title: Teatis konkurentsieeskirjade rakendamise kohta telekommunikatsioonisektori juurdepääsulepete suhtes raamistik, asjaomased turud ja põhimõtted (98/C 265/02)EMPs kohaldatav tekst.

text: 08/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 255 31998Y0822(01) C 265/2 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA 22. 8. 1998 Teatis konkurentsieeskirjade rakendamise kohta telekommunikatsioonisektori juurdepääsulepete suhtes RAAMISTIK, ASJAOMASED TURUD JA PÕHIMÕTTED (98/C 265/02) (EMPs kohaldatav tekst) EESSÕNA Telekommunikatsioonitööstuses on juurdepääsulepetel oluline roll, sest need võimaldavad turul osalejatel kasutada liberaliseerimise hüvesid. Käesoleva teatisel on kolm eesmärki: — sätestada hulgas komisjoni otsustes esitatud ühenduse konkurentsiõigusest tulenevad juurdepääsupõhimõtted, et tõsta turgudel valitsevat kindlustunnet ja luua stabiilsemad tingimused investeerimise ja kaubanduslike algatuste jaoks telekommunikatsiooni ja multimeedia sektorites; — määratleda ja selgitada konkurentsiõiguse ja sektorispetsiifiliste õigusaktide vahelisi seoseid vastavalt artikli 100a raamistikule (eelkõige on see seotud konkurentsieeskirjade ja avatud võrgu pakkumist käsitlevate õigusaktide vaheliste seostega); — selgitada, kuidas rakendatakse konkurentsieeskirju järjepidevalt kõigis asjaomastes uute teenuste pakkumisega seotud sektorites ja selles kontekstis eelkõige seoses juurdepääsu ja sidejaamadega. SISSEJUHATUS 1. Nüüdseks on kehtestatud telekommunikatsioonisektori täie- liku liberaliseerimise ajakava ja enamik liikmesriike pidi kao- tama viimased konkurentsipõhises keskkonnas tarbijatele telekommunikatsioonivõrkude ja -teenuste pakkumisega seo- tud takistused 1. jaanuariks 1998. (1) Kõnealuse liberaliseeri- mise tulemusena kerkib esile teine kogum seotud tooteid ja teenuseid ja koos nendega ka selliste teenuste pakkumiseks vajalikele vahenditele juurdepääsemise vajadus. Kõnealuses sektoris on tüüpiline näide sellisest juurdepääsust näiteks sidumine üldkasutatava telekommunikatsioonivõrguga, kuid see pole ainus. Komisjon on sedastanud, et ta määratleb tele- juurdepääsukokkulepete kommunikatsioonisektori (1) Vastavalt komisjoni direktiividele 96/19/EÜ ja 96/2/EÜ (tsiteeritud joonealuses märkuses 3) võivad teatavad liikmesriigid taotleda teata- vaks piiratud ajaks erandit täielikust liberaliseerimisest. Käesolev tea- tis ei piira selliseid erandeid ning komisjon võtab konkurentsieeskir- jade rakendamisel juurdepääsulepete suhtes kõigi selliste erandite olemasolu arvesse nagu eespool kirjeldatud. Vt: komisjoni 27. novembri 1996. aasta otsus 97/114/EÜ, milles käsit- letakse Iirimaa taotletud lisaaega komisjoni direktiivide 90/388/EMÜ ja 96/2/EÜ rakendamiseks seoses täieliku konkurentsiga telekommu- nikatsiooniturgudel (EÜT L 41, 12. 2. 1997, lk 8); komisjoni 12. veebruar 1997. aasta otsus 97/310/EÜ, milles käsitle- takse lisaaja andmist Portugalile komisjoni direktiivide 90/388/EMÜ ja 96/2/EÜ rakendamiseks seoses täieliku konkurentsiga telekommu- nikatsiooniturgudel (EÜT L 133, 24. 5. 1997, lk 19); komisjoni 14. mai 1997. aasta otsus 97/568/EÜ, milles käsitletakse lisaaja andmist Luksemburgile komisjoni direktiivi 90/388/EMÜ rakendamiseks seoses täieliku konkurentsiga telekommunikatsiooni- turgudel (EÜT L 234, 26. 8. 1997, lk 7); komisjoni 10. juuni 1997. aasta otsus 97/603/EÜ, milles käsitletakse lisaaja andmist Hispaaniale komisjoni direktiivi 90/388/EMÜ raken- damiseks seoses täieliku konkurentsiga telekommunikatsiooniturgu- del (EÜT L 243, 5. 9. 1997, lk 48); komisjoni 18. juuni 1997. aasta otsus 97/607/EÜ, milles käsitletakse lisaaja andmist Kreekale komisjoni direktiivi 90/388/EMÜ rakenda- miseks seoses täieliku konkurentsiga telekommunikatsiooniturgudel (EÜT L 245, 9. 9. 1997, lk 6). käsitlemise vastavalt konkurentsieeskirjadele. (2) Seega käsit- letakse käesolevas teatises seda, kuidas rakendatakse konku- rentsieeskirju ja -menetlusi juurdepääsulepete suhtes tele- kommunikatsioonisektori ühtlustatud EÜ ja siseriiklike õigusnormide kontekstis. 2. Telekommunikatsiooni liberaliseerimise reguleeriv raamistik koosneb asutamislepingu artikli 90 põhjal välja antud libera- ja asutamislepingu liseerimist käsitlevatest direktiividest artikli 100a põhjal välja antud ühtlustamist käsitlevatest direktiividest, sealhulgas eelkõige avatud võrgu pakkumise raamistikust. Avatud võrgu pakkumise raamistikuga nähakse ette telekommunikatsioonivõrkudele ja telefonsideteenustele juurdepääsemise ja nendega vastastikuse sidumise ühtlusta- tud eeskirjad. Liberaliseerimist ja ühtlustamist käsitlevate õigusaktidega loodud õiguslik raamistik moodustab tausta kõigile konkurentsieeskirjade rakendamiseks võetud komis- joni meetmetele. Nii liberaliseerimist käsitlevate õigusaktide (artiklil 90 põhinevad direktiivid) (3) kui ka ühtlustamist (2) Komisjoni 3. mai 1995. aasta teade Euroopa Parlamendile ja nõuko- gule: konsultatsioonid, mis käsitlevad rohelist raamatud telekommu- nikatsiooni infrastruktuuride ja kaabeltelevisioonivõrkude liberalisee- rimise kohta, K(95) 158 (lõplik). (3) Komisjoni 16. mai 1988. aasta direktiiv 88/301/EMÜ konkurentsi turgudel telekommunikatsioonivõrgu lõppseadmete kohta (EÜT L 131, 27. 5. 1988, lk 73); komisjoni 28. juuni 1990. aasta direktiiv 90/388/EMÜ konkurentsi kohta telekommunikatsiooniteenuseturgudel (EÜT L 192, 24. 7. 1990, lk 10) (“teenuseid käsitlev direktiiv”); komisjoni 13. oktoobri 1994. aasta direktiiv 94/46/EÜ, millega muu- detakse direktiivi 88/301/EMÜ ja direktiivi 90/388/EMÜ eelkõige seoses satelliitsidega (EÜT L 268, 19. 10. 1994, lk 15); komisjoni 18. oktoobri 1995. aasta direktiiv 95/51/EÜ, millega muu- detakse direktiivi 90/388/EMÜ seoses kaabeltelevisioonivõrkude kasutamise piirangute kaotamisega juba liberaliseeritud telekommu- nikatsiooniteenuste osutamiseks (EÜT L 256, 26. 10. 1995, lk 49); komisjoni 16. jaanuari 1996. aasta direktiiv 96/2/EÜ, millega muu- detakse direktiivi 90/388/EMÜ mobiil- ja personaalside osas (EÜT L 20, 26. 1. 1996, lk 59); komisjoni 13. märtsi 1996. aasta direktiiv 96/19/EÜ, millega muu- detakse direktiivi 90/388/EMÜ seoses täieliku konkurentsi rakenda- misega telekommunikatsiooniturgudel (EÜT L 74, 22. 3. 1996, lk 13) (“täielikku konkurentsi käsitlev direktiiv”). 256 ET Euroopa Liidu Teataja 08/1. kd võrgu (avatud õigusaktidega pakkumise käsitlevate direktiivid) (1) püütakse saavutada asutamislepingu artiklis 3 sätestatud ühenduse eesmärgid, eelkõige luua süsteem, “mis tagab, et konkurentsi siseturul ei kahjustata” ja siseturg, “mida iseloomustab kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liiku- mise takistuste kõrvaldamine liikmesriikide vahel”. 3. Komisjon on avaldanud suunised EMÜ konkurentsieeskirjade kohaldamise kohta telekommunikatsioonisektoris. (2) Käes- olev teatis on kavandatud toetuma kõnealustele suunistele, mis ei käsitle otseselt juurdepääsuga seotud küsimusi. 4. Telekommunikatsioonisektori liberaliseerimine ja õigusak- tide ühtlustamine võimaldavad ühenduse ettevõtetel alustada turul uute toimingutega ja lihtsustavad selliste ülesannete täit- mist ning sellest tulenevalt saavad kasutajad nautida suure- nenud konkurentsiga kaasnevaid hüvesid. Ettevõtjate piirav või kuritahtlik tegevus ei tohi selliseid eeliseid ohustada: see- pärast on ühenduse konkurentsieeskirjad kõnealuse arengu lõpuleviimisel olulised. Uutele turuletulijatele tuleb esialgu tagada õigus pääseda juurde turgu valitsevate telekommuni- katsioonioperaatorite võrkudele. Kõnealuse sektori regulee- rimisega tegelevad mitmed asutused nii piirkondlikul, sise- riiklikul kui ka ühenduse tasandil. Selleks, et konkurent siseturul toimiks korralikult, tuleb tagada tõhus kooskõlasta- mine nende asutuste vahel. 5. Teatise I osas nähakse ette õiguslik raamistik ja üksikasjad, mille abil komisjon kavatseb vältida menetluste tarbetut kor- damist, tagades samal ajal siiski ettevõtjate ja kasutajate kon- kurentsieeskirjadest tulenevad õigused. Kõnealuses konteks- tis toetab komisjon konkurentsieeskirjade detsentraliseeritud rakendamist siseriiklike kohtute ja asutuste poolt, et jõuda siseriiklikul tasandil võetavate abinõudeni, välja arvatud juh- tudel, kui mängus on märkimisväärsed ühenduse huvid. Samuti on telekommunikatsioonisektoris konkreetsete ava- tud võrgu pakkumise raamistikuga seotud menetluste ja nõukogu 30. (1) Vastastikuse sidumise lepingud on telekommunikatsioonisektoris kõige olulisem juurdepääsulepete vorm. Avatud võrgu pakkumise eeskirjadega luuakse vastastikuse sidumise lepete baasraamistik ning konkurentsieeskirjade rakendamist tuleb vaadelda selle taustal: Euroopa Parlamendi ja nõukogu 10. aprilli 1997. aasta direktiiv 97/13/EÜ üldlubade ja üksiklitsentside ühise raamistiku kohta tele- kommunikatsiooniteenuste valdkonnas (EÜT L 117, 7. 5. 1997, lk 15) (“litsentsimist käsitlev direktiiv”); Euroopa Parlamendi juuni 1997. aasta direktiiv 97/33/EÜ vastastikuse sidumise kohta telekommunikatsioonisekto- ris seoses universaalteenuse ja koostalitlusvõime tagamisega avatud võrgu pakkumise põhimõtete kohaldamise teel (EÜT L 199, 26. 7. 1997, lk 32) (“vastastikust sidumist käsitlev direktiiv”); nõukogu 28. juuni 1990. aasta direktiiv 90/387/EMÜ telekommuni- katsiooniteenuste siseturu loomise kohta avatud võrgu kasutusele- võtu kaudu (EÜT L 192, 24. 7. 1990, lk 1) (“raamdirektiiv”); nõukogu 5. juuni 1992. aasta direktiiv 92/44/EMÜ, avatud võrgu pakkumise kohaldamise kohta püsiliinide suhtes (EÜT L 165, 19. 6. 1992, lk 27) (“püsiliine käsitlev direktiiv”); Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 1995. aasta direktiiv 95/62/EMÜ avatud võrgu pakkumise kohta kõneside suhtes (EÜT L 321, 30. 12. 1995, lk 6), mis asendati Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 1998. aasta direktiiviga 98/10/EÜ avatud võrgu pakkumise kohaldamise kohta kõneside suhtes ja telekommu- nikatsiooni universaalteenuse kohta konkurentsitingimustele vasta- vas keskkonnas (EÜT L 101, 1. 4. 1998, lk 24) (“kõneside käsitlev direktiiv”); Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. detsembri 1997. aasta direktiiv 97/66/EÜ, milles käsitletakse isikuandmete töötlemist ja eraelu puu- tumatuse kaitset (EÜT L 24, telekommunikatsioonisektoris 30. 1. 1998, lk 1) (“andmekaitset käsitlev direktiiv”). (2) EÜT C 233, 6. 9. 1991, lk 2. eesmärk lahendada juurdepääsuprobleemid eelkõige detsent- raliseeritud, siseriiklikul tasandil, säilitades teatavate asjaolude korral samas siiski võimaluse lepitamiseks ühenduse tasan- dil. II osas määratletakse komisjoni lähenemine turu definee- rimisele kõnealuses sektoris. III osas kirjeldatakse põhimõt- teid, mida komisjon konkurentsieeskirjade rakendamisel järgib: selle eesmärk on aidata telekommunikatsiooniturul osalejatel kujundada oma juurdepääsuleppeid, selgitades kon- kurentsiõiguse nõudeid. Käesolevas teatises sätestatud põhi- mõtteid ei kohaldata mitte ainult traditsioonilise püsiliinide vahendusel toimuva telekommunikatsiooni suhtes vaid kogu telekommunikatsiooni suhtes, sealhulgas ka satelliit- ja mobiilside. 6. Teatise aluseks on komisjoni kogemused seoses mitme juhtumiga (3) ja teatavad komisjoni nimel kõnealuses vald- konnas teostatud uuringud. (4) Käesoleva teatise aluseks on üldiselt kohaldatavad konkurentsieeskirjad ja seega on käes- olevas teatises sätestatud põhimõtted võrreldavate problee- mide korral samaväärselt kohaldatavad ka muudes valdkon- dades, näiteks digitaalside sektori üldiste juurdepääsuga seotud küsimuste puhul. Samuti on mitu asutamislepingus sisalduvat põhimõtet olulised kõigi turgu valitseva seisundiga ettevõtjate jaoks, sealhulgas ka muudes valdkondades peale telekommunikatsiooni. etappides. Arvestades 7. Käesoleva teatise aluseks on küsimused, mis on tekkinud monopolidelt konkurentsil põhinevale turule ülemineku esi- mestes telekommunikatsiooni-, ringhäälingu- ja infotehnoloogiasektorite lähenemist (5) ja suurenenud konkurentsi kõnealustel turgudel, kerkib esile ka muidu küsimusi. Seetõttu võib osutuda vajalikuks käesolevas teatises sätestatud reguleerimisala ja põhimõtete kohanda- mine nimetatud uute sektoritega. 8. Käesolevas dokumendis sätestatud põhimõtteid rakendatakse tegelikult ka väljaspool ühendust, kui sellised toimingud mõjutavad konkurentsi ühenduses ja liikmesriikidevahelist rakendamisel on kaubavahetust. Konkurentsieeskirjade WTO pidama kohustatud komisjon telekommunikatsioonilepingust (6) tulenevatest ühenduse kohustustest. Komisjon märgib, et ITU kontekstis jätkub arutelu rahvusvahelise raamatupidamismäärade süsteemi üle. Käesolev teatis ei piira komisjoni seisukohti neis kõnelustes. kinni 9. Käesolev teatis ei piira mingil moel ühenduse õigusega üksik- isikutele või ettevõtjatele antud õigusi ega ühenduse konku- rentsieeskirjade tõlgendusi, mille on esitanud Euroopa Kohus (3) Telekommunikatsioonivaldkonnas eriti: komisjoni 18. oktoobri 1991. aasta otsus 91/562/EMÜ, Eirpage (EÜT L 306, 7. 11. 1991, lk 22); komisjoni 17. juuli 1996. aasta otsused 96/546/EÜ ja 96/547/EÜ, Atlas ja Phoenix (EÜT L 239, 19. 9. 1996, lk 23 ja lk 57); ja komisjoni 29. oktoobri 1997. aasta otsus 97/780/EÜ, Unisource (EÜT L 318, 20. 11. 1997, lk 1). Lisaks sellele on mitu juurdepääsu käsitlevat juhtumit pooleli. (4) Telekommunikatsioonivaldkonna juurdepääsulepete konkurentsiga seotud aspektid, juuni 1995; teenuseosutajate poolt telekommunikatsioonioperaatorite vahendi- tel pakutava juurdepääsu konkurentsiga seotud aspektid, detsem- ber 1995. Vt ka juurdepääsu hinnakujundusega seotud konkurent- siaspektid, detsember 1995. (5) Vt komisjoni 3. detsembri 1997. raamat “Telekommunikatsiooni-, meedia- ja infotehnoloogiasektorite lähe- nemine ja selle mõju õigusnormide väljatöötamisele. Infoühiskonnale omase lähenemisviisi suunas” (K(97) 623). roheline aasta (6) Vt nõukogu 28. novembri 1997. aasta otsust 97/838/EÜ, mis käsit- leb Euroopa Ühenduse pädevusse kuuluvate telekommunikatsiooni põhiteenuseid käsitlevate WTO läbirääkimiste tulemuste heakskiit- mist tema nimel (EÜT L 347, 18. 