title: Oznámenie o uplatňovaní pravidiel hospodárskej súťaže na prístupové dohody v telekomunikačnom sektore Rámec, relevantné trhy a princípy (98/C 265/02)Text s významom pre EHP.

formats: html pdf print

text: 08/zv. 1 SK Úradný vestník Európskej únie 255 31998Y0822(01) C 265/2 ÚRADNÝ VESTNÍK EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV 22. 8. 1998 Oznámenie o uplatňovaní pravidiel hospodárskej súťaže na prístupové dohody v telekomunikačnom sektore RÁMEC, RELEVANTNÉ TRHY A PRINCÍPY (98/C 265/02) (Text s významom pre EHP) PREDSLOV V telekomunikačnom priemysle sú prístupové dohody ťažiskové na to, aby účastníci trhu mohli užívať výhody liberalizácie. Účel tohto oznámenia je trojaký: — stanoviť zásady prístupu, ktoré vychádzajú z právnych predpisov spoločenstva týkajúcich sa hospodárskej súťaže, ako je uvedené v mnohých rozhodnutiach Komisie, aby sa vytvorila väčšia trhová istota a stabilnejšie podmienky na investovanie a komerčnú iniciatívu v telekomunikačnom a multimediálnom sektore, — definovať a objasniť vzťah medzi právnymi predpismi týkajúcimi sa hospodárskej súťaže a špecifickou legislatívou sektora podľa článku 100a (toto sa najmä týka vzťahu medzi právnymi predpismi týkajúcimi sa hospodárskej súťaže a legislatívou o zabezpečovaní otvorenej siete), — vysvetliť, ako sa budú pravidlá hospodárskej súťaže dôsledne uplatňovať v rámci sektorov, ktorých sa zabezpečovanie nových služieb týka, a najmä, ako sa budú uplatňovať v tomto kontexte na otázky prístupu a vstupných ciest. ÚVOD 1. Časový plán pre úplnú liberalizáciu v telekomunikačnom sektore sa už stanovil a väčšina členských štátov musela odstrániť posledné bariéry, aby bolo možné od 1. janu- ára 1998 poskytovať spotrebiteľom telekomunikačné siete a služby v súťažnom prostredí (1). V dôsledku tejto liberali- zácie sa objaví ďalší súbor príbuzných výrobkov alebo slu- žieb, rovnako ako potreba prístupu k zariadeniam nevyhnut- ným na zabezpečovanie týchto služieb. Pre tento sektor je typické prepojenie na verejnú telekomunikačnú sieť, čo však nie je jediným príkladom takéhoto prístupu. Komisia vyhlá- sila, že bude definovať úpravu prístupových dohôd v (1) Podľa smernice Komisie č. 96/19/ES a 96/2/ES (uvedenej v poznámke pod čiarou č. 3) určité členské štáty môžu na isté obmedzené obdo- bie žiadať o odchýlku od úplnej liberalizácie. Toto oznámenie nemá vplyv na takéto odchýlky a Komisia pri uplatňovaní pravidiel hospo- dárskej súťaže na prístupové dohody, ako je opísané v tomto ozná- mení, zohľadní existenciu akejkoľvek takejto odchýlky. Pozri: Rozhodnutie Komisie 97/114/ES z 27. novembra 1996, ktoré sa týka dodatočných vykonávacích období, o ktoré požiadalo Írsko v súvis- losti s vykonaním smerníc Komisie 90/388/EHS a 96/2/ES, týkajú- cich sa úplnej hospodárskej súťaže na telekomunikačných trhoch (Ú. v. ES L 41, 12. 2. 1997, s. 8); Rozhodnutie Komisie 97/310/ES z 12. februára 1997, ktoré sa týka udelenia dodatočných vykonávacích období pre Portugalsko na vyko- nanie smerníc Komisie 90/388/EHS a 96/2/ES týkajúcich sa úplnej hospodárskej súťaže na telekomunikačných trhoch (Ú. v. ES L 133, 24. 5. 1997, s. 19); Rozhodnutie Komisie 97/568/ES zo 14. mája 1997, ktoré sa týka udelenia dodatočných vykonávacích období pre Luxembursko na vykonanie smernice Komisie 90/388/EHS týkajúcej sa úplnej hos- podárskej súťaže na telekomunikačných trhoch (Ú. v. ES L 234, 26. 8. 1997, s. 7); Rozhodnutie Komisie 97/603/ES z 10. júna 1997, ktoré sa týka ude- lenia dodatočných vykonávacích období pre Španielsko na vykona- nie smernice Komisie 90/388/EHS týkajúcej sa úplnej hospodárskej súťaže na telekomunikačných trhoch (Ú. v. ES L 243, 5. 9. 1997, s. 48); Rozhodnutie Komisie 97/607/ES z 18. júna 1997, ktoré sa týka ude- lenia dodatočných vykonávacích období pre Grécko na vykonanie smernice 90/388/EHS týkajúcej sa úplnej hospodárskej súťaže na tele- komunikačných trhoch (Ú. v. ES L 245, 9. 9. 1997, s. 6). telekomunikačnom sektore v súlade s pravidlami hospodár- skej súťaže (2). Toto oznámenie sa preto zaoberá problémom, ako uplatniť pravidlá a postupy hospodárskej súťaže na prí- stupové dohody v kontexte harmonizovaného ES a vnútro- štátnej regulácie v telekomunikačnom sektore. 2. Regulačný rámec pre liberalizáciu telekomunikácií pozostáva zo smerníc o liberalizácii, vydaných podľa článku 90 zmluvy, a smerníc o harmonizácii podľa článku 100a, vrátane najmä rámca na zabezpečenie otvorenej siete (ONP – Open Network Provision). Rámec ONP stanovuje harmonizované prístupové pravidlá a prepojenie na telekomunikačné siete a hlasové telefonické služby. Právny rámec stanovený liberalizačnou a harmonizačnou legislatívou je podkladom pre akúkoľvek činnosť Komisie pri uplatňovaní pravidiel hospodárskej súťa- že. Aj legislatíva o liberalizácii (článok 90 smerníc) (3), aj (2) Oznámenie Komisie z 3. mája 1995 Európskemu parlamentu a Rade, konzultácia týkajúca sa Zelenej knihy o liberalizácii v telekomunikač- nej infraštruktúre a v káblových televíznych sieťach, COM (95) 158 záver. (3) Smernica Komisie 88/301/EHS zo 16. mája 1988 o hospodárskej súťaži na trhoch s telekomunikačnými terminálovými zariadeniami (Ú. v. ES L 131, 27. 5. 1988, s. 73); Smernica Komisie 90/388/EHS z 28. júna 1990 o hospodárskej súťaži na trhoch s telekomunikačnými službami (Ú. v. ES L 192, 24. 7. 1990, s. 10) (smernica o službách); Smernica Komisie 94/46/ES z 13. októbra 1994, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 88/301/EHS a smernica 90/388/EHS, najmä v súvislosti so satelitnou komunikáciou (Ú. v. ES L 268, 19. 10. 1994, s. 15); Smernica Komisie 95/51/ES z 18. októbra 1995, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 90/388/EHS týkajúca sa zrušenia obmedzení pou- žitia káblových televíznych sietí na zabezpečovanie už liberalizova- ných telekomunikačných služieb (Ú. v. ES L 256, 26. 10. 1995, s. 49); Smernica Komisie 96/2/ES zo 16. januára 1996, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 90/388/EHS týkajúca sa mobilnej a osobnej komunikácie (Ú. v. ES L 20, 26. 1. 1996, s. 59); Smernica Komisie 96/19/ES z 13. marca 1996, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 90/388/EHS týkajúca sa implementácie úplnej hospodárskej súťaže na telekomunikačných trhoch (Ú. v. ES L 74, 22. 3. 1996, s. 13) (smernica o úplnej hospodárskej súťaži). 256 SK Úradný vestník Európskej únie 08/zv. 1 legislatíva o harmonizácii (ONP smernice) (1) sú zamerané na zabezpečenie dosiahnutia cieľov spoločenstva, ako sú uve dené v článku 3 zmluvy, a zvlášť na vybudovanie „systému, ktorý zaručí, že hospodárska súťaž na vnútornom trhu nebude skreslená“, a „vnútorného trhu charakterizovaného zrušením prekážok medzi členskými štátmi, týkajúcich sa slobodného pohybu tovaru, osôb, služieb a kapitálu“. 3. Komisia uverejnila Usmernenia o uplatňovaní pravidiel hos- podárskej súťaže v telekomunikačnom sektore (2). Toto ozná- menie má nadviazať na tieto usmernenia, ktoré sa otázkami prístupu výslovne nezaoberajú. 4. V telekomunikačnom sektore legislatíva o liberalizácii a har- monizácii povoľuje a zjednodušuje úlohu firiem spoločen- stva, keď začínajú s novými činnosťami na nových trhoch, a následne umožňuje, aby užívatelia mali zo zvýšenej hospo- dárskej súťaže prospech. Tieto výhody nesmú byť ohrozené obmedzujúcimi alebo zneužívajúcimi činnosťami podnikov: pravidlá hospodárskej súťaže spoločenstva sú preto dôležité na zabezpečenie ukončenia tohto vývoja. Nové subjekty musia mať v počiatočných fázach zaručené právo prístupu do sietí pôsobiacich telekomunikačných operátorov (TO). Niektoré orgány na regionálnej, vnútroštátnej úrovni a úrovni spoločenstva majú regulačnú úlohu v tomto sekto- re. Ak má proces hospodárskej súťaže na vnútornom trhu dobre fungovať, musí byť zabezpečená účinná koordinácia medzi týmito inštitúciami. 5. Časť I oznámenia stanovuje právnu štruktúru a podrobnosti, ako sa Komisia chce vyhnúť nepotrebnému zdvojeniu proce- sov, pričom bude rešpektovať práva podnikov a užívateľov v súlade s pravidlami hospodárskej súťaže. V tomto kontexte sa Komisia snaží podporovať, aby vnútroštátne súdy a vnút- roštátne orgány uplatňovali pravidlá hospodárskej súťaže decentralizovane a zamerali sa na dosiahnutie náprav na vnú- troštátnej úrovni, pokiaľ daný prípad neobsahuje závažný záujem spoločenstva. V telekomunikačnom sektore osobitné postupy v rámci ONP sú podobne zamerané na riešenie prí- (1) Dohody o prepojení sú najdôležitejšou formou prístupových dohôd v telekomunikačnom sektore. Základný rámec dohôd o prepojení je určený predpismi o zabezpečovaní otvorenej siete (ONP) a uplatňo- vanie pravidiel hospodárskej súťaže sa musí chápať na základe nasle- dujúcich smerníc: Smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/13/ES z 10. apríla 1997 o spoločnom rámci pre autorizácie a individuálne licencie v oblasti telekomunikačných služieb (Ú. v. ES L 117, 7. 5. 1997, s. 15) (smer- nica o udeľovaní licencií); Smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/33/ES z 30. júna 1997 o prepojení v telekomunikáciách z hľadiska zabezpečenia univerzál- nej služby a schopnosti spolupracovať prostredníctvom uplatňova- nia princípov zabezpečovania otvorenej siete (ONP) (Ú. v. ES L 199, 26. 7. 1997, s. 32) (smernica o prepojení); Smernica Rady 90/387/EHS z 28. júna 1990 o vybudovaní vnútor- ného trhu s telekomunikačnými službami prostredníctvom imple- mentácie zabezpečovania otvorenej siete (Ú. v. ES L 192, 24. 7. 1990, s. 1) (smernica o rámci); Smernica Rady 92/44/EHS z 5. júna 1992 o uplatňovaní zabezpečo- vania otvorenej siete na prenajaté linky (Ú. v. ES L 165, 19. 6. 1992, s. 27) (smernica o prenajatých linkách); Smernica Európskeho parlamentu a Rady 95/62/EHS o uplatňovaní zabezpečovania otvorenej siete na hlasovú telefóniu (Ú. v. ES L 321, 30. 12. 1995, s. 6), nahradená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 98/10/ES z 26. februára 1998 o uplatňovaní zabezpečovania otvorenej siete (ONP) na hlasovú telefóniu a o univerzálnej službe pre (Ú. v. ES L 101, telekomunikácie v konkurenčnom prostredí 1. 4. 1998, s. 24) (smernica o hlasovej telefónii); Smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/66/ES z 15. decem- bra 1997 týkajúca sa spracovania osobných údajov a ochrany súkro- mia v telekomunikačnom sektore (Ú. v. ES L 24, 30. 1. 1998, s. 1) (smernica o ochrane údajov). (2) Ú. v. ES C 233, 6. 9. 1991, s. 2. stupových problémov v prvom rade na decentralizovanej, vnútroštátnej úrovni s ďalšou možnosťou vyrovnania na úrovni spoločenstva za určitých okolností. Časť II definuje prístup Komisie k definovaniu trhu v tomto sektore. Časť III podrobne upravuje zásady, ktorých sa Komisia bude pridr- žiavať pri uplatňovaní pravidiel hospodárskej súťaže: jej cie- ľom je vysvetľovaním požiadaviek právnych predpisov týka- súťaže pomôcť účastníkom júcich sa hospodárskej telekomunikačného trhu pri vytváraní ich prístupových dohôd. Zásady upravené v tomto oznámení neplatia iba pre tradičné pevné telekomunikačné linky, ale pre všetky druhy telekomunikácií vrátane oblastí, ako sú satelitné komuniká- cie a mobilné komunikácie. 6. Oznámenie vychádza zo skúseností Komisie v niekoľkých prípadoch (3) a z určitých štúdií v tejto oblasti, ktoré boli vypracované v mene Komisie (4). Pretože toto oznámenie je založené na všeobecne uplatniteľných pravidlách hospodár- skej súťaže, zásady ustanovené v tomto oznámení budú v rozsahu, aký môžu priniesť porovnateľné problémy, rov- nako uplatniteľné v iných oblastiach, ako napríklad otázky prístupu v sektoroch digitálnej komunikácie vo všeobecno- sti. Podobne niektoré zásady obsiahnuté v zmluve budú rele- vantné pre akúkoľvek spoločnosť v dominantnom postavení, vrátane tých spoločností, ktoré pôsobia v iných oblastiach, ako sú telekomunikácie. 7. Toto oznámenie je založené na problémoch, ktoré sa vyskytli v počiatočných fázach prechodu od monopolov ku konku- renčným trhom. Vzhľadom na konvergenciu v sektoroch informačných vysielacích telekomunikačných, technológií (5) a vzhľadom na rastúcu konkurenciu na týchto trhoch sa objavia ďalšie problémy. To môže vyvolať potrebu aj pre tieto nové sektory prijať rozsah a zásady, ktoré sú usta- novené v tomto oznámení. a 8. Zásady, ktoré sú ustanovené v tomto dokumente, sa uplat- nia aj na činnosti mimo spoločenstva v rozsahu, v akom takéto činnosti majú dosah na hospodársku súťaž v rámci spoločenstva a ovplyvňujú obchod medzi členskými štátmi. Pri uplatňovaní pravidiel hospodárskej súťaže je Komisia povinná rešpektovať povinnosti spoločenstva v súlade s Tele- komunikačnou dohodou Svetovej obchodnej organizácie (6). Komisia tiež poznamenáva, že prebiehajú diskusie, ktoré sa týkajú systému medzinárodných účtovacích sadzieb v kon- texte Medzinárodnej telekomunikačnej únie. Toto oznáme- nie nemá vplyv na postavenie Komisie v týchto diskusiách. 9. Toto oznámenie žiadnym spôsobom neobmedzuje práva, ktoré majú jednotlivci alebo podniky podľa komunitárneho (3) V telekomunikačnej oblasti je to najmä: Rozhodnutie Komisie 91/562/EHS z 18. októbra 1991, Eirpage (Ú. v. ES L 306, 7. 11. 1991, s. 22); Rozhodnutia Komisie 96/546/ES a 96/547/ES zo 17. júla 1996, Atlas a Phoenix (Ú. v. ES L 239, 19. 9. 1996, s. 23 a s. 57) a Rozhodnutie Komisie 97/780/ES z 29. októbra 1997, Unisource (Ú. v. ES L 318, 20. 11. 1997, s. 1). Je ešte niekoľko ďalších neuzavretých prípadov, ktoré zahŕňajú otázky prístupu. (4) Aspekty týkajúce sa hospodárskej súťaže, dohôd o prepojení v tele- komunikačnom sektore, jún 1995. Aspekty týkajúce sa hospodárskej súťaže, prístupu poskytovateľov služieb k zdrojom telekomunikačných operátorov, december 1995. Pozri tiež aspekty týkajúce sa hospodárskej súťaže, tvorby cien za prí- stup, december 1995. (5) Pozri Zelenú knihu Komisie z 3. decembra 1997 o konvergencii v sektoroch telekomunikačných, mediálnych a informačných tech- nológií [COM (97)623]. (6) Pozri rozhodnutie Rady 97/838/ES, ktoré sa týka záveru v mene Európskeho spoločenstva týkajúceho sa záležitostí v rámci jeho kom- petencie, výsledkov rokovaní WTO o základných telekomunikačných službách (Ú. v. ES L 347, 18. 