title: QUESTION ECRITE no 2740/98 de Ana PALACIO VALLELERSUNDI à la Commission. Candidature des titulaires du diplôme espagnol d'"ingenerio técnico" aux concours de la catégorie A/LA de la fonction publique européenne

eurovoc_concepts:
European civil service
Germany
Spain
action for annulment (EU)
competition (EU)
engineer
professional experience
recognition of diplomas
recognition of studies

text: 8. 4. 1999 FR Journal officiel des CommunautØs europØennes C 96/141 c) rationalisation de la transhumance; d) mesures de soutien des laboratoires d(cid:146)analyse des caractØristiques physico-chimiques du miel; e) collaboration avec des organismes spØcialisØs dans la rØalisation des programmes de recherche appliquØe en matiŁre d(cid:146)amØlioration qualitative du miel. Afin de pouvoir bØnØficier du cofinancement, les (cid:201)tats membres doivent effectuer une Øtude sur la structure du secteur de l(cid:146)apiculture sur leur territoire tant au niveau de la production que de la commercialisation. La CommunautØ participe au financement des programmes nationaux (cid:224) concurrence de 50 % des dØpenses supportØes par les (cid:201)tats membres. Il est prØvu que la Commission prØsente au Parlement europØen et au Conseil tous les trois ans un rapport sur l(cid:146)application de la rØglementation. (cid:192) ce stade, le Conseil estime que la rØglementation prØcitØe reprØsente un juste Øquilibre entre les contraintes budgØtaires et les besoins les plus urgents dans le secteur de l(cid:146)apiculture. (1) JO L 173 du 1. 7. 1997, p. 1. (2) JO L 319 du 21. 11. 1997, p. 4. (1999/C 96/201) QUESTION (cid:201)CRITE E-2735/98 posØe par Christine Oddy (PSE) (cid:224) la Commission (1er septembre 1998) Objet: ThalassØmie La Commission entend-elle proposer une campagne de sensibilisation (cid:224) l(cid:146)importance du dØpistage de la thalassØmie, pathologie sanguine d(cid:146)origine gØnØtique particuliŁrement frØquente chez les personnes originaires d(cid:146)Asie dont les ancŒtres provenaient du sous-continent indien? Une simple prise de sang permet d(cid:146)identifier les porteurs de cette maladie, pour laquelle il n(cid:146)existe pas de traitement efficace et qui peut entra(cid:238)ner le dØcŁs prØmaturØ? RØponse donnØe par M. Flynn au nom de la Commission (2 octobre 1998) La Commission est au courant que la thalassØmie, pathologie sanguine hØrØditaire, touche des personnes originaires d(cid:146)Asie mØridionale mais aussi des descendants de personnes venant de GrŁce, du Proche-Orient et d(cid:146)Afrique. La proposition de programme d(cid:146)action communautaire concernant les maladies rares (1), actuellement soumise (cid:224) une procØdure lØgislative, envisage entre autres actions Øventuelles, une information concernant les maladies rares et la promotion de groupes de soutien de patients et de membres de leurs familles. Une fois ce programme adoptØ, la question de la sensibilisation du public aux fins du dØpistage de la thalassØmie sera ØtudiØe dans ce cadre. (1) COM(98) 232 final. (1999/C 96/202) QUESTION (cid:201)CRITE E-2740/98 posØe par Ana Palacio Vallelersundi (PPE) (cid:224) la Commission (3 septembre 1998) Objet: Candidature des titulaires du dipl(cid:244)me espagnol d(cid:146)«ingenerio tØcnico» aux concours de la catØgorie A/LA de la fonction publique europØenne ConsidØrant › que le commissaire europØen Liikanen a indiquØ dans sa rØponse du 10 fØvrier 1998 (cid:224) la question Øcrite E-4186/97 (1) de Mme BÆrbara D(cid:252)hrkop D(cid:252)hrkop que la Commission acceptait, aux concours de la catØ- gorie A/LA de la fonction publique europØenne, les dipl(cid:244)mes allemands d(cid:146)une durØe minimale obligatoire de huit semestres;


title: PREGUNTA ESCRITA n. 2751/98 del Hiltrud BREYER a la Comisión. Seguridad de los niños en los aviones

eurovoc_concepts:
Rhineland-Palatinate
air safety
child
civil aviation
research
safety device

formats: html pdf print

text: C 118/134 Diario Oficial de las Comunidades Europeas ES 29. 4. 1999 Teniendo en cuenta estas consideraciones y la informaci(cid:243)n remitida por Sus Seæor(cid:237)as, la Comisi(cid:243)n se dirigirÆ a las autoridades neerlandesas con el fin de informarse sobre el alcance de la Ley y las instrucciones en cuesti(cid:243)n (koppelinswet). (1) VØase la sentencia de 8 de abril de 1976, asunto C-48/75, (Royer), Rec. 1976, p. 497. (1999/C 118/166) PREGUNTA ESCRITA E-2746/98 de Caroline Jackson (PPE) a la Comisi(cid:243)n (3 de septiembre de 1998) Asunto: Actitud de la UE ante la situaci(cid:243)n de los derechos humanos en Trinidad y Tobago Segœn informaciones, Trinidad y Tobago se ha retirado de la Comisi(cid:243)n americana de derechos humanos. ¿Puede la Comisi(cid:243)n indicar si ello tendrÆ repercusiones en cuanto al estatuto de Trinidad y Tobago como uno de los pa(cid:237)ses ACP que recibe ayuda de la UE? Respuesta del Sr. Pinheiro en nombre de la Comisi(cid:243)n (30 de septiembre de 1998) La Comisi(cid:243)n entiende que Trinidad y Tobago ha depositado recientemente un instrumento jur(cid:237)dico cuyo efecto serÆ su retirada del Convenio Americano sobre los derechos humanos a partir del 26 de mayo de 1999. Su prop(cid:243)sito parece ser reducir la posibilidad de largos procedimientos de recurso que bloqueen la potestad de las autoridades de Trinidad y Tobago para ejecutar la pena de muerte, dentro de su estrategia de endurecimiento de la lucha contra el crimen. La Comisi(cid:243)n estÆ preocupada por este hecho y ha participado en gestiones de la Uni(cid:243)n para persuadir a las autoridades de que no adopten tales medidas. Por el momento, sin embargo, la Comisi(cid:243)n no considera que las actuaciones de Trinidad y Tobago deban tener incidencia en su condici(cid:243)n de Estado ACP ni en el programa actual de ayuda al desarrollo. (1999/C 118/167) PREGUNTA ESCRITA E-2751/98 de Hiltrud Breyer (V) a la Comisi(cid:243)n (3 de septiembre de 1998) Asunto: Seguridad de los niæos en los aviones 1. ¿EstÆ al corriente la Comisi(cid:243)n de que, ya en el mes de agosto de 1992, el Servicio de Control TØcnico (T(cid:220)V) de Renania demostr(cid:243), mediante un test realizado con muæecos que imitaban a niæos, que la utilizaci(cid:243)n de los cinturones en bucle («loop belt») para niæos constituye un peligro mortal? 2. ¿EstÆ al corriente la Comisi(cid:243)n de que, el 1 de abril del presente aæo, las autoridades europeas de aviaci(cid:243)n prescribieron, mediante el Reglamento «JAR-OPS1», la utilizaci(cid:243)n de los cinturones en bucle a las compaæ(cid:237)as aØreas de los Estados miembros a pesar de que estÆn prohibidos en los Estados Unidos desde hace tiempo? ¿QuØ medidas inmediatas va a adoptar la Comisi(cid:243)n para evitar el peligro mortal que representan para 3. los niæos los cinturones en bucle? ¿CuÆndo va a garantizar la Comisi(cid:243)n la obligatoriedad de la utilizaci(cid:243)n de diferentes sistemas de 4. sujeci(cid:243)n, en funci(cid:243)n de la edad, para los niæos, en los aviones? ¿Ha facilitado la Comisi(cid:243)n fondos para el desarrollo de estos sistemas de sujeci(cid:243)n? En caso 5. afirmativo, ¿a cuÆnto ascienden los fondos? En caso negativo, ¿por quØ no?


title: Kommissionens rapport till rådet och Europaparlamentet - Mervärdesskatteuppbörd och kontrollförfaranden som tillämpas i medlemsstaterna - Kommissionens tredje rapport [artikel 12 i förordning (EEG, Euratom) nr 1553/89]

