title: Neuvoston 24 päivänä syyskuuta 1998 vahvistama YHTEINEN KANTA (EY) N:o 57/98 neuvoston direktiivin 98/.../EY antamiseksi ilmassa olevien rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksien raja-arvoista

eurovoc_concepts:
air quality
anhydride
atmospheric pollutant
lead
metal pollution
oxide

text: 23. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 360/99 Neuvoston 24 päivänä syyskuuta 1998 vahvistama YHTEINEN KANTA (EY) N:o 57/98 neuvoston direktiivin 98/. /EY antamiseksi ilmassa olevien rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksien raja-arvoista (98/C 360/04) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuk- sen ja erityisesti sen 130 s artiklan 1 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen (1), ottaa huomioon talous- non (2), ja sosiaalikomitean lausun- noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa mää- rättyä menettelyä (3), sekä katsoo, että 1) perustamissopimuksen 130 r artiklassa esitettyjen periaatteiden perusteella Euroopan yhteisön ympä- ristöön ja kestävään kehitykseen liittyvää politiikkaa ja toimintaa koskevassa ohjelmassa (viides ympäris- töä koskeva toimintaohjelma) (4) suunnitellaan tiet- tyjä muutoksia ilman epäpuhtauksia koskevaan lain- säädäntöön; mainitussa ohjelmassa suositetaan il- man laatua koskevien pitkän aikavälin tavoitteiden asettamista, 2) perustamissopimuksen 129 artiklassa määrätään, että terveyden suojelua koskevat vaatimukset kuulu- vat osana yhteisön muuhun politiikkaan; perusta- missopimuksen 3 artiklan o kohdassa määrätään, että yhteisön toimintaan sisältyy myötävaikuttami- nen terveyden suojelun korkean tason saavuttami- seen, 3) ilman laadun arvioinnista ja hallinnasta 27 päivänä syyskuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/ 62/EY (5) 4 artiklan 5 kohdan nojalla neuvosto antaa kyseisen artiklan 1 kohdassa tarkoitetun lain- säädännön sekä 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut sään- nökset, 4) tässä direktiivissä vahvistetut raja-arvot ovat vähim- mäisvaatimuksia; perustamissopimuksen 130 t artik- lan mukaisesti jäsenvaltiot voivat pitää voimassa tai toteuttaa tiukempia suojatoimenpiteitä; erityisesti tiukempia raja-arvoja voidaan säätää erityisen herk- kien väestöryhmien kuten lasten ja sairaalapotilaiden terveyden suojelemiseksi; jäsenvaltiot voivat säätää, että raja-arvot on saavutettava tässä direktiivissä säädettyä päivämäärää aikaisemmin, 5) ekosysteemejä olisi suojeltava rikkidioksidin haitalli- silta vaikutuksilta; kasvillisuutta olisi suojeltava typen oksidien haitallisilta vaikutuksilta, 6) erityyppisillä hiukkasilla voi olla erilaisia vahingolli- sia vaikutuksia ihmisen terveydelle; on olemassa näyttöä siitä, että ihmisen toiminnasta johtuvasta hiukkasille altistumisesta aiheutuu ihmisen tervey- delle suurempia vaaroja kuin ilmassa luonnostaan esiintyville hiukkasille altistumisesta, ilmassa ylittävät raja-arvot 7) direktiivissä 96/62/EY edellytetään, että alueille, joilla pitoisuudet ja sovellettavat väliaikaiset ylitysmarginaalit, laaditaan toimintasuunnitelmia, joiden avulla voidaan varmis- taa raja-arvojen noudattaminen asetettuihin mää- räaikoihin mennessä; siltä osin kuin nämä toiminta- suunnitelmat ja pitoisuuksien alentamista koskevat muut strategiat liittyvät hiukkasiin, tavoitteena olisi oltava pienten hiukkasten pitoisuuksien osuuden vähentäminen hiukkasten kokonaispitoisuuksista, (1) EYVL C 9, 14. 1. 1998, s. 65. (2) Lausunto annettu 29. huhtikuuta 1998 (EYVL C 214, 10. 7. 1998, s. 1). (3) Euroopan parlamentin lausunto annettu 13. toukokuuta 1998 (EYVL C 167, 1. 6. 1998, s. 110), neuvoston yhteinen kanta vahvistettu 24. syyskuuta 1998 ja Euroopan parlamen- tin päätös tehty. (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (4) EYVL C 138, 17. 5. 1993, s. 5. (5) EYVL L 296, 21. 11. 1996, s. 55. 8) direktiivissä 96/62/EY säädetään, että raja-arvojen ja varoituskynnysten lukuarvojen on perustuttava tä- män alan kansainvälisten tieteellisten ryhmien töiden tuloksiin; komission on otettava huomioon viimei- simmät tiedot alan epidemiologisista ja ympäristön- suojelualan tutkimuksista sekä mittausmenetelmissä tapahtunut viimeisin kehitys tutkittaessa tekijöitä, joihin raja-arvot ja varoituskynnykset perustuvat, C 360/100 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 23. 11. 98 9) helpottaakseen tämän direktiivin tarkistusta vuonna 2003 komission ja jäsenvaltioiden olisi tuettava tut- kimuksia tässä mainittujen ilman epäpuhtauksien, erityisesti rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn vaikutuksista, — ylläpitää ilman laatu, silloin kun se on hyvä, ja muissa tapauksissa parantaa sitä rikkidioksidin, typpidioksi- din ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuk- sien osalta. 10) standardoidut täsmälliset mittausmenetelmät ja yh- teiset mittausasemien sijaintikriteerit ovat tärkeitä tekijöitä ilman laadun arvioinnissa, jotta koko yhtei- sön alueelta saataisiin vertailukelpoisia tietoja, 2 artikla Määritelmät 11) direktiivin 96/62/EY 12 artiklan 1 kohdan mukai- sesti tieteen ja tekniikan kehitykseen mukauttami- seksi tarvittavat muutokset voivat liittyä ainoastaan rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksien arvioimisen perus- teisiin ja menetelmiin tai yksityiskohtaisiin järjeste- lyihin tietojen toimittamiseksi komissiolle, eivätkä ne saa suoraan tai välillisesti vaikuttaa raja-arvojen tai varoituskynnysten muuttamiseen, ja 12) ilmassa olevia rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksia koskevan ajankohtaisen tiedon olisi oltava helposti väestön saatavilla, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Tavoitteet Tämän direktiivin tavoitteena on: — vahvistaa raja-arvot ja tarvittaessa myös varoituskyn- nykset ilmassa oleville rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksille, jotta vältetään ja ehkäistään ihmisen terveydelle ja ympäristölle haitalliset vaikutukset tai vähennetään niitä; — arvioida ilmassa olevia rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksia yhteisin menetelmin ja arviointiperustein; Tässä direktiivissä tarkoitetaan: 1. ’ilmalla’ ulkoilmaa alailmakehässä lukuun ottamatta työpaikkoja; 2. ihmisen suoraan tai välillisesti ’epäpuhtaudella’ ilmaan päästämiä aineita, joista voi olla haitallisia seurauksia ihmisen terveydelle ja/tai koko ympäris- tölle; 3. ’tasolla’ epäpuhtauden pitoisuutta ilmassa tai sen laskeumaa tiettynä aikana; 4. 5. ’arvioinnilla’ menetelmää, jolla mitataan, lasketaan, ennustetaan taso ilmassa; tai arvioidaan epäpuhtauden ’raja-arvolla’ tasoa, joka on vahvistettu tieteellisin perustein ihmisen terveydelle ja/tai koko ympäris- tölle haitallisten seurausten välttämiseksi, ehkäisemi- seksi tai vähentämiseksi, joka on saavutettava mää- räajassa ja jota ei saa ylittää sen jälkeen kun se on saavutettu; 6. ’varoituskynnyksellä’ sellaista tasoa, jonka ylittyessä lyhytaikainen altistuminen vaarantaa ihmisten ter- veyttä ja jäsenvaltioiden on ryhdyttävä välittömästi direktiivin 96/62/EY mukaisiin toimiin; 7. ’ylitysmarginaalilla’ sitä prosenttimäärää raja-arvos- ta, jonka verran tämä arvo saa ylittyä direktiivissä 96/62/EY vahvistetuin edellytyksin; 8. ’alueella’ jäsenvaltioiden rajaamaa osaa niiden aluee- sta; 9. ’taajamalla’ aluetta, jolla on 250 000:ta asukasta suurempi väestökeskittymä tai, jos väestökeskittymä on enintään 250 000 asukasta, sellaista aluetta, jonka asukastiheys neliökilometriä kohden edellyttää jäsenvaltioiden mielestä ilman laadun arviointia ja hallintaa; — saada riittävästi tietoa ilmassa olevien rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksista sekä varmistaa, että tiedot ovat kaik- kien saatavilla; 10. ’typen oksideilla’ typpioksidin ja typpidioksidin ppb:na yhteenlaskettua määrää ilmaistuna mikro- grammoina typpidioksidia kuutiometriä kohden; 11. 