12. 1997, s. 45). 08/zv. 1 SK Úradný vestník Európskej únie 257 práva, a nezasahuje do výkladu pravidiel hospodárskej súťaže spoločenstva, ktorý môže uskutočniť Súd prvej inštancie alebo Európsky súdny dvor. Oznámenie nemá za cieľ byť komplexnou analýzou všetkých možných pravidiel hospo- dárskej súťaže v tomto sektore: už existujú ďalšie problémy a je pravdepodobné, že v budúcnosti sa ďalšie objavia. 10. Komisia zváži, či by toto oznámenie nemalo byť zmenené alebo doplnené vzhľadom na skúsenosti získané počas prvého obdobia liberalizácie telekomunikačného prostredia. ČASŤ I – RÁMEC 1. Pravidlá hospodárskej súťaže a osobitná sektorová regulácia 11. Problémy prístupu v najširšom zmysle slova možno riešiť na rozličných úrovniach a na základe celého rozsahu legisla- tívnych ustanovení vnútroštátnej pôsobnosti, ako aj pôsob- nosti spoločenstva. Poskytovateľ služieb, ktorý čelí prístupo- vým problémom, napríklad neopodstatnené odmietnutie telekomunikačného operátora poskytnúť (alebo poskytnúť za primeraných podmienok) prenajatú linku potrebnú na to, aby žiadateľ mohol poskytovať služby svojim zákazníkom, by preto mohol uvažovať o celom počte spôsobov, ako vyhľadať nápravu. Všeobecne povedané, poškodené strany získajú určité výhody, prinajmenšom v prvej fáze, pri hľadaní nápravy na vnútroštátnej úrovni. Na vnútroštátnej úrovni majú žiadatelia dve základné možnosti: (1) špecifické vnút- roštátne regulačné postupy zavedené v súlade s právom spo- ločenstva a harmonizované podľa zabezpečenia otvorenej siete (ONP) (pozri poznámku pod čiarou 4) a (2) konanie v súlade s vnútroštátnym právom a/alebo právom spoločen- stva pred vnútroštátnym súdom alebo vnútroštátnym orgá- nom pre súťaž (1). 12. Sťažnosti predložené Komisii podľa pravidiel hospodárskej súťaže, namiesto alebo okrem predloženia vnútroštátnym súdom, vnútroštátnym orgánom pre súťaž a/alebo vnútro- štátnym regulačným orgánom podľa ONP postupov, sa rie- šia podľa priority, ktorú si zaslúžia vzhľadom na nutnosť, novotu alebo prechodnú povahu daného problému, a zohľadní sa potreba vyhnúť sa dvojitému konaniu (pozri body 23 et seq. ). (1) V prípade smernice o prenajatých linkách ONP predvída sa prvá fáza, ktorá umožní postihnutému užívateľovi odvolať sa na vnútroštátny regulačný orgán. Toto môže ponúknuť celý rad výhod. V telekomu- nikačných oblastiach, kde sa podľa skúseností zdráha veľa spoločno- stí vystupovať ako sťažujúce sa strany voči telekomunikačnému ope- rátorovi, od ktorého podstatne závisia nie iba vzhľadom na konkrétny bod konfliktu, ale aj v omnoho širšom a ďalekosiahlejšom zmysle, sú postupy predvídané podľa ONP príťažlivou možnosťou. Postupy ONP okrem toho pokrývajú aj širší rozsah prístupových problémov, ako by bolo možné riešiť na základe pravidiel hospodárskej súťaže. V neposlednej miere tieto postupy môžu užívateľom ponúknuť výhodu blízkosti a oboznámenia s vnútroštátnymi administratívnymi postupmi; jazyk je tiež faktor, ktorý treba zohľadniť. Podľa smernice ONP o prenajatých linkách, ak nemožno nájsť rieše- nie na vnútroštátnej úrovni, druhou fázou je európska úroveň (zmie- rovací postup). Dohoda medzi zainteresovanými stranami sa potom musí uzavrieť do dvoch mesiacov s možným predĺžením o jeden mesiac, ak sa strany tak dohodnú. 13. Komisia uznáva, že vnútroštátne regulačné úrady (2) majú odlišné úlohy a v čase, keď Komisia uplatňuje pravidlá hos- podárskej súťaže, fungujú v právnom rámci rozdielnom od právneho rámca Komisie. Po prvé vnútroštátne regulačné orgány fungujú v súlade s vnútroštátnym právom, aj keď často implementujú európske právo. Po druhé právo zalo- žené na stanoviskách telekomunikačnej politiky môže mať ciele, ktoré sú odlišné, aj keď zhodné s cieľmi politiky hos- podárskej súťaže spoločenstva. Komisia čo najviac spolupra- cuje s vnútroštátnymi regulačnými orgánmi a vnútroštátne regulačné orgány musia medzi sebou tiež spolupracovať, najmä pokiaľ sa zaoberajú cezhraničnými otázkami (3). Podľa práva spoločenstva sú vnútroštátne orgány, vrátane vnútro- štátnych regulačných orgánov a orgánov pre súťaž, povinné neschváliť postup alebo dohodu, ktorá by bola v rozpore s právnymi predpismi týkajúcimi sa hospodárskej súťaže, platnými v spoločenstve. 14. Pravidlá hospodárskej súťaže spoločenstva nie sú postačujúce na to, aby napravili rozličné problémy v telekomunikačnom sektore. Vnútroštátne regulačné orgány preto majú podstatne širšiu pôsobnosť a závažnú a ďalekosiahlu úlohu pri regulo- vaní tohto sektora. Je dôležité poznamenať, že podľa práva spoločenstva vnútroštátne regulačné orgány musia byť nezávislé (4). 15. Ďalej je dôležité poznamenať, že smernice ONP ukladajú tele- komunikačným operátorom so značnou trhovou silou určité povinnosti transparentnosti a nediskriminovania, ktoré sú nad tými povinnosťami, ktoré obvykle ukladá článok 86 zmluvy. Smernice ONP ukladajú povinnosti týkajúce sa transparentnosti, povinností poskytovania prístupu a ceno- vých praktík. Tieto povinnosti sa uplatňujú prostredníctvom vnútroštátnych regulačných orgánov, ktoré tiež majú právo- moc podniknúť určité kroky, aby zabezpečili účinnú hospo- dársku súťaž (5). 16. V súvislosti s článkom 86 je toto oznámenie napísané čisto z praktických dôvodov najmä z hľadiska, akoby existoval iba jeden telekomunikačný operátor s dominantným postave- ním. Takýto prípad však nemusí byť nevyhnutne prípadom vo všetkých členských štátoch: napríklad sa budú progre- sívne rozvíjať nové telekomunikačné siete ponúkajúce zväč- šujúci sa rozsah pokrytia. Tieto alternatívne siete môžu alebo napokon budú môcť byť dostatočne veľké a rozsiahle, aby boli čiastočne alebo dokonca úplne schopné nahradiť existu- júce vnútroštátne siete, a to je potrebné mať na pamäti. Exi- stencia a trhové postavenie konkurenčných operátorov bude (2) Vnútroštátny regulačný orgán je vnútroštátny telekomunikačný regu- lačný orgán, ktorý založil členský štát v kontexte zmenenej a dopl- nenej smernice o službách a rámca ONP. Zoznam vnútroštátnych regulačných orgánov sa pravidelne uverejňuje v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev a kópiu najnovšieho zoznamu možno nájsť na adrese: http://www. ispo. cec. be. (3) Články 9 a 17 smernice o prepojení. (4) Článok 7 smernice o službách (pozri poznámku pod čiarou č. 3) a článok 5a smernice o rámci ONP (pozri poznámku pod čiarou č. 4). Pozri tiež oznámenie Komisie Európskemu parlamentu a Rade o šta- túte a vykonaní smernice 90/388/EHS o hospodárskej súťaži na trhu s telekomunikačnými službami (Ú. v. ES C 275, 20. 10. 1995, s. 2). Pozri tiež rozsudok Súdneho dvora Európskych spoločenstiev v prí- pade C-91/94, Thierry Tranchant a Telephones Stores [1995], ECR I-3911. (5) Smernica o prepojení, citovaná v poznámke pod čiarou č. 4, článok 9 ods. 3. 258 SK Úradný vestník Európskej únie 08/zv. 1 relevantné pri určovaní, či existujú výlučné, alebo spoločné dominantné postavenia: odkazy na existenciu dominantného postavenia uvedené v tomto oznámení treba preto chápať s ohľadom na uvedené. 17. Vzhľadom na zodpovednosť Komisie za politiku hospodár- skej súťaže spoločenstva musí Komisia slúžiť všeobecnému záujmu spoločenstva. Administratívne zdroje, ktoré má Komisia k dispozícii, aby plnila svoju úlohu, sú nevyhnutne obmedzené a nemôžu byť použité na to, aby sa zaoberala všetkými prípadmi, ktoré jej budú predložené. Komisia je preto vo všeobecnosti povinná prijať všetky organizačné opa- trenia potrebné na splnenie jej úlohy, a najmä na zavedenie priorít (1). 18. Komisia preto naznačila, že využitím svojich rozhodovacích právomocí zamýšľa sústrediť sa na oznamy, sťažnosti a kona- nia z vlastnej iniciatívy, ktoré majú pre spoločenstvo oso- bitný politický, ekonomický alebo právny význam (2). Ak tieto vlastnosti v konkrétnom prípade budú chýbať, oznamy sa zvyčajne nebudú spracúvať formou oficiálneho rozhodnu- tia, ale skôr formou listu („comfort letter“) (podliehajúceho súhlasu strán), a sťažnosti by sa spravidla mali spracovať vnú- troštátnymi súdmi alebo inými príslušnými orgánmi. V tomto kontexte by sa malo poznamenať, že pravidlá hos- podárskej súťaže majú priamy účinok (3), takže právne pred- pisy spoločenstva týkajúce sa hospodárskej súťaže sú vyko- aj keď sa nateľné rešpektovala iná legislatíva spoločenstva, tento fakt neodstra- ňuje potrebu podriadiť sa pravidlám hospodárskej súťaže spoločenstva (4). súdmi. Dokonca vnútroštátnymi 19. Ostatné vnútroštátne orgány, najmä vnútroštátne regulačné orgány pôsobiace v rámci ONP, majú nad určitými doho- dami o prístupe (ktoré im musia byť oznámené) právomoc. Avšak oznámenie dohody vnútroštátnemu regulačnému orgánu neznamená, že nie je potrebné dohodu oznámiť Komisii. Vnútroštátne regulačné orgány musia zabezpečiť, aby kroky, ktoré podniknú, boli v súlade s právnymi pred- pismi spoločenstva týkajúcimi sa hospodárskej súťaže (5). Podľa tejto povinnosti sa vnútroštátne regulačné orgány musia zdržať činnosti, ktorá by poškodila účinnú ochranu práv vyplývajúcich z práva spoločenstva podľa pravidiel hos- podárskej súťaže (6). Preto nesmú schváliť dohody, ktoré sú (1) Rozsudky Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev: prípad T-24/90, Automec vs. Komisia [1992] ECR II-2223, odsek 77, a prí- pad T-114/92 BEMIM [1995] ECR II-147. (2) Vyhláška o spolupráci medzi vnútroštátnymi súdmi a Komisiou pri uplatňovaní článkov 85 a 86 Zmluvy o ES (Ú. v. ES C 39, 13. 2. 1993, s. 6, odsek 14). Vyhláška o spolupráci medzi vnútroštátnymi orgánmi pre hospodár- sku súťaž a Komisiou (Ú. v. ES C 313, 15. 10. 1997, s. 3). (3) Prípad 127/73, BRT vs. SABAM [1974] ECR 51. (4) Prípad 66/86, Ahmed Saeed [1989] ECR 838. (5) Nesmú napríklad podporovať ani posilňovať, ani schvaľovať dôsledky správania proti hospodárskej súťaži: — Ahmed Saeed, poznámka pod čiarou č. 18, — prípad 153/93, Spolková republika Nemecko vs. Delta Schif- fahrtsges [1994] ECR I-2517, — prípad 267/86, Van Eycke [1988] ECR 4769. (6) Prípad 13/77, GB-Inno-BM/ATAB [1977] ECR 2115, odsek 33: — aj keď je pravda, že článok 86 je zameraný na podniky, aj tak však je tiež pravda, že zmluva ukladá členským štátom povinnosť neprijať alebo neponechať v platnosti opatrenie, ktoré by mohlo zbaviť toto nariadenie účinnosti. v rozpore s pravidlami hospodárskej súťaže (7). Ak vnútro- štátne orgány postupujú tak, že poškodzujú tieto práva, samotné členské štáty môžu byť zodpovedné za náhradu- škody konaním poškodení (8). Okrem toho majú vnútroštátne regulačné orgány podľa smerníc ONP právomoc podniknúť kroky na zabezpečenie účinnej hospodárskej súťaže (9). takýmto ktorí tým, voči boli 20. Prístupové dohody v zásade regulujú zabezpečovanie urči- tých služieb medzi nezávislými podnikmi a nevedú k tvorbe autonómneho subjektu, ktorý by bol odlišný od strán dohôd. Prístupové dohody sú tak vo všeobecnosti mimo pôsobnosti nariadenia o fúziách (10). spoločnosti pri udeľovaní 21. Podľa nariadenia č. 17 (11) Komisiu možno upovedomiť o probléme, ktorý sa týka prístupových dohôd prostredníc- tvom oznamu o prístupovej dohode jednou alebo viacerými zainteresovanými stranami (12), prostredníctvom sťažnosti na obmedzujúcu prístupovú dohodu alebo na konanie domi- alebo odmietaní nantnej prístupu (13) formou konania Komisie z vlastnej iniciatívy týkajúceho sa takéhoto udelenia alebo odmietnutia, alebo prostredníctvom prieskumu sektora (14). Okrem toho môže sťažovateľ požadovať, aby Komisia prijala predbežné opatre- nie, ak existuje naliehavé riziko vážnej a nenapraviteľnej škody pre sťažovateľa alebo verejný záujem (15). Je však vhodné poznamenať, že v prípadoch značnej naliehavosti sa pri konaní pred vnútroštátnymi súdmi zvyčajne rozhodne o ukončení porušenia oveľa skôr ako pri konaní pred Komisiou (16). 22. Existuje veľa oblastí, kde dohody podliehajú aj pravidlám hospodárskej súťaže, aj vnútroštátnym alebo európskym oso- bitným sektorovým opatreniam, najmä opatreniamvnútor- ného trhu. V telekomunikačnom sektore sa smernice ONP zameriavajú na zavedenie regulačného režimu pre prístupové dohody. Vzhľadom na podrobnú povahu pravidiel ONP a na skutočnosť, že môžu presahovať rozsah požiadaviek článku 86, podniky pôsobiace v telekomunikačnom sektore by si mali uvedomovať, že súlad s pravidlami hospodárskej súťaže spoločenstva ich nezbavuje povinnosti podriadiť sa povinnostiam uloženým v kontexte ONP a naopak. (7) Ďalšie povinnosti vnútroštátnych orgánov sú uvedené v: - prípade 103/88, Fratelli Constanzo [1989] ECR 1839. Pozri Ahmed Saeed, citované v poznámke pod čiarou č. 18: — „Články 5 a 90 Zmluvy o EHS sa musia interpretovať ako: i) zaka- zujúce vnútroštátnym orgánom podporovať záver dohôd o sadz- bách, ktorý je v rozpore s článkom 85 ods. 1 alebo prípadne člán- kom 86 zmluvy; ii) zabraňujúce tomu, aby tieto orgány schválili sadzby vyplývajúce z takýchto dohôd. “ (8) Spojené prípady C-6/90 a C-9/90 Francovich [1990] ECR I-5357. Spojené prípady C-46/93, Brasserie de Pęcheur vs. Nemecko a prí- pad C-48/93, R vs. Minister dopravy ex parte Factortame a iní [1996] ECR I-1029. (9) Napríklad úvodné ustanovenie 18 smernice o prenajatých linkách a článok 9 ods. 3 smernice ONP o prepojení, pozri poznámku pod čiarou č. 4. (10) Nariadenie Rady (EHS) č. 4064/89 z 21. decembra 1989 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Ú. v. ES L 395, 30. 12. 1989, s. 1); opravená verzia (Ú. v. ES L 257, 21. 9. 1990, s. 13). (11) Nariadenie Rady č. 17 zo 6. februára 1962, prvé nariadenie, ktorým sa vykonávajú články 85 a 86 zmluvy (Ú. v. ES 13, 21. 2. 