title: Særberetning nr. 16/98 om anvendelsen af bevillingerne til strukturforanstaltninger i programmeringsperioden 1994-1999, med Kommissionens svar (i henhold til artikel 188 C, stk. 4, andet afsnit, I EF-traktaten)

eurovoc_concepts:
Structural Funds
budgetary procedure
implementation of the budget
management
project management
structural expenditure

text: C 347/48 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 11. 98 SÆRBERETNING NR. 16/98 om anvendelsen af bevillingerne til strukturforanstaltninger 1994-1999, med Kommissionens svar i programmeringsperioden (i henhold til artikel 188 C, stk. 4, andet afsnit, I EF-traktaten) (98/C 347/02) INDHOLDSFORTEGNELSE Afsnits- henvisninger Side 1. Indledning. 1. 1 2. Sammendrag af de vigtigste bemærkninger. 2. 1 — 2. 9 3. Finansiel programmering og strukturforanstaltningernes budgetmæssige gennemførelse. 3. 1 — 3. 12 4. De foreliggende oplysninger om gennemførelsen af strukturforanstaltnin- gerne. 4. 1 — 4. 7 5. Budgetprocedurer for strukturforanstaltningerne. 5. 1 — 5. 9 6. Forsinkelser i anvendelsen af fællesskabsbevillingerne for visse enkeltstående interventionsformer. 6. 1 — 6. 53 Generelle bemærkninger. 6. 1 — 6. 13 Programmering. 6. 14 — 6. 22 Finansielle kredsløb. 6. 23 — 6. 33 Frigørelse af midler. 6. 34 — 6. 44 Gennemførelse. 6. 45 — 6. 53 7. Konklusion. 7. 1 — 7. 8 TABEL 1-10. Kommissionens svar. 49 49 50 51 52 54 54 56 57 58 60 61 63 83 16. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 347/49 1. INDLEDNING 1. 1. Denne beretning omhandler anvendelsen af fælles- skabsbevillingerne til strukturforanstaltningerne i pro- grammeringsperioden 1994–1999 for regnskabsårene 1994–1997. Den behandler navnlig anvendelsen af bevil- lingerne i forhold til den samlede bevillingsramme, der blev afsat til strukturforanstaltningerne og -fondene for perioden 1994–1999 i henhold til beslutningen på Det Europæiske Råds møde i Edinburgh den 11. og 12. december 1992 og bestemmelserne i tiltrædelsesakten for de tre nye medlemsstater. Følgerne af denne anvendelse af bevillingerne for de fremtidige finansieringer analyseres i forhold til de finansielle overslag. Årsagerne til ikke- anvendelsen af bevillingerne og til forsinkelserne i anven- delsen af rammebeløbene er blevet analyseret ved hjælp af spørgeskemaer sendt til medlemsstaterne og besøg på stedet. 2. SAMMENDRAG AF DE VIGTIGSTE BEMÆRKNINGER 2. 1. Som helhed havde gennemførelsen af programme- ringen af strukturforanstaltningerne pr. 31. december 1997 nået et omfang, der ligger tæt op ad de oprindelige overslag trods forsinkelser i begyndelsen af perioden. Der forekommer dog betydelige forskelle for hvert område og hver medlemsstat (jf. afsnit 3. 1–3. 4). 2. 2. Der blev i 1994 og 1995 konstateret en ikke- anvendelse af forpligtelses- og betalingsbevillingerne. Derimod lå udnyttelsesgraden i 1996 og 1997 for bevil- lingerne over de vigtigste poster, navnlig EFRU, ESF og Samhørighedsfonden, tæt på 100 %. For EF-initiativerne var udnyttelsesgraden derimod fortsat lav. I 1997 betød manglen på betalingsbevillinger, at Kommissionen ikke kunne imødekomme betalingsansøgninger til et beløb på ca. 1 500 mio. ECU (jf. afsnit 3. 5–3. 7). 2. 3. For at afhjælpe forsinkelserne i anvendelsen af strukturfondenes (SF) forpligtelsesbevillinger vil det være nødvendigt i budgettet for 1999 at opføre 3 171 mio. ECU i tillæg til de oprindeligt opførte bevillinger i de finansielle overslag, dvs. ca. 2 % af de samlede SF- bevillinger. Ikke-anvendelsen af betalingsbevillingerne, navnlig i begyndelsen af perioden, førte til en unødvendig opførelse af egne indtægter. En del af overskuddet fra de foregående regnskabsår kan delvis tilskrives dette forhold (jf. afsnit 3. 8–3. 10). årsbasis at nå et niveau svarende til de opførte forpligtel- ser. De metoder, der er udarbejdet i et forsøg på at nå dette mål, kræver en stor indsats af Kommissionen og medlemsstaterne, især med hensyn til ændringerne i finansplanerne. Disse planer opstilles og ændres for at kunne tjene som grundlag for indgåelse af de fornødne forpligtelser (jf. afsnit 3. 11–3. 12). 2. 5. Manglen på ajourførte og pålidelige informationer af såvel fysisk som finansiel art om gennemførelsen af strukturforanstaltningerne på alle forvaltningsniveauer (fællesskabsplan, nationalt og regionalt plan) gør det vanskeligt at overvåge dem. Først meget sent opnås der et overblik over foranstaltningernes faktiske resultater. Visse budget- og regnskabsmetoder og et komplekst og dårligt forvaltet indeksreguleringssystem gør det endnu vanskeli- gere at få et præcist kendskab til situationen. Forsøgene på at oprette fælles databaser er slået fejl. Derfor er de tal, Kommissionen har opført i sit forvaltningsregnskab og i sin regnskabsoversigt som ikke-balanceførte poster, ikke fyldestgørende (jf. afsnit 4. 1–4. 21). 2. 6. Ikke-anvendelsen af visse poster vedrørende struk- turforanstaltningerne og manglen på bevillinger til andre samt omfanget af bevillingsoverførslerne mellem disse budgetposter fremhæver manglen på en pålidelig pro- grammering af udgifterne og svaghederne i procedurerne for budgetoverslag (jf. afsnit 5. 1–5. 10). 2. 7. Den beskedne anvendelse af bevillingerne i begyn- delsen af perioden var forudselig som følge af forsinkel- serne i vedtagelsen af retsgrundlaget, EFSR og SPD og interventionsformerne i tillæg til fristerne for iværksættel- sen af foranstaltningerne (jf. afsnit 6. 4–6. 7). 2. 8. Analysen af de interventionsformer, som tegnede sig for den laveste udnyttelse af bevillingerne, viste, at forsin- kelserne i den hermed forbundne anvendelse især er årsagsmæssigt forbundet med et eller flere af nedenstå- ende forhold eller situationer: — forskellen mellem EF’s og de nationale budget- og finansielle gennemførelsesprocedurer (6. 8, 6. 10) — de grundlæggende støtteberettigelseskriterier såsom begrebet retlig og finansiel forpligtelse, hvis anven- delse giver anledning til usikkerhed (6. 9) 2. 4. Målene for strukturudgifterne, som er fastsat i de finansielle overslag, udmønter sig på EF-budgettet i årlige forpligtelser. Et af Kommissionens vigtigste ønsker er på — vanskelighederne ved at anvende den integrerede metode (6. 11, 6. 12, 6. 15, 6. 16, 6. 19, 6. 20) C 347/50 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 11. 98 — svaghederne i den finansielle og fysiske overvågning i tillæg til den uhensigtsmæssige måde, hvorpå overvåg- ningsudvalgene fungerer (6. 13, 6. 29) EF-initiativerne, for hvilke processen endvidere var lang (1). — manglerne i koordineringen (6. 17, 6. 18) — programmeringsperiodernes overlapning (6. 21) — fristerne for indgivelse og behandling af betalingsan- søgninger (6. 32, 6. 33) — finansplanernes optimisme, de svage forudgående vur- deringer af foranstaltningerne, navnlig vedrørende de private investeringer, og de administrative procedurers varighed (6. 34–6. 39, 6. 42, 6. 50–6. 52) — udsvingene i vekselkurserne (6. 43–6. 44) — visse modtageres tilsidesættelse af reglerne om støtte- berettigelse (6. 45) — særlige omstændigheder (6. 46, 6. 53). 2. 9. I betragtning af de begrænsede midler, Kommissio- nen har til rådighed i forhold til de mange programmer, kan Revisionsretten konstatere, at der er gjort betydelige bestræbelser på programmerings-, forvaltnings- og evalue- ringsområdet. Det ville være hensigtsmæssigt, om Kom- missionen — støttet af en forenkling af støtteberettigel- seskriterierne og en klar ansvarsfordeling inden for part- nerskabet — prioriterede anvendelsen af en egentlig målorienteret og programspecifik forvaltning — et grund- begreb i reformen — på alle niveauer (programmering, evaluering, organisation, overvågning og kontrol). I med- lemsstaterne skal de talrige forvaltningsorganers indsats også understreges. De nationale systemer på de nævnte niveauer bør dog styrkes. Den måde, hvorpå visse over- vågningsudvalg fungerer, burde ligeledes forbedres. 3. FINANSIEL PROGRAMMERING OG STRUKTURFOR- ANSTALTNINGERNES BUDGETMÆSSIGE GENNEM- FØRELSE 3. 1. Rådet afsatte i 1992 et beløb på 141 471 mio. ECU til forpligtelser under strukturfondene for perioden 1994–1999. Dette beløb blev i 1995 forhøjet med 4 747 mio. ECU til de tre nye medlemsstater. Den årlige fordeling af disse beløb blev ligeledes fastsat (tabel 1). Den komplekse proces for fordeling af disse ressourcer efter mål, medlemsstat og EF-initiativ var ikke altid baseret på objektive kriterier, hovedsagelig med hensyn til 3. 2. Ud af et samlet beløb på 137 634,5 mio. ECU i løbende priser, som blev afsat til EFSR i de tolv gamle medlemsstater for perioden 1994–1999 som helhed, blev der mellem 1994 og 1997 indgået forpligtelser for 83 488,2 mio. ECU, dvs. 60,7 %. I forhold til overslagene for de fire første år (85 411,4 mio. ECU) udgør satsen 97,7 %. Beløbet for de faktiske betalinger udgør i alt 61 995,3 mio. ECU, dvs. 72,6 % af de opførte forpligtel- ser (tabel 2). Dette kan betragtes som rimeligt på bag- grund af startvanskelighederne og den planlagte spred- ning af betalingerne. Der tillades normalt en tillægspe- riode på to år til at foretage betalingerne til støttemodta- gerne, og de endelige gennemførelsesrapporter skal frem- lægges senest seks måneder efter udløbet af denne periode. 3. 3. Der er indgået forpligtelser for et beløb på 2 285,9 mio. ECU til EFSR i de tre nye medlemsstater for perioden 1995–1999, hvilket svarer til 89,8 % af de programmerede beløb for de tre første år af denne periode. Betalingerne udgjorde 1 636 mio. ECU, dvs. 64,3 % af overslagene over forpligtelserne (tabel 3). Forklaringen på disse lavere procentsatser er, at disse lande har måttet indføre procedurer for forvaltningen af SF. 3. 4. Udviklingen i programmeringen i forhold til de oprindelige overslag er forskellig fra et medlemsland til et andet. Satsen for forpligtelserne varierer mellem 112,6 % og 71,2 %. For betalingerne varierer satsen mellem 90,7 % og 47,4 %. For så vidt angår målene, viser mål nr. 1 (M1) det bedste resultat (101,3 % i forpligtelser), mens mål nr. 5a) (fiskeridelen) (75,4 %) og 5b) (75,2 %) fortsat viser en vigende tendens. 3. 5. Ud af et beløb på 14 471,1 mio. ECU programme- ret til EF-initiativerne for perioden 1994–1999 og 9 078,6 mio. ECU for de fire første år nåede forpligtel- serne op på 7 661,5 mio. ECU, dvs. 84,4 % af det samlede opførte beløb for disse år, og betalingerne nåede op på 4 165,3 mio. ECU, dvs. 45,9 % (tabel 4). Forsin- kelserne i vedtagelsen af retningslinjerne og vanskelighe- derne ved at udarbejde og vedtage det meget store antal programmer er årsagen til den konstaterede lave gennem- førelsesprocent, især i begyndelsen af perioden. Revisions- retten havde allerede henledt opmærksomheden på (1) De tilsvarende tal findes i en række bilag til denne beretning, som kan rekvireres ved henvendelse til Den Europæiske Revisionsret (tabel 10). 16. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 347/51 manglerne i forvaltningen af disse EF-initiativer i sine foregående årsberetninger (2). 3. 6. Gennemførelsesprocenten for forpligtelsesbevilling- erne varierede mellem 91,1 % i 1994 og 98,4 % i 1996. De tilsvarende procenter for betalingsbevillingerne steg fra 72,5 % i 1994 og 80,3 % i 1995 til 98,6 % i 1997. Den lave udnyttelsesgrad for betalingsbevillingerne i 1994 og 1995 førte til bortfald af en meget stor del af disse (5 330 mio. ECU i 1994 og 4 425 mio. ECU i 1995) (tabel 5). I 1997 derimod medførte manglen på bevillin- ger over visse poster, navnlig ESF og EFRU, at det ikke var muligt at foretage betalinger af ca. 1 500 mio. ECU. 3. 7. Tabellen viser forskellene i gennemførelsen af de forskellige strukturforanstaltninger. F. eks. tegner EFRU og Samhørighedsfonden sig altid for en udnyttelse af forpligtelsesbevillingerne, der ligger tæt på 100 %, mens resultaterne for EF-initiativerne er middelmådige, navnlig i 1994 og 1997 (henholdsvis 12,9 og 61,4 %). For Samhørighedsfondens betalingsbevillinger lå udnyttelses- graden i 1994 på 52,5 % og i 1995, 1996 og 1997 på knap 100 %. EFRU og ESF anvendte næsten alle deres bevillinger i 1996 og 1997, mens de i 1994 og 1995 sammen med EF-initiativerne gav anledning til hovedpar- ten af bevillingsbortfaldene. 3. 8. De finansielle overslag er blevet tilpasset de forhold, hvorunder strukturforanstaltningerne gennemføres. Uden medregning af eventuelle tilfælde af ikke-anvendelse i 1998 medførte disse tilpasninger, at opførelsen af ca. 3 171 og 118 mio. ECU i bevillinger til forpligtelser blev udsat til regnskabsåret 1999 for henholdsvis SF og Sam- hørighedsfonden. For bevillingerne til betalinger udgør de samlede virkninger ca. 1 405 mio. ECU for regnskabsåret 1999 (tabel 6 og 7). I lyset af de lofter, der er fastsat i ordningen med de egne indtægter og i aftalen mellem institutionerne om budgetdisciplin, vil de fornødne bevil- linger kunne opføres på budgettet for 1999. 3. 9. For SF-målene som helhed svarer betalingernes andel til 74,2 % af forpligtelserne, mens den for EF- initiativerne kun når op på 54,4 %. Andelen er forskellig fra medlemsstat til medlemsstat og varierer for SF som helhed mellem 88,4 % for Irland og 57,4 % for Ita- lien (1). 3. 10. En sammenlignende analyse af budgetgennemførel- sen i forhold til de årlige overslag viser, at der mangler forpligtelser og betalinger i 1994 for visse lande og mål, der kan tilskrives det forhold, at der endnu ikke var vedtaget nogen intervention. Dette var navnlig tilfældet med mål nr. 2 (M2) i Spanien, det eneste land, der ikke havde valgt SPD-ordningen, eller mål nr. 5b) (M5b) i Belgien. Det har været muligt i 1996 og 1997 at indhente de forsinkelser, der blev konstateret i betalingerne i begyndelsen af perioden. F. eks. er de kumulerede betalin- ger i forhold til overslagene således steget fra 51,7 % i 1994 til 77 % i 1997 for M1, fra 44,7 % til 65,6 % for M2 og fra 34,5 % til 55 % for M5b. For Italien og M1 er denne procentdel steget fra 18,6 % til 55,5 % (1). 3. 11. For interventionerne som helhed i henhold til M2 i perioden 1994–1996 har den oprindelige programmering været underlagt en omlægning af finansplanerne, hvilket medførte, at disse måtte koncentreres om det sidste år (tabel 8), og at betydelige beløb til strukturfondene måtte overføres til perioden 1997–1999 (1). 3. 12. Fællesskabsreglerne om økonomisk forvaltning er ikke blevet udformet for at skabe en præcis og direkte forbindelse mellem på den ene side forpligtelserne og betalingerne og på den anden side udviklingen i interven- tionerne, det være sig på forvaltningsorgans- og slutmod- tagerplan eller hos de endelige modtagere (3). Når den bevilgede EF-støtte ikke overstiger 40 mio. ECU, kan forpligtelserne for hele perioden indgås på det tidspunkt, hvor afgørelsen træffes. Endvidere er forbindelsen mellem de afholdte udgifter og de udbetalte fællesskabsbevillinger blevet stadig svagere. Omlægningen af finansplanerne medfører, at der foretages nye betalinger trods de beskedne fremskridt i interventionerne. For visse inter- ventioner kan forpligtelserne og endog betalingerne mid- lertidigt være større end overslagene, fordi de hertil svarende tilpasninger først foretages under den første finansielle transaktion efter en ændring. Endelig mindsker de alt for lange frister i strømmen af finansielle informa- tioner yderligere disses betydning for interventionernes faktiske stilling. Der kan ikke fremlægges præcise oplys- ninger om udbetalingerne pr. 31. december 1997 til de nationale, regionale og lokale slutmodtagere i betragtning af manglerne og forsinkelserne i informationsovervåg- ningssystemerne. 4. DE FORELIGGENDE OPLYSNINGER OM GENNEMFØ- RELSEN AF STRUKTURFORANSTALTNINGERNE 4. 1. Analysen af strukturforanstaltningerne hæmmes af mangler i ajourføringen og pålideligheden af de fornødne (2) Jf. Den Europæiske Revisionsrets årsberetning for regnskabs- året 1995 — SMV, LEADER og ADAPT; Den Europæiske Revisionsrets årsberetning for regnskabsåret 1994 — INTER- REG. (3) Der er f. eks. tale om ordregivere for foranstaltninger, som hører under de endelige modtagere, eller virksomheder, som er begunstiget af støtteordninger C 347/52 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 11. 98 informationer til dette formål. Disse mangler, som findes på forskellige niveauer (fællesskabsplan, nationalt og regionalt plan), omfatter navnlig udviklingen i program- meringen og kendskabet til gennemførelsen af interventio- nerne på stedet. Der mangler således en samlet oversigt over programmeringen af strukturforanstaltningerne i en given periode. 4. 2. Som ønsket af Revisionsretten (4) begyndte Kom- missionen i 1996 i sit forvaltningsregnskab og i sin regnskabsoversigt at fremlægge oplysninger om de flerå- rige forpligtelser, der er knyttet til strukturforanstaltning- erne som ikke-balanceførte poster. De fremlagte tal for regnskabsåret 1997 viser sig stadig at være ufuldstæn- dige (5). Kommissionens tjenestegrene udarbejder reelt en oversigt over ikke-balanceførte forpligtelser på grundlag af SF-tildelingen ifølge de finansielle overslag med fradrag af kumulerede forpligtelser. Denne fremgangsmåde gør det ikke muligt at skelne mellem de beløb, der svarer til allerede eksisterende retlige forpligtelser som følge af allerede trufne afgørelser, og beløb, der mangler at blive tildelt. Oplysningerne om Samhørighedsfonden blev frem- lagt for første gang i 1998. 4. 3. Kommissionens praksis med forpligtelser i årlige trancher varierer efter de pågældende tjenestegrene. Denne praksis består hovedsagelig i manglende tilpasning af forpligtelserne efter omprogrammering og i kontering af betalingerne under de ældste forpligtelser (6). Den gør overvågningen vanskelig og fører til en situation, hvor interventionerne kunstigt opdeles i etårige budgetter, hvorpå man glemmer denne tidsmæssige forbindelse i gennemførelsen af disse. 4. 4. Revisionsretten henstillede i sin udtalelse nr. 4/ 97 (7), at man afstod fra at indgå forpligtelserne for strukturforanstaltningerne i årlige trancher, da dette »er et usædvanligt forhold, hvor man overser, at det i forbin- delse med flerårige aktioner, der får tildelt opdelte bevil- linger, er betalingsbevillingerne, der skal give sikkerhed for, at reglen om budgettets etårighed overholdes, og at de udgifter, der afholdes det ene regnskabsår efter det andet, afholdes på et korrekt grundlag«. (4) Jf. Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 1994, af- snit 5. 7 og 5. 113. (5) Jf. Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 1997, kapitel 8 om DAS, afsnit 8. 58. (6) Jf. Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 1996, kapitel 21, afsnit 21. 4. — Rapport til underbygning af DAS 95, bind I, afsnit 3. 34–3. 35. (7) Revisionsrettens udtalelse nr. 4/97 om forslag til Rådets forordning (Euratom, EKSF, EF) om ændring af finansfor- ordningen af 21. december 1977 vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget, afsnit 2. 16 i bilaget. 4. 