eurovoc_concepts:
EU Member State
VAT
fraud
tax evasion
tax inspection

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION * * TS- -k ir ir Bryssel den 03. 09. 1998 KOM(1998) 490 slutlig KOMMISSIONENS RAPPORT TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET Mervärdesskatteuppbörd och kontrollförfaranden som tillämpas i medlemsstaterna Kommissionens tredje rapport [artikel 12 i förordning (EEG, Euratom) nr 1553/89] INNEHÅLLSFÖRTECKNING 1. INLEDNING 2. BEDRÄGERI OCH OEGENTLIGHETER. 2. 1. Olika typer av bedrägerier 2. 2. Riskbranscher 3. KONTROLL 3. 1. Sammanhang och definition 3. 2. Kontroll: ett avgörande avskräckningsmedel i kampen mot bedrägerier 3. 3. Administrationen av kontrollen 3. 3. 1. Riskanalys 3. 3. 2. Bedrägeriförebyggande åtgärder 3. 4. Kontroll-och undersökningsmetoder 3. 4. 1. Kontrollteknik 3. 4. 2. Sektorsvis kontroll 3. 4. 3. Kontrollbehörighet , 3. 4. 4. Undersökningar i fall av organiserat bedrägeri 3. 5. Indrivning 4. SLUTSATSER J. Ou 2 3 5 6 6 7 9 9 11 12 12 14 15 16 17 19 -1 INLEDNING 1. I artikel 12. 3 i förordning 1553/891 föreskrivs att "kommissionen skall vart tredje år upprätta en rapport om de förfaranden som tillämpas i medlemsstaterna och om eventuella förbättringar som övervägs. " Denna rapport är den tredje som upprättas av kommissionen. Den första publicerades 1992 och den andra 19952. De olika instanser som ägnar sig åt administration av mervärdesskatt har under de senaste åren alltmer koncentrerat sig på problem i samband med kontrollverksamhet och bedrägeribekämpning. De ekonomiska intressen som står på spel är betydande: mervärdesskatten är gemenskapsbudgetens största inkomstpost, även om dess relativa andel minskar stadigt. Den utgör även en av de viktigaste inkomstposterna i medlemsstaternas offentliga finanser. Vidare betonades redan i den andra rapporten att lägre uppbörd av inkomster och därigenom bortfall i mervärdesskatteresursen måste kompenseras med ett ökat krav på BNI-resursen, vilket förändrar de relativa andelarna för mervärdesskatte- och BNI- finansieras av alla resursema. Det ytterligare utnyttjandet av BNl-resurserna medlemsstaterna. Bristande effektivitet i en enda medlemsstats mervärdesskatteuppbörd får konsekvenser för alla de andra medlemsstaterna. Både medlemsstaterna och kommissionen är därför skyldiga att uppmärksamt övervaka utvecklingen av bedrägerier och främja initiativ för att förbättra och stärka förebyggande och bekämpning av skattebedrägerier. Av de upplysningar som finns tillgängliga kan man inte dra några kategoriska slutsatser om skattebedrägerier - särskilt inte några kvantitativa slutsatser - men man kan ändå i viss mån påvisa omfattningen och storleken på bedrägerierna, samt vissa allmänna principer vad gäller bedrägeribekämpning. Efter en kortfattad översikt över de grundläggande idag utmärker mervärdesskattebedrägerierna ges i rapporten en sammanfattning av de erfarenheter och de grundläggande principer som karakteriserar kontrollsystemen och deras utveckling mot att finna lösningar som kan förbättra och förstärka de bestämmelser som finns för bekämpning av ett fenomen som skadar mervärdesskattesystemets själva integritet på både gemenskapsnivå och nationell nivå. inslag som Eftersom det handlar om de uppbörds- och kontrollförfaranden avseende mervärdesskatt som tillämpas i medlemsstaterna, beaktas i denna rapport många olika slags arbeten och verksamheter som bedrivits i de olika instanserna. Bland alla dessa verksamheter har de huvudsakliga källorna för denna rapport varit följande: 1 Rådets förordning (KIXJ, Kuratom) nr 1553 av den 29 maj 1089 - liCJT I. 155/9-13, 7. 6. 1989. 2 Den första rapporten upprättades i februari 1992 (SKK(92)28() slutlig) och den andra i juli 1995 (K()M(95) 354 slutlig). \ °- 1. 2. 3. i den andra rekommendationerna De seminarier om mervärdesskatt som kommissionen organiserade som en följd rapporten enligt artikel 123 om av genomförandet av specialprogram för att minska de största riskerna. Slutsatserna från dessa seminarier återges i det särskilda arbetsdokumentet. Det kommittéarbete som anges i förordning 218/924 (SCAC et SCAF); De seminarier som organiserades inom ramen för Matthaeus-Tax5. 2. BEDRÄGERI OCH OEGENTLIGHETER För att man skall kunna tala om bedrägeribekämpning måste det finnas åtminstone en grundläggande definition av det fenomen som de nationella myndigheterna har att hantera. Men, när det handlar om skattebedrägerier bör det på förhand klargöras vad som förstås med begreppet "bedrägeri", bland annat beroende på de olika definitioner som används i medlemsstaterna6 och de olika språkliga problemen (ett belysande exempel: det engelska ordet "evasion" betecknar olagligt undanhållande av skatt, medan det franska ordet "evasion" motsvarar "fraude légale", vilket benämns "avoidance" på engelska och betecknar legal skatteplanering). I denna rapport förstås med bedrägeri all verksamhet som i direkt strid med rättsliga regler, eller genom olagligt missbruk av sådana regler, till en medveten underlåtenhet att på ett riktigt sätt fullgöra skattemässiga skyldigheter och som följaktligen innebär att inte hela skatteunderlaget beskattas och/eller att skatt inte betalas. leder Eftersom skattesystemen i allmänhet bygger på en rad skyldigheter (registrering av den redovisningsskyldige, bokföring, fakturering, deklarationer, osv) som bland annat syftar - "Kontroll- och revisionsförfaranden som gäller vissa särskilda verksamhetsområden" (byggbranschen, detaljhandeln, hotell-, restaurang- och kafébranschen), seminariet i Helsingfors den 8 och 9 juni 1995. -"Kontroll- och revisionsproblem inom bilbranschen", seminariet i Bryssel den 11 och 12 december 1995. - "Indrivning av mervärdesskatten och kontroll av företag som gör konkurs men "återuppstår" under annat namn (fenixföretag), skalbolag och företag som är inblandade i konkurser som framkallats i bedrägligt syfte", seminariet i Wien den 13 och 14 juni 1996. Rådets förordning (EEG) nr 218/92 av den 27 januari 1992 - EGT L 24, 1 februari 1992. 1 10 föreskrivs att kommissionen skall bistås av en "ständig kommitté för administrativt artikel samarbete inom mervärdesskatteområdet" (SCAC), inom vilken en "underkommitté för bedrägeribekämpning" (SCAF) inrättats för att mer direkt behandla frågor som rör skattebedrägeri och bekämpningen av denna form av bedrägeri. Framför allt följande Matthaeus Tax-seminarier avses: - "Problemen med mervärdesskattekontroll i textilsektorn", Crawley (Förenade kungariket), oktober 1995; - "Organiserandet av datoriserade kontroller", Malmö (Sverige), februari 1996; - "Kontroll av fakturor och bedrägeri i samband med fakturering", Madrid (Spanien), december 1996; - "Planläggning av mervärdcsskattckontroll", Luxemburg, september 1997. Se bilaga 16 i rapport 2, artikel 12. till att förebygga (potentiellt eller sannolikt) bedrägligt beteende, tar sig skatte bedrägerierna olika uttryck och är av tämligen skiftande betydelse. De kan omfatta allt från enkla förbiseenden av formella skyldigheter till straffbara handlingar som "skatte- undandragande", förfalskningar, förtigande av uppgifter, osv. I det följande bortses från mindre oegentligheter och misstag (vilka dock sammanlagt kan ge upphov till ett stort inkomstbortfall för statskassan) och tonvikten läggs istället på sådan verksamhet som syftar till att ge dess upphovsman otillbörliga skattefördelar (genom olagligt undandragande av skatteunderlag). När det gäller mervärdesskatt kan man konstatera att till följd av skattens själva konstruktion syftar bedrägerierna i allmänhet till att minska eller undanröja den skatteskuld som försäljningen ger upphov till och/eller att öka eller skapa en sådan avdragsgill skattefordran som inköp ger upphov till, i syfte att påverka det slutliga belopp som skall betalas eller återbetalas. 2. 1. Olika typer av bedrägerier Bedrägerimetoderna kan vara tämligen enkla, som till exempel att inte fakturera försäljning eller att dra av icke-avdragsgilla inköp, men även vara resultatet av mer komplicerad verksamhet (skapande av falska redovisningsskyldiga, missbruk av särskilda skatteordningar, missbruk av internationella handelsregler osv. ) som till och med omfattar flera redovisningsskyldiga, som till exempel i momskaruseller. tillgängliga uppgifter, bland annat den studie7 som underkommittén för Enligt bedrägeribekämpning (SCAF) genomfört, kan följande punkter rörande mervärdesskatte bedrägerier anföras: 1. 2. Genom de principer som ligger till grund för övergångsskatteordningen (framför allt skattebefrielse för handel med varor inom gemenskapen) har vissa typer av bedrägerier blivit lättare att genomföra eller fått större spridning. De tre särskilda systemen för beskattning i importlandet (nya bilar, distansförsäljning, inköp av icke skattskyldiga juridiska personer eller av skattebefriade personer) är ofta svåra att övervaka, vilket banar väg för sådana typer av missbruk eller bedrägerier som tidigare varit okända. De vanligast förekommande typerna av bedrägerier är de enklaste och mest direkta formerna av "undandragande" av skatt på försäljning och missbruk av avdragsmöjligheter (i SCAF:s undersökning utgör dessa 57 % av det berörda urvalet. ). På försäljningssidan utgörs denna typ av bedrägeri av underlåtenhet att utfärda fakturor, bristande registrering av försäljning och underlåtenhet att betala fakturerad mervärdesskatt. På inköpssidan förekommer oftast avdrag som inte motsvaras av någon faktura (ökning av den deklarerade avdragsgilla mervärdes skatten) och avdrag grundade på falska fakturor. Denna sista bedrägerimetod förekommer i många olika former, och nya metoder som är svåra att upptäcka Bland annat SCAF har genomfört en fullständig undersökning om mervärdesskattebedrägerier i Europa. Undersökningen omfattar 479 bedrägerifall (utvalda av medlemsstaterna bland de främsta bedrägerierna vad gäller belopp och metod), vilket totalt motsvarar ett skattebedrägeri på 573 miljoner ecu. Granskningen av dessa fall är särskilt detaljerad och grundar sig på flera parametrar (upplysningar om den skattskyldige, typer av bedrägerier, bedrägerimetoder, metoder för att upptäcka dem, samarbete osv. ), vilket gör det möjligt att få en tämligen god samlad bild. uppkommer kontinuerligt, som till exempel förfalskning av fakturor från företag som existerar (kopior, fotomontage, osv. ), skapande av