12. 13. 14. 23. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 360/101 ’PM10-hiukkasilla’ hiukkasia, jotka läpäisevät kokoe- rottelevan erottimen, jonka leikkausraja aerodynaa- miselta halkaisijaltaan 10 em:n kokoisille hiukka- sille on 50 %; ’PM2,5-hiukkasilla’ hiukkasia, jotka läpäisevät ko- koerottelevan erottimen, jonka leikkausraja aerody- naamiselta halkaisijaltaan 2,5 em:n kokoisille hiuk- kasille on 50 %; vien asuttujen alueiden ilman laatua ja joilla mitataan tuntipitoisuuksia. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komis- siolle, samalla kun ne toimittavat tiedot tuntipitoisuuksis- ta, direktiivin 96/62/EY 11 artiklan 1 kohdan mukaisesti, nimettyjen mittausasemien osalta 500 eg/m3 ylittäneiden 10 minuutin pitoisuuksien lukumäärä, niiden päivien lukumäärä vuodessa, jolloin tämä on tapahtunut, niiden päivien lukumäärä, joina rikkidioksidin tuntipitoisuudet ylittivät samanaikaisesti 350 eg/m3, sekä korkein mitattu 10 minuutin pitoisuus. ’ylemmällä arviointikynnyksellä’ liitteessä V määri- teltyä tasoa, jota alhaisemmalla tasolla voidaan käyt- tää sekä mittauksia että mallintamistekniikoita ilman laadun arvioimiseksi direktiivin 96/62/EY 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti; ’alemmalla arviointikynnyksellä’ liitteessä V tarkoi- tettua tasoa, jota alhaisemmalla tasolla voidaan käyttää ainoastaan joko mallintamista tai objektii- vista arviointia ilman laadun arvioimiseksi direktii- vin 96/62/EY 6 artiklan 4 kohdan mukaisesti; 15. ’luonnonilmiöllä’ tulivuorenpurkauksia, maanjäris- tyksiä, maastopaloja, voimakkaita tuulia tai kuivilta alueilta peräisin olevien luontoperäisten hiukkasten leijumaa tai kulkeutumista ilmakehässä; 4. Jäsenvaltiot voivat nimetä alueita tai taajamia, joissa liitteessä I olevassa I jaksossa mainitut ilman rikkidioksi- din raja-arvot ylittyvät luonnosta peräisin olevien ilman rikkidioksidipitoisuuksien vuoksi. Jäsenvaltioiden on lä- hetettävä komissiolle luettelo kyseisistä alueista ja taaja- mista ja niiden rikkidioksidipitoisuuksista ja lähteistä. Toimittaessaan komissiolle direktiivin 96/62/EY 11 artik- lan 1 kohdan mukaiset tiedot, jäsenvaltioiden on esitet- tävä tarpeelliset perustelut sen osoittamiseksi, että ylityk- set ovat peräisin luonnosta. Tällaisilla alueilla ja tällaisissa taajamissa jäsenvaltioiden on toteutettava direktiivin 96/62/EY 8 artiklan 3 kohdan mukaisia toimintasuunnitelmia ainoastaan silloin, kun liitteessä I olevassa I jaksossa mainitut raja-arvot ylittyvät ihmisen toiminnasta johtuvien päästöjen vuoksi. 16. ’jatkuvilla mittauksilla’ direktiivin 96/62/EY 6 artik- lan 5 kohdan mukaisia mittauksia; 4 artikla 3 artikla Rikkidioksidi 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpi- teet, jotta 7 artiklan mukaisesti arvioidut ilman rikkidiok- sidipitoisuudet eivät ylitä liitteessä I olevassa I jaksossa vahvistettuja raja-arvoja siinä määrätyistä määräajoista alkaen. Liitteessä I olevan I jakson mukaisia ylitysmarginaaleja sovelletaan direktiivin 96/62/EY 8 artiklan mukaisesti. Typpidioksidi ja typen oksidit 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpi- teet varmistaakseen, että ilman typpidioksidipitoisuudet ja tarvittaessa typen oksidien pitoisuudet eivät 7 artiklan mukaisesti arvioituina ylitä liitteessä II olevassa I jaksossa vahvistettuja raja-arvoja siinä määrätyistä määräajoista alkaen. Liitteessä II olevan I jakson mukaisia ylitysmarginaaleja sovelletaan direktiivin 96/62/EY 8 artiklan mukaisesti. Ilman 2. vahvistetaan liitteessä II olevassa II jaksossa. typpidioksidipitoisuuden varoituskynnys Ilman 2. vahvistetaan liitteessä I olevassa II jaksossa. rikkidioksidipitoisuuksien varoituskynnys 3. Avustaakseen komissiota 10 artiklassa tarkoitetun kertomuksen valmistelussa jäsenvaltioiden on silloin kun se on mahdollista 31 päivään joulukuuta 2003 asti kirjat- tava tietoja rikkidioksidipitoisuuksista 10 minuutin keskiarvoina tietyiltä jäsenvaltion nimeämiltä mittausase- milta, joiden se katsoo edustavan lähellä lähteitä sijaitse- 5 artikla Hiukkaset 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpi- teet varmistaakseen, että ilman PM10-hiukkaspitoisuudet C 360/102 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 23. 11. 98 7 artiklan mukaisesti arvioituina eivät ylitä liitteessä III olevassa I jaksossa vahvistettuja raja-arvoja liitteessä määrätyistä määräajoista alkaen. Liitteessä III olevassa I jakson mukaisia ylitysmarginaaleja sovelletaan direktiivin 96/62/EY 8 artiklan mukaisesti. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että peruste- 2. taan mittausasemia, joiden tehtävänä on toimittaa tietoja PM2,5-pitoisuuksista. Jäsenvaltion on päätettävä PM2,5- pitoisuuksien mittausasemien lukumäärästä ja sijainnista siten, että ne ovat edustavia kyseisen jäsenvaltion PM2,5- pitoisuuksien kannalta. Näytteenottopaikat on mahdolli- suuksien mukaan sijoitettava PM10-hiukkasten näytteen- ottopaikkojen yhteyteen. tunnin arvoista Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle vuosittain ja viimeistään yhdeksän kuukauden kuluttua edellisen vuo- den päättymisestä kyseisen vuoden aikana tehtyjen PM2,5- laskettu keskiarvo, mittausten 24 mediaani, 98-persentiili sekä korkein pitoisuus. Pitoisuuk- sien 98-persentiili lasketaan ilman epäpuhtauksia mittaa- vien jäsenvaltioiden mittausasemaverkostojen ja yksittäis- ten mittausasemien tietojenvaihtojärjestelmän käyttöönot- tamisesta 27 päivänä tammikuuta 1997 tehdyn neuvos- ton päätöksen 97/101/EY liitteessä I olevassa 4 jaksossa vahvistetun menettelyn mukaisesti (1). 3. Direktiivin 96/62/EY 8 artiklan mukaisesti laadi- tuilla PM10-hiukkasiin liittyvillä toimintasuunnitelmilla ja PM10-pitoisuuksien alentamista koskevilla yleisillä ohjel- milla on pyrittävä alentamaan myös PM2,5-hiukkasten pitoisuuksia. 4. Jos PM10:lle asetetut liitteessä III olevan I jakson mukaiset raja-arvot ylittyvät ilmassa olevien, luonnonil- miöistä aiheutuvien PM10-pitoisuuksien vuoksi aiheuttaen luonnosta peräisin olevan normaalin taustatason pitoi- suudet huomattavasti ylittäviä pitoisuuksia, jäsenvaltioi- den on ilmoitettava tästä komissiolle direktiivin 96/62/EY 11 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja esitettävä tarpeelliset perustelut, jotka osoittavat ylityksen johtuvan luonnonil- miöistä. Tällaisissa tapauksissa jäsenvaltioiden on toteu- tettava direktiivin 96/62/EY 8 artiklan 3 kohdan mukai- set toimintasuunnitelmat vain silloin, kun liitteessä III olevassa I jaksossa mainitut raja-arvot ylittyvät muista kuin luonnonilmiöistä johtuvista syistä. Jäsenvaltiot voivat nimetä ne alueet tai taajamat, 5. joissa liitteessä III olevan I jakson mukaiset PM10- pitoisuudelle asetetut raja-arvot ylittyvät ilmassa olevan teiden talvihiekoituksesta aiheutuvan hiukkasleijuman vuoksi. Jäsenvaltioiden on lähetettävä komissiolle luettelo kyseisistä alueista ja taajamista sekä niiden PM10-pitoi- suuksista ja -lähteistä. Toimittaessaan komissiolle direk- tiivin 96/62/EY 11 artiklan 1 kohdan mukaiset tiedot jäsenvaltioiden on esitettävä tarpeelliset perustelut, jotka osoittavat ylitysten johtuvan kyseisestä leijumasta ja että pitoisuuksien pienentämiseksi on toteutettu asianmukaiset toimenpiteet. Tällaisilla alueilla ja tällaisissa taajamissa jäsenvaltioiden on toteutettava direktiivin 96/62/EY 8 artiklan 3 kohdan mukaisia toimintasuunnitelmia ainoastaan silloin, kun liitteessä III olevan I jakson mukaiset raja-arvot ylittyvät muiden kuin talvihiekoituksesta johtuvien PM10-pitoi- suuksien vuoksi. 