soggetta a sanzioni ai sensi della presente direttiva e ad una ispezione più dettagliata al successivo porto di scalo; che le procedure di controllo 31. 8. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 271/81 devono inoltre garantire che anche le navi da pesca e le imbarcazioni da diporto siano conformi alla direttiva; navi che utilizzano porti situati nel territorio della Comu- nità europea, migliorando la disponibilità e l’utilizzo degli impianti portuali di raccolta per i suddetti rifiuti e residui e rafforzando pertanto la protezione dell’ambiente marino. (21) considerando che gli Stati membri provvedono affinche´ i comandanti, i fornitori degli impianti di raccolta e gli altri interessati vengano informati e rispettino gli obblighi loro imposti dalla presente direttiva; che gli Stati membri designano le oppor- tune autorità od organismi responsabili dei compiti prescritti dalla presente direttiva e prendono prov- vedimenti ai fini della collaborazione tra di essi; che le informazioni contenute nella notifica ven- gono attentamente verificate; che le formalità rela- tive all’impiego degli impianti devono essere sem- plici e rapide; che le navi che hanno adempiuto agli obblighi di notifica e che hanno subito indebiti ritardi dovuti all’inadeguatezza degli impianti por- tuali di raccolta vengono adeguatamente indenniz- zate; che il trattamento dei rifiuti avviene in con- formità della legislazione comunitaria in materia; (22) considerando che l’attuazione della presente diret- tiva può essere rafforzata istituendo un sistema d’informazione adeguato per individuare le navi che sono o che potenzialmente potrebbero essere fonte di inquinamento; (23) considerando che per l’attuazione efficace della presente direttiva la Commissione deve essere assi- stita da un comitato costituito da rappresentanti degli Stati membri; (24) considerando che il suddetto comitato può modifi- care alcune disposizioni della direttiva al fine di tener conto degli eventuali emendamenti alla con- venzione Marpol 73/78 che entrino in vigore in futuro e di garantire un’attuazione armonizzata degli emendamenti alle risoluzione dell’IMO in materia di protezione dell’ambiente marino, HA ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA: Articolo 1 Obiettivo La presente direttiva ha l’obiettivo di ridurre gli scarichi in mare dei rifiuti prodotti dalle navi e dei residui del carico, in particolare gli scarichi illeciti, da parte delle Articolo 2 Definizioni Ai fini della presente direttiva, compresi gli allegati, s’intende per: 1. «nave»: imbarcazione di qualsiasi tipo che opera nell’ambiente marino, inclusi gli aliscafi, i veicoli a cuscino d’aria, i sommergibili e i natanti; 2. «Marpol 73/78»: convenzione internazionale sulla prevenzione dell’inquinamento causato da navi del 1973 e relativo protocollo del 1978, in vigore alla data di adozione della presente direttiva; 3. «rifiuti prodotti dalla nave»: tutti i rifiuti e i residui, diversi dai residui del carico, prodotti durante il servizio della nave e che rientrano nel campo di applicazione degli allegati I e V della Marpol 73/78, nonche´ i rifiuti associati al carico di cui agli orienta- menti (guidelines) relativi all’attuazione dell’allegato V della Marpol 73/78; 4. «residui del carico»: i resti di qualsiasi materiale che costituisce il carico contenuto a bordo della nave nella stiva o in cisterne e che permane al termine delle operazioni di scarico o di pulizia; tali resti compren- dono eccedenze di carico/scarico e fuoriuscite; 5. «impianto portuale di raccolta»: qualsiasi struttura, fissa, galleggiante o mobile, che sia in grado di ricevere i rifiuti prodotti dalla nave o i residui del carico; 6. «nave da pesca»: qualsiasi imbarcazione equipaggiata o utilizzata a fini commerciali per la cattura del pesce o di altre risorse marine viventi; 7. «imbarcazione da diporto»: qualsiasi imbarcazione di qualunque tipo, a prescindere dal mezzo di propul- sione, che viene usata con finalità sportive o ricrea- tive; 8. «porto»: tutti i porti, i terminali e le marine. Fatte salve le definizioni di cui ai paragrafi 3 e 4, i «rifiuti prodotti dalla nave» e i «residui del carico» sono conside- rati rifiuti ai sensi dell’articolo 1, lettera a), della direttiva 75/442/CEE del Consiglio relativa ai rifiuti (1). (1) GU L 194 del 25. 