12. 1997, lk 45). 08/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 257 või esimese astme kohus. Käesolev teatis ei ole mõeldud kõnealuse sektori kõigi võimalike konkurentsiprobleemide põhjaliku analüüsina: juba on olemas muud probleemid ja tõenäoliselt tekib neid ka tulevikus. 10. Komisjon kaalub, kas käesolevat teatist tuleks muuta või sel- lele midagi lisada telekommunikatsioonikeskkonna liberali- seerimise esimesel etapil omandatud kogemusi silmas pida- des. I OSA – RAAMISTIK 1. Konkurentsieeskirjad ja sektorispetsiifiline regulatsioon 11. Juurdepääsuga seotud probleemidega nende kõige laiemas tähenduses saab tegeleda eri tasanditel ja mitmesuguste nii siseriiklike kui ka ühenduse õigusnormide põhjal. Kui teenu- seosutajal tekib juurdepääsuga seotud probleem, näiteks juhul, kui telekommunikatsioonioperaator keeldub põhjen- damatult pakkumast püsiliini (või keeldub seda pakkumast mõistlikel tingimustel), mida taotleja vajab teenuste osutami- seks oma klientidele, võib teenuseosutaja kaaluda mitmeid abivahendeid. Üldiselt on kannatanud poolele vähemalt esi- algu mitmeti kasulik taotleda heastamist siseriiklikul tasan- dil. Siseriiklikul tasandil on taotlejal kaks peamist võimalust: 1) konkreetsed siseriiklikud regulatiivmenetlused, mis on kehtestatud ühenduse õiguse kohaselt ja ühtlustatud vastavalt avatud võrgu pakkumisele (vt joonealune märkus 4) ja 2) siseriikliku ja/või ühenduse õiguse alusel esitatud nõue sise- riiklikus kohtus või siseriiklikus konkurentsiasutuses. (1) 12. Kui siseriiklikele kohtutele, siseriiklikele konkurentsiasutus- tele ja/või siseriiklikele reguleerivatele asutustele avatud võrgu pakkumise põhjal esitatud kaebuste asemel või lisaks neile on komisjonile esitatud konkurentsieeskirjadel põhine- vad kaebused, koheldakse neid vastavalt olulisusele, mis neil on asjaomase probleemi kiireloomulisust, uudsust ja riigi- ülest laadi silmas pidades ja topeltmenetluste vältimise vaja- dust arvesse võttes (vt punkt 23 ja järgmised). 13. Komisjon tunnistab, et riikide reguleerivate asutuste (2) üles- anded on erinevad ning nende tegutsemise õiguslik raamis- rakendab mille tik kohaselt sellest, erineb ei et sageli esitada ettevõtted (1) Avatud võrgu pakkumisega seotud püsiliine käsitleva direktiiviga nähakse ette esimene etapp, mis võimaldab kannatanud kasutajal esi- tada kaebuse riigi reguleerivale asutusele. See pakub mitmeid võima- lusi. Telekommunikatsioonivaldkondades, kus võib kogemuste põh- jal öelda, kaebust soovi telekommunikatsioonioperaatori suhtes, kellest nad ei sõltu mitte ainult seoses konkreetse vaidlusküsimusega vaid palju laiemalt ja kau- gemaleulatuvalt, on avatud võrgu pakkumise raames ettenähtud menetlused ahvatlev võimalus. Avatud võrgu pakkumise menetlus- tega on võimalik lahendada suuremat hulka juurdepääsuga seotud probleeme kui oli võimalik konkurentsieeskirjade põhjal. Lisaks eel- öeldule on kõnealuste menetluste eelis kasutaja jaoks siseriiklike hal- dusmenetluste lähedus ja tuntus; ka keel on tegur, mida tuleb arvesse võtta. Kui liikmesriigi tasandil ei ole võimalik lahendust leida, siis korralda- takse avatud võrgu pakkumisega seotud püsiliine käsitleva direktiivi kohaselt Euroopa tasandil teine etapp (lepitusmenetlus). Sellisel juhul peavad asjaomased pooled jõudma kahe kuu jooksul kokkuleppele, kusjuures nimetatud tähtaega võib osapoolte nõusolekul pikendada ühe kuu võrra. (2) Riigi reguleeriv asutus on siseriiklik telekommunikatsioonivaldkonda reguleeriv organ, mille liikmesriik on loonud vastavalt teenuseid käsitlevale direktiivile, selliselt nagu seda on muudetud, ja avatud võrgu pakkumise raamistikule. Riikide reguleerivate asutuste loetelu avaldatakse regulaarselt Euroopa Ühenduste Teatajas ning loetelu vii- mane versioon on olemas veebilehel http://www. ispo. cec. be. konkurentsieeskirju komisjon. Esiteks tegutsevad riikide reguleerivad asutused siseriikliku õiguse sätete kohaselt, ole- nemata sellest, et nad rakendavad sageli Euroopa õigust. Tei- seks võivad kõnealuse, telekommunikatsioonipoliitika põhi- mõttetele toetuva õiguse eesmärgid erineda ühenduse konkurentsipoliitika eesmärkidest, olles nendega samas siiski kooskõlas. Komisjon teeb riikide reguleerivate asutustega või- malikult palju koostööd ning ka riikide reguleerivad asutu- sed peavad tegema omavahel koostööd, eelkõige piiriüleste küsimuste puhul. (3) Ühenduse õiguse kohaselt on riigiasu- tustel, sealhulgas riigi reguleerivatel asutustel ja konkurent- siasutustel kohustus mitte kiita heaks tavasid või kokkulep- peid, mis on vastuolus ühenduse konkurentsiõigusega. 14. Ühenduse konkurentsieeskirjad ei ole kõigi telekommunikat- sioonisektori probleemide parandamiseks piisavad. Riikide reguleerivatel asutustel on seega oluliselt laiem tegutsemis- valdkond ning märkimisväärne ja kaugeleulatuv roll sektori reguleerimisel. Tuleks märkida, et ühenduse õiguse kohaselt peavad riikide reguleerivad asutused olema sõltumatud. (4) ja mittediskrimineerimisega 15. Oluline on märkida ka seda, et avatud võrgu pakkumist käsit- levate direktiividega kehtestatakse märkimisväärset turu- võimu omavatele telekommunikatsioonioperaatoritele teata- vad läbipaistvuse seotud kohustused, mis on ulatuslikumad kui asutamislepingu artikli 86 põhjal tavaliselt ette nähtud. Avatud võrgu pakku- mist käsitlevates direktiivides sätestatakse läbipaistvuse, tar- nimiskohustuse ja hindamistavadega seotud kohustused. Neid kohustusi jõustavad riikide reguleerivad asutused, kelle pädevusse kuulub ka tulemusliku konkurentsi tagamiseks vajalike meetmete võtmine. (5) 16. Seoses artikliga 86 on käesolev teatis hõlpsust silmas pida- des kirjutatud enamasti nii, nagu oleks olemas üks turgu valitseva seisundiga telekommunikatsioonioperaator. Kõigi liikmesriikide puhul ei pruugi see nii olla: näiteks üha suu- rema levialaga uued telekommunikatsioonivõrgud arenevad järk-järgult. Need alternatiivsed telekommunikatsioonivõr- gud võivad lõpuks muutuda piisavalt suureks ja mahukaks, et osaliselt või isegi tervikuna asendada olemasolevaid riiklikke võrke ning seda tuleks meeles pidada. Konkureerivate ope- raatorite olemasolu ja positsioon turul on oluline argument (3) Vastastikust sidumist käsitleva direktiivi artiklid 9 ja 17. (4) Teenuseid käsitleva direktiivi artikkel 7 (vt joonealune märkus 3) ja avatud võrgu pakkumise raamdirektiivi artikkel 5a (vt joonealune märkus 4). Vt ka komisjoni Euroopa Parlamendile ja nõukogule esi- tatud teatist, mis käsitleb direktiivi 90/388/EMÜ (konkurentsi kohta telekommunikatsiooniteenuseturgudel) olukorda ja rakendamist (EÜT C 275, 20. 10. 1995, lk 2). Vt ka Euroopa Kohtu otsust kohtuasjas C-91/94, Thierry Tranchant ja Telephones Stores [1995] ECR I-3911. Joonealuses märkuses 4 osutatud vastastikust sidumist käsitleva direktiivi artikli 9 lõige 3. (5) 258 ET Euroopa Liidu Teataja 08/1. kd ainuisikulise või ühise turgu valitseva seisundi kindlaksmää- ramisel: lugedes käesolevas teatises sisalduvaid viiteid turgu valitseva seisundi olemasolule, tuleks seda meeles pidada. 17. Võttes arvesse komisjoni vastutust ühenduse konkurentsipo- liitika eest, peab komisjon teenima ühenduse üldisi huve. Halduslikud vahendid, mida komisjon võib kasutada oma ülesannete täitmiseks, on piiratud ning neid ei saa kasutada kõigi juhtumite jaoks, millest talle on teatatud. Seepärast on komisjon üldiselt kohustatud võtma kõik oma ülesande täit- miseks vajalikud korralduslikud meetmed, eelkõige sätestama prioriteedid. (1) 18. Seepärast on komisjon teatanud kavatsusest keskenduda oma otsustusvolitusi kasutades teatamistele, kaebustele ja omaal- gatuslikele menetlustele, millel on ühenduse jaoks eriline poliitiline, majanduslik või õiguslik tähtsus. (2) Kui need oma- dused konkreetsel juhul puuduvad, ei tehta teatamise kohta tavaliselt ametlikku otsust vaid pigem esmahinnang (poolte nõusolekul) ning kaebustega peaksid tavaliselt tegelema sise- riiklikud kohtud või muud asjaomased asutused. Kõnealuses kontekstis tuleks märkida, et konkurentsieeskirjad jõustuvad vahetult (3) ja seega on ühenduse konkurentsiõigus siseriikli- kes kohtutes täitmisele pööratav. Ka siis, kui muudest ühen- duse õigusaktidest on kinni peetud, ei tähenda see, et ühen- duse konkurentsieeskirju ei tuleks järgida. (4) 19. Muud avatud võrgu pakkumise raames tegutsevad siseriikli- kud asutused, eelkõige riikide reguleerivad asutused on päde- vad teatavate juurdepääsulepete osas (sellest tuleb neile tea- tada). Kui leppest teatatakse riigi reguleerivale asutusele, ei tähenda see siiski, et leppest ei tuleks teatada komisjonile. Riikide reguleerivad asutused peavad tagama, et nende võe- ühenduse tud konkurentsiõigusega. (5) Selle kohustuse kohaselt peavad nad hoiduma toimingutest, mis kahjustaksid ühenduse õigusest tulenevate õiguste tulemuslikku kaitset konkurentsieeskirjade alusel. (6) Seepärast ei või nad kiita heaks meetmeid, mis on vastuolus konkurentsieeskirjadega. (7) Kui siseriiklike asutuste kooskõlas meetmed oleksid (1) Euroopa Ühenduste Esimese astme Kohtu otsused: kohtuasi T-24/90, Automec v. komisjon [1992] ECR II-2223, lõige 77 ja kohtuasi T-114/92 BEMIM [1995] ECR II-147. (2) Teatis siseriiklike kohtute ja komisjoni koostöö kohta EÜ asutamis- lepingu artiklite 85 ja 86 kohaldamisel (EÜT C 39, 13. 2. 1993, lk 6, punkt 14). Teatis siseriiklike konkurentsiasutuste ja komisjoni koostöö kohta (EÜT C 313, 15. 10. 1997, lk 3). (3) Kohtuasi 127/73, BRT v. SABAM [1974] ECR 51. (4) Kohtuasi 66/86, Ahmed Saeed [1989] ECR 838. (5) Nad ei tohi näiteks toetada ega soodustada ega heaks kiita konkurent- siga vastuolus oleva käitumise tagajärgi: — Ahmed Saeed, vt joonealune märkus 18, — kohtuasi 153/93, Saksamaa Liitvabariik v. Delta Schiffahrtsges. [1994] ECR I-2517, — kohtuasi 267/86, Van Eycke [1988] ECR 4769. (6) Kohtuasi 13/77, GB-Inno-BM/ATAB [1977] ECR 2115, lõik 33: — “kuigi on tõsi, et artikkel 86 on suunatud ettevõtjatele, on sellest hoolimata siiski tõsi, et asutamislepinguga kehtestatakse liikmes- riikidele kohustus mitte võtta vastu ega säilitada meetmeid, mis võiksid muuta selle sätted ebaefektiivseteks. ” (7) Siseriiklike asutuste täiendavate kohustuste kohta vt: kohtuasi 103/88, Fratelli Costanzo [1989] ECR 1839. Vt joonealuses märkuses 18 osutatud Ahmed Saaed: — “EMÜ asutamislepingu artikleid 5 ja 90 tuleb tõlgendada selliselt, et i) need keelavad siseriiklikel asutustel toetada tariife käsitlevate kokkulepete sõlmimist, kui need oleksid vastuolus olenevalt asja- oludest kas asutamislepingu artikli 85 lõikega 1 või artikliga 86; ii) ei lase sellistel asutustel kiita heaks sellistest kokkulepetest tule- nevaid tariife”. tegevus õõnestab neid õigusi, võib selliste toimingute läbi kahjustatutele tekitatud kahjude eest võtta vastutusele liikmesriigi. (8) Lisaks sellele on riikide reguleerivad asutused avatud võrgu pakkumist käsitlevate direktiivide kohaselt pädevad konkurentsi tagamiseks. (9) võtma meetmeid tulemusliku 20. Juurdepääsulepped reguleerivad põhimõtteliselt teatavate tee- nuste pakkumist sõltumatute ettevõtjate vahel ega too kaasa autonoomse üksuse loomist, mis eristuks leppe osapooltest. Juurdepääsulepped jäävad seega tavaliselt väljapoole ühine- mismääruse reguleerimisala. (10) 21. Vastavalt määrusele nr 17 (11) võib komisjon asuda tegelema juurdepääsulepetega seotud küsimusega, kui üks või mitu asjaomast poolt teatavad juurdepääsuleppest, (12) kui esita- takse kaebus kitsendava juurdepääsuleppe või turgu valitseva ettevõtte käitumise kohta seoses juurdepääsu lubamise või sellest keeldumisega, (13) kui komisjon alustab omaalgatus- likku uurimist sellise juurdepääsu lubamise või sellest keel- dumise kohta või kui algatatakse sektorisisene uurimine. (14) Lisaks sellele võib kaebuses nõuda, et komisjon võtaks ajutisi meetmeid asjaolude korral, kus on oht, et kaebuse esitajale või avalikkuse huvidele põhjustatakse tõsist ja korvamatut kahju. (15) Edasilükkamatutel juhtudel tuleks siiski märkida, et siseriiklikes kohtutes algatatud menetlustes võib kiiremini jõuda otsuseni, mis lõpetab rikkumise, kui menetlustes, mil- lega tegeleb komisjon. (16) 22. On hulk valdkondi, kus lepingute suhtes rakendatakse nii konkurentsieeskirju kui ka siseriiklikke või Euroopa sektori- spetsiifilisi meetmeid, eelkõige siseturumeetmeid. Telekom- munikatsioonisektoris on avatud võrgu pakkumist käsitle- reguleeriv kord eesmärk kehtestada vate direktiivide juurdepääsulepete jaoks. Arvestades avatud võrgu pakkumise eeskirjade üksikasjalisust ja asjaolu, et need eeskirjad võivad olla ulatuslikumad kui nõutud artikliga 86, peaksid telekom- munikatsioonisektoris tegutsevad ettevõtjad olema teadlikud asjaolust, et ühenduse konkurentsieeskirjade järgimine ei vabasta neid ülesandest täita avatud võrgu pakkumise kon- tekstis kehtestatud kohustusi ja vastupidi. (8) Liidetud kohtuasjad C-6/90 ja C-9/90 Francovich [1991] ECR I-5357; liidetud kohtuasjad C-46/93, Brasserie de Pêcheur v. Germany ja koh- tuasi C-48/93, R v. transpordiminister ex parte Factortame ja teised [1996] ECR I-1029. (9) Näiteks püsiliine käsitleva direktiivi põhjendus 18 ja avatud võrgu pakkumise vastastikust sidumist käsitleva direktiivi artikli 9 lõige 3, vt joonealune märkus 4. (10) Nõukogu 21. detsembri 1989. aasta määrus (EMÜ) nr 4064/89 kont- rolli kehtestamise kohta ettevõtjate koondumiste üle (EÜT L 395, 30. 