6 artikla Lyijy Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että 7 artiklan mukaisesti arvioidut ilman lyijypitoisuudet eivät ylitä liitteessä IV olevassa I jaksossa vahvistettuja raja-arvoja siinä määrätyistä määräajoista alkaen. Liitteessä IV olevan I jakson mukaisia ylitysmarginaaleja sovelletaan direktiivin 96/62/EY 8 artiklan mukaisesti. 7 artikla Pitoisuuksien arviointi 1. Direktiivin 96/62/EY 6 artiklan mukaiset rikkidiok- sidia, typpidioksidia ja typen oksideja, hiukkasia ja lyijyä koskevat ylemmät ja alemmat arviointikynnykset vahvis- tetaan liitteessä V olevassa I jaksossa. Kunkin alueen ja taajaman luokittelu kyseisen 6 artiklan soveltamiseksi olisi tarkistettava vähintään viiden vuoden välein liitteessä V olevassa II jaksossa esitettyä menettelyä noudattaen. Luokittelua on tarkistettava aikaisemmin, jos tai ilmassa olevien tilanteesta riippuen typen oksidien, typpioksidin ja hiuk- kasten tai lyijyn pitoisuuksien kannalta merkitsevässä toiminnassa on tapahtunut huomattava muutos. typpidioksidin, rikkidioksidin, (1) EYVL L 35, 5. 2. 1997, s. 14. 2. Liitteessä VI vahvistetaan perusteet rikkidioksidi-, typpidioksidi- ja typen oksidien, hiukkas- ja lyijymittaus- 23. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 360/103 ten näytteenottopaikkojen sijainnin määrittämiselle. Liit- teessä VII vahvistetaan kunkin epäpuhtauden osalta jat- kuvia pitoisuusmittauksia suorittavien näytteenottopaik- kojen vähimmäislukumäärä, ja niitä on perustettava kai- kille alueille tai kaikkiin taajamiin, joilta mittauksia edel- lytetään, jos jatkuvat mittaukset ovat alueella tai taaja- massa ainoa pitoisuuksia koskeva tiedon lähde. hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksia koskevat ajankohtaiset tiedot toimitetaan säännöllisesti väestön sekä asianmu- kaisten järjestöjen kuten ympäristöjärjestöjen, kuluttaja- järjestöjen ja herkkiä väestöryhmiä edustavien järjestöjen sekä muiden asianmukaisten terveydenhuollon elinten lehdistön, ja television, saataville esimerkiksi radion ilmoitustaulujen tai tietoverkkojen välityksellä. 3. Niillä alueilla ja niissä taajamissa, joissa kiinteiltä mittausasemilta saatavia tietoja täydennetään muista läh- teistä, kuten päästöjen kartoituksesta, suuntaa-antavista mittausmenetelmistä ja ilman laadun mallintamisesta saa- tavilla tiedoilla, kiinteitä mittausasemia on perustettava tarpeeksi ja muiden menetelmien alueellisen erotuskyvyn on oltava riittävä, jotta ilman epäpuhtauksien pitoisuudet voidaan määrittää liitteessä VI olevan I jakson ja liit- teessä VIII olevan I jakson mukaisesti. 4. Mallintamista tai objektiivista arviointia voidaan käyttää alueilla tai taajamissa, joilla mittauksia ei vaa- dita. Rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien 5. analysoinnissa sekä lyijyn näytteenotossa ja analysoin- nissa käytettävät vertailumenetelmät vahvistetaan liit- teessä IX olevissa jaksoissa I—III. PM10-hiukkasten näytteenotossa ja mittauksessa käytet- tävä vertailumenetelmä vahvistetaan liitteessä IX olevassa IV jaksossa. PM2,5-hiukkasten näytteenotossa ja mittauksessa käytet- tävä väliaikainen referenssimenetelmä on liitteessä IX olevan V jakson mukainen. Liitteessä IX olevassa VI jaksossa vahvistetaan ilman laadun mallintamisessa käytettävät vertailumenetelmät. 6. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle direktii- vin 96/62/EY 11 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukai- set ilman laadun alustavassa arvioinnissa käytetyt mene- telmät viimeistään 18 kuukauden kuluttua tämän direktii- vin voimaantulosta. 7. Muutoksista, jotka ovat tarpeen tämän artiklan sekä liitteiden V—IX säännösten mukauttamiseksi tieteen ja tekniikan kehitykseen, päätetään direktiivin 96/62/EY 12 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Tiedot rikkidioksidin, typpidioksidin ja hiukkasten pitoi- suuksista on saatettava ajan tasalle vähintään päivittäin, ja rikkidioksidin ja typpidioksidin tuntipitoisuuksien osalta mahdollisuuksien mukaan tunneittain. Lyijypitoi- suuksien osalta tiedot on saatettava ajan tasalle neljän- nesvuosittain. Tiedoissa on mainittava vähintään kaikki liitteissä I—IV mainittujen keskiarvon laskentajaksojen aikana tapahtu- neet raja-arvopitoisuuksien ja varoituskynnysten ylitykset. Niissä on oltava myös lyhyt arviointi raja-arvoista ja varoituskynnyksistä sekä asianmukaista tietoa terveysvai- kutuksista. 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että direktiivin 96/ 62/EY 8 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut yleisön saataville asetetut suunnitelmat tai ohjelmat ovat myös edellä 1 kohdassa mainittujen asianmukaisten järjestöjen saata- villa. Kun liitteessä I tai liitteessä II tarkoitettu varoitus- 3. kynnys ylittyy, direktiivin 96/62/EY 10 artiklan mukaises- ti väestölle annettaviin tietoihin on sisällyttävä vähintään asianomaisessa liitteessä olevassa III jaksossa luetellut tiedot. 4. Väestölle ja järjestöille 1 ja 3 kohdan mukaisesti annettavien tietojen on oltava selkeitä, ymmärrettäviä ja helposti saatavilla. 9 artikla Kumoamiset ja siirtymäjärjestelyt 8 artikla Väestölle tiedottaminen 1. Kumotaan. (*) ilmanlaadun raja- ja ohjearvoista rikkidioksidille ja leijumalle 15 päivänä heinäkuuta 1980 annettu neuvoston direktiivi 80/779/ETY (1) paitsi 1 ar- tikla, 2 artiklan 1 kohta, 3 artiklan 1 kohta, 9, 15 ja 16 artikla sekä liitteet I, III b ja IV, jotka kumotaan 1 päivästä tammikuuta 2005. 1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että ilmassa olevia rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, (*) 24 kuukautta tämän direktiivin voimaantulosta. (1) EYVL L 229, 30. 8. 1980, s. 30. C 360/104 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 23. 11. 98 Kumotaan. (*) ilmassa olevan lyijyn raja-arvosta 2. 3 päivänä joulukuuta 1982 annettu neuvoston direktiivi 82/884/ETY (1) paitsi 1 ja 2 artikla, 3 artiklan 1 kohta, 7, 12 ja 13 artikla, jotka kumotaan 1 päivästä tammikuuta 2005. olevan rikkidioksidista, typen oksideista tai leijumasta johtuvan ilman pilaantumisen lisääntymisen rajoittami- seksi tai ehkäisemiseksi. (*) Kumotaan 3. ilmanlaatustandardeista typpi- dioksidille 7 päivänä maaliskuuta 1985 annettu neuvos- ton direktiivi 85/203/ETY (2) paitsi 1 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta, 1 artiklan 2 kohta, 2 artiklan ensimmäinen alakohta, 3 artiklan 1 kohta, 5, 9, 15 ja 16 artikla sekä liite I, jotka kumotaan 1 päivästä tammi- kuuta 2010. Jäsenvaltioilla on oltava käytössä. (*) alkaen 4. tämän direktiivin vaatimusten mukaiset mittausasemat ja muut ilman laadun arviointimenetelmät arvioidakseen ilman rikkidioksidin, typpidioksidin ja lyijyn pitoisuuksia sekä saadakseen tiedot, joilla voidaan osoittaa, että pitoi- suudet ovat direktiivillä 80/779/ETY, direktiivillä 82/ 884/ETY ja direktiivillä 85/203/ETY säädettyjen raja- arvojen mukaisia, kunnes mainittujen direktiivien mukai- set raja-arvot kumotaan. 