1962, s. 204). (12) Články 2 a 4 ods. 1 nariadenia č. 17. (13) Článok 3 nariadenia č. 17. (14) Články 3 a 12 nariadenia č. 17. (15) Prípad 792/79R, Camera Care vs. Komisia [1980] ECR 119. Pozri tiež prípad T-44/90, La Cinq vs. Komisia [1992] ECR II-1. (16) Pozri bod 16 vyhlášky citovanej v poznámke pod čiarou č. 16. 08/zv. 1 SK Úradný vestník Európskej únie 259 2. Činnosť Komisie vo vzťahu k prístupovým dohodám (1) 23. Prístupové dohody ako celok majú veľký význam, a preto je vhodné, aby Komisia čo najjasnejšie definovala právnu štruk- túru Komisie, v rámci ktorej by sa prístupové dohody mali uzatvárať. Prístupové dohody s obmedzujúcimi ustanove- niami zahŕňajú otázky, ktorých sa týka článok 85. Dohody, ktoré sa týkajú dominantných alebo monopolných podni- kov, zahŕňajú otázky uvedené v článku 86: záležitosti, ktoré vznikajú dôsledkom dominantnosti jednej alebo viacerých strán, budú vo všeobecnosti väčšieho významu v kontexte určitej dohody ako záležitosti podľa článku 85. Notifikácie 24. Pri uplatňovaní pravidiel hospodárskej súťaže Komisia nad- väzuje na smernice ONP, ktoré stanovujú rámec pre pôsobe- nie vnútroštátnych regulačných orgánov vnútroštátnej úrovne. Ak dohody patria pod článok 85 ods. 1, musia sa oznámiť Komisii, ak sa má na nich uplatniť výhoda udelenia výnimky podľa článku 85 ods. 3. Ak sa dohody Komisii oznámia, Komisia sa notifikáciami zaoberá prostredníctvom formálnych rozhodnutí, po primeranom zverejnení v Úrad- nom vestníku Európskych spoločenstiev, a postupuje podľa nižšie uvedených zásad. Keď budú právne princípy jasne stanovené, Komisia navrhne, aby sa ostatné notifikácie, ktoré vzniknú dôsledkom tých istých problémov, riešili formou listu (com- fort letter). 3. Sťažnosti 25. Fyzické alebo právnické osoby s legitímnym záujmom môžu za určitých okolností predložiť Komisii sťažnosť a žiadať, aby Komisia formou rozhodnutia požadovala, aby sa ukončilo porušovanie článku 85 alebo článku 86 zmluvy. Sťažovateľ môže dodatočne požadovať, aby Komisia prijala predbežné opatrenia, ak existuje naliehavé riziko vážnej a nenapraviteľ- nej škody (2). Budúci sťažovateľ má ďalšie rovnako účinné alebo možno ešte účinnejšie možnosti, ako napríklad postú- penie žaloby pred vnútroštátny súd. V tejto súvislosti je potrebné poznamenať, že postupy pred vnútroštátnymi súdmi môžu ponúknuť jednotlivcom a spoločnostiam značné výhody, najmä (3): — vnútroštátne súdy sa môžu zaoberať náhradou škody a priznať odškodné v súvislosti s porušením pravidiel hospodárskej súťaže, — vnútroštátne súdy zvyčajne môžu prijať predbežné opa- trenia a nariadiť ukončenie porušovania rýchlejšie ako Komisia, — pred vnútroštátnymi súdmi možno kombinovať uplatňo- vanie nároku podľa práva spoločenstva a nároku podľa vnútroštátneho práva, — pred vnútroštátnym súdom možno úspešnému žiadate- ľovi priznať súdne trovy. Okrem toho môžu špecifické vnútroštátne regulačné zásady, ktoré sú harmonizované podľa smerníc ONP, ponúknuť opravný prostriedok na vnútroštátnej úrovni a prípadne, ak je potrebné, aj na úrovni spoločenstva. 3. 1. V y u ž i t i e v n ú t r o š t á t n y c h p o s t u p o v a p o s t u p o v O N P 26. Ako je uvedené vyššie (4), Komisia vo všetkých prípadoch, na ktoré bude upozornená, zohľadní záujem spoločenstva. Pri vyhodnocovaní záujmu spoločenstva Komisia skúma: „významnosť údajného porušovania, pokiaľ ide o fungovanie spoločného trhu, pravdepodobnosť vzniku porušovania a rozsah šetrenia potrebného na to, aby za čo najlepších pod- mienok splnila svoju úlohu zabezpečiť, že článok 85 a člá- nok 86 sa dodržiavajú…“ (5). Ďalším významným prvkom pri tomto vyhodnocovaní je rozsah, do ktorého je vnútroštátny sudca v pozícii, aby zabezpečil účinnú nápravu porušovania článku 85 alebo článku 86. Toto môže byť dosť ťažké napríklad v prípadoch, ktoré zahŕňajú extrateritoriálne prvky. (1) Článok 2 alebo článok 4 ods. 1 nariadenia č. 17. (2) Camera Care a La Cinq, uvedené v poznámke pod čiarou č. 29. (3) Pozri bod 16 vyhlášky citovanej v poznámke pod čiarou č. 16. (4) Pozri bod 18. (5) Pozri Automec, citované v poznámke pod čiarou č. 15, odsek 86. 260 SK Úradný vestník Európskej únie 08/zv. 1 27. Článok 85 ods. 1 a článok 86 zmluvy vedú k priamym účin- kom vo vzťahoch medzi jednotlivcami, ktoré musia byť pod dozorom vnútroštátnych súdov (1). V súvislosti s konaniami pred vnútroštátnym regulačným orgánom smernica ONP o prepojení stanovuje, že takýto orgán má právomoc zasia- hnuť a nariadiť zmeny, pokiaľ ide aj o existenciu, aj o obsah prístupových dohôd. Vnútroštátne regulačné orgány musia vziať do úvahy „potrebu stimulovať hospodársku súťaž na trhu“ a môžu uložiť jednej alebo viacerým stranám pod- inter alia, „aby zabezpečili účinnú hospodársku mienky, súťaž“ (2). nepresahovala šesť mesiacov po prvom predložení záležito- sti do pozornosti daného orgánu. Rozhodnutie by mohlo mať buď formu konečného stanovenia opatrenia, alebo inú formu nápravy, ktorá by ochraňovala práva sťažovateľa. Ak záležitosť dovtedy nedosiahne takéto rozhodnutie, prima facie, práva strán nie sú účinne chránené a Komisia by mala v zásade, na požiadanie sťažovateľa, začať prešetrovanie prí- padu v súlade so svojimi bežnými postupmi, po konzultácii a v spolupráci s daným vnútroštátnym orgánom. Vo vše- obecnosti však Komisia takéto šetrenie nezačne, ak ide o už prebiehajúce konanie podľa zmierovacieho postupu ONP. 28. Komisia môže byť upovedomená o rozpore buď podľa pra- vidiel hospodárskej súťaže, alebo podľa zmierovacieho postupu ONP. Niekoľkonásobné súdne konania môžu viesť k zbytočnému zdvojeniu vyšetrovacích snáh Komisie a vnú- troštátnych orgánov. Ak sú Komisii predložené sťažnosti podľa článku 3 nariadenia č. 17, zatiaľ čo sa prerokúvajú prí- buzné konania pred príslušným vnútroštátnym alebo európ- skym orgánom alebo súdom, generálne riaditeľstvo pre hos- spočiatku podársku presadzovať prešetrovanie týkajúce sa porušovania podľa článku 85 alebo článku 86 zmluvy. Toto však podlieha nasle- dujúcim bodom. vo všeobecnosti súťaž nebude 3. 2. O c h r a n a p r á v s ť a ž o v a t e ľ a 29. Podniky majú nárok na účinnú ochranu svojich práv vyplý- vajúcich z práva spoločenstva (3). Tieto práva by sa porušili, ak by sa povolilo, aby vnútroštátne konania viedli k nepri- meranému zdržaniu konania Komisie bez uspokojujúceho vyriešenia záležitosti na vnútroštátnej úrovni. Pokiaľ ide o telekomunikačný sektor, inovačné cykly sú pomerne krátke a akékoľvek podstatné omeškanie v riešení prístupového sporu by sa prakticky mohlo rovnať odmietnutiu prístupu, čím by sa prejudikovalo primerané riešeniu prípadu. 31. Okrem toho musí Komisia vždy vo všetkých prípadoch štu- dovať ich skutkové podstaty: začne konať, ak je toho názoru, že v danom prípade ide o podstatný záujem spoločenstva ovplyvňujúci, alebo je pravdepodobnosť, že ovplyvní hospo- dársku súťaž v mnohých členských štátoch. 3. 3. D o č a s n é o p a t r e n i a 32. Pokiaľ ide o žiadosť o dočasné opatrenie, existencia alebo možnosť vnútroštátnych konaní je podstatná pre otázku, či existuje riziko vážnej a nenapraviteľnej škody. Takéto kona- nia by, prima facie, mali odstrániť riziko takejto škody, a preto by nebolo vhodné, aby Komisia prijala dočasné opatrenie pri nedostatku dôkazov, že riziko by aj tak pretrvávalo. 33. Dostupnosť dočasnej injunktívnej nápravy a kritériá pre takúto nápravu sú dôležitým faktorom, ktorý musí Komisia vziať do úvahy pri dosiahnutí záveru prima facie. Ak by dočasná injunktívna náprava nebola dostupná alebo ak by nebolo pravdepodobné, že takáto náprava je primeraná ochrane práv sťažovateľa podľa práva spoločenstva, Komisia by zastávala názor, že vnútroštátne konania neodstránili riziko škody, a preto by mohla začať vlastné šetrenie prípa- du. 30. Komisia preto zastáva názor, že prístupový spor pred vnút- roštátnym regulačným orgánom by sa mal vyriešiť v určitej za bežných okolností primeranej lehote, ktorá by 4. Šetrenie na základe vlastnej iniciatívy a prieskum sektora (1) BRT vs. SABAM, citované v poznámke pod čiarou č. 17. (2) Článok 9 ods. 1 a 3 smernice ONP o prepojení. (3) Prípad 14/83, Von Colson [1984] ECR 1891. 34. Ak sa tak zdá potrebné, Komisia začne vyšetrovať na základe vlastnej iniciatívy. Môže tiež začať prieskum sektora pod 08/zv. 1 SK Úradný vestník Európskej únie 261 podmienkou, že bude konzultovať s poradným výborom orgánov pre hospodársku súťaž členského štátu. b) porušenie článku 85 je obzvlášť vážne. 5. Pokuty 35. Komisia môže uložiť pokuty až do 10 % ročného celosveto- vého obratu podnikov, ktoré úmyselne alebo z nedbanlivosti porušili článok 85 ods. 1 alebo článok 86 (1). Ak dohody boli oznámené podľa nariadenia č. 17 kvôli udeleniu výnimky podľa článku 85 ods. 3, Komisia nesmie uložiť žiadnu pokutu v súvislosti s činnosťami opísanými v notifikácii (2) počas obdobia nasledujúceho po notifikácii. Komisia však smie stia- hnuť imunitu proti pokutám, ak dané podniky informuje, že po predbežnom skúmaní zastáva názor, že článok 85 ods. 1 zmluvy platí a že uplatňovanie článku 85 ods. 3 zmluvy nie je opodstatnené (3). 36. Smernica ONP o prepojení má dve osobitné ustanovenia, ktoré sa týkajú pokút podľa pravidiel hospodárskej súťaže. Po prvé určuje, že dohody o prepojení musia byť oznámené prí- slušným vnútroštátnym regulačným orgánom a byť k dispo- zícii zainteresovaným tretím osobám, s výnimkou tých častí, ktoré sa zaoberajú obchodnou stratégiou strán (4). Po druhé určuje, že vnútroštátny regulačný orgán musí mať určité prá- vomoci, ktoré môže využiť na ovplyvnenie alebo úpravu dohôd o prepojení (5). Tieto ustanovenia zabezpečujú, že dohody budú primerane zverejnené, a poskytujú vnútroštát- nemu regulačnému orgánu možnosť, ak je tak žiaduce, aby podnikol kroky na zabezpečenie účinnej hospodárskej súťaže na trhu. 37. Ak bola dohoda oznámená vnútroštátnemu regulačnému orgánu, ale nebola oznámená Komisii, Komisia nepovažuje vo všeobecnosti za vhodné, v rámci svojej politiky, udeliť pokutu v súvislosti s dohodou, aj keď sa napokon preukáže, že dohoda obsahuje podmienky, ktoré sú v rozpore s člán- kom 85. Pokuta by však bola vhodná v niektorých prípa- doch, napríklad kde: a) sa ukáže, že dohoda obsahuje ustanovenia, ktoré sú v roz- pore s článkom 86, a/alebo Komisia nedávno zverejnila usmernenie o tom, ako sa vypo- čítajú pokuty (6). 38. Notifikácia vnútroštátneho regulačného orgánu nie je náhra- dou notifikácie Komisie a neobmedzuje možnosť, aby zain- teresované strany predložili Komisii sťažnosť alebo aby Komisia začala na základe vlastnej iniciatívy šetrenie prístu- pových dohôd. Takéto oznámenie ani neobmedzuje práva strany, aby sa pred vnútroštátnym súdom uchádzala o náhradu škody, ktorá bola spôsobená dohodami proti hos- podárskej súťaži (7) ČASŤ II – RELEVANTNÉ TRHY 39. V priebehu šetrenia prípadov v rámci stanovenom v časti I sa Komisia spoľahne na chápanie definície relevantných trhov tak, ako je uvedené v oznámení Komisie o definícii relevant- ného trhu na účely právnych predpisov spoločenstva týkajú- cich sa hospodárskej súťaže (8). 40. Firmy podliehajú trom hlavným zdrojom obmedzení hospo- dárskej súťaže: dopytová substitúcia, ponuková substitúcia a potenciálna konkurencia, pričom prvé obmedzenie pred- stavuje najbezprostrednejšiu a najúčinnejšiu disciplinárnu silu uplatniteľnú na dodávateľov daného výrobku alebo služby. Dopytová substitúcia je preto hlavným nástrojom, ktorý sa využíva na definovanie vecného relevantného trhu, kde je možné definovať obmedzenia hospodárskej súťaže na účely článku 85 ods. 1 a článku 86. 41. Ponuková substitúcia sa za vhodných okolností môže použiť ako doplnkový prvok na definovanie relevantných trhov. V praxi ju nemožno jasne odlíšiť od potenciálnej konkuren- cie. Ponuková substitúcia a potenciálna súťaž sa využívajú na to, aby sa určilo, či podnik má dominantné postavenie alebo či obmedzenia hospodárskej súťaže sú podstatné v zmysle článku 85, alebo či existuje potlačenie hospodárskej súťaže. (1) Článok 15 ods. 2 nariadenia č. 17. (2) Článok 15 ods. 5 nariadenia č. 17. (3) Článok 15 ods. 6 nariadenia č. 17. (4) Článok 6 písm. c) smernice ONP o prepojení. (5) Inter alia, v článku 9 smernice ONP o prepojení. (6) Usmernenia o metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 15 ods. 2 nariadenia č. 17 a článku 65 ods. 5 Zmluvy o ESUO (Ú. v. ES C 9, 14. 1. 1998, s. 3). (7) Pozri poznámku pod čiarou č. 22. (8) Ú. v. ES C 372, 9. 12. 1997, s. 5. 262 SK Úradný vestník Európskej únie 08/zv. 1 42. Pri posudzovaní relevantných trhov je potrebné zohľadniť aj vývoj na trhu z krátkodobého hľadiska. Nasledujúce časti stanovujú niektoré základné zásady osobit- ného významu pre telekomunikačný sektor. konkrétny trh. Vzhľadom na tempo technologických zmien v tomto sektore, akýkoľvek pokus v tomto oznámení defino- vať trhy určitých výrobkov by sa vystavil riziku, že by sa defi- nícia stala rýchlo nepresnou a irelevantnou. Definíciu trhov konkrétnych výrobkov – napríklad stanovenie, či zariadenia na začatie hovorov alebo zariadenia na ukončenie hovorov sú časťou toho istého trhu zariadení – je najlepšie stanoviť na základe podrobného preskúmania každého jednotlivého prípadu. 1. Trh relevantných výrobkov 1. 1. T r h s l u ž i e b 43. Časť 6 tlačiva A/B definuje trh relevantných výrobkov takto: „Trh relevantných výrobkov pozostáva zo všetkých tých výrobkov a/alebo služieb, ktoré spotrebiteľ považuje za vzá- jomne zameniteľné alebo zastupiteľné vzhľadom na vlastno- sti výrobkov, ich ceny a zamýšľané využitie. “ 48. Tento sa môže definovať zhruba ako zabezpečovanie akej- koľvek telekomunikačnej služby pre užívateľov. Rôzne tele- komunikačné služby sa považujú za nahraditeľné, ak pre- ukážu dostatočný stupeň zameniteľnosti pre konečného užívateľa, čo by znamenalo, že medzi rozličnými poskytova- teľmi týchto služieb by mohlo dôjsť k účinnej hospodárskej súťaži. 