12. 1989, lk 1); parandatud versioon (EÜT L 257, 21. 9. 1990, lk 13). (11) Nõukogu 6. veebruari 1962. aasta määrus nr 17, esimene määrus asutamislepingu artiklite 85 ja 86 rakendamise kohta (EÜT 13, 21. 2. 1962, lk 204). (12) Määruse nr 17 artikkel 2 ja artikli 4 lõige 1. (13) Määruse nr 17 artikkel 3. (14) Määruse nr 17 artiklid 3 ja 12. (15) Kohtuasi 792/79R, Camera Care v. komisjon [1980] ECR 119. Vt ka kohtuasi T-44/90, La Cinq v. komisjon [1992] ECR II-1. (16) Vt joonealuses märkuses 16 osutatud teatise punkt 16. 08/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 259 2. Komisjoni meetmed seoses juurdepääsulepetega (1) Kõnealuses kontekstis tuleks märkida, et siseriiklikes kohtu- tes algatatud menetlused võivad olla üksikisikute ja ettevõt- jate jaoks märkimisväärselt soodsamad, näiteks: (3) 23. Juurdepääsulepped on tervikuna väga olulised ja seepärast on komisjonil otstarbekas formuleerida võimalikult selgelt ühen- duse õiguslik raamistik, mille põhjal saab selliseid leppeid sõl- mida. Piiravate klauslitega juurdepääsulepped käsitlevad artikli 85 reguleerimisalasse kuuluvaid küsimusi. Lepped, mis hõlmavad turgu valitseva või monopoolse seisundiga ettevõt- jaid, käsitlevad artikli 86 reguleerimisalasse kuuluvaid küsi- musi: ühe või mitme lepinguosalise domineerivast seisundist tulenevad probleemid on tavaliselt märkimisväärsemad konkreetse lepingu puhul kui seoses artikliga 85. — siseriiklikud kohtud võivad käsitleda konkurentsiõiguste rikkumisest tulenevat kahju ja määrata kompensatsiooni, — tavaliselt võivad siseriiklikud kohtud võtta ajutisi meet- meid ja teha korralduse rikkumise lõpetamiseks kiiremi- ni, kui seda suudab komisjon, — siseriiklikes kohtutes saab ühendada ühenduse õigusest tuleneva nõude riigi õigusnormidest tuleneva nõudega, Teatamine — siseriiklikus kohtus võib kohtukulude tasujaks määrata eduka menetluse algatanu. 24. Konkurentsieeskirjade rakendamisel toetub komisjon avatud võrgu pakkumist käsitlevatele direktiividele, mis moodusta- vad riikide reguleerivatele asutustele raamistiku siseriiklikul tasandil tegutsemiseks. Kui lepingud kuuluvad artikli 85 lõike 1 reguleerimisalasse, tuleb neist komisjonile teatada, kui soovitakse, et nende suhtes kohaldataks artikli 85 lõike 3 kohast vabastust. Kui lepingutest teatatakse, kavatseb komis- jon käsitleda mõningaid teatisi ametlike otsustega pärast asja- kohast avaldamist Euroopa Ühenduste teatajas ja vastavalt allpool sätestatud põhimõtetele. Kui õiguslikud põhimõtted on selgelt kehtestatud, teeb komisjon ettepaneku, kasutada muude samu teemasid käsitlevate teatiste puhul esmahinnan- guid. Lisaks sellele võib avatud võrgu pakkumist käsitlevate direk- tiivide kohaselt ühtlustatud konkreetsetele siseriiklikele regu- leerivatele põhimõtetele toetuda siseriiklikul tasandil ja vaja- duse korral ka ühenduse tasandil. 3. 1. S i s e r i i k l i k e j a a v a t u d v õ r g u p a k k u m i s t r e g u l e e r i v a t e m e n e t l u s t e k a s u t a m i n e 26. Nagu osutatud eespool, (4) võtab komisjon iga talle suuna- tud juhtumi puhul arvesse ühenduse huve. Ühenduse huvide hindamisel uurib komisjon “… väidetava rikkumise olulisust seoses ühisturu toimimisega, rikkumise kindlakstegemise tõenäosusega ja seoses sellega, kui ulatuslikku uurimist on vaja, et täita võimalikult parimatel tingimustel ülesanne tagada artiklite 85 ja 86 järgimine …”. (5) Kõnealuse hindamise teine oluline komponent on see, kui- võrd riigi kohtunik suudab artikli 85 või 86 rikkumise korral võtta tõhusaid abinõusid. See võib osutuda keeruliseks näi- teks juhtudel, mis hõlmavad eksterritoriaalseid elemente. 3. Kaebused 25. Õigustatud huvi omavad füüsilised ja juriidilised isikud või- vad teatavate asjaolude korral esitada komisjonile kaebuse ja taotleda, et komisjon nõuaks oma otsusega asutamislepingu artikli 85 või artikli 86 rikkumise lõpetamist. Lisaks sellele võib kaebuse esitaja tõsise ja korvamatu kahju ohu korral nõuda, et komisjon võtaks ajutisi meetmeid. (2) Kaebuse esi- taja võib kasutada ka muid samaväärseid või isegi tõhusa- maid võimalusi, näiteks pöörduda siseriiklikku kohtusse. (1) Määruse nr 17 artikkel 2 või artikli 4 lõige 1. (2) Joonealuses märkuses 29 osutatud Camera Care ja La Cinq. (3) Vt joonealuses märkuses 16 osutatud teatise punkt 16. (4) Vt punkt 18. (5) Vt joonealuses märkuses 15 osutatud Automec, punkt 86. 260 ET Euroopa Liidu Teataja 08/1. kd 27. Asutamislepingu artikli 85 lõikel 1 ja artiklil 86 on otsene mõju üksikisikute vahelistele suhetele ning liikmesriikide kohtud peavad seda kaitsma. (1) Riigi reguleerivas asutuses toimuvate menetluste kohta on avatud võrgu pakkumise vas- tastikust sidumist käsitlevas direktiivis sätestatud, et selline asutus on volitatud sekkuma ja tegema muudatusi nii juur- depääsulepete olemasolu kui ka sisu osas. Riikide reguleeri- vad asutused peavad arvesse võtma “vajadust edendada kon- kurentsile rajatud turgu” ning võivad kehtestada ühele või mitmele poolele tingimusi, et muu hulgas “tagada tulemuslik konkurents”. (2) tulemuslikult meetmega, mis kaitseks kaebuse esitaja õigusi. Kui küsimu- ses ei ole sellise lahenduseni jõutud, siis prima facie ei kaitsta osapoolte õigusi ja põhimõtteliselt peaks komisjon alustama kaebuse esitaja taotlusel juhtumi uurimist tavapärases korras pärast konsulteerimist kõnealuse siseriik- liku asutusega ja temaga koostööd tehes. Üldiselt ei alusta komisjon sellist uurimist, kui avatud võrgu pakkumise lepi- tusmenetluse raames on juba algatatud menetlus. 28. Komisjon ise võib sattuda vaidluse osapooleks kas vastavalt konkurentsieeskirjadele või avatud võrgu pakkumise lepitus- menetlusele. Mitu menetlust võivad tuua kaasa komisjoni ja siseriiklike asutuste uurimistöö tarbetu dubleerimise. Kui komisjonile esitatakse kaebus määruse nr 17 artikli 3 põhjal samal ajal, kui asjaomases siseriiklikus või Euroopa asutuses või kohtus on pooleli sellega seotud menetlus, ei alusta kon- kurentsipoliitika peadirektoraat reeglina uurimist selle koh- ta, kas asutamislepingu artiklit 85 või 86 on rikutud. Sellisel juhul tuleb siiski arvesse võtta järgmisi punkte. 3. 2. K a e b u s e e s i t a j a õ i g u s t e k a i t s m i n e 31. Lisaks sellele peab komisjon alati vaatlema iga juhtumit eral- di: komisjon võtab meetmeid, kui ta tunneb, et konkreetsel juhul on tegemist märkimisväärse ühenduse huviga, mis mõjutab või mis võib mõjutada konkurentsi mitmes liikmes- riigis. 3. 3. A j u t i s e d m e e t m e d 32. Ajutiste meetmete võtmise taotluste puhul on siseriiklike menetluste olemasolu või võimalikkus oluline seoses tõsise ja korvamatu kahju ohu olemasolu või puudumisega. Sellised menetlused peaksid prima facie kõrvaldama sellise kahju ohu ja seega ei oleks komisjonil otstarbekas lubada ajutisi meet- meid, kui puuduvad tõendid ohu säilimise kohta. 29. Ettevõtjatel on õigus ühenduse õigusest tulenevate õiguste tulemuslikule kaitsele. (3) Kui siseriiklikul menetlusel lastaks põhjustada liigset ühenduse meetmetega viivitamist, ilma et küsimusele leitaks rahuldavat lahendust siseriiklikul tasandil, õõnestaks see kõnealuseid õigusi. Telekommunikatsioonisek- toris on innovatsioonitsüklid suhteliselt lühikesed ja juurde- pääsuga seotud vaidluse lahendamise igasugune märgatav vii- vitamine võib tegelikkuses olla samaväärne juurdepääsust keeldumisega, kahjustades seega juhtumi õiglast lahendamist. 33. Ajutiste keelavate abinõude võimalikkus ja kriteeriumid on oluline asjaolu, mida komisjon peab kõnealuse prima facie otsuse tegemisel arvesse võtma. Kui ajutisi keelavaid abinõu- sid ei saa kasutada või kui on tõenäoline, et sellised abinõud ei kaitseksid kaebuse esitaja ühenduse õigusest tulenevaid õigusi, leiab komisjon, et siseriiklik menetlus ei kõrvaldanud kahju ohtu ning hakkab juhtumit seepärast ise uurima. 30. Seepärast leiab komisjon, et riigi reguleerivasse asutusse esi- tatud vaidlus juurdepääsu üle tuleks lahendada mõistliku aja jooksul, mis ei tohiks reeglina olla pikem kui kuus kuud ala- tes sellest, kui kõnealuse asutuse tähelepanu juhiti esmakord- selt asjaomasele juhtumile. Küsimuse võib lahendada kas lõpliku otsuse tegemisega antud menetluses või muu Joonealuses märkuses 17 osutatud BRT v. SABAM. (1) (2) Avatud võrgu pakkumise vastastikust sidumist käsitleva direktiivi artikli 9 lõiked 1 ja 3. (3) Kohtuasi 14/83, Von Colson [1984] ECR 1891. 4. Omaalgatuslik uurimine ja sektorisisene uurimine 34. Vajaduse korral alustab komisjon omaalgatuslikku uurimist. sektorisisese ta algatada Lisaks sellele võib ka 08/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 261 uurimise pärast konsulteerimist liikmesriigi konkurentsiasu- tuse nõuandekomiteega. b) artikli 85 sätete rikkumine on eriti tõsine. 5. Rahatrahvid 35. Komisjon võib määrata trahve, mis moodustavad kuni 10 % sellise ettevõtja ülemaailmsest aastakäibest, kes on tahtlikult või hooletusest rikkunud artikli 85 lõike 1 või artikli 86 sätteid. (1) Kui kokkuleppest on teatatud vastavalt määrusele nr 17 artikli 85 lõike 3 kohase vabastuse saamiseks, ei tohi komisjon määrata trahve teatises (2) kirjeldatud tegevuste suhtes teatamisele järgnevaks ajaks. Komisjon võib siiski tühistada kaitse trahvide eest teatades asjaomastele ettevõtja- tele, et ta on pärast esialgset uurimist seisukohal, et asutamis- lepingu artikli 85 lõiget 1 kohaldatakse ja artikli 85 lõike 3 kohaldamine ei ole õigustatud. (3) 36. Avatud võrgu pakkumise vastastikust sidumist käsitlev direk- tiiv sisaldab kaht konkreetset sätet, mis on konkurentsiees- kirjade kohaselt määratavate trahvide jaoks olulised. Esmalt nähakse selles ette, et vastastikuse sidumise lepingutest tuleb teatada asjaomasele riigi reguleerivale asutusele ning need peavad olema kättesaadavad huvitatud kolmandatele isikute- le, välja arvatud need osad, mis käsitlevad lepinguosaliste kaubandusstrateegiat. (4) Teiseks nähakse selles ette, et riigi reguleerival asutusel peab olema hulk volitusi, mida ta võib kasutada, et mõjutada või muuta sidumislepinguid. (5) Kõne- alused sätted tagavad, et lepingud on piisavalt avalikustatud ning annavad riikide reguleerivatele asutustele võimaluse võtta vajadusel meetmeid tulemusliku konkurentsi tagami- seks turul. 37. Kui lepingust on teatatud riigi reguleerivale asutusele, kuid ei ole teatatud komisjonile, ei ole komisjoni arvates tavaliselt otstarbekas määrata lepingu kohta automaatselt trahve isegi siis, kui hiljem selgub, et leping sisaldab artikli 85 sätteid rik- kuvaid tingimusi. Mõningatel juhtudel oleks trahv siiski asja- kohane, näiteks juhtudel, kui: a) ilmneb, et leping sisaldab artikliga 86 vastuolus olevaid sätteid; ja/või Komisjon on hiljuti avaldanud suunised trahvide arvutamise kohta. (6) 38. Riigi reguleerivale asutusele teatamine ei asenda komisjonile teatamist ega piira huvitatud isikute võimalusi esitada komis- jonile kaebus ega komisjoni võimalusi alustada juurdepääsu- lepete omaalgatuslikku uurimist. Selline teatamine ei piira ka osapoole õigust nõuda siseriiklikus kohtus kahjutasu konku- rentsivastaste lepingutega tekitatud kahju eest. (7) II OSA – ASJAOMASED TURUD 39. Eespool I osas sätestatud raamistiku alusel juhtumeid uuri- des lähtub komisjon asjaomaste turgude määratlemisel komisjoni teatisest asjaomase turu mõiste kohta ühenduse konkurentsiõiguse kohaldamisel. (8) 40. Ettevõtete suhtes kohaldatavad konkurentsipiirangud on pärit peamiselt kolmest allikast: nõudmiste asendatavus, pak- kumise asendatavus ja võimalik konkurents, kusjuures esi- mene asjaolu avaldab konkreetse toote või teenuse pakkuja- tele kõige vahetumat ja tõhusamalt distsiplineerivamat mõju. Seega on nõudmiste asendatavus peamine vahend, mida kasutatakse määratlemaks asjaomase toote turgu, millel on võimalik tuvastada konkurentsipiiranguid seoses artikli 85 lõikega 1 ja artikliga 86. 41. Sobivate asjaolude korral võib pakkumise asendatavust kasu- tada asjaomaste turgude määratlemisel täiendava elemendi- na. Tegelikkuses ei saa seda võimalikust konkurentsist selgelt eristada. Pakkumise asendatavust ja võimalikku konkurentsi kasutatakse selleks, et määratleda, kas ettevõtjal on turgu valitsev seisund või kas konkurentsipiirang on märkimis- väärne artikli 85 tähenduses või kas on tegemist konkurentsi kõrvaldamisega. (1) Määruse nr 17 artikli 15 lõige 2. (2) Määruse nr 17 artikli 15 lõige 5. (3) Määruse nr 17 artikli 15 lõige 6. (4) Avatud võrgu pakkumise vastastikust sidumist käsitleva direktiivi artikli 6 punkt c. (6) Suunised määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt kehtestatud trahvide määramiseks (EÜT C 9, 14. 1. 1998, lk 3). (5) Muu hulgas avatud võrgu pakkumise vastastikust sidumist käsitleva direktiivi artikkel 9. (7) Vt joonealune märkus 22. (8) EÜT C 372, 9. 12. 1997, lk 5. 262 ET Euroopa Liidu Teataja 08/1. kd 42. Asjaomaste turgude hindamisel tuleb turul toimuvat arengut vaadelda lühiajaliselt. Järgmistes punktides sätestatakse mõned telekommunikat- sioonisektori puhul eriti olulised põhiprintsiibid. kõnealusest turust. Arvestades tehnoloogiliste muutuste tem- pot kõnealuses sektoris, tooks püüe määratleda käesolevas teatises konkreetsed kaubaturud kaasa ohu, et selline määrat- lus muutuks kiiresti ebatäpseks või ebaoluliseks. Konkreet- seid kaubaturge – näiteks seda, kas kõne algatamise ja kõne ühendamise vahendid moodustavad sama vahendite turu osa – on kõige parem määratleda iga juhtumi üksikasjaliku uuri- mise põhjal. 1. Asjaomane kaubaturg 1. 