title: Tilläggsprotokoll till avtalet mellan Konungariket Belgien, Konungariket Danmark, Republiken Finland, Republiken Grekland, Irland, Republiken Italien, Storhertigdömet Luxemburg, Konungariket Nederländerna, Republiken Portugal, Konungariket Spanien, Konungariket Sverige, Förbundsrepubliken Tyskland, Republiken Österrike, Europeiska Atomenergigemenskapen och IAEA rörande tillämpningen av artikel III.1 och III.4 i fördraget om förhindrande av spridning av kärnvapen (delgivet med nr KOM(1998) 314)

eurovoc_concepts:
International Atomic Energy Agency
agreement (EU)
arms limitation
nuclear energy
nuclear safety
nuclear weapon
protocol to an agreement

text: 13. 3. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 67/1 II (Rättsakter vilkas publicering inte är obligatorisk) KOMMISSIONEN TILLÄGGSPROTOKOLL Till avtalet mellan Konungariket Belgien, Konungariket Danmark, Republiken Finland, Repu- bliken Grekland, Irland, Republiken Italien, Storhertigdömet Luxemburg, Konungariket Neder- länderna, Republiken Portugal, Konungariket Spanien, Konungariket Sverige, Förbundsrepubli- ken Tyskland, Republiken Österrike, Europeiska Atomenergigemenskapen och IAEA rörande tillämpningen av artikel III. 1 och III. 4 i fördraget om förhindrande av spridning av kärnva- pen (*) (delgivet med nr KOM(1998) 314) (1999/188/Euratom) INGRESS Konungariket Belgien, Konungariket Danmark, Republiken Finland, Republiken Grekland, Irland, Republi- ken Italien, Storhertigdömet Luxemburg, Konungariket Nederländerna, Republiken Portugal, Konungariket Spanien, Konungariket Sverige, Förbundsrepubliken Tyskland, Republiken Österrike (nedan kallade sta- terna) och Europeiska atomenergigemenskapen (nedan kallad Euratom) är parter i ett avtal (nedan kallat avtalet om kontroll av kärnämne) mellan staterna, Euratom och Internationella atomenergiorganet (nedan kallat IAEA) rörande tillämpningen av artikel III. 1 och III. 4 i Fördraget om förhindrande av spridning av kärnvapen, vilket avtal trädde i kraft den 21 februari 1977. Parterna erkänner världssamfundets önskan att ytterligare stärka åtgärderna för att förhindra spridningen av kärnvapen genom att göra IAEA:s system för kontroll av kärnämne effektivare och mer ändamålsenliga. Parterna erinrar om att IAEA vid genomförandet av kontroll av kärnämne måste beakta följande krav: Den ekonomiska och tekniska utvecklingen i Euratoms medlemsstater och det internationella samarbetet rörande kärnteknikens fredliga användning får inte hämmas; gällande bestämmelser i fråga om hälsa, säkerhet och (*) Den 8 juni 1998 lämnade rådet sitt godkännande till att kommissionen på Europeiska atomenergigemen- skapens (Euratom) vägnar tillträder detta tilläggsprotokoll till avtalet mellan Euratoms tretton kärnva- penfria medlemsstater, Euratom och IAEA (offentliggjort i EGT L 51, volym 21, av den 22 februari 1978, och som IAEA-dokument INFCIRC/193 av den 14 september 1973), liksom ett tilläggsprotokoll till avtalet mellan Förenade kungariket Storbritannien och Nordirland, Euratom och IAEA (offentliggjort som IAEA-dokument INFCIRC/263 daterat i oktober 1978) och ett tilläggsprotokoll till avtalet mellan Frankrike, Euratom och IAEA (offentliggjort, som IAEA-dokument INFCIRC/290 daterat i december 1981). Samtliga tre tilläggsprotokoll undertecknades av de berörda parterna i Wien den 22 september 1998. Texterna till tilläggsprotokollen finns på följande Internetadress: http://europa. eu. int/en/comm/ dg17/nuclear/nuchome. htm L 67/2 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 13. 3. 1999 fysiskt skydd och övriga säkerhetsbestämmelser måste följas; de enskildas rättigheter måste respekteras; alla försiktighetsåtgärder måste vidtas för att skydda kommersiella, tekniska och industriella hemligheter och annan konfidentiell information som kommer till IAEA:s kännedom. De åtgärder som beskrivs i detta protokoll skall vidtas så frekvent och med sådan kraft att de överensstämmer med målet att göra IAEA:s kontroll av kärnämne effektivare och mer ändamålsenliga. Euratom, staterna och IAEA har sålunda enats om följande: SAMBAND MELLAN PROTOKOLLET OCH AVTALET OM KONTROLL AV KÄRNÄMNE Artikel 1 Bestämmelserna i avtalet om kontroll av kärnämne skall tillämpas på föreliggande protokoll i den utsträckning de är av betydelse för och förenliga med bestämmelserna i protokollet. Om bestämmelserna i avtalet om kontroll av kärnämne inte stämmer överens med dem i protokollet, skall bestämmelserna i protokollet gälla. INFORMATIONSSKYLDIGHET Artikel 2 a) Varje stat skall tillställa IAEA en deklaration innehål- lande de uppgifter som räknas upp i punkterna i, ii, iv, ix, och x nedan. Euratom skall tillställa IAEA en deklaration innehållande de uppgifter som räknas upp i punkterna v, vi och vii nedan. Var och en av staterna samt Euratom skall tillställa IAEA en dekla- ration innehållande de uppgifter som räknas upp i punkterna iii och viii nedan. i) En allmän redogörelse, med uppgifter om var sådan forsknings- och utvecklingsverksamhet relaterad till kärnbränslecykeln bedrivs och som inte innefattar kärnämne, och som finansieras eller står under tillsyn av den berörda staten, eller som bedrivs med särskilt tillstånd av eller för den berörda statens räkning. ii) De uppgifter som IAEA – med sikte på att uppnå bättre effektivitet och ändamålsenlighet – förtecknat och fått godkända av den berörda staten och som rör driftsverksamhet av bety- delse för kontroll av kärnämne vid anläggningar och på platser utanför anläggningar där kärn- ämne används regelmässigt. iii) En allmän beskrivning av varje byggnad på respektive område, inbegripet byggnadens an- vändningsområde och innehåll, om det senare inte omedelbart framgår av beskrivningen. Till beskrivningen skall fogas en karta över områ- det. iv) En beskrivning av verksamhetens storlek för varje plats med sådan verksamhet som anges i bilaga I till detta protokoll. v) Exakta uppgifter om geografiskt läge, operativ status och beräknad årlig produktionskapacitet för urangruvor och anrikningsanläggningar för uran och torium i varje stat, samt den aktuella samlade årsproduktionen vid sådana gruvor och anrikningsanläggningar. Euratom skall på IAEA:s begäran lämna uppgift om aktuell års- produktion för en enskild gruva eller anrik- ningsanläggning. För lämnandet av dessa upp- gifter krävs ingen utförlig bokföring av kärn- ämne. vi) Uppgifter om kärnråmaterial som inte uppnått den sammansättning och renhet som krävs för bränsletillverkning eller isotopanrikning, enligt följande: a) Mängder, kemisk sammansättning, använd- ningsområde eller avsett användningsom- råde, såväl nukleärt som icke-nukleärt, för sådant material, för respektive plats i sta- terna där materialet föreligger i mängder över 10 ton uran och/eller 20 ton torium, och för övriga platser, med över 1 ton på varje plats, i form av totalmängden för staterna som helhet i det fall då denna totalmängd överskrider 10 ton uran eller 20 ton torium. För lämnandet av dessa uppgif- ter krävs ingen utförlig bokföring av kärn- ämne. 13. 3. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 67/3 b) Mängder, kemisk sammansättning och be- stämmelseort för varje exportleverans från staterna till en stat utanför Euratom av sådant material för vilket användningsområ- det angetts som icke-nukleärt och vid mäng- der som överskrider följande: 1. 10 ton uran per leverans, eller en årlig totalmängd av 10 ton i de fall det är fråga om en serie uranleveranser till samma stat med mindre än 10 ton i varje leverans. 2. 20 ton torium per leverans, eller en årlig totalmängd av 20 ton i de fall det är fråga om en serie toriumleveranser till samma stat med mindre än 20 ton i varje leverans. c) Mängder, kemisk sammansättning, aktuell förvaringsplats samt användningsområde el- ler avsett användningsområde för varje importleverans till staterna från någon stat utanför Euratom av sådant material för vil- ket användningsområdet angetts som icke- nukleärt och vid mängder som överskrider följande: 1. 10 ton uran per leverans, eller en årlig totalmängd av 10 ton i de fall det är fråga om en serie uranleveranser med mindre än 10 ton i varje leverans. 2. 20 ton torium per leverans, eller en årlig totalmängd av 20 ton i de fall det är fråga om en serie toriumleveranser med mindre än 20 ton i varje leverans. Det föreligger sålunda ingen informations- skyldighet för material avsett för icke- nukleär användning när det väl föreligger i sin icke-nukleära slutanvändningsform. viii) Uppgifter om var man förvarar eller vidarebe- handlar mellan- eller högaktivt plutoniumhaltigt avfall, höganrikat uran eller uran-233 där kon- troll av kärnämne har upphört i enlighet med artikel 11 i avtalet om kontroll av kärnämne. Begreppet ”vidarebearbetning” i denna punkt innefattar inte ompackning av avfallet eller ytterligare bearbetning – där separation av grundämnen inte ingår – för lagring eller slut- förvaring. ix) Följande uppgifter om särskild utrustning och icke-nukleärt material som förtecknas i bilaga II: a) För varje exportleverans från Euratom av utrustning och material av ovannämnt slag: beteckning, mängd, avsedd användnings- plats i mottagarstaten samt faktiskt eller planerat exportdatum. b) På särskild begäran av IAEA, ett bekräf- tande från mottagarstaten av de uppgifter som lämnats till IAEA av en stat utanför Euratom och som rör exporten av material och utrustning av ovannämnt slag till mot- tagarstaten. x) Översiktsplaner för den kommande tioårsperio- den rörande utveckling av kärnbränslecykeln (däribland planerad forsknings- och utveck- lingsverksamhet relaterad till kärnbränslecy- keln) sedan de blivit godkända av de behöriga myndigheterna i den berörda staten. vii) a) Uppgifter om mängder, användningsområ- den och förvaringsplatser för kärnämne som är undantagna från kontroll av kärnämne enligt artikel 37 i avtalet om kontroll av kärnämne. b) Uppgifter om mängder (även i form av uppskattningar) och användningsområden för varje enskild förvaringsplats i fråga om kärnämne som är undantaget från kontroll av kärnämne enligt artikel 36 b i avtalet om kontroll av kärnämne men som ännu inte föreligger i icke-nukleär slutanvändnings- form, i de fall mängderna överskrider dem som anges i artikel 37 i avtalet om kontroll av kärnämne. För lämnandet av dessa upp- gifter krävs ingen utförlig bokföring av kärnämne. b) Varje stat skall göra varje rimlig ansträngning för att förse IAEA med följande information: i) En allmän redogörelse med exakta uppgifter om var sådan forsknings- och utvecklingsverksamhet som är relaterad till kärnbränslecykeln bedrivs i den berörda staten, och som inte innefattar kärn- ämne och som är speciellt inriktad på anrikning, upparbetning av kärnbränsle eller bearbetning av mellan- eller högaktivt plutoniumhaltigt avfall, höganrikat uran eller uran-233, men som inte finansieras eller står under tillsyn av den berörda staten eller bedrivs med särskilt tillstånd av den berörda staten eller för dess räkning. Begreppet bearbetning av mellan- eller högaktivt plutonium- haltigt avfall inte i denna punkt ompackning av avfallet eller bearbetning – där separation av grundämnen inte ingår – för lagring eller slutförvaring. innefattar L 67/4 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 13. 3. 1999 ii) En allmän beskrivning av verksamheten, samt uppgift om den person eller det organ som bedri- ver den verksamhet, på platser utanför ett område vilka angetts av IAEA, som enligt IAEA skulle kunna vara funktionsmässigt förknippad med verksamheten inom detta område. Denna informa- tion skall lämnas när IAEA så särskilt begär. Den skall lämnas i samråd med IAEA och utan dröjs- mål. c) På begäran av IAEA skall, i den mån det är av betydelse för kontroll av kärnämne, en stat eller Euratom, eller i tillämpliga fall båda, lämna komplet- teringar eller klarlägganden rörande uppgifter som lämnats i enlighet med denna artikel. Artikel 3 a) Varje stat eller Euratom, eller i tillämpliga fall båda, skall tillställa IAEA de uppgifter som räknas upp i artikel 2 a i, 2 a iii–v, 2 a vi a, 2 a vii, 2 a x och 2 b i inom 180 dagar efter det att detta protokoll har trätt i kraft. b) Varje stat eller Euratom, eller i tillämpliga fall båda, skall årligen senast den 15 maj tillställa IAEA infor- mation om hur de uppgifter som avses i punkt a ovan föregående har kalenderåret. Om inga förändringar har inträffat i tidigare lämnade uppgifter, skall varje stat eller Euratom, eller i tillämpliga fall båda, ange detta. förändrats under det närmast c) Euratom skall årligen senst den 15 maj tillställa IAEA de upgifter som räknas upp i artikel 2 a vi b–c och som omfattar närmast föregående kalenderår. d) Varje stat skall varje kvartal tillställa IAEA de uppgif- ter som räknas upp i artikel 2 a ix a. Uppgifterna skall lämnas inom 60 dagar efter utgången av respek- tive kvartal. e) Euratom och varje stat skall tillställa IAEA de uppgif- ter som räknas upp i artikel 2 a viii 180 dagar innan vidarebearbetning sker, samt årligen senast den 15 maj uppgifter om de byten av förvaringsplats som skett under närmast föregående kalenderår. f) Varje stat och IAEA skall träffa överenskommelse om på vilka tidpunkter och hur ofta de uppgifter som räknas upp i artikel 2 a ii skall lämnas. g) Varje stat skall tillställa IAEA de uppgifter som räknas upp i artikel 2 a ix b inom 60 dagar efter det att IAEA begärt det. KOMPLETTERANDE TILLTRÄDE Artikel 4 Följande gäller i samband med genomförandet av kom- pletterande tillträde i enlighet med artikel 5 i protokol- let: a) IAEA får inte på ett mekaniskt eller systematiskt sätt försöka verifiera de uppgifter som avses i artikel 2; dock skall IAEA äga tillträde till följande platser: i) Varje plats som avses i artikel 5 a i–ii för vilka IAEA bedömer tillträde som nödvändigt för att förvissa sig om att det inte finns odeklarerat kärnämne och odeklarerad verksamhet. ii) Varje plats som avses i artikel 5 b–c för att reda ut frågor om riktigheten och fullständigheten hos de uppgifter som lämnats i enlighet med artikel 2 eller för att reda ut bristande överensstämmelse i sådana uppgifter. iii) Varje plats som avses i artikel 5 a iii i den utsträckning det är nödvändigt för IAEA att i kontroll av kärnämnesyfte styrka Euratoms, eller i tillämpliga fall en stats, deklaration om att en anläggning eller plats utanför en anläggning, där kärnämne använts regelmässigt, är nedlagt. b) i) Med undantag av vad som föreskrivs i punkt ii nedan skall IAEA minst 24 timmar i förväg göra en anmälan till den berörda staten om tillträde, eller vid tillträde enligt artikel 5 a eller 5 c då kärnämne är inbegripet, till den berörda staten och Euratom. ii) För tillträde till platser på ett område som besöks i samband med verifiering av anläggningsbeskriv- ningar eller i samband med speciella inspektioner eller rutininspektioner på det aktuella området, skall fristen för förhandsanmälan, om IAEA så begär, vara minst två timmar; i undantagsfall får den dock vara kortare. c) Förhandsanmälan skall vara skriftlig och innehålla de närmare skälen för tillträde och de åtgärder som kommer att vidtas under densamma. d) Om det uppstår frågor eller framkommer bristande överensstämmelse skall IAEA bereda den berörda sta- ten, och i tillämpliga fall Euratom, tillfälle att klar- göra frågorna och den bristande överensstämmelsen och att bidra till att reda ut dem. Sådant tillfälle skall lämnas före en begäran om tillträde, såvida inte IAEA anser att en försening av tillträdet skulle kunna vara till nackdel för det syfte för vilket tillträdet begärs. 13. 3. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 67/5 Under alla omständigheter får IAEA inte dra några slutsatser om frågan eller den bristande överensstäm- melsen förrän den berörda staten, och i tillämpliga fall Euratom, har beretts sådant tillfälle. e) Såvida den berörda staten inte gått med på annat får tillträdet ske bara under ordinarie arbetstid. f) Den berörda staten, eller både den berörda staten och Euratom vid tillträde enligt artikel 5 a eller 5 c då kärnämne är inbegripet, har rätt att under tillträdet låta IAEA:s inspektörer åtföljas av företrädare för den berörda staten, och i tillämpliga fall av inspektörer från Euratom, såvida inte IAEA:s inspektörer däri- genom försenas eller på annat sätt hindras i sin tjänsteutövning. Artikel 5 Var och en av staterna skall ge IAEA tillträde till följande platser: a) i) Alla platser inom ett område. ii) Alla platser som avses i artikel 2 a v–viii. iii) Varje nedlagd anläggning eller varje nedlagd plats utanför en anläggning där kärnämne regel- mässigt använts. b) Alla platser som angetts av den berörda staten i enlighet med artikel 2 a i, 2 a iv, 2 a ix b eller 2 b, utöver dem som avses i punkt a i ovan. Om den berörda staten är ur stånd att lämna sådant tillträde, skall den göra varje rimig ansträngning för att på andra sätt tillmötesgå IAEA:s krav utan dröjsmål. c) Alla platser som angetts av IAEA, utöver dem som avses i punkterna a och b ovan, i syfte att utföra platsspecifik omgivningsprovtagning. Om den berörda staten är ur stånd att lämna sådant tillträde, skall den göra varje rimlig ansträngning för att tillmötesgå IAEA:s krav genom tillträde till närliggande platser eller på andra sätt utan dröjsmål. Artikel 6 Vid tillämpningen av artikel 5 får IAEA vidta följande åtgärder: a) I samband med tillträde enligt artikel 5 a i eller 5 a iii: okulärbesiktning; insamling av omgivningsprov; an- vändning av utrustning för detektering och mätning av strålning; anbringande av sigill eller annan identifi- kationsmärkning och anordningar – specificerat i till- läggsregler – som påvisar intrång eller annan manipu- lation; samt andra tekniskt beprövade objektiva åtgärder, vars användning har godkänts av IAEA:s styrelse och efter samråd mellan IAEA, Euratom och den berörda staten. b) I samband med tillträde enligt artikel 5 a ii: okulärbe- siktning, räkning av poster av kärnämne, oförstö- rande mätning och provtagning, användning av utrustning för detektering och mätning av strålning, genomgång av dokument med uppgifter om materia- lets mängder, ursprung och disposition, insamling av omgivningsprovmaterial, samt andra tekniskt beprö- vade objektiva åtgärder, vars användning har god- känts av IAEA:s styrelse och efter samråd mellan IAEA, Euratom och den berörda staten. c) I samband med tillträde enligt artikel 5 b: okulärbe- siktning, insamling av omgivningsprov, användning av utrustning för detektering och mätning av strålning, genomgång av produktions- och leveransdokument av betydelse för kontroll av kärnämne, samt andra tekniskt beprövade objektiva åtgärder, vars använd- ning har godkänts av IAEA:s styrelse och efter samråd mellan IAEA och den berörda staten. d) I samband med tillträde enligt artikel 5 c: insamling av omgivningsprov samt, i de fall resultaten inte gör att frågan eller den bristande överensstämmelsen kan redas ut för den plats som IAEA angett i enlighet med artikel 5 c, användande på den aktuella platsen av okulärbesiktning, utrustning för detektering och mät- ning av strålning samt – efter överenskommelse med den berörda staten, och då kärnämne är inbegripet, efter överenskommelse mellan Euratom och IAEA – andra objektiva åtgärder. Artikel 7 a) På begäran av en stat skall IAEA och den berörda staten ombesörja reglerat tillträde inom ramen för detta protokoll i syfte att förhindra att känsliga uppgifter om icke-spridning kommer ut till obehöriga, att uppfylla krav på säkerhet eller fysiskt skydd och att skydda information som för innehavaren är kom- mersiellt eller på annat sätt känslig. Sådana åtgärder får inte hindra IAEA från att vidta åtgärder som krävs för att få fram trovärdiga garantier för att det inte finns odeklarerat kärnämne och odeklarerat verk- samhet på den aktuella platsen, vari ingår att reda ut frågor om riktigheten och fullständigheten hos uppgif- ter som avses i artikel 2 och reda ut bristande överensstämmelse i fråga om sådana uppgifter. L 67/6 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 13. 3. 1999 b) En stat får när den lämnar de uppgifter som avses i artikel 2 underrätta IAEA om de ställen, inom ett område eller en plats, där reglerat tillträde kan vara tillämpligt. c) I avvaktan på att eventuella nödvändiga tilläggsregler skall träda i kraft får en stat använda sig av reglerat tillträde i överensstämmelse med bestämmelserna i punkt a ovan. Artikel 8 Ingenting i detta protokoll skall hindra en stat från att ge IAEA tillträde till platser utöver dem som avses i artik- larna 5 och 9 eller från att begära att IAEA skall genomföra kontroller på en viss plats. IAEA skall göra varje rimlig ansträngning för att utan dröjsmål tillmö- tesgå en sådan begäran. Artikel 9 Var och en av staterna skall ge IAEA tillträde till platser som IAEA anger för att genomföra omfattande omgiv- ningsprovtagning, men om en stat är ur stånd att lämna sådant tillträde skall den göra varje rimlig ansträngning för att tillmötesgå IAEA:s krav på alternativa platser. Innan IAEA begär sådant tillträde skall användningen av omfattande omgivningsprovtagning och förfarandena för denna ha godkänts av styrelsen, och samråd skall ha ägt rum mellan IAEA och den berörda staten. Artikel 10 a) IAEA skall underrätta den berörda staten, och i tillämpliga fall Euratom, om i) de åtgärder som vidtas inom ramen för detta protokoll, inbegripet sådana som rör frågor eller bristande överensstämmelser som den berörda sta- ten, och i tillämpliga fall Euratom, uppmärksam- mats på av IAEA, inom 60 dagar efter det att IAEA vidtagit åtgärderna, ii) resultaten av åtgärder som rör frågor eller brist- ande överensstämmelser som den berörda staten, och i tillämpliga fall Euratom, uppmärksammats på av IAEA, snarast möjligt men under alla omständigheter inom 30 dagar efter det att resul- taten har fastställts av IAEA, b) IAEA skall underrätta den berörda staten och Euratom om de slutsatser om IAEA kommit fram till som ett resultat av de åtgärder som vidtagits inom ramen för detta protokoll. Slutsatserna skall meddelas årligen. UTNÄMNING AV IAEA-INSPEKTÖRER Artikel 11 a) i) Generaldirektören skall göra en anmälan till Euratom och staterna varje gång styrelsen godkän- ner en IAEA-tjänsteman som inspektör för kon- troll av kärnämne. Såvida Euratom inte, inom tre månader efter mottagandet av anmälan om styrel- sens godkännande, underrättar generaldirektören om att den motsätter sig valet av tjänsteman som inspektör för staterna, skall den inspektör som på detta sätt anmälts till Euratom och staterna anses vara utnämnd för staterna. ii) Generaldirektören, som handlar på begäran av Euratom eller på eget initiativ, skall omedelbart underrätta Euratom och staterna om han återkal- lat utnämningen av en tjänsteman till inspektör för staterna. b) En anmälan som avses i punkt a ovan skall anses ha mottagits av Euratom och staterna sju dagar efter det att IAEA avsänt anmälan med rekommenderat brev till Euratom och staterna. VISUM Artikel 12 Var och en av staterna skall, inom en månad efter mottagandet av en begäran om detta, förse den utnämnde inspektören, som anges i begäran, med visum för uppre- pade in- och utresor och/eller transitresor, där så krävs, för att inspektören skall kunna resa till och stanna på den berörda statens territorium i syfte att fullgöra sina upp- gifter. Alla visum som krävs skall vara giltiga under minst ett år och skall förlängas, när så krävs, så att de gäller så länge inspektörens utnämning till inspektör för staterna varar. TILLÄGGSREGLER Artikel 13 a) När en stat, eller i tillämpliga fall Euratom eller IAEA, tillkännager att det är nödvändigt att ange i tilläggsregler hur de förfaringssätt som fastställs i detta protokoll skall tillämpas, skall den berörda staten, eller den berörda staten och Euratom, och IAEA avtala om sådana tilläggsregler inom 90 dagar efter ikraftträdandet av detta protokoll, eller, då 13. 3. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 67/7 behovet av sådana tilläggsregler tillkännages efter ikraftträdandet av detta protokoll, inom 90 dagar efter den dag då ett sådant tillkännagivande gjorts. b) I avvaktan på att eventuella nödvändiga tilläggsregler skall träda i kraft, skall IAEA ha rätt att tillämpa de bestämmelser som fastställs i detta protokoll. KOMMUNIKATIONSSYSTEM Artikel 14 a) Var och en av staterna skall tillåta och skydda fri kommunikation i tjänsteärenden mellan IAEA-inspek- törer i den berörda staten och IAEA:s huvudkontor och/eller regionkontor, vari ingår bemannad och obe- mannad överföring av data som registreras av IAEA:s inneslutningsanordning och/eller övervaknings- eller mätutrustning. IAEA skall, i samråd med den berörda staten, ha rätt att utnyttja internationellt etablerade system för direktkommunikation, inbegripet satellit- system och andra former av telekommunikation som inte är i bruk i den berörda staten. På begäran av en av staterna eller IAEA skall tilläggsreglerna innehålla närmare uppgifter om tillämpningen av denna punkt i den berörda staten i fråga om den bemannade eller obemannade överföringen av data som registreras av IAEA:s inneslutningsanordning och/eller övervak- nings- eller mätutrustning. b) Vid kommunikation och överföring av information enligt punkt a ovan skall vederbörlig hänsyn tas till behovet av att skydda information som för innehava- ren är kommersiellt eller på annat sätt känslig samt anläggningsbeskrivningar som av den berörda staten betraktas som särskilt känsliga. SKYDD AV KONFIDENTIELL INFORMATION Artikel 15 a) IAEA skall upprätthålla ett rigoröst system för att säkerställa effektivt skydd mot avslöjande av kom- mersiella, tekniska och industriella hemligheter och annan konfidentiell information som kommer till dess kännedom, däribland sådan information som kommer till IAEA:s kännedom i samband med tillämpningen av detta protokoll. i) allmänna principer och därmed förbundna åtgär- der för hantering av konfidentiell information, ii) villkor avseende skydd av konfidentiell informa- tion i samband med anställning av personal, iii) förfaranden som skall tillämpas vid brott eller påstådda brott mot tystnadsplikten. c) Det system som avses i punkt a ovan skall godkännas och med jämna mellanrum ses över av IAEA:s sty- relse. BILAGOR Artikel 16 a) Bilagorna till detta protokoll skall utgöra en integre- rad del av detsamma. Utom när det gäller ändring av bilagorna I och II, avses med ”protokoll” i detta dokument protokollet tillsammans med sina bilagor. b) Listan över åtgärder som är förtecknade i bilaga I, samt listan över utrustning och material i bilaga II, får ändras av IAEA:s styrelse på inrådan från en öppen arbetsgrupp som består av experter och som är inrät- tad av IAEA:s styrelse. Varje sådan ändring skall träda i kraft fyra månader efter det att den godkänts av styrelsen. c) I bilaga III till protokollet anges hur bestämmelser i detta protokoll skall tillämpas av Euratom och sta- terna. IKRAFTTRÄDANDE Artikel 17 a) Protokollet träder i kraft den dag IAEA får en skrift- lig anmälan från Euratom och staterna om att deras respektive krav rörande ikraftträdande är uppfyllda. b) Staterna och Euratom får, när som helst innan proto- kollet träder i kraft, tillkännage sin avsikt att tillämpa det provisoriskt. c) Generaldirektören skall omedelbart underrätta IAEA:s samtliga medlemsstater om varje tillkännagivande om provisorisk tillämpning och om ikraftträdande av detta protokoll. DEFINITIONER Artikel 18 b) Det system som avses i punkt a ovan skall bland annat innefatta bestämmelser omfattande I detta protokoll avses med L 67/8 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 13. 3. 1999 a) forsknings- och utvecklingsverksamhet relaterad till kärnbränslecykeln: den verksamhet som särskilt rör en process eller systemutveckling i fråga om något av följande: — omvandling av kärnämne, — anrikning av kärnämne, — framställning av kärnbränsle, — reaktorer, — kritiska anläggningar, — upparbetning av kärnbränsle, — behandling (förutom ompackning eller bearbet- ning som inte omfattar separation av grundäm- nen, för lagring eller slutförvaring) av mellanaktivt eller högaktivt avfall innehållande plutonium, hög- anrikat uran eller uran-233. forskning eller men inte verksamhet som rör teoretisk eller grundläg- gande forskning och utveckling rörande industriell tillämpning av radioisotoper, till- lämpningar inom medicin, hydrologi eller lantbruk, hälso- och miljöeffekter samt förbättrat underhåll. b) område: den yta som anges av Euratom och en stat i anläggningsbeskrivningen för anläggning, inbegripet stängd anläggning, och i uppgifterna om plats utanför anläggningen där kärnämne regelbundet används, inbegripet stängd plats utanför anläggningen där kärnämne regelbundet användes (detta avser endast platser med högaktiva celler eller där verksamhet relaterad till omvandling, anrikning, bränsleframställ- ning eller upparbetning genomförts). Området skall också omfatta alla installationer som lokaliserats till anläggningen eller platsen för att tillhandahålla eller utnyttja väsentliga tjänster, inbegripet högaktiva celler för bearbetning av bestrålat material som inte inne- håller kärnämne, installationer för bearbetning, lag- ring och omhändertagande av avfall samt byggnader som kan knytas till särskilda föremål angivna av den berörda staten enligt artikel 2 a iv ovan. kan användas för att handha, bearbeta eller använda kärnämne. d) stängd anläggning eller stängd plats utanför anlägg- ningen: en installation eller plats där verksamheten upphört och kärnämne avlägsnats, men som inte lagts ned. e) höganrikat uran: uran som innehåller 20 procent eller mer av isotopen uran-235. f) platsspecifik omgivningsprovtagning: insamling av omgivningsprover (t. ex. luft, vatten, vegetation, jord, strykprover) på och i omedelbar anslutning till en plats som IAEA anger för att det skall kunna dra slutsatser om frånvaron av odeklarerat kärnämne eller kärnverksamhet på den angivna platsen. g) omfattande omgivningsprovtagning: insamling av om- givningsprover (t. ex. luft, vatten, vegetation, jord, strykprover) på en serie platser som IAEA anger för att det skall kunna dra slutsatser om frånvaron av odeklarerat kärnämne eller kärnverksamhet inom ett omfattande område. h) kärnämne: varje kärnråmaterial eller speciellt klyvbart material enligt definitionen i artikel XX i stadgarna. Termen kärnråmaterial skall inte tolkas så, att den tillämpas på malm eller gångart. Alla styrelsens avgö- randen i enlighet med artikel XX i IAEA:s stadgar efter det att detta protokoll trätt i kraft som utökar förteckningen över material som är att anse som kärnråmaterial eller speciellt klyvbart material skall påverka detta protokoll endast efter det att det god- känts av Euratom och staterna. i) anläggning: antingen i) en reaktor, en kritisk anläggning, en omvandlings- anläggning, en tillverkningsanläggning, en anlägg- ning för isotopseparation eller en särskild anlägg- ning för lagring, eller ii) varje anläggning där kärnämne regelbundet används i mängder om mer än ett effektivt kilo- gram. c) nedlagd anläggning eller nedlagd plats utanför anlägg- ningen: en installation eller plats där kvarvarande strukturer och den utrustning som krävs för dess användning avlägsnats eller gjorts obrukbar, så att den inte längre används för att lagra och inte längre j) plats utanför anläggning: varje installation eller plats som inte är en anläggning och där kärnämne regel- bundet används i mängder om ett effektivt kilogram eller mindre. 