fakturor från leverantörer som inte existerar och för fiktiva varor, skapande av fakturor från leverantörer som existerar men som inte känner till transaktionen, användning av samma faktura två gånger efter lämpliga ändringar, osv. 3. De typer av bedrägerier som omfattar de största beloppen per fall benämns i denna rapport "omfattande organiserad bedrägeriverksamhet", vilket omfattar följande: a) b) Bildandet av fiktiva bolag (med olika benämningar8) vars enda syfte är att med olika metoder olagligen undandra skatt (bildande av nya bolag som bedriver vanlig verksamhet men som försvinner innan den första deklarationen skall lämnas in och innan skatt skall betalas eller efter att ha erhållit återbetalningar på grundval av fiktiv verksamhet eller falska dokument, överföring av tillgångar före en i bedrägligt syfte genomförd konkurs för att undkomma skatt, skapande av kunder/leverantörer för att simulera transaktioner, osv). Denna typ av bolag finns både på nationell och internationell nivå. "Momskaruseller" som omfattar en lång kedja av (faktiska eller fiktiva) i syfte att för varje bolag för genomförande av affärstransaktioner, inblandat bolag erhålla en rad fördelar i samband med undandragande av mervärdesskatt (oberättigade avdrag eller återbetalningar) och samtidigt sopa igen spåren efter varorna (faktiska eller fiktiva) som till sist deklareras som exportvaror, men som i verkligheten säljs på svarta två skäl marknaden. Dessa huvudsakligen kopplade till internationell handel och handel inom gemenskapen: typer av bedrägerier är av följande i) ii) Systemet med beskattning i importlandet gör det möjligt att dra nytta av befrielsen från mervärdesskatt vid leveranser till andra medlemsstaterna eller vid export. De ökade svårigheterna för skatteförvaltningarna att upptäcka bedrägerier som "organiserats" utomlands. 4. Följande typer av bedrägerier är också vanligt förekommande: a) b) c) d) Underlåtenhet att registrera en transaktion (myndigheterna känner inte till att transaktionen ägt rum och den äger därför rum i den svarta sektorn av ekonomin). Felaktiga skattesatser tillämpas. Missbruk av det system som används vid handel mellan medlemsstaterna och vid import/export. Konkurser som framkallats i bedrägligt syfte (överföring av ett bolags tillgångar innan det går i konkurs i syfte att slippa betala mervärdesskatt). Olika benämningar används lör att beteckna denna typ av bolag som bildas i bedrägligt syfte men som samtidigt ger sken av att vara normala företag. Mland dessa märks lenixholag, skalbolag, spökbolag, taxibolag, vilande bolag, filtcrbolag, brevlädebolag, osv. 5. Följande iakttagelser, som kan vara av särskilt intresse vid kontroll och riskanalys (se kapitel 3), gjordes i det urval som SCAF undersökte: a) b) c) d) Endast ett litet fåtal av aktörerna var helt okända för myndigheterna (aktörer som i momsregistret) när bedrägeriet upptäcktes. inte var upptagna (Frivillig) strykning ur momsregistret sker ofta samma år som bedrägeriet äger rum. Nästan hälften av de näringsidkare som var inblandade i momskaruseller eller fiktiva bolag registrerades efter 1992. De flesta näringsidkare hade färre än 5 anställda och 20 % utgjordes av enmansbolag. 2. 2. Riskbranscher sig, förekommer bedrägerier Eftersom det handlar om en verksamhet som kontinuerligt anpassar sig till de förhållanden som den omges av och vars syfte alltid är att utnyttja de nya möjligheter som uppenbarar former. Bedrägerimetoderna skiljer sig åt mellan olika sektorer (byggbranschen, textil- och bilindustrin, restaurangbranschen, osv. ), verksamhetstyper (produktion, detalj- och partihandel, serviceverksamhet, massdistribution, osv. ) och beroende på den redovisningsskyldiges rättsliga ställning och vilken typ av redovisningsskyldig det rör sig om9. Det är dock möjligt att identifiera vissa branscher där risken för bedrägerier förefaller vara högre. i många skiftande I byggbranschen anses risken för bedrägerier vara hög på grund av branschens storlek och näringsidkarnas rörlighet, faktorer som gör den svår att kontrollera. Byggbranschen, inklusive reparation och underhåll av byggnader och varje annan kompletterande verksamhet, är ökänd för att dess aktörer underlåter att registrera transaktioner och underlåter att ta ut skatt på varor och tjänster. Detta gäller i synnerhet små och mycket små enskilda företag vars kunder utgörs av privatpersoner. För att kunna dölja intäkter och icke redovisad försäljning har följande tre metoder utvecklats: • • Svart arbete föredras av de kunder som inte är skyldiga att deklarera mervärdesskatt med tanke på den sänkning av priset som kan erbjudas (i allmänhet tämligen attraktivt för kunderna, som under alla omständigheter måste betala mervärdesskatt utan att åtnjuta någon avdragsrätt). Bedrägerier med hjälp av underleverantörer (Omfattar bland annat följande: falska fakturor för fiktiva transaktioner, schablonmässiga eller oöverskådliga fakturor, underleverantörer används av bolag som har säte utomlands och som inte är upptagna i momsregistret). • Bedrägerier genom felaktig redovisning av det material som använts och de priser som begärts (till exempel icke bokförda rabatter på inköp, fiktivt lager, skador och stölder). Beslutsprocessen i ett enkelt bolag skiljer sig från beslutsprocessen i ett aktiebolag, vars struktur omfattar förvaltnings- och kontrollorgan. Underlåtenhet att redovisa försäljning och därmed förknippat undanhållande av mervärdesskatt förekommer i allmänhet i alla delar av detaljhandeln, vilken kännetecknas av ett stort antal aktörer, ett stort antal små transaktioner, kontantbetalning samt kunder som är särskilt känsliga för slutpriset, oavsett hur stor mervärdesskatten är. Situationen är inte identisk i hela kategorin, utan åtskillnad måste göras beroende på till exempel försäljningssstrukturen (stora varuhus eller små butiker) eller typen av vara (varor där köparen begär registrering av köpet eller begär kvitto av andra skäl än skatteskäl, till exempel för att erhålla en garantihandling). En allmänt utbredd typ av bedrägerier i detaljhandeln är felaktig tillämpning av skattesatser. Denna typ är särskilt vanlig i "HOREKA"-branschen (HOtell, REstaurang och KAfé), särskilt i de medlemsstater där olika skattesatser tillämpas vid varuförsäljning (försäljning av varor som kunden tar med sig) och tillhandahållande av tjänster (servering på plats). Underlåtenhet att bokföra transaktioner är särskilt vanlig vid gatuförsäljning, säsongsbunden verksamhet och vid handel med begagnade bilar. Partihandeln förefaller vara särskilt utsatt för "omfattande organiserad bedrägeriverk samhet" (fiktiva näringsidkare, karuseller, osv. ). Målet med denna bedrägeriverksamhet är att saluföra "skattefria" varor som därmed kan erbjudas till konkurrenskraftigare priser. Dessa bedrägerier är ibland mycket omfattande och kan till och med ge upphov till betydande snedvridningar av konkurrensen. Fall av mycket stora bedrägerier på gemenskapsnivå har avslöjats inom branscher som kött och levande djur, textil, mobiltelefoner, audiovisuell utrustning, bilar och elektroniska komponenter, där varorna har ett högt förädlingsvärde och är lätta att transportera. Bilhandeln är särskilt utsatt för bedrägerier. Skillnaderna i mervärdesskattesatserna och i priserna på de nationella marknaderna samt det faktum att ett bilköp utgör en relativt stor investering för köparen skapar incitament att arrangera bedrägerier vars syfte är att flytta beskattningsorten. Branschen är också drabbad av omfattande bedrägerier av karuselltyp (tre återbetalningar av mervärdesskatt för ett och samma fordon kan vara tillräckligt för att täcka den totala kostnaden för fordonet). 3. KONTROLL 3. 1. Sammanhang och definition De olika kontrollsystemen i medlemsstaterna är resultatet av olika erfarenheter och flera till exempel administrativ organisation10 och administrativa andra faktorer som förfaranden, den rättsliga ramen11, den tekniska utrustningen, medlemsstaternas socioekonomiska struktur, osv. Medlemsstaternas erfarenheter när det gäller kontroll gör det dock möjligt att fastställa vissa allmänna principer som bör vägleda medlemsstaterna i arbetet med att förbättra 10 I vissa medlemsstater har mervärdcsskattckontrollen införlivats med eller kopplats till andra områden, som t. ex. direkta skatter, arbetsgivaravgifter, punktskatter och tullavgifter. Därigenom blir det lättare att upptäcka mervärdesskattebedrägericr som hänger ihop med bedrägerier inom andra sektorer. Mervärdesskatteförvaltningen knyts därför i de flesta medlemsstater i allt högre grad till andra skatteområden, såsom visats i tidigare rapporter enligt artikel 12. 1 ' Det nuvarande mervärdesskattesystemet kännetecknas av stora skillnader mellan medlemsstaterna vad gäller tillämpningen av momsbestämmelser. kontrollsystemens effektivitet och att anpassa förfarandena till en verklighet som snabbt utvecklas. Den verksamhet som berörs i denna rapport begränsar sig inte enbart till egentliga kontrollförfaranden (kontroll på plats, undersökningar, osv. ), utan omfattar även den verksamhet som föregår dessa (förebyggande, riskanalys, planering, fastställande av prioriteringar och annan verksamhet som syftar till att öka graden av frivilligt uppfyllande av skyldigheterna, osv. ) och som följer efter dem (faktisk indrivning av obetald skatt, vilket är en logisk följd av kontrollen och avgörande för att den skall ha en avskräckande effekt, och utvärdering av resultatet av den administrativa verksamheten. 3. 2. Kontroll: ett avgörande avskräckningsmedel i kampen mot bedrägerier Skatteplikten har alltid stått i konflikt med de enskildas önskan att kunna disponera en så stor del som möjligt av de inkomster och den förmögenhet som deras arbete lett till efter skatt, och det har således funnits en ständig konflikt mellan de rcdovisningsskyldigas och skattemyndigheternas intressen. Idag däremot är det en i hög grad accepterad princip på skatteområdet att syftet med varje skattesystem är att främja frivillig uppfyllelse12 av skatteplikten, det vill säga att främja korrekt självdeklaration och erläggande av skatt, utan att någon administrativ kontrollverksamhet först behöver bedrivas. Grundprincipen bygger på att det finns ett underförstått "kontrakt", enligt vilket de skatteskyldiga betalar skatt och staten tillhandahåller tjänster av hög kvalitet, bland annat effektivitet i arbetet med att avslöja näringsidkare som inte uppfyller sina skyldigheter. Beslutet att idka bedrägeri hänger bland annat, dock ej enbart, samman med sannolikheten för att bli avslöjad13 och sanktionernas art och omfattning. Hursomhelst utgör skattekontrollen, eller snarare risken för en skattekontroll, ett avgörande avskräckningsmedel för att upprätthålla en acceptabel nivå på uppfyllelsen av skatteplikten och följaktligen på skatteintäkterna. För att angripa bedrägeriproblemcn på ett riktigt sätt krävs således att risken att avslöjas höjs till "nästan 100%" och att kontrollförfarandena är tillförlitliga och effektiva (allt detta bör åtföljas av verkligt rättvisa och avskräckande sanktioner14 och av effektiva och snabba tvistförfaranden). 