1. T e e n u s t e t u r g 43. Vormi A/B punktis 6 määratletakse asjaomane kaubaturg järgmiselt: “Asjaomane kaubaturg hõlmab kõiki neid kaupu ja/või tee- nuseid, mis tarbijate seisukohast on oma iseloomulike tun- nuste, hindade ja otstarbekohase kasutuse põhjal omavahel vahetatavad ja asendatavad. ” 48. Üldiselt võib seda määratleda kui telekommunikatsioonitee- nuste pakkumist kasutajatele. Erinevaid telekommunikatsioo- niteenuseid peetakse asendatavateks, kui nende vahetatavuse aste on lõppkasutaja jaoks piisavalt suur ja seetõttu võib öel- da, et nende teenuste eri pakkujate vahel on tegelik konku- rents. 44. Telekommunikatsioonisektori liberaliseerimine toob kaasa ka teist liiki turu tekkimise – selline turg on seotud juurdepää- suga seadmetele, mis on vajalikud kõnealuste liberaliseeritud teenuste pakkumiseks. Tüüpiline näide sellisest juurdepääsust on vastastikune sidumine üldkasutatava telekommunikat- sioonivõrguga. Ilma vastastikuse sidumiseta ei ole kolmanda- tel isikutel kaubanduslikult võimalik pakkuda näiteks katvaid telefonsideteenuseid. 45. Seega on selge, et telekommunikatsioonisektoris tuleb arvesse võtta vähemalt kaht liiki asjaomaseid turge: lõppka- sutajatele pakutavate teenuste turg ja lõppkasutajale pakuta- vate teenuste osutamiseks vajalikele võimalustele (teabele, füüsilisele võrgule jm) juurdepääsu turg. Iga konkreetse juh- tumi raames tuleb määratleda asjaomased juurdepääsu- ja kaubaturud, vastavalt näiteks vastastikune sidumine üldkasu- tatava telekommunikatsioonivõrguga ja üldkasutatavate tele- fonsideteenuste pakkumine. 1. 2. J u u r d e p ä ä s v a h e n d i t e l e 49. Selleks, et teenuseosutaja saaks lõppkasutajatele teenuseid osutada, on sageli vaja juurdepääsu ühele või mitmele (eel- nevale või järgnevale) seadmele. Näiteks teenuse füüsiliseks toimetamiseks lõppkasutajani on vaja juurdepääsu telekom- munikatsioonivõrgu lõpp-punktidele, millega need lõppka- sutajad on ühendatud. Sellise juurdepääsu võib füüsilisel tasandil saavutada kas oma või kohaliku infrastruktuuripak- kuja renditava sihtotstarbelise või jagatud kohaliku infra- struktuuriga. Lisaks võib sellise juurdepääsu saavutada kas teenusepakkuja kaudu, kelle abonendid lõppkasutajad juba on, või sidumisteenuse pakkuja kaudu, kellel on otsene või kaudne juurdepääs asjaomastele lõpp-punktidele. 46. Vajaduse korral kontrollib komisjon turu asjaomasust küsi- des, kas juhul, kui kõik kõnealuse teenuse pakkujad tõstaksid oma hindu 5–10 %, suureneks nende kollektiivne kasum. Kui sellise kontrollimisega selgub, et kasum suureneks, loetakse turg eraldi asjaomaseks turuks. 47. Komisjon leiab, et selliseid turge reguleerivad konkurentsiõi- guse põhimõtted jäävad samaks olenemata konkreetsest 50. Lisaks füüsilisele juurdepääsule võib teenusepakkuja vajada juurdepääsu muudele võimalustele, mis võimaldavad tal turustada teenust lõppkasutajatele: näiteks peab teenuseosu- tajal olema võimalus teavitada lõppkasutajaid oma teenus- test. Kui ühel organisatsioonil on teenuste osutamisel, näiteks infoteatmiku pakkumisel turgu valitsev seisund, kerkivad esile samasugused probleemid nagu seoses füüsilise juurde- pääsuga. 08/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 263 51. Paljudel juhtudel tegeleb komisjon füüsilise juurdepääsu küsi- mustega, kui oluline on juurdepääs domineeriva seisundiga telekommunikatsioonioperaatori võrguseadmetele. (1) 52. Mõnedel turgu valitsevatel telekommunikatsioonioperaatori- tel võib tekkida kiusatus mitte pakkuda juurdepääsu kolman- date isikute teenusepakkujatele või teistele võrguoperaatori- tele, eelkõige aladel, kus kavandatud teenus konkureeriks telekommunikatsioonioperaatori enda pakutava teenusega. Selline pakkumatajätmine väljendub sageli põhjendamatus viivitamises juurdepääsu lubamisel, vastumeelsuses võimal- dada juurdepääsu või soovis võimaldada juurdepääsu ainult teatavatel ebasoodsatel tingimustel. Konkurentsieeskirjad peavad tagama, et need võimalikud juurdepääsuturud saavad areneda ning et turgu valitsevatel telekommunikatsiooniope- raatoritel ei lubata kasutada kontrolli juurdepääsu üle selleks, et lämmatada arengut teenusteturul. 53. Tuleks rõhutada, et telekommunikatsioonisektoris võib eeldada, et liberaliseerimisega kaasneb uute, alternatiivsete võrkude areng, mis mõjutab lõpuks ka juurdepääsuturu mää- ratlust, sealhulgas turgu valitsevat telekommunikatsiooni- operaatorit. 2. Asjaomane geograafiline turg 54. Vormis A/B on asjaomased geograafilised turud määratletud järgmiselt: “Asjaomane geograafiline turg hõlmab ala, kus asjaomased ettevõtjad tegelevad kaupade ja teenuste nõudmise ja pakku- misega, kus konkurentsitingimused on üsna sarnased ja mida saab naaberaladest eristada märgatavalt erinevate konkurent- sitingimuste tõttu. ” (1) Täielikku konkurentsi käsitlevas direktiivis on vastastikune sidumine määratletud järgmiselt: “…… telekommunikatsioonivõrke ja/või telekommunikatsiooniteenu- seid pakkuvate organisatsioonide telekommunikatsioonivahendite füü- siline ja loogiline ühendamine, et ühe organisatsiooni kasutajad saaksid suhelda sama või muu organisatsiooni kasutajatega või kasutada kol- mandate organisatsioonide osutatavaid teenuseid. ” Täielikku konkurentsi käsitlevas direktiivis ja avatud võrgu pakkumist käsitlevates direktiivides on telekommunikatsiooniteenused määratle- tud järgmiselt: “teenused, mille osutamine seisneb osaliselt või täielikult signaalide edastamises ja/või suunamises telekommunikatsioonivõrgus. ” Seega hõlmab see ringhäälingusignaalide edastamist ja kaabeltelevisioo- nivõrke. Telekommunikatsioonivõrk on määratletud järgmiselt: “…… edastusseadmed ja vajaduse korral lülitusseadmed ja muud vahen- did, mis võimaldavad edastada traadi, raadio teel, optiliselt või muude elektromagnetiliste vahendite abil signaale kindlaksmääratud lõpp- punktide vahel”. 55. Seoses telekommunikatsiooniteenuste pakkumise ja juurde- pääsuturgudega on asjaomane geograafiline turg ala, kus tee- nusepakkujate suhtes kehtivad objektiivsed konkurentsitin- gimused on sarnased ja konkurendid saavad pakkuda oma teenuseid. Seepärast tuleb uurida nende teenuseosutajate või- juurdepääsuks kõnealusel alal asuvatele lõpp- malust kasutajatele sarnastel ja majanduslikult tasuvatel tingimustel. Eriti olulised on reguleerivad tingimused, näiteks litsentsimis- tingimused ja konkureerivate kohaliku juurdepääsu pakku- jate ainu- või eriõigused. (2) III OSA – PÕHIMÕTTED 56. Komisjon rakendab talle esitatud juhtumite suhtes järgmisi põhimõtteid. 57. Komisjon on tunnistanud, et “Artiklite 85 ja 86 näol …… on tegemist kehtiva õigusega, mis on rakendatav kogu ühendu- ses. Vastuolusid muude ühenduse eeskirjadega ei tohiks tek- kida, sest ühenduse õigus moodustab ühtse reguleeriva raa- mistiku ……… on selge, et telekommunikatsioonisektoris vastuvõetud ühenduse õigusakte tuleb tõlgendada kooskõlas konkurentsieeskirjadega, et tagada ühenduse telekommuni- katsioonipõhimõtete kõigi aspektide parim võimalik raken- damine ……… See kehtib muu hulgas ka ettevõtjate suhtes kohaldatavate konkurentsieeskirjade ja avatud võrgu pakku- mise eeskirjade vaheliste seoste suhtes. ”. (3) 58. Seega kehtivad konkurentsieeskirjad ka asjaolude korral, kus rakendatakse muid asutamislepingu sätteid või teiseseid õigusakte. Juurdepääsulepete kontekstis on nii ühenduse õiguse siseturgu kui ka konkurentsi käsitlevad sätted sektori nõuetekohaseks toimimiseks olulised ja tugevdavad vastas- tikku teineteist. Seepärast toetub komisjon konkurentsiees- kirjade kohase hinnangu andmisel võimalikult palju ühtlus- tamist käsitlevates õigusaktides kehtestatud põhimõtetele. Meeles tuleks pidada ka seda, et hulk allpool sätestatud kon- kurentsiõiguse põhimõtteid on hõlmatud ka konkreetsete eeskirjadega avatud võrgu pakkumise raamistiku kontekstis. Nende eeskirjade nõuetekohane rakendamine peaks tihti välistama vajaduse konkurentsieeskirjade rakendamise järgi. 59. Telekommunikatsioonisektori puhul tuleks tähelepanu pöö- rata universaalteenuse osutamise kohustuse kuludele. Asuta- mislepingu artikli 90 lõike 2 sätted võivad õigustada erandeid artiklites 85 ja 86 sätestatud põhimõtetest. Universaalteenuse osutamise kohustuse üksikasjad on reguleerimise küsimus. Artikli 90 lõike 2 reguleerimisala on täpsustatud telekommu- nikatsioonisektoris artiklile 90 toetuvates direktiivides ja kõnealuses kontekstis rakendab konkurentsieeskirju komis- jon. (2) Komisjoni 13. detsembri 1994. aasta otsus 94/894/EÜ, Eurotunnel (EÜT L 354, 21. 12. 1994, lk 66). (3) Vt joonealuses märkuses 5 osutatud suuniseid, punktid 15 ja 16. 264 ET Euroopa Liidu Teataja 08/1. kd 60. Asutamislepingu artikleid 85 ja 86 rakendatakse tavapärasel moel kokkulepete või tavade suhtes, mille on heaks kiitnud või lubanud siseriiklik asutus, (1) või kui siseriiklik asutus on nõudnud tingimuste lisamist kokkuleppesse ühe või mitme asjaomase poole taotlusel. on tavaliselt alati turgu valitseva telekommunikatsiooniope- raatori käes. Juurdepääsulepete osas on komisjoni hinnan- gute jaoks kõige olulisem võimaluste kontrollimisest tulenev valitsev seisund. 61. Kui riigi reguleeriv asutus peaks taotlema tingimusi, mis on konkurentsieeskirjadega vastuolus, ei määrataks asjaomastele liikmesriik ise ettevõtjatele siiski tegelikult trahve, kuigi rikuks asutamislepingu artikli 3 punkti g ja artiklit 5 (2) ja seega võiks komisjon võtta tema suhtes meetmeid vastavalt artiklile 169. Lisaks sellele, kui riigi reguleeriv asutus nõuab artikli 90 tähenduses eri- või ainuõigusi omavalt ettevõtjalt või riigi omandis olevalt ettevõtjalt, et too käituks turgu valit- sevat seisundit kuritarvitaval moel või lubab seda, tähendaks see, et ka liikmesriik rikub artikli 90 lõike 1 sätteid ning komisjon võiks võtta vastu otsuse, millega nõutakse rikku- mise lõpetamist. (3) 62. Riikide reguleerivad asutused võivad turul kehtestada ranged läbipaistvusstandardid, tarnimiskohustuse hinnakujundusta- vad, eriti kui see on vajalik liberaliseerimise varases järgus. Vajaduse korral kasutatakse õigusakte, näiteks avatud võrgu pakkumise raamistikku konkurentsieeskirjade tõlgendamisel abivahendina. (4) Võttes arvesse riikide reguleerivate asutuste ülesannet tagada tulemusliku konkurentsi võimalikkus, on avatud võrgu pakkumise põhimõtete asjakohaseks tõlgenda- miseks vaja rakendada ka konkurentsieeskirju. Märkida tuleks ka seda, et lisaks hõlmavad eeskirjad mitut allpool esitatud küsimust vastavalt täielikku konkurenti käsitlevale direktiivile ja avatud võrgu pakkumise litsentsimist ja andmekaitset käsitlevatele direktiividele: kõnealuse õigusliku raamistiku tulemuslik rakendamine peaks välistama paljude allpool kir- jeldatud konkurentsiprobleemide tekkimise. 64. See, kas ettevõttel on turgu valitsev seisund või ei, ei sõltu ainult sellele ettevõttele antud õigushüvedest. Lõpu tegemine õiguslikule monopolile ei lõpeta turgu valitsevat seisundit. Hoolimata liberaliseerimist käsitlevatest direktiividest võtab aega, enne kui tänu piisava mahu ja geograafilise katvusega alternatiivsetele võrgupakkujatele tekib tõhus konkurents. 65. Tõenäoliselt osutub Euroopa Kohtu otsus Tetra Paki küsimuses (5) oluliseks ka telekommunikatsioonisektoris. Kohus leidis, et arvestades äärmiselt tihedaid sidemeid valit- seva seisundiga turgude ja selliste turgude vahel, kus valitse- vat seisundit ei ole, ning arvestades äärmiselt suurt turuosa valitseva seisundiga turul, oli Tetra Paki “olukord võrreldav valitseva seisundiga kõigil kõnealustel turgudel tervikuna”. Tetra Paki juhtum käsitles tihedalt seotud horisontaalseid tur- gusid: analüüsi saab siiski kasutada ka tihedalt seotud verti- kaalsete turgude puhul, mis on levinud telekommunikatsioo- nisektoris. Telekommunikatsioonisektoris juhtub sageli, et konkreetsel operaatoril on äärmiselt tugev positsioon infra- struktuuride turgudel ja sellistele infrastruktuuridele järgne- vatel turgudel. Infrastruktuurikulud moodustavad reeglina järgnevate toimingute suurima üksikkulu. Lisaks sellele on operaatoritel sageli samad konkurendid nii infrastruktuuritu- rul kui ka sellele järgnevatel turgudel. 1. Valitsev seisund (artikkel 86) 66. Seega on võimalik kujutada ette olukordi, kus tegemist on tihedalt seotud turgudega ja operaatoriga, kellel on suur turu- võim vähemalt ühel kõnealustest turgudest. 63. Selleks, et ettevõtja saaks telekommunikatsiooniturul teenu- seid osutada, peab tal olema juurdepääs erinevatele võima- lustele. Tavaliselt on telekommunikatsiooniteenuste osutami- seks vaja näiteks vastastikust sidumist üldkasutatava kommuteeritava telefonivõrguga. Juurdepääs sellele võrgule (1) Komisjoni 15. detsembri 1982. aasta otsus 82/896/EMÜ, AROW/BNIC (EÜT L 379, 31. 12. 1982, lk 19). (2) Vt joonealune märkus 18. (3) Liidetud kohtuasjad C-48 ja 66/90 Madalmaad ja teised v. komisjon [1992] ECR I-565. (4) Vt joonealuses märkuses 18 osutatud Ahmed Saaed, kus hinnakujun- dust käsitlevaid siseturu õigusnorme kasutati abivahendina, et otsus- tada, millist hinnataset tuleks artikli 86 rakendamisel pidada ebaõig- laseks. 67. Selliste asjaolude korral võib komisjonil olla otstarbekas tõdeda, et konkreetse operaatori olukord oli võrreldav turgu valitseva seisundiga kõnealustel turgudel tervikuna. (5) Tetra Pakil olid igal turul samad tõenäolised kliendid ja tegelikud kon- kurendid. Kohtuasi C-333/94 P, Tetra Pak International SA v. komis- jon [1996] ECR I-5951. 