5. Forpligtelser i trancher, der er fastsat i forordning- erne om strukturfondene, er en bevidst undtagelse fra de almindelige bestemmelser i finansforordningen. Indgåel- sen af forpligtelser i trancher fastholder det nuværende paradoks, ifølge hvilket udgiftsmålet fastsættes i årlige forpligtelser på fællesskabsbudgettet. De således define- rede mål opfyldes rent faktisk allerede i begyndelsen af perioden, når programmerne vedtages, da denne vedta- gelse definerer de samlede omkostninger til de retlige idet disse samlede forpligtelser, Fællesskabet omkostninger på forhånd er defineret i de finansielle overslag og i rammeforordningen. De forvaltende tjenes- tegrenes rolle består således i at formalisere denne situa- tion gennem budgetforpligtelsen, som så begrænser sig til en simpel regnskabsmæssig postering. Antallet af transak- tioner, de komplekse beregninger, som reglen om trans- aktionernes etårighed nødvendiggør, og tyngden af proce- durerne for at ændre finansplanerne for foranstaltnin- gerne medfører ikke desto mindre, at de pågældende tjenestegrene i Kommissionen og i medlemsstaterne må hellige en betydelig del af deres midler hertil. indgår, 4. 6. Disse transaktioner foretages i hele programmernes levetid, men antager større betydning i slutningen af hver programmeringsperiode, når størstedelen af finanspla- nerne skal omlægges. Denne foreteelse, som kunne kon- stateres for perioden 1994–1996 for mål nr. 2, vil i 1999 gentage sig med det ene formål at kunne indgå forpligtel- ser for de samlede bevillingsrammer. 4. 7. Opdelingen af forvaltningen af strukturforanstalt- ningerne mellem forskellige tjenestegrene i Kommissionen gør det vanskeligt at danne sig et samlet overblik over situationen for disse som helhed. Der er oprettet databa- ser i de enkelte tjenestegrene, uden at der er planlagt forbindelser, der muliggør krydskontrol og sammenlig- ning af informationer. Databasernes hovedsigte er at overvåge budgetgennemførelsen af den del af interventio- nerne, der forvaltes af de enkelte tjenestegrene; gavnlighe- den af databaserne i den samlede overvågning er meget begrænset. ARINCO-databasen har den fordel, at den er fælles for alle SF, men manglen på basisdata, de disponi- ble oplysningers dårlige kvalitet og fraværet af regelmæs- sige ajourføringer har gjort dette instrument ubrugeligt. 5. BUDGETPROCEDURER AF STRUKTURFORANSTALT- NINGERNE 5. 1. Der er foretaget en nærmere analyse af budgetgen- nemførelsen af forpligtelses- og betalingsbevillingerne (1). Der blev ikke alene taget hensyn til overførsler i streng forstand, men også til »overflytninger« af bevillinger inden for samme budgetkonto. I EF-initiativernes tilfælde 16. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 347/53 var der oprettet en enkelt budgetkonto for hvert af disse initiativer eller for hvert af disses aspekter. Støtten er imidlertid tildelt EFRU, ESF, EUGFL (Udviklingssektio- nen) og FIUF, uden at dette afspejles i budgettet. Under anvendelsen af de konti, der vedrører EF-initiativerne, foretager den anvisningsberettigede, der er ansvarlig for forvaltningen af de enkelte fonde, interne tildelinger. »Overflytningerne« består i en omfordeling mellem de forskellige SF inden for EF-initiativerne. dige, da gennemførelsessatserne ved udløbet af regnskabs- året 1994 kun var på 12,9 % for forpligtelser og 41,2 % for betalinger. Kommissionens begrundelse for opførelsen på budgettet af disse beløb, som man på forhånd vidste ikke kunne frigøres, var, at dette var en nødvendig fase for at kunne overføre ikke-anvendte rammebevillinger til senere år ved fortolkning af afsnit 10. 2 i aftalen mellem institutionerne om budgetdisciplin og forbedring af bud- getproceduren. 5. 2. Omfanget af overførslerne og »overflytningerne« af bevillinger, som udgør flere milliarder ECU hvert år både i forpligtelser og i betalinger, og som omfatter næsten alle konti, viser budgetoverslagenes manglende stringens. Betydelige ikke-anvendelser af bevillinger har kunnet opvejes af overforbrug andetsteds. Som eksempel kan det for betalingsbevillingerne til EFRU til M2 påpeges, at der har været en negativ overførsel på 584,5 mio. ECU i 1996 (33 %) og en positiv overførsel på 874,6 mio. ECU i 1997 (48 %). 5. 3. Der er flere omstændigheder, som ligger til grund for denne situation. Overslagene over forpligtelsesbevillin- ger afspejler som helhed de årlige mål, der er fastsat i de finansielle overslag. Disse bevillinger fordeles på budget- posterne på grundlag af EFSR’s og SPD’s finansplaner. 5. 7. Finansplanerne for interventionerne, der opstilles årligt, omfatter udgifterne for hele den periode, forpligtel- serne er støtteberettigede. Det må derfor være tilladt at mene, at tallene i disse planer udgør overslagene over forpligtelserne til foranstaltningerne. Når der foretages ændringer, omfatter de reviderede planer imidlertid fak- tisk afholdte udgifter i de forløbne år samt nye overslag for de resterende år, der skal dækkes. De antager derfor en vag karakter og er reelt hverken forpligtelser eller betalinger, men en blanding af disse to kategorier af transaktioner. De sidste år af støtteberettigelsesperioden for forpligtelserne udvides derfor kunstigt, da de omfatter overslag over betalinger, som kan foretages i medlemssta- ten i yderligere to år, der ikke er omfattet af finanspla- nerne. Nytten af disse planer er således begrænset. De er imidlertid et nøgleelement i udarbejdelsen af det forelø- bige budgetforslag. 5. 4. Overslagene over betalingsbevillinger udarbejdes ved at anvende procentsatser, der udregnes på grundlag af den teoretiske og historiske udvikling i betalingerne, på forpligtelsesbevillingerne for det pågældende år og på de beløb, der endnu ikke er disponeret over. 5. 5. Bevillingsoverslagene udarbejdes af Kommissionens tjenestegrene i begyndelsen af det foregående regnskabsår, og de oprindelige opførelser af bevillinger på budgettet i tillæg til disses fordeling mellem konti er tilnærmede størrelser, som man allerede i begyndelsen af budgetbe- handlingen ved er meget lidt realistiske. Der er aldrig frem til 1998 udarbejdet ændringsskrivelser eller forelø- bige forslag til ændrings- og tillægsbudgetter for at tage hensyn til den faktiske udvikling i interventionerne og til de fortløbende ændringer i finansplanerne. Kommissionen opvejer denne situation ved at anvende overførsler. 5. 8. Metoden for indeksregulering af SF er blevet smi- diggjort for perioden 1994–1999 (8). De supplerende mid- ler, der er affødt af indeksreguleringen af de enkelte EFSR, SPD og EF-initiativer, skal senest i begyndelsen af hvert år beregnes af Kommissionens tjenestegrene ved at anvende indeksreguleringssatsen for det pågældende år på de årlige beløb, der vedrører det samme år og de følgende år. Disse midler kan anvendes til at forhøje fællesskabs- støtten til eksisterende interventioner og/eller til at finan- siere nye foranstaltninger. Overvågningsudvalgene frem- sætter forslag om disse tildelinger, som vedtages af Kom- missionen. 5. 9. I betragtning af forsinkelserne i hver af faserne i denne procedure er midlerne fra indeksreguleringen i praksis ikke blevet frigjort og er derfor fiktive, så længe de afventer Kommissionens formelle afgørelse og ikke er opført på budgettet. Midlerne overført fra perioden 1994–1996 til perioden 1997–1999 til M2 blev eksem- 5. 6. I lyset af Kommissionens sene vedtagelse af ret- ningslinjerne for EF-initiativerne i 1994 viste det sig, at størstedelen af programmerne ikke kunne godkendes samme år. Der blev imidlertid foretaget overførsler til budgetkontiene for EF-initiativerne fra reserven (budget- tets kapitel B0-40). Disse overførsler viste sig unødven- (8) Kommissionens forordning (EF) nr. 402/94 af 23. februar 1994 om ændring af forordning (EØF) nr. 1866/90 om bestemmelser vedrørende anvendelsen af ECU ved struktur- fondenes budgetmæssige gennemførelse. C 347/54 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 11. 98 pelvis først frigjort ved afgørelserne i 1997 og 1998 om at yde støtte. Dette forhold gør det endnu vanskeligere at danne sig et overblik over programmeringssituationen. 6. FORSINKELSER I ANVENDELSEN AF FÆLLESSKABS- BEVILLINGERNE FOR VISSE ENKELTSTÅENDE IN- TERVENTIONSFORMER Generelle bemærkninger 6. 1. I forlængelse af denne revision er de forskellige årsager, som kan ligge til grund for forsinkelserne i anvendelsen af fællesskabsbevillingerne — der i det føl- gende er inddelt i fire kategorier: programmering, finan- sielle kredsløb, frigørelse af midler og gennemførelse — blevet analyseret på grundlag af de disponible dokumen- ter, navnlig gennemførelses- og evalueringsrapporter og overvågningsudvalgenes referater. Disse undersøgelser blev suppleret med besøg i medlemsstaterne og med et spørgeskema, som blev rundsendt til udvalgte forvalt- ningsorganer — tabel 9 viser et sammendrag af de indkomne besvarelser. Der blev ved udarbejdelsen af dette spørgeskema opstillet en fortegnelse over de årsager, der faktisk lå til grund for ikke-anvendelsen af bevillin- ger. Der blev set bort fra årsager af strukturel art som f. eks. det store antal interventioner eller forsinkelserne i vedtagelsen af EF-initiativerne og udvalgt 40 årsager. Spørgeskemaet blev sendt til forvaltningsorganerne for de 31 former for EFRU-medfinansierede interventioner, som henhørte under mål nr. 1 og nr. 6, og som den 31. december 1996 udviste det laveste forbrug af bevillinger for SF som helhed (9). Det skal understreges, at spørge- skemaet således henvender sig til en særlig delgruppe i befolkningen, og at besvarelserne ikke kan ekstrapoleres til interventionerne som helhed. Selv om det således undersøgte udsnit af programmer ikke er repræsentativt for denne helhed, er resultaterne af revisionen imidlertid anvendelige til at illustrere problemerne i anvendelsen af bevillingerne. 6. 2. Hovedparten af forvaltningsorganerne, som besva- rede spørgeskemaet, anså forsinkelserne i vedtagelsen af EFSR og SPD som hovedårsagen til fællesskabsbevillin- gernes lave udnyttelsegrad. Forskrifterne om SF for pro- grammeringsperioden 1994–1999 blev først vedtaget i juli (9) Der blev modtaget 54 besvarelser af spørgeskemaet. Dette tal er højere end de 31 udvalgte interventioner, da flere partnere i visse interventioner har svaret særskilt. M1 blev valgt på grund af sin betydning (det tegner sig for mere end to tredjedele af den samlede bevillingsramme til SF) og på grund af, at alle fonde deltager heri. M6 blev valgt på grund af dets analogi med M1. Analysen af M2 blev gennemført på grundlag af sagsakter. 1993 (10), hvilket gjorde det vanskeligt at indlede inter- ventionerne allerede den 1. januar 1994. Der var således kun fem måneder tilbage til at oprette partnerskabet, udarbejde og forelægge planerne i medfør af de forskel- lige mål for Kommissionen (11), forberede og vedtage beslutningerne vedrørende EFSR eller i påkommende til- fælde SPD, gennemføre passende forudgående vurderin- ger, fremlægge støtteansøgninger og godkende disse. End- videre kunne planerne i medfør af M2 og M5b ikke udarbejdes forud for opstillingen af fortegnelserne over støtteberettigede områder, hvilket Kommissionen først gjorde henholdsvis den 20. og 26. januar 1994 (12). 6. 3. I henhold til samordningsforordningen var der — medmindre der blev indgået anden aftale med den pågæl- dende medlemsstat — fastsat en frist på tre måneder efter forordningens ikrafttræden (3. august 1993) eller opstil- lingen af fortegnelserne over støtteberettigede områder til forelæggelsen af de tilsvarende planer og en frist på seks måneder efter modtagelsen af disse planer til at vedtage Kommissionens beslutninger om godkendelse af EFSR. EFSR og SPD for M1 blev endelig vedtaget i sommeren 1994 og EFSR og SPD for M2 i december 1994. Efterføl- gende måtte man konkretisere EFSR gennem vedtagelsen af OP, globaltilskud og bestemte projekter. Denne proces kunne ikke afsluttes i 1994, som det ellers ville have været ønskeligt. I samordningsforordningen (13) fastsættes det endvi- 6. 4. dere, at Kommissionen og medlemsstaterne påser, at aktioner svarende til mindst to tredjedele af fondsstøtten for fællesskabsrammens første år godkendes af Kommis- sionen inden for to måneder efter vedtagelsen af beslut- ningen om fællesskabsstøtterammen. Dette har ikke været tilfældet, navnlig hvad angår M1 i Italien og M2 i Spanien. 6. 5. Endvidere var betydelige beløb fra bevillingsram- merne den 31. december 1997 endnu ikke blevet fordelt, hvortil kom resultaterne af indeksreguleringen. Flere beslutninger om støttebevillinger for perioden 1997–1999 til M2, i hvilken forsinkelserne i vedtagelsen af forordnin- gerne ikke kan tjene som begrundelse, blev først god- kendt i 1998. (10) Rådets forordning (EØF) nr. 2080/93, 2081/93, 2082/93, 2083/93, 2084/93 og 2085/93 af 20. juli 1993. EFT nr. L 193 af 31. juli 1993. (11) Regionaludviklingsplaner (M1); regionale og sociale omstil- landdistrikterne for lingsplaner (M5b); planer i medfør af mål nr. 3 og 4. (M2); udviklingsplaner (12) Kommissionens beslutning nr. 94/169/EF af 20. januar 1994 og nr. 94/197/EF af 26. januar 1994. (13) Artikel 10, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88. 16. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 347/55 6. 6. De tunge procedurer på såvel fællesskabs- som medlemsstatsplan, som er indført for at sikre overholdel- sen af fællesskabsreglerne, opfattes af størstedelen af forvaltningsorganerne som en anden vigtig årsag til for- sinkelserne i anvendelsen af fællesskabsbevillingerne. med Kommissionen stadig. Denne situation fører til undertiden modstridende løsninger, som i sidste instans mere må tilskrives de pågældende forvaltningsorganer end klart fastlagte procedurer: visse afviser afholdte udgifter ved den mindste tvivl om disses støtteberettigelse, andre opretholder alle udgifter og overlader det til en eventuel senere kontrol at sortere de støtteberettigede udgifter fra de ikke-støtteberettigede udgifter. 6. 7. De nationale budgetgennemførelsesprocedurers inte- gration i forvaltningen af fællesskabsbevillingerne i for- bindelse med gennemførelsen af de flerårige programmer kan være årsag til yderligere forsinkelser. Når forvalt- ningen af udgifterne er uafhængig af midlernes oprin- delse, anses de langsommelige budgetgennemførelsespro- cedurer, som er forbundet med tilstedeværelsen af EF- medfinansiering, ikke som vigtige for forsinkelserne. Når det derimod er nødvendigt at tilføje nye procedurer eller udarbejde særskilte sagsakter til at forvalte bevillinger med fællesskabsoprindelse og nationale bevillinger til modydelser, betragter forvaltningsorganerne denne faktor som vigtig eller meget vigtig. Integrationen af fællesskabs- bevillingerne i de nationale budgetgennemførelsesproce- durer er ofte forbundet med langsommelige administra- tive procedurer, hvilket ikke fremmer hurtige og smidige fremskridt i interventionerne. Når integrationen omfatter det enkelte projekt, skal der udføres talrige enkeltstående budget- og regnskabsmæssige transaktioner under gen- nemførelsen. 6. 8. De finansielle gennemførelsesbestemmelser for de flerårige SF-interventioner bygger på Fællesskabets bud- getgennemførelsesprocedurer for opdelte bevillinger. Der findes sideløbende på såvel fællesskabsplan som nationalt plan to forskellige perioder: en for gennemførelse af forpligtelser og en for at foretage betalinger. Begrebet flerårig forpligtelse er imidlertid meget ofte ukendt inden for de budgetprocedurer, der anvendes i medlemsstaterne af de offentlige forvaltninger og af virksomhederne. 6. 10. Ved begyndelsen af et programs støtteberettigelses- periode forstås den dato, fra hvilken de første betalinger kan foretages. Men det er fastsættelsen af en startdato for indgåelsen af en udgiftsforpligtelse, der gør det muligt at sikre sig, at medfinansieringen omfatter nye aktioner og ikke allerede igangværende eller afsluttede projekter. For forpligtelserne er der kun fastsat en slutdato, hvorved betalingerne lettere kan foretages i hast i slutningen af perioden. De finansielle gennemførelsesbestemmelser burde ligge tættere op ad medlemsstaternes procedurer og ikke fjerne sig fra målene om en programbaseret metode. 6. 11. Medfinansieringen af strukturforanstaltninger, alt efter om det er eksisterende eller nye foranstaltninger, er ikke neutral hvad angår kapaciteten til at opsuge fælles- skabsbevillingerne. Når SF medfinansierer eksisterende aktioner, sker der hurtige fremskridt; det hænder endog, at SF godtgør allerede afholdte udgifter. Når SF derimod medfinansierer nye foranstaltninger, er fremskridtene meget langsommere, da det er nødvendigt at iværksætte samtlige gennemførelsesprocedurer. 6. 9. Begrebet retlig og finansiel forpligtelse på nationalt plan og fastlæggelsen af det tidspunkt, hvor forpligtelsen er indgået, er grundlæggende elementer for at fastslå udgiftens støtteberettigelse (14). Denne fastlæggelse er et meget stort problem for forvaltningsorganerne, som er vanskeligt at løse i praksis, og det giver anledning til usikkerhed. For at skabe sikkerhed om forpligtelsesda- toen er der i visse tilfælde indført nye procedurer. I andre tilfælde pågår drøftelserne internt i medlemsstaterne og (14) Begrebet forpligtelse blev på ny præciseret i faktabladet (nr. 3) om begrebet støtteberettigelse i april 1997. De »retligt bindende bestemmelser« og »forpligtelserne for de fornødne finansielle midler« blev defineret som beslutninger, der ved- tages af de endelige støttemodtagere om gennemførelsen af de støtteberettigede foranstaltninger og tildelingen af de pågældende offentlige midler (EFT nr. L 146 af 5. juni 1997, s. 1). 6. 12. Vanskelighederne ved at samordne et stort antal EF- og nationale forvaltningsorganer medfører forsinkel- ser i gennemførelsen, navnlig i tilfældet med flerfondspro- grammer. Den integrerede metode, som burde anvendes i større omfang for strukturstøtten, bygger på den anskuelse, at virkningerne af de forskellige foranstaltnin- ger vil være større, hvis virkninger af disse kombineres, end hvis foranstaltningerne gennemføres særskilt. Fler- fondsprogrammerne er imidlertid ofte et resultat af en sideordning af enkeltfondsdelprogrammer, der forvaltes uafhængigt af hinanden og endog er underlagt forskellige fondsspecifikke gennemførelsesbestemmelser. Dette er ligeledes tilfældet i mange af EF-initiativernes program- mer, hvor flere fonde intervenerer med meget små beløb. Sådanne situationer belaster procedurerne, uden at der skabes en egentlig merværdi. Visse medlemsstater, som har fundet mangler i flerfondsmetoden i den foregående periode, har begrænset fremlæggelsen af denne form for programmer. C 347/56 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 11. 98 6. 13. Overvågningsudvalgene burde være et grundlæg- gende instrument i partnerskabet til at overvåge gennem- førelsen af interventionerne. Revisionsretten har allerede fastslået behovet for at forbedre disses effektivitet (15). Den sene nedsættelse af overvågningsudvalgene, det utilstrækkelige antal møder, de langsommelige procedurer for vedtagelsen af beslutningerne eller en uhensigtsmæssig organisation (meget lidt tid til at behandle dokumentatio- nen eller til at muliggøre indlæg fra et stort antal delta- gere) er årsagen til, at dette system ikke fungerer efter hensigten. Endvidere består overvågningsudvalgenes be- slutninger generelt kun i de forslag, der er forelagt de nationale myndigheder og Kommissionen, og som kræver en udtrykkelig bekræftelse, hvilket på ny udløser lang- sommelige procedurer. Programmering 6. 14. Procedurerne for vedtagelsen af de dokumenter, der indgår som et led i programmeringen, er langsomme- lige på såvel fællesskabsplan (hvor størstedelen af GD’erne er omfattet) som nationalt plan (hvor der bør sikres et snævert samråd mellem de forskellige partnere). Tidsfristerne kan påvirkes af medlemsstaternes institutio- nelle og administrative strukturer og af partnerskabets effektivitet. 