title: Särskild rapport nr 17/98 om stöd till förnybara energikällor för de indirekta åtgärderna med kostnadsdelning i Joule-Thermie-programmet och pilotåtgärderna i Altener-programmet, med kommissionens svar (Framlagd i enlighet med artikel 188c.4 andra stycket i EG-fördraget)

formats: html pdf print

text: 20. 11. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 356/39 SÄRSKILD RAPPORT nr 17/98 om stöd till förnybara energikällor för de indirekta åtgärderna med kostnadsdelning i Joule-Thermie-programmet och pilotåtgärderna i Altener-programmet, med kommissionens svar (Framlagd i enlighet med artikel 188c. 4 andra stycket i EG-fördraget) (98/C 356/03) INNEHÅLLSFÖRTECKNING Punkt Sida 1. Granskningens omfattning. 1. 1 — 1. 2 2. Sammanfattning av de viktigaste granskningsiakttagelserna. 2. 1 — 2. 12 3. Joule-Thermie-programmet. 3. 1 — 3. 58 Rättsligt och organisatoriskt ramverk. 3. 1 — 3. 4 Programbeskrivning och mål. 3. 5 — 3. 9 Budgetens genomförande. 3. 10 — 3. 13 Ledning och styrning av program. 3. 14 — 3. 43 Projekturval. 3. 14 — 3. 25 Ledning och styrning av projekt. 3. 26 — 3. 37 Programövervakning. 3. 38 — 3. 41 Kostnader för programledarna. 3. 42 — 3. 43 Genomförande av projekt. 3. 44 — 3. 58 Projektsamordning av europeiska ekonomiska intressegrupper. 3. 44 — 3. 47 Svårigheter med att få fram korrekta kostnadsrapporter. 3. 48 — 3. 55 Risk för att projekten avbryts. 3. 56 — 3. 58 4. Altener-programmet. 4. 1 — 4. 16 Rättsligt och organisatoriskt ramverk. 4. 1 — 4. 3 Programbeskrivning och mål. 4. 4 — 4. 7 Ledning och styrning av program. 4. 8 — 4. 16 Projekturval. 4. 8 — 4. 10 Formell beslutsprocess. 4. 11 — 4. 12 Projektledning. 4. 13 — 4. 16 5. Informationsspridning. 5. 1 — 5. 2 6. Samordning av Joule-Thermie och Altener med andra stödåtgärder inom Europeiska unionen och medlemsstaterna inom området förnybara energikäl-. lor 6. 1 — 6. 8 7. Slutsats och rekommendationer. 7. 1 — 7. 9 Bilaga 1 — De förnybara energikällornas ställning inom Europeiska unionens politik. Bilaga 2 — Urvalsförfaranden inom Joule-delen av Joule-Thermie-programmet. 40 40 41 41 41 42 42 42 44 46 46 47 47 47 48 48 48 49 49 49 49 50 50 50 52 56 57 Kommissionens svar. 58 C 356/40 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 11. 98 1. GRANSKNINGENS OMFATTNING 1. 1. Inom Joule-Thermie-programmet (1 039 miljoner ecu) utgör kostnadsdelningsåtgärderna (1) för förnybara energikällor ca 35 % av programmets budget. Pilotpro- jektet Altener (28,8 miljoner ecu), som utgör ca 66 % av programmets budget (44 miljoner ecu), omfattar åtgärder som liknar åtgärderna i Joule-Thermie. 1. 2. Syftet med revisionsrättens granskning var att bestämma huruvida målen — så som de definieras i respektive rådsbeslut — uppnås på ett effektivt sätt. Detta innebar en granskning av strukturer och förfaran- den för program och projektledning hos Generaldirekto- ratet för vetenskap, forskning och utveckling (GD XII) och hos Generaldirektoratet för energi (GD XVII). För att undersöka genomförandet av Joule-Thermie-program- met valdes nitton entreprenörer i sex medlemsstater ut för granskning (Belgien, Tyskland, Spanien, Frankrike, Sverige och Storbritannien), vilka var involverade i 30 av totalt ca 300 projekt. Valet inriktades på solenergi- och biomassaprojekt, även om vissa projekt från andra områ- den fanns med. Valet av de granskade organisationerna och projekten baserades i första hand på gemenskapsbi- dragens storlek. Det var dock även meningen att andra typer av bidragsmottagare skulle omfattas (universitet, forskningsinstitut och privata företag, inklusive små och medelstora företag). Granskningen av Altener-program- met baserades på genomgång av akter inom GD XVII. 2. SAMMANFATTNING AV DE VIKTIGASTE GRANSK- NINGSIAKTTAGELSERNA 2. 1. Trots rådsbeslutet att slå samman programmet för forskning och teknisk utveckling (Joule) med demonstra- tionsprogrammet Thermie har varken projekturvals- eller projektledningsförfarandena i de två ledningsansvariga generaldirektoraten harmoniserats. Det grundläggande målet med sammanslagningen — att överbrygga klyftan mellan forskning och demonstration — har inte uppnåtts (se punkt 3. 4, 3. 16, 3. 24 och 3. 29). 2. 2. Samtidigt som projekturvalsförfarandet i Thermie saknar genomsynlighet, har man noterat framsteg inom Joule-delen av programmet alltsedan den första förslags- infordran (se punkt 3. 15 och 3. 16). 2. 3. Många av demonstrationsprojekten inom Thermie visade sig sakna betydande nyskapande inslag. De hade endast en begränsad europeisk dimension och deras finansiering uppfyllde inte kraven på ett balanserat part- nerdeltagande (se punkt 3. 22, 3. 23 och 3. 24). 2. 4. Den vetenskapliga och finansiella ledningen och övervakningen av projekten var bristfällig inom båda områdena, även om den utbredda användningen av extern hjälp inom Thermie garanterar en intensivare kontroll än inom Joule (se punkt 3. 26, 3. 27, 3. 28 och 3. 29). 2. 5. Oförenlighet skulle kunna uppstå inom områdena projekturval, projektledning och projektövervakning inom både Joule och Thermie (se punkt 3. 17, 3. 18, 3. 30 och 3. 31). 2. 6. Kommissionen samlar inte in och utvärderar infor- mation om kostnader för ledning av programmet eller urval och ledning av projekten. I GD XII finansieras över 50 % av tjänsterna med budgetanslag för Joule-Thermie (se punkt 3. 21, 3. 41, 3. 42–3. 43). 2. 7. Ett stort antal Thermie-projekt, i synnerhet inom biomassaområdet, har blivit allvarligt försenade eller t. o. m. avbrutits (se punkt 3. 56–3. 58). 2. 8. Det fanns många problem i entreprenörernas kost- nadsanspråk och kommissionens enheter hade utfört kon- troller på ett otillräckligt (se punkt 3. 32, 3. 48–3. 55). sätt 2. 9. Finansieringsbesluten för Altener-programmet har inte fattats på ett tillbörligt sätt (se punkt 4. 11–4. 12). 2. 10. Delegeringen av en del av urvalsprocessen inom Altener-programmet till medlemsstaterna är varken sam- ordnad, styrd eller övervakad av kommissionen. Detta innebär att processen är oklar och att ett rättvist urval ej kan garanteras (se punkt 4. 8–4. 10). 2. 11. Det stora antalet parallella nätverk och ställen som sprider information om de granskade programmen påver- kar informationspolitikens effektivitet på ett negativt sätt (se punkt 5. 1–5. 2). (1) Åtgärder med delade kostnader alternativt samfinansierade åtgärder är FoTU- eller demonstrationsprojekt där kommis- sionen återbetalar delar av kostnaderna för projektentrepre- nörerna. 2. 12. Bristen på en heltäckande genomgång av alla pro- gram för förnybara energikällor som får stöd av gemen- skapen, särskilt inom strukturfonderna, utgör ett hinder för en effektiv samordning av program och tjänster (se punkt 6. 2–6. 4). 20. 11. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 356/41 3. JOULE-THERMIE-PROGRAMMET Programbeskrivning och mål Rättsligt och organisatoriskt ramverk 3. 1. Före 1994 tillhandahölls den typ av stöd som ges av Joule-Thermie via två separata program. Joule-program- met, ett av de särskilda programmen inom tredje rampro- grammet för forskning och teknisk utveckling (FoTU), gav stöd till forskningsåtgärderna (GD XII), medan demonstrationsverksamheterna finansierades av Thermie- programmet som en del av energipolitiken (GD XVII). I Maastrichtfördragets artikel 130f. 3 blev demon- 3. 2. strationsprojekten en del av avdelning XV som styr forskning och teknisk utveckling. En logisk följd därav var att demonstrationsprojekten skrevs in ramprogram- met för FoTU. Detta innebar att fr. o. m. det fjärde ramprogrammet slogs Thermies demonstrationsdel sam- man med Joule i Joule-Thermie. 3. 3. Joule-Thermie (1994–1998) styrs av beslutet om det fjärde ramprogrammet (2) och av beslutet om det sär- skilda programmet för forskning, teknisk utveckling och demonstration icke-nukleär energi (3). inom området (FoTUD) 3. 4. Även om Joule-Thermie har blivit ett program i förordningarna, kommer de två ursprungliga delarna fortfarande att ledas av två generaldirektorat i kommis- sionens organisationsschema, XII och XVII, under led- ning av två kommissionärer. I GD XII leds programmet av direktorat F — Energi, där en separat enhet är ansvarig för området för förnybara energikällor. I GD XVII leds programmet i direktorat D — Energiteknik, där enhet D3 ansvarar för projekt relaterade till förnybar energi. (2) Europaparlamentet och rådets beslut nr 1110/94/EG av den 26 april 1994 om det fjärde ramprogrammet för Europeiska gemenskapens verksamhet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration (1994–1998) (EGT L 126, 18. 5. 1994, s. 1). (3) Rådets beslut 94/806/EG av den 23 november 1994 om ett särskilt program för forskning, teknisk utveckling och demonstration energi området (1994–1998) (EGT L 334, 22. 12. 1994, s. 87). icke-nukleär inom 3. 5. De åtgärder som samfinansieras genom stöd är i allmänhet projekt som verkställs av ett konsortium av entreprenörer från flera medlemsstater i syfte att forska eller bygga en demonstrationsanläggning inom ett av följande områden: a) Integration av förnybar energi (endast forskning). b) Solceller. c) Förnybar energi i byggnader. d) Vindkraft. e) Energi från biomassa och avfall. f) Vattenkraftverk (endast demonstration). g) Jordvärme. h) Energilagring och andra alternativ (t. ex. bränsleceller, solvärmeenergi). 3. 6. De övergripande målen med Joule-Thermie är att främja energisäkerhet, hållbar utveckling, en ren och effektiv energiteknik, industriell konkurrenskraft samt social sammanhållning. För området för de förnybara energikällorna är det huvudsakliga målet att förbättra kostnadseffektiviteten, öka tillförlitligheten hos de förny- bara energikällorna samt stärka förtroendet hos berörda operatörer i syfte att införa förnybara energikällor i energiförsörjningssystemet på bred front. Ett ytterligare mål är att förbättra integrationen av förnybara energikäl- lor i samhällsekonomin och i vardagslivet. 3. 7. Medan dessa mål är generella för hela programmet sätts i rådsbeslutet också upp separata mål för alla delar av det ovannämnda programmet. Inom Joule lägger man betoningen på den senaste tekniken, som — med några få undantag — fortfarande finns långt ifrån marknaden. Målet med demonstrationsprojekten inom Thermie är att bevisa att en ny teknik är tekniskt genomförbar samt, när så är lämpligt, dess eventuella ekonomiska fördelar. 3. 8. Dessa mål är integrerade och omvandlade till upp- gifter inom kommissionens Joule-Thermie-arbetsprogram, som utgör en del av den basdokumentation som tillhan- dahålls alla parter som är intresserade av att lämna in projektförslag. 3. 9. Målen för de särskilda områdena och energikäl- lorna är tämligen precisa och specifika. De mer strate- giska målen, exempelvis förbättring av konkurrenskraften C 356/42 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 11. 98 hos den europeiska industrin eller förbättring av ekonom- isk och social sammanhållning, är emellertid så vaga att de inte kan ligga till grund för en bedömning av pro- grammets verkliga utfall. andel som tilldelas förnybara energikällor närmar sig rådets angivna mål. Detta är inte fallet för de särskilda stödåtgärderna för små och medelstora företag, som med så litet som 1,28 % ligger långt under 5 %-gränsen. Budgetens genomförande 3. 10. Tabell 1 visar att utbetalningarna flöt långsamt, trots att åtagandebemyndigandena i stort sett hade för- brukats under programmets första år. Detta var en följd av längden på förfarandet för att välja ut projekt och förhandla kontrakt. Den första förslagsinfordran publice- rades den 15 december 1994, med senaste inlämningsdag för förslag den 24 mars 1995. De första kontrakten undertecknades inte förrän i december 1995, och därför betalades de första förskotten inte ut förrän under budgetåret 1996. 3. 11. I det rådsbeslut som styr Joule-Thermie angavs en uppdelning av programmets budget på Joule- och Ther- mie-delen, och inom varje del på de viktigaste under- stödda områdena. En del av budgeten tillägnades dess- utom tilläggsåtgärder och administrativa kostnader kopp- lade till dessa. Tabell 2 visar om de verkliga åtagandena fram till den 31 december 1997 har respekterat den fördelning som angivits av rådet (4). 3. 