12 Det måste påpekas att nedanstående rekommendationer inte kan kompensera för alla brister som härrör från själva mekanismerna i det nuvarande mervärdesskattesystemet, som ofta är mycket sammansatta. Endast genom ett nytt mervärdesskattesystem (på grundval av de principer som föreslås i kommissionens arbetsprogram "Ett gemensamt momssystem - Ett program för den inre marknaden" (KOM(96) 328 slutlig) kommer det att bli möjligt att märkbart förbättra den frivilliga uppfyllelsen av skatteplikter och systemets kontrollerbarhet. 13 Ett beslut att inte uppfylla skatteplikten på ett korrekt sätt är i själva verket resultatet av komplicerade faktorer av olika slag och ursprung. Från ekonomisk synpunkt beror den omedelbara vinsten från bedrägeriet på det belopp som eventuellt kan stå på spel i framtiden, om bedrägeriet avslöjas. Andra hinder för att skatteplikten frivilligt skall uppfyllas kan vara det allmänna skattetrycket, graden av komplexitet och rättvisa i skattesystemet, förhållandena mellan myndigheterna och de skattskyldiga, svagheter i kontroll och sanktioner, graden av uppskattning över hur myndighetenia använder skattemedlen osv. 14 Vid Matthaeus-Tax-seminariet om "Sanktioner i mcrvärdesskatteärenden" (Viterbo - IT - december 1996) underströks sanktionssystemets betydelse (sanktionerna bör vara flexibla, effektiva och proportionerliga) för att få de skattskyldiga att självmant uppfylla sina skyldigheter. 7 Med tanke på det stora antalet näringsidkare, det ökande antalet deklarationer och de begränsade resurserna, tvingas myndigheterna göra ett urval av näringsidkare som skall kontrolleras. Detta gör det nödvändigt att urskilja följande två faser: 1. Först och främst måste en acceptabel kontrolltäckningsgrad fastställas (procent av de näringsidkare som kontrolleras under en referensperiod). Det är viktigt att tillse (till exempel för att kontrollera alla att en ökning av kontrollfrekvensen näringsidkare vartannat år) inte leder till att granskningarna reduceras till hastiga kontroller som begränsas till de formella aspekterna15. Ett sådant system skulle kraftigt minska kontrollens avskräckande effekt, särskilt när det gäller bedrägerier som kräver mer fördjupade kontroller för att avslöjas. som verkligen 2. När väl det antal näringsidkare som skall kontrolleras har fastställts måste det skall kontrolleras och enligt vilken bestämmas vilka prioritetsordning. Kontrollverksamheten blir effektivare ju bättre beslut som fattas. Det gäller att ge aktörerna känslan av att bedrägerierna "nästan med säkerhet" kominer att avslöjas. Beslutet påverkas bland annat av riskanalysen, som tack vare att vissa riskindikatorer definierats gör det möjligt för myndigheterna att rikta insatserna och att ange prioriteringar i kontrollarbetet. Kontrollverksamhetens effektivitet kan inte endast anges som antalet näringsidkare som faktiskt kontrollerats, utan verksamhetens multiplikatoreffekt måste också beaktas. Hederliga aktörer kan endast välkomna en kontrollverksamhet som återställer ett rättvist skatteuttag och rättvisa konkurrensförhållanden, som har störts genom bedrägerier. Skattebedragare (och nya potentiella skattebedragare i samma bransch, region eller på samma ort osv. ) får ökat medvetande om den övervakning myndigheterna bedriver och om den risk de löper att bedrägeriet avslöjas. Av detta skäl måste en korrekt utvärdering av kontrollverksamhetens effektivitet omfatta mer än själva beloppet av de bedrägerier som avslöjats och försöka beakta avskräckningseffekten. Flera nationella myndigheterna ger sin kontrollverksamhet, och i synnerhet resultaten av denna, stor publicitet. Kommissionen anser att den aktuella situationen kräver att myndigheterna i alla medlemsstater förbinder sig att uppnå följande två mål: Säkerställa högsta möjliga frivilliga uppfyllelse av skatteplikten. Förstärka kontrollverksamhetens avskräckande effekt, vilket innbeär att öka känslan av att bedrägerier "nästan med säkerhet" kommer att avslöjas. De viktigaste medlen för att nå detta mål utgörs av urvalet av skattepliktiga enligt vissa riskindikatorer samt multiplikatoreffekten av en uppenbart effektiv verksamhet. 15 Problemet är mer komplicerat än så för det berör de grundläggande principer som utgör grunden för kontrollsystemet och i synnerhet de kontrollmetoder som används. Faktorer som samordningen med kontrollen av direkta skatter, perioden som beaktas (ett eller flera år), omfattningen av varje kontroll, den fysiska kontrollen av lager, räkenskapsanalyser, formella kontroller osv. påverkar kraftigt hur lång tid en kontroll i genomsnitt tar att genomföra och således hur stort antal kontroller som kan genomföras med tillgängliga resurser. Det är av detta skäl som vissa medlemsstater har utvecklat flexibla förfaranden som syftar till att utnyttja resurserna på ett optimalt sätt och som gör det möjligt att anpassa metoden och kontrollens omfattning i vissa enskilda fall. 3. 3. Administrationen av kontrollen 3. 3. 1. Riskanalys Syftet med riskanalysen är att fastställa indikatorer, som gör det möjligt att rikta in kontrollerna bättre och sätta upp en prioriteringsordning för dem. Medlemsstaterna utnyttjar i allt högre utsträckning riskanalys och andra analystekniker med vilkas hjälp man i förväg med största möjliga sannolikhet kan avgöra var det förekommer bedrägerier och därigenom prioritera de olika kontrollverksamheterna inbördes. För detta krävs en systematisk och organiserad insamling av alla tillgängliga uppgifter, så att den allmänna referensramen och riskindikatorerna kan bestämmas. I fråga om sektorerna bygger analysen på makroekonomiska data (marknader, handelsflöden, import osv. ) som ytterligare preciseras och kompletteras med hjälp av uppgifter om operatörerna inom sektorn (storlek, organisation, kapital, omsättning, ekonomisk och finansiell ställning osv. ). För att man skall kunna rikta in utnyttjandet av de tillgängliga resurserna på effektivast möjliga sätt ter det sig önskvärt att det finns möjligheter att få en helhets bedömning av riskerna på samma bedrägerinivå (regionalt, lokalt osv. ) Analysen kan också kompletteras med varje annat slag av upplysningar: registrering, deklarationsuppgifter, resultat av kontroller16, samköming av uppgifter som lämnats till skattemyndigheten och sådana som har annat ursprung (branschföreningar, sociala organ, arbetsmarknadsorganisationer osv. ). När resultaten sprids till perifera nivåer eller kontrollenheter kan man slutligen tillföra de detalj upplysningar som finns på individuell nivå: i princip skall varje uppgift som direkt eller indirekt gäller redovisningsskyldiga samlas in och förvaras i individuella akter som upprättas av den enhet som ansvarar för kontrollen. Av alla dessa källor är kontrollresultaten utan tvekan de viktigaste, eftersom - särskilt då det gäller moms - oegentligheter vid transaktionerna med nödvändighet leder till kedje reaktioner hos leverantörer och kunder (som är redovisningsskyldiga). Andra viktiga element på individuell nivå kan vara begäran om återbetalning, uppgifter i statistiken över handelsutbytet inom gemenskapen, licenser och administrativa tillstånd, annonser, reklamerbjudanden osv. Vid fastställandet av riskelement riktas även skattekontrollanternas uppmärksamhet på vissa punkter som förtjänar särskild vaksamhet, t. ex. följande: • Affärstransaktioner som gäller varor med högt förädlingsvärde som är lätta att transportera (t. ex. elektroniska komponenter) eller sektorer där sannolikheten är stor för bedrägerier av typen "momskaruseller". • Företag som plötsligt utvecklar en betydande verksamhet, mätt i omsättning, trots att de är nybildade eller dittills bara hade begränsad eller obefintlig verksamhet och som lika plötsligt upphör med denna tidigare verksamhet. SCAF:s bedrägeriundersökning har visat att ett bra registreringssystem för uppgifter om bedrägerier är ett väsentligt instrument, som är av mycket stor betydelse for analysen av själva systemet och för att bedöma orsakerna till bedrägerierna. Genom att de nationella registreringssystemen är så heterogena till sin struktur är det för övrigt mycket svårt att skapa sig en allmän uppfattning om hur bedrägerierna utvecklas inom gemenskapen. Företag som deklarerar en betydande omsättning, samtidigt som de inte förfogar över motsvarande produktionsmedel. I detta fall, Uksom i det föregående, kan man anta att verksamheterna är rena skenverksamheter, men att de i stället ger möjlighet att utställa fakturor som kundföretaget kan utnyttja för att minska sina momsbetalningar eller få återbetalning17. • Företag som leds av personer med "bulvanprofil" (alltför unga eller alltför gamla, medellösa, med brottsregister osv. ). • Ursprunget till företagets innehav av tillgångar och företagets och dess ansvarigas tidigare historia. Det gäller t. ex. att kontrollera om företagsstrukturen kommer från ett annat "fågel fenix"-företag, som återuppstått ur askan (endast med ändring av firmanamnet eller bolagsformen) eller om vissa personer (VD, ansvariga osv. ) tidigare har varit inblandade i bedrägerihistorier. • Begäran om betydande återbetalning av moms, särskilt om företaget som begär detta är ett exportföretag eller gör leveranser inom gemenskapen. informationsteknik vid Att ha tillgång till flera uppgiftskällor och att använda behandlingen av dem är av avgörande betydelse i detta sammanhang18, och de flesta nationella förvaltningar har tillgång till eller utvecklar den tekniska utrustning och de datorprogram som krävs19. Alla uppgifter måste nämligen registreras i databaser som är utformade så att det