08/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 265 68. Telekommunikatsioonisektoris on “oluliste vahendite” mõiste paljudel juhtudel oluline turgu valitseva seisundiga telekom- munikatsioonioperaatorite ülesannete määratlemisel. Mõis- tet “oluline vahend” kasutatakse selleks, et kirjeldada vahen- dit või infrastruktuuri, mis on oluline, et jõuda tarbijateni ja/või võimaldada konkurentidel tegutseda ning mida ei saa mõistlike vahenditega asendada. (1) 69. Kui ettevõte kontrollib juurdepääsu olulisele vahendile, on tal turgu valitsev seisund artikli 86 tähenduses. Samas võib ette- võttel olla turgu valitsev seisund vastavalt artiklile 86 ka ilma ühtegi olulist vahendit kontrollimata. ei ole operaator, kes on samas ka teenusteosutaja, nõudnud oma järelturu operaatorilt tasu juurdepääsu eest ja seega ei ole sellest vahendist tulenevate tulude arvutamine olnud liht- ne. Juhul kui operaator pakub nii juurdepääsu kui ka teenu- seid, tuleb võimaluse piires eristada tulusid, mille põhjal arvu- tatakse ettevõtte osa asjaomasel turul. Vastastikust sidumist käsitleva direktiivi artikli 8 lõikes 2 käsitletakse kõnealust tee- mat ning kehtestatakse eraldi arvepidamise nõue “toimingute kohta, mis on seotud vastastikuse sidumisega – sealhulgas nii ettevõttesiseselt osutatavad vastastikuse sidumise teenused kui ka teistele osutavad vastastikuse sidumise teenused – ja muude toimingute kohta”. Siinjuures on kasulik ka komisjoni kavandatud soovitus raamatupidamise lahususe kohta vastas- tikuse sidumise kontekstis. 1. 1. T e e n u s t e t u r g 70. Üks ettevõtjate turuvõimu mõõtmiseks kasutatav tegur on kõnealuse ettevõtja läbimüük, mida väljendatakse asjaomase geograafilise piirkonna asendatavate teenuste turu sum- maarse läbimüügi protsendimäärana. Teenuste turu puhul hindab komisjon muu hulgas käivet, mis on tekitatud asen- datavate teenuste läbimüügiga, arvestamata vastastikuse sidu- mise teenuste müüki ja sisemist kasutamist ning kohaliku inf- rastruktuuri müüki ja sisemist kasutamist, (2) võttes arvesse turu konkurentsitingimusi ning pakkumise ja nõudmise struktuuri. 72. Juurdepääsu saamise majanduslik olulisus sõltub ka selle võrgu katvuseks, millega vastastikust ühendamist soovitak- se. Seega peab komisjon lisaks käibenumbritele võtma või- maluse korral arvesse ka tarbijate hulka, kes on tellinud turgu valitseva ettevõtte teenuseid, mis on võrreldavad teenustega, mida kavatseb pakkuda juurdepääsu taotlev teenusepakkuja. Samuti mõõdetakse konkreetse ettevõtja turuvõimu osaliselt selle ettevõtte telekommunikatsioonivõrgu lõpp-punktidega ühendatud abonentide arvuga, mida väljendatakse protsendi- määrana lõpp- punktidega ühendatud abonentide koguarvust. geograafilises asjaomases piirkonnas 1. 2. J u u r d e p ä ä s v a h e n d i t e l e Pakkumise asendatavus 71. Punktis 45 osutatud “juurdepääsu” mõiste võib olla seotud erinevate olukordadega, sealhulgas teenusepakkujale oma võrgu loomiseks vajalike püsiliinide olemasoluga ja vastasti- kuse sidumisega sõna otseses mõttes, st kahe telekommuni- katsioonivõrgu, näiteks mobiilsidevõrgu ja tavatelefonivõrgu vastastikuse sidumisega. Seoses juurdepääsuga on tõenäoli- ne, et turgu valitseval operaatoril säilib turgu valitsev seisund veel mõnda aega pärast õigusliku raamistiku liberaliseerimist. Turgu valitsev operaator, kes kontrollib vahendeid, on sageli ka suurim teenusteosutaja ning varem ei ole tal olnud vaja eristada telekommunikatsiooniteenuste edasitoimetamist ja nende teenuste osutamist lõppkasutajatele. Traditsiooniliselt (1) Vt määratlust dokumendis “Euroopa Ühenduste ja nende liikmesrii- kide lisakohustused seoses reguleerimispõhimõtetega”, mida tele- kommunikatsiooni põhiteenuste töörühm kasutas Maailma Kauban- dusorganisatsiooni (WTO) läbirääkimiste raames: “Olulised vahendid on telekommunikatsioonivõrkude ja -teenuste vahendid: a) mida pakub ainult või valdavalt üks tarnija või piiratud arv tar- nijaid; ja b) mille asendamine teenuse osutamisel ei ole majanduslikult või tehniliselt mõeldav. ” (2) Kohtuasi 6/72 Continental Can [1973] ECR 215. 73. Nagu punktis 41 öeldud, on ka pakkumise asendatavus turgu valitseva seisundi küsimuse puhul oluline. Üle 50 % suurune turuosa (3) on tavaliselt piisav, et tõendada turgu valitseva sei- sundi olemasolu, kuigi uuritakse ka muid tegureid. Komisjon uurib näiteks võimalike muude võrgu pakkujate olemasolu asjaomases geograafilises piirkonnas, et teha kindlaks, kas sel- lised alternatiivsed infrastruktuurid on piisavalt tihedad kon- kureerimaks turgu valitseva võrguga, ning seda, kuivõrd on uutel juurdepääsu pakkujatel võimalik turule tulla. (3) Kõnealuses kontekstis tuleks märkida, et vastavalt avatud võrgu pak- kumise raamistikule võib teatada, et organisatsioonil on märkimis- väärne turuvõim. See, kas organisatsioonil on märkimisväärne turu- võim, määratakse kindlaks mitme teguri põhjal, kuid lähtutakse eeldusest, et kui organisatsiooni turuosa moodustab rohkem kui 25 %, on tavaliselt tegemist märkimisväärse turuvõimuga. Komisjon võtab konkurentsieeskirjade kohastes hinnangutes arvesse, kas on teatatud, et ettevõttel on märkimisväärne turuvõim vastavalt avatud võrgu pakkumise eeskirjadele. Siiski on selge, et märkimisväärse turu- võimu mõiste kirjeldab üldiselt majanduslikku seisundit turul, mitte turgu valitsevat seisundit: asjaolu, et ettevõttel on avatud võrgu pak- kumise eeskirjade kohaselt märkimisväärne turuvõim, ei too vältima- tult kaasa eeldust, et tegemist on turgu valitseva seisundiga, kuigi konkreetsel juhul võib see nii olla. Üks oluline asjaolu, mida arvesse võtta, on siiski see, kas avatud võrgu pakkumise menetlustes kasuta- tavat turu määratlust sobib kasutada konkurentsieeskirjade rakenda- misel. 266 ET Euroopa Liidu Teataja 08/1. kd Muud olulised tegurid 74. Lisaks turuosa käsitlevale teabele ja pakkumise asendatavu- sele uurib komisjon operaatori turgu valitseva seisundi kind- lakstegemisel ka seda, kas operaatoril on eesõigus pääseda juurde võimalustele, mida ei saa otstarbeka aja jooksul mõist- likult dubleerida kas õiguslikel põhjustel või liigse kulukuse tõttu. 75. Kui turule ilmub konkureerivaid juurdepääsu pakkujaid, kes esitavad väljakutse turgu valitseva operaatori seisundile, hak- kab turuvõimu määratlemisel mängima olulist rolli see, mil- lise ulatusega õigused liikmesriikide asutused neile annavad ja eriti see, milline on nende territoriaalne katvus. Komisjon jäl- gib hoolega turu arengut seoses kõnealuste küsimustega ja võtab juurdepääsuküsimuste konkurentsieeskirjade kohasel hindamisel arvesse kõiki muutnud turutingimusi. 1. 3. Ü h i n e v a l i t s e v s e i s u n d 76. Artikli 86 sõnastusest on selge, et seda artiklit kohaldatakse ka siis, kui turgu valitsevat seisundit jagab mitu ettevõtjat. Ühenduse kohtusüsteemi pretsedendiõiguse ega komisjoni tegevusega ei ole veel täielikult selgitatud asjaolusid, mille puhul on tegemist ühise turgu valitseva seisundiga ja mille korral seda kuritarvitatakse, ning õigussüsteem areneb edasi. 77. Artikli 86 sõnadega (“kuritarvitamine ühe või mitme ette- võtja poolt”) kirjeldatakse midagi muud kui artiklis 85 osu- tatud konkurentsivastaste kokkulepete või kooskõlastatud tegevuste keelamine. Teistsugune seisukoht oleks vastuolus asutamislepingu tõlgendamise tavapäraste põhimõtetega ning muudaks sõnad mõttetuks ja võtaks neilt tegeliku mõju. See ei välista siiski artiklite 85 ja 86 paralleelset rakendamist sama kokkuleppe või tava suhtes, mida komisjon ja Euroopa Kohus on mitmel juhul teinud, (1) ning kui kehtivad mõle- mad sätted, ei takista miski komisjoni võtmast meetmeid ainult ühe põhjal. 78. Kui kahe eri riigi turul on valitsev seisund kahel erineval ette- võttel, ei tähenda see et tegemist oleks kahe ühiselt valitseva seisundiga ettevõttega. Selleks, et kahel või enamal ettevõttel oleks ühine valitsev seisund, peab neil koos olema klientide ja konkurentide suhtes olemuselt samasugune seisund nagu on ühel valitseva seisundiga ettevõttel. Viidates konkreetselt telekommunikatsioonisektorile, võivad ühise turgu valitseva seisundi saavutada kaks telekommunikatsiooniinfrastruktuu- rioperaatorit, kes tegutsevad samal geograafilisel turul. 79. Lisaks sellele eeldab kahe või enama ettevõtte ühiselt valitsev seisund, et asjaomasel turul ei oleks ettevõtete vahel tegelikku konkurentsi, kuigi see üksi ei ole piisav. Selline konkurentsi puudumine võib tegelikult tuleneda ettevõtete omavahelistest seostest, näiteks koostöölepetest või vastastikuse sidumise lepetest. Komisjon ei leia siiski, et majandusteooria või ühen- duse õiguse kohaselt oleks ühise valitseva seisundi olemas- olu õiguslikuks eelduseks sellised seosed. (2) Kui ettevõtjate vahel on selline vastastikune sõltuvus, mis sageli kaasneb oli- gopolistlike suhetega, on tegemist piisava majandusliku side- mega. Tundub, et puuduvad nii õiguslikud kui ka majandus- teoreetilised põhjused, mille kohaselt peaksid ühiselt turgu valitsevate ettevõtete vahel olema muud majanduslikud side- med. Tegelikult on telekommunikatsioonisektoris sageli sel- liseid sidemeid, kui riigi telekommunikatsioonioperaatoritel ei ole praktiliselt võimalik vältida erinevaid omavahelisi side- meid. 80. Kui tuua näiteks juurdepääs kliendiliinile, siis mõnedes liik- mesriikides võib see tulevikus sattuda kahe operaatori kont- rolli alla – turgu valitseva operaatori ja kaabellevivõrgu ope- raatori. Konkreetsete teenuste pakkumine tarbijatele eeldab juurdepääsu kas telekommunikatsioonioperaatori või kaabel- levivõrgu operaatori kliendiliinile. Olenevalt konkreetsetest asjaoludest ja eelkõige nendevahelistest suhetest on võima- lik, et kummalgi operaatoril ei ole turgu valitsev seisund; koos võib neil siiski olla ühismonopol seoses juurdepääsuga kõnealustele vahenditele. Pikemas perspektiivis võib tehnika areng tuua kaasa muid reaalseid mehhanisme kliendiliinile juurdepääsemiseks, näiteks energiavõrkude kaudu: selliste (1) Kohtuasi 85/76 Hoffmann-La Roche [1979] ECR 461. Komisjoni 21. detsembri 1988. aasta otsus 89/113/EMÜ, Decca Navigator System (EÜT L 43, 15. 2. 1989, lk 27). (2) Komisjoni 22. juuli 1992. aasta otsus 92/553/EMÜ, Nestlé/Perrier (EÜT L 356, 5. 12. 1992, lk 1). 08/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 267 mehhanismide olemasolu võetakse arvesse turgu valitseva seisundi või ühise turgu valitseva seisundi olemasolu kind- lakstegemisel. nagu turgu valitsevad telekommunikatsioonioperaatorid seda lähitulevikus on. Keeldumine võib “takistada turul olemas- oleva konkurentsi taseme säilimist või kõnealuse konkurentsi suurenemist”. (5) 2. Turgu valitseva seisundi kuritarvitamine 81. Artikli 86 rakendamine eeldab turgu valitseva seisundi ole- masolu ja seost turgu valitseva seisundi ja väidetava kuritar- vitamise vahel. Telekommunikatsioonisektoris tuleb sageli uurida hulka omavahel seotud turgusid, millest ühel või mit- mel võib turgu valitsev seisund olla konkreetsel operaatoril. Selliste asjaolude korral on hulk võimalikke olukordi, kus võib esineda kuritarvitamist: — käitumine valitseva seisundiga turul, mis mõjutab valit- seva seisundiga turgu, (1) — käitumine valitseva seisundiga turul, mis mõjutab muid turge peale valitseva seisundiga turu, (2) — käitumine muul turul peale valitseva seisundiga turu, mis mõjutab valitseva seisundiga turgu, (3) Keeldumine on kuritarvitav ainult siis, kui sellega kaasneb oma huvides ärakasutamine või konkurentsivastane mõju. Telekommunikatsioonisektori teenusteturgudel on esialgu vähe konkurente ning seega mõjutab keeldumine tavaliselt konkurentsi kõnealustel turgudel. Kõigi keeldumiste puhul uuritakse põhjendusi hoolikalt, et teha kindlaks, kas keeldu- mine on objektiivne. 84. Laias laastus võib ette tulla kolm võimalikku tegevuskäiku: a) keeldutakse võimaldamast juurdepääsu teenuse jaoks, kui juurdepääsu pakkuja on võimaldanud juurdepääsu kõne- alusel teenuste turul tegutsemiseks teisele operaatorile; b) keeldutakse võimaldamast juurdepääsu teenuse jaoks, kui juurdepääsu pakkuja ei ole võimaldanud juurdepääsu kõnealusel teenuste turul tegutsemiseks teisele operaato- rile; — käitumine muul turul peale valitseva seisundiga turu, mis mõjutab muid turge peale valitseva seisundiga turu. (4) c) olemasoleva tarbija juurdepääsu tühistamine. 82. Kuigi faktilised ja majanduslikud asjaolud telekommunikat- sioonisektoris on sageli uudsed, on paljudel juhtudel võima- lik rakendada kehtestatud konkurentsiõiguse põhimõtteid. Vaadeldes konkurentsiga seotud probleeme selles sektoris on oluline meeles pidada kehtivat pretsedendiõigust ja komisjoni seniseid otsuseid, mis käsitlevad näiteks turuvõimu kasuta- mist, diskrimineerimist ja teenuste pakkumist komplektide- na. 2. 1. V a h e n d i t e l e k e e l d u m i n e r a k e n d a m i n e j u u r d e p ä ä s u j a e b a s o o d s a t e v õ i m a l d a m i s e s t t i n g i m u s t e 83. Juurdepääsu võimaldamisest keeldumine võib olla keelatud vastavalt artiklile 86, kui keelduja on vahendite kontrollimise ettevõte tõttu seisundiga valitseva turgu (1) Kõige tüüpilisem olukord. (2) Liidetud kohtuasjad 6/73 ja 7/73 Commercial Solvents v. komisjon [1974] ECR 223 ja kohtuasi 311/84 CBEM v. CLT ja IPB [1985] ECR 3261. (3) Kohtuasi C-62/86, AKZO v. komisjon [1991] ECR I-3359 ja kohtuasi T-65/89 BPB Industries ja British Gypsum v. komisjon [1993] ECR II-389. (4) Kohtuasi C-333/94 P, Tetra Pak International v. komisjon [1996] ECR I-5951. Kõnealuse neljanda juhtumi puhul on artikli 86 raken- damine õigustatav ainult eriliste asjaoludega (Tetra Pak, lõiked 29 ja 30). Diskrimineerimine 85. Esimese eespool kirjeldatud tegevuskäigu puhul on selge, et kui keeldutakse juurdepääsu võimaldamisest uuele tarbijale juhul, kui turgu valitseva seisundiga vahendite pakkuja tar- nib juba ühele või mitmele samal järgneval turul tegutsevale tarbijale, on tegemist diskrimineeriva kohtlemisega, mis on kuritarvitamine, kui sellega piiratakse konkurentsi kõnealu- sel järgneval turul. Kui võrguoperaator pakub sama või sar- nast jaeteenust kui juurdepääsu taotlev isik, võib tal olla stii- mul ja võimalus piirata konkurentsi ja kuritarvitada selliselt oma turgu valitsevat seisundit. Loomulikult võib selline keel- dumine olla põhjendatud, näiteks kui taotleja kujutab endast võimalikku krediidiriski. Kui objektiivsed põhjendused puu- duvad, juurdepääsuturgu valitseva seisundi kuritarvitamist. tähendab keeldumine tavaliselt (5) Kohtuasi 85/76, Hoffmann-La Roche [1979] ECR 461. 