12. Den vägledande budgettilldelningen till de olika områdena (förnybar energi, fossila bränslen och effektiv energianvändning) kunde inte genomföras omedelbart på grund av bristen på godtagbara projekt inom området förnybar energi vid den första allmänna förslagsinfordran under 1995. Med starkt stöd från Europaparlamentet gjordes därför ytterligare en förslagsinfordran vid slutet av 1995, vilken endast var öppen för projekt inom området förnybara energikällor. Tabell 2 visar utfallet av denna infordran per den 31 december 1997, där den (4) Tyvärr tillåter inte kommissionens rapporter och finansiella system en tillfredsställande övervakning av respekten för de gränser rådet har satt upp, eftersom inte alla kategorier definierade av rådet har sina egna underordnande kontonum- mer. Dessutom ger kostnadsklassificeringen i kategorierna administration, spridning, stöd till små och medelstora före- tag eller projekt ett stort tolkningsutrymme. Därför är de siffor som presenteras i tabell 2 inte helt tillförlitliga. Exem- pelvis registreras kostnaderna för de experter som biträder kommissionen vid projekturval eller projektledning under projekt, i stället för under administration. Därför är denna siffra inte komplett, även om procentsatsen på 2 %, som anges för administrativa kostnader, är under 2,15 %. Kost- i tabellen under ”Övrigt”, naden som är klassificerad 2,07 %, vilket är ett urval av poster registrerade inom SINCOM under projekt, avser även administrativa kostna- der. De tillsammans gränsen 2,15 %. två posterna överstiger 3. 13. Fördelningen av medel till de olika områdena inom Joule och Thermie visas i tabell 2, 3 och 4. Ett Joule-kontrakt på 4,5 miljoner ecu, vilket hade valts ut för granskning, visade sig ha blivit omklassificerat i projektlistorna från området för fossila bränslen till området för förnybara energikällor i november 1996, 11 månader efter projektets början. Projektet omfattar sam- förbränning av kol och biomassa. Detta nämns tydligt under fossila bränslen såväl i arbetsprogrammet som i rådets beslut (Arbetsprogrammet 1994–1995, kapitel 4 om bränsleblandningar: samförbränning av kolbland- ningar och kol med biomassa, restprodukter och/eller avfall. Hög efficiens bör vara målsättning för kommer- siella kraftverk vid omvandling av biomassa eller avfall till elektricitet (t. ex. över 40 %) på ekonomiskt attraktiva villkor och kopplat till minskade emissionsvärden för koldioxid och andra gasformade eller fasta emissioner samt neutrala eller återanvändbara fasta restprodukter. Rådets beslut 94/806/EG, Fossila bränslen, 3. 1 Forsk- nings- och utvecklingsprojekt — Utveckling av processer för samtidig förgasning (eller förbränning) av kol och biomassa). Omklassificeringen av detta enskilda projekt orsakade en nedsättning av åtaganden på Joule-området för fossila bränslen om 9 % och en ökning av åtaganden på Joule-området för förnybara energikällor om 3 %. Ledning och styrning av program Projekturval 3. 14. Att förbereda ett projektförslag innebär en bety- dande investering av tid och pengar för den sökande. Den information som tillhandahålls potentiella sökande om hur ett förslag skall upprättas har förbättrats sedan programmets början, i synnerhet inom Joule, och entre- prenörerna angav att ett uttömmande förslag krävdes för att möjliggöra en rättvis utvärdering. Emellertid skulle skapandet av standardiserade elektroniska formulär — något som redan finns inom andra program — kunna förbättra processens effektivitet. inom Joule, vilken beskrivs i 3. 15. Urvalsprocessen detalj i bilaga 2, följer standarderna i det fjärde rampro- grammet, och är mycket beroende av externa experters bedömning. Under den första förslagsinfordran för Joule 1995 nedklassificerade programledningen de ursprungliga klassificeringsförslagen för konsensusrapporten för 143 av totalt 563 förslag inom området förnybara energikäl- lor innan de ingavs till Joule-kommitte´n. Även om dessa ändringar rättfärdigades som harmoniserande klassifice- 20. 11. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 356/43 ringar för individuella kriterier från enskilda experter och de slutgiltiga konsensusriktmärkena, innebär behovet av denna harmonisering att instruktionerna till utvärderarna och till den kommissionspersonal som ledde diskussions- panelen inte var tillräckligt klara. För att undvika att de problem som uppstod vid den första infordran upprepas har kommissionen förtydligat de skriftliga instruktio- nerna till utvärderarna och kommissionens personal. eller sent inkomna svar från enskilda partner i konsor- tierna på kommissionens frågor, som förorsakade förse- ningarna. Betydande förkortningar av förhandlingsperio- den kan uppnås genom en översyn av förfarandena, i synnerhet genom ett förtydligande och en förenkling av standardkontraktet. 3. 16. Även om Thermie utgör en del av det fjärde ramprogrammet tillämpar det inte samma standardförfa- randen. Dess urvalsförfarande var inte lika formaliserat och dokumenterat och följaktligen inte lika genomsynligt som i Joule. I stället för sex externa experter som utvärderar ett Joule-förslag, utvärderas Thermie-förslag av två externa experter, en eller två kommissionstjänste- män med vetenskaplig kompetens och, i teorin, av alla ledamöterna av den berörda tekniska kommitte´n inom Thermie. Thermie-kommitte´ernas ledamöter företräder medlemsstaterna. Deras deltagande har inte bara en över- vakande funktion, vilket är fallet i Joule-kommitte´n, utan innebär även ett verkligt deltagande i den tekniska utvär- deringen av specifika projekt. Joule-systemet verkar vara att föredra eftersom dess urvalsprocess syftar till att endast utvärdera förslag utifrån deras vetenskapliga meri- ter och utan att påverkas av politiska påtryckningar. 3. 17. Såväl inom Joule som inom Thermie-kommitte´er- na företräddes vissa medlemsstater av personal vid stat- liga eller halvstatliga forskningsinstitut, vilka även deltog som entreprenörer inom programmet. Även om dessa experters praktiska erfarenhet säkerligen är värdefull i diskussionerna, kan en befattning i kommitte´erna ge deras institutioner en orättvis informationsfördel gente- mot konkurrenterna. 3. 18. En annan oförenlighet kan uppstå i ett kontrakt där den externe expert som utvärderade förslaget även var utsedd av kommissionen för att utföra den vetenskap- liga övervakningen av projektet i egenskap av teknisk chef inom Thermie. Om en expert först avger en positiv bedömning av ett förslag, kan det sedan bli svårt för samma expert att vara kritisk mot hur detta projekt genomförs. 3. 19. Det tar i genomsnitt fyra månader från mottagan- det av förslagen till dess att kommissionen beslutar att finansiera projekten. Förhandlingsfasen mellan beslut och själva undertecknandet av kontrakten tar ytterligare 4–5 månader. Under dessa månader förhandlas särskilda vill- kor (i huvudsak finansiella) för kontraktet. Även om alla parter anser att förhandlingsperioden är alltför lång, var det i många fall diskussioner inom projektkonsortierna 3. 20. Ett av de granskade solvärmeprojekten inom Joule utgjorde den första fasen i ett mycket större projekt. De efterföljande faserna i detta projekt kommer att utvärde- ras i kommande förslagsinfordran, där de riskerar att inte bli utvalda. Eftersom projektet endast kan ge relevanta resultat om alla faser verkställs, löper kommissionen stor risk att slösa bort pengar. Prioriteringslistan i den infor- mation som läggs fram för Joule-kommitte´n innehåller ingen hänvisning till att projektet om 2 miljoner ecu endast täcker de första två åren av en sexårig period. Trots att det nämns i förslagssammanfattningen, finns det varken en förklaring till vilken teknisk del den första fasen omfattar eller till vilket totala ekonomiska värde hela projektet kommer att ha. Det betyder att den information som lämnats in till Joule-kommitte´n är otill- räcklig för att bedöma förslaget i det sitt sammanhang. Joule-kommitte´n bör informeras mer i detalj om förslag till delar av projekten. Ett solvärmeprojekt inom Thermie delades upp på faser på ett liknande sätt, men då hade också Thermie-kommitte´n informerats om detta på lämp- ligt sätt. 3. 21. Den genomsnittliga expertkostnaden för utvärde- ring av ett Joule-förslag var ca 650 ecu, vilket utgör nästan 2 600 ecu för varje projekt, 3,2 % av det genom- snittliga projektbidraget. Den genomsnittliga expertkost- naden per förslag var högre för Thermie än för Joule, även om ett Thermie-förslag granskas av endast två externa experter, i stället för maximalt sex experter inom Joule. Kommissionen varken övervakade eller utvärde- rade kostnaderna för förfarandet. Detaljerad information om dess anknutna interna kostnader för personal och infrastruktur fanns ej tillgänglig. Denna brist på informa- tion om kostnader och kostnadsmedvetande begränsades dessutom inte till urvalsförfarandet, utan fanns i hela ledningen för programmet. Inget försök hade gjorts för att bestämma bästa praxis. 3. 22. Granskningen av tretton Thermie-projekt visade att tillämpningen eller tolkningen av flera urvalskriterier gav upphov till grundläggande frågeställningar. Sex av tretton projekt, både inom solvärme- och biomassaområ- det, uppvisade endast begränsade nyskapande inslag. Trots att Thermies informationsbroschyr för 1994–1995 förklarar att endast kostnader som står i samband med den nyskapande delen av projektet är omkostnader för vilka stöd kan komma i fråga, hade kommissionen finan- sierat även de icke nyskapande delarna. Det ledde till slutsatsen att dessa projekt snarare liknade främjande av C 356/44 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 11. 98 förnybar energi eller investeringsprojekt än verkliga demonstrationsprojekt i enlighet med rådsbeslutets defini- tion och Thermie-arbetsprogrammet. I två av tretton projekt fann man att den enda partnern som inte kom från samma medlemsstat som de andra partnerna i kon- sortiet var ett dotterbolag med en försumbar roll i projektet. I sex andra projekt var den enda ”utomstå- ende” projektpartnern endast en vanlig leverantör av standarddelar som inte deltog i den nyskapande delen av projektet, i den mån det fanns något nyskapande. Bristen på reellt nytt internationellt samarbete visar att dessa projekt saknar ett europeiskt mervärde. Detta antyder att projekten skulle ha stötts på nationell nivå. 3. 23. Urvalskriterierna som anges i Thermies informa- tionsbroschyr för 1996 förklarar under ”gränsöverskri- dande samarbete” att ”samarbetet måste vara mer än symboliskt och förslaget måste uppvisa ett betydande och balanserat deltagande av projektpartnerna”. Vad gäller den finansiella sidan tillämpas inte denna regel. Inom Joule-projekten bidrog alla industriella projektpartner med 50 % av sina egna kostnader, inom Thermie var detta däremot inte fallet. I alla projekt var finansierings- strukturen sådan att den framtida ägaren/användaren av anläggningen betalade hela skillnaden mellan totala pro- jektkostnader, inklusive kostnaderna för alla projektpart- ner, och bidraget från kommissionen. Därför återbeta- lades kostnaderna för de partner som byggde anläggning- arna och de bidrog inte finansiellt till projektet. I två projekt fann man att en partner t. o. m. hade tagit ut marknadsmässiga priser för att utföra sina uppgifter i stället för självkostnadspris. 3. 24. Som ovan anges saknar sex av de tretton gran- skade Thermie-projekten en nyskapande karaktär och kvalificerar sig därför inte för Joule-Thermie-program- met. De skulle ha passat in i programmet för främjande av energiteknik, som kommissionen föreslog rådet under namnet Thermie-II (5), men som inte antogs. De före- (5) EGT C 158, 9. 6. 1994, s. 6. Thermie II: Art. 2. 1 Aux fins du pre´sent re`glement, on entend par projets de promotion de technologies e´nerge´tiques , ci-apre`s de´nomme´s projets , les projets, non e´ligibles au titre des programmes spe´cificques du 4e`me programme-cadre, qui visent la mise au point, l appli- cation et/ou la promotion de technologies e´nerge´tiques à caracte`re innovateur avance´ et dont la mise en oeuvre pre´sente une part importante de risque e´conomique, telle qu ils ne seraient tre`s probablement pas re´alise´s sans un soutien communautaire. Art. 2. 2 Le soutien financier communautaire peut eˆtre accorde´ pour des projets visant à promouvoir, en vue de leur plus large utilisation, soit dans des conditions e´conomiques ou ge´ographiques diffe´rentes, soit avec des variantes techniques, des techniques, des proce´de´s ou des produits innovateurs qui ont de´ja fait l objet d une premie`re application mais qui, en raison de risques subsistants, n ont pas encore pe´ne´tre´ le marche´. slagna bedömningsformulären visar t. o. m att de nyska- pande aspekterna anses vara mindre viktiga i urvalsförfa- randet än vad som förväntas av ett FoTU-program. Även om det i formulären, som fylls i av externa experter, krävs att experten gör en sammanfattning av målbeskriv- ning och nyskapande aspekter av projektet , krävs det av experten i delen om projektbedömning inte att bedöma den nyskapande karaktären. Kriterierna som bedömdes var föregående verksamhet, teknisk och ekonomisk risk, kopieringspotential, ekonomisk genomförbarhet, miljö- och säkerhetsaspekter och spridningsförmåga. Rådets målsättning med sammanslagningen av Joule-Thermie — att integrera FoTU och demonstrationsfaserna — har inte uppnåtts. Medan Joule har ökat deltagandet av indu- striella projektpartner, förde inte Thermie de verkligt nyskapande resultaten av Joule-projekten till demonstra- tionsfasen. Thermie fortsätter att ge stöd till anläggningar som är föga nyskapande, men som behöver statligt stöd eftersom de annars inte skulle vara ekonomiskt bärkraf- tiga. Endast ett projekt var en uppföljning av ett tidigare Joule II-projekt (tredje ramprogrammet). 