5. (*) alkaen jäsenvaltioilla voi olla tässä direktii- vissä PM10:lle säädettyjen vaatimusten mukaiset mittaus- asemat ja muut ilman laadun arviointimenetelmät arvioi- dakseen leijumien pitoisuuksia osoittaakseen, että leiju- mien pitoisuudet ovat direktiivin 80/779/ETY liitteessä IV säädettyjen kokonaisleijumaraja-arvojen mukaiset; vaati- mustenmukaisuuden osoittamiseksi kerättyihin tietoihin on kuitenkin sovellettava kerrointa 1,2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle vuosit- 6. tain kaikki direktiiveissä 80/779/ETY, 82/884/ETY ja 85/203/ETY vahvistettujen raja-arvojen ylitykset, mitatut pitoisuudet, havaittujen ylitysten syyt sekä toteutetut toi- menpiteet raja-arvojen ylittymisen toistumisen välttämi- seksi yhdeksän kuukauden kuluessa kunkin vuoden päät- tymisestä direktiivin 96/62/ETY 11 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti, kunnes kyseiset raja-arvot on kumottu. 7. Jäsenvaltio voi edelleen soveltaa direktiivin 80/779/ ETY liitteessä II ja direktiivin 85/203/ETY liitteessä II olevia ohjearvoja ekosysteemin suojelemiseksi alueilla, joilla se katsoo tämän olevan tarpeellista odotettavissa 10 artikla Kertomus ja tarkistamismenettely Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2003 kertomuksen, joka perustuu tämän direktiivin soveltamisesta saatuun kokemukseen ja erityisesti uusimpaan tieteelliseen tutki- mukseen rikkidioksidille, typpidioksidille ja typen oksi- deille, hiukkasten eri osasille ja lyijylle altistumisesta aiheutuvista vaikutuksista ihmisten terveyteen ja ekosys- teemiin sekä teknologian kehittymiseen mukaan lukien ilmassa olevien hiukkaspitoisuuksien ja hiukkas- ja lyijy- laskeumien mittausmenetelmät ja muissa arvioinnissa käytettävissä menetelmissä tapahtunut edistys. Ihmisten terveyden ja ympäristön suojelun korkean tason säilyttämiseksi ja ottaen huomioon tämän direktiivin soveltamisesta jäsenvaltioissa saadut kokemukset, mu- kaan lukien erityisesti ne liitteen VI mukaiset ehdot, joiden mukaisesti mittaukset on tehty, kertomukseen liite- tään tarvittaessa ehdotukset tämän direktiivin muuttami- seksi. Komissio tutkii erityisesti PM10:n toisen vaiheen raja-arvoja tehdäkseen ne pakollisiksi, ja se tarkastelee toisen vaiheen ja tarvittaessa myös ensimmäisen vaiheen raja-arvojen vahvistamista tai muuttamista. Lisäksi komissio kiinnittää tarpeen mukaan erityistä huomiota PM2,5:n tai muiden hiukkaskokojen raja-arvojen vahvista- miseen. Samoin komissio tutkii typpidioksidin vuosiraja- arvoa ihmisten terveyden suojelemiseksi ja tekee ehdotuk- sen kyseisen arvon vahvistamisesta tai muuttamisesta. Se tutkii myös typpidioksidin tuntiraja-arvoa Maailman ter- veysjärjestön suuntaviivojen pohjalta sekä arvioi, onko raja-arvo vahvistettava vai onko sitä muutettava. 11 artikla Seuraamukset (*) 24 kuukautta tämän direktiivin voimaantulosta. (1) EYVL L 378, 31. 12. 1982, s. 15. (2) EYVL L 87, 27. 3. 1985, s. 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä seuraamuksista, joita sovel- letaan tämän direktiivin nojalla säädettyjen kansallisten säännösten rikkomuksiin. Säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, suhteutettuja ja varoittavia. 23. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 360/105 12 artikla Täytäntöönpano 13 artikla Voimaantulo Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin nou- 1. dattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään. (*). Niiden on ilmoi- tettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitat- tava tähän direktiiviin, tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kes- keiset kansalliset säädökset. Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhtei- söjen virallisessa lehdessä. 14 artikla Direktiivin osoittaminen Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja (*) 24 kuukautta tämän direktiivin voimaantulosta. C 360/106 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 23. 11. 98 LIITE I RIKKIDIOKSIDIN RAJA-ARVOT JA VAROITUSKYNNYKSET I RIKKIDIOKSIDIN RAJA-ARVOT Raja-arvot ilmoitetaan yksikköinä eg/m3. Tilavuuden on oltava standardoitu 293 °K:n lämpötilassa ja 101,3 kPa:n paineessa. Keskiarvon laskenta-aika 1 tunti 1. tuntiraja-arvo ihmisten ter- veyden suoje- lemiseksi Ajankohta, johon mennessä raja-arvo on saavutettava 1. tammikuuta 2005 Raja-arvo Ylitysmarginaali 350 eg/m3, saa ylittyä enintään 24 kertaa kalen- terivuoden aikana 150 eg/m3 (43 %) tämän di- rektiivin tullessa voimaan, alenee 1 päivänä tammi- kuuta. (*) ja sen jälkeen 12 kuukauden välein samansuuruisella vuosittaisella osuudella, kunnes on 0 % 1 päi- vään tammikuuta 2005 mennessä 24 tuntia 2. vuorokausi- raja-arvo ih- misten tervey- den suojele- miseksi 3. raja-arvo eko- systeemien suojelemiseksi kalenterivuosi ja talvi (1. 10. —31. 3. ) ei ole 125 eg/m3, saa ylittyä enintään 3 kertaa kalenteri- vuoden aikana 1. tammikuuta 2005 20 eg/m3 ei ole. (**) (*) Joko ensimmäinen tai toinen tammikuun 1 päivä tämän direktiivin voimaantuolon jälkeen. (**) 24 kuukautta tämän direktiivin voimaantulosta. II RIKKIDIOKSIDIN VAROITUSKYNNYS Varoituskynnys on 500 eg/m3 mitattuna kolmen peräkkäisen tunnin aikana paikoista, jotka edustavat ilman laatua vähintään 100 neliökilometrin alueella tai kokonaisella alueella taikka taajamassa eli kulloinkin pienimmällä aluella. III RIKKIDIOKSIDIN VAROITUSKYNNYKSEN YLITTYESSÄ VÄESTÖLLE ANNETTAVAT VÄHIMMÄISTIEDOT Väestölle annettaviin tietoihin on sisällyttävä vähintään: — ylittymispäivä, -aika ja -paikka sekä syyt, mikäli ne ovat tiedossa — ennusteet: — muutokset pitoisuuksissa (paraneminen, vakiintuminen tai huononeminen), ennakoidun muutok- sen syy, jota ylittyminen koskee — maantieteellinen alue, jota ylittyminen koskee — kesto — väestöryhmät, jotka voivat olla herkkiä ylityksille — kyseisiä herkkiä väestöryhmiä koskevat varotoimenpiteet. 23. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 360/107 LIITE II TYPPIDIOKSIDIN (NO2) JA TYPEN OKSIDIEN (NOx) RAJA-ARVOT SEKÄ TYPPIDIOKSIDIN VAROITUSKYNNYS I TYPPIDIOKSIDIN JA TYPEN OKSIDIEN RAJA-ARVOT Raja-arvot ilmaistaan yksikköinä eg/m3. Tilavuuden on oltava standardoitu 293 °K:n lämpötilassa ja 101,3 kPa:n paineessa. Raja-arvo Ylitysmarginaali Keskiarvon laskenta-aika 1 tunti 1. tuntiraja-arvo ihmisten ter- veyden suoje- lemiseksi 200 eg/m3 NO2, saa ylittyä enin- tään 18 kertaa kalenterivuoden aikana Ajankohta, johon mennessä raja-arvo on saavutettava 1. tammikuuta 2010 1. tammikuuta 2010 50 % tämän di- rektiivin tullessa voimaan, alenee 1 päivänä tammi- kuuta. (*) ja sen jälkeen 12 kuukauden välein samansuuruisella vuosittaisella osuudella, kunnes on 0 % 1 päi- vään tammikuuta 2010 mennessä 50 % tämän di- rektiivin tullessa voimaan, alenee 1 päivänä tammi- kuuta. (*) ja sen jälkeen 12 kuukauden välein samansuuruisella vuosittaisella osuudella, kunnes on 0 % 1 päi- vään tammikuuta 2010 mennessä kalenterivuosi 40 eg/m3 NO2 2. vuosiraja-arvo ihmisten ter- veyden