6. 15. Forsinkelserne i Italien kan tilskrives vanskelighe- derne ved at tilpasse de nationale og regionale forvalt- ningsstrukturer, som i højere grad var tilpasset en pro- jektbaseret end en programbaseret forvaltning, til SF- reformen. Disse strukturer og deres beføjelser har gen- nemgået betydelige ændringer, hvilket ikke fremmede oprettelsen af et effektivt partnerskab, der hurtigt kunne løse de vanskeligheder, som opstod i de forskellige faser af programmeringen. Fællesskabsprocedurerne blev ud- formet til forvaltningen af programmerne og er ikke egnede til hurtigt at løse de problemer, der opstår for de enkelte projekter. 6. 16. Utilstrækkeligheden i visse programmer, der fore- lægges Kommissionen, og dennes bestræbelser på at for- bedre programmernes kvalitet har medført forsinkelser i vedtagelsen af disse. I mange tilfælde står disse forsinkel- ser imidlertid ikke i forhold til de forbedringer, der skal udføres. De afslører snarere Kommissionens vanskelighe- der ved at forvalte de mange foreslåede interventionsfor- mer, samordne sine tjenestegrene og udvikle en effektiv partnerskabskultur i samarbejde med medlemsstaterne. I visse tilfælde blev gennemførelsesbestemmelserne for de enkelte foranstaltninger først fastlagt efter flere måneder (15) Senest i årsberetningen for regnskabsåret 1996, afsnit 7. 15–7. 19 og 7. 59. eller flere år efter meget lidt anvendelige brevvekslinger og drøftelser. Den 31. december 1994 var der f. eks. for Italien kun godkendt støtte svarende til 5 130,3 mio. ECU ud af et samlet opført beløb på 14 860 mio. ECU, og programmer fremlagt i 1994 blev først vedtaget i 1997. 6. 17. Forslaget om globaltilskuddet til Andalusien, der blev fremlagt i april 1994, blev godkendt i september 1995, og aftalen herom blev indgået i januar 1996. Desuden bortfaldt suspensionsklausulen om »risikovillige kapital-« foranstaltninger, der indgik i beslutningen, først i november 1997. 6. 18. Suspensionsklausulerne kunne ofte have været undgået eller være bortfaldet tidligere via en bedre samordning i Kommissionen og mellem denne og med- lemsstaterne. Det forekommer også, at suspensionsklau- suler indføres som følge af rent formelle vanskeligheder som for eksempel manglen på en præcis identificering af en støtteordning, som reelt allerede er godkendt af Kom- missionen. Sagsakterne om disse klausuler har været stillet i bero i meget lang tid (undertiden i flere år) i mangel af væsentlige fremskridt, navnlig hvad angår de mest innovative foranstaltninger. Forsinkelserne i løsnin- gen af disse problemer, især i forbindelse med foranstalt- ningerne i medfør af M2 i perioden 1994–1996, har ofte medført, at de pågældende foranstaltninger er blevet erstattet med mere traditionelle foranstaltninger. 6. 19. Opstillingen af urealistiske årlige finansplaner for SPD/OP bidrog også til den lave udnyttelsesgrad for bevillingerne. Generelt blev disse planer opstillet i takt med stigningen i de årlige forpligtelser, der er opført i de finansielle overslag, uden hensyn til disses gennemførlig- hed på stedet. Programforvaltningsorganerne var allerede ved opstillingen af planerne bevidste om, at det var umuligt at overholde den årlige fordeling, som var fastsat i finansplanerne. Ændringerne af disse planer og disses omfang bekræfter denne situation. 6. 20. Under programmeringen har man endvidere tilsi- desat to aspekter med vigtige virkninger for interventio- nernes forløb i begyndelsen af perioden. Det første er forsinkelsen i vedtagelsen af interventionerne. Udgifternes støtteberettigelse havde ganske vist virkning fra den 1. januar 1994 for ansøgninger, der var fremlagt for Kom- missionen inden udløbet af april måned 1994, men udvælgelsesproceduren for de enkelte foranstaltninger kunne i de fleste tilfælde først reelt indledes efter vedta- gelsen af programmerne. Kun i de tilfælde, hvor en 16. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 347/57 forhåndsfinansiering har været mulig, har foranstaltnin- gerne kunnet indledes rettidigt. Ifølge strukturfondenes forskudsbetalingssystem og programbegrebet er SF-for- håndsfinansiering dog den normale situation. 6. 21. Det andet aspekt er knyttet til fuldførelsen af interventionerne i de forudgående perioder og til overlap- ninger i forpligtelses- og betalingsperioderne på nationalt plan. I den nye generations første år blev udgifter, der kunne have været støtteberettigede i de to perioder, således opført under perioden 1989–1993 for at opbruge den endnu ikke anvendte støtte. Det medførte et fald i de potentielle udgifter for generationen 1994–99. Dette aspekt har haft store følgevirkninger i de medlemsstater og regioner, der havde de største forsinkelser ved afslut- ningen af de foregående interventioner. 6. 22. Ændringsprocedurerne for SPD og for den nye generations interventioner tog sigte på en forenkling via en styrkelse af overvågningsudvalgenes beføjelser. I prak- sis har man dog fulgt den fremgangsmåde, at Kommissio- nen formelt vedtager nye beslutninger, hvilket er en tung procedure, som kræver tilrettelæggelse af tværtjenstlige samråd, og som indebærer de samme vanskeligheder som dem, der er knyttet til vedtagelsen af EFSR/SPD/OP. I lyset af forsinkelserne var ændringsforslagene undertiden forældede, inden de var vedtaget. Finansielle kredsløb 6. 23. De finansielle kredsløbs komplekse karakter på alle niveauer (fællesskabsplan, nationalt plan, bankplan), de fornødne frister for hver anvisningsprocedure og det store antal deltagere gør, at fællesskabsmidlerne er meget længe om at nå frem til de endelige støttemodtagere. Denne kompleksitet gør det endvidere vanskeligt at over- våge fællesskabsmidlernes vej frem til de endelige støtte- modtagere. Revisionsretten har ved flere lejligheder gjort opmærksom på de vanskeligheder, der er forbundet med de finansielle kredsløbs varighed og mangfoldighed (16). 6. 24. For at midlerne kan nå frem til modtagerne, indeholder samordningsforordningen bestemmelse om, at modtagerne skal modtage forskuds- og betalingsbeløbene hurtigst muligt og generelt inden for tre måneder efter medlemsstatens modtagelse af bevillingerne under forbe- hold af, at modtagernes ansøgninger opfylder de for- nødne betingelser for at kunne foretage betalingen (17). Disse betingelser er ikke tilstrækkeligt klart defineret, og på baggrund af de eksisterende procedurer er fristerne for oversendelsen til modtageren meget vilkårlige. Generelt foretager de nationale myndigheder betalingerne til mod- tagerne i takt med udbetalingerne fra Fællesskabet, men kriterierne og fristerne for disse betalinger er underlagt betingelser, som støttemodtageren ikke er herre over, såsom hvilken overskridelse af udgiftstærsklerne, der kræves for at udløse fællesskabsbetalingen. Under alle omstændigheder er det ikke fremskridt i de pågældende foranstaltninger, som er hovedkriteriet. Det bliver under disse betingelser vanskeligt for modtagerne at opstille likviditetsoverslag. langsomme eller slet 6. 25. Der er to fænomener, som gør sig gældende sidelø- bende i de tilfælde, hvor der opstår forsinkelser i gennem- førelsen af interventionen. Modtagerne straffes for foran- staltninger, som forløber normalt, gennem forsinkelser i de øvrige foranstaltninger, og de må forhåndsfinansiere dem, hvis de vil videreføre dem. I tilfælde af foranstalt- ingen ninger, der gør meget fremskridt, modtager de pågældende støtteberettigede forskudsbetalinger, som de ikke nødvendigvis har behov for endnu. Kommissionen behandlede i forlængelse af SEM 2000 (18) og i forslaget til ny forordning om struk- turfondene spørgsmålet om anvendelsen af eventuelle renteindtægter af disse midler hos de endelige støttemod- tagere. Det påregnes, at eventuelle renteindtægter af acontobeløbene skal tildeles den pågældende intervention for at sikre, at de anvendes i overensstemmelse med målene for fællesskabsforanstaltningen. 6. 26. I støtteordningernes tilfælde, hvor det organ, der bevilger støtten, betragtes som den endelige støttemodta- ger, tillader de eksisterende procedurer kun, navnlig i visse lande (som Sverige og Finland), at der udbetales forskud til de endelige modtagere under visse betingelser. Derfor bliver fællesskabsforskuddene hos forvaltningsor- ganet, indtil bygge- og anlægsarbejderne eller investering- erne er afsluttet. I det tilfælde, hvor støtteordningerne tegner sig for en betydelig del af interventionerne, kan disse interventioner på baggrund af de urealistiske årlige finansplaner, der er opstillet, forløbe i overensstemmelse med forvaltningsorganernes overslag, udtrykt i afgørelser om støttebevillinger til virksomheder, men forbruget af fællesskabsbevillinger forbliver lavt, indtil investeringerne og udbetalingen af den bevilgede støtte er fuldført. 6. 27. Analysen af situationen den 31. december 1996 for OP Sachsen-Anhalt viser, at de offentlige udgifter voksede fra ca. 10 % i 1994 til 82 % i 1996 i forhold til de oprindelige planer, hvilket svarede til ca. 47 % af det (16) F. eks. Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 1993, afsnit 6. 5. (17) Artikel 21, stk. 5, i Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88. (18) Jf. faktablad nr. 8 (SEM 2000). C 347/58 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 11. 98 samlede beløb for årene 1994–1996 og 21 % af det samlede beløb til programmet (19). Hvis man imidlertid betragter afgørelserne om støttebevillinger, var program- met som helhed næsten allerede gennemført fuldt ud (84 %). Forsinkelserne i programgennemførelsen skyldes derfor ikke manglen på projekter, som kunne finansieres, men snarere en programmering, der ikke tog hensyn til fristerne for gennemførelsen af projekterne og til medfi- nansierede foranstaltningers særlige karakteristika. Det skal bemærkes, at en betydelig forhøjelse af støttesatsen i 1995 gjorde det muligt at tildele midlerne hurtigere. 6. 30. Størstedelen af medlemsstaterne påpeger vanskelig- heder ved at indsamle finansielle oplysninger hos modta- gerne som en vigtig faktor for forsinkelserne i anvendel- sen af bevillingerne. Ud over fejl i udgiftsopgørelserne er resultatet af disse vanskeligheder forsinkelser i udarbej- delsen af disse og dermed i modtagelsen af midler. Disse problemer kombineret med den lange vej, informatio- nerne skal tilbagelægge for at nå den endelige modtager, hindrer oprettelsen af procedurer, som gør det muligt at udarbejde en udgiftsopgørelse, så snart den tærskel, der udløser betalingerne, er nået. 6. 28. Koncentrationen af fællesskabsbetalinger og natio- nale betalinger i slutningen af regnskabsåret og vedtagel- sen af beslutninger om indledende eller ændrede interven- tioner ved årets udgang har negative følger for modta- gerne, som er afhængige af årlige budgetter, og som er vidne til, at deres overslag vanskeliggøres eller ændres. Hvis midlerne modtages i det følgende regnskabsår, er det ofte nødvendigt med langsommelige budgetprocedurer for at opføre disse midler på deres budgetter. I visse med- lemsstater er det kun tilladt at opføre disse midler på budgettet og anvende dem, hvis der er fuld sikkerhed for modtagelsen. I andre tilfælde bliver ikke-anvendte bevil- linger ikke automatisk fremført ved regnskabsårets afslut- ning. 6. 29. Et af de svageste punkter i forvaltningen af inter- ventionerne er den finansielle og fysiske overvågning af foranstaltningerne. Da der er mange foranstaltninger, og da modtagerne er spredte, er det nødvendigt at indføre effektive procedurer, der gør det muligt at overvåge foranstaltningerne og udgifterne til disse, opgjort efter modtager og medfinansieret foranstaltning. Disse proce- durer skulle lette udarbejdelsen af udgiftsopgørelserne, som endvidere også skal opstilles på grundlag af et passende regnskab (20). Revisionsretten har navnlig i for- bindelse med DAS konstateret (21), at udgiftsopgørelserne ikke altid er pålidelige på baggrund af den manglende tilpasning af de procedurer, der er indført for at udar- bejde og kontrollere disse (22). (19) Jf. »Zwischenbewertung des Einsatzes der EU-Strukturfonds in Sachsen-Anhalt für den Zeitraum 1994 bis 1996« — Ministerium für Wirtschaft, Technologie und Europaangele- genheiten — Sachsen-Anhalt. (20) De finansielle gennemførelsesbestemmelser for interventio- nerne i EFSR og SPD foreskriver, at der anvendes særskilte regnskabssystemer. (21) Den Europæiske Revisionsrets årsberetning for regnskabsåret 1996, afsnit 6. 25. Den Europæiske Revisionsrets DAS- rapport vedrørende regnskabsårene 1996, 1995 og 1994. (22) Kommissionens nye forordning (EF) nr. 2064/97 af 15. oktober 1997 tager sigte på at opstille bedre rammer for medlemsstaternes finanskontrol af aktioner, der medfinansie- res af SF (EFT nr. L 290 af 23. 10. 1997, s. 1). 6. 31. Tærsklerne for udløsning af fællesskabsbetalinger er ikke altid de nationale forvaltningsorganer bekendt. Der opstår endvidere yderligere forsinkelser efter indsam- lingen af informationerne, fordi de skal behandles, god- kendes og videresendes. På Sardinien blev der ikke indgi- vet betalingsansøgninger, selv om tærsklerne for udløs- ning af betalinger langt var overskredet. De afholdte udgifter pr. 31. marts 1997 havde nået et niveau, der ville have tilladt udbetaling af restbeløbet for 1994 og af de to første forskud for 1995, dvs. 68,8 mio. ECU, men først i oktober 1997 blev der fremsendt en supplerende udgifts- opgørelse til Kommissionen. 6. 32. Antallet af tilfælde, hvor der på grundlag af e´n udgiftsopgørelse ansøges om flere betalinger, bekræfter, at det er nødvendigt at påse, at medlemsstaterne fremlæg- ger deres ansøgninger ifølge et program, som er ligeligt fordelt over hele året som fastsat i artikel 19, stk. 3, i samordningsforordningen. Fristerne for behandlingen af opgørelserne og for Kommissionens betalingsanvisning må endvidere ikke overstige to måneder fra datoen for modtagelsen af en berettiget ansøgning, men disse frister overholdes ikke altid, navnlig ikke ved betaling af restbe- løb (23). 6. 33. Fristerne som helhed for befordring og behandling af informationer forhaler betalingerne af fællesskabsbevil- lingerne. Bevillingernes udnyttelsesgrad er ikke udtryk for det faktiske fremskridt i foranstaltningen, som først til dels kendes under udarbejdelsen af årsrapporterne eller på møderne i overvågningsudvalgene. Frigørelse af midler 6. 34. Vanskelighederne ved at frigøre de nationale, regionale og private modydelser ifølge tidsplanen viser sig på baggrund af de proceduremæssige frister navnlig, når de forudgående vurderinger af foranstaltningerne er utilstrækkelige, eller når der mangler forundersøgelser. (23) Jf. særberetningen om afslutningen af EFRU-interventionsfor- merne. 16. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 347/59 Optimismen i finansplanerne for foranstaltningerne viser sig i den konkrete forberedelse af gennemførelsen af visse foranstaltninger, og når frigørelsen af modydelserne ind- leder sin færd. 6. 35. Det undervurderes ofte, hvor lang tid frigørelse af offentlige midler kræver. Det er således næsten uundgåe- ligt, at der opstår forsinkelser eller blokeringer, især i sagsakter vedrørende store projekter eller innovative foranstaltninger, som generelt er komplekse. Når de støtteberettigede regionale og lokale forvaltninger ikke har nogen økonomisk uafhængighed af betydning, indvir- ker forsinkelserne i betalingerne af de nationale modydel- ser på gennemførelsen af foranstaltningerne, som allerede fastslået af Revisionsretten (24). 6. 36. Det korsikanske SPD byggede på store offentlige infrastrukturer, navnlig vejforbindelsen mellem Ajaccio og Bastia, rensning af spildevand, affaldsbehandling og vandbygningsarbejder. Det forekommer, at der endnu ikke er indgået aftale om omfattende projekter, når de gennemføres (vejprojekt), eller at modydelserne kun van- skeligt tilvejebringes (offentligt byggeri). Dette medførte forsinkelser i færdiggørelsen af finansplanerne og opgi- velse af et oprindeligt planlagt projekt. 6. 37. I mangel af tilstrækkelige offentlige modydelser til finansiering af to forbrændingsanlæg forsøgte man derfor til dette SPD’s affaldsbehandlingsforanstaltninger at tilve- jebringe private modydelser via »uddelegering af offent- lige tjenester«, hvorved den private sektor gennemfører og driver et offentligt projekt forretningsmæssigt gennem en koncession på udnyttelsen. De lange forhandlinger med Kommissionen med sigte på at omdefinere begrebet støtteberettiget udgift (mere end 15 måneder) og de retlige vanskeligheder betød imidlertid, at disse foranstalt- ninger ikke længere kunne påregnes gennemført i forlæn- gelse af SPD. 6. 39. Dette er også tilfældet for OP i de nye tyske delstater, som er centreret om private investeringer. En analyse af de medfinansierede projekter, som blev gen- nemført under evalueringen af OP Sachsen-Anhalt, viste, at 30 % af projekterne havde forsinkelser på ca. to år. Investeringsbeløbene havde ændret sig væsentligt i 41 % af projekterne (for 27 % øgedes investeringerne, for 14 % blev de nedsat). Omfanget af disse ændringer og forsinkelser viser også, at der var mangler ved den forudgående vurdering af projekterne. Blandt hovedårsa- gerne, som modtagerne anførte som forklaring på de vigtigste forsinkelser i investeringerne eller nedskæringen af disse under gennemførelsen, kan ud over de varigheden af de procedurer, som var nødvendige forud for indled- ningen af bygge- og anlægsarbejderne nævnes de økono- miske konjunkturer inden for den pågældende sektor, udviklingen i deres omsætning, finansierings- og likvidi- tetsproblemer samt forsinkelser som følge af leverandører og serviceydere. 6. 40. Budgetstramningerne, som især er knyttet til sane- ringen af de offentlige finanser med henblik på indførel- sen af Den Økonomiske og Monetære Union, betragtes ikke af de myndigheder, der har besvaret spørgeskemaet, som en af de vigtigste faktorer for en lav udnyttelse af bevillingerne. Der kunne ikke fastslås nogen forbindelse mellem disse stramninger og fællesskabsbevillingernes udnyttelsesgrad, som har været stigende siden 1994. I en undersøgelse udarbejdet på vegne af Europa-Parlamentet om dette emne blev det konkluderet, at det ikke kunne fastslås, at denne udvikling havde nogen direkte indfly- delse på anvendelsen af bevillingerne i de forskellige tilfælde, som forfatterne havde analyseret (25). 6. 41. Der kan nævnes flere årsager til denne situation. Dels har medlemsstaternes myndigheder forsøgt ikke at mindske deres budgetmæssige indsats i forbindelse med de medfinansierede foranstaltninger for ikke at forsinke modtagelsen af fællesskabsmidlerne. Dels gør ændringer i programmerne det muligt gennem udskiftning af foran- staltninger at udvælge projekter, for hvilke der er dispo- nible nationale modydelser. 6. 38. Det er vanskeligt at styre tilvejebringelsen af pri- vate modydelser, da denne afhænger af talrige faktorer. For at denne tilvejebringelse kan finde sted, skal sagsak- terne være tilstrækkeligt gennemarbejdede og foranstalt- ningernes rentabilitet været fuldt ud fastslået. Investerin- ger i interventioner med betydelig privat deltagelse påvir- kes af de økonomiske konjunkturer, og forløbet af disse bliver mindre forudsigelig. Dette er tilfældet for program- merne i medfør af M2, som henvender sig til regioner i industriel tilbagegang. 6. 