7. 1975, pag. 39. C 271/82 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 31. 8. 98 Articolo 3 Campo di applicazione Articolo 6 Notifica La presente direttiva si applica a: 1. Tutte le navi, se non disposto altrimenti, a prescindere dalla loro bandiera, che fanno scalo o che operano in un porto di uno Stato membro, ad esclusione delle navi da guerra, delle navi da guerra ausiliarie o di altre navi possedute o gestite da uno Stato e utilizzate, al momento, solo per servizi statali a fini non com- merciali. 2. Tutti i porti degli Stati membri. Articolo 4 Impianti portuali di raccolta 1. Gli Stati membri provvedono a garantire impianti portuali di raccolta sufficienti a rispondere alle esigenze delle navi che li utilizzano, senza causare loro indebiti ritardi. 2. Gli impianti di raccolta devono essere in grado di ricevere tutte le categorie di rifiuti prodotti dalle navi e di residui del carico provenienti dalle navi che normalmente approdano in un porto. Devono inoltre essere sviluppati tenendo conto delle dimensioni dello scalo e della tipolo- gia delle unità che vi approdano. 3. Le presunte inadeguatezze rilevate nella fornitura degli impianti portuali di raccolta devono essere comuni- cate allo Stato di approdo in conformità delle procedure stabilite in seno all’Organizzazione marittima internazio- nale. Articolo 5 Piani di raccolta e di gestione dei rifiuti 1. In ciascun porto viene predisposto e applicato un piano adeguato di raccolta e di gestione dei rifiuti, tenendo conto degli obblighi di cui agli articoli 4, 6, 7, 10 e 12. Nell’allegato I figurano informazioni dettagliate per la preparazione dei piani in questione. 1. Il comandante di una nave diversa da una nave da pesca o da un’imbarcazione da diporto che sia diretta verso un porto situato nella Comunità compila, in maniera fedele e accurata, il modulo di cui all’allegato II e fornisce tali informazioni all’autorità o all’organismo designato a tal fine dallo Stato membro in cui si trova il porto: a) con almeno ventiquattro ore di anticipo rispetto all’arrivo se il porto di scalo e` noto; b) non appena e` nota l’identità del porto, qualora le informazioni siano disponibili a meno di ventiquattro ore dall’arrivo; c) al massimo al momento della partenza dal porto inferiore a precedente se la durata del viaggio e` ventiquattro ore. 2. Le informazioni di cui al paragrafo 1 vengono conser- vate a bordo e, su richiesta, messe a disposizione delle autorità dello Stato membro interessato. Articolo 7 Consegna del rifiuti prodotti dalla nave 1. Il comandante di una nave che approda in un porto comunitario consegna tutti i rifiuti prodotti dalla nave presso un impianto portuale di raccolta prima di lasciare il porto. 2. Una nave può tuttavia essere autorizzata a procedere verso il successivo porto di scalo senza aver consegnato i rifiuti prodotti qualora il comandante, in base alle infor- mazioni di cui all’allegato II, sia in grado di confermare la presenza di una capacità di stoccaggio sufficiente per tutti i rifiuti prodotti dalla nave che saranno accumulati nel corso del tragitto previsto della nave. Articolo 8 Regime impositivo applicabile ai rifiuti prodotti dalla nave 1. Gli Stati membri provvedono affinche´ vengano recu- perati i costi degli impianti portuali di raccolta dei rifiuti prodotti dalle navi, ivi compreso il trattamento e lo smaltimento degli stessi, attraverso l’applicazione di imposte alle navi. 2. Gli Stati membri controllano e valutano i piani di raccolta e di gestione dei rifiuti e ne garantiscono l’appro- vazione a scadenze minime triennali e dopo eventuali cambiamenti operativi avvenuti nel porto. 