title: Särskild rapport nr 13/98 om granskningen av användningen av riskanalysmetoder vid tullens kontroller och tullklarering av varor samt kommissionens svar (i enlighet med artikel 188c.4 andra stycket i EG-fördraget)

eurovoc_concepts:
customs formalities
customs inspection
customs regulations
import policy
report

text: 3. 12. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 375/3 SÄRSKILD RAPPORT nr 13/98 om granskningen av användningen av riskanalysmetoder vid tullens kontroller och tullklarering av varor samt kommissionens svar (i enlighet med artikel 188c. 4 andra stycket i EG-fördraget) (98/C 375/02) INNEHÅLLSFÖRTECKNING Punkt Sida 1. INLEDNING. 1. 1–1. 3 2. BEHOVET AV RISKANALYS. 2. 1–2. 6 3. VAD ÄR RISKANALYS?. 3. 1–3. 2 4. SAMORDNINGEN AV DEN RISKANALYSVERKSAMHET SOM HIT- TILLS BEDRIVITS. 4. 1–4. 2 5. REVISIONSRÄTTENS UNDERSÖKNING. 5. 1–5. 6 6. RESULTAT. 6. 1–6. 55 Allmänna resultat. 6. 2–6. 7 Särskilda resultat. 6. 8–6. 55 Användning av filtersystem. 6. 14–6. 34 Slumpmässiga kontroller. 6. 21–6. 22 Filtrens effektivitet. 6. 23–6. 28 Den faktiska kontrollfrekvensen med filtersystem. 6. 29 Förenklade förfaranden i ett filtersystem. 6. 30–6. 31 Filtersystemets starka och svaga punkter. 6. 32–6. 34 Kontroll efter utförd import och riskanalys. 6. 35–6. 55 Nationella kontrollplaner. 6. 46–6. 47 Problem i samband med kontrollen efter utförd import. 6. 48–6. 50 Stickprovstagning av tulldeklarationer som överensstämmer med informationen i de meddelanden som utfärdas i enlighet med bestäm- melserna för ömsesidigt bistånd. 6. 51–6. 55 7. SLUTSATS. 7. 1–7. 6 4 4 6 6 6 7 7 8 8 9 9 10 10 10 11 12 12 12 13 Kommissionens svar. 15 C 375/4 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 3. 12. 98 1. INLEDNING 1. 1 Gemenskapsbudgeten finansieras delvis med tullar och jordbruksavgifter, så kallade traditionella egna medel. För 1997 uppgick det beräknade beloppet i bud- geten för traditionella egna medel till 14,2 miljarder ecu, eller cirka 17,7 % av budgetens omslutning. Ansvaret för uppbörd av dessa medel har överlåtits till medlemssta- terna (1). Uppbörden sköts i första hand av de 15 med- lemsstaternas tullmyndigheter. Utöver uppbörden av egna medel ansvarar dessa tullmyndigheter bland annat för genomförandet av åtgärder inom ramen för den eko- nomiska politiken, skyddet av gemenskapen från import av förbjudna eller farliga varor och olagliga droger, kontroll av handel med utrotningshotade arter enligt Citeskonventionen (2) samt kontroll av sådan export som enligt den gemensamma jordbrukspolitiken ger upphov till avgifter som belastar gemenskapsbudgeten. 1. 2 Fullbordandet av den inre marknaden den 1 januari 1993 skedde samtidigt som gemenskapens tullkodex trädde i kraft. Denna upprättades genom rådets förord- ning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 (3). Målet för utarbetandet av kodexen och dess genomföran- debestämmelser (4) var att sammanställa gemenskapens befintliga tullföreskrifter, som bland annat syftar till att säkerställa att tullagstiftningen tillämpas på ett enhetligt sätt i hela gemenskapen. Dessa texter och senare änd- ringar av bestämmelserna fastställer i detalj vilka kontrol- ler tullmyndigheterna skall göra för att skydda gemenska- pens finansiella intressen, och de är utformade för att säkerställa korrekt tillämpning av tullagstiftningen. nomenklaturen Taric (5) som innehåller över 30 000 pro- duktnummer, av vilka många i sig omfattar ett antal olika tullsatser beroende på varans ursprungsland. Tull- agstiftningen, i den mån den gäller specifika varor, upp- dateras ständigt genom ändringar i tull- och avgiftssat- serna och införandet av antidumpningstullar och tullkvo- ter. Alla dessa faktorer jämte handlarnas mål att uppnå största möjliga vinst, innebär sammantagna att målet att uppbära de korrekta tull- och avgiftsbeloppen i tid ”lig- ger i riskzonen”. 2. BEHOVET AV RISKANALYS 2. 1 Mot bakgrund av dessa förutsättningar för verksam- heten och samtliga medlemsstaters önskan att sänka kostnaderna för all offentlig verksamhet, var det uppen- bart att man behövde införa effektivitetsmått för tullens kontroller och samtidigt säkerställa att verksamheten fortfarande skyddar gemenskapens intressen på ett effek- tivt sätt. 2. 2 I detta syfte och mot bakgrund av det nära förestå- ende införandet av den inre marknaden den 1 januari 1993, utförde Europeiska institutet för offentlig förvalt- ning (EIPA) i Maastricht på kommissionens begäran en studie om 1992 och organiseringen av medlemsstaternas och gemenskapens tullmyndigheter. Kommitte´n för tull- frågor (6) ansåg att undersökningens rekommendation om förbättring av tullmyndigheternas arbetsmetoder var värd att undersökas vidare. En ad hoc-grupp av specialister som tillsattes för att studera frågan fokuserade sitt arbete på användningen av riskanalys i tullens kontroller. 1. 3 Om man vill få ett vidare perspektiv på Europeiska unionens tullmyndigheters roll, måste man skaffa sig kunskap om den miljö där de arbetar. Deras arbete regleras av gemenskapens förordningar, som i varje med- lemsstat kompletteras av nationella bestämmelser och anvisningar. De skall varje år hantera cirka 30 miljoner importdeklarationer, ungefär lika många exportdeklara- tioner samt cirka 20 miljoner transiteringstransaktioner inom gemenskapen. De tillämpar den kombinerade (1) 94/728/EG, Euratom: Rådets beslut av den 31 oktober 1994 om systemet för gemenskapernas egna medel (EGT L 293, 12. 11. 1994, s. 9). (2) Konvention om internationell handel med hotade arter (Ci- tes). (3) EGT L 302, 19. 10. 1992. (4) Kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 1993 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemen- skapen (EGT L 253, 11. 10. 1993, s. 1). 2. 3 Ekofin-rådet godkände den 23 november 1992 användningen av riskanalys för fokusering av den finan- siella kontrollen. Det uppmanade kommissionen att före 1993 års utgång vidta åtgärder för att införa principen om riskfokuserade kontroller inom alla områden som är föremål för kontroller. Emellertid var det enligt gemen- skapens tullkodex och dess genomförandebestämmelser endast tillåtet att använda riskanalys vid kontroll av varor som importeras luft- eller sjövägen med hjälp av förenklade tullförfaranden. De förordningar som reglerar kontrollen av jordbruksprodukter som berättigar till (5) Rådets förordning (EEG) nr 2658/87 om tulltaxe- och statis- tiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (EGT L 256, 7. 9. 1987, s. 1), senare ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 2086/97 av den 14 november 1997 om ändring av bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 (EGT L 312, 14. 11. 1997, s. 1). (6) Kommitte´n för tullfrågor består av cheferna för medlemssta- ternas tullmyndigheter och generaldirektören för GD XXI. 3. 12. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 375/5 exportbidrag (7) kräver också att riskanalysmetoder används då andelen granskade transaktioner understiger 5 %. vändningen av riskanalys, eller uttrycker en önskan om att gemenskapens tullmyndigheter skall ”fungera som om de var en och samma myndighet”. De viktigaste av dessa dokument är följande: 2. 4 Dessutom ställer lagstiftningen i ett fall krav på att tullmyndigheterna skall använda riskanalys då de beslutar hur och var de skall utöva sina kontrollbefogenheter, nämligen i Europaparlamentets och rådets beslut nr 210/ 97/EG av den 19 december 1996 om antagandet av ett åtgärdsprogram för tullfrågor i gemenskapen (”Tull 2000”) (8), vilket var resultatet av pilotprojektet ”Tull 2000” som initierades i december 1993, då cheferna för medlemsstaternas tullmyndigheter uttalade sin avsikt att stärka samarbetet mellan tullmyndigheterna genom att vid den yttre gränsen för gemenskapens tullområde införa kontroller och förfaranden som är lika effektiva överallt. Beslutet föreskrev: ”Åtgärdsprogrammet kallas ’Tull 2000’ och skall genomföras under tiden från och med den 1 januari 1996 till och med den 31 december 2000. ” (Artikel 1. 2. ) ”De gemensamma mål som anges i artikel 1. 3, inom ramen för vilka kommissionen och medlemsstaterna skall upprätta planer och prioriteringar för att fastställa och genomföra samordnade åtgärder för att säkerställa att tullens åtgärder överensstämmer med behoven på gemenskapens inre marknad, har följande syften: 1. Säkerställa att gemenskapsrätten tillämpas på ett sådant sätt att likvärdiga resultat uppnås överallt inom gemenskapens tullområde för att —. — skydda gemenskapens intressen, särskilt de finan- siella,. ” (Artikel 4. ) ”I enlighet med de mål som fastställs i artikel 4. 1 skall medlemsstaterna och kommissionen göra följande:. 4 Anpassa arbetsmetoder, utrustning och materiel så att effektiviteten i kontrollerna förstärks, och målen därigenom kan förverkligas. Främja utvecklingen av i synnerhet målinriktad kontroll, riskanalys och efter- handskontroll och vid behov slå fast arten av kontroll för att uppnå likvärdiga resultat. ” (Artikel 5. ) a) Meddelande från kommissionen till Europaparlamen- tet och rådet (9) om fastställande av en åtgärdsplan för transiteringen i Europa. b) Rådets resolution av den 23 november 1995 om datoriseringen av tulltransiteringsförfarandena (10). c) Rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 (11) om finansiella skydd av Europeiska gemenskapernas intressen. d) Rådets resolution av den 25 oktober 1996 om förenk- ling och rationalisering av gemenskapens tullföreskrif- ter och -förfaranden (12). e) Kommissionens svar på revisionsrättens iakttagelser i årsrapporterna för 1993 och 1996 (13). f) Europaparlamentets resolution av den 25 november 1995 (14). g) Kommissionens andra rapport om kontrollsystemet för traditionella egna medel, 8 december 1997 (15). h) Rådets resolution av den 18 december 1997 (16) om fastställande av prioteringar för samarbetet i rättsliga och inrikes frågor under tiden från och med den 1 januari 1998 till dagen för Amsterdamfördragets ikraftträdande. 2. 6 Samtliga dokument i punkt 2. 5 betonar vikten av att modernast tänkbara tullteknik och effektivare arbetsme- toder tillämpas, såsom informationsteknik, riskanalys och målinriktad kontroll med riskprofiler, en gemensam och samordnad riskhanteringsstrategi, vilket till exempel inne- bär harmoniserade kvalitativa och kvantitativa kontroller enligt risknivån och avancerade kontrollsystem. De understryker kravet på att de nationella tullorganen skall fungera som om de vore en och samma myndighet. Medlemsstaterna uppmanas att bedriva nära samarbete och samordna sina insatser så att de gemensamma målen kan uppnås. Kommissionen konstaterar att medlemssta- och ternas kontrollmetoder enhetliga inte är 2. 5 Emellertid antingen uppmuntrar eller anbefaller flera gemenskapsdokument och gemenskapsuttalanden an- (7) Rådets förordning (EEG) nr 386/90 av den 12 februari 1990 om kontroll i samband med export av jordbruksprodukter som berättigar till exportbidrag eller andra belopp (EGT L 42, 16. 2. 1990, s. 6). (8) EGT L 33, 4. 2. 1997, s. 24. (9) EGT C 176, 10. 6. 1997, s. 3. (10) EGT C 327, 7. 12. 1995, s. 2. (11) EGT L 312, 23. 12. 1995, s. 1. (12) EGT C 332, 7. 11. 1996, s. 1. (13) EGT C 327, 24. 11. 1994, s. 295 och EGT C 348, 18. 11. 1997, s. 39. (14) EGT C 308, 20. 11. 1995, s. 57. (15) KOM(97) 673 slutlig, 8. 12. 1997. (16) EGT C 11, 15. 1. 1998, s. 1. C 375/6 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 3. 12. 98 uttrycker sin åsikt att införandet av riskanalysmetoder kan göra att detta förhållande åtgärdas. Inom ramen för Tull 2000-programmet hoppas den kunna utarbeta ”risk- profiler” som kan användas inom hela gemenskapen. För vissa tullförfaranden kommer den att uppmana medlems- staterna att på ett systematiskt sätt använda riskanalys- metoder vid kontrollinsatserna. 3. VAD ÄR RISKANALYS? 3. 1 Riskanalys kan definieras som en systematisk pro- cess för beslutsfattande, baserad på strukturerad insam- ling och analys av information samt strukturerad identi- fiering och analys av riskerna i syfte att fokusera insats- erna på de största riskerna och utvärdera hur effektiv den målinriktade kontrollen är när det gäller att minimera eller undanröja riskerna. Alternativt sett är riskanalys ett system för identifiering och användning av lämplig led- ningsinformation på ett enhetligt och öppet sätt, som gör det möjligt att fullständigt identifiera, dokumentera och bedöma risker. Systemet skall resultera i riskminimering då de kontrollinsatser som har prioritet samordnas. Det skall innehålla information om de resultat som uppnåtts, så att utvecklingen kan följas upp och effektiv översyn av hela systemet äga rum. 3. 2 Ett riskanalyssystem måste följa vissa grundläggande principer för att det skall förverkliga de mål som Europa- parlamentet, rådet, kommissionen och tullmyndigheternas chefer har ställt upp (se punkt 2. 5). Dessa principer omfattar bland annat följande: a) Det område där riskanalys får tillämpas måste tydligt definieras såsom tullområdet för Europeiska unionen i dess egenskap av inre marknad. Detta innebär att man måste vara medveten om den splittrade struktu- ren hos gemenskapens tullmyndigheter, och om att lämpliga samordnande åtgärder måste vidtas för att motverka detta. b) På grund av den fria rörligheten för varor på den inre marknaden, måste såväl riskerna för gemenskapen i dess helhet som rent lokala risker identifieras. En avgörande faktor för om riskidentifieringen skall lyckas är hur lätt information och andra användbara upplysningar sprids mellan samtliga berörda myndig- heter. övriga medlemsstaterna, och analysarbetet måste sam- ordnas så att onödig dubblering av arbetet och slöseri med dyrbara resurser förhindras. d) Den relativa prioriteten för de identifierade riskerna måste fastställas, så att riskerna hanteras på samma sätt överallt inom området och tillräckliga resurser avsätts för att undanröja sådana risker som har stor inverkan på gemenskapens egna medel. e) Inget strukturerat system är fullständigt utan en effek- tiv kontroll- och utvärderingsprocess som säkerställer att all väsentlig information som ligger till grund för de antaganden som görs och de beslut som fattas är korrekt, aktuell och relevant. Denna kontroll måste ske vid gemenskapens samtliga tullmyndigheter, i en anda av samverkan. Utvärderingen måste utnyttja det informationsutbyte som processen erbjuder och leda till att analyserna och kontrollernas prioritet uppdate- ras. 4. SAMORDNINGEN AV DEN RISKANALYSVERKSAM- HET SOM HITTILLS BEDRIVITS 4. 1 Den i punkt 2. 