268 ET Euroopa Liidu Teataja 08/1. kd 86. Üldiselt on turgu valitseva ettevõtte ülesanna pakkuda juur- depääsu selliselt, et järgneva turu ettevõtetele pakutavad kau- bad ja teenused oleksid kättesaadavad tingimustel, mis on vähemalt sama soodsad kui tingimused kolmandatele isiku- tele, sealhulgas tema enda vastavatele järgneval turul tegut- sevatele ettevõtjatele. mõjutavad alles järk-järgult. Võttes arvesse tehnoloogiliste muutuste tempot telekommunikatsioonisektoris, on võima- lik, et tekib olukord, kus ettevõtted soovivad pakkuda uusi tooteid või teenuseid, mis ei konkureeri turgu valitseva juur- depääsuoperaatori poolt juba pakutavate toodete või teenus- tega, kuid mille jaoks see operaatori ei taha juurdepääsu või- maldada. Olulised vahendid 87. Teise eespool kirjeldatud tegevuskäigu puhul tekib küsimus, kas juurdepääsu pakkuja peaks olema kohustatud sõlmima lepingu teenuse osutajaga, et võimaldada teenuse osutajal tegutseda uue teenuse turul. Kui mahupiirangud ei ole prob- leemiks ning ettevõte, kes on keeldunud võimaldamast juur- depääsu oma vahenditele, ei ole võimaldanud juurdepääsu kõnealustele vahenditele ka oma järelturu operaatorile või muule kõnealusel teenusteturul tegutsevale ettevõttele, siis ei ole selge, milliseid muid objektiivseid põhjendusi võiks ole- mas olla. 88. Transpordi valdkonnas (1) on komisjon otsustanud, et olulisi vahendeid kontrolliv ettevõte peab võimaldama juurdepääsu teatavatel tingimustel. (2) Sama põhimõte kehtib ka telekom- munikatsioonisektoris. Kui taotletaval juurdepääsul ei ole kaubanduslikult otstarbekaid alternatiive, siis ei saa juurde- pääsu taotlev isik juurdepääsu võimaldamatajätmise korral teenusteturul tegutseda. Sellisel juhul piiraks keeldumine uute turgude arengut või uute toodete arengut neil turgudel, mis on vastuolus artikli 86 punktiga b, või takistaks konkurentsi arengut olemasolevatel turgudel. Sellise mõjuga keeldumisel on tõenäoliselt ka kuritarvitav mõju. 89. Põhimõte, mille kohaselt turgu valitseva seisundiga ettevõte on teatavate tingimuste korral kohustatud lepingu sõlmima, on sageli asjakohane ka telekommunikatsioonisektoris. Praegu on võrgu infrastruktuuri pakkumine enamiku ühen- duse telekommunikatsiooniteenuste jaoks monopolide või praktiliselt monopolide käes. Ka siis, kui piirangud on juba kaotatud või kaotatakse varsti, sõltub konkurents järgnevatel turgudel ka edaspidi eelnevate võrguteenuste hindadest ja juurdepääsutingimustest, mida konkureerivad turujõud (1) Komisjoni 21. detsembri 1993. aasta otsus 94/19/EÜ, Sea Containers v. Stena Sealink – ajutine abinõu (EÜT L 15, 18. 1. 1994, lk 8). Komisjoni 21. detsembri 1993. aasta otsus 94/119/EMÜ, Rødby sadam (Taani) (EÜT L 55, 26. 2. 1994, lk 52). (2) Vt ka (muu hulgas): Euroopa Kohtu ja esimese astme kohtu otsused: Kohtuasjad 6 ja 7/73 Commercial Solvents v. komisjon [1974] ECR 223; kohtuasi 311/84, Télémarketing [1985] ECR 3261; kohtuasi C-18/88 RTT v. GB-Inno [1991] ECR I-5941; kohtuasi C-260/89, Elliniki Radiophonia Teleorassi [1991] ECR I-2925; kohtuasjad T-69, T-70 ja T-76/89, RTE, BBC ja ITP v. komisjon [1991] ECR II-485, 535, 575; kohtuasi C-271/90, Hispaania v. komisjon [1992] ECR I-5833; kohtuasjad C-241 ja 242/91 P, RTE ja ITP Ltd v. komisjon (Magill), [1995] ECR I-743. Komisjoni otsused: komisjoni 29. oktoobri 1975. aasta otsus 76/185/ESTÜ, National Carbonising Company (EÜT L 35, 10. 2. 1976, lk 6). Komisjoni 4. novembri 1988. aasta otsus 88/589/EMÜ, London European/Sabena (EÜT L 317, 24. 11. 1988, lk 47). komisjoni 26. veebruari 1992. aasta otsus 92/213/EMÜ, British Mid- land v. Aer Lingus (EÜT L 96, 10. 4. 1992, lk 34); B&I v. Sealink (1992) 5 CMLR 255; EÜ Bülletään nr 6 – 1992, punkt 1. 3. 30. 90. Komisjon peab tagama, et turgu valitseva operaatori kontrolli vahendite üle ei kasutata konkurentsile rajatud telekommu- nikatsioonikeskkonna kahjustamiseks. Kui teenusteturgu valitsev ettevõte kuritarvitab kõnealusel turul oma seisundit, rikkudes sellega artikli 86 sätteid, võib nõuda, et kuritarvita- mise lõpetamiseks peab ta võimaldama ühele või mitmele kõnealusel turul tegutsevale konkurendile juurdepääsu oma vahenditele. Turgu valitseva seisundi kuritarvitamisega on tegemist eriti juhul, kui asjaomase ettevõtte toimingud välis- tavad uute toodete või teenuste turuletuleku. 91. Analüüsi alustamiseks teeb komisjon kindlaks olemasoleva või võimaliku turu, mille jaoks juurdepääsu taotletakse. Et teha kindlaks, kas korraldus juurdepääsu võimaldamiseks tuleks teha konkurentsieeskirjade põhjal, tuleb arvesse võtta seda, kas turgu valitsev ettevõte on rikkunud oma kohustust mitte diskrimineerida (vaata allpool), või kumuleeruvalt järg- misi asjaolusid: a) juurdepääs kõnealustele vahenditele on ettevõtetele tava- liselt oluline asjaomasel turul konkureerimiseks. (3) Seepärast on võtmeküsimus siinjuures see, mis on oluli- ne. Ei piisa sellest, et juurdepääsu taotleva ettevõtte sei- sund oleks juurdepääsu lubamise korral soodsam, vaid juurdepääsust keeldumisega peab kaasnema kavandatud toimingute muutumine võimatuks või tõsiselt ja vältima- tult ebaökonoomseks. Kuigi näiteks alternatiivseid infrastruktuure võib alates 1. juulist 1996 kasutada liberaliseeritud teenuste jaoks, läheb aega enne, kui sellest saab turgu valitseva operaa- tori vahenditele piisav alternatiiv. Selline alternatiivne inf- rastruktuur ei paku praegu sama tihedat geograafilist kat- vust kui turgu valitseva telekommunikatsioonioperaatori võrk; (3) Kui tõendatakse, et üks konkurent vajab juurdepääsu vahenditele sel- leks, et konkureerida järelturul, ei ole see piisav. Selleks, et juurde- pääs muudetaks kohustuslikuks, tuleb tõendada, et juurdepääs on vajalik kõigile konkurentidele peale erandlike konkurentide. 08/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 269 b) juurdepääsu pakkumiseks on olemas piisav võimsus; 94. Kolm olulist juurdepääsuga seotud tegurit, millega juurde- pääsu pakkuja saab manipuleerida, et tegelikult keelduda juurdepääsu võimaldamisest, on ajastus, tehniline konfigurat- sioon ja hind. c) vahendite omanik ei suuda rahuldada nõudmisi olemaso- leval teenuse- või tooteturul, blokeerib võimaliku uue tee- nuse või toote turuletulekut või takistab konkurentsi ole- masoleval või tõenäolisel teenuse- või tooteturul; d) juurdepääsu taotlev ettevõte on valmis maksma mõist- likku ja mittediskrimineerivat hinda ja aktsepteerib ka muus osas kõiki muid mittediskrimineerivaid juurdepää- sutingimusi; e) juurdepääsu pakkumisest keeldumiseks ei ole objektiivset õigustust. Käesolevas kontekstis võib asjaomane õigustus hõlmata näiteks ülesaamatut raskust juurdepääsu pakkumisel seda taotlevale ettevõttele või asjaolu, et vahendite omanik, kes on teinud investeeringuid uue toote või teenuse turule- toomiseks, vajab piisavalt aega ja võimalusi vahendite kasutamiseks, et kõnealune uus toode või teenus turule tuua. Kuigi kõiki õigustusi tuleb hoolega uurida igal üksik- juhul eraldi, on telekommunikatsioonisektoris eriti oluli- ne, et konkurentsile toetuvast keskkonnast lõppkasutaja- tele endiste riigimonopolide tegevus, mis takistab konkurentsi teket ja arengut. kahjustaks tulenevaid hüvesid ei 92. Et teha kindlaks, kas artikli 86 sätteid on rikutud, tuleb arvesse võtta nii tegelikku olukorda kõnealuses ja muudes geograafilistes piirkondades kui ka vajaduse korral seost taot- letava juurdepääsu ja vahendite tehnilise konfiguratsiooni vahel. 95. Turgu valitseva seisundiga telekommunikatsioonioperaatori- tel on kohustus käsitleda juurdepääsutaotlusi tulemuslikult; kui juurdepääsutaotlusele vastamisega viivitatakse tarbetult ja selgitamata või põhjendamata, võib tegemist olla kuritarvita- misega. Komisjon püüab siiski võrrelda juurdepääsutaotlu- sele reageerimist eelkõige järgmisega: a) tavapärane ajakava ja tingimused, mida rakendatakse, kui reageeriv pool võimaldab juurdepääsu oma vahenditele oma tütarettevõttele või filiaalile; b) vastused taotlustele juurdepääsuks samalaadsetele vahen- ditele teistes liikmesriikides; c) selgitused juurdepääsutaotluste käsitlemisel toimunud vii- vituste kohta. 96. Lisaks sellele vaadatakse hoolikalt läbi tehnilise konfigurat- siooni küsimused, et teha kindlaks, kas need on tõesed. Põhimõtteliselt eeldavad konkurentsieeskirjad, et juurdepääsu taotlevale isikule tuleb võimaldada juurdepääs taotleja jaoks kõige sobivamas punktis, kui sellise punkti kasutamine on juurdepääsu pakkuja jaoks tehniliselt teostatav. Tehnilise teostatavusega seotud küsimused võivad olla objektiivne põhjendus tarnimisest keeldumiseks – näiteks andmeliiklus, millele juurdepääsu soovitakse, peab vastama infrastruktuuri asjaomastele tehnilistele normidele – ning tegemist võib olla mahu piiratusega, millega võib kaasneda normimise vajadus. (1) 97. Juurdepääsule liialt kõrge hinna määramine on ühest küljest kuritarvitamine (2) ja teisest küljest võib see tegelikult võr- duda juurdepääsu võimaldamisest keeldumisega. 93. Objektiivse õigustuse küsimus eeldab kõnealuses valdkonnas eriti hoolikat analüüsi. Lisaks sellele, et tehakse kindlaks, kas konkreetsel juhul kirjeldatud raskused on piisavalt tõsised õigustamaks juurdepääsu võimaldamisest keeldumist, peavad asjaomased asutused otsustama ka selle, kas need raskused on piisavad, et kaaluda üles konkurentsile tekitatud kahju juhul, kui juurdepääsu võimaldamisest keeldutakse või see muudetakse keerulisemaks, piirates seega järgnevate teenuste turgu. (1) Nagu on märgitud punktis 91. (2) Vt punkt 105. 270 ET Euroopa Liidu Teataja 08/1. kd 98. Kõnealused kontrollimised sisaldavad mitmeid komponen- te, mida tuleb hoolikalt hinnata. Telekommunikatsioonisek- toris hõlbustab hinnakujundusega seotud küsimusi avatud võrgu pakkumist käsitlevatest direktiividest tulenev kuluar- vestussüsteemi läbipaistuse kohustus. Tarnimise lõpetamine 99. Kolmandiku punktis 84 osutatud olukordade puhul on varasemates komisjoni otsustes ja Euroopa Kohtu pretse- dendiõiguses käsitletud tarnimise lõpetamist järgnevate tur- gude konkurentidele. Ettevõtte Commercial Solvents koh- tuasjas leidis Euroopa Kohus, et “kui ettevõtjal on tooraineturul turgu valitsev seisund ja kui ta eesmärgiga säilitada see tooraine oma järeltoodete val- mistamiseks, keeldub selle tarnimisest kliendile, kes ise val- mistab samu järeltooteid, riskides seega kogu konkurentsi kõrvaldamisega kõnealuse kliendi puhul, kuritarvitab ta oma turgu valitsevat seisundit artikli 86 tähenduses”. (1) 100. Kuigi kõnealune kohtuasi käsitles toote tarnimise lõpeta- mist, ei ole kõnealuse juhtumi ja juurdepääsu lõpetamise vahel põhimõttelist vahet. Juurdepääsulepete ühepoolne lõpetamisega kaasnevad küsimused on märkimisväärselt sarnased nendega, mida uuriti seoses kõnealuste keeldumis- tega. Olemasoleva kliendi juurdepääsu lõpetamine on tava- liselt kuritarvitav. Loomulikult võib lõpetamise õigustuseks esitada objektiivseis põhjuseid. Kõik sellised põhjused pea- vad olema proportsionaalsed võrreldes lõpetamise mõjuga konkurentsile. 2. 2. M u u d k u r i t a r v i t a m i s e m o o d u s e d 101. Juurdepääsu võimaldamisest keeldumine on ainult üks või- malik kuritarvitamise moodus kõnealuses valdkonnas. Kuri- tarvitamist võib esineda ka seoses juurdepääsu võimaldami- sega. Kuritarvitamist võib muu hulgas esineda siis, kui operaator käitub diskrimineerivalt või kui operaatori toi- mingud piiravad muul moel turge või tehnika arengut. Mõningad näited võimalike kuritarvituste kohta on järgmi- sed. Võrgu konfiguratsioon juurdepääsu 102. Kui turgu valitseva võrguoperaatori võrgu konfiguratsioon muudab teenuseosutajatele objektiivselt keerulisemaks, (2) võib tegemist olla kuritarvitamisega, kui see ei ole objektiivselt põhjendatav. Üks objektiivne põhjen- dus oleks see, kui võrgu konfiguratsioon suurendab võrgu üldist tõhusust. (1) Kohtuasjad 6 ja 7/73, Commercial Solvents [1974] ECR 223. (2) See tähendab kasutada võrku oma klientideni jõudmiseks. Sidumine 103. See on eriti oluline, kui teenused, mille puhul telekommu- nikatsioonioperaatoril on turgu valitsev seisund, seotakse teenustega, mille puhul tal see puudub. (3) Kui vertikaalselt integreeritud turgu valitseva seisundiga võrguoperaator kohustab juurdepääsu taotlejat ostma üht või mitut teenust, (4) ilma et ta seda piisavalt põhjendaks, võib see takistada turgu valitseva seisundiga juurdepääsupakkuja konkurente pakkumast paketi neid komponente eraldi. Seega võib sel- lise nõude puhul olla tegemist kuritarvitamisega vastavalt artiklile 86. Lisaks sellele on kohus sedastanud, et “… isegi kui kahe toote seotud müük on kooskõlas kaubandustavadega või kui kahe kõnealuse toote vahel on loomulik seos, võib sel- lise müügi puhul siiski olla tegemist kuritarvitamisega artikli 86 tähenduses, kui see ei ole objektiivselt põhjenda- tud …” (5) Hinnakujundus 104. Et teha kindlaks, kas konkurentsieeskirjade kohaselt on tegemist hinnakujundusprobleemiga, tuleb tõendada, et kulusid ja tulusid jaotatakse otstarbekalt. Kulude ebaotstar- bekat jaotamist ja sekkumist üleandehindadesse või kasu- tada liialt kõrgete hindade määramise, röövhinnapoliitika või hindade kokkusurumise varjamise mehhanismidena. Liialt kõrgete hindade määramine 105. Hinnakujundusprobleemide puhul, mis on seotud teenuse- osutajate juurdepääsuga turgu valitseva seisundiga operaa- tori vahenditele, on sageli tegu liialt kõrgete hindadega. (6) Kui vahendil, millele teenuseosutajad juurdepääsu taotlevad, puudub (3) Seda käsitletakse ka avatud võrgu pakkumise raames: vt vastastikust sidumist käsitleva direktiivi artikli 7 lõige 4, kõnesidet käsitleva direk- tiivi artikli 12 lõige 4 ja avatud võrgu pakkumise raamdirektiivi II lisa. (4) Sealhulgas need, mis on juurdepääsu taotleva poole jaoks ülearused, ja need, mille puhul võib tegu olla teenustega, mida kõnealune pool sooviks ise oma klientidele pakkuda. Joonealuses märkuses 63 osutatud Tetra Pak International. (5) (6) Komisjoni 27. novembri 1996. aasta teatis universaalteenuse kulude ja rahastamise siseriiklike kavade hindamiskriteeriumide kohta ja suu- nised selliste kavade tööks on olulised, et teha kindlaks, millises ula- tuses võib universaalteenuse osutamise kohustust kasutada selleks, et õigustada täiendavaid kulusid, mis on seotud universaalteenuse osu- tamise netomaksumuse jagamisega (K(96) 608). Vt ka viidet univer- saalteenuse osutamise kohustusele punktis 59. 