44. Liberalizácia telekomunikačného sektora vedie k tomu, že sa objaví druhý typ trhu, trh s prístupom k zariadeniam, ktoré sú v súčasnosti potrebné na zabezpečovanie týchto liberali- zovaných služieb. Prepojenie na verejnú telekomunikačnú sieť by bolo typickým príkladom takéhoto prístupu. Bez pre- pojenia nebude komerčne možné, aby tretie osoby poskyto- vali napríklad komplexné hlasové telefonické služby. 45. Preto je zrejmé, že v telekomunikačnom sektore existujú minimálne dva typy relevantných trhov, o ktorých treba uva- žovať – trh služieb, ktoré sa poskytnú konečným užívateľom, a trh prístupu k tým zariadeniam, ktoré sú potrebné na zabez- pečovanie tejto služby pre konečných užívateľov (informá- cie, fyzická sieť atď. ). V kontexte akéhokoľvek konkrétneho prípadu bude potrebné definovať trh relevantného prístupu a trh relevantných služieb, ako napríklad prepojenie na verejnú telekomunikačnú sieť a zabezpečenie verejných hlasových telefónnych služieb. 46. V prípade potreby Komisia použije test relevantného trhu, ktorý vlastne predstavuje položenie otázky, či by kolektívne zisky všetkých dodávateľov daných služieb vzrástli, ak by všetci dodávatelia daných služieb zdvihli svoje ceny o 5 – 10 %. Ak by ich zisky vzrástli, daný trh by sa na základe tohto testu považoval za samostatný relevantný trh. 47. Komisia je toho názoru, že princípy v súlade s právnymi predpismi spoločenstva týkajúcimi sa hospodárskej súťaže, ktoré riadia tieto trhy, zostávajú také isté bez ohľadu na daný 1. 2. P r í s t u p k z a r i a d e n i a m 49. Aby poskytovateľ služieb mohol konečným užívateľom poskytovať služby, často bude požadovať prístup k jednému alebo viacerým zariadeniam (primárnym, sekundárnym). Napríklad, aby sa konečným užívateľom služba fyzicky doru- čila, je potrebný prístup k terminálovým bodom telekomu- nikačnej siete, na ktoré sú koneční užívatelia napojení. Tento prístup možno dosiahnuť na fyzickej úrovni prostredníctvom určenej alebo spoločne používanej lokálnej infraštruktúry, ktorá je buď samostatne zabezpečená, alebo prenajatá od lokálneho poskytovateľa infraštruktúry. Možno to tiež dosia- hnuť buď prostredníctvom poskytovateľa služieb, ktorý už má týchto konečných užívateľov ako svojich predplatiteľov, alebo prostredníctvom poskytovateľa prepojenia, ktorý má priamo alebo nepriamo prístup k relevantným koncovým bodom. 50. Okrem fyzického prístupu potrebuje poskytovateľ služieb prípadne aj prístup k ostatným zariadeniam, ktoré mu umož- nia predávať svoje služby konečným užívateľom: napr. poskytovateľ služieb musí byť schopný oboznámiť koneč- ných užívateľov o svojich službách. Ak jedna organizácia má dominantné postavenie v dodávaní služieb, ako sú napríklad adresáre informácií, vznikajú podobné problémy ako pri fyzickom prístupe. 08/zv. 1 SK Úradný vestník Európskej únie 263 51. V mnohých prípadoch sa Komisia venuje otázkam fyzického prístupu, ak potrebnou záležitosťou je prístup do sieťových zariadení dominantného telekomunikačného operátora (1). 52. Niektorí pôsobiaci telekomunikační operátori sa môžu sna- žiť odmietnuť prístup tretím osobám, ktoré sú poskytova- teľmi služieb, alebo iným sieťovým operátorom, najmä v oblastiach, kde navrhovaná služba bude konkurovať službe poskytovanej samotným telekomunikačným operátorom. Takýto vzdor sa často prejaví ako neopodstatnené zdržiava- nie poskytnutia prístupu, neochota prístup poskytnúť alebo ochota poskytnúť prístup iba za veľmi nevýhodných podmie- nok. Je úlohou pravidiel hospodárskej súťaže zabezpečiť, aby sa týmto budúcim prístupovým trhom umožnil rozvoj a aby pôsobiaci operátori nemali možnosť používať svoju kontrolu nad prístupom na potláčanie rozvoja na trhoch služieb. 53. Malo by sa zdôrazniť, že v telekomunikačnom sektore môže liberalizácia viesť k rozvoju nových, alternatívnych sietí, ktoré v konečnom dôsledku budú mať vplyv na definíciu prí- stupového trhu, zahrnujúcu pôsobiaceho telekomunikač- ného operátora. 2. Relevantný geografický trh 54. Relevantné geografické trhy sú definované na tlačive A/B takto: „Relevantný geografický trh predstavuje oblasť, v ktorej sa príslušné podniky zúčastňujú na ponuke alebo dopyte výrob- kov alebo služieb, v ktorej sú podmienky hospodárskej súťaže dostatočne homogénne a ktorú možno odlíšiť od susedných oblastí, pretože podmienky hospodárskej súťaže sú podstatne odlišné od podmienok hospodárskej súťaže týchto oblastí. “ 55. Pokiaľ ide o zabezpečovanie telekomunikačných služieb a prístupu na trhy, relevantný geografický trh je oblasť, v kto- rej objektívne podmienky hospodárskej súťaže uplatňované na poskytovateľov služieb sú podobné a účastníci hospodár- skej súťaže sú schopní ponúkať svoje služby. Preto je potrebné, aby sa preskúmalo, akú možnosť prístupu ku (1) Prepojenie je v smernici o úplnej hospodárskej súťaži definované ako: „ …… fyzické a logické spojenie telekomunikačných zariadení organi- zácií poskytujúcich telekomunikačné siete a/alebo telekomunikačné služby, aby sa užívateľom jednej organizácie umožnilo komunikovanie s užívateľmi tej istej alebo inej organizácie alebo aby sa im umožnil prí- stup k službám poskytovaným tretími organizáciami. “ V smernici o úplnej hospodárskej súťaži a v smerniciach ONP sú tele- komunikačné služby definované takto: „služby, ktorých poskytovanie úplne alebo čiastočne pozostáva z pre- nosu a/alebo smerovania signálov na telekomunikačnej sieti. “ Preto to teda zahŕňa aj prenos vysielacích signálov a siete CATV. Samotná telekomunikačná sieť je definovaná ako: „…… prenosové zariadenie a prípadne prepínacie zariadenie a iné zdro- je, ktoré umožňujú prenos signálov medzi definovanými koncovými bodmi prostredníctvom drôtových, rádiových, optických alebo iných elektromagnetických prostriedkov“. konečnému užívateľovi v akejkoľvek časti tejto oblasti za podobných a ekonomicky realizovateľných podmienok majú poskytovatelia služieb. Regulačné podmienky, ako napríklad podmienky licencií a akékoľvek výhradné a osobitné práva, ktoré vlastnia konkurenční poskytovatelia lokálnych prístu- pov, sú zvlášť podstatné (2). ČASŤ III – ZÁSADY 56. Komisia uplatňuje nasledujúce zásady v prípadoch, ktoré bude posudzovať. 57. Komisia uznáva, že: „článok 85 a článok 86. …… predstavujú právo účinné a vykonateľné v celom spoločenstve. Nemalo by dochádzať ku konfliktom s ostatnými právnymi pred- pismi spoločenstva, pretože právne formy spoločenstva vytvárajú koherentnú regulačnú štruktúru…… je zrejmé, že sa právo spoločenstva prijaté v telekomunikačnom sektore musí vykladať spôsobom, ktorý je zlučiteľný s pravidlami hospodárskej súťaže, aby sa zabezpečila čo najlepšia imple- mentácia všetkých aspektov telekomunikačnej politiky spo- ločenstva…… Toto, inter alia, platí aj na vzťah medzi pravid- lami hospodárskej súťaže uplatniteľnými na podniky a smernicami ONP“. (3) 58. Pravidlá hospodárskej súťaže sa tak naďalej uplatňujú za okolností, keď sú uplatniteľné ostatné ustanovenia zmluvy legislatívy. V kontexte prístupových alebo sekundárnej dohôd je pre správne fungovanie sektora závažný a rozho- dujúci vnútorný trh a ustanovenia o hospodárskej súťaži právnych predpisov spoločenstva týkajúcich sa hospodárskej súťaže. Preto pri posudzovaní na základe podmienok hospo- dárskej súťaže sa Komisia snaží čo najviac stavať na zásadách zavedených legislatívou o harmonizácii. Malo by sa tiež pamätať na to, že veľa nižšie uvedených zásad právnych predpisov spoločenstva týkajúcich sa hospodárskej súťaže je tiež spracovaných osobitnými predpismi v kontexte rámca ONP. Správnym uplatňovaním týchto predpisov sa často vyhne potrebe uplatňovania pravidiel hospodárskej súťaže. 59. Pokiaľ ide o telekomunikačný sektor, mala by sa venovať pozornosť nákladom spojeným so všeobecnými povinnos- ťami pri poskytovaní služieb. Článok 90 ods. 2 zmluvy môže oprávniť výnimky zo zásad článkov 85 a 86. Podrobnosti všeobecných povinností pri poskytovaní služieb sú regulač- nou záležitosťou. Oblasť uplatňovania článku 90 ods. 2 je špecifikovaná v článku 90 smerníc o telekomunikačnom sek- tore a Komisia v tomto kontexte uplatňuje pravidlá hospo- dárskej súťaže. (2) Rozhodnutie Komisie 94/894/ES z 13. decembra 1994, Eurotunnel (Ú. v. ES L 354, 21. 12. 1994, s. 66). (3) Pozri usmernenia citované v poznámke pod čiarou č. 5, odseky 15 a 16. 264 SK Úradný vestník Európskej únie 08/zv. 1 60. Článok 85 a článok 86 zmluvy sa za bežných okolností uplatňujú na dohody alebo činnosti, ktoré boli schválené alebo autorizované vnútroštátnym orgánom (1), alebo ak vnútroštátny orgán požadoval zahrnutie podmienok do dohody na požiadanie jednej alebo viacerých zo zúčastne- ných strán. služieb je napríklad obvykle potrebné prepojenie na verejnú telekomunikačnú sieť. Prístup do tejto siete je takmer vždy v rukách dominantného telekomunikačného operátora. Pokiaľ ide o prístupové dohody, najpodstatnejšie pre posú- denie Komisie je dominantné postavenie na trhu, založené na kontrole zariadení. 61. Ak by však vnútroštátny regulačný orgán požadoval pod- mienky, ktoré sú v rozpore s pravidlami hospodárskej súťa- že, zúčastnené podniky by v skutočnosti neboli pokutované, hoci samotný členský štát by bol v rozpore s článkom 3 písm. g) a článkom 5 zmluvy (2), a preto by podliehal výzve Komisie v súlade s článkom 169 zmluvy. Okrem toho, ak by vnútroštátny regulačný orgán požadoval alebo autorizoval, aby sa podnik, ktorý má osobitné alebo výhradné práva v zmysle článku 90, alebo štátny podnik zapojil do konania, ktoré by viedlo k zneužitiu jeho dominantného postavenia, členský štát by bol tiež v rozpore s článkom 90 ods. 1 a Komisia by mohla prijať rozhodnutie požadujúce ukonče- nie takéhoto porušovania (3). 62. Vnútroštátne regulačné orgány môžu požadovať prísne požiadavky na transparentnosť, dodávateľské záväzky a cenové praktiky na trhu, najmä kde je to potrebné v sko- rých fázach liberalizácie. Podľa potreby sa ako pomôcka na interpretáciu pravidiel hospodárskej súťaže (4) použije legislatíva, ako napríklad rámec ONP. Vzhľadom na povin- nosť spočívajúcu na vnútroštátnych regulačných orgánoch, podľa ktorej vnútroštátne regulačné orgány musia zabezpe- čiť, aby účinná hospodárska súťaž bola možná, sa podobne súťaže požaduje uplatňovanie pravidiel hospodárskej na správnu interpretáciu zásad ONP. Je potrebné pozname- nať, že mnohé z nižšie uvedených otázok je tiež spracované predpismi v súlade so smernicou o úplnej hospodárskej súťaži a v súlade so smernicami ONP o udeľovaní licencií a ochrane údajov: účinné uplatňovanie tohto regulačného rámca by malo zabrániť vzniku mnohých problémov spoje- ných s hospodárskou súťažou, uvedených nižšie. 1. Dominantné postavenie na trhu (článok 86) 64. To, či spoločnosť je, alebo nie je dominantná, nezávisí iba od zákonných práv udelených tejto spoločnosti. Samotné ukon- čenie právneho monopolu neznamená ukončenie dominant- ného postavenia. Bez ohľadu na smernice o liberalizácii roz- voj účinnej hospodárskej súťaže zo strany alternatívnych poskytovateľov sietí s primeranou kapacitou a geografickým dosahom trvá určitý čas. 65. Rozhodnutie Súdneho dvora v prípade Tetra Pak (5) sa prav- depodobne ukáže dôležitým aj pre telekomunikačný sektor. V tomto prípade súd vzhľadom na mimoriadne blízke spo- jenia medzi dominantným a nedominantným trhom a vzhľa- dom na mimoriadne vysoký podiel na dominantnom trhu rozhodol, že Tetra Pak bol „v situácii porovnateľnej so situ- áciou dominantného postavenia na daných trhoch ako cel- ku“. Prípad Tetra Pak sa týkal úzko so sebou súvisiacich horizon- tálnych trhov: analýza je však rovnako uplatniteľná na úzko so sebou súvisiace vertikálne trhy, čo je v telekomunikačnom sektore bežné. V telekomunikačnom sektore sa často stáva, že určitý operátor má mimoriadne silné postavenie na trhu infraštruktúr a na sekundárnych trhoch tejto infraštruktúry. Náklady na infraštruktúru zvyčajne tvoria jedinú najväčšiu časť nákladov sekundárnych operácií. Operátori často čelia tým istým konkurentom na obidvoch trhoch – na trhu infra- štruktúry a na sekundárnom trhu. 66. Preto je možné predvídať veľa situácií, keď budú existovať úzko so sebou súvisiace trhy spolu s operátorom, ktorý bude mať vysoký stupeň trhovej sily aspoň na jednom z týchto trhov. 63. Aby podnik mohol na telekomunikačnom trhu poskytovať služby, v niektorých prípadoch musí získať prístup k rozlič- ným zariadeniam. Na zabezpečovanie telekomunikačných 67. Ak takéto okolnosti existujú, bolo by správne pre Komisiu, aby zistila, či sa konkrétny operátor nenachádza v situácii, ktorá je porovnateľná so situáciou dominantného postavenia na daných trhoch ako celku. (1) Rozhodnutie Komisie 82/896/EHS z 15. decembra 1982, AROW/BNIC (Ú. v. ES L 379, 31. 12. 1982, s. 19). (2) Pozri poznámku pod čiarou č. 18. (3) Spojené prípady C-48 a 66/90 Holandsko a iní vs. Komisia [1992] ECR I-565. (4) Pozri Ahmed Saeed, citované v poznámke pod čiarou č. 18, kde sa ako pomôcka na určenie, aké cenové úrovne by sa mali považovať za neprimerané na účely článku 86, použila legislatíva vnútorného trhu týkajúca sa tvorby cien. (5) Na každom trhu čelil Tetra Pak tým istým potenciálnym zákazníkom a skutočným konkurentom. Prípad C-333/94 P, Tetra Pak Interna- tional SA vs. Komisia [1996] ECR I-5951. 08/zv. 1 SK Úradný vestník Európskej únie 265 68. V telekomunikačnom sektore koncept „podstatných zaria- dení“ je v mnohých prípadoch relevantný pri určovaní povin- ností dominantných telekomunikačných operátorov. Výraz „podstatné zariadenia“ sa používa na opis zariadenia alebo infraštruktúry, ktorá je podstatná na dosiahnutie zákazníkov a/alebo umožnenie, aby konkurenti mohli vykonávať svoje podnikanie, a ktorú nemožno žiadnym rozumným spôso- bom replikovať (1). 