går att utnyttja och jämföra uppgifterna för att fastställa tendenser inom sektorerna och indikatorer för bedrägeri risk. Vissa medlemsstater har utvecklat "skattunderrättelsetjänster" med uppgift att samla in varje slag av information som går att få från varje tillgänglig källa (från uppgifter hos offentliga organ till anonyma telefon samtal), så att de kan överlämnas centralt till en enda enhet som ansvarar för att de behandlas, utvärderas, sorteras, lagras och distribueras. Vissa medlemsstater har t. ex. upprättat särskilda informationsnät som är inriktade på att följa upp operatörer som varit inblandade i tidigare bedrägerier och vilkas uppgifter ges bred spridning inom hela den nationella skatteförvaltningen. En medlemsstat har upprättat ett system där personer som varit inblandade i vissa bedrägerier tilldelas ett enda identifikationsnummer, under vilket alla upplysningar av intresse om deras ekonomiska och yrkesmässiga verksamheter registreras. Andra databaser har upprättats för företag som har utfärdat eller använt falska fakturor och skenföretag som bildats uteslutande i bedrägerisyfte. Insatserna för att rikta kontrollerna enligt vissa parametrar måste dock kompletteras med stickprovsundersökningar (random audits). På så sätt kan man dels bekräfta och öka 17 I dessa båda fall kan företagets betydande verksamhet vara reell, trots att den inletts nyligen och bedrivs under kort tid, men den kan stimuleras av den ökade konkurrensförmåga som vinns i handels försäljningspriser). kedjan som helhet genom fördelarna med återbetalad moms (minskade netto- och Ix Denna nödvändighet påpekades mycket tydligt vid den gemensamma konferensen för OECD och MM Customs & Excises om informations- och upplysningssystem för indirekt beskattning - Gatwick (UK) 17-19 mars 1997. SCAF:s undersökning bekräftar nyttan av dessa externa upplysningar, eftersom samarbete med andra eller tjänster (inom samma land eller i utlandet) i. skattekontrollsyfte har uppgivits förvaltningar förekomma i en fjärdedel av fallen. ,<; Slutsatserna vid Matthaeus-'fax-seminariet, i Malmö lämnar inget tvivel om att de informatiserade kontrollteknikerna kommer att få allt större betydelse när det gäller att upptäcka bedrägerier. 10 validiteten hos de kriterier som används, dels undvika att de redovisningsskyldiga känner sig vara utom räckhåll för kontroll av det enda skälet att de "på konstlad väg" ligger utanför riskparametrarna. Enligt kommissionens uppfattning är således de grundläggande inslagen i ett system för riskanalys som kan säkerställa effektivitet i kontrollerna följande: Utveckling av och snabb tillgång till varje källa till relevant information, skatte- mässig eller ej, så att uppgifterna kan inhämtas, behandlas och spridas. En specialiserad enhet som kan analysera och vidareutveckla dessa uppgifter. Tillgång till system för riskanalys och varningssystem för kända eller misstänkta bedrägerier för alla operativa enheter och kontrollenheter, så att man i synnerhet snabbt och kontinuerligt kan bevaka operatörer med riskprofil. Fortsatt utnyttjande av en lämplig andel stickprovskontroller. 3. 3. 2. Bedrägerifbrebyggande åtgärder Medlemsstaterna ägnar allt större uppmärksamhet åt bedrägeriförebyggande åtgärder, bland annat genom att systematiskt samla in uppgifter som kan användas för att ta fram parametrar för riskbedömningen. Registreringen av en ny redovisningsskyldig20 är ett viktigt moment i förebyggandet av bedrägerier. I samband därmed skapas nämligen en första kontakt med företaget, företaget kan informeras om sina skyldigheter och man kan samla in viktiga upplysningar som sedan förs in i databaserna för näringsidkare och används i riskanalysen. I övrigt är det europeiska näringslivet mycket mångskiftande och föränderligt, eftersom det mest består av mycket små enheter som ofta förändras. Det krävs därför ständig uppmärksamhet och uppföljning av förvaltningarna. Beroende på medlemsstaten tas registreringen som tillfälle att göra systematiska kontroller eller enkla informationsbesök. 1 vissa medlemsstater görs "pedagogiska besök" för att "påminna" de nya näringsidkarna om deras rättigheter och skyldigheter, men också för att få uppgifter för bedömningen av en möjlig bedrägeririsk. I allmänhet har de nationella myndigheterna tillgång till de registrerade uppgifterna på elektronisk väg. När det gäller registrering och inhämtning av upplysningarna är det dock stora skillnader mellan medlemsstaterna, särskilt i fråga om uppgifternas omfång och art. Registreringens förebyggande karaktär kan få avgörande betydelse i komplicerade bedrägerifall med "fågel fenix"-bolag. Här kan registreringen göra det svårare att grunda och använda detta slags företag. Man kan till exempel kräva en säkerhet för registreringen. Framför allt när förvaltningen hyser tvivel om ett företags faktiska verksamhet, kan det ställas krav på högre startkapital. På företagare som redan tidigare en eller flera gånger varit inblandade i bedrägliga konkurser, kan man ställa allmänt högre krav i samband med grundandet av nya företag, exempelvis genom att kräva en säkerhet. 20 Frågan behandlades ingående på Matthacus Tax-seminariet om registrering och avregistrering som hölls i Aten i juni 1997. 11 I vissa medlemsstater måste vilande företag verksamhet, medan de i andra medlemsstater avregistreras. lämna vissa minimiuppgiftcr om sin De medlemsstater som tillgriper sådana åtgärder (endast i vissa medlemsstater är detta rättsligt möjligt) påpekar dock att det finns en inneboende risk för att näringsfriheten begränsas och menar att ett för strängt registreringssystem inte uppmuntrar företagarna att lämna den svarta ekonomin. En annan viktig metod för att förebygga mervärdesskattebedrägerier är att noggrant kontrollera ansökningar om återbetalning av moms, vilket inte bara gäller ansökningar från nyregistrerade företag utan också alla andra sådana ansökningar. En medlemsstat har utvecklat en ny kontrollstrategi i samband med mycket höga återbetalningsbelopp som går ut på att man följer hela företagskedjan tillbaka till utgångspunkten. Varje företag uppmanas framlägga sina fakturor så att man med datorns hjälp kan kontrollera om det företag som utfärdat fakturan är registrerat. Om det upptäcks att ett företag inte är registrerat, görs en kontroll på plats för att inhämta ytterligare uppgifter. Kommissionen framhåller därför följande: Det är viktigt att de redovisningsskyldiga registreras för att se till att de frivilligt fullgör sina skyldigheter och för att förbättra den förebyggande verksamheten. Registreringen är ett väsentligt led i riskanalysen och bidrar till en allmänt effektivare skattekontroll. För att upptäcka fall av oberättigad begäran om återbetalning av moms bör man överväga att införa ett system för kontroll av företags- eller transaktionskedjan. 3. 4. Kontroll- och undersökningsmetoder 3. 4. 1. Kontrollteknik Kontrollen syftar i allmänhet till att se om skatten fastställts på rätt sätt och om den faktiska verksamheten överensstämmer med den som deklarerats. För detta krävs en rad efterforskningar och undersökningar avseende fullgörandet av rättsliga skyldigheter (fakturering, skatteavdrag, registrering, bokföring, deklaration, inbetalning osv. ) och bokföringens överensstämmelse med de faktiska ekonomiska förhållandena (kontroll av varulager, huruvida de bokförda transaktionerna verkligen utförts och om de faktiskt redovisningsskyldiges verksamhet, huruvida omsättningen hänger motsvarar produktionskapaciteten osv. ). ihop med den Kontrollerna kan bygga på intern granskning (skattefullgörande, bokföringskontroll, uppfyllande av villkor för företagets verksamhet, osv. ) och extern granskning med hjälp av alla de uppgifter som finns tillgängliga utanför själva företaget för att se om den faktiska verksamheten överensstämmer med den som redovisas i bokföringen. Ett exempel på en sådan extern metod är att man jämför företagets fakturor med de fakturor som ställts ut av kunder/leverantörer eller av offentliga respektive privata inrättningar. Denna metod används ofta på grund av sin effektivitet när det gäller att upptäcka falska fakturor, missbruk av rätten till skatteavdrag och undanhållande av omsättningsskatt (se punkt 3. 4. 4). Hur de båda kontrollmetoderna kombineras samt deras omfattning och inriktning varierar från fall till fall beroende på vad som fastställts, men hänger framfor allt ihop med vad det är för slags näringsidkare som kontrolleras, dvs. om det rör sig om ett "riktigt rcdovisningsskyldigt företag" eller om ett "falskt rcdovisningsskyldigt företag" som 12 endast grundats i bedrägeri syfte. För att upptäcka en dold verksamhet räcker det varken att bara analysera bokföringen och (eventuella) skattedeklarationer eller att internt granska en företagsstruktur som ju praktiskt taget inte existerar. I sådana fall möts skatte kontrollanterna av mycket osäkra och oklara förhållanden (företaget har inget fast säte eller inget säte alls, saknar bokföring, det är svårt att ta reda på vem som är ansvarig eller företagsledare osv. ), som dessutom blir allt svårare att rekonstruera eller kontrollera i efterhand allteftersom tiden går. En kontroll på plats har visat sig vara det instrument som är mest effektivt när det gäller att övervaka och ta reda på näringsidkarens verkliga förhållanden och att jämföra dem med de bokförda posterna. Att undersöka förhållandena direkt på plats blir oundgängligt varje gång ett varulager eller varuflöde måste kontrolleras (särskilt för att fastställa inkasserar kontanter). Enligt en omsättningen medlemsstats erfarenhet får man bara ut hälften så mycket av att kontrollera dokument som av att kontrollera på plats, särskilt när det gäller mervärdesskatt. i detaljhandelsföretag som främst En av de viktigaste metoderna är fakturakontrollen. Fakturan är ett av bokföringens viktigaste och grundläggande element och utgör det formella beviset på företagets verksamhet. En ingående analys av denna aspekt21 visar att det är bättre att bara koncentrera sig på vissa fakturor (valda enligt riskanalysen eller andra kriterier) än att systematiskt gå igenom alla fakturor. En medlemsstat har prövat en ny form av kontroll som syftar till att genom kontroll på plats fastställa i vilken grad skyldigheterna fullgörs. Den redovisningsskyldige meddelas att en kontroll är omedelbart förestående (dock utan att datum anges). Vid kontrollbesöket samlar skattekontrollanterna in olika uppgifter (bland annat om de anställda) som sedan jämförs med vad som står i skattedeklarationerna. På så sätt kan man uppskatta bedrägeririsken och bestämma hur man skall förfara. Denna metod har varit så framgångsrik att den nu står för 10 % av alla kontroller på plats. När det gäller mervärdesskaften har flera medlemsstater utvecklat särskilda kontroller som bygger på snabba och korta besök. Andra koncentrerar sina kontroller på bolag som utövar verksamhet under korta perioder. De flesta medlemsstaterna utnyttjar i allt högre grad samarbetet mellan medlemsstaternas förvaltningar22. Enligt direktiv 77/799 om ömsesidigt bistånd och enligt förordning 218/92 om administrativt samarbete finns det flera möjligheter till informationsutbyte: bistånd på begäran, utan anmodan eller automatiskt, inhämtning av VIES-uppgifter (VAT information exchange system) och begäran enligt artikel 5 (begäran om uppgifter om vissa transaktioner), samt i frågor av bilateralt intresse direkta kontakter mellan de behöriga myndigheterna eller andra ansvariga enheter. 