42. Der blev i OP for Sardinien indført nye projekter, som endnu befinder sig på forberedelsesstadiet. Denne politik, der i øvrigt er mere i overensstemmelse med forordningernes ånd, skulle have været ledsaget af en opstilling af finansplaner, som tager hensyn til procedu- rernes varighed. Procedurerne medfører, at projekterne ofte først indledes flere år efter, at de er blevet vedtaget. Det skal bemærkes, at det ikke er mangel på nationale (24) Jf. f. eks. årsberetningen for regnskabsåret 1996, afsnit 7. 52–7. 57. (25) Faktorer, som har indvirkning på udnyttelsen af struktur- fondsbevillingerne. Europa-Parlamentet. Generaldirektoratet for Forskning. Juni 1997. C 347/60 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 11. 98 offentlige bevillinger til regional udvikling på Sardinien, som er årsagen til vanskelighederne ved at opsuge fælles- skabsbevillingerne. I det regionale budget for 1997 var der opført potentielt støtteberettigede udgifter til medfi- nansiering i et omfang, som kunne sammenlignes med omfanget af de offentlige udgifter opført i programmet for perioden 1994–99 som helhed. 6. 43. Ændringerne i vekselkursen mellem den nationale valuta og ECU’en har negative virkninger for udnyttelsen af fællesskabsbevillingerne. Disse virkninger skyldes, at foranstaltningerne gennemføres i national valuta, og at bogføringen af interventionerne og deres finansplan udar- bejdes i ECU. I tilfælde af en devaluering er det nødven- digt at øge udgifterne i national valuta for at nå op på de opførte beløb i ECU. En revaluering medfører en for- holdsmæssig nedskæring af EF-modydelsen, som skal dækkes af nationale udgifter. 6. 44. I begge tilfælde ændres programmeringen, og i mangel af en hurtig reaktion kan virkningerne være betydelige, især hvis ændringerne i vekselkursen indtræf- fer i slutningen af perioden. I Italien fik manglen på en effektiv reaktion negative følger for afslutningen af den foregående periode. I andre medlemsstater var der plan- lagt foranstaltninger for at mindske følgerne af dette fænomen som f. eks. udgiftsopgørelsen i ECU, udgiftsop- gørelsen i national valuta i et hurtigere tempo eller oprettelse af beholdninger af projekter (overbooking). Gennemførelse 6. 45. Trods den tid, der er forløbet siden SF-reformen i 1988, er modtagernes kendskab til fællesskabsreglerne og -procedurerne stadig utilstrækkeligt. Vanskelighederne, som opstod på Sardinien i centrale dele af interventionen, såsom begreberne forpligtelse, endelig støttemodtager og udgifternes støtteberettigelse, kunne have været begræn- set, hvis de var blevet nærmere præciseret i forbindelse med partnerskabet. Misforståelser i bestemmelsen af de støtteberettigede udgifter, som førte til medregning af de samlede omkostninger i stedet for de offentlige udgifter, bevirkede en forsinkelse i anvendelsen af fællesskabsbevil- lingerne svarende til 38,3 mio. ECU. der kunne have været taget hensyn til under programme- ringen. F. eks. måtte de nye medlemsstater indføre betyde- lige ændringer i deres procedurer og tjenestegrene for at tilpasse sig fællesskabsprogrammernes forvaltningsmeka- nismer, hvilket gav anledning til væsentlige forsinkelser i forhold til en programmering, der var udarbejdet, som om forvaltningsorganerne og procedurerne allerede var operationelle ved periodens start. I Grækenland nødven- diggjorde gennemførelsen af OP Industri, at der blev udformet 21 nye love og andre retsforskrifter. forekommer sjældent, 6. 47. Anvendelsen af artikel 24 i forordning nr. 4253/88 om nedsættelse, suspension og ophævelse af fællesskabs- støtten kan, omend det få virkninger, herunder også indirekte, for programmernes forløb. F. eks. blev et af de spanske programmer (Canta- brien), som var forsinket, berørt af tilbagebetalingen af ikke-anvendte beløb til gennemførelsen af et stort projekt i perioden 1989–1991 (26). Der er endvidere forsinkelser i dette program, som også må tilskrives det forhold, at det regionale budget for 1994 først blev vedtaget i marts 1995. 1994-tranchen måtte i sidste instans bortfalde, og 1995-tranchen måtte nedskæres betydeligt. Det sker også oftere, at Kommissionen »de facto« suspenderer betalin- gerne i flere måneder eller flere år i afventning af, at dennes tvister med den pågældende medlemsstat finder en løsning (27). 6. 48. Der er flere forvaltningsorganer, som har fremlagt eksempler på forsinkelser, der har tilknytning til manglen på en passende samordning i Kommissionen. Forskellige fortolkninger på tværs af tjenestegrene har negativ afsmit- ning på forvaltningen af interventionerne, uden at med- lemsstaterne altid forstår årsagerne til disse forsinkelser. En af de vigtigste vanskeligheder for forvaltningsorga- nerne for flerfonds-SPD Hainaut havde dels tilknytning til, at tre projekter var opført på budgettet for ESF snarere end EFRU og således nødvendiggjorde overførsel af de hermed forbundne midler, dels tilknytning til de forskellige forvaltningssystemer for fondene (flerårig for EFRU og EUGFL, etårig for ESF). Ifølge de pågældende forvaltningsorganer medførte denne situation en forsin- kelse på flere måneder i betalingerne fra ESF. 6. 49. Udbetalingen af restbeløbet for hver forpligtelse er betinget af, at der udarbejdes en årsrapport om gennem- førelsen, at den fremsendes til Kommissionen, og at den godkendes af Kommissionen. Disse faser medfører fortsat I flere tilfælde kan forsinkelserne tilskrives særlige 6. 46. omstændigheder som f. eks. omlægning af tjenestegrene, politiske skift, naturkatastrofer eller ændringer i det administrative klima. Selv om nogle af disse omstændig- heder i sagens natur er uforudsigelige, er der andre, som (26) Jf. Den Europæiske Revisionsrets årsberetning for regnskabs- året 1994, afsnit 4. 74. (27) Jf. Revisionsrettens årsberetning for regnskabsårene 1994 og 1995, henholdsvis afsnit 5. 42–5. 44 og afsnit 6. 16–6. 19. 16. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 347/61 forsinkelser. Undertiden kan restbeløbet ikke udbetales, fordi de korresponderende myndigheder ikke har frem- lagt den fornødne årsrapport, eller fordi denne rapport ikke er af tilstrækkelig kvalitet. hvor et stort investeringsprojekt til ca. 12 mio. ECU måtte udskiftes som følge af Rettens kontrol. 6. 50. Ofte trues interventionen som helhed af forsinkel- ser i eller manglende resultater af en foranstaltning eller et projekt, som tegner sig for en finansielt betydelig del af OP. Interventionens finansielle forløb forsinkes i afvent- ning af, at ændringsprocedurerne afsluttes. På Sardinien var gennemførelsen af to projekter, der tegnede sig for 28 % og 35 % af de samlede omkostninger, endnu ikke indledt midt i perioden. Programmet blev først ændret i december 1997, selv om de forskellige partnere allerede i begyndelsen af gennemførelsen havde fastslået behovet for at ændre det. 7. KONKLUSION 7. 1. Det er nødvendigt at forbedre udarbejdelsen af budgetoverslagene for at undgå ikke-anvendelse af bevil- linger og mindske omfanget af overførslerne. 7. 2. De budgetmæssige gennemførelsesbestemmelser om strukturforanstaltningerne, særlig bestemmelserne om for- pligtelser i årlige trancher, bør revideres for at sikre sammenhængen med finansforordningen og budgetbe- stemmelserne som helhed. 6. 51. De enkelte foranstaltninger og projekter står ofte over for vanskeligheder, som fører til en forsinket opstart i forhold til støttemodtagernes overslag. Manglen på forundersøgelser og forvaltningsorganernes godkendelse af disse overslag uden at kontrollere sandsynligheden i disse, fremmer denne optimisme. Det er sjældent, at der ikke opstår forsinkelser under ekspropriationsprocedurer, tildeling af offentlige kontrakter eller miljøkonsekvens- vurderinger. 7. 3. Revisionen af de budgetmæssige og finansielle gen- nemførelsesbestemmelser om strukturforanstaltningerne skulle forenkle disse bestemmelser og gøre dem mere gennemsigtige og mindre tunge. Forslagene til nye forord- ninger om strukturfondene, som Kommissionen fremsatte den 18. marts 1998, omfatter en forenkling på dette område, navnlig via indførelsen af nye bestemmelser for indgåelse af forpligtelser i trancher og for indeksregule- ring. 6. 52. En detaljeret analyse af OP for Sardinien og Kor- sika viste, at forsinkelserne i gennemførelsen skyldtes frister, der var forbundet med procedurerne, eller nødven- digheden af at nå frem til aftaler mellem de forskellige partnere. I tilfældet med den vigtigste foranstaltning under OP for Sardinien (»forgasningsanlægget«) havde de tekniske vanskeligheder med projektgennemførelsen og med færdiggørelsen af finansplanen i samarbejde med bankpartnerne endnu ikke gjort det muligt at afslutte udformningen af projektet. Foranstaltningen bortfaldt til sidst under ændringen af programmet i december 1997. konkursramte 6. 53. Ikke sjældent indtræffer der også andre omstæn- digheder, som giver anledning til forsinkelser eller forø- gelser af omkostningerne, såsom uforudsete tekniske van- skeligheder, entreprenørvirksomheder, nødvendigheden af at udføre supplerende bygge- og anlægsarbejder osv. Forsinkelserne forværres af de lang- sommelige procedurer, som skal følges ved ændring af de pågældende foranstaltninger i lyset af disse omstændighe- der eller ændringer i prioriteringerne. Det kan også medføre forsinkelser, hvis der under kontrollen konsta- teres uregelmæssige udgifter, da disse udgifter skal fjernes fra udgiftsopgørelserne og erstattes af udgifterne til alter- native projekter. Dette var tilfældet i Sachsen-Anhalt, 7. 4. Den finansielle programmering af EFSR og af struk- turforanstaltningernes interventionsformer har hidtil fun- det sted ved at gengive den oversigt over årlige udgifter, som findes i de finansielle overslag. Med denne metode kan der meget vanskeligt tages hensyn til gennemførlighe- den på stedet, og den fører til et uklart billede af gennemførelsen af interventionerne. Finansplanerne er meget lidt nyttige i praksis, og de ændres mangfoldige gange, uden dog derved bedre at afspejle de faktiske overslag over gennemførelsen af foranstaltningerne. Kon- centrationen af beløbene for de etårige trancher i de sidste år af programmeringsperioden kunne føre til van- skeligheder med at afslutte interventionerne for perioden 1994–1999, hvorved man gentager den situation, som konstateredes under afslutningen af interventionerne for de foregående perioder (28). Der bør gøres en betydelig indsats med sigte på den nye periode 2000–2006 for at sikre, at programmeringen har en reel betydning og bygger på en realistisk tidsplan. 7. 5. En forbedring af informationssystemerne i Kommis- sionen og i medlemsstaterne skulle gøre det muligt for partnerne som helhed til enhver tid at få et pålideligt og løbende kendskab til situationen for de interventioner og (28) Særberetninger om afslutningen af interventionerne under EFRU og M5b. C 347/62 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 11. 98 foranstaltninger, der medfinansieres af Fællesskabet (29). Forpligtelsen til at udarbejde gennemførelsesrapporter efter kalenderår og ikke længere efter tranche, som det fastsættes i de seneste forslag til forordning om SF, er et positivt element, men ikke tilstrækkeligt, medmindre oplysningerne i disse rapporter analyseres og udnyttes bedre. Det burde være et prioriteret mål at øge SF- finansieringernes gennemsigtighed, og til dette formål burde edb-teknikkerne udnyttes bedre. 7. 6. For at gøre bestemmelserne om udbetaling af midler til de støtteberettigede mere gennemsigtige skulle Kom- missionen sammen med medlemsstaterne overveje foran- staltninger med sigte på at forbedre de finansielle kreds- løb og afkorte betalingsfristerne på alle niveauer, som det allerede er henstillet af finanskontrollen i dennes beret- ning om emnet fra 1992 (30). En hyppigere anvendelse af den konto, der er åbnet i Kommissionens navn hos de nationale finansforvaltninger med henblik på at gøre egne indtægter disponible (31), ville medføre et fald i antallet af transaktioner og formidlende organer i overførslerne mel- lem Kommissionen og medlemsstaterne. 7. 7. Årsagerne til de forsinkelser, der er konstateret i anvendelsen af fællesskabsbevillingerne, viser, at SF- forvaltningssystemerne kan forbedres yderligere. Pro- grammeringen samt den forudgående vurdering og forun- dersøgelsen af interventionerne og deres foranstaltninger og projekter er fortsat utilstrækkelig, og behandlingen af de finansielle data på alle forvaltningsniveauer er stadig langsommelig. Under udformningen af foranstaltningerne undervurderes fristerne for gennemførelsen af de for- nødne procedurer ofte. Fællesskabets forvaltningsproce- durer er generelt tunge og langsommelige og er stadig vanskelige at kombinere med de nationale procedurer, navnlig på det budgetmæssige plan. På baggrund af de mangler, der er konstateret, burde partnerskabet styrkes og overvågningsudvalgenes rolle og funktion revideres. 7. 8. Trods de svagheder, der er konstateret i denne beretning, fortjener Kommissionen og de mange nationale forvaltningsorganer, at deres bestræbelser understreges. Disse bestræbelser burde styrkes, navnlig i partnerskabet, for derved at forbedre forvaltningen af strukturforanstalt- ningerne. Vedtaget af Revisionsretten på mødet den 23. september 1998. På Revisionsrettens vegne Bernhard FRIEDMANN Formand (29) Navnlig med sigte på mere præcise og lettere tilgængelige informationer om de finansierede projekter (Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 1997, kapitel 8 om DAS, afsnit 8. 66). (30) SEC(92) 1912 endelig udg. af 5. 11. 1992. Endelig rapport om de finansielle kredsløb ved overførsel af støtte fra struktur- fondene i medlemsstaterne. (31) Artikel 9 i Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89. 16. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 347/63 Årlig fordeling af de de disponible midler til strukturfondenes og FIUF’s forpligtelser for perioden 1994-1999 Strukturfondenes tildeling af midler til de »gamle« medlemsstater (i 1992-priser og mio. ECU) Tabel 1 Mål nr. 1 Mål nr. 2-5b I alt 1994 1995 1996 1997 1998 1999 1994-1999 13 220 14 300 15 330 16 396 17 820 19 280 96 346 6 915 7 180 7 410 7 630 7 870 8 120 45 125 20 135 21 480 22 740 24 026 25 690 27 400 141 471 Samlet (%) 14,23 % 15,18 % 16,07 % 16,98 % 18,16 % 19,37 % 100,00 % Mål nr. 1 (%) 13,72 % 14,84 % 15,91 % 17,02 % 18,50 % 20,01 % 100,00 % Mål nr. 2-5b (%) 15,32 % 15,91 % 16,42 % 16,91 % 17,44 % 17,99 % 100,00 % Kilde: Formandskabets konklusioner. Det Europæiske Råds møde i Edinburgh den 11. og 12. december 1992. Strukturfondenes tildeling af midler til de »nye« medlemsstater (i 1995-priser og mio. ECU) Mål nr. 1 Mål nr. 2-5b Mål nr. 6 I alt 1995 1996 1997 1998 1999 1995-1999 32 728 131 891 34 749 138 921 37 765 147 949 39 782 159 980 42 798 166 184 3 822 741 1 006 4 747 Samlet 18,77 % 19,40 % 19,99 % 20,64 % 21,19 % 100,00 % Mål nr. 1 (%) 17,39 % 18,48 % 20,11 % 21,20 % 22,83 % 100,00 % Mål nr. 2-5b (%) 19,05 % 19,60 % 20,02 % 20,46 % 20,88 % 100,00 % Mål nr. 6 (%) 17,68 % 18,62 % 19,84 % 21,46 % 22,40 % 100,00 % Rådets afgørelse af 1. januar 1995 om tilpasning af retsakterne vedrørende nye medlemsstaters tiltrædelse af Den Europæiske Union (EFT L 1 af 1. 1. 1995, s. 218). Sammenligning mellem de disponible midler til EFSR for perioden 1994-1999 som helhed og gennemførelsen, opgjort efter mål og efter medlemsstat (EU 12) Tabel 2 Belgien Danmark Tyskland Grækenland Spanien Frankrig Irland Italien Luxembourg 13 985,3 8 554,0 8 447,3 6 754,6 60,4 % 14 333,9 8 767,2 8 530,0 6 129,8 59,5 % 26 965,8 16 493,4 17 634,6 13 553,2 65,4 % 2 245,4 1 373,4 967,9 821,3 43,1 % 5 762,3 3 524,4 3 612,6 3 192,3 62,7 % 15 236,2 9 319,1 8 608,2 5 072,9 56,5 % (mio. ECU) Neder- landene Portugal Det Forenede Kongerige I alt 153,8 94,1 57,7 51,1 37,5 % 14 333,9 8 767,2 9 870,6 7 952,4 68,9 % 2 419,7 1 480,0 1 490,9 1 117,2 61,6 % 96 184,9 58 830,5 59 569,5 44 912,5 61,9 % 48,3 % 42,8 % 50,3 % 36,6 % 55,4 % 33,3 % 33,3 % 55,5 % 46,2 % 46,7 % 98,8 % 97,3 % 106,9 % 70,5 % 102,5 % 92,4 % 61,3 % 112,6 % 100,7 % 101,3 % 79,0 % 69,9 % 82,2 % 59,8 % 90,6 % 54,4 % 54,4 % 90,7 % 75,5 % 76,3 % 349,4 222,2 226,0 152,4 64,7 % 123,0 78,0 86,1 63,4 70,0 % 1 604,8 1 019,2 1 056,9 720,2 65,9 % 2 474,8 1 571,5 1 263,5 842,0 51,1 % 3 866,4 2 454,9 2 320,3 1 685,3 60,0 % 1 498,2 951,3 936,3 524,8 15,4 9,7 15,7 9,2 62,5 % 101,9 % 666,2 420,2 361,6 238,0 54,3 % 4 693,4 2 979,7 2 704,4 2 011,7 57,6 % 15 291,6 9 706,7 8 970,8 6 246,8 58,7 % 43,6 % 51,6 % 44,9 % 34,0 % 43,6 % 35,0 % 59,8 % 35,7 % 42,9 % 40,9 % 101,7 % 110,4 % 103,7 % 80,4 % 94,5 % 98,4 % 160,6 % 86,1 % 90,8 % 92,4 % 68,6 % 81,3 % 70,7 % 53,6 % 68,7 % 55,2 % 94,3 % 56,6 % 67,5 % 64,4 % 748,5 457,8 349,7 267,6 46,7 % 35,7 % 76,4 % 58,4 % Mål nr. 1 1994-1999 Mål nr. 1 1994-1997 Forpligtelser 1994-1997 Betalinger 1994-1997 Forpligtelser 1994-1997/Overslag 1994-1999 Betalinger 1994-1997/Overslag 1994-1999 Forpligtelser 1994-1997/Overslag 1994-1997 Betalinger 1994-1997/Overslag 1994-1997 Mål nr. 2 1994-1999 Mål nr. 2 1994-1997 Forpligtelser 1994-1997 Betalinger 1994-1997 Forpligtelser 1994-1997/Overslag 1994-1999 Betalinger 1994-1997/Overslag 1994-1999 Forpligtelser 1994-1997/Overslag 1994-1997 Betalinger 1994-1997/Overslag 1994-1997 Mål nr. 3 og 4 1994-1999 Mål nr. 3 og 4 1994-1997 Forpligtelser 1994-1997 Mål nr. 3 + 4 Betalinger 1994-1997 Mål nr. 3 + 4 Forpligtelser 1994-1997/Overslag 1994-1999 476,5 303,1 297,8 308,4 196,2 189,7 1 990,0 1 265,7 1 038,9 235,7 62,5 % 170,5 61,5 % 874,1 52,2 % 1 888,6 1 201,2 1 135,9 3 282,2 2 087,6 1 706,1 882,1 60,1 % 1 361,8 52,0 % 1 757,4 1 117,8 1 085,8 23,6 15,0 14,1 1 105,7 703,3 680,9 498,8 61,8 % 13,3 59,7 % 583,1 61,6 % 3 460,5 2 201,0 2 603,1 14 292,9 9 090,9 8 752,2 1 688,8 75,2 % 6 308,2 61,2 % C 3 4 7 6 4 / D A D e E u r o p æ i s k e F æ l l e s s k a b e r s T i d e n d e 1 6. 1 1. 9 8 Belgien Danmark Tyskland Grækenland Spanien Frankrig Irland Italien Luxembourg (mio. ECU) Neder- landene Portugal Det Forenede Kongerige I alt 49,5 % 55,3 % 43,9 % 46,7 % 41,5 % 28,4 % 56,3 % 52,7 % 48,8 % 44,1 % 98,3 % 96,7 % 82,1 % 94,6 % 81,7 % 97,1 % 93,9 % 96,8 % 118,3 % 96,3 % 77,8 % 86,9 % 69,1 % 73,4 % 65,2 % 44,6 % 88,5 % 82,9 % 76,7 % 69,4 % 174,0 116,1 105,4 80,0 130,0 1. 093,3 86,6 77,8 61,8 726,2 683,9 533,2 333,7 1 783,2 221,0 1 184,6 165,2 1 123,6 142,6 817,1 696,1 462,4 372,1 239,5 39,9 26,5 16,5 15,2 120,8 79,5 39,3 21,0 369,6 4 740,6 245,5 3 148,3 126,6 2 710,4 97,2 2 007,6 60,6 % 59,8 % 62,6 % 49,5 % 63,0 % 53,5 % 41,4 % 32,6 % 34,2 % 57,2 % 46,0 % 47,6 % 48,8 % 42,7 % 45,8 % 34,4 % 38,0 % 17,4 % 26,3 % 42,3 % 90,8 % 89,8 % 94,2 % 74,8 % 94,8 % 80,5 % 62,3 % 49,5 % 51,6 % 86,1 % 68,9 % 71,4 % 73,4 % 64,5 % 69,0 % 51,8 % 57,3 % 26,4 % 39,6 % 63,8 % 25,1 16,6 24,7 19,6 143,2 95,1 69,9 58,2 76,3 50,5 37,8 28,9 122,5 81,1 82,3 65,9 194,4 128,9 94,9 66,4 137,6 91,3 47,6 25,6 1,1 0,9 1,1 0,3 47,7 31,6 15,6 12,7 90,8 60,1 45,4 40,9 838,8 556,1 419,2 318,5 98,6 % 48,8 % 49,5 % 67,2 % 48,8 % 34,6 % 98,0 % 32,6 % 50,0 % 50,0 % 78,2 % 40,7 % 37,8 % 53,8 % 34,2 % 18,6 % 29,4 % 26,5 % 45,0 % 38,0 % 149,0 % 73,5 % 74,7 % 101,5 % 73,6 % 52,2 % 120,1 % 49,3 % 75,5 % 75,4 % 118,3 % 61,2 % 57,1 % 81,2 % 51,5 % 28,0 % 36,0 % 40,1 % 68,0 % 57,3 % Betalinger 1994-1997/Overslag 1994-1999 Forpligtelser 1994-1997/Overslag 1994-1997 Betalinger 1994-1997/Overslag 1994-1997 Mål nr. 5a (landbrug) 1994-1999 Mål nr. 5a (landbrug) 1994-1997 Forpligtelser 1994-1997 Betalinger 1994-1997 Forpligtelser 1994-1997/Overslag 1994-1999 Betalinger 1994-1997/Overslag 1994-1999 Forpligtelser 1994-1997/Overslag 1994-1997 Betalinger 1994-1997/Overslag 1994-1997 Mål nr. 5a (fiskeri) 1994-1999 Mål nr. 5a (fiskeri) 1994-1997 Forpligtelser 1994-1997 Betalinger 1994-1997 Forpligtelser 1994-1997/Overslag 1994-1999 Betalinger 1994-1997/Overslag 1994-1999 Forpligtelser 1994-1997/Overslag 1994-1997 Betalinger 1994-1997/Overslag 1994-1997. 