suoje- lemiseksi 3. vuosiraja-arvo kasvillisuuden suojelemiseksi kalenterivuosi 30 eg/m3 NOx ei ole. (**) (*) Joko ensimmäinen tai toinen tammikuun 1 päivä tämän direktiivin voimaantulon jälkeen. (**) 24 kuukautta tämän direktiivin voimaantulosta. II TYPPIDIOKSIDIN VAROITUSKYNNYS Varoituskynnys on 400 eg/m3 mitattuna kolmen peräkkäisen tunnin aikana paikoista, jotka edustavat ilman laatua vähintään 100 neliökilometrin alueella tai kokonaisella alueella taikka taajamassa eli kulloinkin pienimmällä alueella. III TYPPIDIOKSIDIN VAROITUSKYNNYKSEN YLITTYESSÄ VÄESTÖLLE ANNETTAVAT VÄHIMMÄISTIEDOT Väestölle annettaviin tietoihin on sisällyttävä vähintään: — ylittymispäivä, -aika ja -paikka sekä syyt, mikäli ne ovat tiedossa — ennusteet: — muutokset pitoisuuksissa (paraneminen, vakiintuminen tai huononeminen), ennakoidun muutok- sen syy, jota ylittyminen koskee — maantieteellinen alue, jota ylittyminen koskee — kesto — väestöryhmät, jotka voivat olla herkkiä ylityksille — kyseisiä herkkiä väestöryhmiä koskevat varotoimenpiteet. C 360/108 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 23. 11. 98 LIITE III HIUKKASTEN (PM10) RAJA-ARVOT Keskiarvon laskenta-aika Raja-arvo Ylitysmarginaali Ajankohta, johon mennessä raja-arvo on saavutettava 24 tuntia 1. vuorokausi- raja-arvo ih- misten tervey- den suojelemi- seksi Vaihe 1 50 eg/m3 PM10, saa ylittyä enin- tään 35 kertaa kalenterivuoden aikana kalenterivuosi 40 eg/m3 PM10 2. vuosiraja-arvo ihmisten ter- veyden suoje- lemiseksi 24 tuntia Vaihe 2 (1) 50 eg/m3 PM10, saa ylittyä enin- tään 7 kertaa ka- lenterivuoden ai- kana kalenterivuosi 20 eg/m3 PM10 1. vuorokausi- raja-arvo ih- misten tervey- den suojelemi- seksi 2. vuosiraja-arvo ihmisten ter- veyden suoje- lemiseksi 1. tammikuuta 2005 1. tammikuuta 2005 50 % tämän di- rektiivin tullessa voimaan, alenee 1 päivään tammi- kuuta. (*) ja sen jälkeen 12 kuukauden välein samansuuruisella vuosittaisella osuudella kunnes on 0 % 1 päivään tammikuuta 2005 mennessä 20 % tämän di- rektiivin tullessa voimaan, alenee 1 päivänä tammi- kuuta. (*) ja sen jälkeen 12 kuukauden välein samansuuruisella vuosittaisella osuudella kunnes on 0 % 1 päivään tammikuuta 2005 mennessä saatujen tietojen perusteella; sen on vastattava vaiheen 1 raja-arvoa 1. tammikuuta 2010 1. tammikuuta 2010 50 % 1 päivänä tammikuuta 2005 mennessä ja ale- nee sen jälkeen joka 12 kuukausi saman suuruisella vuosittaisella osuudella kunnes on 0 % 1. tammi- kuuta 2010 (*) Joko ensimmäinen tai toinen tammikuun 1 päivä tämän direktiivin voimaantulon jälkeen. (1) Suuntaa-antavat raja-arvot, jotka on tarkistettava ottaen huomioon terveys- ja ympäristövaikutuksista ja teknisestä toteutettavuudesta saadut uusimmat tiedot sekä kokemus vaiheen 1 raja-arvojen soveltamisesta jäsenvaltioissa. 23. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 360/109 LIITE IV LYIJYN RAJA-ARVO Keskiarvon laskenta-aika Raja-arvo Ylitysmarginaali Vuosiraja-arvo ih- misten terveyden suojelemiseksi kalenterivuosi 0,5 eg/m3 (1) 100 % tämän di- rektiivin tullessa voimaan, alenee 1 päivänä tammi- kuuta. (*) ja sen jälkeen 12 kuukauden välein samansuuruisella vuosittaisella osuudella, kunnes on 0 % 1 päivään tammikuuta 2005 mennessä tai 1 päivänä tammi- kuuta 2010 men- nessä tiettyjen pistelähteiden välittömässä lähei- syydessä, jotka on ilmoitettava ko- missiolle (*) Joko ensimmäinen tai toinen tammikuun 1 päivä tämän direktiivin voimaantulon jälkeen. Ajankohta, johon mennessä raja-arvo on saavutettava 1. tammikuuta 2005 tai 1. tam- mikuuta 2010 tiettyjen teollisten lähteiden välittö- mässä läheisyy- dessä, jotka sijait- sevat teollisen toi- minnan vuosikym- menien ajan pilaa- milla alueilla. Nämä lähteet on ilmoitettava (2) ko- missiolle. (**) mennessä. Tällai- sissa tapauksissa raja-arvo on 1 päivästä tammi- kuuta 2005 1,0 eg/m3 (**) 24 kuukautta tämän direktiivin voimaantulosta. (1) 10 artiklan mukaisen direktiivin tarkistusmenettelyn yhteydessä tarkastellaan raja-arvon täydentämistä tai korvaamista laskeumaraja-arvolla pistelähteiden välittömässä läheisyydessä. Ilmoitukseen on liitettävä asianmukainen perustelu. Alue, jolla korkeampia raja-arvoja sovelletaan, saa ulottua korkeintaan 1 000 metrin päähän kyseisistä lähteistä. (2) C 360/110 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 23. 11. 98 LIITE V VAATIMUSTEN MÄÄRITTÄMINEN ALUEEN TAI TAAJAMAN ILMASSA OLEVIEN RIKKIDIOKSIDIN, TYPPIDIOKSIDIN (NO2) JA TYPEN OKSIDIEN (NOx), HIUKKASTEN (PM10) JA LYIJYN PITOISUUKSIEN ARVIOINTIA VARTEN I YLEMMÄT JA ALEMMAT ARVIOINTIKYNNYKSET Sovelletaan seuraavia ylempiä ja alempia arviointikynnyksiä: a) Rikkidioksidi Ylempi arviointikynnys Alempi arviointikynnys Terveyden suojelu Ekosysteemien suojelu 60 % vuorokausiraja-arvosta (75 eg/m3, saa ylittyä enin- tään 3 kertaa kalenterivuoden aikana) 40 % vuorokausiraja-arvosta, (50 eg/m3, saa ylittyä enin- tään 3 kertaa kalenterivuoden aikana) 60 % talven raja-arvosta (12 eg/m3) 40 % talven raja-arvosta (8 eg/m3) b) Typpidioksidi ja typen oksidit Tuntiraja-arvo ihmisten terveyden suojelemiseksi (NO2) Vuosiraja-arvo ihmisten terveyden suojelemiseksi (NO2) Vuosiraja-arvo kasvilli- suuden suojelemiseksi (NOx) Ylempi arviointikyn- nys Alempi arviointikyn- nys 70 % raja-arvosta (140 eg/m3, saa ylit- tyä enintään 18 ker- taa kalenterivuoden aikana) 50 % raja-arvosta (100 eg/m3, saa ylit- tyä enintään 18 ker- taa kalenterivuoden aikana) 80 % raja-arvosta (32 eg/m3) 80 % raja-arvosta (24 eg/m3) 65 % raja-arvosta (26 eg/m3) 65 % raja-arvosta (19,5 eg/m3) c) Hiukkaset (PM10) PM10-hiukkasten ylemmät ja alemmat arviointikynnykset perustuvat vuoden 2010 tammikuun ensimmäisen päivän ohjeellisiin raja-arvoihin. Ylempi arviointikynnys Alempi arviointikynnys Vuorokausikeskiarvo Vuosikeskiarvo 60 % raja-arvosta (30 eg/m3, saa ylittyä enintään 7 kertaa kalenterivuoden aikana) 40 % raja-arvosta (20 eg/m3, saa ylittyä enintään 7 kertaa kalenterivuoden aikana) 70 % raja-arvosta (14 eg/m3) 50 % raja-arvosta (10 eg/m3) 23. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 360/111 d) Lyijy Ylempi arviointikynnys 70 % raja-arvosta (0,35 eg/m3) Alempi arviointikynnys 50 % raja-arvosta (0,25 eg/m3) Vuosikeskiarvo II YLEMMÄN JA ALEMMAN ARVIOINTIKYNNYKSEN YLITTYMISEN MÄÄRITTÄMINEN Ylemmän ja alemman arviointikynnyksen ylittyminen määritetään viiden edellisen vuoden pitoisuuksien perusteella, jos tietoa on saatavilla riittävästi. Arviointikynnys katsotaan ylitetyksi, jos kynnyksen lukuarvon ylitysten kokonaislukumäärä kyseisten viiden vuoden aikana on enemmän kuin kolme kertaa niin suuri kuin vuotta kohden sallittujen ylitysten lukumäärä. Jos tietoja on saatavilla lyhyemmältä ajalta kuin viideltä vuodelta, jäsenvaltiot voivat yhdistää lyhyet mittausjaksot, jotka on toteutettu sellaisina vuodenaikoina ja sellaisissa paikoissa, joille korkeimmat epäpuhtaustasot todennäköisesti ovat tyypillisiä, sekä päästöjen kartoitusta ja mallintamista koskevat tiedot ja määrittää näiden perusteella ylempien ja alempien arviointikynnysten ylitykset. C 360/112 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 23. 11. 