3. 25. Tillämpningen av urvalskriterierna för solcellspro- jekt uppdagade ett specifikt problem. Ett av de huvudsak- liga kvalificeringskriterierna inom Thermie är ekonomisk bärkraft, eftersom ett av målen med Thermie är att visa de ekonomiska fördelarna med ny teknik. Standardfor- mulären för projektförslag omfattar därför återbetal- ningstiden för ett projekt. I alla solcellsförslag anges återbetalningstiden eller andra finansiella nyckelbegrepp av de sökande, men sammanfattningarna av de utvärde- rande förslagen innehöll inte denna information. Vissa solcellsförslag hade återbetalningstider som var så långa som 77 eller t. o. m. 121 år, vilket klart överstiger anlägg- ningarnas förväntade livslängd. Det faktum att nätan- slutna solcellsanläggningar inte är ekonomiskt bärkraftiga bör inte förbises. Detta väcker frågan om man inom solcellsområdet inte borde inrikta sig mer på grundforsk- ning än på demonstration av oekonomiska anläggningar som kräver ett omfattande offentligt stöd. Ledning och styrning av projekt 3. 26. Fördelningen av projekt på de vetenskapliga tjän- stemän som ansvarar för den vetenskapliga ledningen och övervakningen av projekten är mycket ojämn. Antalet projekt, inklusive löpande kontrakt från tidigare pro- gram, vilka blivit tilldelade en vetenskaplig tjänsteman, varierade inom Joule från 5 till 90 och inom Thermie från 6 till 41, medan det genomsnittliga antalet projekt per tjänsteman för båda områdena var ungefär 30 pro- 20. 11. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 356/45 jekt. En följd av detta är att den faktiska uppföljningen som görs av de tjänstemän som har hand om fler projekt än genomsnittet är mycket begränsad, i synnerhet inom Joule. 3. 27. Det är mycket sällsynt att de vetenskapliga tjänste- männen besöker entreprenörerna och avdelningarna har inget fastställt antal eller procentuell andel av de entre- prenörer som de skall besöka under ett år. Ingen av de 19 entreprenörer som granskades av revisionsrätten hade besökts för det projekt som de valts ut för. Endast 22 av 125 Joule-projekt inom förnybara energikällor, under- tecknade senast den 30 september 1997, hade besökts, och bara 14 av 182 för projekten för förnybara energi- källor inom Thermie per den 31 december 1997. Entre- prenörerna träffade den vetenskaplige tjänstemannen i Bryssel, främst under halvtidsgenomgångarna då alla pro- jekt för ett visst område träffades. Den tid för diskussion som tilldelades varje projekt konstaterades vara orimligt kort av entreprenörerna. 3. 28. Trots att de vetenskapliga tjänstemännen inte besökte många projekt är projektövervakningen i Ther- mie intensivare än inom Joule. Anledningen till detta är att de vetenskapliga tjänstemännen biträds av 16 tekniska chefer inom Thermie för 257 projekt. Det betyder inte bara att det antal projekt som leds av de vetenskapliga tjänstemännen är mindre, utan även att dessa tekniska chefer besöker sina projekt oftare, vilket i sin tur leder till en mer intensiv övervakning. Deras roll uppskattas i allmänhet såväl av entreprenörerna som av de vetenskap- liga tjänstemännen, trots att varje teknisk chef måste styras och handledas av den vetenskapliga tjänsteman som ansvarar för det tekniska området. tjänstemännen. De 3. 29. I ledningen för Joule-programmet var det först under 1997 som man började införa externt stöd för de vetenskapliga första så kallade ”gruppcheferna” valdes ut efter en anbudsinfordran och var och en kommer att få ansvaret för övervakningen av ett antal projekt inom ett tekniskt område. Eftersom gruppchefens roll i hög grad liknar den tekniske chefens roll, infinner sig frågan varför de två typerna av extern hjälp inte har samordnats eller sammanslagits. Om både Joule och Thermie skulle använda en grupp externa experter skulle detta kunna hjälpa till att minska klyftan mellan forskning och demonstration. 3. 30. Inom Joule och Thermie ansvarade minst tre vetenskapliga tjänstemän med korttidskontrakt för pro- jekt där deras tidigare arbetsgivare var involverade. Trots att det inte finns några tecken på att detta påverkade ledningen och kontrollen av dessa projekt, finns det risk för att intressekonflikter uppstår. 3. 31. Hos en Thermie-entreprenör arbetade den tekniske chefens byrå (ett halvstatligt organ för teknisk övervak- ning) inte bara för kommissionen, utan tillhandahöll också i samma projekt tekniska övervakningstjänster till bidragsmottagaren. I det fall som nämndes i punkt 3. 18 hade projektförslaget bedömts av samma tekniske chef som senare fick till uppgift att övervaka projektet. Båda dessa situationer kunde leda till intressekonflikter och borde ha undvikits. 3. 32. Finansiella kontroller begränsas till rimligheten i entreprenörernas kostnadsanspråk och en granskning av projektets budgetavkastning. Den stora mängd problem som man stötte på i kostnadsredovisningarna från de entreprenörer som har granskats visar tydligt att någon noggrann genomgång av kostnaderna inte utförs. Ingen av de entreprenörer som valdes av revisionsrätten hade granskats av kommissionen. Enligt kommissionen hade endast 5 % av entreprenörerna granskats under det tidi- gare Joule II-programmet. Det visar att sannolikheten för att en granskning görs (1:20) är mycket liten för entre- prenörer inom Joule. För det tidigare Thermie-program- met har ett större antal entreprenörer granskats än för Joule. Resultatet av revisionsrättens granskning antyder att antalet granskningar borde utökas i det nuvarande programmet, speciellt inom Joule-området. 3. 33. Informationssystemet AMPERE-AQUA som an- vänds inom Joule för övervakning av programmet och genomförande av projekt är en otillräcklig metod för det dagliga ledningsarbetet. Eftersom systemet inte är ”an- vändarvänligt” hade viktig information, exempelvis de tekniska rapporter som krävs för att följa projektets framåtskridande och uppfyllandet av faktiska kontrakts- bestämmelser inte registrerats. Information för övervak- ning av kommissionens egen insats, exempelvis dröjsmå- let mellan mottagande av ett kostnadsanspråk och den faktiska betalningen, fanns inte tillgänglig. 3. 34. Det lokala informationssystem som skall ge stöd till ledningen av Thermie-delen av programmet och pro- jekt inom GD XVII (Proman) är t. o. m. svagare än Joule-systemet. Information om genomförande av individ- uella projekt fanns ofta inte tillgänglig i systemet utan måste hämtas ur projektets arkiv. Medan man i Joule- systemet åtminstone kunde tillhandahålla information om fördelningen av gemenskapsstödet till de enskilda part- nerna för ett kontrakt, hade de bidrag som utbetalats inom Thermie bara registrerats som den totala summan för hela projektet. En av konsekvenserna av detta är att kommissionen, inom Thermie, inte kan presentera tillför- litliga siffror för de faktiska bidrag som en viss entrepre- nör tog emot för alla de projekt som denne är inblandad i. Systemet kan heller inte visa hur stort bidrag som givits till samtliga partner i en särskild region eller medlems- stat. C 356/46 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 11. 98 3. 35. Inom ramen för en pilotstudie för GD XII för att genomföra en kvalitetsstyrningsmanual för FoTU-projekt, registrerar och omprövar den enhet som är ansvarig för Joule alla förfaranden för administration och ledning. Denna viktiga ansträngning omfattar ett projekt för för- bättring och utveckling av de understödjande informa- tionssystemen. Kvalitetsstyrningsmetoden är definitivt ett viktigt steg mot en förbättrad effektivitet vid ledning av program. Däremot är det otillfredsställande att bara halva delen av programmet inom Joule-Thermie är inbe- gripet i denna utveckling. För att leda och övervaka hela Joule-Thermie-programmet på ett harmoniserat sätt måste programmets två delar röra sig i samma riktning. 3. 36. Trots att både Joule och Thermie använder samma kontraktsmall kvarstår en viktig skillnad. Joule-kontrak- tet tillåter årlig kostnadsredovisning medan Thermie- kontraktet kräver halvårsredovisning. Bara 7 av 13 gran- skade Thermie-projekt uppfyllde emellertid detta krav och därför kan nyttan av två redovisningar per år ifråga- sättas. Det visar också att uppfyllandet av tidsgränserna i kontrakten inte övervakas noga. En harmonisering av Thermie-kontrakten och Joule-standarden förefaller önsk- värd. 3. 37. I 2 av 13 granskade Thermie-projekt ingav en av kontraktspartnerna en konkursansökan. Trots att det inte innebar några betydande konsekvenser för gemenskapens budget visar detta risken med projekt där stora förskott ofta utbetalas till relativt små företag. Dessa fall visade även att kommissionen saknar ett standardiserat snabbt förfarande vid anmälningar om konkurser. Ett standard- förfarande som också inbegriper rättstjänsten borde utformas för att säkerställa att kommissionen omedelbart vidtar nödvändiga åtgärder för att minska risken för gemenskapen och för de andra projektpartnerna i samma konsortium. Programövervakning 3. 38. Joule-Thermie övervakas årligen av en panel bestå- ende av externa experter, i enlighet med rådsbeslutet. Medan den första övervakningsrapporten (1995) fokuse- rades på inledandet av den första förslagsinfordran och urvalsförfarandet, bedömde 1996 års rapport även kom- missionens projektledning och övervakningsverksamhe- ter. 3. 39. I enlighet med artikel 4. 2 i rådets beslut utfördes en mer omfattande övervakning i femårsbedömningen av programmet för icke-nukleär energi, vilken publicerades i december 1996. Denna rapport innehöll en bedömning såväl av de tidigare Joule- och Thermie-programmen som av det första året i det nuvarande Joule-Thermie- programmet. Panelen för femårsbedömning och den årliga övervakningspanelen hade olika ledamöter, men slutsatserna och rekommendationerna i fråga om led- ningen var likvärdiga. 3. 40. Påpekandena och rekommendationerna i övervak- ningsrapporterna om programmets genomförande bekräf- tar revisionsrättens iakttagelser. Rekommendationerna kan vara värdefulla vid genomförandet av det femte ramprogrammet. 3. 41. Trots att bedömningen av kostnadseffektiviteten hos genomförandet av programmet tydligt nämns som en av målsättningarna med övervakningen, ger de årliga rapporterna och femårsrapporterna endast mycket gene- rella kommentarer. Under rubriken Cost effectiveness of running the programmes (kostnadseffektivitet för pro- grammens drift) hävdas i femårsbedömningen att kom- missionens personalstyrka för ledning av alla projekt är relativt liten, och eftersom de ursprungliga budgetansla- gen respekteras anses programledningen och administra- tionen vara kostnadseffektiv. Ingen av rapporterna inne- håller några siffror för kostnaden. Kostnader för programledning 3. 42. Kontrollen av kostnader för programledning krä- ver kunskap om kostnadsbilden. De avdelningar inom kommissionen som ansvarar för programmets genomfö- rande har ingen överblick över de administrativa kostna- derna för sina åtgärder. Kommissionen har inte beräknat totala kostnader för programledning eller nyckelbegrepp såsom kostnader per förslag, den totala ledningskostna- den per projekt eller kostnader för uppdrag per projekt, vilket är nödvändigt för att kunna bedöma om kostna- derna för den nuvarande ledningen i programstrukturen står i rimlig proportion till det totala gemenskapsbidra- get. Detta minskar deras möjligheter att optimera resurs- användningen. 3. 43. Den årliga provisoriska fördelningen av de admini- strativa kostnaderna i programmets budget (del B av budgeten) mellan de olika kostnadskategorierna (icke-fast personal, uppdrag och möten, informatik, publikationer, fast personal) komplementeras ej av en lämplig fördelning av de relaterade kostnaderna i samma kategorier som täcks av del A av budgeten. Trots att kommissionen övervakar att gränsen för personalkostnader (2,85 % av budgeten) och administrativa kostnader (2,15 % av bud- 20. 11. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 356/47 geten) uppfylls enligt bilaga II i rådets beslut om Joule- Thermie, är detta bara ett budgetkontrollförfarande för del B utan någon form av analys av kostnadseffektivite- ten. Revisionsrätten fann även att per den 31 december 1997 var 26 av 48 tjänster i GD XII som finansierades av budgetanslag för Joule-Thermie tillsatta med personal som hade uppgifter som inte stod i samband med Joule- och Thermie-programmet. Man kan dra slutsatsen att den totala årliga kostnaden för administration och led- ning av programmet förblir okänd. medlemmar inom ett kontrakt arbetar under tilläggskost- nadsmodellen (6), medan andra tillämpar fullkostnadsmo- dellen (7). Detta tillåter inte ett universitet (som använder tilläggskostnadsmodellen) och ett privat företag (som måste använda fullkostnadsmodellen) att delta som med- lemmar i samma EEIG. Om kontraktet med en EEIG visade den faktiska bidragsfördelningen mellan de delta- gande medlemmarna skulle denna regel vara överflödig. Genomförande av projekt Svårigheter med att få fram korrekta kostnadsrapporter Projektsamordning av Europeiska ekonomiska intresse- grupperingar 3. 44. Kommissionen främjar möjligheten att använda en europeisk ekonomisk intressegruppering (EEIG) som en mekanism för att delta i FoTU-program. Enligt kommis- sionen kan det vara till hjälp att använda en EEIG som samordnare, vilken skickar in projektförslag för ett kon- sortiums räkning, bestående av medlemmar av samma EEIG, när det gäller att snabbt komma igenom procedur- stadierna innan ett projekt kan inledas, samt i ledningen av projektet. 3. 45. Av de 17 granskade Joule-projekten var sex sam- ordnade av tre olika europeiska ekonomiska intressegrup- peringar. Trots att de olika partnerna i konsortiet var nöjda med att de administrativa uppgifterna delegerades till en separat enhet, vilka i två fall var belägna nära kommissionen, hade användningen av en EEIG inte i något fall resulterat i förenklade eller snabbare kontrakts- förhandlingar. Tvärtom ledde det till ytterligare pro- blem. 3. 46. Kontrakt som samordnats av en EEIG underteck- nas av samma EEIG för alla medlemmars räkning. Med- lemmarna nämns bara i en teknisk bilaga. I denna tekniska bilaga ges däremot ingen information om fördel- ningen av gemenskapsbidraget mellan medlemmarna. Det betyder att den enda informationskällan om de enskilda medlemmarnas ”budget” är formuläret för kontraktsför- handlingar. Eftersom dessa formulär inte ingår i själva kontraktet kan medlemmarna ändra fördelningen av bidraget sinsemellan utan kommissionens godkännande. Denna situation kan undergräva kommissionens auktori- tet och minskar definitivt kontraktens genomblickbarhet. Kommissionen borde utöka tabellen ”Beräknad uppdel- ning av tillåtna kostnader” i alla kontrakt med en EEIG, så att den omfattar resursfördelningen mellan de delta- gande EEIG-medlemmarna. 3. 47. Kommissionens interna riktlinjer för förhandlingar med en EEIG visar att den inte godtar att vissa EEIG- 3. 48. Systemet med verkliga kostnadskontrakt kräver analytisk bokföring för att man skall kunna färdigställa en kostnadsrapport och undvika missbruk av gemen- skapsmedel. I de granskade Joule- och Thermie-kontrak- ten var ofta verifikationen av kostnadsanspråken otill- fredsställande. Resultaten bekräftar tidigare rapporter från revisionsrätten för FoTU-program som använder samma kontraktsmall. 3. 49. Av 19 entreprenörer hade åtta gjort anspråk på planerade kostnader i stället för verkliga kostnader för arbete och omkostnader. Generellt är det acceptabelt att tillämpa planerade kostnader under årets gång, dock bara så länge dessa justeras vid budgetårets slut. I de flesta fall avsåg dock inte de granskade entreprenörerna att justera sina tidigare anspråk och i två fall var de antingen oförmögna eller ovilliga att beräkna omkostnader base- rade på faktiska kostnader. 3. 50. Beräkning och verifikation av omkostnader konstaterades vara ett grundläggande problem vid full- kostnadskontrakt. För universitet utan ett system för bokföring löses detta problem genom att det i deras tilläggskostnadskontrakt fastställs ett fast påslag för fasta kostnader på 20 % av de direkta kostnaderna. Alla andra måste beräkna den faktiska kostnaden. Kontraktsmallen ger endast begränsad och oklar vägledning för vilken metod som skall användas och vilka kostnader som får räknas in i omkostnader eller ej. De granskade entrepre- nörerna har lagt mellan 12 % och 210 % av omkostna- derna på personalkostnader. Vissa entreprenörer inklude- (6) Tilläggskostnadsmodellen är ett system för kostnadsåterbetal- ning enligt vilket kommissionen återbetalar 100 % av de tilläggskostnader som direkt förorsakas av projektet och som inte täcks av återkommande universitetsbidrag. Dessutom betalar kommissionen upp till 20 % av direkta kostnader för att täcka omkostnader. Denna modell begränsas till universi- tet som inte har något system för kostnadsredovisning. (7) Fullkostnadsmodellen är det vanliga kostnadsåterbetalnings- systemet enligt vilket kommissionen återbetalar 50 % av totala kostnader för projektet, inklusive faktiska omkostna- der. C 356/48 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 11. 98 rade kostnader i basen för omkostnader, exempelvis marknadsföringskostnader, vilka enligt tydliga bestäm- melser i kontraktet inte var giltiga. Många andra visade sig vara mycket kreativa när det gällde att inkludera kostnader som inte uttryckligen angavs som ogiltiga i kontraktsmallen, men som ökade totalsumman till en överdriven nivå. Exempel på sådana kostnader var ej projektrelaterade arbetstimmar samt avskrivningskostna- der för produktionsutrustning som även används inom FoTU-projekt. och togs t. o. m. bort från projektlistorna, medan ett fjärde projekt försenades kraftigt. Av de sex projekt som valdes ut 1996 hade ett avbrutits, att annat ”lagts på is” och två var mycket försenade. Anledningarna till avbrotten och dröjsmålen var i de flesta fall brist på byggnadslov eller svårigheter med privat finansiering av anläggningarna. Trots att biomassa i egenskap av förnybar energikälla framhålls som en miljövänlig energikälla, var några av problemen med byggnadslov relaterade till problem med utsläpp från anläggningarna. 3. 51. Två entreprenörer hade inte något system alls för att registrera den arbetstid som lagts ned på projektet. Fem andra hade system som uppfyllde kraven i kontrak- tet, men de var inte helt tillförlitliga. En entreprenör hade gjort anspråk på ett stort antal arbetstimmar utanför den giltiga kontraktsperioden, under förberedelsen av projekt- förslaget. 3. 57. Solcellsområdet inom Thermie uppvisade liknande fall, trots att den procentuella andelen var lägre. Förse- ningarna verkade ha orsakats av privata finansieringspro- blem, avslag till byggnadslov för solcellsmoduler på en ”skyddad” fasad, eller förseningar i byggandet av den konstruktion solcellsmodulerna skulle monteras på. 3. 52. Fyra entreprenörer hade otillfredsställande bokför- ingssystem i vilka kostnadsfördelningen till projektet var otydlig. Sex entreprenörer hade gjort anspråk på kostna- der som var oberättigade eller ej var direkt relaterade till projektet. 3. 58. Emedan dessa problem vanligtvis inte kan påver- kas av ansvarig enhet inom kommissionen står det klart att de resulterar i en onödig blockering av medel. Därför krävs intensivare övervakning av projektens tidsfrister och snabbare beslut om att avsluta projekt som ”lagts på is” så att medlen kan anslås till andra projekt. 3. 53. I två fall hade man gjort anspråk på resekostna- der, inklusive kostnader för resor till Förenta staterna, utan att ha fått skriftliga förhandsgodkännanden från kommissionen. 4. ALTENER-PROGRAMMET 3. 54. Revisionsrättens granskning avslöjade fel och orik- tigheter för 10 av 19 entreprenörer på ca 0,6 miljoner ecu i kostnadsanspråk på totalt 4 miljoner ecu. Rättsligt och organisatoriskt ramverk 3. 55. Det stora antalet fel, oriktigheter eller överdebite- ring av kostnadsanspråk, samt de grundläggande proble- men vid tolkning av kontraktsmallen avseende berätti- gade omkostnader, leder till slutsatsen att det krävs en intensifierad kontroll, inklusive kontroller på platsen, samt ett förtydligande och en förenkling av kontraktsmal- len. Kommissionen borde antingen införa en fastställd procentsats för omkostnader för alla entreprenörer eller exakt fastställa vilka beräkningsmetoder för omkostnader som den accepterar. Risk för att projekten avbryts 4. 1. Medan Joule-Thermie, i egenskap av FoTU-pro- gram, ingår i fjärde ramprogrammet, är Altener-program- met ett eget program. Det är följden av förskjutningen under 1980-talet från en rent ekonomiorienterad energi- politik till en politik som ger utrymme för miljöfrågor. Syftet med detta program på 44 miljoner ecu är att främja förnybara energikällor inom gemenskapen. 4. 2. Det första Altener-programmet (1993–1997) styrs av rådets beslut av den 13 september 1993 (93/500/ EEG) (8). Ett uppföljningsprogram, kallat Altener II (1998–1999), håller på att antas av rådet (9), med en budget på 22 miljoner ecu för de två första åren. 3. 56. Inom biomassaområdet, i synnerhet inom Ther- mie, visade sig antalet avbrutna projekt vara orimligt stort. Av sex projekt som valdes ut 1995 avbröts tre (8) EGT L 235, 18. 9. 1993, s. 41. (9) Gemensam ståndpunkt (EG) nr 9/98 antagen av rådet den 19 januari 1998 inför antagandet av rådets beslut om ett flerårigt program för främjande av förnybara energikällor i gemenskapen (Altener II) (EGT C 62, 26. 2. 1998, s. 31). 20. 11. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 356/49 4. 3. Inom GD XVII leds Altener av en separat sektion inom enhet C2, som ingår i direktoratet ”Industrier och marknader II: Icke-fossila energikällor”. bidragsnivån från Joule-Thermie och bidragsnivån från Altener. Med andra ord tar vissa medlemsstater som knappt har något att göra med Joule-Thermie-finansierad FoTU eller demonstrationsprojekt emot stort stöd från Altener för främjande av förnybara energikällor. Programbeskrivning och mål 4. 4. Altener-programmet har utformats för att stödja fyra kategorier av åtgärder för att främja förnybara energikällor: a) Undersökningar, marknadsstrategier och tekniska be- dömningar för att definiera tekniska standarder eller specifikationer. b) Åtgärder för att stödja medlemsstaternas initiativ till att utöka eller skapa infrastrukturer, vilka omfattar utbildning och informationsaktiviteter samt en mängd olika åtgärder inom sektorn (pilotprojekt). c) Åtgärder för att skapa ett informationsnätverk i syfte att främja en bättre samordning av nationella och internationella verksamheter och verksamheter på gemenskapsnivå, samt utvärdera de olika åtgärdernas inverkan. d) Undersökningar, utvärderingar och andra åtgärder för att bedöma den tekniska genomförbarheten och de ekonomiska och miljömässiga fördelarna med den industriella användningen av biomassa för energiän- damål. 4. 5. Gemenskapsbidragen till dessa åtgärder var gener- ellt 100 % för undersökningar, 60 % för informations- spridning och mellan 30 % och 50 % av projektkostna- derna för pilotåtgärder. Det genomsnittliga bidraget för ett pilotprojekt är ungefär 95 000 ecu. 4. 6. Granskningen inriktades på kategori b i stödåtgär- derna — pilotåtgärderna. I definitionen av denna kategori i rådsbeslutet nämns utbildnings- och informationsverk- samheter samt områdesvisa åtgärder. De senare har delats upp i fyra områden: verktyg, planering, information/ utbildning och finanser. En undersökning av listan över projektrubriker visar att det ofta har att göra med utveckling av planer för genomförande av förnybara energikällor eller undersökningar avseende strategier eller genomförbarhet för användning av vissa typer av förny- bara energikällor inom specifika områden, regioner eller industrier. Många av dessa rubriker kunde också ha hamnat under Joule-delen av Joule-Thermie inom ”inte- grering av förnybara energikällor”, eller som en typ B-åtgärd i Thermie-delen. Mer tydlighet och effektivitet skulle kunna uppnås genom att man koncentrerar det stöd som tilldelas en viss typ av åtgärd i ett program. 4. 7. Fördelningen av Altener-bidragen mellan medlems- staterna visar att det inte finns något samband mellan Ledning och styrning av program Projekturval 4. 8. Förfarandena inom Altener för urval av pilotpro- jekt, vilka står för 66 % av alla bidrag, skiljer sig markant från dem som används inom Joule och Thermie. I stället för att publicera förslagsinfordran i Europeiska gemenskapernas officiella tidning har Altener-förslagen lagts fram av medlemsstaternas företrädare i lednings- kommitte´n för Altener. De kategorier eller typer av förslag som kan läggas fram varje år definieras i årliga riktlinjer som fastställs av kommissionen i samarbete med kommitte´n. Dessa riktlinjer innehåller inte några direktiv om på vilket sätt medlemsstaterna skall hämta in förslag eller om de bör göra en första granskning och urval av projekt eller ej. Kommissionens enheter hade ingen infor- mation om hur olika medlemsstater hanterade detta. 