13. 3. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 67/9 Hecho en Viena, por duplicado, el veintidós de septiembre de mil novecientos noventa y ocho, en las lenguas alemana, danesa, española, finesa, francesa, griega, inglesa, italiana, neerlandesa, portuguesa y sueca siendo cada uno de estos textos igualmente aute´ntico, si bien, en caso de discrepancia, harán fe los textos acordados en las lenguas oficiales de la Junta de gobernadores del OIEA. Udfærdiget i Wien den toogtyvende september nittenhundrede og otteoghalvfems i to eksempla- rer på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk og tysk med samme gyldighed for alle versioner, idet teksterne på de officielle IAEA-sprog dog har fortrinsstilling i tilfælde af uoverensstemmelser. Geschehen zu Wien am 22. September 1998 in zwei Urschriften in dänischer, deutscher, englischer, finnischer, französischer, griechischer, italienischer, niederländischer, portugiesischer, schwedischer und spanischer Sprache, wobei jeder Wortlaut gleichermaßen verbindlich, im Fall von unterschiedlichen Auslegungen jedoch der Wortlaut in den Amtssprachen des Gouverneurs- rats der Internationalen Atomenergie-Organisation maßgebend ist. ˛γØν(cid:229) (cid:243)(cid:244)η ΒØ(cid:229)(cid:139) ννη (cid:229)Øς (cid:228)Ø(cid:240)λ(cid:239)υ(cid:139) ν, (cid:244)ην 22η ηµ(cid:229)(cid:139) ρÆ (cid:244)(cid:239)υ Σ(cid:229)(cid:240)(cid:244)(cid:229)µ(cid:226)ρ(cid:221)(cid:239)υ 1998, (cid:243)(cid:244)η (cid:228)ÆνØκη(cid:139) , (cid:239)λλÆν(cid:228)Øκη(cid:139) , ÆγγλØκη(cid:139) , (cid:230)ØνλÆν(cid:228)Øκη(cid:139) , γÆλλØκη(cid:139) , γ(cid:229)ρµÆνØκη(cid:139) , (cid:229)λληνØκη(cid:139) , Ø(cid:244)ÆλØκη(cid:139) , (cid:240)(cid:239)ρ(cid:244)(cid:239)γÆλØκη(cid:139) , Ø(cid:243)(cid:240)ÆνØκη(cid:139) κÆØ (cid:243)(cid:239)υη(cid:228)Øκη(cid:139) γλω(cid:139) (cid:243)(cid:243)Æﬂ (cid:244)Æ κ(cid:229)(cid:221)µ(cid:229)νÆ (cid:243)(cid:229) (cid:222)λ(cid:229)ς (cid:244)Øς Æνω(cid:244)(cid:229)(cid:139) ρω γλω(cid:139) (cid:243)(cid:243)(cid:229)ς (cid:229)(cid:221)νÆØ (cid:229)Œ(cid:221)(cid:243)(cid:239)υ Æυθ(cid:229)ν(cid:244)Øκ(cid:192), (cid:229)κ(cid:244)(cid:222)ς Æ(cid:240)(cid:222) (cid:240)(cid:229)ρ(cid:221)(cid:240)(cid:244)ω(cid:243)η Æ(cid:240)(cid:222)κλØ(cid:243)ης, (cid:239)(cid:240)(cid:222)(cid:244)(cid:229) υ(cid:240)(cid:229)ρØ(cid:243)łυ(cid:139) (cid:239)υν (cid:244)Æ κ(cid:229)(cid:221)µ(cid:229)νÆ (cid:240)(cid:239)υ (cid:229)(cid:139) ł(cid:239)υν (cid:243)υν(cid:244)Æłθ(cid:229)(cid:221) (cid:243)(cid:244)Øς (cid:229)(cid:240)(cid:221)(cid:243)ηµ(cid:229)ς γλω(cid:139) (cid:243)(cid:243)(cid:229)ς (cid:244)(cid:239)υ ∆Ø(cid:239)Øκη(cid:244)Øκ(cid:239)υ(cid:139) Συµ(cid:226)(cid:239)υλ(cid:221)(cid:239)υ (cid:244)(cid:239)υ ∆Ø(cid:229)θν(cid:239)υ(cid:139) ς ˆργÆνØ(cid:243)µ(cid:239)υ(cid:139) Α(cid:244)(cid:239)µØκη(cid:139) ς Εν(cid:229)(cid:139) ργ(cid:229)ØÆς. Done at Vienna in duplicate, on the twenty second day of September 1998 in the Danish, Dutch, English, Finnish, French, German, Greek, Italian, Portuguese, Spanish and Swedish languages, the texts of which are equally authentic except that, in case of divergence, those texts concluded in the official languages of the IAEA Board of Governors shall prevail. Fait à Vienne, en deux exemplaires le 22 septembre 1998 en langues allemande, anglaise, danoise, espagnole, finnoise, française, grecque, italienne, ne´erlandaise, portugaise et sue´doise; tous ces textes font e´galement foi sauf que, en cas de divergence, les versions conclues dans les langues officielles du Conseil des gouverneurs de l’AIEA pre´valent. Fatto a Vienna in duplice copia, il giorno 22 del mese di settembre 1998 nelle lingue danese, finnico, francese, greco, inglese, italiano, olandese, portoghese, spagnolo, svedese e tedesco, ognuna delle quali facente ugualmente fede, ad eccezione dei testi conclusi nelle lingue ufficiali del Consiglio dei governatori dell’AIEA che prevalgono in caso di divergenza tra i testi. Gedaan te Wenen op 22 september 1998, in tweevoud, in de Deense, de Duitse, de Engelse, de Finse, de Franse, de Griekse, de Italiaanse, de Nederlandse, de Portugese, de Spaanse en de Zweedse taal, zijnde alle teksten gelijkelijk authentiek, met dien verstande dat in geval van tegenstrijdigheid de teksten die zijn gesloten in de officiële talen van de IOAE bindend zijn. Feito em Viena em duplo exemplar, aos vinte e dois de Setembro de 1998 em língua alemã, dinamarquesa, espanhola, finlandesa, francesa, grega, inglesa, italiana, neerlandesa, portuguesa e sueca; todos os textos fazem igualmente fe´ mas, em caso de divergeˆncia, prevalecem aqueles textos que tenham sido estabelecidos em línguas oficiais do Conselho dos Governadores da AIEA. Tehty Wienissä kahtena kappaleena 22 päivänä syyskuuta 1998 tanskan, hollannin, englannin, suomen, ranskan, saksan, kreikan, italian, portugalin, espanjan ja ruotsin kielellä; kaikki kieliversiot ovat yhtä todistusvoimaisia, mutta eroavuuden ilmetessä on noudatettava niitä tekstejä, jotka on tehty Kansainvälisen atomienergiajärjestön hallintoneuvoston virallisilla kie- lillä. Utfärdat i Wien i två exemplar den 22 september 1998 på danska, engelska, finska, franska, grekiska, italienska, nederländska, portugisiska, spanska, svenska och tyska språken, varvid varje språkversion skall äga lika giltighet, utom ifall de skulle skilja sig åt då de texter som ingåtts på IAEA:s styrelses officiella språk skall ha företräde. L 67/10 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 13. 3. 1999 Por el Gobierno del Reino de Be´lgica For Kongeriget Belgiens regering Für die Regierung des Königreichs Belgien ΓØÆ (cid:244)ην κυ(cid:226)(cid:229)(cid:139) ρνη(cid:243)η (cid:244)(cid:239)υ ΒÆ(cid:243)Øλ(cid:229)(cid:221)(cid:239)υ (cid:244)(cid:239)υ Β(cid:229)λγ(cid:221)(cid:239)υ For the Government of the Kingdom of Belgium Pour le gouvernement du Royaume de Belgique Per il governo del Regno del Belgio Voor de regering van het Koninkrijk België Pelo Governo do Reino da Be´lgica Belgian kuningaskunnan hallituksen puolesta För Konungariket Belgiens regering Mireille CLAEYS Por el Gobierno del Reino de Dinamarca For Kongeriget Danmarks regering Für die Regierung des Königreichs Dänemark ΓØÆ (cid:244)ην κυ(cid:226)(cid:229)(cid:139) ρνη(cid:243)η (cid:244)(cid:239)υ ΒÆ(cid:243)Øλ(cid:229)(cid:221)(cid:239)υ (cid:244)(cid:239)υ ∆Æν(cid:221)Æς For the Government of the Kingdom of Denmark Pour le gouvernement du Royaume de Danemark Per il governo del Regno di Danimarca Voor de regering van het Koninkrijk Denemarken Pelo Governo do Reino da Dinamarca Tanskan kuningaskunnan hallituksen puolesta För Konungariket Danmarks regering Henrik WØHLK 13. 3. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 67/11 Por el Gobierno de la República Federal de Alemania For Forbundsrepublikken Tysklands regering Für die Regierung der Bundesrepublik Deutschland ΓØÆ (cid:244)ην κυ(cid:226)(cid:229)(cid:139) ρνη(cid:243)η (cid:244)ης ˆµ(cid:239)(cid:243)(cid:240)(cid:239)ν(cid:228)ØÆκη(cid:139) ς ∆ηµ(cid:239)κρÆ(cid:244)(cid:221)Æς (cid:244)ης Γ(cid:229)ρµÆν(cid:221)Æς For the Government of the Federal Republic of Germany Pour le gouvernement de la Re´publique fe´de´rale d’Allemagne Per il governo della Repubblica federale di Germania Voor de regering van de Bondsrepubliek Duitsland Pelo Governo da República Federal da Alemanha Saksan liittotasavallan hallituksen puolesta För Förbundsrepubliken Tysklands regering Karl BORCHARD Helmut STAHL Por el Gobierno de la República Hele´nica For Den Hellenske Republiks regering Für die Regierung der Griechischen Republik ΓØÆ (cid:244)ην κυ(cid:226)(cid:229)(cid:139) ρνη(cid:243)η (cid:244)ης ΕλληνØκη(cid:139) ς ∆ηµ(cid:239)κρÆ(cid:244)(cid:221)Æς For the Government of the Hellenic Republic Pour le gouvernement de la Re´publique helle´nique Per il governo della Repubblica ellenica Voor de regering van de Helleense Republiek Pelo Governo da República Hele´nica Helleenien tasavallan hallituksen puolesta För Republiken Greklands regering Emmanuel FRAGOULIS L 67/12 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 13. 3. 1999 Por el Gobierno del Reino de España For Kongeriget Spaniens regering Für die Regierung des Königreichs Spanien ΓØÆ (cid:244)ην κυ(cid:226)(cid:229)(cid:139) ρνη(cid:243)η (cid:244)(cid:239)υ ΒÆ(cid:243)Øλ(cid:229)(cid:221)(cid:239)υ (cid:244)ης Ι(cid:243)(cid:240)Æν(cid:221)Æς For the Government of the Kingdom of Spain Pour le gouvernement du Royaume d’Espagne Per il governo del Regno di Spagna Voor de regering van het Koninkrijk Spanje Pelo Governo do Reino de Espanha Espanjan kuningaskunnan hallituksen puolesta För Konungariket Spaniens regering ad referendum Antonio Ortiz GARCÍA Por el Gobierno de Irlanda For Irlands regering Für die Regierung Irlands ΓØÆ (cid:244)ην κυ(cid:226)(cid:229)(cid:139) ρνη(cid:243)η (cid:244)ης ΙρλÆν(cid:228)(cid:221)Æς For the Government of Ireland Pour le gouvernement de l’Irlande Per il governo dell’Irlanda Voor de regering van Ierland Pelo Governo da Irlanda Irlannin hallituksen puolesta För Irlands regering Thelma M. DORAN 13. 3. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 67/13 Por el Gobierno de la República Italiana For Den Italienske Republiks regering Für die Regierung der Italienischen Republik ΓØÆ (cid:244)ην κυ(cid:226)(cid:229)(cid:139) ρνη(cid:243)η (cid:244)ης Ι(cid:244)ÆλØκη(cid:139) ς ∆ηµ(cid:239)κρÆ(cid:244)(cid:221)Æς For the Government of the Italian Republic Pour le gouvernement de la Re´publique italienne Per il governo della Repubblica italiana Voor de regering van de Italiaanse Republiek Pelo Governo da República Italiana Italian tasavallan hallituksen puolesta För Republiken Italiens regering Vincenzo MANNO Por el Gobierno del Gran Ducado de Luxemburgo For Storhertugdømmet Luxembourgs regering Für die Regierung des Großherzogtums Luxemburg ΓØÆ (cid:244)ην κυ(cid:226)(cid:229)(cid:139) ρνη(cid:243)η (cid:244)(cid:239)υ Μ(cid:229)γ(cid:192)λ(cid:239)υ ∆(cid:239)υκ(cid:192)(cid:244)(cid:239)υ (cid:244)(cid:239)υ Λ(cid:239)υŒ(cid:229)µ(cid:226)(cid:239)υ(cid:139) ργ(cid:239)υ For the Government of the Grand Duchy of Luxembourg Pour le gouvernement du Grand-Duche´ de Luxembourg Per il governo del Granducato di Lussemburgo Voor de regering van het Groothertogdom Luxemburg Pelo Governo do Grão-Ducado do Luxemburgo Luxemburgin suurherttuakunnan hallituksen puolesta För Storhertigdömet Luxemburgs regering Georges SANTER L 67/14 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 13. 3. 1999 Por el Gobierno del Reino de los Países Bajos For Kongeriget Nederlandenes regering Für die Regierung des Königreichs der Niederlande ΓØÆ (cid:244)ην κυ(cid:226)(cid:229)(cid:139) ρνη(cid:243)η (cid:244)(cid:239)υ ΒÆ(cid:243)Øλ(cid:229)(cid:221)(cid:239)υ (cid:244)ων Κ(cid:192)(cid:244)ω (cid:204)ωρω(cid:139) ν For the Government of the Kingdom of the Netherlands Pour le gouvernement du Royaume des Pays-Bas Per il governo del Regno dei Paesi Bassi Voor de regering van het Koninkrijk der Nederlanden Pelo Governo do Reino dos Países Baixos Alankomaiden kuningaskunnan hallituksen puolesta För Konungariket Nederländernas regering Hans A. F. M. FÖRSTER Por el Gobierno de la República de Austria For Republikken Østrigs regering Für die Regierung der Republik Österreich ΓØÆ (cid:244)ην κυ(cid:226)(cid:229)(cid:139) ρνη(cid:243)η (cid:244)ης ∆ηµ(cid:239)κρÆ(cid:244)(cid:221)Æς (cid:244)ης Αυ(cid:243)(cid:244)ρ(cid:221)Æς For the Government of the Republic of Austria Pour le gouvernement de la Re´publique d’Autriche Per il governo della Repubblica d’Austria Voor de regering van de Republiek Oostenrijk Pelo Governo da República da Áustria Itävallan tasavallan hallituksen puolesta För Republiken Österrikes regering Irene FREUDENSCHUSS-REICHL 13. 3. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 67/15 Por el Gobierno de la República Portuguesa For Den Portugisiske Republiks regering Für die Regierung der Portugiesischen Republik ΓØÆ (cid:244)ην κυ(cid:226)(cid:229)(cid:139) ρνη(cid:243)η (cid:244)ης Π(cid:239)ρ(cid:244)(cid:239)γÆλØκη(cid:139) ς ∆ηµ(cid:239)κρÆ(cid:244)(cid:221)Æς For the Government of the Portuguese Republic Pour le gouvernement de la Re´publique portugaise Per il governo della Repubblica portoghese Voor de regering van de Portugese Republiek Pelo Governo da República Portuguesa Portugalin tasavallan hallituksen puolesta För Republiken Portugals regering Álvaro Jose´ Costa DE MENDONÇA E MOURA Por el Gobierno de la República de Finlandia For Republikken Finlands regering Für die Regierung der Republik Finnland ΓØÆ (cid:244)ην κυ(cid:226)(cid:229)(cid:139) ρνη(cid:243)η (cid:244)ης ΦØνλÆν(cid:228)Øκη(cid:139) ς ∆ηµ(cid:239)κρÆ(cid:244)(cid:221)Æς For the Government of the Republic of Finland Pour le gouvernement de la Re´publique de Finlande Per il governo della Repubblica di Finlandia Voor de regering van de Republiek Finland Pelo Governo da República da Finlândia Suomen tasavallan hallituksen puolesta För Republiken Finlands regering Eva-Christina MÄKELÄINEN L 67/16 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 13. 3. 1999 Por el Gobierno del Reino de Suecia For Kongeriget Sveriges regering Für die Regierung des Königreichs Schweden ΓØÆ (cid:244)ην κυ(cid:226)(cid:229)(cid:139) ρνη(cid:243)η (cid:244)(cid:239)υ ΒÆ(cid:243)Øλ(cid:229)(cid:221)(cid:239)υ (cid:244)ης Σ(cid:239)υη(cid:228)(cid:221)Æς For the Government of the Kingdom of Sweden Pour le gouvernement du Royaume de Sue`de Per il governo del Regno di Svezia Voor de regering van het Koninkrijk Zweden Pelo Governo do Reino da Sue´cia Ruotsin kuningaskunnan hallituksen puolesta För Konungariket Sveriges regering Björn SKALA Por la Comunidad Europea de la Energía Atómica For Det Europæiske Atomenergifællesskab Für die Europäische Atomgemeinschaft ΓØÆ (cid:244)ην Ευρω(cid:240)Æϊκη(cid:139) Κ(cid:239)Øν(cid:222)(cid:244)η(cid:244)Æ Α(cid:244)(cid:239)µØκη(cid:139) ς Εν(cid:229)(cid:139) ργ(cid:229)ØÆς For the European Atomic Energy Community Pour la Communaute´ europe´enne de l’e´nergie atomique Per la Comunità europea dell’energia atomica Voor de Europese Gemeenschap voor Atoomenergie Pela Comunidade Europeia da Energia Atómica Euroopan atomienergiayhteisön puolesta För Europeiska atomenergigemenskapen Lars-Erik LUNDIN 13. 3. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 67/17 Por el Organismo Internacional de Energía Atómica For Den Internationale Atomenergiorganisation Für die Internationale Atomenergie-Organisation ΓØÆ (cid:244)(cid:239)ν ∆Ø(cid:229)θνη(cid:139) ˆργÆνØ(cid:243)µ(cid:222) Α(cid:244)(cid:239)µØκη(cid:139) ς Εν(cid:229)(cid:139) ργ(cid:229)ØÆς For the International Atomic Energy Agency Pour l’Agence internationale de l’e´nergie atomique Per l’Agenzia internazionale dell’energia atomica Voor de Internationale Organisatie voor Atoomenergie Pela Ageˆncia Internacional da Energia Atómica Kansainvälisen atomienergiajärjestön puolesta För Internationella atomenergiorganet Mohamed ELBARADEI L 67/18 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 13. 3. 1999 BILAGA I Förteckning över verksamhet som avses i artikel 2 a iv i protokollet i) Tillverkning av centrifugrotorrör eller montering av gascentrifuger. Med centrifugrotorrör menas cylindrar med tunna väggar enligt beskrivningen i punkt 5. 1. 1 b i bilaga II. Med gascentrifuger menas centrifuger enligt inledningen till sektion 5. 1 i bilaga II. ii) Tillverkning av diffusionsmembran. Med diffusionsmembran menas tunna, porösa filter enligt beskrivningen i punkt 5. 3. 1 a i bilaga II. iii) Tillverkning eller montering av laserbaserade system. Med laserbaserade system menas system som innehåller den utrustning som anges i sektion 5. 