2. I sistemi di recupero dei costi connessi con l’utilizzo degli impianti portuali di raccolta devono incentivare la consegna a terra dei rifiuti prodotti dalle navi e non 31. 8. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 271/83 costituire un incentivo a scaricare tali rifiuti in mare. A tal fine si applicano i seguenti principi: a) tutte le navi che approdano nei porti di uno Stato membro contribuiscono in maniera consistente ai costi di cui al paragrafo 1, a prescindere dall’uso effettivo degli impianti. Tra le disposizioni applicabili a tal fine si possono annoverare l’incorporazione delle imposte ai diritti portuali o un’imposta distinta per i rifiuti. Le imposte possono essere differenziate in funzione, ad esempio, della categoria e della dimen- sione della nave; b) imposte supplementari possono applicarsi in base ai quantitativi e ai tipi di rifiuti effettivamente conse- gnati dalla nave; c) le imposte possono essere ridotte se la gestione ambientale, il progetto, le attrezzature e il funziona- mento della nave sono tali che il comandante della nave stessa possa dimostrare che essa produce quanti- tà ridotte di rifiuti. 3. Per garantire che le imposte applicate siano eque, trasparenti, non discriminatorie e rispecchino i costi degli impianti e dei servizi messi a disposizione ed, eventual- mente, utilizzati, occorre comunicare agli utilizzatori dei porti l’importo delle imposte e la base sulla quale sono state calcolate. Articolo 9 Esenzioni 1. Qualora le navi effettuano servizi di linea con scali frequenti e regolari presso i porti e si possa dimostrare con sufficiente certezza l’esistenza di un accordo che garantisca che il pagamento delle imposte e la consegna dei rifiuti prodotti dalle navi avvengano in un porto situato lungo la rotta gli Stati membri degli altri porti possono esonerare tali navi dagli obblighi previsti dagli articoli 6, 7 e 8. 2. Gli Stati membri devono informare la Commissione delle esenzioni rilasciate ai sensi del paragrafo 1. Articolo 10 Consegna dei residui del carico Articolo 11 Applicazione 1. Gli Stati membri si accertano che qualsiasi nave possa essere soggetta a ispezione per verificarne la conformità agli articoli 7 e 10 e che venga svolto un numero sufficiente di tali ispezioni. Se necessario, queste ultime possono essere effettuate nell’ambito della direttiva 95/ 21/CE del Consiglio (1). Nella scelta delle navi da sottoporre a ispezione gli Stati membri si incentrano in particolare sulle: — navi che non hanno adempiuto agli obblighi di noti- fica di cui all’articolo 6; — navi per le quali l’esame delle informazioni fornite dal comandante ai sensi dell’articolo 6 ha messo in luce imprecisioni. 2. Se uno Stato membro non e` soddisfatto dei risultati dell’ispezione provvede affinche´ la nave non lasci il porto fino alla consegna dei rifiuti presso l’impianto di raccolta, nella misura in cui sia conforme agli articoli 7 e 10. 3. Qualora sia dimostrato che una nave abbia preso il largo senza aver adempiuto alle disposizioni dell’articolo 7 o dell’articolo 10, il successivo porto di scalo ne viene informato e, fatta salva l’applicazione delle sanzioni di cui all’articolo 13, alla nave non viene consentito di caricare o scaricare il carico ne´ di imbarcare passeggeri fino all’avvenuto svolgimento dell’ispezione più detta- gliata di cui agli articoli 2, paragrafo 7 e 6, paragrafo 3, della direttiva 95/21/CE. Tale ispezione comprende la valutazione dei fattori relativi alla conformità della nave alla direttiva, quali la precisione delle informazioni for- nite ai sensi dell’articolo 6. 