1 6 1 1 9 8. D A D e E u r o p æ i s k e F æ l l e s s k a b e r s T i d e n d e C 3 4 7 / 6 5 Belgien Danmark Tyskland Grækenland Spanien Frankrig Irland Italien Luxembourg (mio. ECU) Neder- landene Portugal Det Forenede Kongerige I alt 78,9 51,2 24,9 14,8 31,6 % 55,3 35,9 24,2 20,5 43,7 % 1 257,3 816,0 719,3 531,1 57,2 % 680,4 441,6 425,7 331,2 62,6 % 2 293,3 1 488,3 1 170,2 870,2 51,0 % 923,3 599,2 278,8 136,4 30,2 % 6,1 4,0 2,6 2,0 42,8 % 153,7 99,8 62,3 44,5 40,5 % 837,2 543,3 358,0 250,9 42,8 % 6 285,7 4 079,1 3 065,9 2 201,6 48,8 % 18,7 % 37,1 % 42,2 % 48,7 % 37,9 % 14,8 % 32,6 % 29,0 % 30,0 % 35,0 % 48,6 % 67,4 % 88,1 % 96,4 % 78,6 % 46,5 % 65,9 % 62,4 % 65,9 % 75,2 % 28,8 % 57,1 % 65,1 % 75,0 % 58,5 % 22,8 % 50,3 % 44,6 % 46,2 % 54,0 % 1 852,4 1 167,0 1 028,6 770,0 55,5 % 759,9 491,8 447,6 374,5 58,9 % 20 007,0 12 431,6 11 983,9 9 442,1 59,9 % 14 333,9 8 767,2 8 530,0 6 129,8 59,5 % 32 465,8 20 009,8 20 707,2 15 816,9 63,8 % 13 664,9 8 717,7 7 383,0 5 622,2 54,0 % 5 762,3 3 524,4 3 612,6 3 192,3 62,7 % 20 248,8 12 541,1 11 328,9 6 497,9 55,9 % 86,1 56,1 50,0 40,0 58,1 % 2 247,9 1 428,5 1 217,4 950,4 54,2 % 14 333,9 8 767,2 9 870,6 7 952,4 68,9 % 11 871,2 137 634,5 85 411,6 83 488,2 61 995,3 60,7 % 7 509,6 7 328,4 5 206,7 61,7 % 41,6 % 49,3 % 47,2 % 42,8 % 48,7 % 41,1 % 55,4 % 32,1 % 46,4 % 42,3 % 55,5 % 43,9 % 45,0 % 88,1 % 91,0 % 96,4 % 97,3 % 103,5 % 84,7 % 102,5 % 90,3 % 89,1 % 85,2 % 112,6 % 97,6 % 97,7 % 66,0 % 76,1 % 76,0 % 69,9 % 79,0 % 64,5 % 90,6 % 51,8 % 71,3 % 66,5 % 90,7 % 69,3 % 72,6 % Mål nr. 5b 1994-1999 Mål nr. 5b 1994-1997 Forpligtelser 1994-1997 Betalinger 1994-1997 Forpligtelser 1994-1997/Overslag 1994-1999 Betalinger 1994-1997/Overslag 1994- 1999 Forpligtelser 1994-1997/Overslag 1994-1997 Betalinger 1994-1997/Overslag 1994- 1997 I alt overslag 1994-1999 I alt overslag 1994-1997 Forpligtelser 1994-1997 Betalinger 1994-1997 Forpligtelser 1994-1997/Overslag 1994-1999 Betalinger 1994-1997/Overslag 1994- 1999 Forpligtelser 1994-1997/Overslag 1994-1997 Betalinger 1994-1997/Overslag 1994- 1997 Kilde: Udarbejdet af Den Europæiske Revisionsret på grundlag af SINCOM. C 3 4 7 6 6 / D A D e E u r o p æ i s k e F æ l l e s s k a b e r s T i d e n d e 1 6. 1 1. 9 8 16. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 347/67 Sammenligning mellem de disponible midler til EFSR for perioden som helhed og gennemførelsen, opgjort efter mål og efter medlemsstat (EU 3) Tabel 3 Østrig Finland Sverige I alt (mio. ECU) Mål nr. 1 1995-99 Mål nr. 1 1995-97 Forpligtelser 1995-97 Betalinger 1995-97 Forpligtelser 1995-97/Overslag 1995-99 Betalinger 1995-97/Overslag 1995-99 Forpligtelser 1995-97/Overslag 1995-97 Betalinger 1995-97/Overslag 1995-97 Mål nr. 2 1995-99 Mål nr. 2 1995-97 Forpligtelser 1995-97 Betalinger 1995-97 171,5 93,9 83,76 55,74 48,9 % 32,5 % 89,2 % 59,4 % 104,4 60,9 77,2 57,2 171,5 93,9 83,76 55,74 48,9 % 32,5 % 89,2 % 59,4 % 459,1 266,4 292,2 194,0 165,4 96,2 109,3 73,3 189,3 109,3 105,8 63,6 Forpligtelser 1995-97/Overslag 1995-99 73,9 % 66,1 % 55,9 % 63,6 % Betalinger 1995-97/Overslag 1995-99 54,8 % 44,3 % 33,6 % 42,3 % Forpligtelser 1995-97/Overslag 1995-97 126,6 % 113,6 % 96,8 % 109,7 % Betalinger 1995-97/Overlag 1995-97 93,9 % 76,2 % 58,2 % 72,8 % Mål nr. 3 og 4 1995-99 Mål nr. 3 og 4 1995-97 Forpligtelser 1995-97 Mål nr. 3 + 4 Betalinger 1995-97 Mål nr. 3 + 4 408,3 238,8 298,0 219,0 354,1 218,1 212,7 132,3 537,6 312,6 203,1 123,8 1 300,0 769,4 713,8 475,1 Forpligtelser 1995-97/Overslag 1995-99 73,0 % 60,1 % 37,8 % 54,9 % Betalinger 1995-97/Overslag 1995-99 53,6 % 37,4 % 23,0 % 36,5 % Forpligtelser 1995-97/Overslag 1995-97 124,8 % 97,6 % 65,0 % 92,8 % Betalinger 1995-97/Overslag 1995-97 91,7 % 60,7 % 39,6 % 61,8 % Mål nr. 5a (landbrug) 1995-99 Mål nr. 5a (landbrug) 1995-97 Forpligtelser 1995-97 Betalinger 1995-97 399,0 232,8 207,5 189,1 342,3 198,3 181,9 166,7 173,7 101 54,0 48,7 915,0 532,1 443,5 404,5 Forpligtelser 1995-1997/Overslag 1995-99 52,0 % 53,1 % 31,1 % 48,5 % Betalinger 1995-1997/Overslag 1995-99 47,4 % 48,7 % 28,1 % 44,2 % Forpligtelser 1995-97/Overslag 1995-97 89,1 % 91,7 % 53,5 % 83,3 % Betalinger 1995-97/Overslag 1995-97 81,2 % 84,0 % 48,2 % 76,0 % C 347/68 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 11. 98 Mål nr. 5a (fiskeri) 1995-99 Mål nr. 5a (fiskeri) 1995-97 Forpligtelser 1995-97 Betalinger 1995-97 Østrig Finland Sverige I alt (mio. ECU) 2,1 1,2 2,0 1,0 23,8 13,6 23,0 18,4 41,4 24,0 40,2 32,0 67,2 38,9 65,2 51,4 Forpligtelser 1995-97/Overslag 1995-99 96,8 % 96,7 % 97,2 % 97,0 % Betalinger 1995-97/Overslag 1995-99 48,4 % 77,3 % 77,4 % 76,5 % Forpligtelser 1995-97/Overslag 1995-97 162,7 % 168,9 % 167,2 % 167,7 % Betalinger 1995-97/Overslag 1995-97 81,3 % 135,1 % 133,1 % 132,2 % Mål nr. 5b 1995-99 Mål nr. 5b 1995-97 Forpligtelser 1995-97 Betalinger 1995-97 424,9 247,9 179,6 137,2 201 104,5 85,9 54,3 142,7 83,0 69,5 40,0 768,5 435,4 335,1 231,5 Forpligtelser 1995-97/Overslag 1995-99 42,3 % 42,8 % 48,7 % 43,6 % Betalinger 1995-97/Overslag 1995-99 32,3 % 27,0 % 28,0 % 30,1 % Forpligtelser 1995-97/Overslag 1995-97 72,5 % 82,3 % 83,8 % 77,0 % Betalinger 1995-97/Overslag 1995-97 55,3 % 52,0 % 48,2 % 53,2 % Mål nr. 6 1995-99 Mål nr. 6 1995-97 Forpligtelser 1995-97 Betalinger 1995-97 Forpligtelser 1995-97/Overslag 1995-99 Betalinger 1995-97/Overslag 1995-99 Forpligtelser 1995-97/Overslag 1995-97 Betalinger 1995-97/Overslag 1995-97 475,9 263,9 272,3 163,7 260,7 146,0 80,1 60,0 736,6 410,0 352,4 223,8 57,2 % 30,7 % 47,8 % 34,4 % 23,0 % 30,4 % 103,2 % 54,8 % 86,0 % 62,0 % 41,1 % 54,6 % I alt overslag 1995-99 I alt overslag 1995-97 Forpligtelser 1995-97 Betalinger 1995-97 1 510,2 1 562,5 1 345,4 4 417,9 875,5 848,1 659,2 894,6 885,1 608,6 775,9 552,7 368,1 2 546,1 2 285,9 1 636,0 Forpligtelser 1995-97/Overslag 1995-99 56,2 % 56,6 % 41,1 % 51,7 % Betalinger 1995-97/Overslag 1995-99 43,7 % 39,0 % 27,4 % 37,0 % Forpligtelser 1995-97/Overslag 1995-97 96,9 % 98,9 % 71,2 % 89,8 % Betalinger 1995-97/Overslag 1995-97 75,3 % 68,0 % 47,4 % 64,3 % Kilde: Udarbejdet af Den Europæiske Revisionsret på grundlag af SINCOM. 16. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 347/69 Sammenligning mellem de disponible midler til EF-initiativer for perioden 1994-99 som helhed og budgetgennemførelsen, opgjort efter initiativ og efter år Tabel 4 Forpligtelsesår (mio. ECU) 94 95 96 97 94-97 98 99 I alt Interreg II Overslag Forpligtelser 1994-97 Betalinger 1994-97 438,9 0,0 0,0 508,0 557,9 227,7 523,0 752,0 423,5 551,8 2 021,6 747,4 793,3 458,6 1 768,5 357,6 1 008,8 Forpligtelser/Overslag 0,0 % 58,9 % 89,1 % 87,5 % 87,5 % Betalinger/Overslag 0,0 % 24,1 % 44,3 % 49,9 % 49,9 % 3 562,3 1 768,5 1 008,8 49,6 % 28,3 % Leader II Overslag Forpligtelser 1994-97 Betalinger 1994-97 217,0 0,3 0,0 244,9 468,5 132,7 257,9 251,7 133,6 273,9 157,8 104,1 993,8 878,3 370,4 Forpligtelser/Overslag 0,1 % 101,5 % 100,1 % 88,4 % 88,4 % Betalinger/Overslag 0,0 % 28,7 % 37,0 % 37,3 % 37,3 % 379,2 404,2 1 777,2 878,3 370,4 49,4 % 20,8 % ADAPT Overslag Forpligtelser 1994-97 Betalinger 1994-97 207,9 0,0 0,0 231,7 307,7 152,6 244,9 222,4 87,0 260,9 125,4 147,9 945,3 655,5 387,5 Forpligtelser/Overslag 0,0 % 70,0 % 77,5 % 69,3 % 69,3 % Betalinger/Overslag 0,0 % 34,7 % 35,0 % 41,0 % 41,0 % 339,8 361,4 1 646,4 655,5 387,5 39,8 % 23,5 % SMV Overslag Forpligtelser 1994-97 Betalinger 1994-97 147,0 0,0 0,0 158,8 203,5 67,7 176,9 181,9 88,7 190,0 133,3 123,6 672,7 518,8 280,1 Forpligtelser/Overslag 0,0 % 66,6 % 79,9 % 77,1 % 77,1 % Betalinger/Overslag 0,0 % 22,1 % 32,4 % 41,6 % 41,6 % 203,5 216,2 1 092,5 URBAN Overslag Forpligtelser 1994-97 Betalinger 1994-97 107,1 0,0 0,0 121,7 157,4 58,1 124,2 215,0 108,1 129,5 118,1 75,6 482,6 490,5 241,9 199,5 212,5 Forpligtelser/Overslag 0,0 % 68,8 % 105,5 % 101,6 % 101,6 % Betalinger/Overslag 0,0 % 25,4 % 47,1 % 50,1 % 50,1 % PESCA Overslag Forpligtelser 1994-97 Betalinger 1994-97 38,1 23,7 11,8 42,1 29,4 5,3 44,6 134,6 20,6 47,4 21,5 33,8 172,2 209,1 71,6 62,7 66,6 Forpligtelser/Overslag 62,2 % 66,2 % 150,4 % 121,4 % 121,4 % Betalinger/Overslag 31,1 % 21,4 % 30,3 % 41,6 % 41,6 % Rechar II Overslag Forpligtelser 1994-97 Betalinger 1994-97 95,1 0,0 0,0 102,7 172,5 75,6 108,6 119,9 61,6 116,7 113,3 75,4 423,1 405,8 212,7 20,3 21,6 Forpligtelser/Overslag 0,0 % 87,2 % 95,5 % 95,9 % 95,9 % Betalinger/Overslag 0,0 % 38,2 % 44,8 % 50,3 % 50,3 % 518,8 280,1 47,5 % 25,6 % 894,5 490,5 241,9 54,8 % 27,0 % 301,5 209,1 71,6 69,4 % 23,7 % 465,0 405,8 212,7 87,3 % 45,7 % C 347/70 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 11. 98 (mio. ECU) 94 95 96 97 94-97 98 99 I alt Forpligtelsesår Resider II Overslag Forpligtelser 1994-97 Betalinger 1994-97 120,9 4,3 1,3 131,5 172,8 77,0 139,1 134,4 79,6 179,6 105,1 62,1 571,0 416,6 220,0 19,3 20,5 Forpligtelser/Overslag 3,5 % 70,2 % 79,6 % 73,0 % 73,0 % Betalinger/Overslag 1,1 % 31,0 % 40,3 % 38,5 % 38,5 % RETEX Overslag Forpligtelser 1994-97 Betalinger 1994-97 122,7 0,3 0,1 134,5 164,8 75,4 139,9 154,4 67,8 148,2 85,8 56,8 545,4 405,3 200,1 30,9 32,9 Forpligtelser/Overslag 0,2 % 64,2 % 80,5 % 74,3 % 74,3 % Betalinger/Overslag 0,1 % 29,4 % 36,1 % 36,7 % 36,7 % 610,9 416,6 220,0 68,2 % 36,0 % 609,2 405,3 200,1 66,5 % 32,8 % Emploi Overslag Forpligtelser 1994-97 Betalinger 1994-97 220,7 201,2 100,6 256,9 107,7 53,6 262,5 263,1 170,3 294,8 246,6 866,8 571,2 277,6 1 017,7 407,6 433,1 1 858,5 Forpligtelser/Overslag 91,2 % 64,7 % 77,3 % 85,2 % 85,2 % Betalinger/Overslag 45,6 % 32,3 % 43,9 % 56,1 % 56,1 % Konver Overslag Forpligtelser 1994-97 Betalinger 1994-97 125,5 0,0 0,0 135,5 238,2 87,3 138,8 133,0 95,1 147,2 191,4 68,7 547,0 562,7 251,1 91,0 96,8 Forpligtelser/Overslag 0,0 % 91,3 % 92,9 % 102,9 % 102,9 % Betalinger/Overslag 0,0 % 33,5 % 45,6 % 45,9 % 45,9 % REGIS II Overslag Forpligtelser 1994-97 Betalinger 1994-97 85,9 0,0 0,0 92,7 58,8 22,0 99,1 158,0 135,6 105,3 90,6 55,8 383,0 307,4 213,4 112,4 119,6 Forpligtelser/Overslag 0,0 % 32,9 % 78,1 % 80,3 % 80,3 % Betalinger/Overslag 0,0 % 12,3 % 56,7 % 55,7 % 55,7 % PEACE Overslag Forpligtelser 1994-97 Betalinger 1994-97 Forpligtelser/Overslag Betalinger/Overslag 0,0 0,0 0,0 66,0 27,4 13,7 118,0 119,0 95,6 41,7 53,3 81,2 303,1 176,3 136,5 41,5 % 66,8 % 58,1 % 58,1 % 20,7 % 30,1 % 45,0 % 45,0 % 866,8 571,2 46,6 % 30,7 % 734,9 562,7 251,1 76,6 % 34,2 % 615,0 307,4 213,4 50,0 % 34,7 % 303,1 176,3 136,5 58,1 % 45,0 % I alt Overslag 1 926,8 2 227,0 2 377,5 2 547,2 9 078,6 2 613,6 2 778,8 14 471,1 Forpligtelser 1994-97 229,7 2 666,7 2 816,0 1 949,1 7 661,5 Betalinger 1994-97 113,9 1048,9 1 513,2 1 489,3 4 165,3 Forpligtelser/Overslag 11,9 % 69,7 % 87,5 % 84,4 % 84,4 % Betalinger/Overslag 5,9 % 28,0 % 41,0 % 45,9 % 45,9 % 7 661,5 4 165,3 52,9 % 28,8 % Kilde: Udarbejdet af Den Europæiske Revisionsret på grundlag af SINCOM. 16. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 347/71 Budgetgennemførelsen af strukturforanstaltningerne i regnskabsårene 1994-1997 (1) Tabel 5 Endeligt budget efter TÆB og overførsler Gennemførelse Gennemførel- sesgrad for en- deligt budget (%) (mio. ECU) Bevillinger bortfaldet ultimo regnskabsåret Beløb FORPLIGTELSER 1994 EUGFL, Udviklingssektionen FIUF (fiskeri) EFRU ESF EF-initiativer Overgangsforanstaltninger mv. Forordning (EØF) nr. 3575/90 Samhørighedsfonden FORPLIGTELSER 1995 EUGFL, Udviklingssektionen FIUF (fiskeri) EFRU ESF EF-initiativer Overgangsforanstaltninger mv. Forordning (EØF) nr. 3575/90 Samhørighedsfonden EØS-mekanismen FORPLIGTELSER 1996 EUGFL, Udviklingssektionen FIUF (fiskeri) EFRU ESF EF-initiativer Overgangsforanstaltninger mv. Forordning (EØF) nr. 3575/90 Samhørighedsfonden EØS-mekanismen FORPLIGTELSER 1997 EUGFL, Udviklingssektionen FIUF (fiskeri) EFRU ESF EF-initiativer Overgangsforanstaltninger mv. Forordning (EØF) nr. 3575/90 Samhørighedsfonden EØS-mekanismen Subtotal »Strukturfonde« I alt Subtotal »Strukturfonde« I alt Subtotal »Strukturfonde« I alt Subtotal »Strukturfonde« I alt (a) (b) (c) (d) 3 301,5 379,9 9 769,4 5 841,2 1 949,1 305,9 3 300,4 379,8 9 727,7 5 564,3 251,9 244,4 21 547,0 1 853,1 23 400,1 19 468,5 1 853,1 21 321,6 3 374,1 451,3 10 684,4 6 710,7 2 915,8 271,8 24 408,1 2 152,0 89,8 26 649,9 3 772,0 450,4 11 883,7 7 150,1 2 988,5 342,0 26 587,4 2 444,0 108,0 29 139,4 4 026,1 490,7 12 989,7 7 639,1 3 173,4 305,7 28 624,7 2 749,0 108,0 31 481,7 3 348,3 451,2 10 566,1 5 125,3 2 666,7 111,9 22 269,5 2 152,0 89,8 24 511,3 3 772,0 337,2 11 862,5 7 150,1 2 819,4 199,4 26 141,2 2 443,9 87,1 28 672,2 4 026,1 369,0 12 983,1 7 639,1 1 949,1 263,9 27 230,3 2 748,9 102,5 30 081,7 99,97 99,97 99,57 95,26 12,92 79,90 90,35 100,00 91,12 99,24 99,99 98,89 76,37 91,46 41,17 91,24 100,00 100,00 91,97 100,00 74,87 99,82 100,00 94,34 58,30 98,32 100,00 80,63 98,40 100,00 75,20 99,95 100,00 61,42 86,33 95,13 100,00 94,92 95,55 1,1 0,1 41,7 272,3 1 383,7 40,5 1 739,4 0,1 1 739,5 25,8 0,0 118,3 1 581,1 228,7 114,0 2 068,0 0,0 0,0 2 068,0 0,0 113,2 21,2 0,0 169,2 142,6 441,5 0,1 20,9 462,5 0,0 121,7 6,6 0,0 1 224,3 41,3 1 393,9 0,1 5,5 1 399,5 (1) Der findes mere detaljerede oversigter over strukturforanstaltningernes budgetgennemførelse i Revisionsrettens årsberetninger. % (d)/(a) (e) 0,03 0,03 0,43 4,66 70,99 13,24 8,07 0,00 7,43 0,76 0,01 1,11 23,56 7,84 41,95 8,47 0,00 0,00 7,76 0,00 25,13 0,18 0,00 5,66 41,70 1,66 0,00 19,37 1,59 0,00 24,80 0,05 0,00 38,58 13,51 4,87 0,00 5,08 4,45 C 347/72 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Endeligt budget efter TÆB og overførsler Gennemførelse Gennemførel- sesgrad for en- deligt budget (%) 16. 11. 98 (mio. ECU) Bevillinger bortfaldet ultimo regnskabsåret Beløb BETALINGER 1994 EUGFL, Udviklingssektionen FIUF (fiskeri) EFRU ESF EF-initiativer Overgangsforanstaltninger mv. Forordning (EØF) nr. 3575/90 Andre foranstaltninger Samhørighedsfonden BETALINGER 1995 EUGFL, Udviklingssektionen FIUF (fiskeri) EFRU ESF EF-initiativer Overgangsforanstaltninger mv. Forordning (EØF) nr. 3575/90 Andre foranstaltninger Samhørighedsfonden EØS-mekanismen BETALINGER 1996 EUGFL, Udviklingssektionen FIUF (fiskeri) EFRU ESF EF-initiativer Overgangsforanstaltninger mv. Forordning (EØF) nr. 3575/90 Andre foranstaltninger Samhørighedsfonden EØS-mekanismen BETALINGER 1997 EUGFL, Udviklingssektionen FIUF (fiskeri) EFRU ESF EF-initiativer Overgangsforanstaltninger mv. Forordning (EØF) nr. 3575/90 Andre foranstaltninger Samhørighedsfonden EØS-mekanismen Subtotal »Strukturfonde« I alt Subtotal »Strukturfonde« I alt Subtotal »Strukturfonde« I alt Subtotal »Strukturfonde« I alt (a) (b) (c) (d) 2 778,9 537,0 8 087,4 5 454,1 2 059,4 487,0 416,0 174,1 19 993,9 1 743,4 21 737,3 2 935,2 518,1 9 627,2 5 851,6 2 291,5 386,7 165,1 106,5 21 881,9 1 750,0 89,8 23 721,7 3 859,4 545,1 10 663,1 6 035,9 2 115,2 314,7 148,7 49,2 23 731,3 1 919,3 108,0 25 758,6 3 580,0 486,9 11 522,6 6 143,4 1 858,6 267,3 87,3 49,9 23 996,0 2 326,0 102,5 26 424,5 2 498,9 395,0 6 410,8 4 144,8 849,2 319,7 176,8 55,7 14 850,9 916,0 15 767,0 2 530,6 248,1 8 373,6 4 734,1 1 337,8 193,8 36,3 48,5 17 502,8 1 699,3 89,8 19 292,0 3 360,3 421,6 10 610,3 6 035,9 1 691,4 188,5 119,5 40,0 22 467,5 1 872,2 87,1 24 426,8 3 580,0 486,9 11 521,4 6 143,4 1 677,3 171,4 41,2 10,9 23 632,5 2 323,0 102,5 26 058,0 89,92 73,56 79,27 75,99 41,24 65,65 42,50 32,00 74,28 52,54 72,53 86,21 47,87 86,98 80,90 58,38 50,14 21,99 45,55 79,99 97,11 100,00 81,33 87,07 77,34 99,50 100,00 79,96 59,90 80,36 81,39 94,67 97,55 80,63 94,83 100,00 100,00 99,99 100,00 90,25 64,12 47,19 21,91 98,49 99,87 100,00 98,61 223,1 142,0 1 676,6 1 099,7 1 025,9 157,3 126,1 51,9 4 502,6 827,4 5 330,0 404,6 270,1 1 253,6 1 113,1 953,7 192,8 128,8 58,0 4 374,7 50,7 0,0 4425,4 499,1 123,5 52,8 0,0 423,8 126,2 0,0 2,0 1 227,4 47,1 20,9 1 295,5 0,0 0,0 1,2 0,0 181,3 95,9 46,1 38,9 363,4 3,0 0,0 366,4 % (d)/(a) (e) 8,03 26,44 20,73 20,16 49,82 32,30 30,31 29,83 22,52 47,46 24,52 13,79 52,13 13,02 19,02 41,62 49,86 78,01 54,45 19,99 2,89 0,00 18,66 12,93 22,66 0,50 0,00 20,04 40,10 0,00 4,03 5,17 2,45 19,37 5,03 0,00 0,00 0,01 0,00 9,75 35,88 52,81 78,09 1,51 0,13 0,00 1,39 16. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 347/73 Tabel 6 Finansielle overslag — rubrik 2 (1 000 ECU) Strukturfondene 1994 1995 1996 1997 1. Regnskabsårets bevillinger 21 323 000 24 069 000 26 579 000 28 620 000 2. Gennemførelse 19 245 723 21 937 911 26 078 201 27 226 145 3. Uudnyttede bevillinger (1-2) 2 077 277 2 131 089 500 799 1 393 855 4. Bevillinger fremført til n+1 339 147 70 629 4 648 5. Bortfaldne bevillinger (3-4) 1 738 130 2 060 460 496 151 1 393 855 6. Bevillinger fremført fra n-1 til n 7. Anvendelse af fremførte bevillinger 8. Uudnyttede fremførte bevillinger 9. Frigørelser ekskl. genopførelser 339 147 331 601 7 546 5 445 70 629 63 038 7 591 41 606 4 648 4 648 0 38 970 10. Uudnyttede bevillinger i alt (5+8+9) 1 738 130 2 073 451 545 348 1 432 825 Samhørigshedsfonden 1993 1994 1995 1996 1997 1. Regnskabsårets bevillinger 1 565 000 1 853 000 2 152 000 2 444 000 2 749 000 2. Gennemførelse 1 564 645 1 852 963 2 151 972 2 443 933 2 748 925 355 136 219 3. Uudnyttede bevillinger (1-2) 4. Bevillinger fremført til n+1 5. Bortfaldne bevillinger (3-4) 6. Bevillinger fremført fra n-1 til n 7. Anvendelse af fremførte bevillinger 8. Uudnyttede fremførte bevillinger 9. Frigørelser ekskl. genopførelser 10. Uudnyttede bevillinger i alt (5+8+9) 219 37 0 37 136 121 16 5 58 28 0 28 0 0 0 67 0 67 0 0 0 75 0 75 0 0 0 10 489 10 517 16 718 16 785 100 589 100 664 EØS-finansieringsmekanismen 1. Regnskabsårets bevillinger 2. Gennemførelse 3. Uudnyttede bevillinger i alt 1995 108 000 90 000 18 000 1996 108 000 87 000 21 000 1997 108 000 102 500 5 500 Strukturforanstaltninger 1994 1995 1996 1997 1998 1999 Finansielle overslag 23 176 000 26 329 000 29 131 000 31 477 000 33 461 000 39 025 000 Bevillinger Nettoudnyttelse 23 176 000 26 329 000 29 131 000 31 477 000 33 461 000 21 437 812 24 227 032 28 547 867 29 938 011 Uudnyttede bevillinger 1 738 188 2 101 968 583 133 1 538 989 Kilde: Kommissionen. Tilpasninger til de finansielle overslag. C 347/74 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 11. 98 Virkningerne af tilpasningerne af de finansielle overslag til gennemførelsesbetingelserne Tabel 7 Forpligtelsesbevillinger (mio. ECU) Strukturfondene 1995 1996 1997 1998 1999 Tilpasning 1996 Tilpasning 1997 Tilpasning 1998 Tilpasning 1999 I ALT 869 869 380 1 000 −500 869 1 249 500 693 1 045 1 433 3 171 Samhørighedsfonden 1995 1996 1997 1998 1999 Tilpasning 1997 Tilpasning 1998 Tilpasning 1999 I ALT 11 11 17 101 118 Kommissionen har foreslået en tilpasning på 5 mio. ECU for EØS-finansieringsmekanismen Betalingsbevillinger Strukturforanstaltninger 1995 1996 1997 1998 1999 Tilpasning 1996 Tilpasning 1997 Tilpasning 1998 Tilpasning 1999 I ALT 935 696 186 434 633 −300 173 632 300 300 935 882 767 1 405 Sammenligning mellem de oprindelige op de gældende finansplaner pr. 31. 12. 