7 i bilaga II. iv) Tillverkning eller montering av elektromagnetiska isotopseparatorer. Med elektromagnetiska isotopseparatorer menas den utrustning som anges i punkt 5. 9. 1. i bilaga II, och som innehåller jonkällor enligt beskrivningen i 5. 9. 1 a i bilaga II. v) Tillverkning eller montering av kolonner eller utrustning för extraktion. Med kolonner eller utrustning för extraktion menas utrustning enligt beskrivningarna i punkterna 5. 6. 1, 5. 6. 2, 5. 6. 3, 5. 6. 5, 5. 6. 6, 5. 6. 7 och 5. 6. 8 i bilaga II. vi) Tillverkning av munstycken för aerodynamisk separation eller vortexrör. Med munstycken för aerodynamisk separation eller vortexrör menas munstycken och rör enligt beskrivningarna i punkterna 5. 5. 1 respektive 5. 5. 2 i bilaga II. vii) Tillverkning eller montering av system för alstring av uranplasma. Med system för alstring av uranplasma menas system enligt beskrivningen i punkt 5. 8. 3 i bilaga II. viii) Tillverkning av zirkoniumrör. Med zirkoniumrör menas rör enligt beskrivningen i punkt 1. 6 i bilaga II. ix) Framställning eller anrikning av tungt vatten eller deuterium. Med tungt vatten eller deuterium menas deuterium, tungt vatten (deuteriumoxid) och varje annan deuteriumförening där förhållandet deuterium till väteatomer överskrider 1:5 000. x) Tillverkning av grafit med kärnteknisk kvalitet. Med grafit med kärnteknisk kvalitet menas grafit med en renhet högre än 5 ppm borekvivalent och en densitet högre än 1,50g/cm3. xi) Tillverkning av behållare för bestrålat bränsle. Med behållare för bestrålat bränsle menas ett kärl för transport och/eller lagring av bestrålat bränsle som ger kemiskt, termiskt och radiologiskt skydd och som leder bort sönderfallsvärme under hantering, transport och lagring. 13. 3. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 67/19 xii) Tillverkning av reaktorstyrstavar. Med reaktorstyrstavar menas stavar enligt beskrivningen i punkt 1. 4 i bilaga II. xiii) Tillverkning av kriticitetssäkra tankar och behållare. Med kriticitetssäkra tankar och behållare menas utrustning enligt beskrivningen i punkterna 3. 2 och 3. 4 i bilaga II. xiv) Tillverkning av maskiner för att hugga upp bestrålade bränsleelement. Med maskiner för att hugga upp bestrålade bränsleelement menas utrustning enligt beskrivningen i punkt 3. 1 i bilaga II. xv) Tillverkning av högaktiva celler. Med högaktiva celler menas en cell eller ett antal med varandra förbundna celler med en total volym om minst 6 m3 och skärmning som motsvarar minst 0,5 m betong med en densitet om minst 3,2 g/cm3, utrustad för fjärrhantering. L 67/20 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 13. 3. 1999 BILAGA II FÖRTECKNING ÖVER SÄRSKILD UTRUSTNING OCH ICKE-KÄRNTEKNISKT MATERIAL FÖR RAPPORTERING AV IMPORT OCH EXPORT I ENLIGHET MED ARTIKEL 2 a ix 1. REAKTORER MED TILLBEHÖR 1. 1 Fullständig kärnreaktor Kärnreaktorer som kan underhålla och styra en självunderhållande kedjereaktion av kärnklyv- ning, med undantag för nollenergireaktorer, vilka definieras som reaktorer med en nominell plutoniumproduktion om högst 100 gram per år. Förklaring En kärnreaktor omfattar normalt delar inuti reaktorkärlet eller direkt monterade på detta, utrustning för kontroll av effekten i härden, samt komponenter som normalt innehåller eller kommer i kontakt med eller styr det primära kylmedlet i reaktorhärden. Definitionen är inte avsedd att utesluta reaktorer som rimligen kan tänkas ändras till att producera avsevärt mer än 100 gram plutonium per år. Reaktorer som konstruerats för kontinuerlig drift vid viss högre effekt anses inte som nollenergireaktorer, oavsett hur mycket plutonium de kan producera. 1. 2 Reaktortryckkärl Metalltryckkärl, som kompletta enheter eller som större verkstadstillverkade delar till dem, som är speciellt konstruerade eller iordningställda för att innesluta härden hos en kärnreaktor enligt definitionen i punkt 1. 1, och som kan motstå primärkylmedlets drifttryck. Förklaring Ett topplock till ett reaktortryckkärl omfattas av punkt 1. 2, eftersom det är en större verkstadstillverkad del till ett reaktortryckkärl. Innanmätet i en reaktor (t. ex. stödben och härdgaller och andra delar inuti tryckkärlet, styrrör för kontrollstavar, värmeskärmar, mellanväggar, styrplåtar för härden, diffusorplåtar etc. ) levereras normalt av reaktorleverantören. I vissa fall ingår vissa inre stödkomponenter i tillverkningen av tryckkärlet. Dessa föremål är så viktiga för att göra reaktordriften säker och tillförlitlig (och således också för reaktorleverantörens garantier och ansvar) att det inte kan anses vara praxis att leverera dem i något annat sammanhang än som ett led i det grundläggande leveransavtalet för själva reaktorn. Även om separat leverans av dessa unika, speciellt konstrue- rade och iordningställda, nödvändiga, stora och dyra föremål inte nödvändigtvis måste anses som utanför området, bedöms dock ett sådant leveranssätt som osannolikt. 1. 3 Maskiner för laddning och borttagande av reaktorbränsle Utrustning för handhavande som särskilt konstruerats eller iordningställts för att ladda eller ta bort bränsle i en kärnreaktor, enligt definitionen i punkt 1. 1 ovan, med möjlighet till laddning eller tekniskt avancerade system för positionsbestämning eller inrättning för att möjliggöra komplexa urlastningar av bränsle, exempelvis då direkt sikt eller tillgång till bränslet inte finns. 13. 3. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 67/21 1. 4 Styrstavar för reaktor Stavar som speciellt konstruerats eller iordningställts för att reglera reaktionshastigheten i en kärnreaktor enligt definitionen i punkt 1. 1 ovan. Förklaring Detta innefattar förutom den neutronabsorberande delen tillhörande delar för stöd eller upphängning, om dessa levereras separat. 1. 5 Tryckrör för reaktor Rör som är speciellt konstruerade eller iordningställda för att innehålla bränsleelement och primärkylmedel i en reaktor enligt definitionen i punkt 1. 1 ovan, vid ett drifttryck om 5,1 MPa eller mer. 1. 6 Zirkoniumrör Zirkoniummetall och legeringar i form av rör eller sammansättningar av rör, i kvantiteter över 500 kg under en tolvmånadersperiod, speciellt konstruerade eller iordningställda för användning i en kärnreaktor enligt definitionen i punkt 1. 1 ovan, och i vilka massförhållandet mellan hafnium och zirkonium är mindre än 1:500. 1. 7 Primärkylpumpar Kylpumpar speciellt konstruerade eller iordningställda för att pumpa runt primärkylmedel i en kärnreaktor enligt definitionen i punkt 1. 1 ovan. Förklaring Speciellt konstruerade eller iordningställda pumpar omfattar avancerade förseglade eller flerfal- digt förseglade system för att förhindra läckage av primärkylmedel, inkapslade pumpar och pumpar med tröghetssystem. Definitionen omfattar pumpar som certifierats enligt NC-1 eller motsvarande standarder. 2. ICKE-KÄRNTEKNISKT MATERIAL FÖR REAKTORER 2. 1 Deuterium och tungt vatten Deuterium, tungt vatten (deuteriumoxid) och alla andra deuteriumföreningar i vilka förhållandet mellan deuterium- och väteatomer överstiger 1:5 000, för användning i en kärnreaktor enligt definitionen i punkt 1. 1 ovan, i kvantiteter om mer än 200 kg deuteriumatomer för ett enskilt mottagarland under en tolvmånadersperiod. 2. 2 Grafit med kärnteknisk kvalitet Grafit med en renhet som är högre än 5 ppm borekvivalent och har en densitet högre än 1,50 g/cm3 för användning i en kärnreaktor enligt definitionen i punkt 1. 1 ovan, i kvantiteter överstigande 3 x 104 kg (30 ton) för ett enskilt mottagarland under en tolvmånadersperiod. Anmärkning För rapporteringsändamål skall regeringen avgöra huruvida export av grafit som uppfyller ovanstående specifikationer är avsedd för användning i en kärnreaktor. L 67/22 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 13. 3. 1999 3. ANLÄGGNINGAR FÖR UPPARBETNING AV BESTRÅLADE BRÄNSLEELEMENT, OCH UTRUSTNING SÄRSKILT KONSTRUERAD ELLER IORDNINGSTÄLLD HÄRFÖR Inledning Vid upparbetning av bestrålat kärnbränsle separeras plutonium och uran från starkt radioaktiva klyvningsprodukter och övriga transurana grundämmen. Separationen kan ske genom olika tekniska processer. På senare år har dock Purex blivit den vanligaste processen. I Purex upplöser man bestrålat bränsle i salpetersyra, varpå uran, plutonium och klyvningsprodukter separeras genom att lösningsmedlet extraheras med hjälp av en blandning av tributylfosfat i ett organiskt lösningsmedel. Purexanläggningar liknar varandra till processfunktionerna, bland annat följande: upphuggning av bestrålade bränsleelement, upplösning av bränsle, extraktion ur lösningen och lagring av processvätskor. Där kan också finnas utrustning för termisk spjälkning av urannitrat, omvandling av plutoniumnitrat till oxid eller metall, och omvandling av restvätska innehållande klyvningspro- dukter till en form som lämpar sig för långtidsförvaring eller omhändertagande. Exakt typ och sammansättning för utrustning som klarar av dessa funktioner kan dock skilja sig åt mellan olika Purexanläggningar av olika anledningar, bland annat typ och mängd bestrålat bränsle som skall upparbetas, hur det återvunna materialet är tänkt att användas samt vilken säkerhets- och underhållsfilosofi som styrt anläggningens konstruktion. En anläggning för upparbetning av bestrålade bränseelement omfattar utrustning och komponen- ter som normalt kommer i direkt kontakt med och direkt styr det bestrålade bränslet och de huvudsakliga procesströmmarna med kärnämne och klyvningsprodukter. Dessa processer, inbegripet fullständiga system för omvandling av plutonium och framställning av metalliskt plutonium, utmärks av åtgärder för att undvika kriticitet (t. ex. den geometriska utformningen), bestrålning (t. ex. genom skärmning) och toxicitet (t. ex. genom inneslutning). Utrustning som anses omfattas av frasen ”och utrustning särskilt konstruerad eller iordningställd härför” är bland annat följande: 3. 1 Maskiner för att hugga upp bestrålat bränsle Inledning Denna utrustning slår hål på bränslets inkapsling så att det bestrålade kärnämnet blottläggs för upplösning. Särskilt konstruerade metallskär är vanligast förekommande, även om avancerad utrustning, såsom lasrar, kan användas. Fjärrstyrd utrustning som konstruerats eller iordning- ställts speciellt för användning i en upparbetningsanläggning enligt definitionen ovan, vars syfte är att skära, hugga eller klippa bestrålade element, knippen eller stavar med kärnbränsle. 3. 2 Upplösningskärl Inledning Det upphuggna bränslet går normalt vidare till ett upplösningskärl. I dessa kriticitetssäkra behållare upplöses det bestrålade kärnämnet i salpetersyra och de kvarvarande skalen avlägsnas från processflödet. Kriticitetssäkra behållare (t. ex. med liten diameter, ringformade eller skivformade) som konstrue- rats eller iordningställts speciellt för användning i en upparbetningsanläggning enligt definitionen ovan, avsedda för upplösning av bestrålat kärnbränsle, som är beständiga mot het, starkt korrosiv vätska och som kan laddas och underhållas med fjärrstyrning. 13. 3. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 67/23 3. 3 Lösningsmedelsextraktion och utrustning härför Inledning I lösningsmedelsextraktorer blandas lösningen med bestrålat bränsle från upplösningskärlen med den organiska lösning som används för att separera uran, plutonium och klyvningsprodukter. Utrustning för lösningsmedelsextraktion är vanligtvis konstruerad för att uppfylla strikta drifts- parametrar, såsom lång driftstid utan underhåll eller enkel ersättning, enkel drift och reglering, och flexibilitet för variationer i processförutsättningarna. Speciellt konstruerade eller iordningställda lösningsmedelsextraktorer, såsom fyllkroppskolonner eller pulskolonner, blandare, utfällningskärl eller centrifugalblandare för användning i en anläggning för upparbetning av bestrålat bränsle. Lösningsmedelsextraktorer måste vara bestän- diga mot salpetersyra. Lösningsmedelsextraktorer tillverkas vanligen med mycket höga krav (inbegripet särskild teknik för svetsning, inspektion, kvalitetssäkring och kvalitetskontroll) i rostfritt stål med låg kolhalt, titan, zirkonium eller andra material av hög kvalitet. 3. 4 Kemiska behållare eller lagringstankar Inledning Tre huvudsakliga vätskeflöden härrör från extraktionen med lösningsmedel. Behållare och lagringstankar används i vidarebearbetningen av alla tre flödena på följande sätt: a) Den rena urannitratlösningen koncentreras genom avdunstning och vidarebefordras till en denitreringsprocess där den omvandlas till uranoxid. Denna oxid återanvänds i kärnbränsle- cykeln. b) Den starkt radioaktiva lösningen med klyvningsprodukter koncentreras normalt genom indunstning och lagras som vätskekoncentrat. Detta koncentrat kan senare indunstas och omvandlas till en form som lämpar sig för lagring eller omhändertagande. c) Den rena plutoniumnitratlösningen koncentreras och lagras i väntan på ytterligare processteg. Närmare bestämt är behållare och lagringstankar för plutoniumlösningar konstruerade så att kriticitetsproblem på grund av förändringar i detta processflödes koncentration och form kan undvikas. Speciellt konstruerade eller iordningställda behållare eller lagringstankar för användning i en anläggning för upparbetning av bestrålat bränsle. Behållarna eller lagringstankarna måste vara korrosionsbeständiga mot salpetersyra. Behållarna eller lagringstankarna tillverkas vanligen i material som rostfritt stål med låg kolhalt, titan, zirkonium eller andra material av hög kvalitet. Behållare eller lagringstankar kan konstrueras för fjärrstyrd drift och underhåll, och ha följande egenskaper för att kontrollera kriticitet: 1) Väggarna eller den inre uppbyggnaden har en borekvivalent på minst 2 %. 2) Den maximala diameten är 175 mm för ett cylindriskt kärl. 3) Den maximala vidden är 75 mm för antingen en skivformig eller ringformad behållare. 3. 5 System för omvandling av plutoniumnitrat till plutoniumoxid Inledning I de flesta upparbetningsanläggningar innebär slutsteget i processen omvandling av plutoniumni- tratlösningen till plutoniumdioxid. De huvudsakliga funktionerna i denna process är följande: lagring och reglering av tillflöde till processen, utfällning och separation av vätska och fast fas, kalcinering, hantering av produkten, ventilation, hantering av avfall samt processtyrning. Fullständiga system speciellt konstruerade eller iordningställda för omvandling av plutoniumnit- rat till plutoniumoxid, i synnerhet sådana som utformats för att undvika kriticitet och strålningseffekter och minimera risker med toxicitet. L 67/24 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 13. 3. 1999 3. 6 System för omvandling av plutoniumoxid till metalliskt plutonium Inledning Denna process, som kan vara relaterad till en upparbetningsanläggning, innebär fluorering av plutoniumdioxid, normalt med starkt korrosiv vätefluorid, för att producera plutoniumfluorid, vilken sedan reduceras med metalliskt kalcium av hög renhet, varvid man får metalliskt plutonium och slagg av kalciumfluorid. De huvudsakliga funktionerna i denna process är följande: fluorering (t. ex. med hjälp av utrustning tillverkad av eller skyddad med ädelmetall), metallreduktion (t. ex. med hjälp av keramiska deglar), avlägsnande av slagg, hantering av produkten, ventilation, hantering av avfall samt processtyrning. Fullständiga system speciellt konstruerade eller iordningställda för omvandling av plutoniumoxid till metalliskt plutonium, i synnerhet sådana som utformats för att undvika kriticitet och strålningseffekter och minimera risker med toxicitet. 4. ANLÄGGNINGAR FÖR TILLVERKNING AV BRÄNSLEELEMENT En anläggning för tillverkning av bränsleelement omfattar utrustning som a) normalt kommer i direkt kontakt med eller som direkt behandlar eller styr produktionsflöden av kärnämmen, eller b) förseglar kapslingen kring kärnämnet. 