08/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 271 elujõuline alternatiiv, võib turgu valitseva või monopolist- liku seisundiga operaator soovida rakendada liialt kõrgeid hindu. kindlaks teha, millised oleksid konkurentsile rajatud turu olemasolul võinud olla konkurentsihinnad. (6) Teatavate asjaolude korral võib komisjon sellist analüüsi liialt kõrge hinna määratlemisel arvesse võtta. 106. Euroopa Kohus on liialt kõrge hinna määratlenud järgmi- selt: “liialt kõrge võrreldes pakutava teenuse majandusliku väärtusega”. (1) Lisaks sellele on Euroopa Kohus osutanud, et seda võib arvutada näiteks järgmiselt: Röövhinnapoliitika “Sellise liialt kõrge hinna võiks muu hulgas objektiiv- selt kindlaks määrata, kui selle arvutamisel oleks võima- lik võrrelda kõnealuse selle tootmiskulusid”. (2) toote müügihinda ja 107. Komisjon peab tegema kindlaks, mis on asjaomase toote tegelikud kulud. Seega on liialt kõrge hinna kindlakstege- mise jaoks äärmiselt oluline asjakohane kulujaotus. Näiteks kui ettevõte tegelev mitme tegevusega, siis tuleb asjaoma- sed kulud ja nende panus üldistesse kuludesse jaotada eri tegevuste vahel. Kui selle üle tekib vaidlusi, võib komisjonil olla otstarbekas määrata kindlaks nõuetekohane kulude jao- tamise metoodika. 108. Euroopa Kohus on märkinud, et liialt kõrge hinna määratlemisel võib arvesse võtta ühenduse õigusnorme, sektori ette millega hinnakujunduspõhimõtted. (3) konkreetse nähakse 109. Lisaks sellele võib liialt kõrgete hindade näitajana kasutada ka võrdlust muude geograafiliste piirkondadega: Euroopa Kohus on leidnud, et võimaluse korral võiks võrrelda turgu valitseva ettevõtte rakendatavaid hindu hindadega konku- rentsile avatud turgudel. (4) Sellise võrdluse põhjal saaks hinnata, kas turgu valitseva ettevõtte nõutavad hinnad on õiglased või mitte. (5) Teatavate asjaolude korral, kui võrd- lusandmeid ei ole saada, on reguleerivad asutused püüdnud (1) Kohtuasi 26/75, General Motors Continental v. komisjon [1975] ECR 1367, lõige 12. (2) Kohtuasi 27/76, United Brands Company ja United Brands Continen- tal BV v. komisjon [1978] ECR 207. Joonealuses märkuses osutatud Ahmed Saaed, lõige 43. (3) (4) Kohtuasi 30-87, Corinne Bodson v. Pompes funèbres des régions libé- rées [1988] ECR 2479. Vt ka: Liidetud kohtuasjad 110/88, 241/88 ja 242/88 François Lucazeau ja teised v. Société des Auteurs, Compositeurs et Editeurs de Musique (SACEM) ja teised [1989] ECR 2811, lõige 25: “Kui turgu valitseva seisundiga ettevõte kehtestab oma teenuste eest tasu, mis on märkimisväärselt kõrgem kui muudes liikmesriikides ja kui tasude tasemeid on võrreldud pidevalt, tuleb erinevust pidada tõendiks turgu valitseva seisundi ärakasutamisest. Sellisel juhul peab kõnealune ettevõtja põhjendama erinevust toetudes objektiivsetele erinevustele asjaomase liikmesriikide olude ja kõigis teistes liikmes- riikides valitsevate tingimuste vahel. ” (5) Vt avatud võrgu pakkumise eeskirjad ja komisjoni soovitus vastasti- kuse sidumise kohta liberaliseeritud telekommunikatsiooniturul (EÜT L 73, 12. 3. 1998, lk 42 (soovituse tekst) ja EÜT C 84, 19. 3. 1998, lk 3 (teatis soovituse kohta)). 110. Röövhinnapoliitika esineb muu hulgas siis, kui turgu valit- sev ettevõte müüb kaupa või teenust alla omahinna pikema aja jooksul eesmärgiga hoida ära konkurentide turuletulek või kõrvaldada konkurent turult, võimaldades turgu valitse- val ettevõttel veelgi suurendada oma turuvõimu ja seega ka kogunevat kasumit. Sellised ebaõiglaselt madalad hinnad on vastuolus artikli 86 punktiga a. Selline probleem võib tek- kida näiteks juhul, kui konkureerivad erinevad telekommu- nikatsiooni infrastruktuuri võrgud ja kui turu valitsev ope- raator võib kippuda rakendama ebaõiglaselt madalaid hindu, et kõrvaldada konkurents teistelt (turuletulevate) inf- rastruktuuripakkujatelt. Üldiselt on kuritarvitava hinnaga tegemist siis, kui see on madalam turgu valitseva ettevõtte keskmistest muutuvatest kuludest või kui see on keskmis- test kogukuludest madalam ja moodustab osa konkurentsi- vastasest kavast. (7) Võrgutööstuste puhul ei kajasta eespool kirjeldatud reegli rakendamine võrgutööstuste majandus- likku reaalsust. 111. Selline reegel sätestati AKZO juhtumi puhul, kui Euroopa Kohus määratles keskmised muutuvkulud kui kulud, “mis muutuvad vastavalt toodetud kogustele” (8) ning põhjendas reeglit järgmiselt: “Turgu valitsev ettevõtja ei ole huvitatud selliste hindade rakendamisest muidu kui konkurentide kõrvaldamiseks, et ta saaks hiljem oma monopolistlikku seisundit kasutades hindu tõsta, sest iga müügitehinguga kaasneb kahjum, st püsikulude kogusumma (see tähendab kulud, mis jäävad samaks olenemata toodetud kogusest) ja vähemalt osa too- detud ühikuga seotud muutuvkuludest. ” 112. Selleks, et teenuse või teenuste rühmaga kasumlikult kau- belda, peab operaator kasutama hinnakujundusstrateegiat, mille puhul teenuse või teenuste rühma pakkumise sum- maarsed lisakulud kaetakse täiendavate tuludega, mida tee- nitakse kõnealuse teenuse või teenuste rühma pakkumise tulemusena. Kui turgu valitsev operaator määrab konkreet- sele tootele või teenusele hinna, mis on madalam kui selle teenuse pakkumise keskmine kogukulu, peaks operaator sellist hinda kaubanduslikult põhjendama: kui turgu valit- sev operaator saaks sellisest hinnakujundusest kasu ainult konkurendi või mitme siis, tema ühe kui (6) Näiteks vastastikuse sidumise tasude arvutamisel. Joonealuses märkuses 62 osutatud AKZO. (7) (8) AKZO, lõige 71. 272 ET Euroopa Liidu Teataja 08/1. kd seisund muutuks nõrgemaks, oleks tegemist kuritarvitami- sega. 113. Nagu Euroopa Kohus AKZO kohtuasjas märkis, peab komisjon määrama kindlaks hinna, millest madalama hinna puhul saaks ettevõte kasumit ainult juhul, kui ta muudaks ühe või mitme konkurendi seisundi nõrgemaks või kõrval- daks nad. Võrgutööstuste kulustruktuurid erinevad tavali- selt märkimisväärselt enamiku muude tööstuste omadest, sest võrgutööstustel on ühised ja jagatud kulud palju suu- remad. 114. Näiteks telekommunikatsiooniteenuste osutamise puhul võib teenuse muutuvkuludega võrdeline hind olla märki- misväärselt madalam kui hind, mida operaator vajab tee- nuse osutamise kulude katmiseks. AKZO testi kasutamiseks hindade puhul, mida operaator kasutab pikema aja jooksul ja mille põhjal operaator teeb oma investeerimisotsused, peaksid arvessevõetavad kulud hõlmama teenuse osutami- sega kaasnevaid kogukulusid. Olukorda analüüsides tuleb arvestada sobivat ajalist raamistikku, mille taustal tuleks kulusid analüüsida. Enamikul juhtudel on põhjust uskuda, et otstarbekas ei ole ei väga lühike ega ka väga pikk ajava- hemik. 115. Sellistel tingimustel peab komisjon sageli uurima teenuste osutamisega kaasnevaid keskmisi kulusid ning võib juhtu- da, et ta peab uurima keskmisi kaasnevaid kulusid pikema aja jooksul kui üks aasta. integreeritud turgu valitseva operaatori kontekstis käsitletakse seda teemat ning soovitatakse verti- kaalselt eri tegevusvaldkondade jaoks eraldi raamatupidamisarvestusi. Komisjon võib vajaduse korral nõuda, et turgu valitsev ette- võte esitaks eraldi auditeeritud majandusaasta aruanded, milles käsitletakse kõiki turgu valitseva ettevõtte tegevuse vajalikke aspekte. Eraldi raamatupidamisarvestuse olemas- olu ei taga siiski kuritarvitamiste puudumist: komisjon uurib vajadusel asjaolusid iga üksikjuhtumi puhul eraldi. 118. Teatavate tingimuste korral on hindade kokkusurumist või- malik tõendada, kui demonstreeritakse, et järelturu konku- rentidelt (sealhulgas võimalikelt turgu valitseva ettevõtte järelturu üksustelt) juurdepääsu eest nõutava hinna ja järel- turul võrguoperaatori poolt nõutava hinna vahe ei ole pii- sav, et võimaldada mõistlikult tulemuslikul järelturu teenu- seosutajal saada normaalset kasumit (v. a juhul, kui turgu valitsev ettevõte suudab demonstreerida, et tema järelturu üksus on erakordselt tulemuslik). (1) 119. Kui esile peaks kerkima üks nimetatud stsenaariumidest, peaksid järelturul olevad konkurendid tulema toime hin- dade kokkusurumisega, mis sunniks nad turult lahkuma. 116. Vajaduse korral aitavad avatud võrgu pakkumise eeskirjad ja komisjoni soovitused aruandlusnõuete ja läbipaistvuse kohta tagada artikli 86 tulemusliku rakendamise kõnealuses kontekstis. Diskrimineerimine Hindade kokkusurumine 117. Kui operaator on toodete või teenuste turul turgu valitsevas seisundis, võib hindade kokkusurumise puhul olla tegemist kuritarvitamisega. Hindade kokkusurumist on võimalik tõendada, kui demonstreeritakse, et turgu valitseva ettevõtte enda järelturul tegutsevad üksused ei suudaks hindade puhul, mida turgu valitseva ettevõtte eelturul tegutsev üksus nende konkurentidelt nõuab, kasumlikult tegutseda. Kahju- mit tootvat järelturu üksust on võimalik varjata, kui turgu valitsev operaator on kulud, mis oleks tulnud eraldada järel- turu toimingute katteks, eraldanud juurdepääsu operaatori- tele või muul moel sobimatult määranud organisatsioonisi- soovituses sesed raamatupidamise lahususe kohta vastastikuse sidumise üleandehinnad. Komisjoni 120. Turgu valitsev juurdepääsu pakkuja ei tohi diskrimineerida eri juurdepääsulepete osapoolte vahel, kui selline diskrimi- neerimine piiraks konkurentsi. Kui diskrimineerimine võib piirata või moonutada tegelikku või võimalikku konkurent- si, on igasugune eristamine juurdepääsu kasutamise, mitte tehingutest juurdepääsu pakkuja jaoks tulenevate erinevuste põhjal, vastuolus artikliga 86. Selline diskrimineerimine võib väljenduda erinevate tingimuste kehtestamises, sealhul- gas erinevate hindade kehtestamises või muus juurdepääsu- lepete eristamises, kui selline diskrimineerimine ei ole objek- tehniliste tiivselt põhjendatud näiteks kuludega või kaalutlustega või asjaoluga, et kasutajad tegutsevad eri tasanditel. Selline diskrimineerimine piirab tõenäoliselt (1) Komisjoni 18. juuli 1988. aasta otsus 88/518/EMÜ, Napier Brown/British Sugar (EÜT L 284, 19. 10. 1988, lk 41): erinevust töös- tuslike ja jaehindade vahel vähendati niivõrd, et hulgiostja, kelle pakendamistoimingud olid sama tõhusad nagu hulgitarnijal, ei suut- nud jaeturgu kasumlikult teenindada. Vt ka joonealuses märkuses 66 osutatud National Carbonising Company. 08/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 273 konkurentsi järelturul, millel juurdepääsu taotlev ettevõte soovis tegutseda, sest see võib piirata kõnealuse operaatori võimalust tulla turule või laiendada oma tegevust kõnealu- sel turul. (1) ja/või asjaomaste siseriiklike litsentsimistingimustega ……” (tingimusel, et sellised erinevused ei tulene konkurentsi- moonutustest). 121. Selline diskrimineerimine võib konkurentsi mõjutada ka siis, kui diskrimineeritakse tihedalt seotud järelturgude ope- raatorite vahel. Kui eksisteerib kaks selgelt eristatavat järel- tooteturgu ja üht toodet võiks lugeda teisega asendatavaks, kuid kahe toote hinnad on erinevad, võib diskrimineerimine nende kahe toote pakkujatelt nõutava hinna puhul vähen- dada olemasolevat või võimalikku konkurentsi. Näiteks kuigi tava- ja mobiiltelefoniteenused moodustavad praegu tõenäoliselt kaks eraldi tooteturgu, on tõenäoline, et need turud lähenevad. Kui mobiilsideoperaatoritelt nõutaks kõr- gemaid vastastikuse sidumise tasusid kui tavatelefoniope- raatoritelt, võib see kõnealust lähenemist takistada ja mõju- tab seega konkurentsi. Samasugune mõju konkurentsile võib esineda ka muudel telekommunikatsiooniturgudel. Kulupõhiste hindade määramise kohustust arvestades oleks sellist diskrimineerimist igal juhul raske õigustada. 122. Seoses hinnadiskrimineerimisega on artikli 86 punktiga c keelatud turgu valitseva ettevõtte ebaõiglane diskrimineeri- mine kõnealuse ettevõtte klientide vahel, (2) sealhulgas dis- krimineerimine klientide vahel selle põhjal, kas nad nõus- tuvad valitseva ettevõttega. kõnealuse kauplema ainult turgu 123. Vastastikust sidumist käsitleva direktiivi artiklis 7 on sätes- tatud, et: “eri kategooriatesse kuuluvate ja võrgu või teenuste pakku- mise luba omavate organisatsioonide suhtes kohaldatakse erinevaid sidumistariife ja -tingimusi, kui selliseid erinevusi saab objektiivselt põhjendada pakutava sidumise tüübi (1) Kui infrastruktuuri mahtu ei kasutata piisavalt, võib erinevate hindade kohaldamine juurdepääsu suhtes sõltuvalt eri järelturgude nõudlusest olla õigustatud niivõrd, kuivõrd selline eristamine võimaldab teata- vaid turge paremini arendada ja kui selline eristamine ei piira ega moonuta konkurentsi. Sellisel juhul analüüsib komisjon sellise hin- naeristamise üldist mõju kõigile järelturgudele. (2) Kohtuasi C-310/93 P, BPB Industries ja British Gypsum v. komisjon [1995] ECR I-865, lk 904, mida kohaldatakse BPB diskrimineerimise suhtes seotud kipsplaadituru klientide vahel. 