2 nämnda ad hoc-gruppen av specia- lister inledde sitt arbete om riskanalys i mars 1991. Med stöd från kommissionens avdelningar och hjälp från de flesta medlemsstaterna utarbetade gruppen riktlinjer för riskanalys som skall tillämpas i hela gemenskapen. 4. 2 Gruppen lade fram ett förslag till riktlinjer för kommissionen i februari 1993. Innan arbetet med riktlin- jerna slutfördes ställdes ett antal utkast till medlemssta- ternas förfogande, och de uppmanades att börja genom- föra dem i förefintlig form. Icke tvingande riktlinjer sändes till samtliga medlemsstater i oktober 1997. Rikt- linjerna utgör den viktigaste delen av ett pilotprojekt som skall genomföras i sex medlemsstater fram till den 31 december 2000. 5. REVISIONSRÄTTENS UNDERSÖKNING 5. 1 Revisionsrättens undersökning inriktades på använd- ningen av riskanalys vid de tullkontroller som äger rum vid fysisk kontroll av varor och kontroll av importdekla- rationer som inverkar på gemenskapens egna medel. c) Tillgången till riskinformation måste garanteras i hela gemenskapen, så att en fullgod och samordnad risk- analys kan bedrivas. Samtliga resultat av de analyser som görs i enskilda medlemsstater skall spridas till de 5. 2 Trots avsaknaden av övergripande rättslig grund för användningen av riskanalys, har kommissionen rekom- menderat att tullen använder riskanalys vid sina kontrol- ler eftersom det i praktiken är omöjligt för de nationella tullmyndigheterna att genomföra fysiska kontroller och 3. 12. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 375/7 dokumentkontroller för samtliga varuförsändelser (17). Dessutom är det viktigt att riskanalysen fokuseras på handlarna, eftersom det är de och inte varorna som utför bedrägerierna. Revisionsrätten ansåg att det cirka sex år efter riskanalysprogrammets införande och fyra år efter den inre marknadens inrättande var dags att granska i vilken omfattning riskanalysmetoder hade införts i med- lemsstaterna. 5. 3 Som utgångspunkt för undersökningen användes de olika delar i ett riskanalyssystem som redovisas i punkt 3. 2, och granskningen inriktades på de metoder som införts i åtta medlemsstater för att identifiera risker och skydda gemenskapens egna medel från dem. Den kontrol- lerande och samordnande funktionen hos kommissionens olika avdelningar granskades också. Undersökningen sökte även granska tillämpningen av de metoder som används och deras effektivitet, på vilka sätt informations- källor används och i vilken omfattning återrapporterings- mekanismer förekommer. I de fall där formella metoder för riskanalys inte användes, försökte undersökningen bedöma de alternativa metodernas effektivitet när det gäller att skydda gemenskapens finansiella intressen. 5. 4 I de åtta medlemsstater som besöktes (Belgien, Dan- mark, Tyskland, Spanien, Frankrike, Italien, Nederlän- derna och Förenade kungariket) sökte revisionsrätten information om a) de nationella kontrollprinciperna och kontrollanvis- ningarna, och bedömde i vilken omfattning riskanalys används, b) de nationella tulldatasystemens roll i urvalet av de tulldeklarationer som genomgår särskild granskning. Detta innefattade systemens förmåga att skilja ut transaktioner genom riskprofiltestning (filtrering), c) de informationskällor och metoder som används vid insamling av information om riskerna, d) de metoder som används för att analysera den inför- skaffade riskinformationen och avdela resurser för att bemöta de största riskerna, e) de system som används för att distribuera detaljerad riskinformation fältet och inhämta feedback om hur denna information utnytt- jats. tullpersonalen på till 5. 5 Revisionsrätten granskade tillämpningen av dessa metoder vid ett antal tullkontor i var och en av de besökta medlemsstaterna. 5. 6 Revisionsrätten valde ut ett stickprov av de infor- mationsmeddelanden som kommissionen sänder till med- lemsstaterna i enlighet med rådets förordning (EG) nr 515/97 av den 13 mars 1997 om ömsesidigt bistånd (18), i syfte att utvärdera hur medlemsstaterna använder dessa meddelanden och i vilken utsträckning de ställs till den operativa tullpersonalens förfogande. 6. RESULTAT 6. 1 Revisionsrätten konstaterar att ett antal medlemssta- ter till fullo är engagerade i och stödjer de ansträngningar som görs för att utveckla en riskanalysmetodik för tullens kontroller som gäller i hela gemenskapen. Iakttagelserna i denna rapport bör vara till hjälp i dessa ansträngningar. Allmänna resultat 6. 2 I de flesta medlemsstater anses det föreligga ett behov av att använda riskanalysmetoder. Den operativa personalen har tillgång till riskinformationen i rimlig utsträckning. I de flesta fall analyseras dock inte denna information eller används inte på så sätt att resurser avsätts till de områden där riskerna är störst. 6. 3 Utöver det informationsutbyte avseende påträffade fall av bedrägeri som äger rum enligt bestämmelserna om ömsesidigt bistånd, existerar inga strukturerade kommu- nikationsvägar för att säkerställa utbyte av information eller upplysningar om gemensamma risker mellan med- lemsstaterna och kommissionen. 6. 4 Den information som sprids inom ramen för det ömsesidiga biståndet används främst av medlemsstaterna vid efterhandskontroll av tulltransaktionerna. Endast i undantagsfall använder tullmyndigheterna den som en informationskälla om potentiella risker i samband med pågående eller framtida import. 6. 5 Fastän kommissionens riktlinjer formellt fastställer att ”individer, inte varor, utför bedrägerier”, är riskana- lysen för närvarande nästan uteslutande inriktad på risk- varor. Emellertid görs inte någonstans i medlemsstaterna någon ansträngning av vikt för att samordna identifie- (17) Skriftlig fråga nr 951/96 från Viviane Reding till kommissio- nen om problem i samband med tullkontroller (EGT C 322, 28. 10. 1996, s. 16). (18) EGT L 82, 23. 3. 1997, s. 1. C 375/8 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 3. 12. 98 ringen av riskvaror. Fastän handlarna och tullförfaran- dena av naturliga skäl utgör större riskfaktorer, görs inga försök att inrikta riskanalysen på dessa. 6. 6 I de flesta medlemsstaterna bestod återrapporterings- processen av inlämning av ekonomiska detaljer om de belopp som inkasseras till följd av efterhandskontroller. I de flesta fall var det inte möjligt att avgöra huruvida de kontroller som resulterade i uppbörd av ytterligare tull hade vidtagits som en följd av riskanalysen, och informa- tionen från uppbördscentralerna innehöll inte heller några detaljer om de omständigheter och förekomsten av sär- skilda risker som låg bakom uppbörden av ytterligare tull. 6. 7 Frekvensen av fysiska kontroller och dokumentkon- troller varierar kraftigt mellan medlemsstaterna. I tre medlemsstater föreskriver de nationella föreskrifterna att de direkta tulldeklarationerna skall genomgå en hundra- procentig dokumentkontroll, medan det i en annan besökt medlemsstat inte fanns några statistiska uppgifter om dokumentkontrollen tillgängliga. I de andra besökta medlemsstaterna varierade frekvensen genomförda doku- mentkontroller mellan 17 % och 70 %. I ett antal med- lemsstater var det inte möjligt att exakt fastställa frekven- sen fysiska kontroller av direktimporterade varor. Av de beräkningar som revisionsrätten utförde vid de besökta tullkontoren framgår att frekvensen genomförda fysiska kontroller varierade mellan 1,4 % och 10,3 %. 6. 11 Endast i två medlemsstater fann revisionsrätten belägg för att en löpande riskanalys avseende varuimpor- ten till gemenskapen äger rum. I en annan medlemsstat gick det inte att få fram några bevis på att systemet fungerar på basis av riskanalys, fastän så uppgavs. I ytterligare tre medlemsstater sprids information om risk- varor i stor utsträckning, främst inom ramen för bestäm- melserna för ömsesidigt bistånd, men inga riktiga ansträngningar görs för att analysera de berörda riskerna så att man kan rikta in sig på dessa högriskvaror. 6. 12 I tre av de besökta medlemsstaterna måste samtliga tulldeklarationer, utom de som lämnas in i enlighet med förenklade förfaranden, genomgå en dokumentkontroll innan de importerade varorna slutligen kan tullklareras. I en av dessa medlemsstater används riskanalys för att välja ut deklarationer för fysisk kontroll och dokument- kontroll vid tidpunkten för tullklarering. Andra deklara- tioner genomgår dokumentkontroll i efterhand. 6. 13 Det faktum att hundraprocentiga kontroller äger rum i medlemsstater som påstår att de använder riskana- lys i sina kontrollförfaranden, gör att de respektive tull- myndigheternas förtroende för de genomförda riskanaly- sernas kvalitet kan ifrågasättas. Enligt kommissionen är dessa kontroller ett oberättigat hinder för det legitima handelsflödet, och utgör en oproportionerlig belastning på tullmyndigheternas personal och budgetar (19). Särskilda resultat Användning av filtersystem 6. 8 Samtliga besökta medlemsstater skulle hävda att de använder riskanalysmetoder i sin tullkontroll, och stödja detta påstående med nationella kontrollplaner eller kon- trollanvisningar. Emellertid ger de olika prioritet åt de enskilda riskområdena vad gäller varor, handlare och tullförfaranden. Dessa skilda prioriteringar förstärks ytterligare av det faktum att graden av central medverkan i riskhanteringsprocessen varierar. 6. 9 Ansvaret för utförandet av riskanalysen har fullstän- digt överlåtits till lokala kontor i fyra av de besökta medlemsstaterna, medan de metoder som tillämpas i de övriga medlemsstaterna innehåller ett element av både lokalt och centralt eller regionalt inflytande. 6. 14 Alternativet till en hundraprocentig kontroll av deklarationer är att använda filtersystem. Grunden för dessa system utgörs av filtreringsprofiler eller filteringspa- rametrar, och ett sådant system är effektivt endast om det införs i en datoriserad tullklareringsmiljö. Tullklarerings- systemen i samtliga besökta medlemsstater har en viss filtreringsförmåga, på så vis att de avgör om de utvalda deklarationerna skall genomgå en fysisk kontroll eller en dokumentkontroll. I en medlemsstat kan emellertid enbart de tullkontor som är kopplade till det datoriserade tullklareringssystemet utnyttja information från filtersys- temet, och inte ens då är det obligatoriskt att kontrollera de deklarationer som valts ut av filtersystemet. 6. 10 I de flesta medlemsstaterna görs inte någon distink- tion mellan riskidentifiering (se punkt 3. 2 b) och riskana- lys (se punkt 3. 2 c). Denna bristande klarhet, som är påtaglig vid de centrala myndigheterna, sprids ned till den operativa nivån på grund av att klar nationell vägledning eller utbildning saknas. 6. 15. Effektiviteten, utvecklingsgraden och tillförlitlighe- ten i de filtersystem som används i medlemsstaterna (19) Skriftlig fråga nr 951/96 från Viviane Reding till kommissio- nen om problem i samband med tullkontroller (EGT C 322, 28. 10. 1996, s. 16). 3. 12. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 375/9 varierar. Filtreringen av tulldeklarationer sker genom att riskprofiler utarbetas över de transaktioner som utgör de största riskfaktorerna och klareringssystemet programme- ras för att skilja ut de transaktioner som överensstämmer med riskprofilerna. I två medlemsstater åligger utarbetan- det av riskprofiler de centrala myndigheterna, medan de lokala tullkontoren i fem andra medlemsstater har möj- lighet att lägga till riskprofiler för sådana risker som fastställs lokalt. 6. 19 Riskprofilsystemet i en annan medlemsstat, vilket sköts av en central instans, är främst inriktat på de risker som är förknippade med mindre importörer med oregel- bunden verksamhet. Ett ”kundbaserat” system används för kontrollen av större handlare. Nationella riskprofiler, som sällan föranleder obligatoriska fysiska kontroller, ger de lokala tullkontoren frihet att själva avgöra de fysiska kontrollernas och dokumentkontrollens omfattning ut- ifrån de lokala riskfaktorerna. 6. 16 I en medlemsstat existerar möjligheten att utarbeta riskprofiler på central nivå, men denna utnyttjas vanligen inte för att välja ut de importtransaktioner som skall genomgå fysiska kontroller. Gränsvärdet för dokument- kontroll har fastställts till tullvärden över 12 500 ecu. Med detta kriterium väljs så många deklarationer ut att de lokala riskbaserade kriterierna, i de fall sådana finns, praktiskt taget förlorar sin avsedda verkan. Lokala krite- rier används inte vid vissa kontor, och vid andra används de enligt principerna i punkt 3. 2. Förhandstullklareringen av varor med hjälp av kommersiella dokument (20) före registreringen i det datoriserade systemet kan få till följd att tullen inte är i stånd att utföra de kontroller som erfordras av systemet. Kontrollprocessen kan därför bli ojämn. 6. 17 I det system som används i en annan medlemsstat får endast tre av totalt åtta gällande parametertyper väljas då en riskprofil utarbetas. Denna begränsning gör att urvalet sker på basis av breda kategorier, vilket medför att de nationella eller centrala riskprofilerna används i mycket liten omfattning. I systemet, som inne- håller en registrerings- och tullklareringsmodul, kan de operatörer i medlemsstaten som tillämpar förenklade för- faranden på ett enkelt sätt kringgå ett urval som görs med hjälp av en riskprofil, och alla operatörer kan dessutom undvika att väljas ut av en riskprofil genom att tullklarera varorna vid ett annat tullkontor än sitt hem- makontor. Ingen samordning sker av de riskprofiler som fastställts lokalt, och tullkontorens kontroller är därför inte enhetliga. 6. 18 De nationellt fastställda riskprofilerna i en tredje medlemsstat är främst utformade för att skilja ut de deklarationer som enligt gemenskapens föreskrifter obli- gatoriskt måste genomgå tullkontroll. Endast de lokala riskprofilerna förväntas vara baserade på riskanalys. De lokalt fastställda kriterierna samordnas endast i liten omfattning, vilket får till följd att deklarationer vars risk är ungefär lika stor inte behandlas på samma sätt vid olika tullkontor. Riskanalys används inte vid den regel- bundna översynen och uppdateringen av de lokalt fast- ställda riskprofilerna. (20) Gemenskapens tullkodex, artikel 76. 6. 20 Systemet i ytterligare en annan medlemsstat, vilket sköts centralt, använder de förutbestämda riskkriterier som föreskrivs och en matematisk algoritm (slumpmässig faktor) för att välja ut de deklarationer som skall genomgå fysisk kontroll. Löpande riskanalys används inte för att uppdatera de befintliga riskprofilkriterierna, efter- som dessa är fastställda genom lagstiftning och är av allmän art. Slumpmässiga kontroller rekommenderar 6. 