4. 9. Varje förslag bedöms därefter av två av kommissio- nens tjänstemän, vilka avfattar en kortfattad konsensus- rapport. På grundval av konsensusrapporterna upprättar ledningen för programmen en prioriteringslista och en reservlista där de föreslår projekt för finansiering till Altener-kommitte´n. 4. 10. Urvalsförfarandet är inte genomblickbart och gar- anterar inte att de som skickar in förslag kommer att få en rättvis och likvärdig möjlighet till att erhålla gemen- skapsbidrag. förslagsinfor- Införande av publicerade dringar, harmonisering av förvalsförfaranden i samtliga medlemsstater och en nära övervakning från kommissio- nens sida är absolut nödvändiga. Formell beslutsprocess I enlighet med punkt 5 och 7 i rådsbeslutet avger 4. 11. Altener-kommitte´n sitt yttrande om den föreslagna listan över projekt och kommissionen beslutar om gemenskaps- bidragen. Däremot beslutar GD XVII:s generaldirektör om finansiering av utvalda projekt utan ett formellt finanseringsbeslut från kommissionen så snart Altener- kommitte´n har avgivit sitt yttrande. Fram till den 31 december 1996 hade 26,1 miljoner ecu anslagits till pilotprojekt, utan tillräcklig rättslig grund. C 356/50 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 11. 98 I årsrapporten för budgetåret 1992 (10), punkt 4. 12. 13–53 och i årsrapporten för budgetåret 1993 (11), punkt 13–57 f. f. uppmärksammade revisionsrätten denna felak- tighet och betonade att EG-domstolen tydligt i punkt 17 i sin dom, i mål 16/88, kommissionen mot rådet, hade skiljt mellan en institutions beslutsbefogenheter och en auktoriserad tjänstemans befogenheter. grammen. Potentiella bidragsmottagare kan få informa- tion från många olika källor: träffpunkter (speciellt för små och medelstora förtag), EU:s informationskontor, innovationsspridningscentrum, nationella kontaktpunkter för Joule, Organisationen för främjande av energiteknik (OPET), kontaktpunkter för Europeiska energinätverk (Altener) och CORDIS (Internet). Däremot kände de entreprenörer som revisionsrätten granskade varken till eller använde dessa källor, med undantag av CORDIS. Projektledning 4. 13. De 273 pilotåtgärderna (läget den 19 november 1997) leds av tre vetenskapliga tjänstemän, inklusive den programansvarige. Projektens framåtskridande och resul- tat övervakas på grundval av interims- och slutrapporter. Inga entreprenörer besöktes under programmet. 4. 14. Betydande svagheter upptäcktes inom organisatio- nen av projektets arkiv och informationssystem. Att de olika avdelningarna (tekniska och finansiella system samt informationssystem) använder olika identifieringskoder för varje projekt gör det mycket svårt att skaffa sig en överblick över bakgrunden och det nuvarande läget för projekten. De flesta pilotprojekt drivs av ett konsortium med flera partner, men i Alteners informationssystem registreras endast varje projekts samordnare. Följaktligen har kommissionen ingen överblick över alla bidrag som tilldelas en entreprenör. 4. 15. Trots att pilotåtgärderna visade sig vara mycket lika de i Joule-projektet, skiljer sig standardkontraktet åt. Gemenskapsbidraget betalas i tre steg: ett förskott, en betalning vid godkännandet av interimsrapporten och slutbetalningen vid godkännandet av slutrapporten, åtföljt av en kostnadsrapport. Kontraktet för kostnadser- sättning innehåller ingen definition på vad som är en berättigad kostnad eller godtagbara metoder för kost- nadsanslag. Kostnadsrapporterna åtföljs inte av någon bestyrkande dokumentation och inga anspråk från entre- prenörer granskades av kommissionen. 4. 16. Det skulle vara mer lämpligt att använda kon- traktsmallen från Joule-Thermie för Altener, inklusive bilaga 2, i vilken den berättigade kostnaden specificeras. Eftersom kontrakten är relativt små skulle kommissionen även kunna överväga en förenkling genom att införa en fast procentsats för omkostnader. 5. INFORMATIONSSPRIDNING 5. 1. Kommissionen har lagt ned mycket möda på att sprida information om Joule-Thermie- och Altener-pro- (10) EGT C 309, 16. 11. 1993. (11) EGT C 327, 24. 11. 1994. 5. 2. De flesta av de granskade entreprenörerna var väl- informerade om programmet, men hade direktkontakt med kommissionen eller hade speciella avdelningar som samlade in information från olika källor. Av detta kan man utläsa att denna mångfald av olika parallella infor- mationspunkter inte märkbart bidrar till att effektivisera informationspolitiken (12). Eftersom många av de olika ”informationspunkterna” finns inom samma halvstatliga energiorgan förvirras situationen ytterligare. Varje pro- gram har sitt eget informationsnätverk i medlemsstaterna, utan någon harmoniserad och samordnad informations- politik. 6. SAMORDNING AV JOULE-THERMIE OCH ALTENER MED ANDRA STÖDÅTGÄRDER INOM EUROPEISKA UNIONEN OCH MEDLEMSSTATERNA INOM OMRÅ- DET FÖRNYBARA ENERGIKÄLLOR 6. 1. Hänvisningar i rådsbeslutet och arbetsprogrammet för Joule-Thermie till andra program, såsom Altener eller Air (13), angav redan att liknande mål och ämnen finns i flera program. Bland de granskade projekten framkom att ett Joule-projekt var fortsättningen på ett tidigare Brite-Euram-projekt (14), medan ett annat var fortsätt- ningen på ett tidigare Air-projekt. Inom Joule återfinns dessutom energislaget biomassa både inom förnybara energikällor och inom området för fossila bränslen. Medan kommissionens sektorövergripande samrådsförfa- rande borde eliminera risken för att samma verksamhet tilldelas bidrag från två olika program, kan den vaga definitionen av avgränsningarna mellan programmen fort- (12) Liknande iakttagelser gjordes i revisionsrättens årsrapport för budgetåret 1996, punkt 10. 14. (13) Rådets beslut 94/805/EG av den 23 november 1994 om ett särskilt program för forskning, teknisk utveckling och demonstration inom jordbruk och fiske (inbegripet agroindu- stri, livsmedelsteknik, skogsbruk, vattenbruk och landsbygds- utveckling) (1994-1998) (EGT L 334, 22. 12. 1994, s. 73). (14) Rådets beslut 94/571/EG av den 27 juli 1994 om ett särskilt program för forskning och teknisk utveckling, inklusive demonstrationsprojekt, inom området industriell teknik och materialteknik (1994-1998) (EGT L 222, 26. 8. 1994, s. 19). 20. 11. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 356/51 farande vara ett riskelement. Dessutom skapar det förvir- ring hos potentiella entreprenörer, vilket i sin tur leder till ett ökat krav på ledningsresurser. 6. 2. Trots att strukturfonderna (i huvudsak ERUF och EUGFJ) (15), i sina regionala stöd till energi-infrastruktur- projekt, på ett betydande sätt bidrar till anläggningar för förnybar energi (t. ex. biomassa och avfallseldade elkraft- verk inom mål 1 och 5b-områdena), var kommissionen oförmögen att ge en översikt över de projekt för förnybar energi som tilldelas stöd inom Europas olika regioner. Allmänna siffror (16) fanns endast tillgängliga för fem regioner i Grekland, Spanien, Irland, Italien och Portugal som får stöd från ett speciellt energiprogram. (För hela perioden (1992–1997) var det totala utbetalade stödet för förnybara energikällor under specifika energiprogram från strukturfonderna: 341,17 miljoner ecu av totalt 3 000 miljoner ecu för energi (11,4 %). Under den tidi- gare programperioden från 1989 till 1993 bidrog gemen- skapsinitiativet Valoren (17) med 293,75 miljoner ecu för ökning av den inre energipotentialen, av totalt 2 331 miljoner ecu, vilket var det totala stödbeloppet inom energiområdet (12,6 %)). 6. 3. Eftersom en hel åtgärdskategori inom Altener- programmet är avsedd att stödja skapandet av ett infor- mationsnätverk som skall främja samordningen av verk- samheter på nationell och internationell nivå samt på gemenskapsnivå, är det oacceptabelt att det i slutet av Altener I inte finns någon översikt av alla projekt för förnybar energi som tilldelats stöd från kommissionens olika program, inklusive strukturfonderna. 6. 4. Trots att de generaldirektorat som ansvarar för strukturfonderna konsulteras av GD XVII innan beslut om stöd för ett Thermie-projekt fattas, betyder bristen på detaljerad projektinformation inom dessa generaldirekto- rat att det inte är helt säkert att demonstrationsprojekt inom Thermie inte tilldelas bidrag från strukturfon- derna (18) vid ett annat tillfälle. Av denna anledning är det oumbärligt att upprätta en databas med alla projekt för förnybar energi som stöds av strukturfonderna. I sitt förslag till rådets beslut om ett flerårigt 6. 5. ramprogram för åtgärder inom energisektorn (1998– (15) Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) och Europe- iska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ). (16) Källa: Svar på skriftlig fråga i Europaparlamentet nr E- 1996/97. (17) Rådets förordning (EEG) nr 3301/86 av den 27 oktober 1986 om införande av ett gemenskapsprogram för utveckling av vissa mindre gynnade regioner i gemenskapen genom utnyttjande av inhemsk energipotential (Valoren-program- met) (EGT L 305, 31. 10. 1986, s. 6). (18) Se även revisionsrättens kommentar i årsrapporten för bud- 2002) (19) föreslår kommissionen att Alteners uppfölj- ningsprogram (Altener II) skall integreras i ett energiram- program. Detta skall innehålla de nuvarande energipoli- tiska programmen som Synergy, Save och Altener II. I detta förslag förutses även förbättrad samordning av alla andra energirelaterade program eller politikområden, inklusive Joule-Thermie, andra FoTU-program, interna- tionellt samarbete (Phare, Tacis, Meda) och strukturfon- derna. Kommissionens initiativ anger att en mer omfat- tande samordning och harmonisering planeras. Däremot skulle en mer grundläggande omstrukturering av pro- grammen, något som skapar tydliga ansvarsområden och gränser samt undviker överlappning, kunna minska beho- vet av samordning och öka programmens effektivitet. 6. 6. Samordningen av programmen och medlemsstater- nas egna stödåtgärder är avsedda att genomföras genom att medlemsstaterna är representerade i ledningskommit- te´erna och genom en ad hoc-kommitte´ för samordning av medlemsstaternas och gemenskapens FoTU-program för icke-nukleär energi, vilka rapporterar till Kommitte´n för vetenskaplig och teknisk forskning (CREST). Samord- ningsuppgiften stöds, inom Altener-programmet, av omfattande undersökningar, exempelvis The European Renewable Energy Study, vilken ger en översikt över tillståndet för förnybara energikällor och den politik som påverkar dess utveckling i 30 länder i Europa. 6. 7. Trots att skillnaderna är avsevärda mellan medlems- staterna och kommissionen vad gäller grad, metoder eller prioritet för stöd till förnybara energikällor, får de inte påverka kommissionens åtgärder. Om en medlemsstats mål står i konflikt med kommissionens mål måste detta däremot beaktas. I fallet med stöd till solcellsanlägg- ningar anslutna till kraftledningsnätet inom Thermie är framgången för dessa anläggningar i hög grad beroende av den politiska viljan inom medlemsstaterna att tillåta att anläggningar kopplas till elnätet och att erbjuda förmånliga återköpstaxor för elektricitet. I en av med- lemsstaterna som besöktes var den nationella politiken mot nätanslutna solcellsanläggningar. Under sådana omständigheter är det olämpligt för Thermie att stödja sådana anläggningar, eftersom sannolikheten att demon- strationen kommer att kopieras i stor skala är alltför låg. 6. 8. En anmärkningsvärd skillnad mellan kommissio- nens och medlemsstaternas stödåtgärder är att medan Thermie fortsätter att ge bidrag till demonstrationspro- jekt, antar nationella stödåtgärder i allt högre grad for- men av skattelättnader, mjuka lån och garanterade åter- köpstaxor för elektricitet. Trots att dessa stimulansåtgär- der ofta inte begränsas till nyskapande anläggningar, skapar de gynnsamma förutsättningar som uppmuntrar till innovationer. På grund av framgången för vissa pro- getåret 1996, punkt 10. 12. (19) KOM(97) 550 slutlig, 18. 11. 1997, s. 16. C 356/52 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 11. 98 gram, exempelvis garanterade återköpstaxor för elektrici- tet från vindkraft i flera medlemsstater, kan man tänka sig en harmonisering av de framgångsrika stimulanspro- grammen inom hela Europiska unionen. Kommissionens rapport till rådet och Europaparlamentet (20) om krav på harmonisering av stimulansåtgärder för förnybar energi inom den inre elmarknaden är ett första steg i denna riktning. 7. SLUTSATS OCH REKOMMENDATIONER 7. 1. Någon generell slutsats om framgången eller miss- lyckandet med Altener och delen för förnybar energi inom Joule-Thermie kan inte dras, eftersom de övergri- pande målen inte var tillräckligt precisa för att kunna användas som norm för att bedöma det faktiska resulta- tet av programmen. Bristen på tydliga och kvantitativa mål ökar risken för att ett program kommer att fortsätta under lång tid, oavsett dess verkliga ekonomiska värde eller potential (se punkt 3. 