98 LIITE VI ILMASSA OLEVIEN RIKKIDIOKSIDIN, TYPPIDIOKSIDIN JA TYPEN OKSIDIEN, HIUKKASTEN JA LYIJYN PITOISUUKSIEN MITTAUKSESSA KÄYTETTÄVIEN NÄYTTEENOTTOPAIKKOJEN SIJAINTI Seuraavat huomautukset koskevat jatkuvaa mittausta. I YLEISET SIJOITUSSUOSITUKSET a) Ihmisten terveyden suojelu Ihmisten terveyden suojelemiseksi valituilta näytteenottopaikoilta olisi: i) saatava tietoja alueiden ja taajamien niistä osa-alueista, joissa esiintyvät korkeimmat pitoisuudet, joille väestö todennäköisesti altistuu suoraan tai epäsuorasti ajanjaksona, joka on merkitykselli- nen raja-arvo(je)n keskiarvon laskenta-aikaan nähden; ii) saatava tietoja pitoisuustasoista alueiden ja taajamien muista osa-alueista, jotka edustavat väestön yleistä altistumista. Näytteenottopaikat olisi yleensä valittava niin, että vältetään näytteenottopaikan välittömässä läheisyydessä olevien hyvin pienten mikroympäristöjen mittauksia. Yleisenä ohjeena on, että näytteenottopaikka olisi valittava siten, että se edustaa ympäröivän alueen ilman laatua vähintään 200 neliömetrin laajuudelta liikenteen vaikutuksia mittaavan aseman osalta ja usean neliökilometrin laajuudelta kaupunkitaustaa edustavan aseman osalta. Näytteenottopaikoiksi olisi mahdollisuuksien mukaan valittava paikkoja, jotka edustavat samankal- taisia paikkoja, jotka eivät sijaitse niiden välittömässä läheisyydessä. Olisi otettava huomioon tarve sijoittaa näytteenottopaikkoja saarille, joilla se on tarpeen ihmisten terveyden suojelemiseksi. b) Ekosysteemien ja kasvillisuuden suojelu Ekosysteemien ja kasvillisuuden suojeluun tarkoitettujen näytteenottopaikkojen olisi sijaittava etäämmällä kuin 20 km taajamista tai 5 km muista rakennetuista alueista tai teollisuuslaitoksista tai moottoritiestä. Yleisenä ohjeena on, että näytteenottopaikka olisi valittava siten, että se edustaa ympäröivän alueen ilman laatua vähintään 1 000 neliökilometrin laajuudelta. Jäsenvaltiot voivat sijoittaa näytteenottopaikan lähemmäksi tai siten, että se edustaa ympäröivän alueen ilman laatua suppeammalla alueella maantieteelliset olosuhteet huomioon ottaen. Olisi otettava huomioon tarve arvioida ilman laatua saarilla. II YKSITYISKOHTAISET SIJOITUSOHJEET Seuraavia ohjeita olisi noudatettava niin hyvin kuin se käytännössä on mahdollista. — Näytteenottopään lähellä ei saa olla ilmavirtaa rajoittavia esteitä, jotka vaikuttavat ilmavirran kulkuun näytteenottolaitteen läheisyydessä (yleensä sen on oltava muutaman metrin päässä raken- nuksista, parvekkeista, puista ja muista esteistä sekä vähintään 0,5 metrin etäisyydellä lähimmästä rakennuksesta, jos näytteenottopaikka edustaa ilman laatua rakennusten lähellä), — näytteenottokohdan olisi yleensä oltava vähintään 1,5 metrin (hengitystaso) ja enintään 4 metrin korkeudella maanpinnasta. Tietyissä olosuhteissa saattaa olla tarpeen käyttää korkeammalla (enin- tään 8 metrissä) sijaitsevaa näytteenottokohtaa. Myös korkeammalla sijaitseva näyteenottokohta saattaa olla aiheellinen mittausaseman edustaessa laajaa aluetta, — näytteenottopäätä ei tule sijoittaa aivan päästölähteiden lähelle, jotta näytteeseen ei tule suoraan ilmaan sekoittumattomia päästöjä, — näytteenottolaitteen poistoaukko olisi sijoitettava siten, että poistoilma ei kierrä näytteenottoson- diin, 23. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 360/113 — liikenneympäristöä edustavien asemien olisi sijaittava: — kaikkien ilman epäpuhtauksien osalta vähintään 25 metrin etäisyydellä suurten tienristeysten laidasta sekä vähintään 4 metrin etäisyydellä lähimmän ajokaistan keskiviivasta, — typpidioksidimittausten osalta alle 5 metrin etäisyydellä ajokaistan reunasta, — hiukkas- tai lyijymittausten osalta siten, että ne edustavat ilmanlaatua rakennusten lähellä. Huomioon voidaan ottaa myös seuraavat tekijät: — häiriöitä aiheuttavat lähteet, — toimintavarmuus, — kulkuyhteydet, — sähkön ja puhelinyhteyksien saatavuus, — paikan näkyvyys suhteessa ympäristöönsä, — väestön ja mittaajien turvallisuus, — eri epäpuhtauksien mittauksissa käytettävien näytteenottopaikkojen yhteinen sijainti, — suunnittelun vaatimukset. III DOKUMENTOINTI JA VALITUN NÄYTTEENOTTOPAIKAN TARKASTAMINEN Näytteenottopaikan valintamenettely on dokumentoitava asianmukaisesti luokitteluvaiheessa esimerkiksi ympäristöstä eri ilmansuunnista otettujen valokuvien ja yksityiskohtaisen kartan avulla. Näytteenotto- paikat olisi tarkastettava ja dokumentoitava säännöllisin väliajoin toistaen dokumentoinnissa käytettyjä menettelyjä, jotta voidaan varmistaa, että valintaperusteet täyttyvät edelleen. C 360/114 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 23. 11. 98 LIITE VII ILMASSA OLEVIEN RIKKIDIOKSIDIN (SO2), TYPPIDIOKSIDIN (NO2) JA TYPEN OKSIDIEN, HIUKKASTEN JA LYIJN PITOISUUKSIEN JATKUVASSA MITTAUKSESSA KÄYTETTÄVIEN NÄYTTEENOTTOPAIKOJEN VÄHIMMÄISLUKUMÄÄRÄN MÄÄRITTÄMISPERUSTEET I JATKUVISSA MITTAUKSISSA KÄYTETTÄVIEN NÄYTTEENOTTOPAIKKOJEN VÄHIMMÄISLU- KUMÄÄRÄ IHMISTEN SUOJELEMISEKSI ASETETTUJEN RAJA-ARVOJEN JA VAROITUSKYN- NYSTEN NOUDATTAMISEN ARVIOIMISEKSI NIILLÄ ALUEILLA JA NIISSÄ TAAJAMISSA, JOISSA JATKUVAT MITTAUKSET OVAT AINOA TIEDON LÄHDE a) Hajakuormituslähteet Taajaman tai alueen asukasluku (tuhatta) Jos pitoisuudet ylittävät ylemmän arviointikynnyksen Jos pitoisuudet ovat ylemmän ja alemman arviointikynnyksen välillä 1 1 1 1 2 2 3 3 4 4 5 0 — 250 250 — 499 500 — 749 750 — 999 1 000 — 1 499 1 500 — 1 999 2 000 — 2 749 2 750 — 3 749 3 750 — 4 749 4 750 — 5 999 1 2 2 3 4 5 6 7 8 9. 6 000 10 NO2 ja hiukkaset: mittausasemiin on kuuluttava vähintään yksi kaupunkitaustaa edustava asema ja yksi liikenneympäris- töä edustava asema SO2 ja NO2 taajamissa, joissa pitoisuudet ovat alempaa arviointikyn- nystä alhaisempia ei sovelleta 1 1 1 1 1 2 2 2 2 3 b) Pistekuormituslähteet Kun arvioidaan epäpuhtauksien määrää pistekuormituslähteiden läheisyydessä, jatkuvissa mittauk- sissa käytettävien näytteenottopaikkojen lukumäärä olisi laskettava ottaen huomioon päästömassat, ilman epäpuhtauksien todennäköinen leviäminen sekä väestön mahdollinen altistuminen. 23. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 360/115 II JATKUVISSA MITTAUKSISSA KÄYTETTÄVIEN NÄYTTEENOTTOPAIKKOJEN VÄHIMMÄISLU- KUMÄÄRÄ EKOSYSTEEMIEN TAI KASVILLISUUDEN SUOJELEMISEKSI ASETETTUJEN RAJA- ARVOJEN NOUDATTAMISEN ARVIOIMISEKSI MUILLA ALUEILLA KUIN TAAJAMISSA Jos pitoisuudet ylittävät ylemmän arviointikynnyksen Jos pitoisuudet ovat ylemmän ja alemman arviointikynnyksen välillä 1 mittausasema 20 000:ta neliökilometriä kohden 1 mittausasema 40 000:ta neliökilometriä kohden Saaristoalueilla jatkuvissa mittauksissa käytettävien näytteenottopaikojen lukumäärä pitäisi laskea ottaen huomioon ilman epäpuhtauksien todennäköinen leviäminen sekä ekosysteemien ja kasvillisuuden mah- dollinen altistuminen. C 360/116 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 23. 11. 