21 Kommissionens att riktlinjer slumpmässiga kontroller införlivas med de allmänna risk- analysmetoderna så att nya risker eller sådana som ännu inte uppdagats kan identifieras. Endast i tre medlemssta- ter påträffades belägg för att ett slumpmässigt urval av deklarationer som skall genomgå kontroll ägde rum. I en medlemsstats system ingår ett slumpmässigt element i urvalet på grund av systemets beskaffenhet. Lokal tullper- sonal i en annan medlemsstat uppmanas inte att göra slumpmässiga tester. 6. 22 Även det mest noggrant utformade riskanalyssys- tem innehåller risk för att nya och väsentliga riskfaktorer inte uppdagas eller att potentiellt oärliga handlare eller ombud får kännedom om de kriterier som används. Därför är det ytterst viktigt att alla riskanalyssystem innehåller ett slumpmässigt element i sina urvalsförfaran- den. Filtrens effektivitet 6. 23 Filtrens effektivitet beror i hög grad på kvaliteten på det analysarbete som utförts vid utarbetandet av riskprofilerna. Om de riskprofiler som utarbetas inte är tillräckligt fokuserade, kommer sådana deklarationer som inte har någon inneboende risk att väljas ut, vilket underminerar de grundläggande intentionerna med risk- profilbestämningen. Exempel på detta återfinns ovan vad gäller två medlemsstater (se punkterna 6. 15 och 6. 16). C 375/10 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 3. 12. 98 6. 24 Om filterprocessens effektivitet skall kunna bedö- mas på korrekt sätt, måste fullgoda och relevanta uppgif- ter finnas tillgängliga som grund för bedömningen. Detta betyder att information om de typer av deklarationer som valts ut av filtren, resultaten av de påföljande kontrol- lerna (belopp och omständigheter) och en tolkning av denna information måste återrapporteras till analysin- stansen så att den kan användas då riskprofiler utarbetas i framtiden. 6. 25 I ingen av de besökta medlemsstaterna fanns belägg för en fullgod återrapportering av filtreringsprocessens resultat. I två medlemsstater har den lokala tullpersona- len befogenhet att sätta sig över de nationellt fastställda riskprofilerna utan att rapportera detta. Följaktligen är de nationella uppgifterna och statistiken avseende filtrering- ens effektivitet inte tillförlitliga. 6. 26 Då den lokala tullpersonalen utför kontroller till följd av förekomsten av lokala riskfaktorer finns i all- mänhet inget formaliserat system för registrering av dessa faktorer för framtida lokal eller nationell användning. Systemet i två medlemsstater omfattar förutom ”riskana- lyssystemet” bestämmelser för registrering av frekvensen av sådana kontroller som man valt att utföra lokalt. Det föreskriver också att resultaten av allvarliga fall av bedrä- geri eller oegentligheter skall återrapporteras. 6. 27 Vid ett tullkontor i en medlemsstat uppbars tull för ytterligare 22,5 miljoner ecu avseende deklarationer med underskattade belopp som ursprungligen hade klarerats genom riskanalyssystemet utan kontroll. Resten av de indrivna medlen på sammanlagt 15 miljoner ecu var resultatet av kontroll av sådana deklarationer som syste- met hade valt ut såsom riskfaktorer. Revisionsrätten är oroad av det faktum att ett så stort belopp kunde uppbäras från deklarationer som ansågs vara en låg risk. Förenklade förfaranden i ett filtersystem 6. 30 Vid förenklade tullklareringsförfaranden innebär ett filtersystem problem för tullmyndigheterna när det gäller deras utövande av rätten att fysiskt kontrollera varorna. Å ena sidan medger det förenklade förfarandet, som består av direkt registrering från handlarens sida med hjälp av elektroniskt datautbyte, endast en kort tidsperiod under vilken tullmyndigheterna har möjlighet att meddela att de önskar utföra en fysisk kontroll av varorna innan de förs ut från tullens område. Enligt förfarandet får tullmyndigheterna stoppa utförseln av varorna. I praktiken ger kravet på att de operativa tulltjänstemännen skall genomföra kontroller, vilka ofta sker på avlägsna platser, upphov till logistiska problem. Å andra sidan är den fysiska kontrollen av sådan import som görs av handlare som har tillstånd att använda samlade tulldeklarationssystem, dvs. lämna in en samlad månadsuppgörelse över samtliga varor som importerats under en viss månad, i bästa fall besvärlig. Enda sättet att kontrollera dessa handlare är genom kontroll efter utförd import. 6. 31 I en medlemsstat föreskriver de nationella anvis- ningarna som använts i ett antal år att riskanalys skall tillämpas vid kontrollen av sådan import som görs av stora importörer med hjälp av förenklade förfaranden. Revisionsrätten fann emellertid att urvalet av de import- transaktioner som skall genomgå kontroll på platsen sker på en daglig ad hoc-basis, utan att riskanalysmetoder används i någon synbar omfattning. Filtersystemens starka och svaga punkter 6. 28 I samtliga fall betyder avsaknaden av lämplig åter- rapportering till de centrala myndigheterna att dessa inte kan påvisa att deras eget tullområde täcks på ett enhetligt sätt av tullens kontroller, och att en sådan enhetlighet i ännu mindre utsträckning kan garanteras på gemenskaps- nivå. 6. 32 I princip bidrar filtersystemen till en fullgod kon- troll när det gäller gemenskapens egna medel. Detta är emellertid endast fallet om en lämplig analys av de risker som påträffats sker inom ramen för filtersystemet och om de lokala tullkontoren har en rimlig grad av oberoende, så att de kan bearbeta systemens resultat. Den faktiska kontrollfrekvensen med filtersystem 6. 29 Det var inte möjligt att erhålla en fördelning av den faktiska kontrollfrekvensen i samtliga besökta medlems- stater, varken totalt sett eller uppdelat efter handlare eller riskvaror. 6. 33 Ändamålsenligheten och effektiviteten i medlems- staternas filtersystem undergrävs av ett antal faktorer, i synnerhet bristen på samordnade transnationella riskpro- filer, avsaknaden av verklig riskanalys inom många områ- den, avsaknaden av återrapportering om resultaten av kontrollerna, det faktum att vissa datorsystem är bristfäl- liga och i vissa fall en bristande förståelse av syftena och målen med ett målinriktat kontrollsystem. I ett fall note- rade revisionsrätten att en riskprofil användes när det gällde en deklaration för vilken det maximala tullbelop- 3. 12. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 375/11 pet hade betalats, men inte när det gällde sådana deklara- tioner för vilka en förmånssats hade yrkats. 6. 34 Dessa brister kan leda till a) att riskvaror eller handlare som utgör riskfaktorer inte identifieras på grund av otillräcklig återrapporte- ring, b) att faktiska risker inte uppmärksammas ordentligt på grund av att man översvämmas av ”träffar” i filter- systemen då kriterier av allmän karaktär, till exempel beloppsgränser, används (se punkt 6. 15), c) att handlare antingen av misstag eller avsiktligt und- slipper de filterkontroller som grundar sig på inflex- ibla datoriserade system och förfaranden (se punkt 6. 16), samt d) inkonsekvent hantering av likartade risker inom tull- området, och även inom enskilda medlemsstater. Detta kan bli följden om man som lokala riskprofiler använder riskfaktorer som borde ha ansetts som viktiga på nationell nivå eller till och med på gemen- skapsnivå — vilket är fallet i två medlemsstater, där ingen samordning av de riskkriterier som tillämpas sker mellan tullkontoren. Kontroll efter utförd import och riskanalys 6. 35 På den nationella nivån är fullgod riskbedömning av handlarna av yttersta vikt för att effektiv kontroll av gemenskapens egna medel skall kunna äga rum. 6. 36 Det framgår klart av det granskningsarbete som revisionsrätten under senare år har utfört i samtliga medlemsstater inom ramen för revisionsförklaringen, att ett litet antal handlare med betydande verksamhet i samtliga medlemsstater betalar en väsentlig del av de egna medlen. Många av dessa handlare lämnar varje månad in sina tulldeklarationer i efterhand enligt det samlade tulldeklarationssystemet. Kommissionens riktlin- jer rekommenderar att riskanalysmetoder används då man väljer ut vilka handlare som skall utsättas för kontroll. 6. 37 I samtliga besökta medlemsstater görs kontrollbe- sök efter tullklareringen som ett komplement till den kontroll som sker vid importtillfället eller som en kon- troll av de handlare som använder förenklade förfaran- den. 6. 38 I en medlemsstat är den årliga kontrollplanen för den avdelning som ansvarar för värderings- och redovis- ningskontroll inte baserad på formell riskanalys. De nationella normerna för kontrollernas frekvens följs inte. 6. 39 Enligt den nationella kontrollplanen som tillämpas av en annan medlemsstats tullmyndighet skall riskanalys användas vid kontroll efter utförd import. Denna kon- troll utförs av en kontrollenhet på den nationella och regionala nivån, i enlighet med finansiella gränser som fastställs på förhand. Trots att urvalet av handlare för den kontroll som äger rum inom ramen för de årliga programmen skall ske med hjälp av riskanalysmetoder, kunde de kriterier som tillämpas i de enskilda fall som för närvarande kontrolleras inte ställas till revisionsrät- tens förfogande. Revisionsrätten noterade också att då det vid den kontroll efter utförd import som sker inom ramen för dessa program uppdagas fall av underbetalning av tull, får kontrollen enligt de tillämpade förfarandena inte utsträckas till ett senare datum. Istället måste ytterli- gare en kontroll ske under påföljande program, vilket kan få till följd att ytterligare tullbelopp inte fastställs vid tidigast möjliga tillfälle. 6. 40 I en medlemsstat förefaller beslutet om huruvida en handlare skall få tillstånd att använda förenklade förfa- randen att fattas med hjälp av riskanalys och genomgång av all registrerad skatteinformation om handlaren. De nationella anvisningarna föreskriver att ett årligt kontroll- besök (en revision) skall ske i samtliga fall och föreskriver extraordinära besök om sådana anses nödvändiga. Risk- analys används inte formellt då handlare väljs ut för extraordinära besök. 6. 41 Kontrollplanerna i en medlemsstat föreskriver att urvalet av de handlare som skall utsättas för kontroll efter utförd import skall baseras på den potentiella in- komstförlusten. Ett system som baseras på den kvantifie- rade riskutsatta inkomsten är utformat så att man uppnår säkerhet i form av ”förvissning om att eventuella avvikel- ser mellan det som förväntas hända och det som händer är godtagbara”. Systemet, som fokuserar de handlare och tullförfaranden som utgör de största riskfaktorerna, gran- skades i en nyligen genomförd översyn av det nationella revisionsorganet, och håller som en följd därav på att ändras. Följande kritik riktas mot systemet: risknivåerna justeras för att kontrollerna skall få önskad omfattning, systemet är inflexibelt, utvärderingarna av systemet är ofullständiga, testerna är otillräckliga, den utbildning och vägledning som ges inom ramen för systemet bör för- medla bättre kunskaper om kontrollmetoder och kon- trollprinciper, resurstilldelningen är statisk och speglar inte riskerna, och det faktum att tullmyndigheten söker uppnå andra mål samtidigt kan leda till att man uppnår mindre säkerhet än vad som var avsikten. 6. 42 I en annan medlemsstat skall tullens kontrollplaner för handlare som använder samlade tulldeklarationer utarbetas med hjälp av formella riskanalysmetoder. I de C 375/12 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 3. 12. 98 flesta fall sker detta, även om en viss inkonsekvens noterades vid några av de besökta kontoren. Problem i samband med kontrollen efter utförd import 6. 43 I ännu en medlemsstat fanns föga belägg för att formell riskanalysmetodik tillämpas, fastän den nationella kontrollplanen föreskriver att riskanalys skall användas vid urval av handlare som skall utsättas för kontroll. Vid de besökta tullkontoren användes lokal information om handlarna i urvalsprocessen, men dock på ett informellt sätt. 6. 44 Ett system för kontroll efter utförd import används i stor utsträckning av tullmyndigheterna i en medlemsstat för att avvärja riskerna. Systemet kännetecknas av en datoriserad urvalsprocess som baseras på riskfaktorer som har fastställts på förhand. En årlig plan över kon- trollerna av handlarna utarbetas. Revisionsrätten note- rade emellertid att uppgifterna på vilka riskanalysen grundas inte var uppdaterade, och att den inledande riskbedömningen av nya handlare skiljer sig åt beroende på vilken tullregion som gör bedömningen. Vad gäller de regioner som besöktes under granskningen, noterade revi- sionsrätten att den planerade kontrollfrekvensen inte hade uppnåtts och att resultaten av tidigare kontroller i allmänhet inte användes för att uppdatera riskfaktorerna vid planeringsprocessen. 6. 45 Det framgår inte tydligt hur de förfaranden som följs i de besökta medlemsstaterna för att säkerställa att handlare som utgör riskfaktorer väljs ut inom ramen för den årliga kontrollplanen skall kunna identifiera sådana handlare vars transaktioner är omfattande, men som lämnar in sina deklarationer vid olika tullkontor, både inom landet och i angränsande medlemsstater. Nationella kontrollplaner 6. 46 En förutsättning för att en enhetlig metodik för tullens kontroller skall kunna införas i hela gemenskapen är att de nationella kontrollplanerna överensstämmer sinsemellan. 6. 47 Fastän det i samtliga medlemsstater finns nationella kontrollplaner, kontrollstrategier eller kontrollanvis- ningar, återfanns endast i tre medlemsstater belägg för att en formell nationell kontrollplanering äger rum. Emeller- tid framgick det tydligt av revisionsrättens granskning att den påträffade mångfalden av kontrollmetoder beror på bristen på fullgod samordning på central nivå av den information som flyter in till planeringssystemet från lokal eller regional nivå. 6. 48 Revisionsrätten har redan rapporterat om den kon- troll efter utförd import som äger rum i medlemsstaterna i sin rapport om budgetåret 1993. I denna rapport noteras att ett antal medlemsstater använder riskanalys då de utarbetar sina kontrollplaner. 6. 49 Revisionsrätten konstaterar att man fem år senare har gjort få framsteg när det gäller användning av riskanalys för att fokusera dessa handlare som utgör riskfaktorer. I själva verket visar iakttagelserna ovan på ett akut behov av mer formaliserade målinriktade kontroller inom detta område, även i medlemsstater med formella bestämmelser om användning av riskanalys. 