21 Matthaeus-Tax-seminariet om fakturakontroll i Madrid i december 1996. 22 Se i detta sammanhang de två första rapporterna från kommissionen enligt artikel 14 i förordning 218/92 [KOM(94) 262 slutlig, 23. 6. 94, och KOM(96) 681 slutlig, 8. 1. 97]. 13 Kommissionen föreslår sammanfattningsvis följande: Som kontrollförfarande bör man prioritera kontroller på plats, eftersom de visat sig vara den mest effektiva metoden när det gäller att få en fullständig uppfattning om näringsidkarens faktiska verksamhet. Kontrollförfarandena måste vara flexibla så att de bättre kan anpassas till olika kontrollbehov och gör det möjligt att omedelbart och snabbt ta itu med specifika mervärdesskattcproblem. Man bör systematiskt och intensivt utnyttja möjligheterna till samarbete mellan medlemsstaternas förvaltningar enligt gällande lagstiftning. 3. 4. 2. Sektorsvis kontroll Några medlemsstater har utvecklat speciella kontrollprogram och -metoder för särskilda sektorer, där man bland annat skiljer mellan sektorernas art samt mellan företagens storlek och typ (industri, jordbruk, fria yrken). Erfarenheterna av denna slags kontroll pekar på följande fördelar: • Skattekontrollanterna får möjlighet att verkligen sätta sig in i respektive sektors funktionssätt och särskilda egenskaper och känner därför till den senaste utvecklingen och de senaste tendenserna i fräga om bedrägeri. Kontrollförfarandena är bättre anpassade till respektive sektor. • Det är enklare att samla in särskilda uppgifter för riskanalysen och bedrägeri- förebyggande åtgärder och att samtidigt kontrollera de tidigare analysernas och resultatens pålitlighet. • Företrädarna för respektive sektor och förvaltningen kan knyta närmare kontakter. Genom denna metod kunde en medlemsstat höja andelen upptäckta oegentligheter inom fordonssektorn med 30 % under perioden 1994-1995. För att underlätta detta arbete publiceras i några medlemsstater vägledningar, handböcker eller monografier om skattekontrollen, där den praxis sammanställs och förklaras som är vanlig inom en sektor och som kan vara av intresse för utredaren, dvs. tendenser på redovisningsunderlag, företagspraxis, marknaden, vanliga marginaler, avkastning, arbetsförfaranden, andelen svinn osv. Dessa vägledningar och handböcker bör finnas tillgängliga på elektronisk väg och uppdateras regelbundet. I några medlemsstater anordnas fortbildningskurser eller sprids nyhetsblad lor att hålla kontrollenheterna underrättade om den senaste utvecklingen. särskilda Mycket viktig är sådan information som rör bedrägeribekämpningens praktiska sida, som till exempel • spår som pekar på falska fakturor (dälig papperskvalitet, ofullständiga uppgifter när det gäller adress, telefon osv. , fotokopior eller handskrivna fakturor, alltid jämna belopp osv. ). • analys av finansiella flöden och varuflöden för att upptäcka felaktig tillämpning av mervärdesskattcsatser i stormarknader, varuhus och liknande. 14 I allt större omfattning är det specialcnheter som genomför kontrollinsatserna, vilket beror på de särskilda egenskaper som kännetecknar näringsidkarna i dessa branscher. 1 samarbete med alla berörda organ kontrollerar dessa enheter hela försäljningskedjan. anpassar sina förfaranden stora eller multinationella En effektiv kontroll av mycket företag kräver att till de förhållanden som faktiskt rader i förvaltningarna respektive bransch. Några medlemsstater har sett sig föranledda att inrätta specialiserade enheter eller att utarbeta särskilda program för ständig uppföljning av företagens verksamhet på grund av den invecklade företagsstrukturen (ofta är företagen uppdelade på flera säten i olika medlemsstater), bokföringens organisation och den finansiella uppläggningen, datoriseringsgrad, skattebeloppets storlek och omfattningen av den skatteplanering som förekommer utöver det egentliga skattebedrägeriet. Några medlemsstater har utvecklat speciella bedrägeribekämpningsmetoder för särskilda sektorer, till exempel att gå och "testäta" på restauranger. bakgrund Mot medlemsstaterna av kommissionen erfarenheterna av av den sektorsvisa kontrollen uppmanas • att utveckla och förstärka den sektorsvisa kontrollen, • att utarbeta och sprida vägledningar och handböcker om skattekontrollen, • att utbyta erfarenheter pä området, • att arbeta i riktning mot en större specialisering inom bedrägeribekämpningen, särskilt i fråga om komplexa sektorer. 3. 4. 3. Kontrollbehörighet Det råder stora skillnader mellan medlemsstaterna vad gäller kontrollenheternas befogenheter, som inte inkräkta på den redovisningsskyldiges rättigheter. i princip är strängt begränsade för att Så är det ofta inte möjligt att kontrollera andra redovisningsunderlag än de som framlagts av den redovisningsskyldigc. Husrannsakan måste i allmänhet först godkännas av en domstol. Oanmälda besök är endast tillåtna då det föreligger skäliga bedrägerimisstankar och i vissa medlemsstater är de helt uteslutna. För de nationella förvaltningarna är det viktigt att ha rättslig möjlighet att tillämpa vissa kontrollmetoder, vilket särskilt gäller utvidgade kontroller för att lä tillgång till sekundära uppgifter (uppgifter som inte är av ren skatteteknisk art eller som inte omfattas av bokföringen) samt till uppgifter som ger en uppfattning om olika sakförhållanden och om villkoren för verksamheten. 1 den män dessa upplysningar far inhämtas och användas kan de ofta bidra med grundläggande information, med vars hjälp den officiella bokföringens riktighet kan kontrolleras (avtal, almanacka med bordsbcställningar eller anteckningar om möten med leverantörer eller kunder, anteckningar om underhåll av utrustning och fordon osv. ). Skönstaxering kan förvaltningarna endast tillämpa när ett företag inte framlagt vissa underlag eller skattedeklarationer. I förekommande fall åligger det företaget att bevisa att den fastställda skatten är felaktig eller för hög. Vissa förvaltningar kan skicka ut frågeformulär som de redovisningsskyldiga mäste besvara, ibland mäste de till och med överlämna kopior pä egna dokument. Detta är en möjlighet som ofta utnyttjas för att göra motkontrollcr utan alt behöva använda alltför stora resurser. Kontrollbehörigheten är en mycket känslig fråga, eftersom man måste hålla en rättvis jämvikt mellan förvaltningens och näringsidkarens intressen. Inom detta område anser kommissionen att följande bör prioriteras: Man bör försöka åstadkomma en optimal jämvikt mellan kontrollkraven och skyddet av näringsidkarens rättigheter. Kontrollbehörighetens räckvidd bör anpassas så att den står i förhållande till hur stark bedrägerimisstanken är eller till hur allvarligt det misstänkta eller upptäckta bedrägeriet är. 3. 4. 4. Undersökningar i fall av organiserat bedrägeri När kontrollen inte gäller en registrerad näringsidkare, vilket ofta är fallet vid momskaruseller eller stora bedrägerihärvor, krävs det ofta invecklade och omfattande undersökningar för att rekonstruera dolda sakförhållanden och därmed upptäcka bedrägeriet. De flesta medlemsstater verkar oroa sig över fenomen som momskaruscllcr eller fiktiva bolag, eftersom detta slags bedrägeri i regel bedrivs av kriminella organisationer som har skattebedrägeri som enda syfte och som ofta kombinerar detta med bedrägeri inom andra (penningtvätt, områden (direkta skatter) eller med annan förfalskning, smuggling osv. ). form av brottslighet De särskilda kontrollsvårigheter som man stöter på i detta sammanhang beror bland annat på följande: • Det fiktiva bolag som används i bedrägeri syften befinner sig ofta i en annan medlemsstat eller i tredje land, vilket dels försvårar kontrollen och en eventuell granskning av den faktiska verksamheten och dels ger dessa bolag möjlighet att dra nytta av att leveranser inom gemenskapen eller exporter är undantagna från mer värdesskatt. Ett klassiskt exempel är att man grundar ett fiktivt redovisningsskyldigt bolag i en annan medlemsstat eller i tredje land och sedan uppger att detta bolag är mottagare av skattcbefriade leveranser, trots att dessa leveranser i själva verket aldrig lämnar ursprungslandet. Försäljaren kan på sä vis dra av den ingående mervärdesskatten och sälja de "skattebefriade" varorna pä den svarta marknaden. • Fiktiva bolag, som oftast är små och medelstora företag eller utländska företags kontaktkontor, utnyttjar de förenklade skatteregler som i de flesta medlemsstater gäller för denna företagskategori. Därav följer att det för bolagen gäller färre skattemässiga och rättsliga förpliktelser, vilket inte underlättar uppföljningen genom de nationella skatteförvaltningarna23. Detta gäller än mer i de fall där bolagen inte är registrerade. • Gjorda transaktioner delas ofta upp i många små transaktioner som i sig inte är intressanta i samband med riskanalysen. lör små och medelstora företag fäller exempelvis ofta förenklade skatteregler med enklare och färre skattedeklarationer. V, • Till de försäljningskedjor som förlägger sina transaktioner till ett flertal olika länder efter varandra kopplas dessutom ett stort antal bolag eller mellanhänder som har en extremt kort livstid eller faktisk verksamhet. I samband med detta slags bedrägeri görs allt för att transaktionerna skall verka normala, försvinner, samtidigt som alla