98 LIITE VIII AINEISTON LAATUTAVOITTEET JA ILMAN LAADUN ARVIOINNIN TULOSTEN YHDISTÄMINEN I AINEISTON LAATUTAVOITTEET Seuraavassa taulukossa on esitetty laadunvarmistusohjelmien tueksi arviointimenetelmiltä edellytettävää tarkkuutta, mittausten ajallista kattavuutta ja mitattavan aineiston vähimmäismäärää koskevat laatuta- voitteet. Rikkidioksidi, typpidioksidi ja typen oksidit Hiukkaset ja lyijy Jatkuvat mittaukset Tarkkuus Mitattavan aineiston vähim- mäismäärä Ohjeelliset mittaukset Tarkkuus Mitattavan aineiston vähim- mäismäärä Mittausten ajallinen kattavuus 15 % 90 % 25 % 90 % 25 % 90 % 50 % 90 % (yksi satunnaismittaus 14 % jaettuna tasaisesti viikossa vuoden ajalle tai 8 viikkoa tasaisesti jaettuna koko vuo- den ajalle) (yksi satunnaismittaus 14 % jaettuna tasaisesti viikossa vuoden ajalle tai 8 viikkoa tasaisesti jaettuna koko vuo- den ajalle) Mallintaminen Tarkkuus: Tuntikeskiarvo 50—60 % Vuorokausikeskiarvo Vuosikeskiarvo Objektiivinen arvio Tarkkuus: 50 % 30 % 75 % ei määritelty tällä hetkellä (1) 50 % 100 % (1) Muutokset, jotka ovat tarpeen tämän kohdan mukauttamiseksi tieteelliseen ja tekniseen kehitykseen, on hyväksyt- tävä direktiivin 96/62/EY 12 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti. Mittaustarkkuus määritellään samoin kuin oppaassa ”Guide to the Expression of Uncertainty of Measurements” (ISO 1993) tai ISO 5725-1 ”Accuracy (trueness and precision) of measurement methods and results” (1994). Taulukon prosenttiarvot on annettu yksittäisille mittauksille laskettuna keskiarvona raja-arvon määrittelemälle ajanjaksolle 95 %:n luottamusvälille (bias* + kaksi kertaa keskihajonta). Jatkuvatoimisten mittausten tarkkuus tulisi määritellä kyseessä olevan raja-arvon alueella. Mallintamisen ja objektiivisen arvioinnin tarkkuus määritellään enimmäispoikkeamana mitatuista ja lasketuista pitoisuustasoista raja-arvon kannalta arvioituna jaksona ottamatta huomioon tapahtumien ajoitusta. Mitattavan aineiston vähimmäismäärää ja mittausten ajallista kattavuutta koskevat vaatimukset eivät sisällä tietohukkaa, joka aiheutuu laitteiden normaalin kunnossapidon vaatimasta säännöllisestä kali- broinnista. Jäsenvaltiot voivat poikkeuksellisesti käyttää satunnaismittauksia jatkuvien mittausten sijasta hiukkasten ja lyijyn osalta, jos ne voivat osoittaa komissiolle, että 95 prosentin luottamusvälin tarkkuus suhteessa jatkuvaan valvontaan on 10 prosentin alueella. Satunnaisten näytteenottojen on tapahduttava tasaisesti jaettuna koko vuoden ajalle. 23. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 360/117 II ILMAN LAADUN ARVIOINNIN TULOKSET Niiltä alueilta ja niistä taajamista, joissa mittauksista saatavia tietoja täydennetään muista lähteistä saaduilla tiedoilla tai joissa ilmaan laadun arvioinnissa käytetään yksinomaan muita menetelmiä kuin mittauksia, olisi kerättävä seuraavat tiedot: — kuvaus toteutetuista arviointitoimista, — käytetyt erityiset menetelmät ja viittaukset menetelmän kuvauksiin, — tiedonlähteet, — kuvaus tuloksista, mukaan lukien tarkkuudet ja erityisesti alueilla tai taajamissa sijaitsevien sellaisten alueiden koko laajuus tai tarpeen mukaan tieosuudet, joissa pitoisuudet ylittävät raja-arvon tai raja-arvot tai mahdollisesti sekä raja-arvon että ylitysmarginaalin tai -marginaalit, sekä kaikkien sellaisten alueiden laajuus, joilla pitoisuudet ylittävät ylemmän arviointikynnyksen tai alemman arviointikynnyksen, — niistä raja-arvoista, joiden tavoitteena on ihmisten terveyden suojelu, raja-arvon ylittäville pitoisuuk- sille mahdollisesti altistuva väestö. Jäsenvaltioiden olisi mahdollisuuksien mukaan koottava karttoja, joista ilmenee pitoisuuksien jakautu- minen kullakin alueella ja kussakin taajamassa. III STANDARDOINTI Rikkidioksidin ja typen oksidien tilavuuden on oltava standardoitu 293 °K:n lämpötilassa ja 101,3 kPa:n paineessa. C 360/118 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 23. 11. 98 LIITE IX RIKKIDIOKSIDIN, TYPPIDIOKSIDIN JA TYPEN OKSIDIEN-, HIUKKAS (PM10) (PM2,5)- JA LYIJYPITOISUUKSIEN ARVIONNISSA KÄYTETTÄVÄT VERTAILUMENETELMÄT I RIKKIDIOKSIDIN ANALYSOINNISSA KÄYTETTÄVÄ VERTAILUMENETELMÄ ISO/FDIS 10498 (Standardiehdotus) Ilman laatu — Rikkidioksidin määritys — Ultraviolettifluoresenssi- menetelmä. Jäsenvaltio saa käyttää mitä tahansa muuta menetelmää, jonka se voi osoittaa antavan edellä mainittua menetelmää vastaavat tulokset. II TYPPIDIOKSIDIN JA TYPEN OKSIDIEN ANALYSOINNISSA KÄYTETTÄVÄ VERTAILUMENTELMÄ ISO 7996: 1985 Ilman laatu — Typen oksidien kiinteiden pitoisuuksien määritys — Kemiluminesenssi- menetelmä. Jäsenvaltio saa käyttää mitä tahansa muuta menetelmää, jonka se voi osoittaa antavan edellä mainittua menetelmää vastaavat tulokset. III A. Lyijyn näytteenotossa käytettävä vertailumenetelmä Direktiivin 82/884/ETY liitteessä olevaa menetelmää käytetään lyijyn näytteenotossa vertailumene- telmänä siihen asti, kun tämän direktiivin liitteessä IV oleva raja-arvo on saavutettava, minkä jälkeen vertailumenetelmä on PM10-hiukkasten näytteenottoon käytetty menetelmä, joka on määri- telty tämän liitteen jaksossa IV. Jäsenvaltio saa käyttää mitä tahansa muuta menetelmää, jonka se voi osoittaa antavan edellä mainittua menetelmää vastaavat tulokset. B. Lyijyn analysoinnissa käytettävä vertailumenetelmä ISO 9855: 1993 Ilman laatu — suodattimista kerättyjen, ilmassa olevien aerosolien sisältämien lyijyhiukkasten määrän määrittely. Atomiabsorbtiospektrometrinen menetelmä. Jäsenvaltio saa käyttää mitä tahansa muuta menetelmää, jonka se voi osoittaa antavan edellä mainittua menetelmää vastaavat tulokset. IV PM10-HIUKKASTEN NÄYTTEENOTOSSA JA MITTAUKSESSA KÄYTETTÄVÄ VERTAILUMENETELMÄ PM10-hiukkasten näytteenotossa ja mittauksessa käytettävä vertailumenetelmä on sama kuin standar- dissa prEN 12341 ”Air Quality — Field Test Procedure to Demonstrate Reference Equivalence of Sampling Methods for the PM10-fraction of particulate matter”. Mittausperiaate perustuu ilmassa olevien hiukkasten PM10-fraktion keräämiseen suodattimesta ja gravimetriseen massan määrittelyyn. Jäsenvaltio saa käyttää mitä tahansa muuta menetelmää, jonka se voi osoittaa antavan edellä mainittua menetelmää vastaavat tulokset tai mitä tahansa menetelmää, jonka jäsenvaltio voi osoittaa olevan vertailumenetelmän kanssa yhdenmukainen. Tällaisella menetelmällä saatuja tuloksia on korjattava asianmukaisella kertoimella, jotta saataisiin vertailumenetelmää käyttämällä saatavia tuloksia vastaavat tulokset. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle PM10-hiukkasten näytteenottoon ja mittaukseen käytetty menetelmä. Komissio suorittaa niin pian kuin mahdollista PM10-hiukkasten näytteenotto- ja mittausme- netelmien keskinäisen vertailun saadakseen tiedot, jotka ovat tarpeen tämän direktiivin säännöksiä tarkistettaessa 10 artiklan mukaisesti. 23. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 360/119 V VÄLIAIKAINEN PM2,5-HIUKKASTEN VERTAILU- JA MITTAUSMENETELMÄ Komissio toimittaa yhteistyössä direktiivin 96/62/EY 12 artiklassa tarkoitetun komitean kanssa ohjeet PM2,5:n näytteenotossa ja mittauksessa käytettävää väliaikaista vertailumenetelmää varten [. ] (*) mennessä. Jäsenvaltiot saavat käyttää mitä tahansa sopivaksi katsomaansa menetelmää. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle PM2,5-hiukkasten näytteenottoon ja mittaukseen käytetty menetelmä. Komissio suorittaa niin pian kuin mahdollista PM2,5-hiukkasten näytteennotto- ja mittaus- menetelmien keskinäisen vertailun saadakseen tiedot, jotka ovat tarpeen tämän direktiivin säännöksiä tarkistettaessa 10 artiklan mukaisesti. VI MALLINTAMISEN VERTAILUMENETELMÄT Mallintamisen vertailumenetelmiä ei voida tällä hetkellä määritellä. Kaikki muutokset tämän kohdan mukauttamiseksi tieteelliseen ja tekniseen kehitykseen on hyväksyttävä direktiivin 96/62/EY 12 artiklan 2 kohdassa vahvistetun menettelyn mukaisesti. (*) 24 kuukautta tämän direktiivin voimaantulosta. C 360/120 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 23. 