9). 7. 2. Sammanslagningen av Joule och Thermie — som var avsedd att integrera FoTU och demonstrationsfaserna i en sammanhängande strategi som täcker hela innova- tionsprocessen från det vetenskapliga genombrottet hela vägen till spridningen — har inte genomförts fullt ut. Gapet mellan FoTU och demonstration existerar fortfa- rande, i huvudsak eftersom Thermie stöder uppförandet av stora produktionsenheter snarare än verkligt nyska- pande anläggningar. Bristen på harmoniserade projektval, ledning och administrativa förfarande inom båda områ- dena betonar problemen (se punkt 3. 2, 3. 16, 3. 24. 3. 29, 3. 35 och 3. 36). fortfarande absolut nödvändigt att kommissionen garan- terar en tillfredsställande övervakning av experterna (se punkt 3. 26–3. 35 och 4. 14–4. 17). 7. 5. De årliga utvärderingarna och de externa femårsut- värderingarna (21) av Joule-Thermie-programmet bekräf- tar många av revisionsrättens iakttagelser och borde följas noggrant av kommissionen vad gäller ledning under genomförandet av det femte ramprogrammet. Den tekniska och vetenskapliga utvärderingen i rapporten borde däremot stärkas (se punkt 3. 38–3. 41). 7. 6. Kommissionen bör undvika intressekonflikter vid urval, ledning och övervakning av projekt (se punkt 3. 17, 3. 18, 3. 30 och 3. 31). 7. 7. Det stora antalet problem med kostnadsanspråk visar att kommissionen måste öka antalet granskningar hos entreprenörer, av sina egna avdelningar och av externa revisorer. Kommissionen borde också överväga att införa en policy som innebär att entreprenörer skall bifoga ett intyg från en extern revisionsbyrå som bekräf- tar kostnadsanspråkens riktighet om dessa överstiger ett visst belopp. Kostnaden för revisionen kunde då vara en berättigad projektutgift (se punkt 3. 48–3. 55). 7. 8. I synnerhet för mindre kontrakt, exempelvis inom Altener, bör kommissionen överväga ett annat finansie- ringsförfarande. Möjligen skulle man kunna använda ett förenklat kontrakt, t. ex. genom att införa en fast procent- sats för omkostnaderna (22) (se punkt 3. 55 och 4. 17). 7. 3. Många av Thermie-demonstrationsprojekten visade sig sakna betydande nyskapande egenskaper. De hade endast en begränsad europeisk dimension och deras finansieringsstruktur kunde inte garantera ett likvärdigt deltagande av alla entreprenörer. Följaktligen skulle de snarare ha placerats inom programmet för främjande av energiteknik (Thermie II), vilket kommissionen föreslog 1994, men vilket inte antogs av rådet (se punkt 3. 22, 3. 23 och 3. 24). 7. 9. Samordningen mellan de enheter inom kommissio- nen som är inbegripna i finansieringen av FoTU och demonstrationsåtgärder inom förnybar energi är otill- räcklig och behöver förstärkas. Avgränsningen mellan olika program bör göras tydligare för att undvika över- lappning samt för att fokusera och rationalisera EU:s arbete inom detta område och undvika förvirring hos potentiella deltagare. Detta omfattar i synnerhet området för strukturfonder och politiken för informationssprid- ning (se punkt 5. 1–5. 2 och 6. 1–6. 8). 7. 4. Korrekt vetenskaplig och finansiell ledning, över- vakning och styrning av alla projekt under Joule, Thermie och Altener är inte garanterad. GD XVII:s utbredda användning av extern hjälp har möjliggjort en intensivare övervakning än för Joule. Införandet av externa grupp- chefer för att övervaka Joule-projekt under 1997 kan förbättra situationen. Båda generaldirektoraten bör för- söka att harmonisera den externa hjälpens roll. Det är (20) KOM(98) 167 slutlig, 16. 3. 1998. (21) Källa: Extern övervakningsrapport för det särskilda program- met för icke-nukleär energi (Joule-Thermie) för perioden januari-december 1995, december 1995. Extern övervak- ningsrapport för det särskilda programmet för icke-nukleär energi (Joule-Thermie) för perioden januari–december 1996, juli 1997. Femårsutvärdering av programmen för icke- nukleär energi, rapport av utvärderingspanelen, december 1996. (22) Se även revisionsrätten kommentar i dess årsrapport för budgetåret 1996, punkt 10. 53, årsrapporten för budgetåret 1995, punkt 9. 8, årsrapporten för budgetåret 1993, punkt 11. 17, och årsrapporten för budgetåret 1990, punkt 11. 6. 20. 11. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 356/53 Denna rapport har antagits av revisionsrätten i Luxemburg vid dess sammanträde den 23 september 1998. På revisionsrättens vägnar Bernhard FRIEDMANN Ordförande C 356/54 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 11. 98 Tabell 1 Genomförande av budget, totalt för Joule-Thermie 1994–1998 Budget (1) Genomförande (1) År åtaganden ecu bemyndiganden ecu åtaganden bemyndiganden ecu % ecu % 1995 1996 1997 1998 320 098 000 62 870 000 319 781 647 171 000 000 130 000 000 170 888 266 288 000 000 192 080 000 287 523 000 99,90 99,93 99,83 32 032 258 105 923 000 162 909 000 50,95 81,48 84,81 260 330 000 148 771 000 Totalt 1 039 428 000 533 721 000 778 192 913 300 864 258 (1) Budget och genomförande omfattar ej bidrag från medlemsstaterna i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. Källa: Kommissionen (ej granskad). Uppdelning av Joule-Thermie på de viktigaste understödda områdena Tabell 2 Område Vägledande budget Joule (1) Vägledande budget Thermie (1) Vägledande del totalt (1) Vägledande Vägledande utökad budget Joule- Thermie (3) Åtagan- den (4) Joule t. o. m. 31/12 1997 i miljoner ecu i miljoner ecu i miljoner ecu % i miljoner ecu i miljoner ecu Åtagan- den (4) Thermie t. o. m. 31/ 12 1997 i miljoner ecu Åtagan- den (4) to- talt t. o. m. 31/12 1997 Område fördelning i miljoner ecu % Effektiv energianvändning Förnybar energi Fossila bränslen Energistrategi för FoTU Utgifter för personal (5) Administrativa utgifter Spridning Stöd till SMF (6) Särskilt FoTU-program Övrigt (6) 96 225 40 26 27,6 20,8 4 22 35 115,5 130,6 177,6 34 (7) (7) 20 28 (7) 211,5 355,6 217,6 60 27,6 20,8 24,0 50 35 21 35 22 (2) (2) (2) (2) (2) (2) 219,3 368,7 225,6 62,2 28,6 21,6 24,9 51,8 36,3 104,9 153,3 46,8 14,5 14,5 3,4 1,9 (6) 2,2 109,7 122,6 133,7 15,7 12,1 20,9 8,1 (6) 14,0 214,7 275,9 180,4 30,2 14,5 15,6 20,9 9,9 (6) 16,1 27,58 35,46 23,19 3,88 1,86 2,00 2,68 1,28 2,07 Totalt 496,4 505,6 1002 100 1039 341,4 436,8 778,2 100,00 (1) Baserat på rådets beslut 94/806/EG av den 23 november 1994 och kommissionens meddelande. (2) Bilaga II till rådets beslut 94/806/EG av den 23 november 1995 fastställer en vägledande gräns på 2,85% för personal, 2,15 % för administrativa utgifter, 6 % för strategiska frågor, 5 % för särskilda små och medelstora företag, 24 miljoner ecu för spridning av resultaten och 35 miljoner ecu för det särskilda programmet för FoTU, som skall genomföras dels genom direkta åtgärder, dels genom verksamheter inom ramen för ett konkurrenskraftigt tillvägagångssätt, avsedda för vetenskapligt och tekniskt stöd till gemenskapens politik (1995–1998). (3) Utökad budget efter Europeiska unionens utvidgning och Europaparlamentets tillskott (uppskattad fördelning). (4) Budget och genomförande omfattar ej bidrag från medlemsstaterna i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. (5) Utgifter för personal under Joule omfattar Thermie-personalen; de omfattar endast fast personal eftersom icke-fast personal registreras under administration. (6) Dessa poster införs i SINCOM i de fyra första kategorierna. Detta gör det mycket svårt att få en klar och pålitlig översikt. ”Övrigt” är en blandning av administrativa kostnader, utvärderingar, publikationer, marknadsföring osv. (7) Dessa poster under Joule omfattar Thermie-delen av programmet. Källa: SINCOM och kommissionen (ej granskad). 20. 11. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 356/55 Uppdelning av Joule-stöd inom området förnybar energi på de olika kategorierna Tabell 3 Område Åtaganden t. o. m. 31/3 1997 i miljoner ecu Resulterande för- delning i % (2) Utbetalt till kon- trakt underteck- nade per 31/ 3–31/12 1997 i miljoner ecu (1) Antal under- stödda projekt per 31/3 1997 Genomsnittligt bidrag per projekt i miljoner ecu Integration av förnybar energi Solceller Förnybar energi i bygg- nader Vindkraft Biomassa Jordvärme Solvärme/Energilagring 5,41 26,66 14,04 22,78 22,07 2,62 7,10 5 26 14 23 22 3 7 3,56 14,70 7,16 14,29 12,82 1,96 4,59 10 23 21 40 21 1 9 Totalt 100,68 100 59,07 125 0,54 1,16 0,67 0,57 1,05 2,62 0,79 0,81 (1) Kommissionens GD XII kunde inte tillhandahålla några siffror per den 31 december 1997. (2) Fördelningen över kategorier förnybara energikällor är endast för kännedom, den avser inte gränserna i rådets beslut. Källa: Kommissionen (ej granskad). Uppdelning av Thermie-stöd inom området förnybar energi på de olika kategorierna Tabell 4 Område Åtaganden (1) t. o. m. 31/12 1997 i miljoner ecu Resulterande fördelning i % (2) Utbetalat t. o. m. 31/12 1997 i miljoner ecu Antal understödda projekt Genomsnittligt bidrag per projekt i miljoner ecu Solceller Förnybar bygggnader Vindkraft energi i Energi från biomassa och avfall Småskaliga vattenkraft- verk Jordvärme Solvärme 23,9 6,4 27,1 34,2 10,6 16,8 3,5 20 5 22 28 9 14 3 6,5 0,6 8,1 6,6 3,2 5,4 1,4 52 9 38 22 34 24 3 Totalt 122,6 100 31,8 182 0,46 0,71 0,71 1,56 0,31 0,70 1,18 0,67 (1) Åtagandena omfatter ej bidrag från medlemsstaterna i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. (2) Fördelningen över kategorier förnybara energikällor är endast för kännedom, den avser inte gränserna i rådets beslut. Källa: Kommissionen (ej granskad). C 356/56 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 11. 98 BILAGA 1 DE FÖRNYBARA ENERGIKÄLLORNAS STÄLLNING INOM EUROPEISKA UNIONENS POLITIK Förnybara energikällor är den beteckning som används om de energiformer vars källor är naturligt och obegränsat tillgängliga, t. ex. energi från sol, vind, hav och jord, växter samt vattenkraftverk. Energi som produceras av avfall anses också vara förnybar. De förnybara energikällornas andel av den inhemska bruttokonsumtionen varierar kraftigt inom gemenskapen. Däremot beräknades den totala andelen under 1994 till 5,4 %. För elektricitet producerad från förnybara energikällor var andelen vattenkraft 91,1 %, biomassa 6,8 % och vindkraft 1,1 %. Andelen från andra källor var försumbara 1 % (1). Främjandet av förnybara energikällor har sedan länge varit en central målsättning för gemenskapens energipolitik. Rådets resolution av den 16 september 1986 (2) anger främjande av förnybara energikällor som en av de centrala målsättningarna för att undersöka konvergensen och sammanhållningen hos medlemsstaternas energipolitik. Denna centrala målsättning bekräftades av rådets rekommendation av den 9 juni 1988 (3) och rådets beslut av den 13 september 1993 (4). Europeiska kommissionen angav en ambitiös kvantitativ målsättning för förnybara energikällor i 1997 års vitbok för en gemenskapsstrategi och handlingsplan ”Energi för framtiden: förnybara energikällor” (5), där den angivna målsättningen var att bidraget från förnybara energikällor till Europeiska unionens bruttoenergiförbrukning skulle uppgå till 12 % år 2010. De förnybara energikällornas betydelse för kommissionens energipolitik återspeglas även inom forsknings- området. I rådets beslut 94/806/EG av den 23 november 1994 (6) om ett särskilt program för forskning, teknisk utveckling och demonstration inom området icke-nukleär energi (1994–1998) inom det fjärde ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling (Joule-Thermie 1994–1998), tilldelas förnybar energi 45 % av bidragen (435 miljoner ecu). Andra områden som understöddes av Joule-Thermie är effektiv energianvändning och fossila bränslen. Eftersom den primära målsättningen för kommissionens energipolitik har varit att minska beroendet av energiimport genom en minskad konsumtion av fossil energi, har 1992 års Riokonvention om minskning av koldioxidutsläpp lett till en ökad fokusering på miljöskydd. I grönboken från 1996 ”Energi för framtiden: förnybara energikällor” tar kommissionen upp skapande av arbetstillfällen, regional utveckling och stimulans av export som ytterligare målsättningar (7). Inom gemenskapens ramverk återfinns förnybar energi inom det energipolitiska området (GD XVII) samt inom forskningsområdet (GD XII). Dessa program omfattar forskning, utveckling, demonstration och stödåtgärder. Andra områden inom kommissionen med direkt eller indirekt inblandning i frågor som rör förnybar energi är strukturfonderna, internationellt samarbete, miljöfrågor, jordbruk och åtgärder inom Europeiska kol- och stålgemenskapen. (1) Energi för framtiden: förnybara energikällor, grönbok för gemenskapsstrategi, KOM(96) 576, 20. 11. 1996, s. 12 och 49. (2) EGT C 241, 25. 