spår undanröjs. Företagen grundas lika snabbt som de ändrar ofta bolagsform eller flyttar med kort varsel, de har ingen riktig företagsstruktur och för antingen inga böcker alls eller har endast en mycket begränsad och förenklad stoppa denna bokföring osv. Det är viktigt att bedrägeriverksamhet, att samla in så mycket bevismaterial som möjligt och att identifiera de personer som har det faktiska ansvaret, både för att få tillräckligt underlag till en påminnelse och för att effektivt kunna driva in skatten. tid och utan fördröjning i På gemenskapsnivå har de operationella enheterna vid flera tillfällen24 krävt ett snabbt, direkt, informellt och obyråkratiskt system för informationsutbyte och kommunikation. har För att kunna upptäcka dold verksamhet är det av avgörande betydelse att skatteförvaltningarna privata organisationer25. Samma sak gäller den information som innehas av leverantörer eller kunder till det berörda företaget (fakturor på varuinköp, avtal med företaget osv. ). De tillgång till dylika flesta medlemsstater har därför underlättat skatteförvaltningarnas uppgifter för att dessa skall kunna jämföras med motsvarande dokument på företaget. offentliga uppgifter tillgång från och till I några medlemsstater finns dessa uppgifter även tillgängliga på elektronisk väg. Kommissionen drar följande slutsats: Det bör understrykas att en framgångsrik kontroll av detta slags bedrägeri är beroende av att bedrägerihärvan avslöjas omedelbart och framför allt av fler förebyggande åtgärder. Med tanke på att detta slags bedrägeri har en internationell och gemenskaps- övergripande prägel och i syfte att förebygga en ytterligare spridning av fenomenet uppmanas medlemsstaterna att fördjupa samarbetet i frågan och att vidta nödvändiga åtgärder. 3. 5. Indrivning Effektiva indrivningsförfaranden är ett naturligt komplement till skattekontrollen för att se till att den utestående skulden betalas. Redan i den andra mervärdesskatterapporten i samband med hanteringen av mervärdesskatteskulden upp och där togs frågorna lämnades också en rad rekommendationer (se kapitel 4 och 6. 2. 6). Som sagts ovan stöter förvaltningarna i bedrägeri fall framför allt på problemet med att den rcdovisningsskyklige försöker undvika att betala sin mcrvärdesskattcskuld och att 24 SCAF-mötet i Helsingfors, konferens för de europeiska mcrvärdesskattekontrollanterna, Matthacus- I ax-seminarier, konferens for OHCD och HM Customs & Hxcises osv. 25 Det kan vara viktigt med upplysningar om avtal för telefon, fax, el osv. , uppgifter från bilregister, handelskammare, tullen, folkbokföringen, yrkesorganisationer osv. , liksom all annan slags bransch- specifik information. Inom byggbranschen till exempel skulle man ha nytta av uppgifter från de myndigheter som ger byggnadstillstånd eller från laslighetsiegistret. 17 undandra sina utmätbara föremål från indrivningen. Denna omständighet kräver särskild uppmärksamhet och ett snabbt ingripande från förvaltningarnas sida. I denna rapport handlar det därför framför allt om de hinder som medlemsstaterna möter i samband med indrivningen av mervärdesskatteskuld. indrivning är att En grundläggande förutsättning för en effektiv och snabb förvaltningarna har tillräckliga rättsliga befogenheter för att kunna göra en utmätning. I detta syfte kan medlemsstaterna i regel mäta ut all lösegendom i den försumlige näringsidkarens ägo. Detta stöter dock ibland på rättsliga eller praktiska hinder (t. ex. problem med att identifiera utmätbara föremål, brister i de uppgifter som krävs för indrivningen, särskilt vad gäller skattebetalarens utmätbara likvida medel). Medan en del medlemsstater möter stora problem när det gäller att hämta in upplysningar om skattebetalarens eventuella bankkonton och -tillgångar, kan andra medlemsstater genomföra indrivningen på grundval av avtal med banksektorn. Det bör dessutom påpekas att den bristande harmoniseringen av medlemsstaternas lagstiftning på detta område är en av huvudorsakerna till att medlemsstaterna endast i ringa omfattning utnyttjar det (gränsöverskridande) ömsesidiga biståndet för indrivning av fordringar26. Indrivningsåtgärdernas effektivitet beror på hur snabbt de vidtas. Kommissionen har dock kommit fram till att det i ett stort antal medlemsstater går relativt lång tid mellan fastställandet och indrivningen av skatten. Detta beror framför allt på att meddelandet om skatteskulden inte ger rätt till omdelbar indrivning efter förfallodagen, utan att det först måste utfärdas en påminnelse för att man sedan skall kunna driva in skulden. Förfarandet kan fördröjas ännu mer, om den redovisningsskyldige överklagar indrivningsbeskedet. Om indrivningen överklagas, försummar medlemsstaterna ofta att i samband med skattebedragare i tillräcklig utsträckning förebygga skattebortfall genom bristande betalning (t. ex. genom att kräva garantier eller genom andra förebyggande åtgärder), trots att dessa personer utgör en stor risk för skattebortfall. Inte heller krävs det alltid någon dröjsmålsränta, som beräknas från och med skattens förfallodag och som skall utjämna den oskäliga finansiella fördel som näringsidkaren fått, ifall överklagandet inte leder till att skatteskulden avskrivs eller visar sig vara ogrundad. Vissa medlemsstater kan inte genomföra någon indrivning i förebyggande syfte på grundval av en försiktig skönstaxering, inte ens i skattebedrägeri fall. tröghet kan Indrivningsförfarandets ibland kringgås genom att den utestående skatteskulden kvittas mot den redovisningsskyldiges krav gentemot staten. Denna åtgärd är visserligen effektiv, men begränsas dock i praktiken ofta till de skulder och fordringar som förvaltas av en och samma myndighet, eftersom det inte finns något systematiskt informationsutbyte mellan de olika förvaltningarna i denna fråga. 26 Se kommissionens andra rapport enligt artikel 14 i förordning 218/92 - KOM(96) 681 slutlig, 8. 1. 1997, s. 5. I rapporten redovisas en rad hinder som står i vägen för att biståndet för indrivning av fordringar skall kunna sättas i verket, nämligen bristande harmonisering när det gäller rättsliga eller praktiska utmätningsbegränsningar, regler för att göra företagsledarna ekonomiskt ansvariga i samband med indrivningen av företagets skulder, avskrivningstid tor indrivningsåtgärden, regler om banksekretess osv. Kommissionen utarbetar för närvarande för att åtgärda denna otillfredsställande situation och kommer inom kort att föreslå ändringar i rådets direktiv 76/308/EEG om ömsesidigt bistånd för indrivning av fordringar. förslag 18 Även ömsesidigt bistånd för indrivning av fordringar stöter i förekommande fall på vissa svårigheter, i synnerhet på grund av att endast en del medlemsstater prioriterar andra medlemsstaters fordringar på samma sätt som de egna. Avslutningsvis vill kommissionen understryka vikten av att det ses till att de behöriga myndigheterna har tillräckliga hjälpmedel (information, kvittning med andra skulder, samarbete med andra enheter, databaser osv. ) för att snabbt kunna driva in den utestående skatteskulden, att förkorta indrivningen datoriseras i större utsträckning, framfor allt i syfte att tiden mellan fastställandet av skulden och indrivningen, förebygga att bättre skattebortfall på grund av bristande betalning av mervärdesskatteskuld genom att förstärka de förebyggande åtgärderna, bland annat genom att driva in skatteskulden i förebyggande syfte, genom att k r ä va garantier och genom att kräva dröjsmålsränta då det överklagande som fördröjt mervärdesskattens betalning visar sig vara ogrundat. att behandla a n d ra medlemsstaters mcrvärdesskattefordringar på samma sätt som inhemska fordringarna. 4. S LUISAIS K H i 12 förordning skall kommissionen gemensamt med Enligt artikel medlemsstaterna överväga på vilket sätt förfarandena avseende mervärdesskatten kan förbättras för att öka deras effektivitet. Kommissionen skall vart tredje år rapportera om dessa förbättringar. 1553/89 Undersökningen om eventuella förbättringar av mervärdesskattekontrollen måste bygga på en gemensam analys av svårigheterna och av möjliga lösningar. Kapitel 2 innehåller kommissionens analys av de gemensamma problem som medlemsstaterna möter vid mervärdesskattekontrollen. I kapitel 3 granskas problemet ingående och bästa praxis i medlemsstaterna redovisas, varefter kommissionen redogör för sin ståndpunkt om hur man bäst bekämpar bedrägeriet. Av de rekommendationer som ges i rapporten har ett stort antal redan genomförts i medlemsstaterna, men mycket alt rekommendationerna bör beaktas av alla medlemsstater i den mån de bidrar till all förbättra mervärdesskattckontrollen. arbete återstår ännu. Kommissionen anser Rekommendationerna syftar dels till att optimera efterlevnaden av näringsidkarnas skattemässiga skyldigheter, dels till alt förebygga skattebedrägerier med hjälp av en effektiv kontrollstrategi som bygger på att man med hjälp av en riskanalys identifierar de skattskyldiga som skall kontrolleras. En sådan strategi förutsätter att relevanta uppgifter är omedelbart tillgängliga samt att det genomförs ändamålsenliga och flexibla kontroller och indrivningsåtgärder som syftar till att förebygga skattebedrägerier. För att kunna bekämpa skattebedrägerier är det absolut nödvändigt att öka kunskapen i bedrägeri frågor, att i rimlig utsträckning låta polismakten ingripa och att fördjupa samarbetet mellan medlemsstaterna. Kommissionen kommer att bidra till delta genom att genomföra program som Fiscalis (t. ex. genom utbyte av erfarenheter när det gäller bedrägeri- 1U bekämpning) och genom att samarbeta med medlemsstaterna i olika kommittéer (exempelvis SCAF). Kommissionen har för avsikt att inom de kommande tre åren tillsammans med de behöriga myndigheterna i varje medlemsstat undersöka hur effektiviteten av mervärdes skattekontrollen kan förbättras. Kommissionen kommer i detta syfte att tillsammans med varje berörd medlemsstat granska respektive lands kontrollförfarande i dess helhet. Analyserna och rekommendationerna i denna rapport skall tjäna som utgångspunkt för den gemensamma utvärderingen av möjligheterna till förbättring. 1 den fjärde rapporten enligt artikel 12 kommer undersökningsresultaten att läggas fram. 20 ISSN 1024-4506 KOM(98) 490 slutlig DOKUMENT SV 09 01 02 17 Katalognummer : CB-CO-98-518-SV-C ISBN 92-78-38898-X Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg ?1