4. Gli Stati membri fissano, nella misura necessaria, le procedure di controllo atte a garantire la conformità alle disposizioni applicabili della presente direttiva per le navi da pesca e le imbarcazioni da diporto. Il comandante di una nave che fa scalo in un porto comunitario garantisce che i residui del carico siano consegnati presso un impianto di raccolta dei rifiuti ai sensi delle disposizioni della Marpol 73/78. Ogni imposta per la consegna dei residui del carico viene pagata da chi utilizza l’impianto di raccolta. (1) Direttiva 95/21/CE del Consiglio del 19 giugno 1995 relativa all’attuazione di norme internazionali per la sicurezza delle navi, la prevenzione dell’inquinamento e le condizioni di vita e di lavoro a bordo, per le navi che approdano nei porti comunitari e che navigano nelle acque sotto la giurisdizione degli Stati Membri (controllo dello Stato di approdo) (GU L 157 del 7. 7. 1995, pag. 1). C 271/84 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 31. 8. 98 Articolo 12 Misure di accompagnamento 1. Gli Stati membri: a) adottano tutte le misure necessarie per garantire che i comandanti, i fornitori degli impianti portuali di raccolta e tutte le altre parti interessate siano adegua- tamente informati sugli obblighi che incombono loro ai sensi della presente direttiva e che essi vi si confor- mino; b) designano le autorità o gli organismi incaricati di svolgere gli incarichi previsti dalla presente direttiva; c) provvedono a garantire la cooperazione tra le rispet- tive autorità competenti e gli organismi commerciali al fine di garantire un’attuazione efficace della pre- sente direttiva; d) garantiscono che le informazioni inviate dai coman- danti delle navi ai sensi dell’articolo 6 vengano esami- nate accuratamente; e) garantiscono che le formalità relative all’utilizzo degli impianti portuali di raccolta siano semplici e rapide, affinche´ rappresentino un incentivo per i comandanti ad utilizzare gli impianti portuali di raccolta e si evitino indebiti ritardi alle navi; f) provvedono affinche´ la Commissione riceva le even- tuali copie dei rapporti relativi a presunte inadegua- tezze degli impianti di raccolta di cui all’articolo 4, paragrafo 2; g) fissano e mantengono procedure adeguate, ai sensi del diritto nazionale, per un corretto indennizzo delle navi che, pur essendo conformi all’articolo 6, subi- scono ritardi ingiustificati dovuti all’inadeguatezza degli impianti portuali di raccolta; h) garantiscono che il trattamento, il recupero o lo smaltimento dei rifiuti prodotti dalle navi e dei residui del carico vengano svolti in conformità della direttiva 75/442/CEE del Consiglio relativa ai rifiuti (1) e di altra legislazione comunitaria in materia, in partico- lare la direttiva 75/439/CEE del Consiglio concer- nente l’eliminazione degli oli usati (2) e la direttiva 91/689/CEE del Consiglio relativa ai rifiuti perico- losi (3). 2. La consegna dei rifiuti prodotti dalle navi e dei residui del carico e` considerata come immissione in libera pratica ai sensi dell’articolo 79 del regolamento (CEE) n. 2913/ 92 del Consiglio che istituisce un codice doganale comu- nitario (4). Le autorità doganali non esigono la presenta- zione della dichiarazione sommaria di cui all’articolo 45 del codice doganale comunitario. 3. Gli Stati membri e la Commissione collaborano per creare un adeguato sistema informativo al fine di meglio individuare le navi che non hanno proceduto alla conse- gna dei rifiuti prodotti e dei residui del carico ai sensi della presente direttiva. Articolo 13 Sanzioni Gli Stati membri istituiscono un sistema di sanzioni per la violazione delle disposizioni nazionali adottate ai sensi della presente direttiva e prendono tutte le misure neces- sarie per garantirne l’applicazione. Le sanzioni così com- minate devono essere efficaci, proporzionali e dissuasive. Articolo 14 Comitato di regolamentazione La Commissione e` coadiuvata dal comitato istituito ai sensi dell’articolo 12, paragrafo 1, della direttiva 93/ 75/CEE del Consiglio (5). Il comitato opera conforme- mente alla procedura di cui ai paragrafi 2 e 3 dell’articolo summenzionato. Articolo 15 Procedura di modifica 1. Gli allegati, le definizioni, i riferimenti agli strumenti comunitari e i riferimenti alle risoluzioni IMO possono essere modificati secondo la procedura istituita all’arti- colo 14 al fine di adeguarli alle misure comunitarie o dell’IMO che siano entrate in vigore, nella misura in cui tali modifiche non amplino il campo di applicazione della presente direttiva. 