11. 98 NEUVOSTON PERUSTELUT I JOHDANTO 1. Komissio toimitti 21. marraskuuta 1997 neuvoston käsiteltäväksi EY:n perustamissopi- muksen 130 s artiklan 1 kohtaan perustuvan ehdotuksen ilmassa olevien rikkidioksidin, typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksien raja-arvoista (1). 2. Talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa 29. huhtikuuta 1998 (2), ja Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa 13. toukokuuta 1998 (3). 3. Komissio toimitti neuvostolle muutetun ehdotuksensa 9. heinäkuuta 1998. 4. Neuvosto vahvisti yhteisen kantansa perustamissopimuksen 189 c artiklan mukaisesti 24. syyskuuta 1998. II TAVOITE Ilmanlaadun arvioinnista ja hallinnasta vuonna 1996 annetun puitedirektiivin (4) säännösten mukaisesti edellä mainitulla ehdotuksella pyritään ilmassa olevien rikkidioksidin, typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn osalta vahvistamaan raja-arvot sekä tarvittaessa varoituskyn- nykset, joilla pyritään välttämään, ehkäisemään tai vähentämään ihmisten terveydelle ja ympäristölle aiheutuvia haitallisia vaikutuksia, arvioimaan pitoisuudet yhteisten menetelmien ja perusteiden avulla, keräämään tarvittavat tiedot ja varmistamaan, että ne ovat kaikkien saatavilla, sekä pitämään yllä ilman laatua sen ollessa hyvä ja parantamaan sitä muissa tapauksissa. III YHTEISEN KANNAN ERITTELY A. Komission muutettu ehdotus Neuvosto hyväksyi 21 Euroopan parlamentin ehdottamaa tarkistusta kokonaan tai osittain ja joidenkin tarkistusten taustalla olevan ajatuksen; näistä komissio hylkäsi alun perin 3 (5). Viimeksi mainitut tarkistukset koskevat väestötiedotusindikaattoreiden poistamista (tar- kistukset 11 ja 27) sekä ajallisesti rajoitettujen poikkeuksien säätämistä lyijyn osalta tietyillä alueilla erityisolosuhteiden huomioon ottamiseksi (tarkistus 8 — ks. liite IV). B. Komission hyväksymät tarkistukset, joita ei ole otettu mukaan yhteiseen kantaan Tarkistus 2 (ilman laadun arvioinnin tarve turistikohteissa sesonkiaikoina) Tarkistusta ei pidetty asianmukaisena, koska ehdotetussa muodossa johdanto-osan kappaleella ei olisi vastaavaa säännöstä artiklaosassa ja koska mittausta koskevien säännösten, joita sovelletaan vuodenaikaan katsomatta, katsotaan antavan riittävän kuvan tilanteesta vilkkaimpana turistikautena. (1) EYVL C 9, 14. 1. 1998, s. 6. (2) EYVL C 214, 10. 7. 1998, s. 1. (3) EYVL C 167, 1. 6. 1998, s. 110. (4) Direktiivi 96/62/EY, annettu 27. syyskuuta 1996, EYVL L 296, 21. 11. 1996, s. 55. (5) Vaikka neuvosto jakaa komission näkemyksen siitä, että tarkistuksen 13 sisällyttäminen direktiivin säädösosaan ei olisi asianmukaista, se korosti tässä yhteydessä tutkimuksen tärkeyttä. 23. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 360/121 C. Tärkeimmät neuvoston tekemät muutokset tai uudistukset 1. Johdanto-osa Johdanto-osaa muokattiin ja yksinkertaistettin siltä osin kuin siinä ei annettu uutta tietoa jäljempänä olevista artikloista tai lisäselityksiä niihin. Uusia johdanto-osan kappaleita lisättiin sen korostamiseksi, että direktiivin vaati- mukset ovat vähimmäisvaatimuksia (ks. neljäs ja erityisesti viides johdanto-osan kappale, jonka tarkoitus on kuvastaa parlamentin tarkistusten 3, 5 ja 6 taustalla olevaa ajatusta). Toiseksi viimeisessä johdanto-osan kappaleessa, jonka neuvosto myös lisäsi, koros- tetaan, että komiteamenettelyä käyttäen tehdyt mukautukset eivät saa johtaa raja-arvojen tai varoituskynnyksen alentamiseen (samaa tarkoitettiin parlamentin tarkistuksella 9). 2. Määritelmät (2 artikla) Määritelmät 4 ja 5 muokattiin helppotajuisemmiksi. Määritelmä 6 lisättiin uusien säännösten huomioon ottamiseksi (ks. jäljempänä kohta 3). Määritelmä 7 lisättiin jäljempänä olevien säännösten selventämiseksi. 3. Erityisolosuhteet (3 artiklan 4 kohta, 5 artiklan 4 kohta ja 5 artiklan 5 kohta) Neuvosto tunnusti, että joissakin jäsenvaltioissa hallitsemattomat erityisolosuhteet, kuten luonnonilmiöt tai tietyt sää- tai maantieteelliset olot, voivat aiheuttaa raja-arvojen ylittymistä. Se sopi tästä syystä, että tällaisissa tapauksissa jäsenvaltioi- den olisi puututtava ainoastaan niihin ylittymisiin, jotka eivät johdu kyseisistä erityisolosuhteista edellyttäen, että ne esittävät komissiolle tarvittavat perustelut. 4. Tietojen levittäminen (8 artikla) Neuvosto muotoili uudelleen ja järjesti selvemmin ja johdonmukaisemmin tietojen levittämistä väestölle koskevat säännökset. Se päätti poistaa jäsenvaltioille turhaa rasitetta aiheuttavan velvoitteen toimittaa komissiolle luettelo niistä järjestöistä, joille tietoa jaetaan. 5. Kumoamiset ja siirtymäjärjestelyt (9 artikla) Neuvosto teki artiklaan joitakin teknisiä mukautuksia välttääkseen mahdollisen kaksinkertaisen ilmoitusvelvollisuuden siirtymäkauden aikana. 6. Tarkistaminen (10 artikla) Neuvosto vahvisti uutta tarkistuslauseketta tuomalla erityisesti esiin pääkohdat, joita tarkistamisen tulisi koskea (kaikenlaisten hiukkasten ja typen oksidien raja- arvot). Se korosti myös, että tarkistamisessa olisi otettava huomioon viimeisin tieteellinen tutkimus tai direktiivin täytäntöönpanosta ja erityisesti mittauskriteerien soveltamisesta saatu kokemus. 7. Täytäntöönpanon ajankohta (12 artikla) Ottaen huomioon toimet, joita direktiivin täytäntöönpano vaatii erityisesti joissakin jäsenvaltioissa, neuvosto hyväksyi täytäntöönpanon ajankohdaksi kaksi vuotta voimaantulon jälkeen. C 360/122 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 23. 11. 98 8. Rikkidioksidin varoituskynnys (liite I, jakso II) Neuvosto hyväksyi varoituskynnyksen 500 eg/m3. Se katsoi, että komission ehdot- tama kynnys 350 eg/m3, joka perustuu erityisen herkille väestöryhmille liikunnan aikana tehdyille altistumiskokeille, aiheuttaisi todennäköisesti turhaa levottomuutta väestön keskuudessa. 9. Typpidioksidin tuntiraja-arvon mahdolliset ylittymiset (liite III) Neuvosto nosti mahdollisten ylittymisten määrän 18 kertaan vuodessa ottaen huomioon erityisesti tiettyihin sääoloihin liittyvät vaikeudet noudattaa raja-arvoja. Tämä kohta kuuluu niihin, joihin tarkistamisen yhteydessä kiinnitetään erityistä huomiota (ks. edellä oleva kohta 6). 10. Hiukkasten raja-arvot (liite III) Neuvosto totesi tästä asiasta vallitsevan laajan tieteellisen epävarmuuden ja että päästöjen vähentämisestä ei ole kattavaa käytännön kokemusta. Se päätti näin ollen — lieventää vuoteen 2005 mennessä saavutettavia PM10-hiukkasten raja-arvoja (vuorokausiraja-arvon osalta 35 ylittymistä 25 ylittymisen sijasta; vuosiraja- arvon osalta 40 eg/m3 30:n sijasta), — asettaa ainoastaan viitteellisen raja-arvon PM10-hiukkasille vuoteen 2010 men- nessä täytäntöönpantavan toisen vaiheen osalta, — olla tässä vaiheessa sisällyttämättä PM2,5-hiukkasia koskevia säännöksiä edellyttäen, että vuonna 2003 tehtävässä tarkistamisessa käsitellään erityisesti näitä kohtia (ks. edellä oleva 6 kohta). 11. Vertailumenetelmät (liite IX) Neuvosto hyväksyi kansainvälisesti sovittujen standardien puuttuessa PM10- hiuk- kasten näytteenotossa ja mittauksessa käytettävän vertailumenetelmän sekä alusta- van vertailumenetelmän PM2,5-hiukkasille edellyttäen, että komissio suorittaa keski- näisen vertailun saadakseen tarvittavan tiedon näiden kahden menetelmän tarkista- miseen. * * * Komissio hyväksyi neuvoston tekemät muutokset