5. SÄRSKILT KONSTRUERADE ELLER IORDNINGSTÄLLDA ANLÄGGNINGAR FÖR SEPA- RATION AV ISOTOPER AV URAN, FÖRUTOM ANALYSINSTRUMENT Utrustning som anses omfattas av frasen ”särskilt konstruerade eller iordningställda anläggningar för separation av isotoper av uran, förutom analysinstrument” inbegriper följande: 5. 1 Gascentrifuger samt utrustning och komponenter som är speciellt konstruerade eller iordning- ställda för användning i gascentrifuger Inledning En gascentrifug består normalt av en eller flera tunnväggiga cylindrar mellan 75 mm och 400 mm i diameter, monterade inuti en vakuumkammare, som roteras med hög tangentiell hastighet (ca 300 M/s eller mer) kring en vertikal axel. För att uppnå hög hastighet måste materialen i de roterande komponenterna ha hög specifik hållfasthet, och den roterande delen och dess individuella komponenter måste tillverkas med mycket snäva toleranser så att obalansen minimeras. Till skillnad från andra centrifuger utmärks gascentrifugen för anrikning av uran av att den inuti rotorkammaren har en eller flera roterande skivformiga mellanväggar (bafflar) och en stationär röranordning för till- och frånflöde av UF6-gasen med åtminstone tre separata kanaler, varav två är anslutna till uttagsrör som sträcker sig från rotoraxeln mot rotorkammarens periferi. I vakuumkammaren sitter också ett antal nödvändiga komponenter som inte roterar vilka varken är svårtillverkade eller tillverkade i unika material, även om de är särskilt konstruerade. En centrifuganläggning kräver dock ett stort antal av dessa komponenter, varför kvantiteter kan ge en viktig vägledning om slutanvändning. 5. 1. 1 Roterande komponenter a) F u l l s t ä n d i g a r o t o r a n o r d n i n g a r Tunnväggiga cylindrar, eller ett antal med varandra förbundna tunnväggiga cylindrar, tillverkade i ett eller flera av de material med hög specifik hållfasthet som anges i förklaringen till denna sektion nedan. Om de är förbundna, är cylindrarna förbundna med hjälp av flexibla bälgar eller ringar enligt beskrivningen i punkt 5. 1. 1 c nedan. Om den är i slutmonterat skick är rotorn 13. 3. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 67/25 utrustad med en eller flera inre mellanväggar och topp- eller bottenplattor, enligt beskrivningen i punkt 5. 1. 1 d–e nedan. Den fullständiga anordningen kan dock levereras i delvis monterat skick. b) R o t o r r ö r Särskilt konstruerade eller iordningställda tunnväggiga cylindrar med en godstjocklek om 12 mm eller mindre, en diameter om 75 mm till 400 mm, tillverkad i ett eller flera av de material med hög specifik hållfasthet som anges i förklaringen nedan. c) R i n g a r e l l e r b ä l g a r Komponenter som speciellt konstruerats eller iordningställts för att lokalt förstärka eller förbinda ett antal rotorrör. Bälgen är en kort cylinder med en godstjocklek som är 3 mm eller mindre och en diameter mellan 75 mm och 400 mm, har en inklädning och är tillverkad i ett av de material med hög specifik hållfasthet som beskrivs i förklaringen nedan. d) M e l l a n v ä g g a r ( b a f f l a r ) Skivformade komponenter mellan 75 mm och 400 mm i diameter, speciellt konstruerade eller iordningställda för att monteras inuti centrifugens rotorrör, för att isolera frånflödeskammaren från huvudseparationskammaren, och i vissa fall underlätta cirkulationen av UF6-gas inuti rotorrörets huvudseparationskammare, tillverkad i ett av de material med hög specifik hållfasthet som beskrivs i förklaringen nedan. e) T o p p - o c h b o t t e n p l a t t o r Skivformade komponenter mellan 75 mm och 400 mm i diameter, speciellt konstruerade eller iordningställda för att passa in i rotorrörets ändar, och därigenom innesluta UF6 inuti rotorröret, och i vissa fall som en integrerad beståndsdel förstärka, hålla fast eller innesluta en komponent i det övre lagret (topplatta) eller bära de roterande delarna av motorn och det lägre lagret (bottenplatta), tillverkad i ett av de material med hög specifik hållfasthet som beskrivs i förklaringen nedan. Förklaring De material som används för roterande centrifugkomponenter är a) maråldrat stål som kan ges en brottgräns på 2,05 x 109 N/m2 eller mer, b) aluminiumlegeringar som kan ges en brottgräns på 0,46 x 109 N/m2 eller mer, eller c) fibrer eller fiberliknande material med en specifik elasticitetsmodul om 12,3 x 106 m eller mer och en specifik brottgräns om 0,3 x 106 m eller mer. (Specifik elasticitetsmodul är elasticitetsmodulen i N/m2 delad med den specifika tyngden i N/m3; specifik brottgräns är brottgränsen i N/m2 delad med den specifika tyngden i N/m3. ) 5. 1. 2 Statiska komponenter a) M a g n e t i s k t u p p h ä n g d a l a g e r Speciellt konstruerade eller iordningställda lageranordningar bestående av en ringformig magnet som är upphängd i ett lagerhus innehållande ett dämpande medium. Lagerhuset tillverkas i ett mot UF6 beständigt material (se förklaringen till punkt 5. 2). Magneten är parad med en pol eller en sekundär magnet som är fast på den topplatta som beskrivs i punkt 5. 1. 1 e. Magneten kan vara ringformad med ett förhållande mellan ytter- och innerdiameter om 1,6:1 eller mindre. Magneten kan vara i en form med ursprunglig permeabilitet om 0,15 H/m eller mer, eller en remanens om 98,5 % eller mer, eller en energiprodukt om 80 kJ/m3 eller mer. Förutom de vanliga materialegenskaperna är det ett krav att de magnetiska axlarna avviker från de geometriska axlarna inom mycket snäva toleranser (lägre än 0,1 mm) eller att särskilda krav gäller för magnetens homogenitet. L 67/26 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 13. 3. 1999 b) L a g e r / d ä m p a r e Särskilt konstruerade eller iordningställda lager som består av en lagertapp/lagerskålanordning monterad på en dämpare. Lagertappen är normalt en härdad stålstång med ett havklot i den ena änden och en fog med den bottenplatta som beskrivs i punkt 5. 1. 1 e i den andra änden. Stången kan dock vara upphängd i ett hydrodynamiskt lager. Lagerskålen är kulformad med en halvsfärisk urskålning i en av ytorna. Dessa komponenter levereras ofta separat från dämparen. c) M o l e k y l a r p u m p a r Särskilt konstruerade eller iordningställda molekylarpumpar som består av cylindrar som har invändigt maskinbearbetade eller utpressade spiralformade spår och invändigt maskinbearbetade borrningar. Typiska dimensioner är följande: 75 mm till 400 mm innerdiameter, 10 mm eller mer i godstjocklek, och längden lika med eller större än diametern. Spåren har normalt rektangulärt tvärsnitt och är 2 mm djupa eller mer. d) M o t o r s t a t o r e r Särskilt konstruerade eller iordningställda ringformade statorer för elektriska flerfasiga växel- strömshysteres- (eller växelströmsreluktans-) motorer för synkron drift i vakuum i frekvensom- fånget 600 till 2 000 Hz och med en effekt om 50 till 1 000 VA. Statorerna består av flerfaslindning på en laminerad järnkärna med låg effektförlust bestående av tunna lager, normalt 2,0 mm tjocka eller mindre. e) C e n t r i f u g b e h å l l a r e / t a n k a r Särskilt konstruerade eller iordningställda komponenter som innehåller gascentrifugens rotorrör- anordning Behållaren består av en stel cylinder med godstjocklek upp till 30 mm och med precisionsbearbetade ändar med plats för lager och en eller flera flänsar för montering. De maskinbearbetade ändarna är parallella med varandra och vinkelräta mot cylinderns längdaxel med en tolerans om 0,05 grader eller mindre. Behållaren kan också ha bikakestruktur för att hysa flera rotorrör. Behållarna är tillverkade i eller skyddade med material som gör dem beständiga mot UF6. f) U t t a g s r ö r Särskilt konstruerade eller iordningställda rör med upp till 12 mm innerdiameter för att tappa av UF6 från centrifugens rotorrör enligt pitårörsprincipen (dvs. med en öppning som vetter mot det perifera gasflödet inuti rotorröret, exempelvis anordnade genom att änden på ett radiellt monterat rör böjs) och som kan anslutas till det centrala systemet för gasuttag. Rören är tillverkade i eller skyddade med ett material som är beständigt mot UF6. 5. 2 Särskilt konstruerade eller iordningställda hjälpsystem samt hjälputrustning och hjälpkomponen- ter for anäggningar för anrikning genom gascentrifugering Inledning Hjälpsystem, hjälputrustning och hjälpkomponenter för en anläggning för anrikning genom gascentrifugering är de system som krävs för att mata UF6 till centrifugerna, förbinda de enskilda centrifugerna med varandra i kaskader (eller steg) för att ge successivt högre anrikningsgrad och tappa av slutprodukt och restfraktion av UF6 från centrifugerna, jämte den utrustning som krävs för att driva centrifugerna eller styra anläggningen. Normalt förångas UF6 från fast form med uppvärmda autoklaver och distribueras i gasform till centrifugerna via kaskadgrenrör. Slutprodukt- och restfraktionsströmmarna med UF6 från centri- fugerna leds också via kaskadgrenrör till köldfällor (med en driftstemperatur om ca 203 K [−70 °C]) där de kondenseras innan de överförs till lämpliga behållare för transport eller lagring. Eftersom en anrikningsanläggning består av tusentals centrifuger i kaskader, finns det många kilometer med kaskadgrenrör, med tusentals svetsfogar och avsevärd upprepning av utform- ningen. Utrustningen, komponenterna och rörsystemen tillverkas med mycket höga krav i fråga om vakuum och renlighet. 13. 3. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 67/27 5. 2. 1 System för matning och avtappning av slutprodukt och restfraktion Särskilt konstruerade eller iordningställda processystem, inbegripet följande: — Matningsautoklaver, ugnar eller system som används för att överföra UF6 till centrifugkaska- derna med ett tryck på upp till 100 kPa och ett flöde på 1 kg/h eller mer. — Desublimeringsutrustning (eller kylfällor) som används för att bortföra UF6 från kaskaderna vid ett tryck på upp till 3 kPa. Desublimatorerna kan kylas till 203 K ( − 70 °C) och värmas till 343 K (70 °C). — Stationer för slutprodukt och restfraktion som används för att överföra UF6 till behållare. Anläggningen, utrustningen och komponenterna är helt tillverkade i eller klädda med UF6- beständiga material (se förklaring nedan) och tillverkas med mycket höga krav i fråga om vakuum och renlighet. 5. 2. 2 Grenrörssystem för maskineriet Speciellt konstruerade eller iordningställda rörsystem eller grenrörssystem för att hantera UF6 inom centrifugkaskaderna. Rörnätet är normalt ett s. k. trippelgrenrörssystem med varje centrifug ansluten till varje grenrör. Därför upprepas utformningen i avsevärd omfattning. Den är helt tillverkd i UF6-beständiga material (se förklaring nedan) och tillverkas med mycket höga krav i fråga om vakuum och renlighet. 5. 2. 3 UF6-masspektrometrar/jonkällor Speciellt konstruerade eller iordningställda magnetspektrometrar eller kvadrupolmasspektromet- rar för att under drift ta prover på matarflöde, slutprodukter eller restfraktioner från UF6- gasflödet och som har alla nedanstående egenskaper: 1) Upplösning för atommassenheter större än 320. 2) Jonkälla tillverkad av eller skyddad med kromnickellegering (NiCr) monel- eller nickelpläte- rad. 3) Jonisationskälla med elektronbombardemang. 4) Uppsamlingssystem lämpligt för isotopanalys. 5. 2. 4 Frekvensskiftare Frekvensskiftare (även kallade omriktare eller inverterare), speciellt konstruerade eller iordning- ställda för att mata motorstatorer enligt definitionen i punkt 5. 1. 2 d, eller delar, komponenter eller delsystem till sådana frekvensskiftare, som har alla följande egenskaper: 1) Flerfasig utspänning med frekvens i omfånget 600–2 000 Hz. 2) Hög stabilitet (med frekvenskontroll bättre än 0,1 %). 3) Låg harmonisk distorsion (mindre än 2 %). 4) Verkningsgrad på mer än 80 %. Förklaring Den utrustning som anges ovan kommer i direkt kontakt med gasen i F6-processen eller direktstyr centrifugerna och ledningen av gas mellan centrifuger och kaskader. Material som är UF6-beständiga omfattar rostfritt stål, aluminium, aluminiumlegeringar, nickel och legeringar som innehåller 60 % nickel eller mer. L 67/28 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 13. 3. 1999 5. 3 Speciellt konstruerade eller iordningställda uppsättningar och komponenter för användning i anrikning genom gasdiffusion Inledning I gasdiffusionsmetoden för uranisotopseparation är den huvudsakliga tekniska uppsättningen ett särskilt poröst gasdiffusionsmembran, värmeväxlare för att kyla gasen (gasen värms upp genom kompressionsprocessen), förseglingsventiler och kontrollventiler samt rörledningar. Eftersom uranhexafluorid (UF6) används i gasdiffusionstekniken måste all utrustning, alla rör och alla instrumentytor (som kommer i kontakt med gasen) tillverkas av material som är beständiga mot UF6. En gasdiffusionsanläggning kräver ett antal av dessa uppsättningar, varför kvantiteter kan ge en viktig vägledning om slutanvändningen. 5. 3. 1 Membran för gasdiffusion a) Speciellt konstruerade eller iordningställda tunna, porösa membran med en porstorlek på 100–1 000 Å (ångström), en tjocklek om 5 mm eller mindre, en diameter om 25 mm eller mindre för rörformade komponenter, som tillverkats av metalliska, polymera eller keramiska material beständiga mot UF6, och b) speciellt iordningställda föreningar eller pulver för tillverkning av sådana membran. Sådana föreningar och pulver omfattar bland annat nickel eller legeringar med 60 % nickel eller mer, aluminiumoxid, eller UF6-beständiga helt fluorerade kolvätepolymerer med en renhet på 99,9 % eller mer, en partikelstorlek på mindre än 10 µm, och en hög grad av uniformitet på partikelstorleken, vilka är speciellt iordningställda för tillverkning av gasdiffusionsmembran. 5. 3. 2 Membranbehållare Specielt konstruerade eller iordningställda hermetiskt tillslutna cylindriska behållare med en diameter på minst 300 mm och en längd på minst 900 mm, eller rektangulära behållare med liknande mått, med ett inlopp och två utlopp som alla tre är grövre än 500 mm i diameter. Behållaren skall innehålla gasdiffusionsmembranet, tillverkas i eller fodras med UF6-beständigt material och konstrueras för horisontell eller vertikal montering. 5. 3. 3 Kompressorer och blåsmaskiner Speciellt konstruerade eller iordningställda axial-, centrifugal- eller deplacementkompressorer eller blåsmaskiner med en sugkapacitet för UF6 om 1 m3/min eller mer och med ett utloppstryck upp till flera hundra kPa. Utrustningen skall vara konstruerad för långvarig drift i UF6-miljö med eller utan en elektrisk motor med lämplig effekt. Detta omfattar också separata uppställningar av sådana kompressorer och blåsmaskiner. Dessa kompressorer och blåsmaskiner har ett tryckför- hållande mellan 2:1 och 6:1 och är tillverkade i eller klädda med UF6-beständigt material. 5. 3. 4 Axeltätningar Speciellt konstruerade eller iordningställda vakuumtätningar, med anslutningar till insugstät- ningen och utblåstätningen, avsedda att täta axeln mellan kompressorns eller blåsmaskinens rotor och drivmotorn så att man får en tillförlitlig tätning mot läckage av luft in i kompressorns eller blåsmaskinens innerkammare, vilken är fylld med UF6. Sådana tätningar är normalt konstruerade så att inläckningen av en buffertgas är mindre än 1 000 cm3/min. 5. 3. 5 Värmeväxlare för kylning av UF6 Särksilt konstruerade eller iordningställda värmeväxlare tillverkade av eller skyddade med UF6-beständiga material (med undantag för rostfritt stål) eller koppar eller någon kombination av dessa metaller, avsedd för en förändring av läckagetryck på mindre än 10 Pa/h vid en tryckskillnad på 100 kPA. 13. 3. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 67/29 5. 