2. Gli allegati possono inoltre essere eventualmente modificati ai sensi della suddetta procedura al fine di migliorare il regime istituito dalla presente direttiva, senza tuttavia ampliare il campo di applicazione della direttiva medesima. (1) GU L 194 del 25. 7. 1975, pag. 39. (2) GU L 194 del 25. 7. 1975, pag. 23. (3) GU L 377 del 31. 12. 1991, pag. 20. (4) GU L 302 del 19. 10. 1992. (5) Direttiva 93/75/CEE del Consiglio del 13 settembre 1993 relativa alle condizioni minime necessarie per le navi dirette a porti marittimi della Comunità o che ne escono e che trasportano merci pericolose o inquinanti (GU L 247 del 5. 10. 1993, pag. 19). 31. 8. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 271/85 Articolo 16 Attuazione 1. Gli Stati membri mettono in vigore le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva entro diciotto mesi dalla sua entrata in vigore. Essi ne informano immediata- mente la Commissione. 2. Quando gli Stati membri adottano dette disposizioni, queste contengono un riferimento alla presente direttiva oppure sono corredate di un siffatto riferimento all’atto della loro pubblicazione ufficiale. Le modalità del sud- detto riferimento sono decise dagli Stati membri. 3. Gli Stati membri comunicano alla Commissione il testo delle disposizioni di diritto interno che essi adottano nel settore disciplinato dalla presente direttiva. La Com- missione ne informa gli altri Stati membri. 2. La Commissione presenta al Parlamento europeo e al Consiglio una relazione di valutazione sul funzionamento del sistema previsto dalla presente direttiva, sulla base delle relazioni presentate dagli Stati membri di cui al paragrafo 1, oltre alle proposte eventualmente necessarie in merito all’attuazione della presente direttiva. Articolo 18 Entrata in vigore La presente direttiva entra in vigore il giorno della sua pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee. Articolo 17 Valutazione Articolo 19 Destinatari 1. Gli Stati membri presentano alla Commissione una relazione sullo stato di attuazione della presente direttiva a scadenze triennali. Gli Stati membri e la Commissione sono destinatari della presente direttiva. C 271/86 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 31. 8. 98 ALLEGATO I DISPOSIZIONI RELATIVE AI PIANI DI RACCOLTA E DI GESTIONE DEI RIFIUTI NEI PORTI (articolo 5) Il piano riguarda tutte le categorie di rifiuti prodotti dalle navi e di residui del carico provenienti dalle navi che normalmente approdano in un porto e viene elaborato in base alla dimensione del porto e alla categoria delle navi che vi fanno scalo. Il piano sviluppa i seguenti elementi: — valutazione della necessità di disporre di impianti di raccolta, alla luce delle esigenze delle navi che fanno normalmente scalo nel porto; — descrizione del tipo e della capacità degli impianti; — descrizione accurata delle procedure per l’accoglienza e la raccolta dei rifiuti prodotti dalle navi e dei residui del carico; — descrizione del regime impositivo; — procedure per la presentazione dei rapporti sulle presunte inadeguatezze degli impianti di raccolta; — procedure per le consultazioni periodiche con gli utilizzatori dei porti, le imprese che si occupano dei rifiuti, gli operatori dei terminali e le altre parti interessate; — tipo e quantità dei rifiuti prodotti dalle navi e dei residui del carico raccolti e gestiti. Il piano deve inoltre comprendere: — una sintesi della legislazione e delle formalità per la consegna; — l’individuazione della o delle persone responsabili dell’attuazione del piano; — la descrizione degli eventuali impianti e processi di pretrattamento nel porto; — i metodi di registrazione dell’uso effettivo degli impianti; — i metodi di registrazione dei quantitativi dei rifiuti prodotti dalle navi e dei residui del carico; — la descrizione delle modalità di smaltimento dei rifiuti prodotti dalle navi e dei residui del carico. Le