69. Spoločnosť, ktorá kontroluje prístup k podstatnému zariade- niu, má v zmysle článku 86 dominantné postavenie. Spoloč- nosť môže mať dominantné postavenie podľa článku 86 aj bez kontrolovania podstatného zariadenia. poskytovateľom služieb, nevyžadoval, aby jeho fungujúca sekundárna pobočka platila za prístup, a preto nebolo jed- noduché vypočítať príjem, ktorý by sa mal pripísať tomuto zariadeniu. V prípade, keď operátor zabezpečuje aj prístup, aj služby, je potrebné, aby sa čo najlepšie oddelili tržby pre tieto dva trhy, prv než sa tržby použijú ako základ pre výpočet podielu spoločnosti na ktoromkoľvek danom trhu. Článok 8 ods. 2 smernice o prepojení sa venuje tomuto problému a zavádza požiadavku oddeleného účtovníctva pre „činnosti týkajúce sa prepojenia – vzťahujúce sa aj na služby prepoje- nia poskytované vnútorne, aj na služby prepojenia poskyto- vané ostatným – a pre iné činnosti“. Navrhované odporúča- nie Komisie o oddelenom účtovníctve v kontexte prepojenia je z tohto hľadiska tiež užitočné. 72. Ekonomický význam získania prístupu je tiež daný pokrytím siete, prostredníctvom ktorej sa má prepojenie uskutočniť. Preto popri použití obratových hodnôt Komisia, ak je to možné, zohľadňuje aj počet zákazníkov, ktorí si predplatili služby ponúkané dominantnou spoločnosťou, v porovnaní s tými, ktoré zamýšľa ponúkať poskytovateľ služieb žiadajúci o prístup. Sila daného podniku na trhu sa tak čiastočne hod- notí počtom predplatiteľov, ktorí sú napojení na terminálové body telekomunikačnej siete takéhoto podniku, vyjadreným ako percento z celkového počtu predplatiteľov napojených na terminálové body v relevantnej geografickej oblasti. 1. 1. T r h s l u ž i e b 70. Jedným z faktorov, ktoré sa využívajú na posúdenie sily pod- niku na trhu, je predaj určený danému podniku, vyjadrený ako percento celkového predaja na trhu substitučných slu- žieb v relevantnej geografickej oblasti. Pokiaľ ide o trh slu- žieb, Komisia medziiným vyhodnotí obrat generovaný pred- ajom substitučných alebo vnútorného využitia služieb prepojenia a predaja alebo inter- ného použitia lokálnej infraštruktúry (2), pričom sa zohľad- nia podmienky hospodárskej súťaže a štruktúra ponuky a dopytu na trhu. služieb, vrátane predaja 1. 2. P r í s t u p k z a r i a d e n i a m 71. Koncept „prístupu“, ako je uvedený v bode 45, možno spojiť s celým radom situácií, vrátane dostupnosti prenajatých liniek, ktoré poskytovateľovi služieb umožňujú, aby vybudo- val vlastnú sieť a prepojenia v úzkom zmysle slova, t. j. pre- pojenia dvoch telekomunikačných sietí, napríklad mobilnej a pevnej. V súvislosti s prístupom je pravdepodobné, že pôsobiaci operátor zostane dominantný aj určitý čas po uskutočnení právnej liberalizácie. Pôsobiaci operátor, ktorý kontroluje zariadenia, je tiež často najväčším poskytovateľom služieb a v minulosti nepotreboval rozlišovať medzi doruče- ním telekomunikačných služieb a poskytovaním týchto slu- žieb konečným užívateľom. Tradične operátor, ktorý je tiež (1) Pozri tiež definíciu zahrnutú v dokumente Dodatočný záväzok v rámci regulačných zásad Európskych spoločenstiev a ich členských štátov, ktorú použila skupina na základné telekomunikácie v kon- texte rokovaní Svetovej obchodnej organizácie (WTO): „ Podstatné zariadenia znamenajú zariadenia verejnej telekomunikač- nej prepravnej siete a služieb, ktoré: a) sa výhradne alebo prevažne poskytujú jediným alebo obmedze- ným počtom dodávateľov a b) nemôžu sa prijateľne ekonomicky ani technicky nahradiť, aby sa zabezpečila služba. “ (2) Prípad 6/72 Continental Can [1973] ECR 215. Ponuková substitúcia 73. Ako je uvedené vyššie (pozri bod 41), ponuková substitúcia je tiež relevantným faktorom v otázke dominantného posta- venia. Trhový podiel väčší ako 50 % (3) zvyčajne stačí na to, aby sa demonštrovalo dominantné postavenie, hoci sa skú- majú aj iné faktory. Napríklad Komisia skúma existenciu iných poskytovateľov siete, ak takí vôbec existujú v relevant- nej geografickej oblasti, aby stanovila, či existujú alternatívne infraštruktúry dostatočne husté na to, aby bolo možné zabez- pečiť konkurenciu pôsobiacej sieti, a rozsah, v akom by bolo možné, aby noví poskytovatelia prístupu vstúpili na trh. (3) V tejto súvislosti je potrebné poznamenať, že podľa rámca ONP možno organizáciu oznámiť ako takú, ktorá má podstatnú silu na trhu. Určenie, či organizácia má, alebo nemá podstatnú silu na trhu, závisí od mnohých faktorov, ale východiskovým predpokla- dom je, že sa organizácia s podielom na trhu väčším ako 25 % obvykle považuje za organizáciu, ktorá má podstatnú silu na trhu. Komisia zohľadní, či podnik bol oznámený ako taký, ktorý má pod- statnú silu na trhu v zmysle pravidiel ONP, vo svojom vyhodnotení podľa pravidiel hospodárskej súťaže. Je však zrejmé, že oznámenie o podstatnej sile na trhu všeobecne opisuje postavenie ekonomickej sily na trhu menšie než dominantné: skutočnosť, že podnik má pod- statnú silu na trhu podľa pravidiel ONP, preto vo všeobecnosti nebude viesť k predpokladu dominantného postavenia, aj keď v urči- tej situácii sa toto môže ukázať ako pravdivé. Pri tejto úvahe bude však jedným z dôležitých faktorov otázka, či definícia trhu, ktorá sa používa v postupoch ONP, je vhodná na použitie uplatňovaní pra- vidiel hospodárskej súťaže. 266 SK Úradný vestník Európskej únie 08/zv. 1 Iné relevantné faktory 74. Okrem údajov o podiele na trhu a ponukovej substitúcii pri určovaní, či operátor má dominantné postavenie, Komisia tiež skúma, či operátor má privilegovaný prístup k zariade- niam, ktoré nemožno vhodne duplikovať v primeranom časovom rámci buď z dôvodov právnych, alebo preto, že by to bolo príliš nákladné. 75. Ako sa konkurenční poskytovatelia služieb objavujú a stávajú sa výzvou pre dominantne pôsobiaceho poskytovateľa, roz- sah práv, ktoré sa im dostávajú od orgánov členských štátov, a najmä ich územný dosah zohrávajú významnú úlohu pri určovaní sily trhu. Komisia pri svojom posudzovaní prístu- pových záležitostí v súlade s pravidlami hospodárskej súťaže bude starostlivo sledovať vývoj trhu vo vzťahu k týmto otáz- kam a zaznamená akékoľvek zmenené podmienky na trhu. 1. 3. S p o l o č n é d o m i n a n t n é p o s t a v e n i e 76. Znenie článku 86 zreteľne stanovuje, že tento článok platí aj vtedy, keď sa o dominantné postavenie delí viac ako jedna spoločnosť. Okolnosti, za ktorých existuje spoločné domi- nantné postavenie a za ktorých je zneužívané, ešte neboli plne objasnené precedentným právom súdnictva spoločen- stva ani praxou Komisie, a tento zákon sa ešte ďalej vyvíja. 77. Znenie článku 86 („zneužitie jedným alebo viacerými pod- nikmi“) opisuje niečo iné ako zákaz dohôd proti hospodár- skej súťaži alebo zosúladených postupov v článku 85. Iné poňatie by bolo v rozpore s obvyklými princípmi výkladu zmluvy a viedlo by k slovám bez významu a bez praktického účinku. Toto však nevylučuje paralelné uplatňovanie článkov 85 a 86 na tú istú dohodu alebo činnosť, ktorú Komisia a súd v mnohých prípadoch potvrdili (1), a ani neexistuje nič, čo by Komisii zabránilo, aby podnikla kroky iba podľa jedného z ustanovení, ak platia obidve. 78. Dve spoločnosti, z ktorých je každá dominantná na oddele- ných vnútroštátnych trhoch, nie sú to isté ako dve spoločne dominantné spoločnosti. Aby dve alebo viacero spoločností mali spoločné dominantné postavenie, musia spolu mať skoro také isté postavenie vis-ŕ-vis svojim zákazníkom a kon- kurencii, aké má jedna spoločnosť, ak je v dominantnom postavení. So špeciálnym odvolaním sa na telekomunikačný sektor by sa spoločné dominantné postavenie mohlo dosia- hnuť dvoma operátormi telekomunikačnej infraštruktúry, ktorí pokrývajú ten istý geografický trh. 79. Navyše, aby dve alebo viacero spoločností mali spoločné dominantné postavenie, je potrebné, aj keď nie postačujúce, aby medzi nimi nedochádzalo k účinnej hospodárskej súťaži na relevantnom trhu. Tento nedostatok hospodárskej súťaže môže prakticky byť dôsledkom skutočnosti, že spoločnosti majú väzby, ako napríklad dohody o spolupráci alebo dohody o prepojení. Komisia sa však nedomnieva, že by eko- nomická teória alebo právo spoločenstva naznačovali, že takéto väzby sú právne potrebné na to, aby existovalo spo- ločné dominantné postavenie (2). Postačujúcou ekonomic- kou väzbou je, ak existuje druh vzájomnej závislosti, ktorá často vzniká v oligopolistických situáciách. Ukazuje sa, že ani právna, ani ekonomická teória neposkytujú dôvod, aby sa požadovala akákoľvek iná ekonomická väzba medzi spo- ločne dominantnými spoločnosťami. Takže v praxi v teleko- munikačnom sektore takéto väzby často existujú, ak majú národní takmer nevyhnutne medzi sebou rôzne druhy väzieb. telekomunikační operátori 80. Ak zoberieme príklad prístupu na lokálny okruh, v niekto- rých členských štátoch by takýto prístup mohli v blízkej budúcnosti veľmi dobre kontrolovať dvaja operátori – pôso- biaci telekomunikačný operátor a káblový operátor. Aby sa pre spotrebiteľov zabezpečili určité služby, je potrebný prí- stup na lokálny okruh buď telekomunikačného operátora, alebo operátora káblovej televízie. V závislosti od okolností prípadu, a najmä od vzťahu medzi nimi, ani jeden z operá- torov nesmie mať dominantné postavenie: spolu však smú mať spoločný monopol prístupu k týmto zariadeniam. Z dlhodobého hľadiska môže technologický rozvoj viesť k ďalším mechanizmom prístupu na lokálny okruh, ktoré sú (1) Prípad 85/76 Hoffman-La Roche [1979] ECR 461. Rozhodnutie Komisie 89/113/EHS z 21. decembra 1988, Decca Navigator System (Ú. v. ES L 43, 15. 2. 1989, s. 27). (2) Rozhodnutie Komisie 92/553/EHS z 22. júla 1992, Nestlé/Perrier (Ú. v. ES L 356, 5. 12. 1992, s. 1). 08/zv. 1 SK Úradný vestník Európskej únie 267 realizovateľné, napríklad energetické siete: pri určení, či dominantné postavenia alebo spoločné dominantné postave- nia existujú, alebo nie, sa existencia takýchto mechanizmov zohľadní. dominantná vzhľadom na jej kontrolu zariadení, ako pôso- biaci telekomunikační operátori v blízkej budúcnosti zvy- čajne budú. Odmietnutie môže mať „účinok, ktorý bráni zachovaniu stupňa hospodárskej súťaže, ktorá ešte stále na trhu existuje, alebo rastu tejto hospodárskej súťaže“ (5). 2. Zneužívanie dominantného postavenia 81. Uplatňovanie článku 86 predpokladá existenciu dominant- ného postavenia a určitú väzbu medzi dominantným posta- vením a údajným zneužívajúcim správaním. V telekomuni- kačnom sektore je často potrebné preskúmať veľký počet pridružených trhov, z ktorých na jednom alebo viacerých môže dominovať určitý operátor. Za takýchto okolností exi- stuje veľa možných situácií, kde by mohlo dôjsť k zneužíva- niu: — správanie na dominantnom trhu, ktoré má následky na dominantný trh (1), — správanie na dominantnom trhu, ktoré má následky na iných trhoch, ako je dominantný trh (2), — správanie na inom trhu ako dominantnom trhu, ktoré má následky na dominantný trh (3), Odmietnutie je zneužívajúce iba vtedy, ak má vykorisťujúce účinky alebo účinky proti hospodárskej súťaži. Spočiatku trhy služieb v telekomunikačnom sektore budú mať málo konkurujúcich si účastníkov, a preto odmietnutia budú vo všeobecnosti postihovať hospodársku súťaž na týchto trhoch. Vo všetkých prípadoch odmietnutia sa opodstatnenie staro- stlivo skúma, aby sa určilo, či odmietnutie bolo objektívne, alebo nie. 84. Existujú zhruba tri relevantné scenáre: a) odmietnutie udeliť prístup na účely služby, ak poskytova- teľ prístupu dal prístup inému operátorovi, aby mohol pôsobiť na tomto trhu služieb; b) odmietnutie udeliť prístup na účely služby, ak poskytova- teľ prístupu neudelil prístup žiadnemu inému operátoro- vi; — správanie na inom trhu ako na dominantnom trhu, ktoré má následky na iný trh, ako je dominantný trh (4). c) zrušenie prístupu existujúcemu zákazníkovi. 82. Hoci sú faktické a ekonomické okolnosti telekomunikačného sektora často neznáme, možno v mnohých prípadoch uplat- ňovať zavedené princípy právnych predpisov spoločenstva týkajúcich sa hospodárskej súťaže. Ak sa v tomto sektore skúmajú problémy hospodárskej súťaže, je dôležité mať na pamäti existujúce precedentné právo a rozhodovacie prak- tiky Komisie týkajúce sa napríklad reinvestujúcej trhovej sily, diskriminácie a zväzovania. Diskriminácia 2. 1. O d m i e t n u t i e u d e l i ť p r í s t u p k z a r i a d e n i a m a u p l a t ň o v a n i e n e v ý h o d n ý c h p o d m i e n o k 83. Podľa článku 86 možno zakázať, aby sa odmietlo udelenie prístupu, ak odmietnutie je zo strany spoločnosti, ktorá je (1) Najbežnejšia situácia. (2) Spojené prípady 6/73 a 7/73 Commercial Solvents vs. Komisia [1974] ECR 223 a prípad 311/84 CBEM vs. CLT a IPB [1985] ECR 3261. (3) Prípad C-62/86, AKZO vs. Komisia [1991] ECR I-3359 a prípad T-65/89 BPB Industries and British Gypsum vs. Komisia [1993] ECR II-389. (4) Prípad C-333/94 P, Tetra Pak International vs. Komisia [1996] ECR I-5951. V tomto štvrtom prípade sa uplatnenie článku 86 môže opodstatniť iba osobitnými okolnosťami (Tetra Pak, odseky 29 a 30). 85. Pokiaľ ide o prvý z vyššie uvedených scenárov, je zrejmé, že odmietnutie poskytnúť prístup novému zákazníkovi za okol- ností, keď dominantný vlastník zariadení už kryje potrebu jedného alebo viacerých zákazníkov na tom istom sekundár- nom trhu, by vytváralo diskriminačný postoj, ktorý by pred- stavoval zneužitie, ak by obmedzoval hospodársku súťaž na tomto sekundárnom trhu. Ak sieťoví operátori ponúkajú tie isté alebo podobné maloobchodné služby ako osoba, ktorá žiada o prístup, môžu mať aj motiváciu, aj príležitosť, aby obmedzili hospodársku súťaž a zneužili svoje domi- nantné postavenie týmto spôsobom. Môžu však samozrejme existovať oprávnené dôvody, aby sa prístup odmietol – naprí- klad vis-ŕ-vis uchádzačom, ktorí predstavujú potenciálne úve- rové riziko. Pri neprítomnosti akýchkoľvek objektívnych opodstatnení by odmietnutie zvyčajne predstavovalo zneu- žitie dominantného postavenia na prístupovom trhu. (5) Prípad 85/76, Hoffmann-La Roche [1979] ECR 461. 