1997 for interventionerne i medfør af mål nr. 2 som helhed (perioden 1994-96) Tabel 8 Oprindelige finansplaner Gældende finansplaner Forskel mellem finansplanerne (ECU) Forhold mellem gældende og oprindelige planer i alt SF EFRU ESF i alt SF EFRU ESF i alt SF EFRU ESF i alt SF EFRU ESF Belgien Danmark Tyskland Spanien Frankrig Italien Luxembourg 1994 1995 1996 Total 1994 1995 1996 Total 1994 1995 1996 Total 1994 1995 1996 Total 1994 1995 1996 Total 1994 1995 1996 Total 1994 1995 1996 Total 51 000 250 53 000 250 55 999 500 160 000 000 41 440 500 43 068 500 45 511 500 130 020 500 9 559 750 9 931 750 10 488 000 29 979 500 4 526 261 10 785 161 118 218 058 133 529 480 1 214 500 5 199 971 104 208 719 110 623 190 3 311 761 5 585 190 14 009 339 22 906 290 −46 473 989 −42 215 089 62 218 558 −26 470 520 −40 226 000 −37 868 529 58 697 219 −19 397 310 17 796 000 18 565 000 19 639 000 56 000 000 14 051 000 14 657 000 15 502 000 44 210 000 3 745 000 3 908 000 4 137 000 11 790 000 1 553 000 21 990 000 30 560 000 54 103 000 1 500 000 19 731 000 22 511 000 43 742 000 53 000 2 259 000 8 049 000 10 361 000 −16 243 000 3 425 000 10 921 000 −1 897 000 −12 551 000 5 074 000 7 009 000 −468 000 −6 247 989 −4 346 560 3 521 339 −7 073 210 −3 692 000 −1 649 000 3 912 000 −1 429 000 233 210 000 243 011 000 256 781 000 733 002 000 164 000 000 170 341 000 179 341 000 513 682 000 69 210 000 72 670 000 77 440 000 219 320 000 25 271 004 105 609 000 572 498 000 703 378 004 13 230 004 57 753 000 409 976 000 480 959 004 12 041 000 −207 938 996 −150 769 996 47 856 000 −137 402 000 −112 588 000 230 635 000 315 717 000 −32 722 996 −29 623 996 162 522 000 222 419 000 −57 169 000 −24 814 000 85 082 000 3 099 000 360 000 312 373 999 614 395 999 288 1 129 999 214 277 100 000 288 000 000 305 000 000 870 100 000 82 900 312 85 999 614 90 999 288 259 899 214 205 203 512 262 646 028 522 127 158 989 976 699 167 146 973 201 164 999 413 071 672 781 383 644 38 056 539 −154 796 800 −109 953 027 −86 835 001 61 481 029 −111 353 586 108 071 672 109 055 486 126 127 870 −88 716 356 208 593 055 −140 022 515 −44 843 773 −24 518 585 18 056 198 −51 306 159 561 425 401 584 402 499 617 372 097 464 840 201 479 362 500 508 357 299 1 763 199 997 1 452 560 000 108 265 494 164 124 497 96 585 200 105 039 999 219 764 876 289 904 263 109 014 798 1 127 558 014 1 011 424 700 310 639 997 1 581 586 774 1 339 455 070 55 859 003 −397 300 904 −356 574 707 70 139 387 −294 498 236 −259 597 624 116 133 314 503 067 401 510 185 917 242 131 704 −181 613 223 −113 104 930 −40 726 197 −34 900 612 7 118 516 −68 508 293 210 737 000 219 634 000 253 629 000 684 000 000 166 687 000 173 712 000 201 921 000 542 320 000 44 050 000 45 922 000 51 708 000 141 680 000 11 145 391 19 126 607 493 740 620 524 012 618 10 312 790 12 509 621 377 261 230 400 083 641 832 601 −199 591 609 −156 374 210 6 616 986 −200 507 393 −161 202 379 116 479 390 175 340 230 240 111 620 123 928 977 −159 987 382 −142 236 359 −43 217 399 −39 305 014 64 771 390 −17 751 023 2 000 000 2 000 000 3 000 000 7 000 000 1 723 000 1 723 000 2 583 000 6 029 000 277 000 277 000 417 000 971 000 899 532 517 669 3 920 241 5 337 442 714 997 378 496 3 467 149 4 560 642 184 535 139 173 453 092 776 800 −1 100 468 −1 482 331 920 241 −1 662 558 −1 008 003 −1 344 504 884 149 −1 468 358 −92 465 −137 827 36 092 −194 200 8,87 % 20,35 % 34,64 % 2,93 % 56,24 % 12,07 % 211,11 % 228,97 % 133,57 % 76,41 % 85,08 % 83,46 % 8,73 % 1,42 % 10,68 % 57,80 % 118,45 % 134,62 % 155,61 % 145,21 % 194,56 % 87,88 % 98,94 % 96,61 % 10,84 % 43,46 % 8,07 % 17,40 % 65,85 % 33,90 % 222,95 % 228,60 % 209,87 % 93,63 % 101,41 % 95,96 % 57,00 % 70,23 % 45,91 % 60,32 % 71,49 % 69,85 % 131,85 % 135,43 % 119,84 % 80,26 % 89,80 % 87,61 % 29,23 % 49,61 % 57,83 % 23,29 % 66,77 % 45,85 % 182,64 % 198,96 % 106,53 % 77,95 % 92,21 % 89,70 % 6,19 % 7,20 % 5,29 % 8,71 % 1,89 % 14,41 % 194,67 % 186,84 % 225,26 % 87,47 % 73,77 % 76,61 % 44,98 % 25,88 % 66,62 % 41,50 % 50,24 % 21,97 % 130,67 % 134,23 % 108,66 % 80,00 % 75,65 % 76,25 %. 1 6 1 1 9 8. D A D e E u r o p æ i s k e F æ l l e s s k a b e r s T i d e n d e C 3 4 7 / 7 5 Oprindelige finansplaner Gældende finansplaner Forskel mellem finansplanerne (ECU) Forhold mellem gældende og oprindelige planer i alt SF EFRU ESF i alt SF EFRU ESF i alt SF EFRU ESF i alt SF EFRU ESF Nederlandene 1994 1995 1996 Total 95 960 000 99 090 000 104 950 000 300 000 000 66 940 000 67 880 000 71 160 000 205 980 000 29 020 000 31 210 000 33 790 000 94 020 000 11 554 342 26 279 204 186 289 913 224 123 459 672 745 10 398 319 132 900 530 143 971 594 10 881 597 15 880 885 53 389 383 80 151 865 −84 405 658 −72 810 796 81 339 913 −75 876 541 −66 267 255 −57 481 681 61 740 530 −62 008 406 −18 138 403 −15 329 115 19 599 383 −13 868 135 12,04 % 26,52 % 37,50 % 1,00 % 50,88 % 15,32 % 177,50 % 186,76 % 158,00 % 85,25 % 69,90 % 74,71 % Det Forenede Kongerige 1994 681 998 000 511 607 000 170 391 000 144 811 000 28 794 000 116 017 000 −537 187 000 −482 813 000 −54 374 000 21,23 % 5,63 % 68,09 % 1995 1996 Total 710 001 000 750 001 000 532 642 000 562 631 000 2 142 000 000 1 606 880 000 130 003 000 237 928 000 177 359 000 187 370 000 1 634 690 000 1 362 960 000 535 120 000 2 017 429 000 1 521 757 000 107 925 000 −472 073 000 −402 639 000 800 329 000 271 730 000 884 689 000 −85 123 000 495 672 000 −124 571 000 −69 434 000 84 360 000 −39 448 000 Kilde: Finansplaner for SPD og programmer i medfør af mål nr. 2 33,51 % 60,85 % 24,41 % 217,96 % 242,25 % 145,02 % 92,63 % 94,70 % 94,18 % C 3 4 7 7 6 / D A D e E u r o p æ i s k e F æ l l e s s k a b e r s T i d e n d e 1 6. 1 1. 9 8 16. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 347/77 Analyse af årsagerne til den lave udnyttelsesgrad for EF-bevillingerne (besvarelser af spørgeskema) Tabel 9 a) Antal svar b) Meget vig- tig c) Vigtig b) + c) / a) d) Mindre vigtig e) Uden be- tydning A. PROGRAMMERING 1. Problemer ved udarbejdelsen af SPD/EFSR/OP 2. Forsinkelser i vedtagelsen af SPD/EFSR/OP 3. Suspensionsklausuler og forsinkelser i ophævelsen af disse 4. Integrering af foranstaltninger, der ikke oprindeligt var forudset 5. Prioritet givet til afslutningen af interventioner fra tidligere perioder 6. Den oprindelige finansieringsplan viste sig at være for optimistisk 7. SPD/EFSR/OP-teksten var ikke fleksibel nok 8. Det var nødvendigt at lave større ændringer i SPD/EFSR/ OP/Aktion. 9. Problemer og forsinkelser forbundet med gennemførelsen af disse ændringer / omprogrammeringer 10. Træghed i de administrative procedurer: — på fællesskabsplan — på nationalt plan B. FINANSIELLE KREDSLØB 1. Forsinkelser i modtagelsen af fællesskabsmidlerne: — i medlemsstaten — på regionalt plan — andet 2. Koncentration af de finansielle transaktioner i slutningen af regnskabsåret — fællesskabsbetalinger — andet 3. De gældende procedurer umuliggør udbetaling af forskud til de endelige støttemodtagere, eller denne form for betaling kan kun foretages under visse omstændigheder, der i sig selv kan forlænge procedurerne C. BEHANDLING AF FINANSIELLE DATA 50 48 41 45 46 47 47 50 48 49 44 42 36 27 35 36 48 4 11 2 4 4 9 2 8 9 6 13 2 5 1 3 3 7 34,00 % 17 13 22 3 9 2 22 12 18 19 27 15 8 8 4 7 7 68,75 % 12,20 % 28,89 % 13,04 % 65,96 % 29,79 % 52,00 % 58,33 % 67,35 % 63,64 % 23,81 % 36,11 % 18,52 % 28,57 % 27,78 % 14 43,75 % 16 8 28 28 32 6 19 11 10 8 8 18 11 10 15 16 17 7 8 4 8 10 14 13 10 8 8 14 12 12 10 10 10 1. Problemer ved indsamlingen af finansielle informationer hos støttemodtagerne (nævn hvilke former for problemer: f. eks: ingen særskilt regnskabsføring,. ) 50 10 16 52,00 % 13 11 C 347/78 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 11. 98 a) Antal svar b) Meget vig- tig c) Vigtig b) + c) / a) d) Mindre vigtig e) Uden be- tydning 2. Forvaltningsorganernes utilstrækkelige kendskab til udløs- ningstærsklerne for udbetaling af forskud og restbeløb i forbindelse med fællesskabsmidler 3. En langsommelige spredning af finansielle oplysninger 4. En langsommelig procedure for overførsel af betalingsan- søgninger til Kommissionen 5. Kommissionens langsommelige analyse af finansielle data D. BUDGET 1. Problemer med tilvejebringelse af modydelser — nationale — regionale / lokale — private 2. Uforudsete budgetmæssige begrænsninger — på nationalt plan — på regionalt / lokalt plan — andet 3. Ændringer i valutakursen (national valuta / ECU): — devaluering — revaluering 4. Langsommelige procedurer i forbindelse med budgetgen- nemførelse, der skyldes Fællesskabets medfinansiering 5. Uforenelighed mellem procedurer / fællesskabsregler og nationale regler (f. eks. : begrebet forpligtelse) E. GENNEMFØRELSE AF INTERVENTIONEN 1. Vanskeligheder ved at indlede procedurerne for udvælgelse af foranstaltninger/projekter før vedtagelse af Kommissio- nens beslutning om at yde støtte 2. Støttemodtagernes utilstrækkelige kendskab til fællesskabs- regler og -procedurer 3. Ændringer i det administrative klima (f. eks. omstrukture- ring af tjenestegrene, procedureforandringer,. ) 4. Særlige omstændigheder (f. eks. : politiske forandringer, pri- vatiseringer, naturkatastrofer,. ) 5. Anvendelse af artikel 24 i Rådets forordning nr. 4253/88 (nedsættelse, suspension og ophævelse af støtten) 6. Problemer med samordning af flere forvaltningsorganer på fællesskabs- og nationalt plan (især i tilfælde af program- mer, der støttes af flere fonde) 45 47 43 44 37 38 33 39 35 19 36 29 48 50 50 52 51 43 38 48 2 3 4 2 7 4 3 5 1 0 1 0 2 13 5 15,56 % 19 19 15 9 11 38,30 % 30,23 % 29,55 % 5 7 32,43 % 28,95 % 10 39,39 % 6 6 1 8 4 10 11 28,21 % 20,00 % 5,26 % 25,00 % 13,79 % 25,00 % 48,00 % 23 19 21 12 14 10 15 14 6 5 6 19 13 6 11 10 13 13 10 13 14 12 22 19 17 13 8 17 50,00 % 12 13 12 13 6 1 14 11 6 1 50,00 % 47,06 % 27,91 % 5,26 % 15 12 56,25 % 19 14 3 12 10 7 13 28 24 11 16. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 347/79 7. Problemer med samordning af et stort antal støttemodta- 49 10 14 48,98 % 14 11 a) Antal svar b) Meget vig- tig c) Vigtig b) + c) / a) d) Mindre vigtig e) Uden be- tydning gere 8. Overvågningsudvalgene fungerer dårligt: — fordi de er nedsat for sent og/eller ikke afholder tilstrækkeligt mange møder — organisering, der ikke svarer til behovene (f. eks. : utilstrækkelig tid til at undersøge baggrundsmaterialet eller gøre det muligt for et stort antal deltagere at intervenere. ) Langsommelige procedurer ved beslutningstagningen 9. Frister for den årlige / endelige rapport med hensyn til — udarbejdelse — videresendelse — Kommissionens godkendelse 10. Problemer opstået i forbindelse med foranstaltninger, aktio- ner, projekter eller støttemodtagere, der forårsager forsin- kelser for hele interventionen F. GENNEMFØRELSE AF FORANSTALTNINGER 1. Forsinkelser i projekternes/foranstaltningernes opstart — procedurer for tildeling af kontrakter — procedurer for miljøkonsekvensvurderinger — resultater af forundersøgelser — andet (f. eks. ekspropriationer,. ) 2. Problemer ved iværksættelsen: (f. eks. : uforudsete tekniske problemer fallit, omkostningsstigninger,. ) 3. Langsommelige procedurer i forbindelse med ændring af for- anstaltninger / aktioner / projekter som følge af: — forsinkelser i gennemførelsen — ændrede prioriteringer 38 39 39 38 36 37 39 41 40 41 28 47 40 35 1 4 7 0 1 2 6 8 4 4 6 1 4 7 4 8 7 6 0 6 7 13,16 % 30,77 % 35,90 % 15,79 % 2,78 % 21,62 % 33,33 % 13 12 9 9 51,22 % 40,00 % 31,71 % 53,57 % 15 34,04 % 11 6 37,50 % 37,14 % 10 9 13 15 18 15 8 8 10 14 4 16 14 12 23 18 12 17 17 14 18 12 14 14 9 15 11 10 C 347/80 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 11. 98 Tabel 10 Fortegnelse over bilag BILAG I: Finansielle overslag for 1993-99 og fordelingen af strukturfondenes midler Tabel I. 1 Den årlige fordeling af de disponible midler til strukturfondenes og FIUF’s forpligtelser for perioden 1994-1999 (i 1992-priser og i mio. ECU) Tabel I. 2 Ressourcernes fordeling på mål (i 1992-priser og i mio. ECU) Tabel I. 3 Tabel I. 4 Ressourcernes fordeling på mål og bevillinger afsat til finansiering af fællesskabsinitiativerne (i 1994-priser og i mio. ECU) Fordeling af midlerne til EFSR efter mål og efter medlemsstat (i 1994-priser og i mio. ECU) Tabel I. 5 Strukturfondenes tildelinger til de nye medlemsstater (i mio. ECU) Tabel I. 6 Tabel I. 7 Tabel I. 8 Tabel I. 9 Fordeling af ressourcer afsat til finansiering af fællesskabsinitiativerne (EU-12) Den detaillerede fordeling af ressourcer afsat til finansiering fællesskabsini- tiativerne (EU-12) Resultatet af fordelingen af ressourcer afsat til finansiering af fællesskabsi- nitiativerne (EU-12), pr. medlemsstat og pr. initiativ Fordelingen af bevillinger afsat til finansiering af fællesskabsinitiativer for de nye medlemsstater (i mio. ECU og i 1995-priser) BILAG II: Gennemførelse af strukturforanstaltninger 1994-97, pr. mål, fond og medlemsstat Tabel II. 1 Gennemførelse af strukturforanstaltninger 1994-1997 Tabel II. 2 Gennemførelse pr. fond og pr. medlemsstat Tabel II. 3 Gennemførelse pr. fond og pr. mål Tabel II. 4 Gennemførelse pr. mål og pr. fond Tabel II. 5 Gennemførelse pr. medlemsstat og pr. mål Tabel II. 6 Gennemførelse pr. mål, pr. medlemsstat og pr. fond BILAG III: Budgetgennemførelsen 1994-1997, pr. fond, pr. mål, pr. medlemsstat og pr. år Tabel III. 1 Budgetgennemførelse pr. medlemsstat og pr. år. Betalinger pr. gennemførel- sesår og pr. forpligtelsesår — mål nr. 01 EFRU Tabel III. 2 Budgetgennemførelse pr. medlemsstat og pr. år. Betalinger pr. gennemførel- sesår og pr. forpligtelsesår — mål nr. 01 ESF Tabel III. 3 Budgetgennemførelse pr. medlemsstat og pr. år. Betalinger pr. gennemførel- sesår og pr. forpligtelsesår — mål nr. 01 EUGFL Tabel III. 4 Budgetgennemførelse pr. medlemsstat og pr. år. Betalinger pr. gennemførel- sesår og pr. forpligtelsesår — mål nr. 01 FIUF Tabel III. 5 Budgetgennemførelse pr. medlemsstat og pr. år. Betalinger pr. gennemførel- sesår og pr. forpligtelsesår — i alt mål nr. 01 Tabel III. 6 Budgetgennemførelse pr. medlemsstat og pr. år. Betalinger pr. gennemførel- sesår og pr. forpligtelsesår- mål nr. 02 EFRU Tabel III. 7 Budgetgennemførelse pr. medlemsstat og pr. år. Betalinger pr. gennemførel- sesår og pr. forpligtelsesår — mål nr. 02 ESF Tabel III. 8 Budgetgennemførelse pr. medlemsstat og pr. år. Betalinger pr. gennemførel- sesår og pr. forpligtelsesår — i alt mål nr. 02 16. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 347/81 Tabel III. 9 Budgetgennemførelse pr. medlemsstat og pr. år. Betalinger pr. gennemførel- sesår og pr. forpligtelsesår — mål nr. 3 ESF Tabel III. 10 Budgetgennemførelse pr. medlemsstat og pr. år. Betalinger pr. gennemførel- sesår og pr. forpligtelsesår — mål nr. 4 ESF Tabel III. 11 Budgetgennemførelse pr. medlemsstat og pr. år. Betalinger pr. gennemførel- sesår og pr. forpligtelsesår — mål nr. 5a (inden for mål 5b-områder) EUGFL Tabel III. 12 Budgetgennemførelse pr. medlemsstat og pr. år. Betalinger pr. gennemførel- sesår og pr. forpligtelsesår — mål nr. 5a (inden for mål 5b-områder) EUGFL Tabel III. 13 Budgetgennemførelse pr. medlemsstat og pr. år. Betalinger pr. gennemførel- sesår og pr. forpligtelsesår — i alt mål nr. 5a EUGFL Tabel III. 14 Budgetgennemførelse pr. medlemsstat og pr. år. Betalinger pr. gennemførel- sesår og pr. forpligtelsesår — mål nr. 5a FIUF Tabel III. 15 Budgetgennemførelse pr. medlemsstat og pr. år. Betalinger pr. gennemførel- sesår og pr. forpligtelsesår — mål nr. 5b EFRU Tabel III. 16 Budgetgennemførelse pr. medlemsstat og pr. år. Betalinger pr. gennemførel- sesår og pr. forpligtelsesår — mål nr. 5b ESF Tabel III. 17 Budgetgennemførelse pr. medlemsstat og pr. år. Betalinger pr. gennemførel- sesår og pr. forpligtelsesår — mål nr. 5b EUGFL Tabel III. 18 Budgetgennemførelse pr. medlemsstat og pr. år. Betalinger pr. gennemførel- sesår og pr. forpligtelsesår — i alt mål nr. 5b Tabel III. 19 Budgetgennemførelse pr. medlemsstat og pr. år. Betalinger pr. gennemførel- sesår og pr. forpligtelsesår — mål nr. 6 EFRU Tabel III. 20 Budgetgennemførelse pr. medlemsstat og pr. år. Betalinger pr. gennemførel- sesår og pr. forpligtelsesår — mål nr. 6 ESF Tabel III. 21 Budgetgennemførelse pr. medlemsstat og pr. år. Betalinger pr. gennemførel- sesår og pr. forpligtelsesår — mål nr. 6 EUGFL Tabel III. 22 Budgetgennemførelse pr. medlemsstat og pr. år. Betalinger pr. gennemførel- sesår og pr. forpligtelsesår — mål nr. 6 FIUF Tabel III. 23 Budgetgennemførelse pr. medlemsstat og pr. år. Betalinger pr. gennemførel- sesår og pr. forpligtelsesår — i alt mål nr. 6 Tabel III. 24 Budgetgennemførelsen pr. fællesskabsinitiativ, pr. år BILAG IV: Sammenligning mellem overslag og budgetgennemførelse, opgjort efter mål, land og år Tabel IV. 1 De finansielle overslag sammenholdt med budgetgennemførelsen pr. med- lemsstat og pr. år — mål nr. 1 Tabel IV. 2 De finansielle overslag sammenholdt med budgetgennemførelsen pr. med- lemsstat og pr. år — mål nr. 2. Tabel IV. 3 De finansielle overslag sammenholdt med budgetgennemførelsen pr. med- lemsstat og pr. år — mål nr. 3 og 4 Tabel IV. 4 De finansielle overslag sammenholdt med budgetgennemførelsen pr. med- lemsstat og pr. år — mål nr. 5a (landbrug) Tabel IV. 5 De finansielle overslag sammenholdt med budgetgennemførelsen pr. med- lemsstat og pr. år — mål nr. 5a (fiskeri) Tabel IV. 6 De finansielle overslag sammenholdt med budgetgennemførelsen pr. med- lemsstat og pr. år — mål nr. 5b Tabel IV. 7 De finansielle overslag sammenholdt med budgetgennemførelsen pr. med- lemsstat og pr. år — mål nr. 6 C 347/82 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 11. 98 BILAG V: Sammenligning mellem de oprindelige finansplaner og de finansplaner, der var gældende den 31. 12. 1997 for samtlige interventioner i medfør af mål nr. 2 for perioden 1994-96 Tabel V. 1 Tabel V. 2 Tabel V. 3 Tabel V. 4 Tabel V. 5 Tabel V. 6 Tabel V. 7 Tabel V. 8 Tabel V. 9 Oprindelige finansieringsplaner sammenholdt med de finansieringsplaner der var gældende pr. 31. 12. 1997 for interventioner under mål nr. 2 (1994-1996) — Belgien Oprindelige finansieringsplaner sammenholdt med de finansieringsplaner der var gældende pr. 31. 12. 1997 for interventioner under mål nr. 2 (1994-1996) — Danmark Oprindelige finansieringsplaner sammenholdt med de finansieringsplaner der var gældende pr. 31. 12. 1997 for interventioner under mål nr. 2 (1994-1996) — Tyskland Oprindelige finansieringsplaner sammenholdt med de finansieringsplaner der var gældende pr. 31. 12. 1997 for interventioner under mål nr. 2 (1994-1996) — Spanien Oprindelige finansieringsplaner sammenholdt med de finansieringsplaner der var gældende pr. 31. 12. 1997 for interventioner under mål nr. 2 (1994-1996) — Frankrig Oprindelige finansieringsplaner sammenholdt med de finansieringsplaner der var gældende pr. 31. 12. 1997 for interventioner under mål nr. 2 (1994-1996) — Italien Oprindelige finansieringsplaner sammenholdt med de finansieringsplaner der var gældende pr. 31. 12. 1997 for interventioner under mål nr. 2 (1994-1996) — Luxembourg Oprindelige finansieringsplaner sammenholdt med de finansieringsplaner der var gældende pr. 31. 12. 1997 for interventioner under mål nr. 2 (1994-1996) — Nederlandene Oprindelige finansieringsplaner sammenholdt med finansieringsplaner der var gældende pr. 31. 12. 