procedure di accoglienza, raccolta, stoccaggio, trattamento e smaltimento devono conformarsi totalmente ad un programma di gestione ambientale in grado di ridurre progressivamente l’impatto ambientale di queste attività. Si presume che sussista conformità se le procedure rispondono alla norma internazionale ISO 14001:96 e alla norma europea EN 14001:96 che fissano specifiche per un sistema di gestione ambientale di cui alla decisione 97/265/CE della Commissione. Informazioni per tutti gli utilizzatori del porto: — brevi riferimenti all’importanza fondamentale rivestita dalla corretta consegna dei rifiuti prodotti dalle navi e dei residui del carico; — ubicazione degli impianti per ciascun posto di attracco con relativo schema/mappa; — elenco dei rifiuti prodotti dalla nave e dei residui del carico normalmente trattati; — elenco dei punti di contatto, — descrizione delle procedure di consegna; — descrizione del regime impositivo; — procedure per la denuncia di presunte inadeguatezze degli impianti di raccolta. 31. 8. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 271/87 ALLEGATO II INFORMAZIONI DA NOTIFICARE (articolo 6) 1. Nome, nominativo di chiamata ed eventualmente numero di identificazione IMO della nave. 2. Stato di bandiera: 3. Porto di destinazione. 4. Ora di arrivo prevista. 5. Ora di partenza prevista. 6. Ultimo porto di scalo. 7. Porto di scalo successivo. 8. Ultimo porto presso il quale e` avvenuta la consegna dei rifiuti prodotti dalla nave e data della consegna. 9. Tipo e quantitativo di rifiuti e di residui da consegnare e/o che rimangono a bordo e percentuale della capicatà massima di stoccaggio. Capacità massima di stoccaggio (m3) Quantitativo a bordo (m3) Percentuale della capacità massima Consegna? S/N Separati? S/N Tipo Oli usati Fecce Acqua di sentina Altro (specificare) Rifiuti Rifiuti alimentari Plastica Altro Rifiuti associati al carico (1) (specificare) Residui del carico (1) (specificare) (1) Può trattarsi di stime. NB: Queste informazioni possono essere impiegate a fini di controllo da parte dello Stato di approdo


title: EEZ Apvienotās komitejas Lēmums Nr. 75/98 (1998. gada 17. jūlijs), ar ko groza EEZ līguma XI pielikumu (Sakaru pakalpojumi)

text: 8 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 11/4. sēj. 21999D0708(06) L 172/54 EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS 8. 7. 1999. EEZ APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS Nr. 75/98 (1998. gada 17. jūlijs), ar ko groza EEZ līguma XI pielikumu (Sakaru pakalpojumi) EEZ APVIENOTĀ KOMITEJA, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas zonas līgumu, kas pielāgots ar protokolu, ar ko pielāgo Eiropas Ekonomi- kas zonas līgumu, turpmāk tekstā — “līgums”, un jo īpaši tā 98. pantu, tā kā līguma XI pielikums grozīts ar EEZ Apvienotās komitejas 1998. gada 30. aprīļa Lēmumu Nr. 31/98 (1); tā kā līgumā jāiekļauj Padomes 1997. gada 22. septembra Rezolūcija 97/C 303/01 par numuru piešķirša- nas politikas turpmāko virzību Eiropas Kopienas sakaru pakalpojumu jomā (2), IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants Līguma XI pielikumā pēc 26. e punkta (Padomes Rezolūcija 95/C 341/03) iekļauj šādu punktu: “26. f 397 Y 1004(01): Padomes 1997. gada 22. septembra Rezolūcija 97/C 303/01 par numuru piešķiršanas politikas turpmāko virzību Eiropas Kopienas sakaru pakalpojumu jomā (OV C 303, 4. 10. 1997. , 1. lpp. ). ” 2. pants Padomes Rezolūcijas 97/C 303/01 teksts islandiešu un norvēģu valodā, kas pievienots šā lēmuma tekstam attiecīgajā valodā, ir autentisks. Šis lēmums stājas spēkā 1998. gada 1. augustā ar noteikumu, ka EEZ Apvienotajai komitejai ir sniegti visi paziņojumi saskaņā ar līguma 103. panta 1. punktu. 3. pants Šo lēmumu publicē Eiropas Kopienu Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un EEZ pielikumā. 4. pants Briselē, 1996. gada 17. jūlijā EEZ Apvienotās komitejas vārdā — priekšsēdētājs N. v. LIECHTENSTEIN (1) OV L 310, 19. 11. 1998. , 17. lpp. (2) OV C 303, 4. 10. 1997. , 1. lpp