268 SK Úradný vestník Európskej únie 08/zv. 1 86. Všeobecne povedané, povinnosťou dominantnej spoločnosti je poskytovať prístup takým spôsobom, aby tovar a služby ponúkané sekundárnym spoločnostiam boli dostupné za podmienok nemenej výhodných ako tie, ktoré boli ponúk- nuté iným stranám, vrátane jej vlastným korešpondujúcim sekundárnym prevádzkam. Podstatné zariadenia 87. V súvislosti s druhou vyššie uvedenou situáciou vzniká otázka, či by poskytovateľ prístupu mal byť právne viazaný, aby uzatvoril zmluvu s poskytovateľom služieb a tak umož- nil poskytovateľovi služieb, aby operoval na novom trhu slu- žieb. Ak nie sú problémom kapacitné obmedzenia a ak spo- ločnosť odmietajúca poskytnúť prístup k jej zariadeniam neposkytla k týmto zariadeniam prístup ani svojej sekundár- nej pobočke, ani akejkoľvek inej spoločnosti fungujúcej na tomto trhu služieb, potom nie je jasné, aké objektívne opodstatnenie existuje. 88. V oblasti transportu (1) Komisia určila, že firma kontrolujúca podstatné zariadenie musí za určitých okolností prístup poskytnúť (2). Tie isté princípy sú platné pre telekomuni- kačný sektor. Ak by k žiadanému prístupu neexistovali žiadne komerčne realizovateľné alternatívy, potom, pokiaľ by prístup nebol udelený, by strana žiadajúca prístup nemohla operovať na trhu služieb. V takomto prípade by odmietnutie limitovalo rozvoj nových trhov alebo nových výrobkov na týchto trhoch v rozpore s článkom 86 písm. b) alebo by bránilo rozvoju hospodárskej súťaže na existujúcich trhoch. Je pravdepodobné, že odmietnutie, ktoré má takéto účinky, má účinky zneužívania. 89. Princíp, ktorý zaväzuje dominantné spoločnosti, aby za urči- tých okolností uzavreli zmluvu, je v telekomunikačnom sek- tore často relevantný. V súčasnosti existujú monopoly alebo virtuálne monopoly v zabezpečovaní sieťovej infraštruktúry pre väčšinu telekomunikačných služieb v spoločenstve. (1) Rozhodnutie Komisie 94/19/ES z 21. decembra 1993, Sea Contai- ners vs. Stena Sealink dočasné opatrenie (Ú. v. ES L 15, 18. 1. 1994, s. 8). Rozhodnutie Komisie 94/119/EHS z 21. decembra 1993, Port of Rřdby (Dánsko) (Ú. v. ES L 55, 26. 2. 1994, s. 52). (2) Pozri tiež (medziiným): Rozsudok Súdneho dvora a Súdu prvého stupňa: Prípady 6 a 7/73 Commercial Solvents vs. Komisia [1974] ECR 223; Prípad 311/84, Télémarketing [1985] ECR 3261; Prípad C-18/88 RTT vs. GB-Inno [1991] ECR I-5941; Prípad C-260/89, Elliniki Radiophonia Teleorassi [1991] ECR I-2925; Prípady T-69, T-70 a T-76/89, RTE, BBC a ITP vs. Komisia [1991] ECR II-485, 535, 575; Prípad C-271/90, Španielsko vs. Komisia [1992] ECR I-5833; Prípady C-241 a 242/91 P, RTE a ITP Ltd vs. Komisia (Magill) [1995] ECR I-743 Rozhodnutia Komisie: Rozhodnutie Komisie 76/185/ESUO z 29. októbra 1975, National Carbonising Company (Ú. v. ES L 35, 10. 2. 1976, s. 6). Rozhodnutie Komisie 88/589/EHS zo 4. novembra 1988, London European/Sabena (Ú. v. ES L 317, 24. 11. 1988, s. 47). Rozhodnutie Komisie 92/213/EHS z 26. februára 1992, British Midland vs. Aer Lingus (Ú. v. ES L 96, 10. 4. 1992, s. 34); B&I vs. Sea- link (1992) 5 CMLR 255; EC Bulletin, č. 6 – 1992, bod 1. 3. 30. Dokonca aj v prípadoch, keď obmedzenia už boli zrušené alebo budú čoskoro zrušené, hospodárska súťaž na sekundár- nych trhoch pokračuje v závislosti od tvorby cien a podmie- nok prístupu k primárnym sieťovým službám, ktoré iba postupne odrážajú konkurenčné sily na trhu. Vzhľadom na tempo technologických zmien v telekomunikačnom sek- tore možno predvídať situácie, v ktorých sa spoločnosti budú snažiť ponúkať nové výrobky alebo služby, ktoré nekonku- rujú výrobkom ani službám, ktoré už ponúkajú dominantní prístupoví operátori, ale pre ktoré dominantný prístupový operátor odmieta poskytnúť prístup. 90. Komisia musí zabezpečiť, aby sa kontrola nad zariadeniami, ktoré užívajú pôsobiaci operátori, nepoužívala na bránenie rozvoju konkurenčného telekomunikačného prostredia. Spo- ločnosť, ktorá je dominantná na trhu služieb a ktorá sa na tomto trhu dopúšťa zneužívania podľa článku 86, môže byť požiadaná, z dôvodu ukončenia takéhoto zneužívania, aby jednému alebo viacerým konkurentom na tomto trhu poskytla prístup k svojmu zariadeniu. Najmä spoločnosť, ktorá svojimi činnosťami zabraňuje tomu, aby sa objavil nový výrobok alebo služba, môže svoje dominantné posta- venie zneužívať. 91. Východiskovým bodom pre analýzu Komisie je identifikácia existujúceho alebo potenciálneho trhu, pre ktorý sa prístup žiada. Aby sa určilo, či by sa prístup mal nariadiť v súlade s pravidlami hospodárskej súťaže, zohľadní sa porušenie povinnosti dominantnej spoločnosti nediskriminovať (pozri nižšie) alebo sa zohľadnia nasledujúce faktory vzaté súhrnne: a) prístup k danému zariadeniu je všeobecne veľmi dôležitý, relevantnom trhu spoločnosti mohli na aby si konkurovať (3). Kľúčovým problémom je tu preto otázka, čo je podstatné. Nebude postačujúce, že postavenie spoločnosti požadu- júcej prístup by bolo výhodnejšie, ak by jej bol prístup udelený – odmietnutie prístupu musí však viesť k tomu, že sa navrhované činnosti stávajú buď nemožné, alebo vážne a nevyhnutne neekonomické. Aj keď sa napríklad môže alternatívna infraštruktúra od 1. júla 1996 používať na liberalizované služby, bude trvať istý čas, kým toto bude v mnohých prípadoch vyhovujú- cou alternatívou zariadení pôsobiaceho operátora. Takáto alternatívna infraštruktúra v súčasnosti neponúka takú istú hustotu geografického pokrytia ako infraštruktúra siete pôsobiaceho telekomunikačného operátora; (3) Nestačí iba demonštrovať, že jeden konkurent potreboval prístup k zariadeniu, aby mohol byť konkurentom na sekundárnom trhu. Bolo by potrebné ukázať, že tento prístup je potrebný pre všetkých konkurentov okrem výnimočných, aby bol prístup povinný. 08/zv. 1 SK Úradný vestník Európskej únie 269 b) existuje dostatočná použiteľná kapacita na zabezpečenie prístupu; 94. Existujú tri závažné prvky týkajúce sa prístupu, ktorými by poskytovateľ služieb mohol manipulovať, aby prístup prak- ticky odmietol poskytnúť: načasovanie, technická konfigurá- cia a cena. c) vlastník zariadenia neuspokojuje dopyt na existujúcom trhu služieb alebo výrobkov, blokuje objavenie sa poten- ciálnej novej služby alebo výrobku alebo brzdí hospodár- sku súťaž na existujúcom alebo potenciálnom trhu slu- žieb alebo výrobkov; 95. Dominantní telekomunikační operátori majú povinnosť účinne sa zaoberať požiadavkami o prístup: neprimerané a nevysvetliteľné omeškania odpovede na žiadosť o prístup môžu predstavovať zneužívanie. Komisia sa bude najmä sna- žiť, aby porovnala odpovede na žiadosť o prístup s nasledu- júcimi faktmi: d) spoločnosť, ktorá sa snaží o získanie prístupu, je ochotná zaplatiť primeranú a nediskriminujúcu cenu a aj inak, v každom ohľade, prijme nediskriminujúce podmienky a okolnosti prístupu; a) zvyčajný časový rámec a podmienky platné, ak zodpove- dajúca strana udeľuje prístup k svojim zariadeniam vlast- nej dcérskej spoločnosti alebo prevádzke; e) neexistuje objektívne zdôvodnenie odmietnutia poskyt- núť prístup. b) odpovede na žiadosti o prístup k podobným zariadeniam v iných členských štátoch; Relevantné zdôvodnenia v tomto kontexte by mohli zahŕ- ňať neprimeranú záťaž spojenú s poskytnutím prístupu pre žiadajúcu spoločnosť alebo potrebu vlastníka zariade- nia, ktorý uskutočnil investície, zameranú na zavedenie nového výrobku alebo služby, mať dostatočný čas a prí- ležitosť použiť zariadenie, aby mohol nový výrobok alebo službu na trh umiestniť. Aj keď každé zdôvodnenie sa bude musieť starostlivo preskúmať v závislosti od prípa- du, v telekomunikačnom sektore je mimoriadne dôležité, aby výhody pre konečných užívateľov, ktoré vyplynú z konkurenčného prostredia, neboli poškodené konaním bývalých štátnych monopolistov zameraným na to, aby zabránili rozbehu a rozvoju hospodárskej súťaže. 92. Pri určení, či došlo k porušenie článku 86, sa zohľadní fak- tická situácia v tejto oblasti a aj v iných geografických obla- stiach, a ak tak prichádza do úvahy, tiež vzťah medzi poža- dovaným prístupom a technickou konfiguráciou zariadenia. c) vysvetlenia týkajúce sa akéhokoľvek omeškania pri zaobe- raní sa žiadosťami o prístup. 96. Otázky technickej konfigurácie sa skúmajú podobne staro- stlivo, aby sa určilo, či sú pravdivé. Pravidlá hospodárskej súťaže v zásade požadujú, aby strane žiadajúcej o prístup bol prístup udelený v bode, ktorý je pre žiadajúcu stranu najvy- hovujúcejší, za predpokladu, že tento bod je pre poskytova- teľa prístupu technicky uskutočniteľný. Otázky technickej uskutočniteľnosti môžu predstavovať objektívne zdôvodne- nie odmietnutia prístupu – napríklad prevádzka, pre ktorú sa prístup požaduje, musí spĺňať relevantné technické normy stanovené pre infraštruktúru – alebo sa môžu vyskytnúť aj otázky kapacitného obmedzenia, kde môžu vzniknúť prob- lémy prideľovania (1). 97. Neprimerané ceny za prístup, ktoré už samotné (2) môžu predstavovať zneužitie, môžu tiež predstavovať účinné odmietnutie udeliť prístup. 93. Otázka objektívneho opodstatnenia si v tejto oblasti vyžaduje zvlášť starostlivú analýzu. Popri určení, či ťažkosti menované v akomkoľvek danom prípade sú dostatočne vážne na to, aby oprávnili odmietnutie udeliť prístup, príslušné orgány musia tiež rozhodnúť, či tieto ťažkosti sú postačujúce na to, aby prevážili škodu spôsobenú v rámci hospodárskej súťaže, ak sa prístup odmietne alebo sťaží, čím sa obmedzia sekundárne trhy služieb. (1) Ako je poznamenané v bode 91. (2) Pozri bod 105. 270 98. 99. SK Úradný vestník Európskej únie 08/zv. 1 Existuje veľa faktorov týkajúcich sa týchto testov, ktoré vyžadujú starostlivé preskúmanie. Otázky tvorby cien v tele- komunikačnom sektore budú sprehľadnené povinnosťami podľa smerníc ONP, ktoré vyžadujú prehľadné prevádzkové účtovníctvo. Stiahnutie ponuky Pokiaľ ide o tretiu situáciu uvedenú vyššie v bode 84, nie- ktoré predchádzajúce rozhodnutia Komisie a precedentné právo súdu sa zaoberali stiahnutím ponuky sekundárnym konkurentom. V prípade Commercial Solvents súd rozho- dol, že: „podnik, ktorý má dominantné postavenie na trhu so surovinami a ktorý s cieľom vyhradiť si tieto suroviny na výrobu vlastných derivátov odmieta zásobovať zákaz- níka, ktorý je sám výrobcom týchto derivátov, a tým riskuje odstránenie celkovej konkurencie zo strany tohto zákaz- níka, zneužíva svoje dominantné postavenie v zmysle článku 86“ (1). Viazanie 103. Viazanie je zvlášť dôležité, ak zahŕňa viazanie služieb, v kto- rých je telekomunikačný operátor dominantný, so služba- mi, v ktorých dominantný nie je (3). Ak vertikálne integro- vaný dominantný sieťový operátor zaväzuje osobu, ktorá žiada o prístup, aby kúpila jednu alebo viacej služieb (4), bez adekvátneho opodstatnenia, môže to viesť k vylúčeniu kon- kurentov dominantného poskytovateľa prístupu z nezávi- slého ponúknutia týchto prvkov balíka. Táto požiadavka by takto predstavovala zneužitie podľa článku 86. Súd ďalej rozhodol, že „… dokonca aj keď je viazaný predaj dvoch výrobkov v súlade s komerčným používaním alebo existuje prirodzená väzba medzi týmito dvoma danými výrobkami, takýto predaj môže predstavovať zneužívanie objektívne článku v opodstatnený…“ (5). zmysle pokiaľ 86, nie je 100. Aj keď sa tento prípad zaoberal zamietnutím výrobku, v princípe neexistuje rozdiel medzi týmto prípadom a odmietnutím prístupu. Jednostranné ukončenie prístupo- vých dohôd nastolí v podstate podobné otázky ako tie, ktoré sa skúmajú v súvislosti s odmietnutiami. Odmietnu- tie prístupu existujúcemu zákazníkovi zvyčajne predstavuje zneužívajúce konanie. Dôvody ukončenia však môžu byť aj objektívne. Akékoľvek takéto dôvody musia byť primerané účinkom, ktoré má odmietnutie na hospodársku súťaž. 2. 2. I n é f o r m y z n e u ž í v a n i a 101. Odmietnutie poskytnúť prístup je len jednou formou mož- ného zneužívania v tejto oblasti. K zneužívaniu môže tiež dôjsť v kontexte, keď prístup bol udelený. Akékoľvek zneu- žitie sa môže vyskytnúť inter alia aj vtedy, keď operátor postupuje diskriminujúcim spôsobom alebo keď konanie operátora obmedzuje trhy a technický rozvoj inak. Nasle- dujúce situácie sú len niekoľkými príkladmi možných situ- ácií, keď môže dôjsť k zneužitiu. Tvorba cien 104. Pri určovaní, či podľa pravidiel hospodárskej súťaže dochá- dza k problému tvorby cien, je potrebné demonštrovať, že náklady a príjmy sú pridelené vhodným spôsobom. Nevhodné prideľovanie nákladov a zasahovanie do účtova- nia vnútropodnikových cien by sa mohlo použiť ako mechanizmus na krytie tvorby prehnaných cien, tvorby podhodnotených cien alebo stláčanie cien. Tvorba prehnaných cien 105. Problémy s tvorbou cien v spojení s prístupom pre posky- tovateľa služieb k zariadeniam dominantného operátora sa často krútia okolo prehnane vysokých cien (6): pri neprí- zariadenia, tomnosti realizovateľnej alternatívy inej, Sieťová konfigurácia 102. Sieťová konfigurácia dominantného sieťového operátora, ktorá spôsobuje to, že prístup je pre poskytovateľov služieb (2) objektívne ťažší, môže predstavovať zneužívanie, pokiaľ nie je objektívne opodstatnená. Jedným z objektív- nych opodstatnení by bolo, keby takáto sieťová konfigurá- cia všeobecne zlepšila účinnosť siete. (1) Prípad 6 a 7/73, Commercial Solvents [1974] ECR 223. (2) T. j. použitie siete na spojenie s vlastnými zákazníkmi. (3) Týmto sa tiež zaoberá rámec ONP: pozri článok 7 ods. 4 smernice o prepojení, článok 12 ods. 4 smernice o hlasovej telefónii a prílohu II k smernici o rámci ONP. (4) Vrátane tých, ktoré sú zbytočné pre stranu žiadajúcu o prístup, alebo tých, ktoré môžu predstavovať služby, ktoré by samotná táto strana rada poskytovala svojim zákazníkom. (5) Tetra Pak International, citované v poznámke pod čiarou 63. (6) Oznámenie Komisie z 27. novembra 1996 o vyhodnocovacích kri- tériách pre vnútroštátne schémy nákladov a financovania všeobecnej služby a usmernenia pre pôsobenie takýchto schém budú podstatné na určenie rozsahu, do ktorého sa môže povinnosť všeobecnej služby použiť na opodstatnenie dodatočných poplatkov týkajúcich sa roz- delenia čistých nákladov pri zabezpečovaní všeobecnej služby [COM (96)608]. Pozri tiež odkaz na povinnosť všeobecnej služby v bode 59. 