9. 1986, s. 1. (3) EGT L 160, 28. 6. 1988, s. 46. (4) EGT L 235, 18. 9. 1993, s. 41. (5) KOM(97) 599 slutlig, 26. 11. 1997. (6) EGT L 334, 22. 12. 1994, s. 87–108. (7) KOM(96) 576 slutlig, 20. 11. 1996, s. 3, 4. 20. 11. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 356/57 BILAGA 2 URVALSFÖRFARANDEN INOM JOULE-DELEN AV JOULE-THERMIE-PROGRAMMET Urvalsförfarandet för Joule är en stor centraliserad åtgärd som involverar viktiga kommissionsresurser samt mellan 90 (1997) och 170 (1995) externa experter per förslagsinfordran. Efter det att en formell kvalifikationskontroll har utförts av kommissionen sänds varje godtagbart förslag ut till minst tre experter för teknisk och finansiell utvärdering, utan att det anges från vem förslaget kommer. Efter de enskilda utvärderingarna bildar experterna en panel enligt forskningsområdet som leds av kommissionen som ordförande och som sammanställer en ”pre-konsensus”-rapport. Förslag som anses vara tillräckligt tekniskt meriterade skickas vidare till en utökad expertpanel, vilken leds av kommissionen som ordförande, för en strategisk utvärdering av ekonomiska, sociala och miljörelaterade fördelar. Ordföranden i varje utökad panel sammanställer en konsensusrapport med en slutlig rangordning (8). Resultaten harmoniseras över alla program och samordningsmöjligheter undersöks av en samordningsgrupp som består av direktören och enhetscheferna för de berörda programmen. Kommissionen kontrollerar sedan partnernas finansiella kapacitet och konsulterar de olika programmen för att särskilt kontrollera om förslag överlappas av befintliga projekt i andra program. Slutresultatet av processen sammanfattas i en fullständig översikt av alla utvärderingar samt i en kort lista över förslag som kommissionen lägger fram för stödåtgärder. Joule-kommitte´n, som är sammansatt av företrädare från alla medlemsstater, diskuterar dessa handlingar och avger ett yttrande, sedan fattar kommissionen beslut. (8) Tillämpade betyg är A1, A, B eller C; A1 är den högsta rangordningen och C betyder avslag. C 356/58 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 11. 98 SVAR FRÅN KOMMISSIONEN INLEDNING JOULE a) Det bör påpekas att programdelarna Joule och Ther- mie, som ingår i fjärde ramprogrammets särskilda program för icke-nukleär energi, utarbetades i helt olika historiska sammanhang kännetecknade av olika metoder avseende praxis och hantering. Det bör också understrykas att två programkommitte´er med två budgettilldelningar (punkt 2. 1) inrättades genom rådets beslut av den 23 november 1994. b) När det gäller samordningen med andra politiska mål bör det påminnas om att tjänsteövergripande samråd och ny övervaknings- och informationsverksamhet utgör viktiga verktyg enligt vitboken om förnybara energikällor. Det är tänkt att förbättra denna samord- ning i samband med femte ramprogrammet (punkt 2. 12). c) Kommissionen är skyldig att noga övervaka program- mens samlade kostnader. Kommissionen genomför omfattande kontroller för att se till att programmens förvaltningskostnader håller sig inom de procentuella gränser för administrativa utgifter som fastställs av rådet. Att begränsa förvaltningskostnaderna till ett särskilt belopp per projekt, såsom revisionsrätten föreslår, motsvarar inte den lagstiftande myndighetens avsikt. Kommissionen är inte skyldig att redogöra för varje projekt, vilket dessutom inte är ett ändamålsen- ligt sätt att mäta programförvaltningens kvalitet (punkt 2. 6). Kommissionen fäster i sitt arbete dessutom särskild vikt vid revisioner. I enlighet med sina åtaganden har kommissionen tydligt höjt antalet revisioner, vilket även gäller pågående projekt. d) Anställda experter på respektive område ansvarar för kontraktens vetenskapliga uppföljning. I och med att kommissionens handläggare anställs, vilket sker efter allmänna, offentliga urvalsförfaranden, måste de iaktta samtliga tjänsteföreskrifter avseende återhåll- samhet och sekretess. Kommissionen är noga med att undvika intressekonflikter och vidtar alla nödvändiga förebyggande åtgärder (punkt 2. 5). Den politik som förs för att få generaldirektoratets övergripande tjänster att fungera på ett smidigt sätt medför att en rad av DGXII:s fast anställda tjänste- män, vilkas löner täcks av post B6-7151 (icke-kärn- energi eller Joule-Thermie), tillhör dessa övergripande tjänster. Som följd av omstruktureringar och intern mobilitet får dessutom vissa fast anställda tjänstemän, som arbetar för andra program, sin lön från Joule, medan Joule-tjänstemän som kompensation får lön från andra program. Denna situation kommer att rättas till inför femte ramprogrammets inledande 1999 (punkt 2. 6). e) I fråga om informationsnät vill kommissionen påminna om att generaldirektoraten (GD) för teknisk forskning och teknisk utveckling (FoTU) avser att utveckla ett partnerskap med medlemsstaterna som syftar till en förbättrad samordning av de olika infor- mationskällorna och som skall bygga på nationella informationspunkter (punkt 2. 11). f) Såvitt kommissionen kan se, gäller revisionsrättens viktigaste iakttagelser avseende både Joule och Ther- mie eller också bara Joule endast olika programaspek- ter utan att för den skull ifrågasätta kommissionens förvaltning som helhet. THERMIE I samband med de olika ramprogrammen har kommissio- nen utarbetat en rad gemensamma metoder för projektur- val och avtalsförhandlingar. Vid sidan om dessa gemen- samma metoder finns det särskilda utvärderingshandled- ningar med detaljerade beskrivningar av urvals- och beslutsförfarandena samt av de olika medverkande par- ternas uppgifter. Dessa förfarandens klarhet, kvalitet och noggrannhet är allmänt erkända bland förslagsgivarna och bland de externa paneler med oberoende experter som årligen granskar de enskilda programmen (2. 1, 2. 2). Bland de olika utvärderingskriterierna är förslagets nyskapande karaktär en nödvändig förutsättning för beviljandet av stöd. Det oaktat anser kommissionen att en nyskapande tillämpning av beprövad teknik är lika viktig som den tekniska utvecklingen. Detta förklarar varför stöd har gått till en rad projekt där befintliga energikomponenter på ett nyskapande sätt införlivas med kommersiella respektive offentliga miljöer (2. 3). 20. 11. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 356/59 I samband med dessa frågor tar kommissionen hänsyn till projektresultatens tänkbara marknadseffekter (dvs. resul- tatens framtida förverkligande och utnyttjande) och huru- vida den föreslagna partnergruppen kan åstadkomma detta. När kommissionen bedömer förslagen beaktar den även den europeiska dimensionen, de ifrågavarande tekniska problemens relevans och partnernas möjligheter och tekniska trovärdighet när det gäller att finna Europa- täckande lösningar på dessa problem (2. 3). Vad gäller möjliga överlappningar mellan Altener- och Joule-Thermie-programmen i fråga om informationsverk- samheten kommer kommissionen att öka sina ansträng- ningar för att göra informationen strängt målinriktad, både när det gäller innehåll och målgrupp. Kommissionen anser dock att användningen av gemensamma infor- mationsnät för olika program ligger helt i linje med denna målinriktning. Att använda samma nät är därför inte liktydigt med överlappning (2. 11). Kommissionen erkänner att det finns utrymme för att ytterligare integrera forsknings- och demonstrations- faserna. Enligt kommissionens uppfattning kräver dock integrationsproblemet en ny lösning som går utöver en eventuell ny avgränsning av begreppet nyskapande anläggningar. I sina planer för det femte ramprogrammet går kommissionen in för detta nya grepp och inriktar verksamheten inom icke-nukleär energi på två nyckel- åtgärder där utvecklingar både i tidigare och senare för- ädlingsskeden sammanförs för att lösa gemensamma frå- geställningar (2. 1). FÖRNYBARA ENERGIKÄLLOR UTOM FORSKNING Revisionsrätten granskar i sin rapport en period då den rättsliga grunden, dvs. rådets beslut om Altener-program- met (1993—1997), i första hand avsåg stöd till främjande åtgärder på medlemsstatsnivå, emellertid utan att fästa någon större vikt vid en verklig samordning på gemen- skapsnivå, eftersom detta då inte ansågs ha någon större betydelse. Erfarenheterna från Altener-programmet och Europa- parlamentets initiativ i frågan ledde till antagandet av 1996 års grönbok ”Energi för framtiden: förnybara energikällor” och 1997 års vitbok. Kommissionen före- slår där en gemenskapsstrategi och en handlingsplan fram till 2010 och framhåller nödvändigheten av ökad samord- ning och övervakning av gemenskapens och medlemssta- ternas verksamhet och åtgärder. Genom rådets beslut om Altener II, som antogs den 18 maj 1998, infördes dessutom en rad viktiga ändringar: verktyg för uppföljning och samordning, nya projektur- osv. valsförfaranden, (2. 10). informationsspridning riktad FEMTE RAMPROGRAMMET Kommissionen har beslutat att vid förberedelserna inför femte ramprogrammet ta itu med många av de punkter som revisionsrätten tagit upp: samordning mellan Joule och Thermie, tidsgränser för projektutvärdering och projektförhandling, förenklade standardavtal, personal- kostnader och allmänna projektkostnader, urvalsförfa- rande för övervakningsexperter, informationsnät. a) I sitt förslag till femte ramprogrammet stödjer kom- missionen genom själva programstrukturen integre- ringen av de båda aspekterna FoU och demonstration, framför allt genom de båda nyckelåtgärderna avse- ende icke-nukleär energi som är inriktade på problem- lösning (problem-solving approach). Programmets enhetlighet säkras genom att villkoren och förfaran- dena harmoniseras på ett tjänsteövergripande sätt. b) Inför det femte ramprogrammet granskar kommissio- nen alla hjälpmedel som skulle kunna förkorta pro- jektens utvärderings- och förhandlingstider. Vad gäl- ler avtalen är kommissionen i färd med att tydliggöra avtalsbestämmelserna med beaktande av de lagtexter som utgör avtalens rättsliga grund. Som exempel kan nämnas att det enligt förslagen om nya regler för deltagande och informationsspridning skall vara möj- ligt att använda en fast procentsats för omkostna- derna. c) Kommissionen undersöker möjligheten att genomföra ett gemensamt urvalsförfarande för de experter som har hand om den tekniska uppföljningen av program- mets FoU- och demonstrationsdelar. Det är dock inte säkert att detta minskar den av revisionsrätten på- talade klyftan mellan forskning och demonstration. Kommissionen anser att finansieringsbesluten i Altener- programmet fattades på rätt sätt. Ansvarsfördelningen i denna fråga torde klaras upp genom den översyn av budgetförordningen som för närvarande genomförs (2. 9). d) I syfte att bättre samordna de olika informationskäl- lorna avser FoTU-generaldirektoraten att skapa ett samarbete med medlemsstaterna som bygger på inrät- C 356/60 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 11. 98 tandet av nationella informationspunkter. Det är tänkt att dessa organ skall inrättas av medlemssta- terna och ha till uppgift att sprida information och på så vis komplettera de direkta programtjänsterna som exempelvis rådgivning. Till uppgifterna skulle också höra samordningen inom medlemsstaten, bland annat av de regionala och lokala inrättningar som skall bistå förslagsgivarna, framför allt små och medelstora före- tag, vid utarbetandet av forskningsförslag. nya tekniska lösningar för att möjliggöra en ökad användning av biomassa för Europeiska unionens energi- försörjning. Kommissionen vill gärna påpeka att den av revisionsrät- ten nämnda procentuella ökningen på 3 % endast gäller de åtaganden avseende förnybara energikällor som ingåtts fram till den 31 december 1997 och inte för hela programperioden. 3. JOULE-THERMIE-PROGRAMMET Ledning och styrning av programmet Budgetgenomförande Projekturval 3. 10 Under 1995 användes betalningsbemyndigandena på olika sätt beroende på programområde. Betalnings- bemyndigandenas användning kan påverkas av olika fak- torer, bland annat av olikheterna mellan olika partner- grupper när det gäller demonstration, vilket kan leda till att avtalsförhandlingarna tar längre tid. Problemet med att få byggnadstillstånd bör också påpekas. 3. 12 De vägledande budgetbelopp som anges i bilaga II till rådets beslut är tänkta att täcka hela programgenom- förandet och behöver inte uppnås vid varje förslags- infordran. Stödåtgärderna för små och medelstora företag började med förstudiebidragsfasen, som inleddes 1995 och 1996, med minskade belopp för varje bidrag. Enligt kommissio- nens bedömning kommer den vägledande procentuella andelen på 5 % för små och medelstora företag att ha uppnåtts vid programmets slut. 3. 