6. 50 I många fall justeras riskkriterierna för att få dem att överensstämma med en förutbestämd resurstilldelning. Istället bör riskerna i ett riktigt riskanalyssystem, såsom fastställs i inledningen, identifieras, bedömas och bli föremål för prioriteringar innan resursfördelningen sker. Stickprovstagning av tulldeklarationer som överensstäm- mer med informationen i de meddelanden som utfärdas i enlighet med bestämmelserna för ömsesidigt bistånd 6. 51 I samtliga fall utför medlemsstaterna en efterhands- kontroll av de transaktioner som avses i dessa meddelan- den, och inleder vid behov återkravsförfaranden efter tullklareringen. Vad beträffar det sätt på vilket denna information används som en utgångspunkt för den löpande riskanalysen, varierar dock revisionsrättens iakt- tagelser. 6. 52 I tre medlemsstater förekommer en omfattande distribution av informationsmeddelanden om ömsesidigt bistånd till tullkontoren. Emellertid måste tulltjänstemän- nen vid tullkontoren i alla dessa tre medlemsstater lita till minnet när de skall välja ut de deklarationer som över- ensstämmer med kriterierna i fråga. I ett system genom- går deklarationerna en dokumentkontroll, och med den slumpmässiga urvalsmekanism som ingår i systemet löper varje deklaration risken att väljas ut för fysisk kontroll. 6. 53 I tre andra medlemsstater sker en viss analys som baseras på de detaljerade upplysningarna i informations- meddelandena, i syfte att avgöra huruvida nationella riskprofiler bör fastställas för det filtersystem som används för deklarationerna. 6. 54 I en annan medlemsstat används inte informatio- nen från det ömsesidiga biståndsprogrammet för att skapa nationella riskprofiler. En selektiv distribution av informationen äger rum, men den är inte baserad på riskanalys. 3. 12. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 375/13 6. 55 En av de besökta medlemsstaterna sänder meddel- andena inom ramen för det ömsesidiga biståndsprogram- met enbart till de tullkontor som tidigare har berörts av transaktionerna i fråga. Således får inte samtliga regioner tillgång till denna information för användning i sitt framtida riskbedömningsarbete. Alternativt skulle en viss integrering av tullmyndigheterna kunna ske genom att gemensamma specialiserade enheter eller avdelningar, till exempel för planerings- och kon- trollverksamheten, inrättas på gemenskapsnivå för att stärka samordningen mellan medlemsstaterna (se punkt 6. 2). 7. SLUTSATS 7. 6 Fortfarande återstår ett omfattande arbete för att säkerställa att ändamålsenliga, effektiva och enhetliga riskanalyssystem används i samtliga medlemsstater. Kom- missionen bör 7. 1 Ambitionen hos Europaparlamentet, rådet, kommis- sionen och hos tullmyndigheternas chefer är att gemen- skapens tullorgan skall fungera som om de vore en och samma myndighet genom att tillsammans verka för att samma resultat uppnås inom gemenskapens hela tullom- råde genom ändamålsenlig, effektiv och enhetlig tillämp- ning av gemenskapsbestämmelserna. Denna ambition är långt ifrån uppnådd (se punkterna 6. 2 och 6. 6). a) säkerställa att dess riktlinjer införlivas med tvingande förordningar och formuleras så att de utgör bästa möjliga skydd för gemenskapen. Gemenskapens lag- stiftning avseende samtliga aspekter av all tullverk- samhet och tullkontroll bör utan dröjsmål ändras till att föreskriva obligatorisk användning av riskbaserade metoder och målinriktade kontroller, 7. 2 Fastän det finns en utbredd vilja inom tullorganen att främja användningen av riskanalys leder bristen på samordning, i synnerhet när det gäller fastställandet av riskvaror och risksituationer, till att en stor del av det kontrollarbete som utförs på lokal nivå inte har avsedd verkan (se punkterna 6. 4, 6. 14–6. 19). 7. 3 Det finns tillräckligt med bevis för att det mesta av informationen om riskområden når ut till tullenheterna på fältet. Eftersom man dock inte på ett riktigt effektivt sätt analyserar dessa riskers möjliga effekter för de enskilda tullstationerna, leder inte tillgången till denna betydande informationsvolym till bättre styrning av de resurser som är tillgängliga för kontrollinsatser (se punk- terna 6. 9, 6. 32 och 6. 50). 7. 4 Riskanalysmetoderna är lika många som de med- lemsstater som besöktes under undersökningen. Även om det förefaller råda enighet om behovet av riskanalysmeto- der och kommissionens riktlinjer ger god vägledning för hur de skall tillämpas, visar den nuvarande trenden på splittrad tillämpning av gemenskapens bestämmelser (se punkterna 6. 6, 6. 33 d, 6. 46 och 6. 49). 7. 5 Fem år efter upprättandet av den inre marknaden och sex år efter lanseringen av Matteus-programmet (21) skulle man kunna förvänta sig en större enhetlighet mellan de utbildnings- och utbytesprogram som inletts. (21) 91/341/EEG: Rådets beslut av den 20 juni 1991 om antagan- det av ett gemenskapsprogram för yrkesutbildning av tull- tjänstemän (Matteus-programmet) (EGT L 187, 13. 7. 1991, s. 41). b) säkerställa att dess avdelningar förfogar över så stora resurser att de på ett effektivt sätt kan samordna alla meningsfulla analyser av informationen så att dessa kan användas i samtliga medlemsstater, särskilt i fråga om varor och tullförfaranden som utgör riskfaktorer. Kommissionen borde i synnerhet sköta samordningen av riskanalysen och de kontrollplaner som blir resulta- tet av denna när det gäller transaktioner inom gemen- skapen eller handlare som bedriver verksamhet i mer än en medlemsstat, c) vidta åtgärder för att säkerställa att den, då förslag till ny tullagstiftning läggs fram, inte ökar riskerna genom att införa olämpliga (betungande eller ohanterliga) rättsliga krav. Kommissionen måste också sörja för effektiv löpande översyn av den nationella lagstiftning som införs i medlemsstaterna och som i vissa fall inverkar på gemenskapslagstiftningen, för att säker- ställa att denna nationella lagstiftning inte ger upphov till nya risker, d) se till att verksamheten vid dess kontroll- och tillsyns- avdelningar planeras utifrån ett riskperspektiv så att kontrollerna i samtliga medlemsstater kommer att ligga på tillfredsställande motsvara varandra och nivå, e) vidta de åtgärder som behövs i syfte att i riktlinjerna och lagstiftningen införliva de många effektiva och nyskapande initiativ som tagits i medlemsstaterna, till exempel centraliserad analys av riskvaror, analys av riskerna i samband med olika förfaranden, använd- ning av underrättelseenheter för fraktärenden och slumpmässigt urval med hjälp av riskalgoritmer. Det är av yttersta vikt att de bästa av dessa nya initiativ utnyttjas så att ett heltäckande skyddsnät skapas för gemenskapens egna medel, C 375/14 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 3. 12. 98 f) kräva att frekvensen av dokumentkontroller harmoni- seras mellan medlemsstaterna. Revisionsrätten note- rade att den varierar mellan 17 % i två medlemsstater och 100 % i tre medlemsstater. Givetvis är det slöseri med resurser att utföra riskanalys i en miljö där samtliga deklarationer genomgår kontroll, och det ger också upphov till förvirring vid utförandet av kontrol- lerna. Ofta blir kontrollen efter utförd import lidande under sådana omständigheter. Nyttan av att harmoni- kontrollerna, sera den arbetsbörda som är förknippad med dem lika på alla ekonomiska aktörer i unionen, måste understrykas, därmed fördela och g) hjälpa medlemsstaterna att utforma mer strukturerade och vetenskapliga riskanalyssystem genom att tillhan- dahålla specialistkunskap och möjligheter till utbild- ning, forskning och samordning. Revisionsrätten har antagit denna rapport vid sitt sammanträde i Luxemburg den 16 och 17 september 1998. För revisionsrätten Bernhard FRIEDMANN Ordförande 3. 12. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 375/15 SVAR FRÅN KOMMISSIONEN 1. INLEDNING Samtidigt som revisionsrättens iakttagelser bidrar till att tydliggöra den faktiska situationen vad gäller tullkontroll, grundar sig slutsatserna på en föreställning om förvalt- ningen av tullunionen som föregriper den slutliga fasen av genomförandet av programmet ”Tull 2000” och rent av går utöver denna. 1. 2 Även om medlemsstaterna rent allmänt har en skyl- dighet att utföra kontroller, så ges de också möjlighet att såväl generellt som i det enskilda fallet bestämma for- merna för kontrollerna. Vad gäller kontrollen av export av jordbruksprodukter har rådet infört regler för kontrollmetoderna. Även om det i detta fall rör sig om tullens förfaranden i samband med export, så bestäms den särskilda karaktären hos reglerna i fråga av den EUGFJ-målsättning som reglerna är en del av. Formerna för kontroll när det gäller uttag av importtullar har dock fastställts i endast ett fall, för bananer. Genom kommissionens förordning (EG) nr 89/97 av den 20 januari 1997 införs artikel 290a och bilaga 38b i tillämpningsföreskrifterna för tullkodexen. I artikeln och bilagan fastställs formerna för kontroll av bananer som övergår till fri omsättning. Särskilda omständigheter lig- ger dock till grund för dessa regler, och antagandet av dem får inte ses som ett bevis för att medlemsstaterna nu godtar att detta område skall styras horisontellt genom gemenskapsregler. 1. 3 I ”Tull 2000”-beslutet fastställs den institutionella miljö inom ramen för vilken de nationella tullförvaltning- arna skall arbeta. Syftet med rättsakten är att definiera balansen mellan gemenskapsinstitutionernas och med- lemsstaternas respektive roller, och att upprätthålla balansen samtidigt som tanken om enhet inom partner- skapet godtas. En rapport från kommissionen rörande genomförandet och verkningarna av ”Tull 2000”-pro- grammet kommer så småningom att läggas fram för Europaparlamentet och rådet. hänvisningar till sådana arbetsmetoder i tullkodexen (men det är dock inte uteslutet). Vad beträffar moderna kontrollmetoder lämnar ”Tull 2000”-beslutet inget tvivel om kommissionens roll: den består i att ”stödja” eller ”uppmuntra” åtgärder som det åligger medlemsstaterna att definiera och genomföra (artikel 9). 2. 6 Kommissionen utarbetade under 1997 inom den handlingsram den tilldelats riktlinjer för upprättandet av riskprofiler. 6. RESULTAT 6. 1–6. 55 Avsaknaden av strukturerade kommunika- tionsvägar mellan medlemsstaterna och kommissionen och den därav följande bristen på gemensam information förklaras av det faktum att tullunionen inte förvaltas av en gemensam tullförvaltning; den lider brist på en lämplig struktur. Utarbetandet av riktlinjer från kommissionens sida under 1997 är medlet för att uppmuntra den process för att få arbetsmetoderna att närma sig varandra som, vilket revi- sionsrätten konstaterar i resultatavsnittet i sina iakttagel- ser, fortfarande ligger i framtiden. De arbetsmetoder som används i medlemsstaterna bestäms fortfarande i hög utsträckning av andra faktorer, vare sig det gäller organi- sation av tjänstegrenar, utbildning av personal, tillgång på resurser eller grad av datorisering av förfaranden. 7. SLUTSATS 7. 2 Förutsättningarna för bättre samordning borde vara som mest gynnsamma när tullens förfaranden har datori- serats. Utvecklingen på detta område i de olika medlems- staterna skiljer sig för närvarande rätt mycket åt. Utveck- lingen av förfaranden med transnationell struktur – vilket NCTS (New Computerized Transit System, det nya dato- riserade transiteringssystemet) kommer att ha – borde bidra till den eftersträvade samordningen, såvida man tar fasta på ett system för identifiering av varor som grundar sig på varunummer ur en varunomenklatur. 2. BEHOVET AV RISKANALYS 2. 3 Ekofin-rådet betonade 1992 vikten av metoder för riskanalys för kontroller som rör ekonomistyrning, men ramen på tullområdet fastställdes genom ”Tull 2000”- beslutet från 1996. Detta beslut täcker tullreglerna i sin helhet, vilket gör att det inte är nödvändigt att införa 7. 3 Intensiv, ostrukturerad överföring av all slags infor- mation till tullkontoren i periferin utgör förvisso ett metodproblem som måste analyseras och lösas. Det kom- mer att kunna tas upp inom härför lämpade organ som befattar sig med genomförandet av ”Tull 2000”-beslu- tet. C 375/16 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 3. 12. 98 7. 5 Program för utbildning och utbyte av tjänstemän, som till exempel inom ramen för Matteus-programmet, främjar i regel ett öppet sinnelag och får förhållningssät- ten att närma sig varandra. På sikt borde harmonise- ringen av arbetsmetoderna i medlemsstaterna också vinna på detta, även om dessa för närvarande i hög utsträck- ning bestäms av andra faktorer (jfr 6. Resultat). Det skulle vara meningsfullt att inrätta specialiserade enheter på gemenskapsnivå bara om dessa hade operatio- nell funktion. En sådan funktion skulle antagligen utgöra en struktur som kunde höra till ett gemensamt tullförvalt- ningssystem, vilket är ett koncept som klart går utöver målet för det partnerskapsbaserade förvaltningsinstru- ment som föreskrivs i ”Tull 2000”-beslutet. Man skulle däremot kunna tänka sig att medlemsstaterna sinsemellan inrättar en struktur som handhar denna ope- rationella funktion. 7. 6 Anmärkningarna om de begränsningar som är för- bundna med ”Tull 2000”-beslutet (jfr Inledning) gör sig gällande även för revisionsrättens rekommendation om att ge riktlinjerna (punkt 7. 6 a) och de nyskapande initiativ som tagits av vissa medlemsstater (punkt 7. 6 e) bindande karaktär. Vad gäller dokumentkontrollen, vars omfattning skiljer sig åt medlemsstaterna emellan, vore det antagligen lämpligt att skilja mellan ett förfarande för fördjupad kontroll och ett förfarande som syftar till att göra ett första urval. Det senare förfarandet måste nog även fortsättningsvis utföras manuellt, så länge det inte finns något datoriserat förfarande. Vad beträffar behovet av att pröva förslag till lagstiftning med avseende på de risker betämmelserna skulle kunna innebära (punkt 7. 6 c), så tillmäter kommissionen denna aspekt särskild vikt. Kommissionen stödjer sig vid utarbetandet av sitt årliga program för kontroller, i vilket vissa prioriterade teman identifieras, på en rad objektiva kriterier som baserar sig på analys av de risker som är förbundna med de av tullens förfaranden och de bokföringsförfaranden som anses vara de mest känsliga vad gäller förfarandenas inverkan på traditionella egna medel. Kontrollerna ger ofta anledning till ytterligare kontroller från medlemssta- ternas sida och bidrar därför till likvärdighet vad gäller arten och omfattningen av medlemsstaternas kontroller (punkt 7. 6 d)