08/zv. 1 SK Úradný vestník Európskej únie 271 kuktorému sa poskytovatelia služieb snažia získať prístup, samôže dominantný alebo monopolistický operátor priklá- ňať k účtovaniu prehnaných cien. údaje nie sú k dispozícii, sa regulačné orgány snažia určiť, aké by boli konkurenčné ceny, keby existoval konkurenčný trh (6). Pri určení prehnanej ceny môže Komisia v primera- nom prípade takúto analýzu vziať do úvahy. 106. Súd definoval prehnanú cenu takto: „prehnaná vo vzťahu k ekonomickej hodnote poskytovanej služby“ (1). Okrem toho súd jasne vyriekol, že jeden zo spôsobov, ako by bolo možné toto vyrátať, je: Tvorba podhodnotených cien „Takáto prehnaná hodnota by sa, inter alia, mohla objek- tívne vyrátať porovnaním predajnej ceny daného výrobku a nákladov na jeho výrobu. “ (2) 107. Je potrebné, aby Komisia určila, aké sú skutočné náklady relevantného výrobku. Primeraný rozvrh nákladov je preto podstatný na určenie toho, či je cena prehnaná. Napríklad ak sa spoločnosť zaoberá viacerými činnosťami, je potrebné náklady prideliť rozličným činnostiam spolu s primeraným príspevkom do spoločných nákladov. Prípadne je vhodné, aby Komisia určila primeranú metodológiu rozvrhu nákla- dov, ak je to predmetom nezhôd. 108. Súd tiež naznačil, aby sa pri určení, čo vytvára prehnanú cenu, zohľadnila aj legislatíva spoločenstva, ktorá určuje princípy tvorby cien pre príslušný sektor (3). 109. Okrem toho sa porovnanie s inými geografickými obla- sťami môže tiež použiť ako indikátor prehnanej ceny: súd vyriekol, že ak je to možné, mali by sa porovnať ceny účto- vané dominantnou spoločnosťou s cenami účtovanými na trhoch, ktoré sú otvorené hospodárskej súťaži (4) Takéto porovnanie by mohlo poskytnúť základ vyhodnotenia toho, či ceny účtované dominantnou spoločnosťou boli prime- rané, alebo nie (5). Za istých okolností, keď porovnávacie (1) Prípad 26/75, General Motors Continental vs. Komisia [1975] ECR 1367, odsek 12. (2) Prípad 27/76, United Brands Company a United Brands Continental BV vs. Komisia [1978] ECR 207. (3) Ahmed Saeed, citované v poznámke pod čiarou č. 18, odsek 43. (4) Prípad 30-87, Corinne Bodson vs. SA Pompes funčbres des régions libérées [1988] ECR 2479. Pozri tiež: Spojené prípady 110/88, 241/88 a 242/88 François Lucazeau a iní vs. Société des Auteurs, Compositeurs et Editeurs de Musique (SA- CEM) a iní [1989] ECR 2811, odsek 25: „Keď podnik, ktorý má dominantné postavenie, zavedie stupnice poplatkov za svoje služby, ktoré sú značne vyššie ako tie, ktoré účtujú v iných členských štátoch, a ak sa porovnanie medzi úrovňami poplatkov uskutočnilo na dôslednom základe, tento rozdiel sa musí považovať za indikátor zneužitia dominantného postavenia. V takomto prípade je na danom podniku, aby opodstatnil rozdiel poukázaním na objektívne rozdiely medzi situáciou v danom člen- skom štáte a situáciou, ktorá prevažuje vo všetkých ostatných člen- ských štátoch. “ (5) Pozri smernice ONP a odporúčanie Komisie o prepojení na liberali- zovanom telekomunikačnom trhu (Ú. v. ES L 73, 12. 3. 1998, s. 42 (text odporúčania), a Ú. v. ES C 84, 19. 3. 1998, s. 3 (oznámenie o odporúčaní). 110. K tvorbe prehnaných cien, inter alia, dochádza vtedy, ak dominantný podnik počas určitého neprerušeného obdobia predáva tovar alebo služby pod hodnotu nákladov so záme- rom zabrániť vstup konkurenta na trh alebo odstrániť kon- kurenta z trhu, čím sa dominantnej spoločnosti umožní ďalej zvýšiť svoju silu na trhu a neskôr zvýšiť kumulované zisky. Takéto neprimerane nízke ceny sú v rozpore s člán- kom 86 písm. a). K takémuto problému by mohlo dôjsť napríklad v kontexte hospodárskej súťaže medzi rozličnými sieťami telekomunikačnej infraštruktúry, kde dominantný operátor môže mať tendenciu účtovať za prístup neprime- rane nízke ceny, aby z hospodárskej súťaže vylúčil ostat- ných (objavujúcich sa) poskytovateľov infraštruktúry. Vo všeobecnosti je cena zneužívajúca, ak je pod hodnotou prie- merných variabilných nákladov dominantnej spoločnosti alebo ak je pod hranicou priemerných celkových nákladov a je časťou plánu proti hospodárskej súťaži (7). V sieťových priemyselných odvetviach by jednoduché uplatnenie vyššie uvedeného pravidla neodrážalo ekonomickú realitu týchto odvetví. 111. Toto pravidlo bolo zavedené v prípade AKZO, pri ktorom súd definoval priemerné variabilné náklady takto: „tie, ktoré sa menia v závislosti od produkovaných množstiev“ (8) a objasnil odôvodnenie tohto prípadu takto: „Dominantný podnik nemá žiadny záujem o uplatňovanie takýchto cien okrem záujmu vylučovať hospodársku súťaž, aby následne mohol zvýšiť svoje ceny, pričom využije svoje monopolné postavenie, pretože každý predaj generuje stra- tu, celkovú hodnotu pevných nákladov (t. j. tých, ktoré zostávajú konštantné bez ohľadu na produkované množ- stvá) a aspoň časť variabilných nákladov vzťahujúcich sa na vyrobenú jednotku. “ 112. Aby operátor mohol obchodovať so službou alebo skupi- nou služieb, musí prijať cenovú stratégiu, podľa ktorej cel- kové dodatočné náklady spojené s poskytovaním tejto služby alebo skupiny služieb sú pokryté dodatočnými príj- mami získanými ako výsledok poskytovania tejto služby alebo skupiny služieb. Ak dominantný operátor stanoví cenu za určitý výrobok alebo službu, ktorá je pod priemer- nými celkovými nákladmi spojenými s poskytovaním tejto služby, potom by operátor mal takúto cenu odôvodniť obchodnými podmienkami: dominantný operátor, ktorý by mal prospech z takejto cenovej politiky už vtedy, ak by (6) Napríklad pri ich výpočte sadzieb za prepojenie. (7) AKZO, citované v poznámke pod čiarou 62. (8) AKZO, odsek 71. 272 SK Úradný vestník Európskej únie 08/zv. 1 jeden alebo viacerí jeho konkurenti boli oslabení, by sa dopúšťal zneužívania. 113. Ako naznačil súd v prípade AKZO, Komisia musí stanoviť cenu, pod ktorou by spoločnosť mohla byť zisková iba osla- bením alebo vylúčením jedného alebo viacerých konkuren- tov. Nákladová štruktúra v sieťových priemyselných odvet- viach má tendenciu líšiť sa od ostatných priemyselných odvetví, pretože sieťové priemyselné odvetvia majú omnoho väčšie spoločné a spojené náklady. 114. Napríklad v prípade zabezpečovania telekomunikačných služieb cena, ktorá sa rovná variabilným nákladom služby, môže byť podstatne nižšia ako cena, ktorú operátor potre- buje, aby pokryl náklady poskytovania služby. Uplatnením skúšky AKZO na ceny, ktoré má operátor časom uplatniť a ktoré budú tvoriť základ rozhodnutí operátora o investí- ciách, by mali zamýšľané náklady zahŕňať celkové náklady, ktoré sú prírastkové k zabezpečovaniu služby. Pri analyzo- vaní situácie je nutné venovať pozornosť primeranému časovému rámcu, počas ktorého by sa mali náklady analy- zovať. Vo väčšine prípadov existuje dôvod veriť, že ani dlhodobý, ani krátkodobý časový rámec nie je primeraný. 115. Za týchto okolností musí Komisia často preskúmať prie- merné prírastkové náklady poskytovania služieb a prípadne musí preskúmať priemerné prírastkové náklady počas dlh- šieho obdobia ako jeden rok. 116. Ak taký prípad nastane, smernice ONP a odporúčania Komisie, ktoré sa týkajú účtovníckych požiadaviek a pre- hľadnosti, pomôžu v tomto kontexte zabezpečiť účinné uplatnenie článku 86. Stláčanie cien 117. Ak je operátor dominantný na trhu výrobkov alebo služieb, cenové stláčanie môže predstavovať zneužívanie. Cenové stláčanie možno demonštrovať poukázaním na to, že by nebolo možné vlastnými sekundárnymi operáciami domi- nantnej spoločnosti obchodovať ziskovo na základe primár- nych cien účtovaných jej konkurentom primárnou fungu- júcou Stratová sekundárna vetva môže byť skrytá, ak dominantný operá- tor na prístupové operácie rozdelil náklady, ktoré by správne mali byť pridelené sekundárnym operáciám, alebo inakšie neprimerane stanovil transferové ceny v rámci orga- nizácie. Odporúčanie Komisie o oddelenom účtovníctve dominantnej spoločnosti. vetvou v kontexte prepojenia sa zaoberá týmto problémom a odpo- rúča oddelené účtovníctvo pre rozličné obchodné oblasti v rámci vertikálne integrovaného dominantného operátora. Komisia môže v oprávnenom prípade požadovať od domi- nantnej spoločnosti, aby pripravila auditované oddelené účty zaoberajúce sa všetkými potrebnými aspektmi obchodu dominantnej spoločnosti. Existencia oddelených účtov však nezaručuje, že k zneužívaniu nedochádza: Komi- sia preto primerane skúma fakty v závislosti od jednotlivých prípadov. 118. Za primeraných okolností by sa stláčanie cien mohlo demonštrovať aj poukázaním na skutočnosť, že rozdiel medzi cenou za prístup účtovanou konkurencii na sekun- dárnom trhu (vrátane prípadných vlastných sekundárnych operácií dominantnej spoločnosti) a cenou, ktorú sieťový operátor účtuje na sekundárnom trhu, nie je dostatočný na to, aby primerane výkonný poskytovateľ služieb na sek- undárnom trhu získal obvyklý zisk (pokiaľ dominantná spoločnosť nemôže dokázať, že jej sekundárne pôsobenie je mimoriadne účinné) (1). 119. Ak by sa mal ktorýkoľvek z týchto scenárov uskutočniť, konkurenti na sekundárnom trhu by čelili „stláčaniu cien“, čo by ich mohlo prinútiť, aby opustili trh. Diskriminácia 120. Dominantný poskytovateľ prístupu nesmie rozlišovať medzi zmluvnými stranami rôznych prístupových dohôd, ak by takéto rozlišovanie viedlo k obmedzeniu hospodár- skej súťaže. Akékoľvek rozlišovanie založené skôr na využití prístupu ako na rozdieloch medzi transakciami pre samo- tného poskytovateľa prístupu, ak je dostatočne pravdepo- dobné, že diskriminácia obmedzí alebo poruší skutočnú alebo potenciálnu hospodársku súťaž, by bolo v rozpore s článkom 86. Diskriminácia sa môže prejaviť zavedením odlišných podmienok vrátane účtovania rozdielnych cien alebo iným rozlišovaním medzi prístupovými dohodami, s výnimkou prípadu, keď by takáto diskriminácia bola objektívne opodstatnená, napríklad na základe nákladov alebo technických úvah, alebo skutočnosti, že užívatelia fungujú na rôznych úrovniach. Takáto diskriminácia by (1) Rozhodnutie Komisie 88/518/EHS z 18. júla 1988, Napier Brown/British Sugar (Ú. v. ES L 284, 19. 10. 1988, s. 41): rozdiel medzi výrobnou a maloobchodnou cenou bol znížený na bod, kde veľkonákupca s obalovými činnosťami, ktoré sú rovnako efektívne ako činnosti veľkododávateľov, už nemohol obslúžiť maloobchodný trh so ziskom. Pozri tiež National Carbonising Company, citované v poznámke pod čiarou č. 66. 08/zv. 1 SK Úradný vestník Európskej únie 273 pravdepodobne mohla obmedziť hospodársku súťaž na sek- undárnom trhu, na ktorom spoločnosť žiadajúca o prístup mala záujem pôsobiť, mohla by obmedziť možnosť operá- tora, aby vstúpil na trh alebo aby svoje činnosti na trhu rozšíril (1). objektívne opodstatnené na základe typu poskytovaného prepojenia a/alebo relevantných vnútroštátnych licenčných podmienok …………“ (za predpokladu, že takéto rozdiely nevedú k skresleniu hospodárskej súťaže). 121. Takáto diskriminácia by mohla mať na hospodársku súťaž podobný účinok, ak k diskriminácii došlo medzi dvoma operátormi na veľmi príbuzných sekundárnych trhoch. Ak existujú dva odlišné sekundárne trhy výrobkov, ale jeden výrobok by sa považoval za zastupiteľný iným, okrem fak- tu, že by existoval cenový rozdiel medzi týmito dvoma výrobkami, diskriminácia v cenách účtovaných poskytova- teľom týchto dvoch výrobkov by mohla znížiť existujúcu alebo potenciálnu hospodársku súťaž. Napríklad, hoci pevné a mobilné hlasové telefonické služby v súčasnosti pravdepodobne tvoria oddelené trhy výrobkov, je pravde- podobné, že tieto trhy budú konvergovať. Účtovanie vyš- ších cien za prepojenie mobilným operátorom v porovnaní s pevnými operátormi by malo tendenciu brániť takejto konvergencii, a preto by malo dosah na hospodársku súťaž. Podobné účinky na hospodársku súťaž sú pravdepodobné aj na iných telekomunikačných trhoch. Takáto diskriminácia by bola v každom prípade ťažko opodstatnená vzhľadom na povinnosť stanoviť ceny podľa nákladov. 124. Pre každý prípad sa musí stanoviť, či takéto rozdiely nevedú k skresleniu hospodárskej súťaže. Je dôležité pamätať, že článok 85 a článok 86 sa zaoberajú hospodárskou súťažou, a nie regulačnými záležitosťami. Článok 86 nemôže poža- dovať, aby dominantná spoločnosť postupovala pri rozdiel- nych kategóriách zákazníkov rozdielne, okrem prípadu, kde je toto dôsledkom trhových podmienok a zásad článku 86. Naopak, článok 86 zakazuje, aby dominantné spoločnosti rozlišovali medzi podobnými transakciami, ak by takéto rozlišovanie malo dosah na hospodársku súťaž. 125. Diskriminácia bez objektívneho opodstatnenia, týkajúce sa akýchkoľvek aspektov alebo podmienok prístupovej dohody, môže predstavovať zneužívanie. Diskriminácia sa môže týkať faktorov, ako je tvorba cien, omeškania, tech- nický prístup, trasy (3), číslovanie, obmedzenia pri použí- vaní siete presahujúce podstatné požiadavky a pri využívaní zákazníckych sieťových údajov. Avšak existenciu diskrimi- nácie možno stanoviť iba osobitne pre jednotlivé prípady. Diskriminovanie je v rozpore s článkom 86 bez ohľadu na to, či je dôsledkom podmienok konkrétnej prístupovej dohody, alebo nie, alebo bez ohľadu na to, či je zjavné z podmienok konkrétnej prístupovej dohody. 