4 Särskilt konstruerade eller iordningställda hjälpsystem, samt hjälputrustning och hjälpkomponen- ter för anrikning genom gasdiffusion Inledning Hjälpsystem, hjälpkomponenter och hjälputrustning för gasdiffusionsanläggningar är de system som krävs for att mata UF6 till gasdiffusionsuppställningen, förbinda de enskilda uppsättningarna med varandra i kaskader (eller steg) för successivt högre anrikningsgrad samt extrahera UF6 i form av slutprodukt och restfraktion från diffusionskaskaderna. Eftersom diffusionskaskaderna är så tröga, får varje driftsstörning eller avstängning allvarliga följder. Därför är strikt och konstant vakuum i alla tekniska system, automatiskt skydd från olyckor samt exakt automatisk styrning av gasflödet av stor vikt i en gasdiffusionsanläggning. På grund av detta måste anläggningen utrustas med ett stort antal särskilda system för mätning, styrning och reglering. Normalt förångas UF6 från cylindrar i autoklaver och leds sedan vidare i gasform till inflödet i kaskadernas grenrör. Gasströmmarna med slutprodukt respektive restfraktion från utloppen leds via kaskadgrenrör till kylfällor eller kompressionsstationer, där UF6-gasen kondenseras innan den överförs till behållare som är lämpliga för transport eller lagring. Eftersom en anläggning för anrikning genom gasdiffusion består av ett stort antal gasdiffusionsuppställningar i kaskader, finns det åtskilliga kilometer med kaskadgrenrör, med tusentals svetsfogar och en högt standar- diserad konstruktion. Utrustningen, komponenterna och rören tillverkas med mycket höga krav i fråga om vakuum och renlighet. 5. 4. 1 System för matning och extraktion av slutprodukt och restfraktion Speciellt konstruerade eller iordningställda processystem som kan drivas under tryck om upp till 300 kPa, innefattande följande: — Matningsautoklaver (eller system) som används för att leda UF6 till gasdiffusionskaska- derna. — Desublimeringsutrustning (eller kylfällor) som används för att bortföra UF6 från diffusions- kaskaderna. — Kondenseringsstationer där UF6-gas komprimeras och kyls till flytande form. — Stationer för slutprodukt och restfraktion som används för att överföra UF6 till behållare. 5. 4. 2 Grenrörssystem Rörsystem och grenrör speciellt konstruerade eller iordningställda för att leda UF6 i gasdiffusions- kaskaderna. Detta rörnät är vanligtvis ett s. k. dubbelt grenrörssystem där varje cell är kopplad till varje grenrör. 5. 4. 3 Vakuumsystem a) Speciellt konstruerade eller iordningställda uppsamlings- och förgreningsrör för vakuum som har en sugkapacitet på 5 m3/min b) Speciellt konstruerade vakuumpumpar för användning i UF6-haltig atmosfär, tillverkade i eller skyddade med aluminium, nickel, eller legeringar med mer än 60 % nickel. Desa pumpar kan vara med roterande kolv eller arbeta med övertryck eller vara deplacementpumpar med fluorokrabontätningar och med särskilda arbetsfluider. 5. 4. 4 Speciella avstängnings- och regleringsventiler Speciellt konstruerade eller iordningställda manuella eller automatiska avstängnings- och regle- ringsventiler tillverkade i UF6-beständiga material med en diameter om 40–1 5000 mm för installation i en gasdiffusionsanläggnings huvud- eller hjälpsystem. L 67/30 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 13. 3. 1999 5. 4. 5 UF6-masspektrometrar/jonkällor Speciellt konstruerade eller iordningställda magnetspektrometrar eller kvadrupolmasspektromet- rar för att under drift ta prover på matarflöde, slutprodukter eller restfraktioner frå UF6- gasflödet och som har alla följande egenskaper: 1) Upplösning för atommassenheter större än 320. 2) Jonkälla tillverkad av eller skyddad med kromnickellegering eller monel eller nickelpläterad. 3) Jonisationskälla med elektronbombardemang. 4) Uppsamlingssystem lämpligt för isotopanalys. Förklaring Delarna som anges ovan kommer i direkt kontakt med gasen i UF6-processen eller direktstyr flödet i kaskaderna. Alla ytor som kommer i kontakt med processgasen är tillverkade av eller fodrade med UF6-beständiga material. I samband med sektionerna om gasdiffusionsutrustning räknas som UF6-beständiga material bland annat rostfritt stål, alumnium, aluminiumlegeringar, nickel eller legeringar som innehåller 60 % nickel eller mer samt UF6-beständiga helt fluorerade kolvätepolymerer. 5. 5 Speciellt konstruerade eller iordningställda system, utrustning och komponenter för aerodyna- misk anrikning Inledning I den aerodynamiska anrikningsprocessen komprimeras en blandning av UF6-gas och en lätt gas (väte eller helium), varefter den leds genom separationselement där isotopseparation genomförs genom att starka centrifugalkrafter alstras över en krökt vägg. Två processer av denna typ har kunnat utvecklas: separation med separationsmunstycke (dysa) respektive med vortexrör. I bägge processerna är de viktigaste komponenterna i separationssteget cylindriska behållare som hyser de särskilda separationskomponenterna (dysor eller vortexrör) samt gaskompressorer och värmeväx- lare för att leda bort kompressionsvärmet. En anläggning för aerodynamisk anrikning kräver ett antal sådana steg, varför kvantitet kan ge en viktig antydan om slutanvändning. Eftersom UF6 används i aerodynamiska processer måste all utrustning, alla rör och alla instrumentytor (som kommer i kontakt med gasen) tillverkas av UF6-beständiga material. Förklaring Delarna som anges ovan kommer i direkt kontakt med gasen i F6-processen eller direktstyr flödet i kaskaderna. Alla ytor som kommer i kontakt med processgasen är tillverkade av eller fodrade med UF6-beständiga material. I samband med sektionerna om utrustning för aerodynamisk separation räknas som UF6-beständiga material bland annat rostfritt stål, aluminium, aluminium- legeringar, nickel eller legeringar som innehåller 60 % nickel eller mer samt UF6-beständiga helt fluorerade kolvätepolymerer. 5. 5. 1 Separationsmunstycken Speciellt konstruerade eller iordningställda separationsmunstycken (dysor) eller sammansättningar därav. Separationsmunstyckena består av skårformiga, böjda kanaler (UF6-beständiga) vars kurvradier är mindre än 1 mm och som i munstycket har en knivegg som delar gasströmmen genom munstycket i två strömmar. 5. 5. 2 Vortexrör Speciellt konstruerade eller iordningställda vortexrör eller sammansättningar därav. Vortexrören är cylindriska eller koniska rör, tillverkade i UF6-beständiga material, med en diameter mellan 0,5 cm och 4 cm och ett förhållande mellan längd och diameter på 20:1 eller mindre och med ett 13. 3. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 67/31 eller flera tangentiella inlopp. Rören kan förses med dysliknande påbyggnad i ena änden eller bägge ändar. Förklaring Matningsgasen kommer in i vortexröret tangentiellt vid ena änden eller genom virvelkanaler eller vid flera tangentiella punkter längs rörets periferi. 5. 5. 3 Kompressorer och blåsmaskiner Speciellt konstruerade eller iordningställda axial-, centrifugal- eller deplacementkompressorer eller blåsmaskiner tillverkade av eller skyddade med UF6-beständiga material, med en sugkapacitet om 2 m3/min eller mer av en blandning mellan UF6 och bärgas (väte eller helium). Förklaring Dessa kompressorer eller blåsmaskiner har vanligtvis ett tryckförhållande mellan 1,2:1 och 6:1. 5. 5. 4 Axeltätningar Speciellt konstruerade eller iordningställda axeltätningar, med anslutningar till matartätningen och utblåstätningen, avsedda att täta axeln mellan kompressorns eller blåsmaskinens rotor och drivmotorn så att man får en tillförlitlig tätning mot läckage av processgas ut i omgivningen eller av luft eller tätningsgas in i kompressorns eller blåsmaskinens innerkammare, vilken är fylld med en blandning av UF6 och bärgas. 5. 5. 5 Värmeväxlare för kylning av gas Speciellt konstruerade eller iordningställda värmeväxlare tillverkade av eller skyddade med UF6-beständiga material. 5. 5. 6 Behållare för separationselement Speciellt konstruerade eller iordningställda behållare för separationselement, tillverkade av eller skyddade med UF6-beständiga material och som rymmer vortexrör eller separationsdysor. Förklaring Dessa kan vara cylindriska behållare med en diameter större än 300 mm och längd större än 900 mm, eller rektangulära behållare med liknande mått, och kan konstrueras för horisontell eller vertikal montering. 5. 5. 7 Matningssystem samt system för extraktion av slutprodukt och restfraktion Speciellt konstruerade eller iordningställda processystem eller utrustning för anrikningsanlägg- ningar tillverkade av eller skyddade med UF6-beständiga material, innefattande följande: a) Matningsautoklaver, ugnar eller system som används för att leda UF6 till anrikningsproces- sen. b) Desublimeringsutrustning (eller kylfällor) som används för att bortföra UF6 från anriknings- processen för vidare befordran efter uppvärmning. c) Kondenseringsstationer där UF6-gas avlägsnas från anrikningsprocessen genom att kondense- ras och kylas till flytande eller fast form. d) Stationer för slutprodukt och restfraktion som används för att overföra UF6 till behållare. L 67/32 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 13. 3. 1999 5. 5. 8 Grenrörssystem Speciellt konstruerade eller iordningställda grenrörssystem, tillverkade av eller skyddade med UF6-beständiga material, för att leda UF6 i de aerodynamiska kaskaderna. Detta rörnät är vanligtvis ett s. k. dubbelt grenrörssystem där varje steg eller grupp av steg är kopplad till varje grenrör. 5. 5. 9 Vakuumsystem och pumpar a) Speciellt konstruerade eller iordningställda vakuumsystem med en sugkapacitet om 5 m3/min eller mer, bestående av vakuumgrenledningar, vakuumgrenrör och vakuumpumpar, konstrue- rade för drift i UF6-haltig atmosfär. b) Speciellt konstruerade eller iordningställda vakuumpumpar för drift i UF6-haltig atmosfär, tillverkade av eller skyddade med UF6-beständiga material. Dessa pumpar kan använda fluorokrabontätningar och särskilda arbetsfluider. 5. 5. 10 Speciella avstängnings- och regleringsventiler Speciellt konstruerade eller iordningställda manuella eller automatiska avstängnings- och regle- ringsventiler tillverkade i UF6-beständiga material med en diameter om 40–15000 mm för installation i huvud- eller hjälpsystem vid en anläggning för aerodynamisk anrikning. 5. 5. 11 UF6-masspektrometrar/jonkällor Speciellt konstruerade eller iordningställda magnetspektrometrar eller kvadrupolmasspektromet- rar för att under drift ta prover på matarflödet, slutprodukter eller restfraktioner från UF6- gasflödet och som har alla följande egenskaper: 1) Upplösning för atommassenheter större än 320. 2) Jonkälla tillverkad av eller skyddad med kromnickellegering eller monel eller nickelpläterad. 3) Jonisationskälla med elektronbombardemang. 4) Uppsamlingssystem lämpligt för isotopanalys. 5. 5. 12 System för separation av UF6 och bärgas Särskilt konstruerade eller iordningställda system för att separera UF6 från bärgas (väte eller helium). Förklaring Dessa system är avsedda att minska UF6-halten i bärgasen till 1 ppm eller mindre och kan omfatta a) Kryogeniska värmeväxlare och kryoseparatorer som tål temperaturer om −120 °C eller lägre, eller b) Kryogeniska kylningsenheter som tål temperaturer om −120 °C eller lägre, eller c) Separationsdysor eller vortexrör för separation av UF6 från bärgas, eller d) UF6-köldfällor som tål temperturer om −20 °C eller lägre. 5. 6 Speciellt konstruerade eller iordningställda system, utrustning och komponenter för anläggningar för anrikning genom kemiskt utbyte eller jonbyte Inledning Den lilla masskillnaden mellan olika uranisotoper medför små förändringar i jämvikten för vissa kemiska reaktioner, vilket kan användas för att separera isotoperna. Två processer har utvecklats med framgång: kemiskt utbyte vätska–vätska samt jonbyte mellan vätska och fast fas. 13. 3. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 67/33 I processen med kemiskt utbyte låter man två oblandbara vätskefaser (vattenfas och organisk fas) komma i kontakt med varandra motströms för att åstadkomma samma kaskadeffekt som tusentals separationssteg. Vattenfasen består av uranklorid i saltsyrelösning; den organiska fasen av en extraktant med uranklorid i ett organiskt lösningsmedel. De kontaktdon som används i separationskaskaden kan vara utbyteskolonner för vätska–vätska (såsom pulskolonner med silplattor) eller centrifugalkontaktorer för vätska. Kemisk omvandling (oxidation och reduktion) krävs i bägge ändar av separationskaskaden så att återflödesvillkoren uppfylls i båda ändarna. Ett stort konstruktionsproblem är att undvika att processflödena förorenas med vissa metalljoner. Man använder därför rör och kolonner av plast, eller plastskyddade (bland annat med fluorokarbonpolymerer) eller glasklädda rör och kolonner. I jonbytesprocessen sker anrikningen genom att uran adsorberas och desorberas på en särskild, mycket snabbverkande jonbytarmassa eller adsorbent. Uran upplöses i saltsyra och andra kemikalier tillsätts, varefter lösningen leds genom cylindriska anrikningskolonner som innehåller packade lager med absorbent. I en kontinuerlig process krävs ett återflödessystem för att lösgöra uranet från adsorbenten tillbaka till lösningen, så att slutprodukt och restfraktion kan samlas in. Detta görs med hjälp av lämpliga reduktions- och oxidationsmedel, vilka regenereras fullständigt i separata externa kretslopp, och vilka kan regenereras delvis inuti själva isotopseparationskolon- nerna. Eftersom het koncentrerad saltsyra används i processen, måste utrustningen skyddas med speciella syrabeständiga material. 5. 6. 1 Utbyteskolonner vätska–vätska (kemiskt utbyte) Motströms utbyteskolonner (vätska–vätska) med mekanisk drivning (dvs. pulskolonner med silplattor, kolonner med fram- och återgående plattor och kolonner med interna turbinblandare), speciellt konstruerade eller iordningställda för urananrikning med den kemiska utbytesprocessen. För beständighet mot koncentrerad saltsyrelösning är dessa kolonner och deras inre delar tillverkade av eller skyddade med lämpliga plastmaterial (t. ex. fluorokarbonpolymerer) eller glas. Uppehållstiden i kolonnen skall vara kort (30 sekunder eller kortare). 5. 6. 2 Centrifugalkontaktorer vätska–vätska (kemiskt utbyte) Speciellt konstruerade eller iordningställda vätske–vätske-centrifugalkontaktorer för urananrik- ning med den kemiska utbytesprocessen. I kontaktorerna används rotation för att dispergera de organiska och vattenlösliga flödena, och sedan centrifugalkraft för att separera faserna. För att vara beständiga mot koncentrerad saltsyrelösning är kontaktorerna tillverkade av eller skyddade med lämpliga plastmaterial (såsom fluorokarbonpolymerer) eller skyddade med glas. Tiden där varje skede innehålls i kolonnen är utformad att vara kort (30 sekunder eller mindre). 5. 6. 3 System och utrustning för reduktion av uran (kemiskt utbyte) a) Speciellt konstruerade eller iordningställda elektrokemiska reduktionsceller för reduktion av uran från ett valenstal till ett annat för urananrikning genom den kemiska utbytesprocessen. De delar av cellen som kommer i kontakt med processlösningarna måste vara beständiga mot koncentrerad saltsyrelösning. Förklaring Cellens katoddel måste vara konstruerad så, att den förhindrar återoxidation av uran till ett högre oxidationstal. För att bevara uran i katoddelen kan cellen vara försedd med ett ogenomträngligt diafragmamembran som är tillverkat i ett särskilt material som lämpar sig för utbyte av katjoner. Katoden består av en lämplig ledare i fast form, exempelvis grafit. b) Speciellt konstruerade eller iordningställda system vid kaskadens produktände för att tappa av U4+ ur det organiska flödet samt justera syrakoncentrationen och matningen till de elektrokemiska reduktionscellerna. L 67/34 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 13. 3. 