124. Igal konkreetsel juhul tuleb teha kindlaks, kas sellised eri- nevused põhjendavad konkurentsimoonutisi. On oluline meeles pidada, et artiklites 85 ja 86 käsitletakse konkurent- si, mitte regulatiivseid küsimusi. Artikliga 86 ei saa nõuda, et turgu valitsev ettevõte kohtleks eri kategooriatesse kuu- luvaid kliente erinevalt, kui see ei tulene turutingimustest ja artikli 86 põhimõtetest. Vastupidi, artikliga 86 keelatakse turgu valitseval ettevõttel diskrimineerida sarnaste tehingute vahel, kui selline diskrimineerimine mõjutaks konkurentsi. 125. Igasugune diskrimineerimine seoses viivitused, juurdepääsuleppe aspektide või tingimustega võib olla kuritarvitamine. Dis- krimineerimine võib olla seotud selliste elementidega nagu hinnakujundus, juurdepääs, marsruutimine, (3) numeratsioon, olulistest nõuetest ulatus- likumad võrgu kasutamise piirangud ja kliendivõrkude and- mete kasutamine. Diskrimineerimine tuleb siiski kindlaks teha igal üksikjuhul eraldi. Diskrimineerimine on vastuolus artikli 86 sätetega olenemata sellest, kas see tuleneb konk- reetse juurdepääsuleppe tingimustest või kaasneb nendega. tehniline 126. Kõnealuses kontekstis on võrguoperaatorid kohustatud kohtlema sõltumatuid kliente sama moodi kui oma tütaret- tevõtteid või järelturu üksuseid. Kliendi olemus ja tema nõudmised võivad mängida olulist rolli tehingute võrrelda- vuse kindlaksmääramisel. Kui eri taseme (näiteks hulgi- ja jaekaubanduse) klientide suhtes kehtivad erinevad hinnad, ei pruugi tegemist olla diskrimineerimisega. 127. Tulenevalt juurdepääsu tehnilise konfiguratsiooni olulisu- sest juurdepääsu kontekstis, võivad seoses sellega kerkida esile diskrimineerimisega seotud küsimused. juurdepääsuga seotud Juurdepääsu tehnilise keerukuse aste: keskjaama tüübi või võrguhierarhia “taseme” piirangud või selle keskjaama tehnilised omadused mõjutavad otseselt konkurentsi. Tegemist võib olla vahenditega, mis on kasu- tatavad ühenduse või liidesetüübi ja juurdepääsu taotlevale poolele kättesaadava teenusetüübi kindlaksmääramiseks kasutatud signaalimissüsteemide jaoks (nt taipvõrkude vahendid). (3) See tähendab korrespondentvõrguoperaatorite soovituslik loetelu. 274 ET Euroopa Liidu Teataja 08/1. kd Ühenduspunktide arv ja/või asukoht: nõue koondada ja levi- tada konkreetsete alade liiklust pigem vahetult asjaomast ala teenindavas keskjaamas kui võrguhierarhia kõrgemal tasan- dil võib olla oluline. Juurdepääsu taotlev pool kannab täien- davaid kulusid kas seetõttu, et pakub linke oma keskjaamast kaugemal või seetõttu, et peab maksma kõrgemaid edasta- mistasusid. Võrdne juurdepääs: juurdepääsu taotleva poole klientide või- malus kasutada juurdepääsu pakkuja teenuseid sama valita- vate numbrite arvuga kui seda teevad juurdepääsu pakkuja kliendid, on konkurentsile rajatud telekommunikatsiooni oluline element. Objektiivsed põhjendused 128. Põhjendused võivad hõlmata tegureid, mis on seotud juur- depääsu pakkujale kuuluva võrgu tegeliku tööga või litsent- simistingimustega, mis on kooskõlas näiteks intellektuaal- omandi õiguste sisuga. 2. 3. Ü h i s e t u r g u v a l i t s e v a s e i s u n d i k u r i t a r v i t a m i n e 129. Ühise turgu valitseva seisundi puhul (vt punkt 76 ja järgmi- sed) võib ühe või mitme ühiselt turgu valitseva seisundiga ettevõtte käitumine olla kuritarvitav ka siis, kui teised selli- selt ei käitu. 130. Kui ükski operaator ei ole nõus võimaldama juurdepääsu ja kui keeldumisel ei ole tehnilisi ega kaubanduslikke põhju- seid, võiks tulenevatele lisaks konkurentsieeskirjadest parandusmeetmetele eeldada, et riikide reguleerivad asutu- sed lahendavad probleemi andes ühele või mitmele ettevõt- tele korralduse pakkuda juurdepääsu asjaomaste avatud võrgu pakkumist reguleerivate direktiivide tingimuste või siseriiklike õigusnormide kohaselt. mõlema leppeosalise ainuõiguste kaudu. Lisaks sellele, kui ühel leppe osalisel on turgu valitsev seisund, võivad juurde- pääsuleppe tingimused tuua kaasa kõnealuse turgu valitseva seisundi tugevnemise või laienemise seotud turule või see võib ebaõiglaste tingimuste kehtestamise kaudu tähendada turgu valitseva seisundi ebaseaduslikku ärakasutamist. 132. Kui juurdepääsuleppe puhul on juurdepääs põhimõtteliselt piiramatu, ei ole tõenäoliselt tegemist artikli 85 lõike 1 tähenduses konkurentsi piirava leppega. Ühele ettevõttele juurdepääsu pakkuvate lepete ainuõiguse kohustused piira- vad tõenäoliselt konkurentsi, sest nad piiravad teiste ettevõ- tete juurdepääsu infrastruktuurile. Enamiku võrkude maht on suurem kui ühel ainsal kasutajal tõenäoliselt vaja on ja seepärast on selline olukord telekommunikatsioonisektoris tavaline. 133. Juurdepääsulepetel võib olla märkimisväärne konkurentsi soodustav mõju, sest nad võivad parandada juurdepääsu järelturule. Vastastikuse sidumise kontekstis on juurdepää- sulepped teenuste ja infrastruktuuri koostalitlusvõime jaoks esmatähtsad ning suurendavad seega konkurentsi teenuste järelturul, mis hõlmab tõenäoliselt suuremat lisandväärtust kui kohalik infrastruktuur. 134. Teatavatel juurdepääsulepetel või nende tingimustel võib siiski olla ilmselt konkurentsivastane mõju. Juurdepääsule- pete abil võib näiteks: a) kooskõlastada hindu; b) jagada turge; c) kõrvaldada turult kolmandad isikud; (1) d) vahetada lepinguosaliste vahel tundlikku äriinformat- siooni. 135. Hindade kooskõlastamise oht on telekommunikatsiooni- sageli moodustavad sektoris terav, eriti sest 3. Juurdepääsulepped (artikkel 85) 131. Juurdepääsulepetes sisalduvatel või neist tulenevatel piiran- gutel võib olla kaht selgelt eristatavad liiki mõju: juurdepää- suleppe kahe poole vahelise konkurentsi piiramine või kol- mandate isikute konkurentsi piiramine, näiteks ühe või (1) Komisjoni 21. septembri 1994. aasta otsus 94/663/EÜ, Night Servi- ces (EÜT L 259, 7. 10. 1994, lk 20); komisjoni otsus 94/894/EÜ, vt joonealune märkus 48. 08/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 275 sidumistasud 50 % või veelgi suurema osa pakutavate tee- nuste kogumaksumusest ning tavaliselt on vastastikune sidumine turgu valitseva operaatoriga vajalik. Selliste asja- olude korral on hinnakonkurentsi ulatus piiratud ja hindade kooskõlastamise oht (ja selle tõsidus) vastavalt suurem. 136. Lisaks sellele võivad võrguoperaatorite vahelised vastasti- kuse sidumise lepped olla teatavate asjaolude korral vahen- diks, mille abil juurdepääsu pakkuv võrguoperaator ja juur- depääsu taotlev võrguoperaator jagavad võrku, mitte ei tekita nendevahelist võrgualast konkurentsi. 137. Liberaliseeritud telekommunikatsioonikeskkonnas jälgivad eespool kirjeldatud konkurentsipiiranguid siseriiklikud ametiasutused ja komisjon vastavalt konkurentsieeskirjade- le. Kui mõni osapool kannatab konkurentsivastase käitu- mise tõttu, ei mõjuta siseriiklikud õigusnormid tema õigust kaevata komisjonile. Artikli 85 lõike 1 reguleerimisalasse klauslid jäävad 138. Komisjon on määranud kindlaks teatavat liiki piirangud, mis tõenäoliselt rikuvad asutamislepingu artikli 85 lõike 1 sätteid ja nõuavad seega eraldi erandeid. Valdavalt on selli- sed klauslid seotud juurdepääsu kaubandusliku raamisti- kuga. 139. Telekommunikatsioonisektoris on vastastikuse sidumisega lahutamatult seotud asjaolu, et lepinguosalised saavad oma konkurentide kohta teatavat klientide ja liikluse kohta käi- vat teavet. Selline teabevahetus võib mõningatel juhtudel mõjutada asjaomaste ettevõtete konkurentsikäitumist ning pooled võivad seda lihtsalt ära kasutada kuritahtlikult koos- kõlastatud tegevuseks, näiteks turu jagamiseks. (1) Vastasti- kust sidumist käsitlevas direktiivis nõutakse, et vastastikust sidumist taotlevalt organisatsioonilt saadud teavet võib kasutada ainult sel eesmärgil, milleks see on saadud. Kon- kurentsieeskirjade ja vastastikust sidumist käsitlevate direk- kehtestama tiivide operaatorid täitmiseks peavad (1) Kohtuasi T-34/92, Fiatagri UK ja New Holland Ford v. komisjon Ford [1994] ECR II-905; kohtuasi P, New Holland C-8/95 28. mai 1988. aasta otsus, seni esitamata; kohtuasi T-35/92, John Deere v. komisjon [1994] ECR II-957; kohtuasi C-7/95 P, John Deere v. komisjon, 28. mai 1988. aasta otsus, seni esitamata. (Kohtuasjad seoses taotlustega, mis on esitatud komisjoni 17. veeb- ruari 1992. aasta otsuse suhtes 92/157/EMÜ, UK Agricultural Trac- tor Registration Exchange) (EÜT L 68, 13. 3. 1992, lk 19). komisjon, v. kaitsemeetmed, et tagada konfidentsiaalse teabe avaldamise ainult neile asjaomaste ettevõtete osadele, mis on seotud vastastikuse sidumise leppe sõlmimisega, ja tagada, et tea- vet ei kasutata konkurentsipõhimõttega vastuolus olevatel eesmärkidel. Kui sellised kaitsemeetmed on täielikud ja toi- mivad nõuetekohaselt, ei tohiks lihtsad vastastikuse sidu- mise lepped põhimõtteliselt kuuluda artikli 85 lõike 1 regu- leerimisalasse. 140. Ainuõigust käsitlevaid kordi, mille puhul suunatakse näiteks liiklus ainult läbi ühe või mõlema lepinguosalise telekom- munikatsioonivõrgu, mitte muude osapoolte võrkude, kel- lega on sõlmitud juurdepääsulepped, tuleb analüüsida artikli 85 lõike 3 põhjal. Kui sellist marsruutimist ei põh- jendata, keelatakse sellised klauslid. Sellised ainuõiguslik- kuse klauslid ei moodusta siiski vastastikuse sidumise lepete lahutamatut osa. 141. On äärmiselt ebatõenäoline, et juurdepääsulepped, mille sõlmimise eesmärk on vastuolus konkurentsipõhimõtetega, vastaksid artikli 85 lõike 3 kohase individuaalse erandi kri- teeriumidele. 142. Lisaks sellele võivad juurdepääsulepped mõjutada turu kon- kurentsi struktuuri. Kohalikud juurdepääsutasud moodus- tavad sageli märkimisväärse osa juurdepääsu taotleja poolt lõppkasutajatele pakutavate teenuste koguhinnast ja seega jääb hinnakonkurentsile vähe ruumi. Tulenevalt sellise pii- ratud konkurentsi kaitsmise vajadusest pöörab komisjon juurdepääsulepete kontrollimisele erilist tähelepanu arves- tades nende tõenäolist mõju asjaomastele turgudele, taga- maks et selliseid leppeid ei kasutata varjatult või kaudselt lõpptarbijatelt nõutavate hindade fikseerimiseks või koos- kõlastamiseks, mis oleks üks tõsisemaid asutamislepingu artikli 85 sätete rikkumisi. (2) Eriti tuleb sellele tähelepanu pöörata oligopoolsetel turgudel. 143. Lisaks sellele piiravad konkurentsi ka diskrimineerimist sisaldavad klauslid, mille tulemusena tõrjutakse kõrvale kol- mandad isikud. Kõige olulisem on diskrimineerimine seo- ses hindade, kvaliteedi või muude juurdepääsu kaubandus- likult märkimisväärsete kahjustab juurdepääsu taotlevat osapoolt ja mille eesmärk on tavali- selt juurdepääsu pakkuja toimingute ebaõiglane soosimine. aspektidega, mis (2) Kohtuasi 8/72, Vereniging van Cementhandelaaren v. komisjon [1972] ECR 977; kohtuasi 123/85, Bureau National Interprofessionnel du Cognac v. Clair [1985] ECR 391. 276 ET Euroopa Liidu Teataja 08/1. kd 4. Mõju liikmesriikidevahelisele kaubandusele turu struktuuri põhjustades tagasilööke liikmesriikidevahe- lisele kaubandusele. 148. Kõnealuse valdkonna juhtumid, mis puudutavad artikli 86 reguleerimisalasse kuuluvaid küsimusi, on tõenäoliselt seo- tud kas juurdepääsulepete kuritarvitavate klauslitega või sel- lega, et keeldutakse juurdepääsuleppe sõlmimisest rahulda- vatel tingimustel või üldse. Seega on eespool loetletud kriteeriumid, mille põhjal saab kindlaks teha, kas juurdepää- sulepe võib mõjutada liikmesriikidevahelist kaubandust, samaväärselt olulised ka siin. JÄRELDUSED 149. Komisjon leiab, et konkurentsieeskirjad ja sektorispetsiifili- sed õigusnormid moodustavad ühtse meetmete kogumi, mille eesmärk on tagada ühenduse telekommunikatsiooni- turgude jaoks liberaliseeritud ja konkurentsile rajatud turu- keskkond. 150. Võttes kõnealuses sektoris meetmeid, püüab komisjon väl- tida menetluste tarbetud kordamist eelkõige seoses konku- reguleerivate rentsimenetluste menetlustega, mis on sätestatud avatud võrgu pakkumise raamistiku alusel. siseriiklike/ühenduse ja 151. Kui toetutakse konkurentsieeskirjadele, kaalub komisjon, millised turud on asjaomased ning rakendab artiklite 85 ja 86 sätteid kooskõlas eespool sätestatud põhimõtetega. 144. Nii artikli 85 kui ka artikli 86 rakendamine eeldab mõju liikmesriikidevahelisele kaubandusele. 145. Selleks et kokkulepe mõjutaks liikmesriikidevahelist kau- bandust, peab komisjonil olema võimalik “teatava hulga objektiivsete õiguslike või faktiliste asjaolude alusel piisava tõenäosusega ette näha, et kõnealune kokku- lepe võib otseselt või kaudselt mõjutada liikmesriikidevahe- lise kaubanduse struktuuri”. (1) Iga kokkuleppes sisalduv konkurentsipiirang ei pruugi kau- bandust mõjutada, (2) kui seda teeb leping tervikuna. 146. Telekommunikatsioonisektori juurdepääsulepete puhul kaalub komisjon lisaks otsesele mõjule, mida konkurentsi- piirangud avaldavad juurdepääsuturgude riikidevahelisele kaubandusele, ka mõju riikidevahelisele kaubandusele tele- kommunikatsiooniteenuste järelturul. Komisjon kaalub ka seda, kuivõrd tõenäoliselt võib selline kokkulepe muuta konkreetse geograafilise turu suletuks, takistades seega juba teistes liikmesriikides tegutsevate ettevõtete konkureerimise sellisel geograafilisel turul. 147. Telekommunikatsioonivaldkonna juurdepääsulepped mõju- tavad tavaliselt liikmesriikidevahelist kaubandust, sest võrgu vahendusel pakutavate teenustega kaubeldakse kogu ühen- duses ning juurdepääsulepped võivad reguleerida teenuse- pakkuja või operaatori suutlikkust osutada konkreetset tee- nust. Ka siis, kui tegemist on valdavalt siseriiklike turgudega, nagu nad liberaliseerimise praeguses etapis reeglina on, mõjutab turgu valitseva seisundi kuritarvitamine tavaliselt (1) Kohtuasi 56/65, STM [1966] ECR 235, lk 249. (2) Kohtuasi 193/83, Windsurfing International v. komisjon [1986] ECR 611