122. Pokiaľ ide o cenovú diskrimináciu, článok 86 písm. c) zaka- zuje neprimeranú diskrimináciu dominantnou spoločnos- ťou medzi zákazníkmi tejto spoločnosti (2) vrátane diskri- minácie medzi zákazníkmi na základe toho, či súhlasia, alebo nie, aby spolupracovali výlučne s touto dominantnou spoločnosťou. 126. V tomto kontexte existuje všeobecná povinnosť sieťového operátora, aby postupoval pri nezávislých zákazníkoch tým istým spôsobom ako pri svojich dcérskych spoločnostiach alebo sekundárnej vetve služieb. Povaha zákazníka a jeho požiadaviek môže hrať dôležitú úlohu pri stanovení, či sú transakcie porovnateľné. Rozdielne ceny pre zákazníkov na rôznych úrovniach (napríklad veľkopredaj a malopredaj) nevedú nevyhnutne k diskriminácii. 123. Článok 7 smernice o prepojení stanovuje, že „rozdielne sadzby, okolnosti a podmienky prepojenia môžu byť stano- vené pre rozdielne kategórie organizácií, ktoré sú opráv- nené zabezpečovať siete a služby, ak sú takéto rozdiely 127. Otázky diskriminácie môžu vzniknúť v súvislosti s technic- kou konfiguráciou prístupu vzhľadom na jej dôležitosť v kontexte prístupu. (1) Keď sa však kapacita infraštruktúry úplne nevyužíva, účtovanie roz- dielnej ceny za prístup, ktorý závisí od dopytu na rôznych sekundár- nych trhoch, môže byť opodstatnené, ak takéto rozlišovanie umož- ňuje lepšie využitie infraštruktúry a lepší rozvoj určitých trhov a ak takéto rozlišovanie neobmedzuje ani nepoškodzuje hospodársku súťaž. V takomto prípade bude Komisia analyzovať globálne účinky cenového rozlišovania na všetkých sekundárnych trhoch. (2) Prípad C-310/93 P, BPB Industries a British Gypsum vs. Komisia [1995] ECR I-865, s. 904, uplatňujúci sa na diskriminovanie BPB medzi zákazníkmi na príbuznom trhu so suchými omietkami. Stupeň technickej náročnosti prístupu: obmedzenia typu alebo „úrovne“ v sieťovej hierarchii výmeny zahrnutej v prístupe alebo technických schopnostiach tejto výmeny majú pre hospodársku súťaž priamy význam. Môžu to byť zariadenia schopné poskytovať spojenie alebo typ rozhrania a signali- začného systému používaného na určenie typu služby dostupnej pre stranu žiadajúcu o prístup (napríklad inteli- gentné sieťové zariadenia). (3) T. j. na preferovaný zoznam operátorov vhodnej siete. 274 SK Úradný vestník Európskej únie 08/zv. 1 Počet a/alebo umiestnenie spájacích bodov: požiadavka sústre- diť a distribuovať prevádzku do určitých oblasti na spínači, ktorý priamo obsluhuje túto oblasť, miesto spínača na vyš- šej úrovni sieťovej hierarchie, môže byť dôležitá. Strana žia- dajúca o prístup má dodatočné výdavky buď v dôsledku poskytovania spojov na väčšiu vzdialenosť od jej vlastného prepínacieho centra, alebo v dôsledku toho, že musí platiť vyššie prepravné poplatky. obmedziť hospodársku súťaž pre tretie strany, napríklad prostredníctvom exkluzivity pre jednu alebo obidve strany dohody. Okrem toho, ak je jedna strana dominantná, pod- mienky prístupovej dohody môžu viesť k posilneniu domi- nantného postavenia alebo môžu viesť k rozšíreniu domi- nantného postavenia na príbuzný trh, alebo môžu spôsobiť protiprávne využívanie dominantného postavenia prostred- níctvom zavedenia neprimeraných podmienok. Rovnocenný prístup: možnosť, aby zákazníci strany žiadajú- cej o prístup získali služby poskytované poskytovateľom prístupu s použitím takého istého počtu zvolených číslic, aký používajú zákazníci poskytovateľa prístupu, je podstat- nou črtou konkurenčných telekomunikácií. 132. Nie je pravdepodobné, že prístupové dohody, v ktorých je prístup v zásade neobmedzený, majú obmedzujúci účinok na súťaž podľa článku 85 ods. 1. Povinnosti exkluzivity v zmluvách zabezpečujúcich prístup pre jednu spoločnosť pravdepodobne obmedzia hospodársku súťaž, pretože obmedzujú ostatným spoločnostiam prístup k infraštruktú- re. Keďže väčšina sietí má kapacitu väčšiu, ako je pravdepo- dobné, že bude akýkoľvek jednotlivý užívateľ potrebovať, takáto situácia v telekomunikačnom sektore je bežná. Objektívne opodstatnenie 128. Objektívne opodstatnenie by mohlo zahŕňať faktory týka- júce sa skutočnej prevádzky siete vlastnenej poskytovate- ľom prístupu alebo povoľujúce obmedzenia, ktoré sú zluči- teľné napríklad s predmetom práv duševného vlastníctva. 133. Prístupové dohody môžu mať významné účinky podporu- júce hospodársku súťaž pretože môžu zlepšiť prístup na sek- undárny trh. Prístupové dohody v kontexte prepojenia sú podstatné pre kooperatívnosť medzi službami a infraštruk- túrou, čím sa zlepší hospodárska súťaž na sekundárnych trhoch služieb, a to zasa bude pravdepodobne zahŕňať vyš- šiu pridanú hodnotu ako lokálna infraštruktúra. 2. 3. Z n e u ž í v a n i e p o z í c i í s p o l o č n ý c h d o m i n a n t n ý c h 134. Existuje však zrejmý potenciál pre účinky určitých prístu- pových dohôd alebo ich ustanovení proti hospodárskej súťaži, napríklad prístupové dohody môžu: 129. V prípade spoločného dominantného postavenia (pozri body 76 et seq. ) správanie jednej alebo viacerých spoločne dominantných spoločností môže byť zneužívajúce dokonca aj vtedy, ak sa ostatní nesprávajú takým istým spôsobom. 130. Popri nápravách podľa pravidiel hospodárskej súťaže, ak by žiadny operátor nebol ochotný udeliť prístup a ak by pre takéto odmietnutie neexistovalo technické ani komerčné opodstatnenie, bolo by možné očakávať, že vnútroštátny regulačný orgán by tento problém vyriešil tak, že by naria- dil jednej alebo viacerým spoločnostiam ponúknuť prístup v súlade s podmienkami príslušnej smernice ONP alebo v súlade s vnútroštátnym právom. a) slúžiť ako prostriedok koordinovania cien; b) slúžiť ako prostriedok rozdelenia si trhu; c) mať účinok výlučnosti na tretie osoby (1); d) viesť k výmene citlivých obchodných informácií medzi stranami. 3. Prístupové dohody (článok 85) 135. Riziko cenovej koordinácie je zvlášť naliehavé v telekomu- nikačnom sektore pretože poplatky za prepojenie sa často 131. Obmedzenia hospodárskej súťaže obsiahnuté v prístupo- vých dohodách alebo založené na prístupových dohodách môžu mať dva odlišné účinky: obmedziť hospodársku súťaž stranami prístupových dohôd alebo medzi dvoma (1) Rozhodnutie Komisie 94/663/ES z 21. septembra 1994, Night Ser- vices (Ú. v. ES L 259, 7. 10. 1994, s. 20); rozhodnutie Komisie 94/894/ES, pozri poznámku pod čiarou č. 48. 08/zv. 1 SK Úradný vestník Európskej únie 275 rovnajú 50 % alebo viac z celkových nákladov na poskyto- vané služby a pretože zvyčajne bude v tomto sektore pre- pojenie s dominantným operátorom potrebné. Za týchto okolností rozsah cenovej konkurencie je obmedzený a riziko (a závažnosť) cenovej koordinácie je zodpovedajúco vyššie. 140. Dohody o exkluzivite, napríklad ak by prevádzka bola umožnená výlučne cez telekomunikačnú sieť jednej alebo obidvoch strán namiesto siete iných strán, s ktorými boli uzavreté prístupové dohody, podobne vyžadujú analýzu podľa článku 85 ods. 3. Ak pre takéto smerovanie neexis- tuje opodstatnenie, takáto výnimka je zakázaná. Doložky o exkluzivite nie sú však prirodzenou sú časťou dohôd o prepojení. 136. Navyše dohody o prepojení medzi sieťovými operátormi môžu byť za určitých okolností nástrojom rozdelenia si trhu medzi sieťovým operátorom poskytujúcim prístup a sieťovým operátorom usilujúcim sa o prístup namiesto toho, aby došlo medzi nimi k sieťovej hospodárskej súťaži. 137. V liberalizovanom telekomunikačnom prostredí vyššie uve- dené typy obmedzení hospodárskej súťaže monitorujú vnú- troštátne orgány a Komisia v súlade s pravidlami hospodár- skej súťaže. Právo strán, ktoré boli postihnuté akýmkoľvek typom správania proti hospodárskej súťaži, predložiť Komi- sii sťažnosť, nie je vnútroštátnou reguláciou dotknuté. Klauzuly patriace pod článok 85 ods. 1 138. Komisia identifikovala určité typy obmedzenia, ktoré by potenciálne mohli porušiť článok 85 ods. 1 zmluvy, a preto vyžadujú individuálnu výnimku. Tieto ustanovenia sa väč- šinou týkajú komerčnej štruktúry prístupu. 139. V telekomunikačnom sektore je pri prepojení prirodzené, že strany získajú určité informácie, ktoré sa týkajú zákazní- kov a prevádzky ich konkurencie. Táto výmena informácií by v určitých prípadoch mohla mať vplyv na konkurenčné správanie zainteresovaných podnikov a tieto strany by ich mohli ľahko použiť na nekalé kooperatívne činnosti, ako napríklad rozdelenie si trhu (1). Smernica o prepojení poža- duje, aby sa informácie získané od organizácie, ktorá sa uchádza o prepojenie, použili iba na účely, na ktoré boli poskytnuté. Aby sa vyhovelo pravidlám hospodárskej súťaže a smerniciam o prepojení, operátori sú povinní zaviesť poistky, aby zabezpečili, že sa dôverné informácie sprístupnia iba stranám spoločností zúčastnených na doho- dách o prepojení, a aby zabezpečili, že tieto informácie sa nepoužijú na účely proti hospodárskej súťaži. Za predpo- kladu, že takéto poistky sú úplné a fungujú správne, nemal by v zásade existovať dôvod na to, aby jasné dohody o pre- pojení boli v rozpore s článkom 85 ods. 1. (1) Prípad T-34/92, Fiatagri UK a New Holland Ford vs. Komisia [1994] rozsudok ECR II-905; Prípad C-8/95 P, New Holland Ford vs. Komisia, z 28. mája 1988, ešte nebol oznámený; Prípad T-35/92, John Deere vs. Komisia [1994] ECR II-957; Prípad C-7/95 P, John Deere vs. Komisia, rozsudok z 28. mája 1988, ešte nebol oznámený. (Prípady, ktoré zahŕňajú odvolanie sa proti rozhodnutiu Komisie 92/157/EHS zo 17. februára 1992, Výmena registrácie poľnohospo- dárskych traktorov v Spojenom kráľovstve (Ú. v. ES L 68, 13. 3. 1992, s. 19. ) 141. Je maximálne nepravdepodobné, že prístupové dohody, ktoré boli uzavreté so zámerom proti hospodárskej súťaži, splnia kritériá individuálnej výnimky podľa článku 85 ods. 3. 142. Navyše, prístupové dohody môžu mať dosah na štruktúru hospodárskej súťaže na trhu. Poplatky za lokálny prístup často tvoria značnú časť celkových nákladov služieb posky- tovaných konečným užívateľom stranou žiadajúcou o prí- stup, a tak priestor na cenovú konkurenciu zostane obme- dzený. Vzhľadom na potrebu, aby sa tento obmedzený stupeň súťaže strážil, Komisia zvlášť starostlivo skúma prí- stupové dohody v kontexte ich pravdepodobného účinku na relevantné trhy, aby zabezpečila, že takéto dohody nebudú slúžiť ako skryté a nepriame prostriedky na určenie alebo koordinovanie konečných cien pre konečných užíva- teľov, čo predstavuje jedno z najvážnejších porušení článku 85 zmluvy (2). Toto by bolo zvlášť závažné na oligopolistic- kých trhoch. 143. Okrem toho výnimky, ktoré zahŕňajú diskrimináciu vedúcu k vylúčeniu tretích osôb, obmedzujú hospodársku súťaž podobne. Najzávažnejšia je diskriminácia s ohľadom na ceny, kvalitu alebo iné komerčne dôležité aspekty prí- stupu, na ujmu strane žiadajúcej o prístup, ktorá je vše- obecne zameraná na neprimerané zvýhodňovanie operácií poskytovateľa prístupu. (2) Prípad 8/72, Vereniging van Cementhandelaaren vs. Komisia [1972] ECR 977; Prípad 123/85, Bureau National Interprofessionnel du Cognac vs. Clair [1985] ECR 391. 276 SK Úradný vestník Európskej únie 08/zv. 1 4. Účinok na obchod medzi členskými štátmi 144. Uplatnenie obidvoch článkov, článku 85 a článku 86, pred- pokladá účinok na obchod medzi členskými štátmi. 145. Aby dohoda mala účinok na obchod medzi členskými štát- mi, musí mať Komisia možnosť „s dostatočným stupňom pravdepodobnosti predvídať na základe súboru objektív- nych právnych faktorov alebo na základe skutočnosti, že daná dohoda môže mať účinok, priamy alebo nepriamy, skutočný alebo potenciálny, na schému obchodovania medzi členskými štátmi“ (1). Nie je potrebné, aby každé obmedzenie hospodárskej súťaže v rámci dohody malo dosah na obchod (2) za predpokladu, že dohoda ako celok má takýto vplyv. 146. Pokiaľ ide o prístupové dohody v telekomunikačnom sek- tore, Komisia zváži nielen priamy účinok obmedzení hos- podárskej súťaže na medzištátny obchod s prístupovými trhmi, ale aj účinky na medzištátny obchod so sekundár- nymi telekomunikačnými službami. Komisia tiež zváži potenciál týchto dohôd vylúčiť daný geografický trh, ktorý by mohol zabrániť podnikom už zavedeným v iných člen- ských štátoch, aby sa zúčastnili na hospodárskej súťaži na tomto geografickom trhu. 147. Telekomunikačné prístupové dohody za bežných okolno- stí ovplyvňujú obchod medzi členskými štátmi, keď sa v rámci celého spoločenstva obchoduje so službami zabez- pečovanými prostredníctvom siete, a prístupové dohody môžu riadiť schopnosť poskytovateľa služieb alebo operá- tora zabezpečovať akúkoľvek danú službu. Dokonca aj keď sú trhy prevažne vnútroštátne, čo je vo všeobecnosti súčasný prípad vzhľadom na stupeň rozvoja liberalizácie, zneužívanie dominantného postavenia ovplyvňuje štruk- túru na trhu, dôsledkom čoho dochádza k spätnému účinku na obchod medzi členskými štátmi. 148. Je pravdepodobné, že prípady v tejto oblasti, ktoré zahŕňajú záležitosti uvedené v článku 86, sa týkajú buď ustanovení o zneužívaní v prístupových dohodách, alebo odmietnutia uzavrieť prístupovú dohodu za primeraných podmienok. Vyššie uvedené kritériá určenia, či prístupová dohoda je schopná ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi, by tu boli rovnako relevantné. ZÁVERY 149. Komisia zastáva názor, že pravidlá hospodárskej súťaže a sektorová osobitná regulácia tvoria spojený súbor opa- trení na zabezpečenie liberalizácie a konkurenčného pro- stredia pre telekomunikačné trhy v spoločenstve. 150. Pri konaní v tomto sektore sa Komisia zameria na to, aby sa vyhla zbytočnému zdvojeniu postupov, najmä postupov týkajúcich sa hospodárskej súťaže a vnútroštátnych/ regu- lačných postupov spoločenstva, ako je stanovené v rámci ONP. 151. Ak sa odvoláva na pravidlá hospodárskej súťaže, Komisia zváži, ktoré trhy sú relevantné, a uplatní článok 85 a člá- nok 86 v súlade s vyššie uvedenými princípmi. (1) Prípad 56/65, STM [1966] ECR 235, s. 249. (2) Prípad 193/83, Windsurfing International vs. Komisia [1986] ECR 611