title: Résolution législative portant avis du Parlement européen sur les propositions de décision du Conseil concernant la position communautaire au sein du Conseil d'association sur la participation de la Hongrie au programme communautaire dans le domaine des petites et moyennes entreprises (COM(98) 0113 C4-0206/98 98/0081(CNS))(Procédure de consultation)

eurovoc_concepts:
EU financing
EU programme
Hungary
Mexico
clock and watch industry
small and medium-sized enterprises

formats: html print


title: WRITTEN QUESTION No. 2804/98 by Nikitas KAKLAMANIS to the Commission. Disastrous fires in Greece

eurovoc_concepts:
Cohesion Fund
EAGGF
EU aid
Greece
afforestation
degradation of the environment
environmental offence
fire
forest
forest conservation


title: Απόφαση σχετικά με την κοινή θέση που καθόρισε το Συμβούλιο ενόψει της εκδόσεως του κανονισμού του Συμβουλίου που αφορά την ένταξη των θεμάτων φύλου στη συνεργασία για την ανάπτυξη (C4-0307/98 97/0151 (SYN))(Διαδικασία συνεργασίας: δεύτερη ανάγνωση)

eurovoc_concepts:
budgetary power
consumer protection
developing countries
development aid
financial aid
gender equality
hiring
social role
sustainable development


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 1990/98 af 17. september 1998 om bud for udførsel af rug der er meddelt inden for rammerne af den i forordning (EF) nr. 1746/98 omhandlede licitation