1999 Förklaring Dessa system består av extraktionsutrustning för att strippa U4+ från den organiska fasen till vattenfasen, indunstningsutrustning eller övrig utrustning för justering och reglering av lösningens pH-värde, samt pumpar och andra anordningar för tillflödet till de elektrokemiska reduktionscel- lerna. Ett viktigt konstruktionsproblem är att förebygga att vattenflödet förorenas med vissa metalljoner. Därför använder man lämpliga material (såsom glas, fluorokarbonpolymerer, polyfe- nylsulfat, polyetersulfon och impregnerad grafit) för att tillverka eller fodra de delar som kommer i kontakt med processflödet. 5. 6. 4 Förberedande matarsystem (kemiskt utbyte) Speciellt konstruerade eller iordningställda system för att producera matarlösningar av uranklorid med hög renhet för uranisotopseparationsanläggningar som använder den kemiska utbytesproces- sen. Förklaring Systemet består av utrustning för upplösning, vätskeextraktion och/eller jonbyte för rening och elektrolytiska celler för att reducera U6+ eller U4+ till U3+. Systemen producerar urankloridlös- ningar som innehåller endast några få ppm metalliska föroreningar såsom krom, järn, vanadin, molybden och andra katjoner med valenstal två eller högre. Material som används i de delar av systemet som hanterar U3+ med hög renhet omfattar glas, fluorokarbonpolymerer, polyfenylsul- fat, polyetersulfon och impregnerad grafit. 5. 6. 5 Uranoxidationssystem Speciellt konstruerade eller iordningställda system för oxidation av U3+ till U4+ för återgång till kaskaden för uranisotopseparation i anrikningsprocessen genom kemiskt utbyte. Förklaring Dessa system kan omfatta följande utrustning: a) Utrustning för att låta klor och syre komma i kontakt med vattenfasen från isotopsepara- tionsutrustningen och för att därur extrahera det U4+ som till den organiska fasen leds tillbaka från kaskadens produktände. b) Utrustning för separation av vatten från saltsyra så att vattnet och den koncentrerade saltsyran kan återföras till processen på lämplig plats. 5. 6. 6 Snabbreagerande jonbytarmassor/adsorbenter (jonbyte) Snabbreagerande jonbytarmassor eller adsorbenter som speciellt konstruerats eller iordningställts för urananrikning genom jonbytesprocessen, inbegripet porösa makroretikulära massor och/eller tunnskiktsstrukturer där de aktiva kemiska utbytesgrupperna är begränsade till ytbeläggningen på en icke aktiv porös bärarkropp, och andra lämpliga kompositstrukturer, inbegripet partiklar och fibrer. Dessa massor/adsorbenter har en diameter om 0,2 mm eller mindre och måste vara kemiskt beständiga mot koncentrerad saltsyrelösning och fysiskt beständiga mot att brytas ned i jonbytarkolonnerna. Massorna/adsorbenterna är speciellt konstruerade för att ha en mycket snabb kinetik för byte av uranisotoper (halveringstid för utbyte på mindre än 10 sekunder) och tål drift vid temperaturer om 100 °C–200 °C. 5. 6. 7 Jonbytarkolonner (jonbyte) Cylindriska kolonner mer än 1 000 mm i diameter för att innesluta och hålla packade lager av jonbytarmassa/adsorbent, speciellt konstruerade eller iordningställda för urananrikning med jonbytarprocessen. Kolonnerna är tillverkade av eller skyddade med sådana material (till exempel titan eller fluorokarbonplast) som är beständiga mot koncentrerad saltsyrelösning och tål drift vid temperaturer om 100 °C–200 °C och tryck över 0,7 MPa. 13. 3. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 67/35 5. 6. 8 Återströmningssystem för jonbyte a) Speciellt konstruerade eller iordningställda kemiska eller elektrokemiska reduktionssystem för regenerering av den/de kemiska reducerande agens(er) som används i urananrikningskaskader med jonbyte. b) Speciellt konstruerade eller iordningställda kemiska eller elektrokemiska oxidationssystem för regenerering av den/de kemiska oxiderande agens(er) som används i urananrikningskaskader med jonbyte. Förklaring I anrikningsprocessen kan man exempelvis använda trevärt titan (Ti3+) som reducerande katjon, och i detta fall regenererar reduktionssystemet Ti3+ genom att reducera Ti2+. I processen kan man exempelvis använda trevärt järn (Fe3+) som oxidationsmedel, och i detta fall regenererar oxidationssystemet Fe3+ genom att oxidera Fe2+. 5. 7 Speciellt konstruerade eller iordningställda system, utrustning och komponenter för användning i laserbaserade anrikningsanläggningar Inledning För närvarande kan anrikningssystem med laser indelas i två kategorier: sådana där process- mediet är atomär uranånga och sådana där processmediet är en ånga av en uranförening. Sådana processer kallas vanligen i första kategorin AVLIS eller SILVA (atomic vapor laser isotope separation) och i andra kategorin MLIS/MOLIS (molecular laser isotope separation) eller CRISLA (chemical reaction by isotope selective laser activation). System, utrustning och kompo- nenter för laseranrikningsanläggningar omfattar: a) anordningar för matning av förångat metalliskt uran (för selektiv fotojonisation) eller anordningar för matning av en förångad uranförening (för fotodissociation eller kemisk aktivering), b) anordningar för att samla upp anrikat och utarmat metalliskt uran som slutprodukt och restfraktion i den första kategorin, och anordningar för att samla upp dissocierade eller reagerade föreningar som produkt och opåverkat material som restfraktion i den andra kategorin, c) processlasersystem för att selektivt excitera uran-235, samt d) utrustning för att förbereda matningen och omvandla slutprodukten. Eftersom uranatomernas och uranföreningarnas spektroskopi är så komplex, kan flera olika tillgängliga lasertekniker behöva användas. Förklaring Många av de föremål som förtecknas i denna sektion kommer i direkt kontakt med förångat eller flytande metalliskt uran eller med processgas i form av UF6 eller en blandning av UF6 och andra gaser. Alla ytor som kommer i kontakt med uran eller UF6 är tillverkade av eller skyddade med korrosionsbeständiga material. I samband med sektionen om laserbaserad anrikningsutrustning räknas som material som tål uran eller uranföreningar i flytande form eller gasform bland annat yttriumoxidbelagd grafit och tantal, och som UF6-beständiga material bland annat koppar, rostfritt stål, aluminium, aluminiumlegeringar, nickel eller legeringar innehållande 60 % nickel eller mer, samt UF6-beständiga helt fluorerade kolvätepolymerer. 5. 7. 1 Uranförångningssystem (AVLIS) Speciellt konstruerade eller iordningställda uranförångningssystem som innehåller elektronstråle- kanoner med hög effekt, som arbetar i band eller skannande och kan leverera mer effekt än 2,5 kW/cm till strålmålet. L 67/36 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 13. 3. 1999 5. 7. 2 System för hantering av flytande metalliskt uran (AVLIS) Speciellt konstruerade eller iordningställda system för att hantera smält uran eller smälta uranlegeringar, bestående av deglar och kylutrustning till dessa. Förklaring Deglarna och andra delar av detta system som kommer i kontakt med smält uran eller smälta uranlegeringar är tillverkade av eller skyddade med material som är beständiga mot korrosion och värme. Lämpliga material är bland annat tantal, yttriumoxidbelagd grafit, grafit belagd med andra sällsynta jordmetalloxider eller blandningar av dem. 5. 7. 3 Anordningar för att uppsamla slutprodukt och restfraktion (AVLIS) Speciellt konstruerade eller iordningställda anordningar för att uppsamla slutprodukt och restfraktion av metalliskt uran i flytande eller fast form. Förklaring Komponenter för dessa anordningar är tillverkade av eller skyddade med material som är beständiga mot hetta och korrosion från flytande eller fast metalliskt uran (såsom yttriumoxidbe- lagd grafit eller tantal) och kan omfatta rör, ventiler, fogstycken, avlopp, matarledningar, värmeväxlare och uppsamlarplåtar för magnetiska, elektrostatiska eller andra separationsmeto- der. 5. 7. 4 Behållare för separatormoduler (AVLIS) Speciellt konstruerade eller iordningställda cylindriska eller rektangulära behållare som innehåller källa till förångat metalliskt uran, elektronstrålekanon och uppsamlingsanordning för slutprodukt och restfraktion. Förklaring Dessa behållare har ett antal öppningar för matning av el och vatten, fönster för laserstrålar, vakuumpumpsanslutningar och kontrollpaneler för instrument. De kan öppnas och stängas så att de inre komponenterna kan bytas ut. 5. 7. 5 Expansionsmunstycken för överljudshastighet (MLIS) Speciellt konstruerade eller iordningställda expansionsmunstycken för överljudshastighet som är avsedda att kyla blandningen av UF6 och bärgasen till 150 K eller lägre och tillverkade av ett material som är beständigt mot UF6. 5. 7. 6 Uppsamlare för uranpentafluorid (MLIS) Speciellt konstruerade eller iordningställda uppsamlare för fast uranpentafluorid (UF5), som består av filter, uppsamlare av anslags- eller cyklontyp, eller kombinationer av dessa typer, och är beständiga mot UF5/UF6-miljön. 5. 7. 7 UF6-bärgaskompressorer (MLIS) Speciellt konstruerade eller iordningställda kompressorer för blandningar av UF6/bärgas, avsedda för lång drift i en UF6-haltig miljö. De komponenter som kommer i kontakt med processgasen är tillverkade av eller skyddade med UF6-beständiga material. 13. 3. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 67/37 5. 7. 8 Axeltätningar (MLIS) Speciellt konstruerade eller iordningställda axeltätningar, med anslutningar till matartätningen och utblåstätningen, avsedda att täta axeln mellan kompressorns rotor och drivmotor så att man får en tillförlitlig tätning mot läckage av luft eller tätningsgas in i kompressorns innerkammare, vilken är fylld med en blandning av UF6 och bärgas. 5. 7. 9 Fluoreringssystem (MLIS) Speciellt konstruerade eller iordningställda system för att fluorera UF5 (fast) till UF6 (gas). Förklaring Dessa system är avsedda att fluorera det uppsamlade UF5-pulvret till UF6, vilket sedan kan samlas upp i produktbehållare och matas vidare till MLIS-enheterna för ytterligare anrikning. I en metod genomförs fluoreringsreaktionen inuti isotopseparationssystemet direkt i produktupp- samlarna. I en annan metod kan UF5-pulvret avlägsnas från produktuppsamlarna till ett lämpligt reaktionskärl (t. ex. en reaktor med fluidiserad bädd, en skruvreaktor eller ett förbränningstorn) för fluorering. I bägge metoderna används utrustning för att lagra och överföra fluor (eller något annat lämpligt fluoreringsmedel) och för att samla upp och överföra UF6. 5. 7. 10 UF6-masspektrometrar/jonkällor (MLIS) Speciellt konstruerade eller iordningställda magnetspektrometrar eller kvadrupolmasspektromet- rar för att under drift ta prover på matarflöde, slutprodukter eller restfraktioner från UF6- gasflödet och som har alla nedanstående egenskaper: 1) Upplösning för atommassenheter större än 320. 2) Jonkälla tillverkad av eller skyddad med kromnickellegering eller monel eller nickelpläterad. 3) Jonisationskälla med elektronbombardemang. 4) Uppsamlingssystem lämpligt for isotopanalys. 5. 7. 11 Matningssystem/system för extraktion av slutprodukt och restfraktion (MLIS) Speciellt konstruerade eller iordningställda processystem eller utrustning för anrikningsanlägg- ningar tillverkade av eller skyddade med UF6-beständiga material, innefattande: a) Matningsautoklaver, ugnar eller system som används för att leda UF6 till anrikningsproces- sen. b) Desublimeringsutrustning (eller kylfällor) som används för att bortföra UF6 från anriknings- processen för vidare befordran efter uppvärmning. c) Kondenserings- eller sublimeringsstationer där UF6-gas avlägsnas från anrikningsprocessen genom att komprimeras och omvandlas till flytande eller fast form. d) Stationer för slutprodukt och restfraktion som används för att överföra UF6 till behållare. 5. 7. 12 System för separation av UF6 och bärgas Särskilt konstruerade eller iordningställda system för att separera UF6 från bärgas. Bärgasen kan vara kväve, argon eller någon annan gas. L 67/38 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 13. 3. 1999 Förklaring Dessa system kan omfatta följande utrustning: a) Kryogeniska värmeväxlare och kryoseparatorer som klarar av temperaturer om −120 °C eller lägre, eller b) Kryogeniska kylenheter som klarar av temperaturer om −120 °C eller lägre, eller c) UF6-köldfällor som klarar av temperaturer om −20 °C eller lägre. 5. 7. 13 Lasersystem (AVLIS, MLIS och CRISLA) Lasrar eller lasersystem som speciellt konstruerats eller iordningställts för separation av uraniso- toper. Förklaring Lasersystemet för AVLIS-processen består vanligen av två lasrar: en kopparångelaser och en färgämneslaser. Lasersystemet för MLIS består vanligen av en koldioxidlaser eller en excimerlaser och en optisk flerpasscell med roterande speglar i bägge ändar. Lasrar eller lasersystem för bägge processerna kan kräva en spektralfrekvensstabilisator för drift under lång tid. 5. 8 Speciellt konstruerade eller iordningställda system, utrustning och komponenter för användning i anrikningsanläggningar för plasmaseparation Inledning I plasmaseparationsprocessen passerar ett plasma av uranjoner genom ett elektriskt fält som avstämts till resonansfrekvensen i U-235-jonen, så att dessa joner preferentiellt absorberar energi och får en större diameter på sina korkskruvsliknande banor. Joner med en större diameter på sina banor fångas in, varigenom en U-235-anrikad produkt framställs. Plasmat, som alstras genom att uranånga joniseras, innesluts i en vakuumkammare med ett starkt magnetfält som genereras av en supraledande magnet. De viktigaste tekniska systemen i processen omfattar systemet för alstring av uranplasma, separatormodulen med den supraledande magneten samt system för att avlägsna slutprodukt och restfraktion i form av metall. 5. 8. 1 Mikrovågskällor och mikrovågsantenner Speciellt konstruerade eller iordningställda mikrovågskällor och mikrovågsantenner som kan producera eller accelerera joner, med en utfrekvens högre än 30 GHz och en medeluteffekt större än 50 kW. 5. 8. 2 Jonexcitationsspolar Speciellt konstruerade eller iordningställda radiofrekventa jonexcitationsspolar för frekvenser över 100 kHz som kan arbeta med mer än 40 kW medeleffekt. 5. 8. 3 System för alstring av uranplasma Speciellt konstruerade eller iordningställda system för alstring av uranplasma, som kan innehålla elektronstrålekanoner med hög effekt, vilka arbetar i band eller skannande och kan leverera mer effekt än 2,5 kW/cm till strålmålet. 5. 8. 4 Hanteringssystem för flytande metalliskt uran Speciellt konstruerade eller iordningställda system för att hantera flytande metalliskt uran eller uranlegeringar, bestående av deglar med kylutrustning. 13. 3. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 67/39 Förklaring Deglarna och andra delar av detta system som kommer i kontakt med smält uran eller smälta uranlegeringar tillverkas av eller fodras med korrosions- och värmebeständiga material. Lämpliga material är bland annat tantal, yttriumoxidbelagd grafit, grafit belagd med andra sällsynta jordmetalloxider eller blandningar av dem. 5. 8. 5 Anordningar för uppsamling av metalliskt uran som slutprodukt och restfraktion Speciellt konstruerade eller iordningställda anordningar för uppsamling av metalliskt uran i fast form som slutprodukt och restfraktion. Dessa anordningar tillverkas av eller fodras med korrosions- och värmebeständiga material, såsom yttriumoxidbelagd grafit eller tantal. 5. 8. 6 Behållare för separatormodul Speciellt konstruerade eller iordningställda cylindriska behållare för användning i anläggningar för anrikning genom plasmaseparation. Behållarna är avsedda att inrymma uranplasmakällan, den radiofrekventa drivspolen samt uppsamlare för slutprodukt och restfraktion. Förklaring Dessa behållare har ett antal öppningar för matning av el, diffusionspumpanslutningar och kontrollpaneler för instrument. De kan öppnas och slutas så att de inre komponenterna kan bytas ut och de är tillverkade av något lämpligt icke-magnetiskt material, t. ex. rostfritt stål. 5. 