title: Regolamento (CE) n. 1890/98 della Commissione del 3 settembre 1998 che modifica il regolamento (CE) n. 1780/97 che fissa le modalità di applicazione del regolamento (CE) n. 723/97 del Consiglio, concernente la realizzazione di programmi d'azione degli Stati membri in materia di controllo delle spese del FEAOG, sezione garanzia

eurovoc_concepts:
Community budget
EAGGF Guarantee Section
EU Member State
action programme
agricultural expenditure
aid to agriculture

text: L 245/28 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 4. 9. 98 REGOLAMENTO (CE) N. 1890/98 DELLA COMMISSIONE del 3 settembre 1998 che modifica il regolamento (CE) n. 1780/97 che fissa le modalit(cid:133) di applicazione del regolamento (CE) n. 723/97 del Consiglio, concernente la realizzazione di programmi d’azione degli Stati membri in materia di controllo delle spese del FEAOG, sezione garanzia LA COMMISSIONE DELLE COMUNIT(cid:211) EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunit(cid:133) europea, visto il regolamento (CE) n. 723/97 del Consiglio, del 22 aprile 1997, concernente la realizzazione di programmi d’azione degli Stati membri in materia di controllo delle spese del FEAOG, sezione garanzia (1), in particolare l’arti- colo 6, considerando che il regolamento (CE) n. 1780/97 della Commissione (2), che ha fissato le modalit(cid:133) di applica- zione del regolamento (CE) n. 723/97, dispone, tra l’altro, agli articoli 2 e 3, le modalit(cid:133) e i termini di pagamento della partecipazione finanziaria comunitaria agli Stati membri; che la disposizione secondo cui viene eseguito un unico pagamento annuo, comprendente il saldo dell’anno precedente e l’anticipo dell’anno successivo, (cid:138) risultata di difficile applicazione pratica e, inoltre, non tiene conto degli stanziamenti autorizzati per l’anno successivo dall’autorit(cid:133) di bilancio; considerando che, per una migliore gestione delle misure, gli anticipi da versare agli Stati membri a norma dell’arti- colo 7 del regolamento (CE) n. 296/96 della Commis- sione (3), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 1391/97 (4), possono essere detratti dagli importi che non sono stati utilizzati non gi(cid:133) nel corso dell’anno prece- dente, bens(cid:141) nel corso del penultimo anno; che, inoltre, il massimale del contributo finanziario della Comunit(cid:133) non pu(cid:149) essere stabilito prima che l’autorit(cid:133) di bilancio abbia autorizzato gli stanziamenti corrispondenti; considerando che le misure previste dal presente regola- mento sono conformi al parere del comitato del FEAOG, del presente regolamento. Solo le spese impegnate dopo il 1o gennaio 1997 sono ammissibili al cofinan- ziamento comunitario. Per gli i programmi d’azione sono da presentarsi secondo la procedura di cui all’articolo 2, paragrafi 1 e 2, del regolamento succitato. successivi, anni Le stime vengono elaborate in base alla tabella fornita in allegato. In base alle informazioni 2. fornite dallo Stato membro, la Commissione stabilisce l’importo massimo della Comunit(cid:133), della partecipazione espresso nella moneta di ciascuno Stato membro, nel corso del mese successivo all’adozione del bilancio generale delle Comunit(cid:133) europee per il rispettivo eser- cizio. finanziaria La Commissione informa gli Stati membri interessati in merito alle spese il cui finanziamento (cid:138) stato respinto dalla Comunit(cid:133) e comunica i motivi del rigetto. 3. Entro il 31 maggio di ogni anno, ogni Stato membro presenta alla Commissione una dichiarazione delle spese pagate nel corso dell’anno civile prece- dente. L’aliquota della partecipazione finanziaria della Comunit(cid:133), fissata all’articolo 4, paragrafo 2, del regola- mento succitato, si applica a queste spese limitata- mente agli importi figuranti nei programmi d’azione considerati ammissibili dalla Commissione. Tuttavia, per il 1997, il termine di esecuzione delle spese (cid:138) rinviato al 31 agosto 1998 e la dichiarazione delle spese pagate deve pervenire alla Commissione entro il 31 ottobre 1998. HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 La dichiarazione viene redatta conformemente alla tabella fornita in allegato. » Il regolamento (CE) n. 1780/97 (cid:138) modificato come segue: 1) All’articolo 2, il testo dei paragrafi 1, 2 e 3 (cid:138) sostituito dal seguente: «1. Gli Stati membri presentano i propri programmi d’azione per il primo e il secondo anno di applicazione del regolamento (CE) n. 723/97 entro la fine del secondo mese successivo alla data di entrata in vigore (1) GU L 108 del 25. 4. 1997, pag. 6. (2) GU L 252 del 16. 9. 1997, pag. 20. (3) GU L 39 del 17. 2. 1996, pag. 5. (4) GU L 190 del 19. 7. 1997, pag. 20. 2) Il testo dell’articolo 3 (cid:138) sostituito dal seguente: «Articolo 3 L’importo massimo fissato ai sensi dell’articolo 4, para- grafo 2, del regolamento (CE) n. 723/97, previa ridu- zione degli importi inutilizzati versati con riferimento al penultimo anno, (cid:138) considerato costituire una spesa ai sensi dell’articolo 7 del regolamento (CE) n. 296/96, per il mese di fissazione di tale massimale da parte della Commissione. » 4. 9. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 245/29 3) (cid:221) inserito il seguente articolo: «Articolo 3 bis 4) La parola «impegnate» dell’ultimo paragrafo, punto 5, dell’allegato a questo regolamento, (cid:138) sostituita dalla parola «pagate». Per gli ultimi due anni di applicazione del presente regolamento l’importo non utilizzato (cid:138) versato al FEAOG, nell’idonea linea di bilancio, nell’ambito delle spese del mese di giugno dell’esercizio successivo all’anno di esecuzione. » Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il terzo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee. Il presente regolamento (cid:138) obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 3 settembre 1998. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione


title: WRITTEN QUESTION No. 2761/98 by Xaver MAYER to the Commission. Breeding game on farms (SUPPLEMENTARY ANSWER)

eurovoc_concepts:
game animal
genetic engineering
import
livestock farming
protection of animals
quality label
restriction on competition
third country
veterinary legislation

formats: html print