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
export tax
rye
third country

formats: pdf print

text: 18. 9. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 256/25 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1990/98 af 17. september 1998 om bud for udførsel af rug der er meddelt inden for rammerne af den i forord- ning (EF) nr. 1746/98 omhandlede licitation KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 1766/92 juni 1992 om den fælles markedsordning for af 30. korn (1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 923/96 (2), under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 1501/95 af 29. juni 1995 om visse gennemførelsesbestem- melser til R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 1766/92 for s(cid:134) vidt ang(cid:134)r ydelse af eksportrestitutioner for korn samt de foranstaltninger, der skal træffes inden for kornsektoren i tilfælde af markedsforstyrrelser (3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2052/97 (4), særlig artikel 7, og ud fra følgende betragtninger: En licitation over udførsel af Kommissionens forordning (EF) nr. 1746/98 (5); restitutionen og/eller afgiften ved rug til alle tredjelande blev (cid:134)bnet ved i overensstemmelse med artikel 7 i forordning (EF) nr. 1501/95 kan Kommissionen p(cid:134) grundlag af de meddelte bud efter proceduren i artikel 23 i forordning (EØF) nr. 1766/92 beslutte, at licitationen skal være uden virkning; under henvisning til bl. a. kriterierne i artikel 1 i forord- ning (EF) nr. 1501/95 bør der ikke fastsættes nogen maksimumsrestitution eller minimumsafgift; de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomit(cid:130)en for Korn – UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 De bud, der er meddelt indtil den 17. september 1998 inden for rammerne af den i forordning (EF) nr. 1746/98 omhandlede licitation over restitutionen eller afgiften ved udførsel af rug, skal være uden virkning. fra den 11. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft den 18. september 1998. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 17. september 1998. P(cid:134) Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 181 af 1. 7. 1992, s. 21. (2) EFT L 126 af 24. 5. 1996, s. 37. (3) EFT L 147 af 30. 6. 1995, s. 7. (4) EFT L 287 af 21. 10. 1997, s. 14. (5) EFT L 219 af 7. 8. 1998, s. 3


title: WRITTEN QUESTION No. 2821/98 by Umberto BOSSI to the Commission. Repayment by the Italian Government of the 'Europe Tax'

eurovoc_concepts:
Italy
Treaty on European Union
budgetary expenditure
budgetary resources
consolidated account
national budget
redemption
special tax
tax system
third stage of EMU

formats: html pdf print

text: C 135/124 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 14. 5. 1999 solskyddsmedel och UV-skydd har för konsumenternas säkerhet. Den vetenskapliga kommittén kommer att undersöka säkerheten hos solskyddsmedel, deras förmåga att blockera de skadliga effekterna från UV- strålning, konsumenters köpvanor och hur lämplig solskyddsfaktorn är i fråga om att förmedla konsumentinformation. Kommissionen kommer att gå igenom expertpanelens åsikter och därefter föreslå lagstiftningsmässiga eller tekniska åtgärder, beroende på vad som är lämpligt. (1999/C 135/148) SKRIFTLIG FRÅGA E-2821/98 från Umberto Bossi (NI) till kommissionen (17 september 1998) Angående: Den italienska regeringens återbetalning av Europa-skatten Den italienska regeringen tog under budgetåret 1997 ut en så kallad Europa-skatt för att kunna uppfylla Maastrichtfördragets finansiella kriterier för att kunna delta i den tredje fasen av den gemensamma valutan. Den italienska finansministern meddelade nyligen att 60 procent av denna skatt kommer att betalas tillbaka till skattebetalarna under 1998. Några medlemsstater har vid ett flertal tillfällen uttryckt kritik mot denna skatt, just för att den skall betalas tillbaka. Om den italienska regeringen nu skall betala tillbaka en del av Europa-skatten till skattebetalarna, som man lovat, anser då inte kommissionen att denna så kallade skatt i själva verket är ett lån som italienarna tvingats bevilja staten? Svar från Yves-Thibault de Silguy på kommissionens vägnar (3 november 1998) Den italienska regeringen har under senare år gjort avsevärda insatser för att konsolidera budgeten och under 1997 i synnerhet. Dessa insatser har gjort det möjligt för Italien att uppfylla budgetkriterierna i Fördraget om Europeiska unionen och därigenom vinna tillträde till den tredje etappen av Europeiska monetära unionen. I samband med detta innehöll finanslagen för 1997 ett antal skatteåtgärder och i synnerhet en tilläggsskatt till inkomstskatten (”Tassa per l’Europa”). Då ”Tassa per l’Europa” godkändes, uppgav regeringen att man hade för avsikt att betala tillbaka vissa av intäkterna från denna tilläggsskatt under kommande år, enligt villkor som skulle fastställas senare. De uttalanden som nyligen kommit från italienska finansministeriet sker inom ramen för de politiska åtaganden som regeringen då gjorde. Intäkter och utgifter förs alltid in i budgeten enligt väldefinierade administrativa regler. Intäkterna från ”Tassa per l’Europa” registrerades i budgeten på exakt samma sätt som vid all registrering av skatte- intäkter. Ett formellt beslut fattat efter skatteuppbörden om att betala tillbaka en del av intäkterna från ”Tassa per l’Europa” till skattebetalarna skulle utgöra en ny budgetåtgärd som skulle vara både formellt och kameralt fristående från den ursprungliga insamlingen av tilläggsskatten. De notsvarande budgetära utgifterna skulle tillföras budgeten för det år då återbetalningen skedde


title: Legislative resolution embodying Parliament's opinion on the proposal for a Council Directive on a common system of taxation applicable to interest and royalty payments made between associated companies of different Member States (COM(98)0067 C4-0195/98 98/0087(CNS))(Consultation procedure)

eurovoc_concepts:
EU Member State
group of companies
national implementing measure
new economic order
restriction on competition
tax
tax system
type of business


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 2802/98 dell'on. Christof TANNERT alla Commissione. Codice di comportamento per le imprese europee operanti nei Paesi terzi

eurovoc_concepts:
European undertaking
OECD
agency abroad
civil law
code of conduct
economic rights
environmental law
human rights
social legislation
third country

text: 15. 10. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 297/31 Dei 183 progetti italiani presentati, 49 riguardano attività industriali, 117 azioni a favore degli enti locali e 1 azioni preparatorie. 16 progetti sono stati esclusi poiché ritenuti non ammissibili ai sensi del regolamento. (1999/C 297/042) INTERROGAZIONE SCRITTA E-2802/98 di Christof Tannert (PSE) alla Commissione (17 settembre 1998) Oggetto: Codice di comportamento per le imprese europee operanti nei Paesi terzi Nella sua risoluzione (A4-400/96) (1) del 12. 12. 1996 «sui diritti dell’uomo nel mondo per gli anni 1995 e 1996 e la politica dell’Unione in materia di diritti dell’uomo», il Parlamento europeo ha deciso quanto segue all’articolo 20: «invita la Commissione e il Consiglio a presentae tempestivamente una proposta relativa a un codice di condotta per le società europee operanti in Paesi terzi che le obbliga a rispettare i diritti umani in tutti i loro aspetti (civili, sociali, economici, ambientali) e preveda meccanismi di controllo e di sanzione sulla base dell’esistente proposta dell’OCSE;». Quali iniziative ha preso la Commissione dopo questo invito? (1) GU C 20 del 20. 1. 1997, pag. 161. Risposta data dal sig. Pinheiro in nome della Commissione (20 novembre 1998) In occasione dell’adozione della relazione del 12 dicembre 1996 sui diritti dell’uomo nel mondo per gli anni 1995 e 1996 menzionata dall’onorevole parlamentare, la Commissione si era pronunciata sulla questione del codice di condotta per le società europee che esercitano attività nei paesi terzi. La Commissione prosegue il proprio approccio costruttivo nei confronti dei diritti dell’uomo, contribuendo a sensibilizzare maggiormente l’opinione pubblica al riguardo. Incoraggia le iniziative prese dal settore privato in materia e segue da vicino gli sforzi delle singole società o dei raggruppamenti settoriali per introdurre codici di condotta volontari. La Commissione ha già avviato uno studio esplorativo delle vie e dei mezzi disponibili per promuovere, in particolare nel settore sociale, un codice di condotta destinato agli operatori economici della Comunità attivi nei paesi in via di sviluppo. Così facendo è portata ad esaminare i termini dei codici esistenti e i risultati della loro applicazione. A questo punto effettua quindi un’analisi della portata e degli effetti di tali codici. Nel quadro delle sue iniziative di sostegno al dialogo sociale europeo, attualmente la Commissione collabora con i partner sociali per agevolare un processo di dialogo e di riflessione riguardo a iniziative come quelle dei codici di condotta e dei marchi sociali. La Commissione si propone di avviare una dinamica di dialogo in seno alla società civile, in particolare fra i partner sociali e le organizzazioni non governative (ONG), per cercare di trovare elementi di omogeneizzazione e di consistenza in iniziative già esistenti nella società europea, che prolifereranno sicuramente in anni futuri. (1999/C 297/043) INTERROGAZIONE SCRITTA E-2812/98 di Hiltrud Breyer (V) alla Commissione (17 settembre 1998) Oggetto: Valutazione della direttiva sugli imballaggi (94/62/CE) Tre anni dopo l’entrata in vigore della direttiva 94/62/CE (1) sugli imballaggi, può la Commissione far sapere: @ come si è evoluta nel periodo 1990-1997 la domanda globale di imballaggi; @ come si è evoluto nel periodo 1990-1997 il riciclaggio globale degli imballaggi (riciclaggio dei materiali);


title: PERGUNTA ESCRITA n. 2802/98 do Deputado Christof TANNERT à Comissão. Hederskodex för europeiska företag verksamma i tredje land

text: 15. 10. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 297/31 Dos 183 projectos italianos apresentados, 49 dizem respeito a actividades industriais, 117 a acções em favor das comunidades locais e um a acções preparatórias. 16 projectos não foram classificados uma vez que tendo em conta o regulamento foram considerados não elegíveis. (1999/C 297/042) PERGUNTA ESCRITA E-2802/98 apresentada por Christof Tannert (PSE) à Comissão (17 de Setembro de 1998) Objecto: Código de conduta para as empreses que intervêm em países terceiros Na sua Resolução (A4-400/96) (1) de 12. 12. 1996 sobre os direitos humanos no mundo em 1995/1996 e a política da União em matéria de direitos do homem, o Parlamento Europeu decidiu, no seu artigo 20o, exortar «. a Comissão e o Conselho a apresentarem com rapidez uma proposta sobre um código de conduta para as empresas europeias com intervenção nos países terceiros, que as obrigue a respeitar os direitos humanos sob todas as formas (civil, social, económica, ambiental) incluindo mecanismos de controlo e de sanções, com base na actual proposta da OCDE;». Que medidas tomou a Comissão sobre esta matéria e quando tenciona apresentar uma proposta relativa a um código de conduta deste tipo para as empresas europeias que intervêm em países terceiros? (1) JO C 20 de 20. 1. 1997, p. 161. Resposta dada pelo Comissário João de Deus Pinheiro em nome da Comissão (20 de Novembro de 1998) Aquando da adopção do relatório de 12 de Dezembro de 1996 sobre os direitos humanos no mundo em 1995 e 1996 referido pelo Senhor Deputado, a Comissão pronunciou-se sobre a questão do código de conduta para as empresas europeias que exercem as suas actividades nos países terceiros. A Comissão prossegue a sua abordagem construtiva em relação aos direitos humanos, o que contribui para aumentar a sensibilização da opinião pública a este respeito. Encoraja as iniciativas tomadas pelo sector privado neste domínio e segue de perto os esforços realizados pelas diferentes empresas ou grupos sectoriais para aplicar códigos de conduta voluntários. A Comissão já iniciou um estudo exploratório das vias e meios disponíveis para promover, nomeadamente no domínio social, um código de conduta destinado aos operadores económicos da Comunidade activos nos países em desenvolvimento. Deste modo, é levada a estudar as condições dos códigos existentes e os resultados da sua aplicação. Trata-se, pois, nesta fase de uma análise do alcance e dos efeitos destes códigos. A Comissão, no quadro das suas acções de apoio ao diálogo social europeu, trabalha neste momento com os parceiros sociais a fim de facilitar um processo de diálogo e de reflexão a propósito de iniciativas tais como os códigos de conduta e os labels sociais. A Comissão tem por objectivo iniciar uma dinâmica de diálogo no seio da sociedade civil entre, nomeadamente, os parceiros sociais e as organizações não governamentais (ONG), a fim de tentar encontrar elementos de homogeneização e de consistência nas iniciativas já existentes na sociedade europeia e que vão certamente multiplicar-se nos próximos anos. (1999/C 297/043) PERGUNTA ESCRITA E-2812/98 apresentada por Hiltrud Breyer (V) à Comissão (17 de Setembro de 1998) Objecto: Avaliação da directiva relativa a embalagens e resíduos de embalagens (94/62/CE) Três anos após a entrada em vigor da directiva relativa a embalagens e resíduos de embalagens (94/62/CE) (1), poderá a Comissão indicar: E que evolução sofreu a procura global de embalagens no período de 1990-1997? E qual a evolução global da reciclagem de embalagens (reciclagem material) no período 1990-1997?