1997 for interventioner under mål nr. 2 (1994- 1996) — Det Forenede Kongerige BILAG VI: Strukturforanstaltningernes anvendelse af forpligtelses- og betalingsbevillinger, pr. budget- post — Regnskabsårene 1994-1997 Tabel VI. 1 Strukturforanstaltningernes anvendelse af forpligtelsesbevillinger, pr. bud- getpost — Regnskabsåret 1994 Tabel VI. 2 Strukturforanstaltningernes anvendelse af betalingsbevillinger, pr. budget- post — Regnskabsåret 1994 Tabel VI. 3 Strukturforanstaltningernes anvendelse af forpligtelsesbevillinger, pr. bud- getpost — Regnskabsåret 1995 Tabel VI. 4 Strukturforanstaltningernes anvendelse af betalingsbevillinger, pr. budget- post — Regnskabsåret 1995 Tabel VI. 5 Strukturforanstaltningernes anvendelse af forpligtelsesbevillinger, pr. bud- getpost — Regnskabsåret 1996 Tabel VI. 6 Strukturforanstaltningernes anvendelse af betalingsbevillinger, pr. budget- post — Regnskabsåret 1996 Tabel VI. 7 Strukturforanstaltningernes anvendelse af forpligtelsesbevillinger, pr. bud- getpost — Regnskabsåret 1997 Tabel VI. 8 Strukturforanstaltningernes anvendelse af betalingsbevillinger, pr. budget- post — Regnskabsåret 1997 16. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 347/83 KOMMISSIONENS SVAR 2. SAMMENDRAG AF DE VIGTIGSTE BEMÆRKNINGER medlemsstaternes udnyttelse af fællesskabsbevillingerne. Begge dele er vanskelige at forudse nøjagtigt inden for de tidsfrister, der er fastsat for Unionens budgetprocedurer. Kommissionen mener, at dette sammendrag af Rettens bemærkninger kan give et urimeligt negativt indtryk af strukturfondenes interventioner. Retten koncentrerer sig om de uundgåelige fejl og svagheder ved forvaltningen af strukturfondene. Men for hvert program, der er forbun- det med problemer, er der mange andre, som afvikles normalt, og som er til stor gavn for støttemodtagerne. Hvis strukturfondenes interventioner skal have en positiv effekt, er det nødvendigt at udarbejde fornuftige bestem- melser og at gøre en massiv indsats for at forbedre planlægning, programformulering, programforvaltning og kontrol, budgetmæssig og finansiel forvaltning samt eva- luering. Der skal udarbejdes finansielle mål samtidig med, at kvaliteten sikres. Mange mennesker er involveret i dette arbejde på forskellige planer, og der er hundreder af programmer og hundrede tusinder af projekter. Kommissionen forvalter, så godt den kan, de nuværende programmer og sørger for, at der er effektive og velfunge- rende forvaltnings- og kontrolordninger i medlemssta- terne. Kommissionen har endvidere på baggrund af de hidtidige erfaringer foreslået væsentlige ændringer af bestemmelserne på vigtige områder som programmering, partnerskab, finansiel forvaltning samt kontrol og evalue- ring for den nye programmeringsperiode, der starter i år 2000. Mange af disse ændringer har til formål at forenkle bestemmelserne, at decentralisere og afklare ansvarsforde- lingen samt at øge strukturforanstaltningernes effektivi- tet. 2. 2. Den lave udnyttelse af bevillingerne i 1994 og 1995 skyldtes den nye programmeringsperiodes langsomme start. Det gik særlig ud over budgetgennemførelsen af fællesskabsinitiativerne, hvilket uden tvivl skyldtes det meget store antal initiativer og EU-initiativprogrammer, men der er siden sket forbedringer. De utilstrækkelige betalingsbevillinger i 1997 kan forklares med, at budget- myndigheden reducerede omfanget af betalingsbevillinger i forhold til Kommissionens forslag og afslog at foretage en overførsel. 2. 4. Kommissionen har for den kommende programme- ringsperiode foreslået en ordning, i henhold til hvilken de årlige forpligtelser til et program foretages automatisk. 2. 5. Oplysninger om gennemførelsen af foranstaltnin- gerne er med i medlemsstatens erklæring om udgifter og i den årlige beretning om gennemførelsen af de enkelte programmer og fremgår i visse tilfælde af den årlige regnskabsmæssige afslutning af foranstaltningerne. Kom- missionen informerer i sin årsberetning om gennemførel- sen af strukturforanstaltningerne. For den næste pro- grammeringsperiode har Kommissionen foreslået et meget forenklet indeksreguleringssystem og er ved at udvikle et nyt fælles informationssystem. De informationer, Kommissionen forelægger i forvalt- ningsregnskabet og i sin balance som ikke-balanceførte poster, kan give anledning til mindre fortolkningsspørgs- mål. Yderligere bemærkninger, jf. punkt 4. 2. 2. 6. Det er næppe muligt at give præcise budgetoverslag i betragtning af, at der er tale om flerårige foranstaltnin- ger, og af, at gennemførelsen på stedet varierer meget. Kommissionen og medlemsstaterne samarbejder i forbin- delse med SEM 2000-initiativet om at forbedre oversla- gene, for så vidt det er realistisk muligt. 2. 8. Kommissionen ønsker at understrege, at grundene til den i dette afsnit omtalte forsinkelse fremgår af en analyse af de programmer, som var særlig længe om at blive gennemført. Disse problemer bør derfor ikke ses som generelle problemer. En lang række af disse proble- mer skulle imidlertid være løst eller formindsket som følge af Kommissionens seneste indsats (f. eks. vedtagelsen af præcise regler for støtteberettigelse) eller af Kommis- sionens forslag til ændring af bestemmelserne for næste programmeringsperiode. Andre af disse kan kun løses ved hjælp af større operationel effektivitet på forskellige niveauer. Endelig er der dem (f. eks. overlapning af pro- gramperioder, forskel mellem Fællesskabets og visse nationale procedurer og forskelle i valutakurser), som de implicerede embedsmænd enten må leve med eller løse hen ad vejen. 2. 3. Den af Retten beskrevne situation viser vanskelighe- den ved at få det etårige budget og den flerårige program- mering af strukturfondene til at fungere sammen. Der skal ligeledes henvises til, at Fællesskabets forpligtelser og betalinger er afhængige af gennemførelsen på stedet og af 2. 9. Kommissionen vil fortsat i samarbejde med med- lemsstaterne forsøge at sikre den bedst mulige forvaltning af strukturfondsprogrammerne. C 347/84 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 11. 98 3. FINANSIEL PROGRAMMERING OG STRUKTURFOR- ANSTALTNINGERNES BUDGETMÆSSIGE GENNEM- FØRELSE 3. 1. Fordelingen af strukturfondsbevillinger på mål, fæl- lesskabsinitiativer og medlemsstater har været et meget stort teknisk og politisk arbejde, som Kommissionen mener, den har udført effektivt i overensstemmelse med bestemmelserne og inden for en fornuftig tidsramme i betragtning af opgavens omfang. 3. 5. –3. 7. Kommissionen er enig i, at gennemførelsen af fællesskabsinitiativprogrammerne generelt har været for langsom, men det må indgå i overvejelserne, at disse programmer ofte har krævet, at der blev oprettet forvalt- ningsstrukturer, som f. eks. en ny form for lokalt partner- skab i forbindelse med URBAN- og INTERREG II- programmerne. Forsinkelserne har også skyldtes det store antal ofte for sent foreslåede programmer (for visse landes vedkommende et program for hvert initiativ og for hver region), hvoraf en stor del end ikke opfyldte mind- stekravet til kvalitet. Vedtagelsen af størstedelen af fælles- skabsinitiativprogrammerne i 1995 og 1996 har gjort det muligt at forbedre udnyttelsen af forpligtelsesbevillingerne i løbet af disse to budgetår. Kommissionen har for den følgende programmeringspe- riode foreslået, at der kun skal være tre fællesskabsinitia- tiver, og den vil gøre en indsats for, at der bliver langt færre enkeltprogrammer end nu. Hvad angår betalingsbevillingernes utilstrækkelighed i 1997, bør det bemærkes, at de betalingsbevillinger, der til slut blev opført på fællesskabsbudgettet, var blevet skåret ned af budgetmyndigheden i forhold til Kommissionens forslag. Budgetmyndigheden har ligeledes afslået en over- førsel af betalingsbevillinger i slutningen af 1997. 3. 8. De 3 171 mio. ECU er kun ca. 2 % af den samlede budgetramme for 1994–99. De 1 405 mio. ECU til beta- linger vedrører de samlede (teoretiske) finansielle overslag og hænger ikke direkte sammen med strukturforanstalt- ningerne og budgettet for 1999. 3. 12. Reglerne for finansiel forvaltning hviler på princip- pet om proportionalitet mellem de udgifter, der er afholdt på stedet til en foranstaltning, og omfanget af de fælles- skabsforpligtelser og betalinger, der er foretaget til den pågældende foranstaltning. Det er dog klart, at Kommis- sionens forpligtelser og forudbetalinger til medfinansie- ring til vekslende kurser ikke præcist kan afspejle, hvor langt man er kommet med gennemførelsen af sådanne foranstaltninger. De kan kun give en ide´ om, hvor langt man er kommet med gennemførelsen på stedet. Kommis- sionens forslag til bestemmelser for den ny programme- ringsperiode omfatter tanken om, at Kommissionens betalinger efter en første acontobetaling ikke skal være forskud men godtgørelse af udgifter, der på dette tids- punkt er afholdt i medlemsstaterne. På dette grundlag vil Kommissionens betalinger i højere grad afspejle, hvor langt man er nået på stedet med gennemførelsen. Kom- missionen har også foreslået, at der til programmer, hvortil der gives fællesskabsstøtte på højst 40 mio. ECU, ikke længere skal foretages en enkelt forpligtelse, men at forpligtelserne ligesom i forbindelse med de større pro- grammer foretages i årlige trancher. Årsberetningerne gør det muligt for medlemsstaterne at sende oplysninger til Kommissionen om gennemførelsen af interventionerne og om, hvor langt man er nået med gennemførelsen på stedet. Kommissionen behøver ikke detaljerede oplysninger om gennemførelsen af de enkelte projekter for at kunne gøre sit arbejde. 4. DE FORELIGGENDE OPLYSNINGER OM GENNEMFØ- RELSEN AF STRUKTURFORANSTALTNINGERNE 4. 1. Kommissionen mener, at de forskellige informa- tionssystemer på de forskellige forvaltningsniveauer, selv om de kan forbedres, giver de pågældende initiativtagere de informationer, de har behov for. Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til at forbedre disse systemer ved hjælp af teknisk bistand. For den kommende periode foreslår Kommissionen, til gengæld for at forvaltningen af foranstaltningerne lægges ud til medlemsstaterne, at opfølgnings-, informations- og kontrolsystemerne forbedres. 3. 11. Gennemførelsen af mål 2-programmer har fundet sted i henhold til bestemmelserne i to faser (1994–96 og 1997–99). Dette har ført til, at man har måttet foretage en lidt kunstig koncentration af midlerne i den sidste tranche i den første periode, hvorimod en sådan koncen- tration kunne have været undgået ved hjælp af en spred- ning af midlerne over den anden halvdel af denne periode, hvis programmeringen havde været for den sam- lede periode 1994–99. I øvrigt udgør den overførsel, der er foretaget for perioden 1997–99, kun i alt 12 % af bevillingsrammen for mål 2 for perioden 1994–96. 4. 2. Anvendelsen af ikke-balanceførte forpligtelser til strukturforanstaltninger rejser et definitionsspørgsmål. Efter Kommissionens opfattelse stammer de grundlæg- gende forpligtelser fra Edinburgh-bevillingerne, struktur- fonds- og samhørighedsfondsforordningerne og fra den interinstitutionelle aftale. Derfor kan de ikke-balanceførte forpligtelser defineres som de samlede strukturfondsbevil- linger (herunder fuld indeksregulering) minus anvendel- sen. Dette beløb svarer til loftet for forpligtelserne og det forventede resultat, der dog på et hvilket som helst 16. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 347/85 tidspunkt vil kunne ændres som følge af (stadig ukendte) frigørelser. Retten kunne tænke sig, at der foretages en sondren i forbindelse med »retlige forpligtelser«. Det skulle med- føre en nedsættelse af ovennævnte beløb ved hjælp af (i) indeksregulering i den udstrækning, medlemsstaterne endnu ikke formelt har gjort brug af deres mulighed for at allokere indeksregulering til særlige programmer, og (ii) ved hjælp af beløb, der endnu ikke er allokeret på programplan (f. eks. reserver). Disse beløb er temmelig marginale i slutningen af programmeringsperioden, men udgør stadig en forpligtelse til strukturforanstaltningerne. Hertil kommer, at der er løbende reallokeringer på pro- gramplan, der gør det umuligt på en given dato at foretage en »bottom up-beregning« af ikke-balanceførte forpligtelser. telse for de efterfølgende trancher. Omlægningen af finansieringsplanerne for programmerne har til formål at tilpasse programmeringen af interventionerne til de reelle gennemførelsesbetingelser. Tilpasningen af finansierings- planerne for interventionerne gør det muligt, samtidig med at gennemførelsesbestemmelserne overholdes, at sikre den fulde forpligtelse af fællesskabsbidraget. De nye forslag til forordninger for den kommende pro- grammeringsperiode indeholder en reel forenkling af sys- temet, idet forpligtelserne vil blive foretaget automatisk hvert år, og betalingerne udelukkende vil blive foretaget på grundlag af reelt afholdte udgifter. Automatisk for- pligtelse skulle kunne bevirke, at man undgår omlægnin- gen i slutningen af perioden. Det er også et problem i forbindelse med beregning af og kontrol med de ikke-balanceførte forpligtelser på en given dato, at kun forpligtelser og betalinger registreres som regnskabsdata. Bevillingerne til programmet registreres ikke på samme måde. Det kan give anledning til fortolk- ningsproblemer. 4. 7. Kommissionen vil forsøge at oprette et mere effek- tivt system til erstatning for ARINCO. De enkelte ansvar- lige tjenestegrene har imidlertid i den nuværende pro- grammeringsperiode haft de nødvendige oplysninger til kontrol med fondenes foranstaltninger i henhold til de mål, de hver især havde ansvaret for. De samlede resulta- ter kan ses i strukturfondenes årsberetninger. 4. 3. Kommissionen har forklaret og begrundet sin admi- nistrative og regnskabsmæssige praksis på dette område i sine svar til stk. 21. 4 i Rettens årsberetning fra 1996 og stk. 3. 34–3. 35 i DAS-rapporten fra 1995. »Standardbe- stemmelserne« tillader eksplicit to mulige metoder til afslutning af de årlige trancher. Princippet om at fælles- skabsbudgettet omfatter etårige perioder, gør budgetbe- handlingen af strukturfondenes flerårige programmer en smule kunstig. 4. 4. Kommissionen er ved at forberede et forslag til en større revision af finansforordningen. Der vil i denne forbindelse blive taget hensyn til Rettens udtalelse nr. 4/97. 4. 5–4. 6. Bevillingen af rammebeløb, der er bestemt til strukturforanstaltninger (strukturfondene og Samhørig- hedsfonden) er blevet fastlagt i særlige rammeforordnin- ger for de pågældende instrumenter og i den interinstitu- tionelle aftale. Særlige budgetprocedurer sikrer, at de pågældende rammebeløb reelt stilles til rådighed. Budget- forvaltningen i forbindelse med forpligtelsesbevillinger gør det muligt at sikre og kontrollere overholdelsen af denne bestemmelse. Bevillinger af rammebeløbet foregår i forbindelse med vedtagelsen af beslutningerne om tildeling af fællesskabs- støtte til programmer og projekter. I denne forbindelse udgør forpligtelserne som for alle andre foranstaltninger, der finansieres over fællesskabsbudgettet, en øvre grænse for godkendte betalinger til en bestemt foranstaltning. Det, der er nyt ved de særlige finansielle bestemmelser for strukturfondene og Samhørighedsfonden, er, at denne grænse ændrer sig, efterhånden som der indgås forplig- 5. BUDGETPROCEDURER STALTNINGERNE FOR STRUKTURFORAN- 5. 1. –5. 2. Anvendelsen af budgetoverførsler er en fuldt ud normal del af strukturfondsbudgetforvaltningen. I øvrigt mener Kommissionen ikke, at disse overførsler udgør en særlig høj procentdel af budgettet. De største bevægelser er blevet forelagt til godkendelse hos budget- myndigheden vedlagt de relevante begrundelser. For regn- skabsårene 1994 og 1995 har der primært været tale om to begrundelser: 1) Fordelingen mellem fondene og som følge heraf mel- lem budgetkapitlerne var ikke på forhånd kendt. 2) Vedtagelsen af interventionerne fandt sted på forskel- lige tidspunkter for de forskellige mål. I forbindelse med udarbejdelsen af det foreløbige budget- forslag tages der i budgetoverslagene hensyn til forskellige elementer, som oftest er vanskelige at forudse, som f. eks. resultatet af budgetbehandlingen af interventionerne, eller hvor hurtigt de vedtagne interventioner gennemføres. Rettens eksempel i forbindelse med fællesskabsstøtteram- merne/det samlede programmeringsdokument under mål 2 afspejler netop, at den konstaterede underudnyttelse af bevillingerne til foranstaltningerne i 1996 ikke kunne tages i betragtning i budgetoverslagene for 1997. C 347/86 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 11. 98 For forpligtelsesbevillingerne er den samlede budge- tramme fastsat på forhånd. Kommissionens overslag skal i dette tilfælde vise, at der er foretaget en optimal fordeling af denne bevillingsramme på de forskellige budgetposter. Inden for rammerne af SEM 2000 har Kommissionen oprettet et budgetnetværk med finansministrene i med- lemsstaterne med det formål bl. a. at forbedre budgetover- slagene. Kompleksiteten og fleksibiliteten (i form af med- lemsstaternes forskellige muligheder) i forbindelse med det nuværende afviklingssystem medfører en vis grad af usikkerhed i budgetoverslagene, som man må leve med, bl. a. ved hjælp af overførsler. 5. 3. Det er de ajourførte finansieringsplaner, der danner grundlag for udarbejdelsen af det foreløbige budgetfor- slag for strukturfondene. Fra og med budgettet for 1995 (udarbejdet i foråret 1994) har det således været muligt at tage hensyn til allerede foretagne ændringer og under- tiden også til dem, der var i gang. 5. 4. Kommissionen baserer budgetoverslaget for betalin- gerne på forskellige »bottom-up« og »top-down-meto- der«, som ikke er begrænset til »at anvende procenter«: — En vurdering post for post af behovene for betalings- bevillinger til afvikling af ubetalte forpligtelser for det nuværende kalenderår. — Et overslag foretaget af medlemsstaterne inden for rammerne af det under punkt 5. 1. og 5. 2 omtalte budgetnetværk. — En tidsbaseret ekstrapolering i forpligtelser og tilhø- rende betalinger. — En forud fastsat tilpasning ved eventuel overbudgette- ring ved hjælp af bottom-up. — En forud fastsat tilpasning, der afspejler behovet for generel budgetstramning. 5. 5. Kommissionen understreger igen det rimelige ved overførsler som et middel til tilpasning af budgetram- merne til ændrede krav. 5. 7. Lederne af programmerne er opmærksomme på, hvordan finansieringsplanerne fungerer, og anser dem for at være nyttige og nødvendige som planlægnings- og forvaltningsredskab. 5. 8. –5. 9. Kommissionen informerer medlemsstaterne om de disponible finansielle midler som følge af indeksregule- ringen. Medlemsstaten foreslår på eget initiativ, hvordan de supplerende midler kan anvendes enten til nuværende interventioner eller til nye interventioner. Kommissionen mener, at systemet i praksis har fungeret korrekt. Selv om indeksreguleringsmetoden allerede er blevet forenklet for perioden 94–99 i forhold til den foregående periode, er den dog stadig for kompliceret at anvende. Derfor har Kommissionen for første program- meringsperiode foreslået at vedtage de kommende fælles- skabsstøtterammer, det samlede programmeringsdoku- ment og fællesskabsinitiativerne til løbende priser. 6. FORSINKELSER I ANVENDELSEN AF FÆLLESSKABS- BEVILLINGERNE FOR VISSE ENKELTSTÅENDE IN- TERVENTIONSFORMER Generelle bemærkninger 6. 1. Kommissionen gør især opmærksom på Rettens bemærkninger om, at resultaterne af spørgeskemaet, som blev sendt til lederne af de 31 programmer med den laveste bevillingsudnyttelse, ikke var repræsentative (ca. 3 % af samtlige programmer). Man må gøre sig denne omstændighed helt klart, når man læser Rettens rap- port. 6. 2. –6. 