9 Speciellt konstruerade eller iordningställda system, utrustning och komponenter för användning i elektromagnetisk anrikning Inledning I den elektromagnetiska processen alstras metalliska uranjoner genom att man utgår från ett salt (exempelvis Ucl4) som joniseras. Jonerna accelereras och leds genom ett magnetfält så att joner av olika isotoper följer olika banor. De viktigaste komponenterna i en elektromagnetisk isotopsepa- rator är följande: ett magnetfält för att dela upp jonstrålen i olika isotoper, en jonkälla med acceleratorsystem samt ett uppsamlingssystem för de separerade jonerna. Hjälpsystem för processen är bland annat magnetens kraftförsörjning, jonkällans högspända kraftförsörjning, vakuumsystemet samt omfattande kemiska hanteringssystem för att extrahera slutprodukten och rena och återanvända komponenter. 5. 9. 1 Elektromagnetiska isotopseparatorer Elektromagnetiska isotopseparatorer som speciellt konstruerats eller iordningställts för separation av uranisotoper samt tillhörande utrustning och komponenter, däribland följande: a) J o n k ä l l o r Speciellt konstruerade eller iordningställda enkla eller multipla uranjonkällor bestående av ångkälla, jonisator och strålaccelerator, tillverkade i lämpliga material såsom grafit, rostfritt stål eller koppar och som ger en total jonstråleström om 50 mA eller mer. b) J o n u p p s a m l a r e Uppsamlingsplåtar bestående av två eller flera skåror och fickor, vilka speciellt konstruerats eller iordningställts för uppsamling av strålar av anrikade respektive utarmade uranjoner, tillverkade i lämpliga material såsom grafit eller rostfritt stål. L 67/40 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 13. 3. 1999 c) V a k u u m b e h å l l a r e Speciellt konstruerade eller iordningställda vakuumbehållare för elektromagnetiska uranseparato- rer, tillverkade av lämpliga icke-magnetiska material såsom rostfritt stål och som konstruerats för drift vid tryck på 0,1 Pa eller lägre. Förklaring Behållarna är speciellt konstruerade för att innehålla jonkällor, uppsamlingsplattor och slingor för vattenkylning. Man kan till dem ansluta diffusionspumpar och öppna och stänga dem för att avlägsna och byta ut dessa komponenter. d) M a g n e t p o l s k o r Speciellt konstruerade eller iordningställda magnetpolskor med en diameter på mer än 2 m, avsedda att alstra ett konstant magnetfält i en elektromagnetisk isotopseparator och överföra magnetfältet mellan bredvid varandra placerade separatorer. 5. 9. 2 Högspänd kraftförsörjning Speciellt konstruerade eller iordningställda högspända kraftförsörjningsaggregat för jonkällor med alla dessa egenskaper: gjorda för kontinuerlig drift, utspänning om 20 kV eller högre, utström om 1 A eller mer, och spänningsreglering bättre än 0,01 % över en tidsperiod på 8 t. 5. 9. 3 Kraftaggregat för magneter Speciellt konstruerade eller iordningställda kraftaggregat (högeffekt, likström) för magneter med alla dessa egenskaper: kontinuerlig utström om 500 A eller mer vid en spänning om 100 V eller mer och spänningsreglering bättre än 0,01 % över en tidsperiod på 8 t. 6. ANLÄGGNINGAR FÖR FRAMSTÄLLNING AV TUNGT VATTEN, DEUTERIUM ELLER DEUTERIUMFÖRENINGAR SAMT SPECIELLT KONSTRUERAD ELLER IORDNING- STÄLLD UTRUSTNING HÄRFÖR Inledning Tungt vatten kan produceras i ett antal olika processer. De två processer som visat sig ekonomiskt försvarliga är vatten–svavelväteutbyte (GS-processen) och ammoniak–väteutbyte. GS-processen innebär utbyte av väte och deuterium mellan vatten och svavelväte inuti en serie kolonner där toppen hålls kall och botten varm. Vatten flödar ner genom kolonnerna och svavelvätet cirkulerar uppåt. En serie perforerade bottnar används för att underlätta blandningen mellan gasen och vattnet. Deuterium migrerar till vatten vid låga temperaturer och till svavelväte vid höga. Gas eller vatten, anrikat med avseende på deuterium, tappas av från kolonnerna i det första steget i skarven mellan den varma och den kalla sektionen, och processen upprepas i kolonnerna i följande steg. Slutprodukten, vatten som anrikats upp till 30 % med avseende på deuterium, förs till en destillationsanläggning där man framställer tungt vatten av reaktorkvalitet (dvs. 99,75 % deuteriumoxid) I ammoniak–väte-processen extraheras deuterium från en syntesgas genom kontakt med flytande ammoniak med en katalysator närvarande. Syntesgasen matas in i utbyteskolonner och en ammoniakomvandlare. Inuti kolonnerna stiger gasen, medan den flytande ammoniaken flödar nedåt. Deuteriumet avlägsnas från vätet i syntesgasen och koncentreras i ammoniaken. Ammonia- ken flödar sedan in i en ammoniakkracker vid kolonnens botten, medan gasen går in i en ammoniakomvandlare vid toppen. Ytterligare anrikning sker i påföljande steg och tungt vatten av reaktorkvalitet framställs genom slutdestillation. Syntesgasen kan framställas vid en ammoniak- anläggning, vilken i sin tur kan byggas vid en anläggning för framställning av tungt vatten med ammoniak–väte-processen. I processen kan också vanligt vatten användas som råmaterial för deuterium. 13. 3. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 67/41 Mycket av den viktigaste utrustningen för tungvattenframställning enligt GS-processen eller ammoniak–väte-proceseen används också i många led i den kemiska och petrokemiska industrin. Detta är i synnerhet fallet med småskaliga anläggningar för GS-processen. Få av komponenterna finns dock tillgängliga som standarddelar. GS-processen och ammoniak–väte-processen kräver att stora mängder brännbara, korrosiva och giftiga fluider hanteras vid högt tryck. Därför lägger man, när man konstruerar och uppställer driftskrav för sådan utrustning, stor vikt vid materialval och specifikationer för att säkerställa lång driftstid med hög säkerhet och tillförlitlig- het. Anläggningens storlek är främst en fråga om ekonomi och behov. Därför torde de flesta komponenterna tillverkas enligt kundens krav. Slutligen bör man notera att både i GS-processen och ammoniak–väte-processen kan komponen- ter som var för sig inte är speciellt konstruerade eller iordningställda för tungvattenframställning monteras till system som är speciellt konstruerade eller iordningställda för tungvattenframställ- ning. Det katalysatorframställningssystem som används i ammoniak–väte-processen och det destillationssystem som används i bägge processerna för den slutliga koncentrationen till tungt vatten av reaktorkvalitet är exempel på sådana system. Komponenter som är särskilt konstruerade eller iordningställda för framställning av tungt vatten genom vatten–svavelväte-processen eller ammoniak–väteprocessen omfattar följande: 6. 1 Utbyteskolonner för vatten–vätesulfidutbyte Utbyteskolonner tillverkade i kolstål av hög kvalitet (såsom ASTM A516) med diameter om 6 m–9 m, som kan drivas under tryck om 2 MPa eller mer och med korrosionsmarginal om 6 mm eller mer, speciellt konstruerade eller iordningställda för tungvattenframställning med vatten–svavelväteutbytesprocessen. 6. 2 Blåsmaskiner och kompressorer Centrifugalblåsmaskiner eller kompressorer i ett steg, med lågt tryck (dvs. 0,2 MPa) för cirkulationspumpning av vätesulfidgas (dvs. gas innehållande mer än 70 % H2S), speciellt konstruerade eller iordningställda för tungvattenframställning med vatten–svavelväteutbytespro- cessen. Blåsmaskinerna eller kompressorerna har ett flöde om 56 m3/s eller mer vid drift vid 1,8 MPa sugtryck eller mer, och har tätningar som konstruerats för drift med våt H2S. 6. 3 Utbyteskolonner för ammoniak–väte Utbyteskolonner för ammoniak–väte, minst 35 m höga, med en diameter mellan 1,5 m och 2,5 m, konstruerade för drift vid ett tryck om 15 MPa eller mer, speciellt konstruerade eller iordning- ställda för tungvattenframställning med ammoniak–väte-utbytesprocessen. Kolonnerna har också minst en flänsförsedd axiell öppning av samma diameter som den cylindriska delen, genom vilken kolonnens interna delar kan föras in eller avlägsnas. 6. 4 Inre utrustning och stegpumpar Kolonnens inre utrustning och stegpumpar speciellt konstruerade eller iordningställda för tungvattenframställning med ammoniak–väte-utbytesprocessen. Kolonnens inre utrustning omfat- tar speciellt konstruerade stegkontaktorer som sörjer för nära kontakt mellan gas och vätska. Stegpumpar omfattar speciellt konstruerade dränkbara pumpar för cirkulationspumpning av flytande ammoniak i ett kontaktsteg inuti kolonnerna. 6. 5 Ammoniakkrackrar Ammoniakkrackrar med ett drifttryck större än 3 MPa speciellt konstruerade eller iordning- ställda för tungvattenframställning med ammoniak–väteutbytesprocessen. L 67/42 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 13. 3. 1999 6. 6 Analysatorer för absorption av infrarött ljus Analysatorer för absorption av infrarött ljus som under drift kan analysera förhållandet mellan väte och deuterium när deuteriumkoncentrationen är större än eller lika med 90 %. 6. 7 Katalytiska brännare Katalytiska brännare för omvandling av anrikad deuteriumgas till tungt vatten, speciellt konstrue- rade eller iordningställda för tungvattenframställning med ammoniak–väte-utbytesprocessen. 7. ANLÄGGNINGAR FÖR OMVANDLING AV URAN SAMT UTRUSTNING SOM SPE- CIELLT KONSTRUERATS ELLER IORDNINGSTÄLLTS FÖR DETTA ÄNDAMÅL Inledning Anläggningar och system för omvandling av uran kan genomföra en eller flera omvandlingar från en uranförening till en annan, inbegripet omvandling av uranmalmskoncentrat till UO3, omvand- ling av UO3 till UO2, omvandling av uranoxider till UF4 eller UF6, omvandling av UF4 till UF6, omvandling av UF6 till UF4, omvandling av UF4 till metalliskt uran samt omvandling av uranfluorider till UO2. Mycket av den viktigaste utrustningen i en uranomvandlingsanläggning är densamma som den i många delar av den kemiska processindustrin. De typer av utrustning som används i dessa processer kan t. ex. vara ugnar, roterande ugnar, reaktorer med fluidiserad bädd, reaktorer med förbränningstorn, vätskecentrifuger, destillationskolonner och vätske–vätske- extraktionskolonner. Få av dessa komponenter är dock tillgängliga som standarddelar; de flesta torde tillverkas enligt kundens specifikation och önskemål. I vissa fall krävs särskild konstruktion för att hantera de korrosiva egenskaperna hos vissa av de kemikalier som används (HF, F2, CIF3 och uranfluorider). Slutligen bör man notera att i alla uranomvandlingsprocesserna kan kompo- nenter som inte var för sig är speciellt konstruerade eller iordningställda för uranomvandling monteras till system som är speciellt konstruerade eller iordningställda för uranomvandling. 7. 1 Speciellt konstruerade eller iordningställda system för omvandling av uranmalmskoncentrat till UO3 Förklaring Uranmalmskoncentrat kan omvandlas till UO3 genom att malmen först löses upp i salpetersyra och renat uranylnitrat extraheras med ett lösningsmedel, t. ex. tributylfosfat. Därefter omvandlas uranylnitratet till UO3 antingen genom koncentration och denitrering eller genom neutralisering med ammoniak i gasform till ammoniumdiuranat, med därpå följande filtrering, torkning och kalcinering. 7. 2 Speciellt konstruerade eller iordningställda system för omvandling av UO3 till UF6 Förklaring UO3 kan omvandlas direkt till UF6 genom fluorering. Processen kräver en källa till fluorgas eller klortrifluorid. 7. 3 Speciellt konstruerade eller iordningställda system för omvandling av UO3 till UO2 Förklaring UO3 kan omvandlas till UO2 genom reduktion av UO3 med krackad ammoniakgas eller väte. 13. 3. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 67/43 7. 4 Speciellt konstruerade eller iordningställda system för omvandling av UO2 till UF4 Förklaring UO2 kan omvandlas till UF4 genom att UO2 får reagera med fluorvätegas (HF) vid 300–500 °C. 7. 5 Speciellt konstruerade eller iordningställda system för omvandling av UF4 till UF6 Förklaring UF4 omvandlas till UF6 genom en exoterm reaktion med fluor i en kolonnreaktor. UF6 kondenseras från de heta utloppsgaserna genom att denna leds genom en köldfälla som håller −10 °C. Processen kräver en källa till fluorgas. 7. 6 Speciellt konstruerade eller iordningställda system för omvandling av UF4 till uranmetall Förklaring UF4 omvandlas till metalliskt uran genom reduktion med magnesium (stora satser) eller kalcium (små satser). Reaktionen genomförs vid en temperatur högre än uranets smältpunkt (1 130 °C). 7. 7 Speciellt konstruerade eller iordningställda system för omvandling av UF6 till UO2 Förklaring UF6 kan omvandlas till UO2 genom tre processer. I den första reduceras UF6 och hydrolyseras till UO2 md hjälp av väte och vattenånga. I den andra hydrolyseras UF6 genom upplösning i vatten, varpå ammoniak tillsätts så att ammoniumdiuranat fälls ut och diuranatet reduceras till UO2 med väte vid 820 °C. I den tredje processen blandas gasformigt UF6, CO2 och NH3 i vatten, varpå ammoniumuranylkarbonat fälls ut. Ammoniumuranylkarbonatet får reagera med vattenånga och väte vid 500–600 °C till UO2. UF6 omvandlas ofta till UO2 som det första steget vid en anläggning för bränsletillverkning. 7. 8 Speciellt konstruerade eller iordningställda system för omvandling av UF6 till UF4 Förklaring UF6 omvandlas till UF4 genom reduktion med väte. L 67/44 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 13. 3. 1999 BILAGA III I den mån som bestämmelserna i detta protokoll inbegriper kärnämne som deklarerats av Euratom, och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 1 i detta protokoll, skall IAEA och Euratom samarbeta för att underlätta genomförandet av dessa åtgärder och undvika onödigt dubbelarbete. Euratom skall tillställa IAEA uppgifter som avser överföringar, för såväl nukleära som icke-nukleära ändamål, från varje stat till en annan stat som är medlem i Euratom, och sådana överföringar till varje stat från en annan stat som är medlem i Euratom, motsvarande de uppgifter som skall lämnas i enlighet med artikel 2 a vi b och artikel 2 a vi c vid export och import av kärnråmaterial som inte uppnått den sammansättning och renhet som krävs, för bränsletillverkning eller isotopanrikning. Varje stat skall tillställa IAEA uppgifter avseende överföringar till eller från en annan stat som är medlem i Euratom, motsvarande de uppgifter om särskild utrustning och icke-nukleärt material som förtecknas i bilaga II till detta protokoll och vilka skall lämnas i enlighet med artikel 2 a ix a vid export och, på särskild begäran av IAEA, i enlighet med artikel 2 a ix b vid import. Även i fråga om Euratoms gemensamma forskningscenter skall Euratom tillämpa de bestämmelser som i detta protokoll föreskrivs för stater, i tillämpliga fall i nära samarbete med den stat till vars territorium centret har en inrättning förlagd. Den samarbetskommitte´ som inrättats i enlighet med artikel 25 a i det protokoll som nämns i artikel 26 i avtalet om kontroll av kärnämne kommer att utvidgas så att den medger deltagande av företrädare för staterna och möjliggör en anpassning till de nya omständigheter som blir följden av detta protokoll. I den enda avsikten att tillämpa detta protokoll, och utan att det inverkar på Euratoms och dess medlemsstaters respektive behörighets- och ansvarsområden, skall varje stat, som beslutar att uppdra åt Europeiska gemenskapernas kommission att genomföra vissa bestämmelser som enligt detta protokoll hör till staternas ansvarsområde, informera övriga parter till protokollet om detta via ett följebrev. Europeiska gemenskapernas kommission skall informera övriga parter i protokollet om att kommissionen godtagit sådana beslut