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 2806/98 dell'on. Joan VALLVÉ alla Commissione. Il Misteri d'Elx

eurovoc_concepts:
Spain
Unesco
cultural heritage
customs and traditions

text: C 96/148 Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee IT 8. 4. 1999 (1999/C 96/211) INTERROGAZIONE SCRITTA E-2803/98 di Nikitas Kaklamanis (UPE) alla Commissione (17 settembre 1998) Oggetto: Impiegati locali della rappresentanza della Commissione europea ad Atene La rappresentanza della Commissione europea ad Atene occupa da anni personale locale («Local Staff»), per coprire le necessit(cid:224) del funzionamento dell(cid:146)ufficio in Grecia. L(cid:146)interrogante gradirebbe sapere dalla Commissione europea: 1. 2. 3. 4. chi stabilisce l(cid:146)ammontare dell(cid:146)indennit(cid:224) mensile accordata agli impiegati locali dell(cid:146)Ufficio di Atene? in base a quali criteri viene decisa tale indennit(cid:224)? quali sono i livelli di questa graduatoria? che cosa esattamente Ł in vigore relativamente al regime di assicurazione di questi impiegati? Risposta data dal sig. Liikanen a nome della Commissione (27 ottobre 1998) Le condizioni di lavoro degli agenti locali della rappresentanza di Atene sono stabilite da una normativa 1. e 2. adottata dalla Commissione il 14 maggio 1997 in applicazione delle disposizioni dell(cid:146)articolo 79 e seguenti del regolamento applicabile agli altri agenti (RAA). Questa normativa Ł riesaminata periodicamente per adattare gli emolumenti degli agenti locali in servizio ad Atene secondo i parametri presi in considerazione nella medesima. Inizialmente, gli emolumenti sono stati fissati basandosi sul mercato del lavoro locale; sono riesaminati in funzione dell(cid:146)evoluzione degli stipendi pagati nel settore pubblico e in quello privato e tenendo conto dell(cid:146)indice dei prezzi al consumo. 3. Il numero di scatti della carriera degli agenti locali Ł attualmente 21. Secondo l(cid:146)articolo 80 del RAA, gli agenti locali sono affiliati a un regime previdenziale nazionale e la 4. Commissione assume gli oneri che le incombono in quanto datore di lavoro. Tuttavia, la normativa locale di riferimento comprende un(cid:146)assicurazione complementare che copre i rischi di malattia, invalidit(cid:224) e di infortunio sul lavoro. (1999/C 96/212) INTERROGAZIONE SCRITTA E-2806/98 di Joan VallvØ (ELDR) alla Commissione (17 settembre 1998) Oggetto: Il Misteri d(cid:146)Elx La citt(cid:224) di Elx (Elche) chiede che una delle sue tradizioni secolari, la rappresentazione del Misteri o Festa d(cid:146)Elx sia dichiarata patrimonio dell(cid:146)umanit(cid:224) dall(cid:146)Unesco. La Festa risale alla fine del XIV secolo e da allora Ł stata rappresentata nelle date della festa dell(cid:146)Assunzione, il 14 e 15 agosto di ciascun anno. Di questa festa, lo scrittore Joan Fuster ha detto «La festa popolare viva perfeziona la tradizione dotta e la gioia pietosa locale si unisce ai segni piø immediati di una cultura resistente; i residui delle vecchie liturgie si collegano con l(cid:146)ambito del lavoro di ogni giorno e tutto questo presenta la sicurezza ambigua e a sua volta eloquente dei grandi episodi collettivi». La Commissione europea intende, in armonia con quanto enunciato dall(cid:146)articolo 128 del trattato dell(cid:146)Unione europea, appoggiare questa iniziativa che costituirebbe un riconoscimento ad un valore culturale europeo di tradizione centenaria? Risposta data dal sig. Oreja in nome della Commissione (20 ottobre 1998) La Commissione si pregia di rinviare l(cid:146)Onorevole Parlamentare alla risposta da essa data alla Sua interrogazione orale H-865/98 fatta nell(cid:146)ora delle interrogazioni della sessione di ottobre 1998 (1) del Parlamento. (1) Discussioni del Parlamento (ottobre 1998)


title: WRITTEN QUESTION No. 2797/98 by Leonie van BLADEL to the Commission. Abductions in Kosovo

eurovoc_concepts:
Kosovo
OSCE
communications profession
free movement of workers
freedom of expression
illegal restraint

text: 29. 4. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 118/145 Onko komissio valmis vaatimaan molemmilta konfliktin osapuolilta, ett(cid:228) toimittajien on annettava tehd(cid:228) ty(cid:246)t(cid:228)(cid:228)n esteett(cid:228), ja kehitt(cid:228)m(cid:228)(cid:228)n v(cid:228)lineit(cid:228), joilla t(cid:228)t(cid:228) voidaan valvoa? Onko komissio valmis vaatimaan albaanijohtajilta, ett(cid:228) Djuro Slavuj ja h(cid:228)nen autonkuljettajansa Perinic on v(cid:228)litt(cid:246)m(cid:228)sti vapautettava tai ett(cid:228) heid(cid:228)n maalliset j(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)ksens(cid:228) on toimitettava viipym(cid:228)tt(cid:228) heid(cid:228)n perheenj(cid:228)senilleen? (1999/C 118/181) KIRJALLINEN KYSYMYS E-2797/98 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Leonie van Bladel (UPE) komissiolle (17. syyskuuta 1998) Aihe: Kosovon panttivangit Kosovossa niin sanottu Kosovon vapautusarmeija UCK on t(cid:228)m(cid:228)n vuoden alusta ottanut 171 panttivankia. He ovat serbialaisia ja montenegrolaisia, mutta joukossa on my(cid:246)s albanialaisia ja romaneja (mustalaisia) sek(cid:228) muita. Heist(cid:228) 31 on vapautettu ja 7 on paennut. Tiedet(cid:228)(cid:228)n, ett(cid:228) 15 ihmist(cid:228), jotka ovat etenkin albanialaisia sek(cid:228) muutama poliisi, on my(cid:246)hemmin murhattu. 118 kansalaisen ja 10 poliisin kohtalo on tuntematon. J(cid:228)rjest(cid:246)jen, kuten ICRC:n ja UNHCR:n edustajat ovat t(cid:228)h(cid:228)n asti turhaan pyyt(cid:228)neet heist(cid:228) tietoja UCK:lta. Lauantaina 29. elokuuta 1998 kansainv(cid:228)lisiss(cid:228) tiedotusv(cid:228)lineiss(cid:228) kerrottiin, ett(cid:228) UCK murhasi 22 ihmist(cid:228) (joukossa naisia ja lapsia) Kleckan kyl(cid:228)ss(cid:228) l(cid:228)hell(cid:228) Pristinaa ja poltti heid(cid:228)t sen j(cid:228)lkeen kalkkiuunissa. Voiko komissio ilmoittaa, kun tied(cid:228)mme n(cid:228)m(cid:228) hirvitt(cid:228)v(cid:228)t tapahtumat, mit(cid:228) toimenpiteit(cid:228) se on toteuttanut tai aikoo toteuttaa kaikkien panttivankien v(cid:228)litt(cid:246)m(cid:228)ksi vapauttamiseksi? Komission j(cid:228)senen Hans Van den Broekin komission puolesta antama yhteinen vastaus kirjallisiin kysymyksiin E-2796/98 ja E-2797/98 (20. lokakuuta 1998) Vakavimmat vapaaseen liikkumiseen liittyv(cid:228)t ongelmat koskevat humanitaarisen avun j(cid:228)rjest(cid:246)j(cid:228), joilta ev(cid:228)t(cid:228)(cid:228)n p(cid:228)(cid:228)sy avustamaan selkkauksen uhreja. Ulkomaalaiset toimittajat ovat my(cid:246)s joutuneet samanta- paisiin tilanteisiin (viisumihakemusten ep(cid:228)(cid:228)minen, maasta karkottaminen, h(cid:228)irint(cid:228), v(cid:228)kivalta). Useimmin t(cid:228)llaisia hankaluuksia ovat aiheuttaneet Serbian poliisi ja turvallisuusjoukot, joskin Kosovon vapautus- armeija on my(cid:246)s syyllistynyt v(cid:228)likohtauksiin. Euroopan unioni ja Euroopan turvallisuus- ja yhteisty(cid:246)j(cid:228)rjest(cid:246) (ETYJ) ovat jo ilmaisseet asiasta huolensa, ja lis(cid:228)ksi komissio toteaa, ett(cid:228) perusoikeuksien kunnioittaminen › mukaan lukien sananvapaus ja tiedotusv(cid:228)lineiden vapaus › on yleens(cid:228)kin puutteellista Serbiassa ja Kosovossa. Komissio on t(cid:228)ysin samaa mielt(cid:228) siit(cid:228), ett(cid:228) selkkauksen osapuolten pit(cid:228)isi antaa toimittajille mahdollisuus h(cid:228)iri(cid:246)tt(cid:246)m(cid:228)(cid:228)n ty(cid:246)skentelyyn. Komissiolla itsell(cid:228)(cid:228)n ei nykyisiss(cid:228) olosuhteissa ole mahdollisuutta kehitt(cid:228)(cid:228) v(cid:228)lineit(cid:228) tilanteen seurantaan t(cid:228)lt(cid:228) osin, mutta komissio toteaa kuitenkin, ett(cid:228) Kosovossa toimiva kansainv(cid:228)linen diplomaattinen tarkkailijaryhm(cid:228) raportoi my(cid:246)s n(cid:228)ist(cid:228) selkkauksen n(cid:228)k(cid:246)kohdista. Komissio tuomitsee kaikki ihmisry(cid:246)st(cid:246)t Kosovossa riippumatta ry(cid:246)stettyjen henkil(cid:246)iden etnisest(cid:228) alkuper(cid:228)st(cid:228) ja siit(cid:228), kumpi osapuoli on kyseess(cid:228). Komissio vaatii n(cid:228)iden henkil(cid:246)iden v(cid:228)lit(cid:246)nt(cid:228) vapautta- mista. Kosovossa toimiva diplomaattinen tarkkailuryhm(cid:228) tutkii parhaillaan oletettuja sotarikoksia. Kansainv(cid:228)- linen yhteis(cid:246) on my(cid:246)s j(cid:228)tt(cid:228)nyt Belgradin viranomaisille toistaiseksi vastausta vaille j(cid:228)(cid:228)neen pyynn(cid:246)n, joka koskee kansainv(cid:228)lisen oikeusl(cid:228)(cid:228)ketieteen asiantuntijoiden ryhm(cid:228)n p(cid:228)(cid:228)sy(cid:228) ty(cid:246)skentelem(cid:228)(cid:228)n Kosovoon. N(cid:228)iden asiantuntijoiden ty(cid:246) olisi my(cid:246)s hy(cid:246)dyllist(cid:228) entist(cid:228) Jugoslaviaa k(cid:228)sittelev(cid:228)lle kansainv(cid:228)liselle rikosoikeudelliselle tuomioistuimelle. Alustavat tutkimukset Klecassa eiv(cid:228)t ole antaneet n(cid:228)ytt(cid:246)(cid:228) joukko- haudan olemassaolosta. On my(cid:246)s huomattavaa erimielisyytt(cid:228) siit(cid:228), ovatko kyseiset tapaukset lavastettuja vai ei, huomioon ottaen molempien osapuolten pyrkimykset psykologisiin efekteihin kansainv(cid:228)listen tiedotusv(cid:228)lineiden l(cid:228)sn(cid:228)ollessa


title: Legislative Entschließung mit der Stellungnahme des Europäischen Parlaments zu dem Vorschlag für einen Beschluß des Rates über den Standpunkt der Gemeinschaft im Assoziationsrat zur Teilnahme Ungarns am Programm der Gemeinschaft für kleine und mittlere Unternehmen (KOM(98) 0113 C4-0206/98 98/0081(CNS))(Verfahren der Konsultation)


title: Règlement (CE) n° 1987/98 de la Commission du 17 septembre 1998 modifiant le règlement (CEE) n° 1627/89 relatif à l'achat de viande bovine par voie d'adjudication

eurovoc_concepts:
EU Member State
award of contract
beef
intervention buying
product quality