5. De meget store finansielle ressourcer og det store antal udkast til programmeringsdokumenter — visse efter Kommissionens opfattelse af utilstrækkelig kvalitet — har betydet, at der var behov for mere tid, hvis forordningernes kvalitetskriterier skulle overholdes, særlig dem, hvorefter der skal være en præcis kvantificering af mål, forudgående vurdering af de forventede miljøvirk- ninger og overensstemmelse med additionsprincippet. 6. 6. –6. 8. Det er klart, at de nationale procedurer, der anvendes til gennemførelsen af strukturforanstaltnin- gerne, kan påvirke graden af udnyttelse af de disponible midler. Ved anvendelsen af disse procedurer skal der ikke desto mindre tages reelt hensyn til Fællesskabets krav. 6. 9. Startdatoen for støtteberettigelsen er udelukkende fastsat for de udgifter, der reelt afholdes af de endelige støttemodtagere. Det er den dato, Kommissionen modta- ger den tilsvarende anmodning om støtte fra medlemssta- ten. Slutdatoen for forpligtelserne er udtrykkeligt omtalt i Kommissionens afgørelse om godkendelse af interven- tionsformen og henviser til de retlige og finansielle for- pligtelser. Spørgsmålet om, hvornår »forpligtelsen har gyldighed i medlemsstaten«, er fastat i et faktablad om udgifternes støtteberettigelse, der er udarbejdet af Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne. Kommissionens forslag til betalingsordningen for den nye programmeringspe- riode kommer til at betyde, at grænsedatoerne ikke længere har operationel betydning for de nationale for- pligtelser. 16. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 347/87 6. 10. Det er korrekt, at der ikke findes en startdato for indgåelse af udgiftsforpligtelser. Derimod har Kommissio- nen i punkt 1. 4 i faktablad 2 om støtteberettigede udgif- ter fastsat betingelser for udgifternes støtteberettigelse i forbindelse med de forpligtelser, der er indgået inden startdatoen for interventionen (dvs. inden Kommissionens modtagelse af den tilsvarende anmodning om støtte). 6. 11. Kommissionen kan ikke via strukturfondene vælge udelukkende at medfinansiere igangværende foranstalt- ninger eller nye foranstaltninger. Den skal tværtimod både støtte igangværende foranstaltninger og bidrage til igangsættelse af nye foranstaltninger, der svarer til Fælles- skabets priorieteter. 6. 12. Kommissionen er enig i, at den ønskede koordine- ring i forbindelse med flerfondsprogrammer er vanskelig, men mener, at situationen er forbedret. 6. 13. Overvågningsudvalgene, der oprettes og styres af medlemsstaterne, er i virkeligheden for forskellige til, at man kan tillade sig at komme med almene generaliserin- ger om, hvorvidt de er effektive, hvilket de efter Kommis- sionens opfattelse er blevet i stadig højere grad. De spiller en væsentlig rolle i forvaltningen af strukturforanstaltnin- gerne. 6. 18. Kommissionens tjenestegrene med ansvar for stats- støttesektoren har taget en række skridt til at undgå unødvendige forsinkelser i godkendelsesprocedurerne. I øvrigt giver vedtagelsen af Rådets forordning (EF) nr. 994/98 om anvendelsen af artikel 92 og 93 i traktaten Kommissionen mulighed for at undtage visse omfattende støttegrupper fra meddelelseskravene i artikel 93, stk. 3. Dette skulle yderligere forenkle og lette gennemførelsen af virksomhedsstøtteforanstaltninger i henhold til de kom- mende strukturfondsprogrammer. 6. 19. Den årlige fordeling, der er fastsat i finansierings- planerne, kan kun være vejledende for de følgende år. Dette er en konsekvens af, at der foretages en flerårig programmering samt af det nuværende finansielle forvalt- ningssystem. I øvrigt har budgetmyndigheden udarbejdet de finansielle overslag, så de kan anvendes ved udarbej- delsen af de årlige budgetter. Disse skal på en eller anden måde komme til udtryk i strukturfondenes programme- ring. 6. 21. Det forekommer rationelt i de tilfælde, hvor udgif- terne kan tildeles den ene eller den anden af to på hinanden følgende programmeringsperioder, at tildele dem den tidligere periode, hvis der er bevillinger tilo- vers. I forbindelse med reformen af fondene for den kom- mende programmeringsperiode foreslår Kommissionen en decentralisering af afgørelserne om gennemførelsen af interventionerne. Procedurerne i medlemsstaten vil således kunne forenkles. 6. 22. Den decentralisering af beslutningerne om gen- nemførelsen af interventionerne, der foreslås af Kommis- sionen for den kommende programmeringsperiode på grundlag af de erfaringer, man har gjort, skulle gøre det muligt i høj grad at forenkle procedurerne til ændring af programmerne. Programmering Finansielle kredsløb 6. 14. –6. 16. De italienske myndigheder har haft store vanskeligheder med at tilpasse sig strukturfondenes pro- grambaserede forvaltning, og der har været store forsin- kelser med hensyn til godkendelse af programmerne og gennemførelse af programmerne på stedet. Af denne grund indgik Kommissionen og de italienske nationale og regionale myndigheder en aftale i juli 1995 om forbedring af forvaltningen af strukturfondene i Italien. Forhandlingerne om visse programmer trak i langdrag. Dette skyldtes først og fremmest svagheder ved forsla- gene. To GD XVI-styrede programmer, der blev indsendt i 1994, blev faktisk først vedtaget i 1997 — Interreg II — Italien-Østrig og Italien-Slovenien. Forhandlingerne om disse programmer har været vanskelige, men Kommissio- nen er enig i, at de skulle have været afsluttet hurtigere. 6. 17. Medlemsstaternes forslag til medfinansiering af globallån giver ofte problemer, som det nødvendigvis tager tid at løse. 6. 23. Kommissionen gør en indsats for at gennemføre sine egne betalinger i god tid. Forordningerne indebærer bestemmelser om en forskudsordning til forudfinansiering af de betalinger, medlemsstaterne skal foretage i henhold til strukturfondene. Det er uundgåeligt, at de finansielle kredsløb på de niveauer, der omtales af Retten, er kom- plicerede, i det omfang flere nationale, regionale og lokale administrationer ofte alle på skift er implicerede. 6. 24. –6. 26. Strukturfondenes medfinansiering er baseret på forskud til medlemsstaterne med det formål at lette en smidig gennemførelse af foranstaltningerne. Det er dog klart, at de nationale administrative ordninger for gen- nemførelsen har en vigtig indflydelse på, hvordan pro- grammerne gennemføres, og på udnyttelsen af de tildelte midler. Kommissionen kan ikke erstatte medlemsstaterne i denne henseende. Forordning (EF) nr. 2064/97 omfatter særlige bestemmelser, der forventes at forbedre situatio- nen: I artikel 2, stk. 2, litra b), er der bestemmelser om, C 347/88 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 11. 98 at medlemsstaten skal kontrollere bevillingen og overførs- lerne af Fællesskabets og de nationale midler. I artikel 4, litra f), er det fastsat, at der skal være kontrol med, at betalingen af fællesskabsstøtten til de endelige støttemod- tagere sker uden nogen form for indskrænkning eller ubegrundede forsinkelser. mellemled til Kommissionen, i høj grad har indflydelse på Fællesskabets betalingsniveau. Betalingerne kan kun give en ide´ om, hvordan situationen ser ud på stedet. De kan ikke give et præcist billede af, hvad der er sket. 6. 27. Det lave offentlige udgiftsniveau i 1994 er skyld i dette programs sene vedtagelse. Den årlige fordeling af udgifterne er foregået i højere grad ved finansielle over- slag end ved en realistisk vurdering af gennemførelsen. I øvrigt er de årlige trancher fastsat på programplan og ikke nødvendigvis i overensstemmelse med de enkelte 1 256 medfinansierede projekter i Sachsen-Anhalt i perio- den 1994–1996. 6. 28. I 1997 blev kun 20 % af betalingerne foretaget i december, sammenlignet med 48 % i 1994. De tilsva- rende tal for forpligtelserne var 32 % og 60 %. Kommis- sionens forslag til næste programmeringsperiode skal for- hindre en koncentration af Kommissionens forpligtelser og betalinger i slutningen af året. 6. 29. De procedurer, Retten henviser til, bør indføres i medlemsstaterne. Kommissionen er enig i, at medlemssta- ternes udgiftsanmeldelser ikke altid er tilforladelige. En korrekt anvendelse af forordning (EF) nr. 2064/97 for- ventes at forbedre situationen. 6. 30. –6. 32. Kommissionen er opmærksom på, at forsin- kelser i de finansielle procedurer kan forårsages af pro- blemer, som skyldes informationsformidlingen i medlems- staterne. Den gør imidlertid igen opmærksom på, at dens egne betalinger generelt foretages i form af forskud til dækning af de udgifter i medlemsstaterne, der endnu ikke er anmeldt. Det forventes, at bestemmelserne i artikel 2, stk. 2a, i forordning (EF) nr. 2054/97 om revisionssporet vil forbedre kvaliteten og hurtigheden af informa- tionsspredningen. De udløsende faktorer beregnes på grundlag af de i finansieringsplanerne anførte udgifter og de procenter, der er fastsat i artikel 21 i forordning (EØF) nr. 4253/88. Derfor er der ingen grund til, at medlemsstaterne skulle være uvidende om de udløsende faktorer. Kommissionens forslag til den nye programme- ringsperiode indeholder bestemmelser om, at Kommissio- nen skal foretage betalinger på grundlag af medlemssta- ternes udgiftsanmeldelser, idet disse udgifter ikke længere skal nå en vis tærskel for at kunne udløse betaling. Forsinkelser i Kommissionens betalinger påvirker generelt kun den sidste tranche i et program. De skyldes sædvan- ligvis manglen på tilstrækkelige oplysninger fra medlems- staten. Kommissionen kan ikke afslutte et program, hvis den ikke har fået mulighed for det. 6. 33. Det er klart, at programmernes gennemførelsesni- veau og spørgsmålet om, hvor hurtigt informationerne kommer fra de endelige støttemodtagere via forskellige Firgørelse af midler 6. 35. Rettens bemærkning er baseret på situationen i Italien i 1994 og 1995. Det er korrekt, at statens medfi- nansiering i de tre italienske regioner, der blev kontrolle- ret af Retten i 1996, nåede frem til regionalt plan med megen forsinkelse. Men i to af de tre regioner har de regionale myndigheder kunnet forudfinansiere det, som staten skyldte dem. I mellemtiden er problemet blevet løst (se svar på punkt 7. 57 i årsberetningen for regnskabsåret 1996). 6. 37. Uafhængigt af forhandlingerne med Kommissionen har Korsika givet afkald på finansiering af forbrændings- anlæggene i Bastia og Ajaccio i henhold til SPD 94–99, fordi det andet af projekterne af tekniske grunde endnu ikke er parat til gennemførelse, og regionens myndigheder foretrækker at gennemføre de to projekter samtidig. 6. 38. –6. 39. Anmodningerne om medfinansiering af pri- vate investeringer kontrolleres med hensyn til overens- stemmelse med den gældende støtteordning (i det tyske tilfælde »Gemeinschaftsaufgabe«) og ikke med hensyn til eventuelle virkninger for de økonomiske konjunkturer eller andre eksterne faktorer. 6. 42. De italienske administrative procedurer er for lange og komplicerede. Det er derfor mere hensigtsmæs- sigt, som fastsat i »Intesa« (aftalen mellem den italienske regering og Kommissionen af 26. 7. 1995 med det formål at forbedre anvendelsen af strukturfondene i Italien), at tilpasse procedurerne end at tilpasse strukturfondspro- grammerne (herunder finansieringsplanerne) for at undgå de forsinkelser, de nuværende procedurer forårsager. 6. 43–6. 44. Kommissionen har længe været klar over de negative virkninger af ændringerne i vekselforholdet mel- lem den nationale valuta og ecu. Den gør alt, hvad der står i dens magt, for at mindske de negative virkninger. Det var meningen, ifølge bestemmelserne, at finansie- ringsplanerne og bogføringen af interventionerne skulle udfærdiges i ecu, hvilket sikrer, at man undgår vekselrisi- koen for fællesskabsbudgettet og på en vis måde fremmer fællesskabsvalutaen. De omtalte negative virkninger vil forsvinde for medlemsstaterne i eurozonen. For Italiens vedkommende havde lirens svingninger i forhold til ecuen en katastrofal indflydelse på afslutningen af 1989–93- programmerne. Det er imidlertid ikke klart om en »effek- tiv reaktion«, som ville have medført en stigning i de nationale udgifter, der kunne udløse maksimal fælles- 16. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 347/89 skabsstøtte, ville have været en rimelig løsning i mange tilfælde. F. eks. havde mange af de formidlerorganisatio- ner, der forvalter globallån, ingen praktisk mulighed for at øge de eksisterende budgetter, fordi de arbejdede med national valuta og udarbejdede deres anmeldelser på grundlag af de beløb, de fik fra statskassen i ITL. tages, før årsrapporten om gennemførelsen fra det foregå- ende år, der indeholder de i artikel 36 omtalte elementer, er blevet fremsendt til Kommissionen (artikel 31. 3). I øvrigt skal Kommissionen straks informere medlemssta- ten og den udpegede myndighed, hvis en af betingelserne for udbetaling af de mellemliggende betalinger ikke opfyl- des. Gennemførelse 6. 45. Kommissionen har sammen med medlemsstaterne med vedtagelsen af faktabladene om støtteberettigelse præciseret begreber som forpligtelse, endelig støttemodta- ger og støtteberettigelse. Mere generelt gør Kommissionen en indsats for løbende at informere. Medlemsstaterne skal ligeledes deltage i dette arbejde, således som det er fastsat i bestemmelserne. 6. 46. Anvendelsen af strukturfondene i de nye medlems- stater har uundgåeligt haft til følge, at der har måttet oprettes nye administrative systemer og tilpasning af de nationale systemer til udbetaling og bogføring af anven- delse af EU-midlerne. Der har været visse startproblemer, men disse er nu i vidt omfang løst. 6. 47. Modregning mellem tilbagebetalte midler og beta- linger hos den samme gennemførelsesmyndighed er en regnskabspraksis, der har til formål at forenkle procedu- rerne. Det kan ikke betragtes som rimelig grund til forsinkelser i gennemførelsen af et efterfølgende program. Kommissionen udbetaler med rette ikke, før medlemssta- ten har forelagt den nødvendige information. 6. 48. EFRU og ESF administreres ikke på samme måde, men fondenes regionale administratorer kender fuldt ud forskellene. I Kommissionens tjenestegrene spiller den, der i et generaldirektorat har ansvar for et område, rollen som koordinator. Samordningen sikres ved hjælp af tvær- tjenstlige møder, hvor de operationelle og finansielle problemer lægges frem og løses. 6. 50. De finansielle aspekter ved samtlige foranstaltnin- ger i det regionale program på Sardinien er nu blevet tilpasset ved den omprogrammering, der blev vedtaget i december 1997. Yderligere er en række foranstaltninger blevet ændret for at opnå større fleksibilitet og for at fjerne programmer, der ikke kan gennemføres inden for den krævede tidsramme. Denne proces vil fortsætte på de kommende møder i overvågningsudvalget afhængigt af, hvorledes gennemførelsen af det reviderede program skri- der frem. 6. 51. Det er faktisk vigtigt at formindske enhver forsin- kelse, der har at gøre med nødvendigheden af at sikre, at samtlige projekter overholder samtlige relevante fælles- skabsbestemmelser. 6. 52. Sardinien: se venligst bemærkningerne i stk. 6. 50. Korsika: som følge af forsinkelserne besluttede Kommis- sionen den 30. 7. 1996 at foretage en omprogrammering af enkeltprogrammeringsdokumentet. Der blev indført nye procedurer af den ansvarlige medlemsstats myndigheder i november 1996 og i januar 1997 med henblik på at forbedre overvågning og gennemførelse af enkeltprogram- meringsdokumentet. 6. 53. Visse forsinkelser kan ikke undgås, i betragtning af at det er umuligt at forudse den nøjagtige gennemførelse af hvert enkelt projekt. Ændringsprocedurerne bør forenkles i forbindelse med Kommissionens forslag til decentralisering af gennemførelsen af interventionerne. Uregelmæssigheder skal der gøres noget ved, også selv om det betyder forsinkelse. 7. KONKLUSION Med hensyn til fordelingen af SPD-projekter i Hainaut mellem EFRU og ESF har den, der administrerer projek- terne, alle de nødvendige oplysninger om støtteberetti- gelse til midler fra strukturfondene, idet forskellen mel- lem fondene er blevet defineret ikke blot i enkeltprogram- meringsdokumentet, men også under partnerskabsmø- derne med Wallonien. 7. 1. De årlige forpligtelsesbevillinger, der er opført på budgettet for strukturforanstaltninger, svarer til de finan- sielle overslag. Det er vanskeligt at udarbejde præcise overslag over anmodninger om betalingsbevillinger, da disse hænger sammen med gennemførelsen af flere hund- rede programmer og hundrede tusinde enkelte projekter. Kommissionen og medlemsstaterne skal sammen forsøge at forbedre overslagene. 6. 49. I de nye almindelige bestemmelser, der er foreslået af Kommissionen, skal den årlige rapport indeholde en række detaljer (artikel 36), og det er fastsat, at de mellemliggende udbetalinger af godtgørelse ikke fore- I forbindelse med den igangværende omfattende 7. 2. revision af finansforordningen har Kommissionen til hen- sigt at gøre forholdet mellem de horisontale og finansielle bestemmelser og bestemmelserne for de enkelte sektorer klarere. C 347/90 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 11. 98 7. 4. Kommissionen mener ikke, at fremgangsmåden ved budgetforpligtelserne for strukturfondsprogrammerne gi- ver et uklart billede. Det er klart, at der ikke er nogen præcis sammenhæng under gennemførelsen af et program mellem forpligtelser på fællesskabsbudgettet på den ene side og den reelle gennemførelse af programmet på stedet på den anden side. Finansieringsplanerne anses af programlederne for at være nyttige. Kommissionens forslag for perioden 2000–2006 skal klarlægge ansvarsfordelingen i forbindelse med program- meringen og øge decentraliseringen, idet der skal lægges større ansvar ud til medlemsstaterne. 7. 5. De, der har at gøre med forvaltningen af ordningen og/eller den finansielle forvaltning af et program på et givet niveau, skal kunne få den oplysning, de beder om, således at arbejdet kan gøres ordentligt. Kommissionens forordning (EF) nr. 2064/97 om finan- skontrol stiller f. eks. en række krav til revisionssporet, som skal forbedre kvaliteten af de finansielle informatio- ner. Kommissionen håber for den næste programmeringspe- riode at kunne oprette et forbedret horisontalt informa- tionssystem, der kan erstatte ARINCO. Det er imidlertid ikke nødvendigt for alle dem, der har at gøre med strukturfondene, at have adgang til den samme globale mængde information. Kommissionen mener ikke, at det på projektplan er nødvendigt med adgang til detaljerede informationer. 7. 6. Det vigtigste er at sikre, at støttemodtagerne uden ubegrundet forsinkelse modtager de udbetalinger, de skal have. Så snart Kommissionen har betalt forskuddet, vil det udelukkende afhænge af effektiviteten af de finansielle kredsløb og procedurerne i medlemsstaten. Kommissio- nen har været nødt til at foretage betalingerne i de fleste medlemsstater via handelsbankerne. Betalingerne fore- tages faktisk i ecu, og kun to medlemsstater har givet tilladelse til ecu-konti i nationalbankerne. Fra 1999 forsvinder denne komplikation for de medlem- slande, der er med i euro-zonen. 7. 7. Kommissionen gør opmærksom på, at Rettens kapi- tel 6 om forsinkelser navnlig afspejler erfaringerne med de programledere (3 % i alt), der har haft de største forsinkelser. De fleste af programmerne gennemføres nor- malt uden forsinkelser. Kommissionen er dog enig i, at forvaltningen af programmerne kan forbedres og effekti- viseres på mange områder og niveauer. Dens reformfor- slag til den ny programmeringsperiode skal ses som et væsentligt bidrag til en sådan forbedring. 7. 8. Kommissionen vil gøre, hvad den kan, for at for- bedre situationen