text: 18. 9. 98 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes L 256/19 R(cid:221)GLEMENT (CE) No 1987/98 DE LA COMMISSION du 17 septembre 1998 modifiant le r(cid:138)glement (CEE) no 1627/89 relatif (cid:133) l’achat de viande bovine par voie d’adjudication LA COMMISSION DES COMMUNAUT(cid:144)S EUROP(cid:144)ENNES, vu le trait(cid:130) instituant la Communaut(cid:130) europ(cid:130)enne, vu le r(cid:138)glement (CEE) no 805/68 du Conseil, du 27 juin 1968, portant organisation commune des march(cid:130)s dans le secteur de la viande bovine (1), modifi(cid:130) en dernier lieu par le r(cid:138)glement (CE) no 1633/98 (2), et notamment son article 6, paragraphe 7, consid(cid:130)rant que le r(cid:138)glement (CEE) no 1627/89 de la Commission, du 9 juin 1989, relatif (cid:133) l’achat de viande bovine par adjudication (3), modifi(cid:130) en dernier lieu par le r(cid:138)glement (CE) no 1898/98 (4), a ouvert des achats par adjudication dans certains (cid:144)tats membres ou r(cid:130)gions d’(cid:144)tats membres pour certains groupes de qualit(cid:130)s; consid(cid:130)rant que l’application des dispositions pr(cid:130)vues (cid:133) l’article 6, paragraphes 2, 3 et 4 du r(cid:138)glement (CEE) no 805/68, ainsi que la n(cid:130)cessit(cid:130) de limiter l’intervention aux achats n(cid:130)cessaires pour assurer un soutien raisonnable du march(cid:130) conduisent, sur la base des cotations dont la Commission a connaissance, (cid:133) modifier conform(cid:130)ment (cid:133) l’annexe du pr(cid:130)sent r(cid:138)glement la liste des (cid:144)tats membres ou r(cid:130)gions d’(cid:144)tats membres o(cid:151) l’adjudication est ouverte, ainsi que des groupes de qualit(cid:130)s pouvant faire l’objet d’achats (cid:133) l’intervention, A ARR(cid:219)T(cid:144) LE PR(cid:144)SENT R(cid:221)GLEMENT: Article premier L’annexe du r(cid:138)glement (CEE) no 1627/89 est remplac(cid:130)e par l’annexe du pr(cid:130)sent r(cid:138)glement. Article 2 Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement entre en vigueur le 21 septembre 1998. Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement est obligatoire dans tous ses (cid:130)l(cid:130)ments et directement applicable dans tout (cid:144)tat membre. Fait (cid:133) Bruxelles, le 17 septembre 1998. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission (1) JO L 148 du 28. 6. 1968, p. 24. (2) JO L 210 du 28. 7. 1998, p. 17. (3) JO L 159 du 10. 6. 1989, p. 36. (4) JO L 247 du 5. 9. 1998, p. 3. L 256/20 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes 18. 9. 98 ANEXO (cid:190) BILAG (cid:190) ANHANG (cid:190) PAQAQTGLA (cid:190) ANNEX (cid:190) ANNEXE (cid:190) ALLEGATO (cid:190) B(cid:246)LAGE (cid:190) ANEXO (cid:190) LIITE (cid:190) BILAGA Estados miembros o regiones de Estados miembros y grupos de calidades previstos en el apartado 1 del art(cid:146)culo 1 del Reglamento (CEE) no 1627/89 Medlemsstater eller regioner og kvalitetsgrupper, jf. artikel 1, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 1627/89 Mitgliedstaaten oder Gebiete eines Mitgliedstaats sowie die in Artikel 1 Absatz 1 der Verordnung (EWG) Nr. 1627/89 genannten Qualit(cid:132)tsgruppen Jq(cid:145)tg l(cid:146)kg (cid:147) peqiow(cid:146)r jqat(cid:150)m lek(cid:150)m jai ol(cid:145)der poi(cid:149)tgtor pou amav(cid:146)qomtai sto (cid:145)qhqo 1 paq(cid:145)cqavor 1 tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 1627/89 Member States or regions of a Member State and quality groups referred to in Article 1 (1) of Regulation (EEC) No 1627/89 (cid:144)tats membres ou r(cid:130)gions d’(cid:144)tats membres et groupes de qualit(cid:130)s vis(cid:130)s (cid:133) l’article 1er paragraphe 1 du r(cid:138)glement (CEE) no 1627/89 Stati membri o regioni di Stati membri e gruppi di qualit(cid:133) di cui all’articolo 1, paragrafo 1 del regolamento (CEE) n. 1627/89 In artikel 1, lid 1, van Verordening (EEG) nr. 1627/89 bedoelde lidstaten of gebieden van een lidstaat en kwaliteitsgroepen Estados-membros ou regi(cid:210)es de Estados-membros e grupos de qualidades referidos no nº 1 do artigo 1º do Regulamento (CEE) nº 1627/89 J(cid:132)senvaltiot tai alueet ja asetuksen (ETY) N:o 1627/89 1 artiklan 1 kohdan tarkoittamat laaturyhm(cid:132)t Medlemsstater eller regioner och kvalitetsgrupper som avses i artikel 1. 1 i f(cid:148)rordning (EEG) nr 1627/89 Estados miembros o regiones de Estados miembros Medlemsstat eller region Mitgliedstaaten oder Gebiete eines Mitgliedstaats Jq(cid:145)tor l(cid:146)kor (cid:147) peqiow(cid:146)r jq(cid:145)tour l(cid:146)kour Member States or regions of a Member State (cid:144)tats membres ou r(cid:130)gions d’(cid:144)tats membres Stati membri o regioni di Stati membri Lidstaat of gebied van een lidstaat Estados-membros ou regi(cid:210)es de Estados-membros J(cid:132)senvaltiot tai alueet Medlemsstater eller regioner Belgi(cid:137)/Belgique Deutschland Ireland Great Britain Northern Ireland Categor(cid:146)a A Kategori A Kategorie A Categor(cid:146)a C Kategori C Kategorie C Jatgcoq(cid:148)a A Jatgcoq(cid:148)a C Category A Cat(cid:130)gorie A Categoria A Categorie A Categoria A Luokka A Kategori A U R (cid:253) (cid:253) Category C Cat(cid:130)gorie C Categoria C Categorie C Categoria C Luokka C Kategori C O U R O (cid:253) (cid:253) (cid:253) (cid:253) (cid:253) (cid:253) (cid:253)


title: WRITTEN QUESTION No. 2799/98 by Leonie van BLADEL to the Commission. Refugees in Kosovo

eurovoc_concepts:
Albania
Kosovo
UNHCR
aid to refugees
civil defence
humanitarian aid
international organisation
refugee
repatriation grant
settlement of disputes


title: Kommissionens förordning (EG) nr 1987/98 av den 17 september 1998 om ändring av förordning (EEG) nr 1627/89 om uppköp av nötkött genom anbudsinfordran

text: 18. 9. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 256/19 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 1987/98 av den 17 september 1998 om (cid:132)ndring av f(cid:148)rordning (EEG) nr 1627/89 om uppk(cid:148)p av n(cid:148)tk(cid:148)tt genom anbudsinfordran EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 805/68 av den 27 juni 1968 om den gemensamma organisationen av marknaden f(cid:148)r n(cid:148)tk(cid:148)tt (1), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rord- ning (EG) nr 1633/98 (2), s(cid:132)rskilt artikel 6. 7 i denna, och med beaktande av f(cid:148)ljande: Genom kommissionens f(cid:148)rordning (EEG) nr 1627/89 av den 9 juni 1989 om uppk(cid:148)p av n(cid:148)tk(cid:148)tt genom anbuds- infordran (3), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 1898/98 (4), inleds uppk(cid:148)p av vissa kvalitetsgrupper genom anbudsinfordran i eller regioner i en medlemsstat. vissa medlemsstater Till(cid:132)mpningen av artikel 6. 2–6. 4 i f(cid:148)rordning (EEG) nr 805/68 och behovet av att begr(cid:132)nsa intervention till uppk(cid:148)p av de kvantiteter som beh(cid:148)vs f(cid:148)r att garantera marknaden ett rimligt st(cid:148)d medf(cid:148)r, p(cid:134) grundval av de f(cid:148)rteck- priser kommissionen har k(cid:132)nnedom om, att ningen (cid:148)ver de medlemsstater eller i en medlemsstat d(cid:132)r uppk(cid:148)p genom anbudsinfordran inletts, liksom de kvalitetsgrupper som kan komma i fr(cid:134)ga f(cid:148)r intervention, b(cid:148)r (cid:132)ndras i enlighet med bilagan till denna f(cid:148)rordning. regioner H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 Bilagan till f(cid:148)rordning (EEG) nr 1627/89 skall ers(cid:132)ttas med bilagan till den h(cid:132)r f(cid:148)rordningen. Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft den 21 september 1998. Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 17 september 1998. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 148, 28. 6. 1968, s. 24. (2) EGT L 210, 28. 7. 1998, s. 17. (3) EGT L 159, 10. 6. 1989, s. 36. (4) EGT L 247, 5. 9. 1998, s. 3. L 256/20 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 9. 98 ANEXO (cid:190) BILAG (cid:190) ANHANG (cid:190) PAQAQTGLA (cid:190) ANNEX (cid:190) ANNEXE (cid:190) ALLEGATO (cid:190) B(cid:246)LAGE (cid:190) ANEXO (cid:190) LIITE (cid:190) BILAGA Estados miembros o regiones de Estados miembros y grupos de calidades previstos en el apartado 1 del art(cid:146)culo 1 del Reglamento (CEE) no 1627/89 Medlemsstater eller regioner og kvalitetsgrupper, jf. artikel 1, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 1627/89 Mitgliedstaaten oder Gebiete eines Mitgliedstaats sowie die in Artikel 1 Absatz 1 der Verordnung (EWG) Nr. 1627/89 genannten Qualit(cid:132)tsgruppen Jq(cid:145)tg l(cid:146)kg (cid:147) peqiow(cid:146)r jqat(cid:150)m lek(cid:150)m jai ol(cid:145)der poi(cid:149)tgtor pou amav(cid:146)qomtai sto (cid:145)qhqo 1 paq(cid:145)cqavor 1 tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 1627/89 Member States or regions of a Member State and quality groups referred to in Article 1 (1) of Regulation (EEC) No 1627/89 (cid:144)tats membres ou r(cid:130)gions d’(cid:144)tats membres et groupes de qualit(cid:130)s vis(cid:130)s (cid:133) l’article 1er paragraphe 1 du r(cid:138)glement (CEE) no 1627/89 Stati membri o regioni di Stati membri e gruppi di qualit(cid:133) di cui all’articolo 1, paragrafo 1 del regolamento (CEE) n. 1627/89 In artikel 1, lid 1, van Verordening (EEG) nr. 1627/89 bedoelde lidstaten of gebieden van een lidstaat en kwaliteitsgroepen Estados-membros ou regi(cid:210)es de Estados-membros e grupos de qualidades referidos no nº 1 do artigo 1º do Regulamento (CEE) nº 1627/89 J(cid:132)senvaltiot tai alueet ja asetuksen (ETY) N:o 1627/89 1 artiklan 1 kohdan tarkoittamat laaturyhm(cid:132)t Medlemsstater eller regioner och kvalitetsgrupper som avses i artikel 1. 1 i f(cid:148)rordning (EEG) nr 1627/89 Estados miembros o regiones de Estados miembros Medlemsstat eller region Mitgliedstaaten oder Gebiete eines Mitgliedstaats Jq(cid:145)tor l(cid:146)kor (cid:147) peqiow(cid:146)r jq(cid:145)tour l(cid:146)kour Member States or regions of a Member State (cid:144)tats membres ou r(cid:130)gions d’(cid:144)tats membres Stati membri o regioni di Stati membri Lidstaat of gebied van een lidstaat Estados-membros ou regi(cid:210)es de Estados-membros J(cid:132)senvaltiot tai alueet Medlemsstater eller regioner Belgi(cid:137)/Belgique Deutschland Ireland Great Britain Northern Ireland Categor(cid:146)a A Kategori A Kategorie A Categor(cid:146)a C Kategori C Kategorie C Jatgcoq(cid:148)a A Jatgcoq(cid:148)a C Category A Cat(cid:130)gorie A Categoria A Categorie A Categoria A Luokka A Kategori A U R (cid:253) (cid:253) Category C Cat(cid:130)gorie C Categoria C Categorie C Categoria C Luokka C Kategori C O U R O (cid:253) (cid:253) (cid:253) (cid:253) (cid:253) (cid:253) (cid:253)


title: Decision on the common position adopted by the Council with a view to adopting a Council Regulation on integrating gender issues in development cooperation (C4-0307/98 97/ 0151(SYN))(Cooperation procedure: second reading)