13 På grund av frågans komplexitet och integreringen av kol och biomassa kunde kommissionen först under projektets gång uttala sig om den slutliga klassificeringen av det projekt som revisionsrätten nämner. Den av revisionsrätten upptäckta omklassificeringen av avtalet från området för fossila bränslen till området för förnybara energikällor motiveras av avtalets huvudsyfte, nämligen att lösa de förorenings-, korrosions- och utsläppsproblem som orsakas av biomassa vid samför- bränning med kol för att på så sätt göra det möjligt att utnyttja biomassa som primär energikälla. Det bör påminnas om att syftet med underområdet biomassa är att inrikta FoU på utarbetandet av en rad 3. 14 Kommissionen delar revisionsrättens uppfattning vad gäller tillhandahållandet av elektroniska formulär, såsom redan är fallet i flera program, bland annat Joule- Thermie. 3. 16 För de urvalsförfaranden som används för att avgöra vilka förslag som lämpar sig för EU-stöd har kommissionen utarbetat en rad gemensamma inslag som svarar mot behovet av kvalitet och noggrannhet i sam- band med urvalsförfarandena. Bland dessa inslag kan nämnas tillfrågandet av externa experter i samband med förslagets bedömning, diskussionen om de enskilda utvär- deringsresultaten på samförståndsmöten och offentlig- görandet av utvärderingskriterierna. Med tanke på FoTU- programmens mångfald är det rimligt att låta urvalsförfa- randena skilja sig åt något så länge dessa gemensamma inslag beaktas och förfarandena klart och tydligt beskrivs i programmens särskilda utvärderingshandledningar. Thermie-programmet uppfyller alla dessa villkor. 3. 17 Programkommitte´ernas ledamöter utnämns på grundval av medlemsstaternas förslag. Då kommitte´n uppmanas att avge ett yttrande får EU-medlemsstaternas delegationer enligt fotnot 4 i artikel 6 i kommitte´ns arbetsordning inte vara delaktig i eller ha några förbin- delser med de berörda juridiska personerna. Kommitte´ns ordförande, ordförandeskapet innehas av kommissionen, påminner alltid om denna regel. 3. 18 De utvärderande experterna väljs på grundval av visad teknisk sakkunskap och omfattas i sitt arbete av tillämpliga sekretessbestämmelser. I och med att exper- tens oberoende har fastställts och dennes sakkunskap erkänts finns det enligt kommissionen inget som talar emot att ge experten ansvar för den tekniska övervak- ningen av ett valfritt projekt inom dennes kunskaps- område. Detta gäller i synnerhet för projekt som experten eventuellt har varit med om att utvärdera. 20. 11. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 356/61 3. 19 Inför det femte ramprogrammet granskar kommis- sionen alla hjälpmedel som skulle kunna förkorta projek- tens utvärderings- och förhandlingstider. Kommissionen ställer sig positiv till en förenkling av standardavtalen. 3. 20 Det finns vetenskapliga skäl för att projektet delats upp i tre faser, vilket inte gör projektets framtid det minsta oviss och gör det möjligt att bättre tillvarata gemenskapens ekonomiska intressen. Det rör sig om ett forskningsprojekt av högsta kvalitet och med stor bredd, vars totala kostnader beräknas uppgå till ungefär 12 miljoner ecu. I projektet deltar tre europeiska forskningscentrum, tre europeiska industri- företag och tre industriella användare. Konsortiet valde att dela upp projektet i tre faser för att visa hur arbetet motsvarar de åtgärdsslag som stöds av kommissionen. De båda första faserna är snarare att betrakta som FoU, medan den tredje mest tillhör demon- strationsverksamheten. Genom att projektet delats upp kan kommissionen gå vidare till nästa fas på grundval av den föregående fasens resultat och framskridande. Kommissionen kan på så sätt minska sitt ekonomiska risktagande. Eftersom gemenskapsfinansieringen bygger på förslagets kvalitet, får inget konsortium garantier av kommissionen i fråga om det ekonomiska stödets varaktighet. För övrigt erhöll Joule-kommitte´n alla uppgifter om pro- jekten, även om det faktum att detta projekt endast utgjorde den första fasen av en mer omfattande forsk- ning. 3. 21 För varje enskilt FoTU-program fastställer den lag- stiftande myndigheten en vägledande maximal procentuell andel för de administrativa utgifterna. Kommissionen genomför omfattande kontroller för att se till att pro- grammens förvaltning håller sig inom dessa procentuella gränser. Studier som gjorts av externa experter har visat att förvaltningskostnaderna för gemenskapens FoTU- insatser står sig väl i jämförelse med de organ som genomför liknande åtgärder i medlemsstaterna. Kommissionen är skyldig att noga övervaka program- mens samlade kostnader. Att begränsa förvaltningskost- naderna till ett särskilt belopp per projekt, som revisions- rätten föreslår, motsvarar inte den lagstiftande myndighe- tens avsikt. Kommissionen är inte skyldig att redogöra för varje projekt, vilket dessutom inte är ett ändamåls- enligt sätt att mäta programförvaltningens kvalitet. Kommissionen har exakta uppgifter om utvärderingens olika kostnadsbeståndsdelar. Revisionsrätten jämför ut- värderingskostnaden per förslag med utvärderingskostna- den per slutet avtal. Denna beräkning saknar grund såtillvida att de utvärderande experterna inte deltar då avtalen sluts. Experternas uppgift är att undersöka alla förslag och att betygsätta dem på grundval av tidigare fastställda urvalskriterier. Endast de bästa förslagen leder till slutande av avtal. 3. 22 Enligt vad som framgår av kommentarerna tycker revisionsrätten att demonstrationsprojekt inte kan anses vara tillräckligt nyskapande. Kommissionen vill under- stryka att kraven i informationspaketet omfattar en rad nyskapande tekniska inslag utan särskild anknytning till själva utrustningen. Självfallet välkomnar kommissionen nyskapande i fråga om material, utrustning och anlägg- ningsdelar förutsatt att övriga krav i informationspaketet är uppfyllda, exempelvis att de medför kostnadsminsk- ningar, långsiktig tillförlitlighet och positiva miljöeffekter. För de granskade sektorernas framtida utveckling är det emellertid lika viktigt att på ett nyskapande sätt införliva beprövad teknik med energisystemet som helhet. Kommissionen anser därför att ett projekt kan anses vara nyskapande, om hela energisystemet (energikällor, an- läggningsdelar och deras införlivande) uppfyller kraven på nyskapande enligt förslagsinfordrans informations- paket, vare sig standarddelar används eller ej. När det gäller projektpartnerna står samarbete och euro- peiskt mervärde enligt kommissionens uppfattning inte i direkt proportion till antalet deltagande medlemsstater. Kommissionen tar hänsyn till projektresultatens tänkbara marknadseffekter (dvs. resultatens framtida tillämpning och utnyttjande) och huruvida den föreslagna partner- gruppen kan åstadkomma detta. När kommissionen bedömer partnernas förmåga beaktar den dessutom pro- jektets inneboende tekniska problem och partnernas möj- ligheter och tekniska trovärdighet när det gäller att finna Europatäckande lösningar på dessa problem. 3. 23 Att det vid sidan om kommissionen bara finns en entreprenör som är med att finansiera projektet (t. ex. slutanvändaren) strider varken mot rådets beslut om det berörda programmets antagande eller mot rådets beslut av den 21 november 1994 om regler för företags, forsk- ningscentrers och universitets deltagande i Europeiska gemenskapens verksamhet teknisk utveckling och demonstration. forskning, inom C 356/62 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 11. 98 Det bör också understrykas att entreprenörerna ofta tillhör en av följande grupper: — Användare som vill utnyttja anläggningen omedelbart efter att den har demonstrerats. — Tillverkare som får projektrelaterad kunskap och som har till uppgift att sprida den. Värdet av att även sådana entreprenörer deltar som inte direkt bidrar till projektets finansiering ligger i att de åtar sig att uppfylla de avtalsmässiga kraven i fråga om utnyttjande och spridning av projektets resultat. Denna infallsvinkel spelar en avgörande roll i alla forsk- nings- och demonstrationsprogram. Kommissionen tar emellertid ändå fasta vid revisionsrät- tens iakttagelser vid granskningen av entreprenörernas räkenskaper, framför allt vad gäller faktureringen, och kommer att vidta de åtgärder som krävs. 3. 24 Kommissionen delar inte revisionsrättens syn på den nyskapande karaktären av sex av de tretton gran- skade Thermie-projekt. Kommissionen bistås under hela urvalsfasen av oberoende och tekniskt kvalificerade externa experter som rutinmässigt uttalar sig om varje förslags nyskapande karaktär och om dess överensstäm- melse med programmets allmänna mål. Endast de förslag som uppfyller de nämnda urvalskriterierna kan komma i fråga. Alla projekt som granskats betraktades som ny- skapande och lämpade för stöd, både av experterna, av kommissionens tekniska personal och av alla ledamöter i programkommitte´n. Kommissionen håller inte heller med om att man i Thermie-programmet inte verkligen utnyttjar de tekniska lösningar som utvecklats inom ramen för Joule-program- met. Ett flertal understödda projekt demonstrerar resulta- ten av ett nyskapande införlivande av dessa tekniska lösningar med kommersiella och offentliga miljöer. 3. 25 Kommissionen använder inte återbetalningstiden som ett urvalskriterium för solcellssektorn och tar därför inte med denna uppgift i förslagsutvärderingarnas sam- manfattningar. Bland beslutsfattare och experter inom sektorn råder nämligen allmänt samförstånd om att åter- betalningstiden inte ger någon tillräckligt god grund för utvärderingen av solcellsprojekt. Detta beror på att sol- cellstekniken kännetecknas av att den ligger före mark- nadsintroduktionen och att den för närvarande är mindre kostnadseffektiv än vanliga energikällor. Det är dock erkänt att denna teknik i framtiden kommer att ha ett oerhört marknadspotential, vilket återspeglas av utvärde- ringens nyckelfaktorer (t. ex. installationskostnader och erbjudna tjänster). När det gäller revisionsrättens fråga om inriktningen inom solcellsområdet, anser kommissionen att forsknings- verksamheten inom Joule är inriktad på den nyskapande utvecklingen av anläggningsdelar, medan demonstrations- verksamheten inom Thermie främst handlar om en minskning av de samlade kostnaderna i integrerade sol- cellssystem. Om man bara skulle koncentrera sig på grundforskning, skulle mer än 50 % av det kostnads- minskningspotential som härrör från det nyskapande införlivandet av befintliga anläggningsdelar förbli out- nyttjat. Ledning och styrning av projekten 3. 26 Under en period ökade arbetsbördan i samband med Joule avsevärt inom den avdelning som sköter avta- len på området förnybar energi. För att hantera detta anställdes dels ytterligare personal så fort det gick med hänsyn till förfarandena, dels söktes genom ett anbuds- förfarande tolv övergripande samordnare (cluster coordi- nators) så snabbt det var möjligt. Den nya personalen och stödet från de övergripande samordnarna gjorde att ingen vetenskaplig tjänsteman hade hand om fler än 26 projekt vid halvårsskiftet 1998. 3. 27 För att på bästa möjliga sätt utnyttja de mänskliga och ekonomiska resurserna, skall de vetenskapliga tjänstemännen enligt Joule-programmets handledning för kvalitetssäkring normalt möta entreprenörerna tre gånger, nämligen vid projektets start, halvtidsgenomgång och slut. I princip hålls dessa möten i Bryssel, utom då det är nödvändigt att inspektera anläggningarna. Besök på platsen är inte det enda sättet att följa upp ett projekt. De är meningsfulla när projektet befinner sig i ett kritiskt läge. I andra fall kan de däremot vara onödiga eller också otillräckliga. Inom ramen för Joule besöktes 35 projekt, antingen vid starten (12) eller under projektets gång (23). Möten på plats vid projektens inledning bör vara den normala rutinen, eftersom detta underlättar den senare uppfölj- ningen, särskilt då det handlar om mer sammansatta projekt. Samma sak gäller för projektuppföljningsmöten på konferenser, vilket ger de kommissionsanställda möj- lighet att gestalta sina tjänsteresor på ett effektivare sätt. I samband med Thermie inspekterades 14 projekt fram till juni 1998, vilket är en godtagbar andel med hänsyn till att det första projektet påbörjades i slutet av 1995 och har en löptid på 4—5 år. 20. 11. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 356/63 Som ytterligare upplysning kan nämnas att 37 % av de avtal som undertecknats sedan 1990 hittills har lett till ett besökt (68 projekt). som orsakas av handläggningstiden är det inte möjligt att i någon större utsträckning öka antalet räkenskapskon- troller inom Thermie utöver den nuvarande nivån utan att hindra programmets genomförande. 3. 29 Kommissionen undersöker möjligheten att genom- föra ett gemensamt urvalsförfarande för de experter som har hand om projektens tekniska uppföljning. Det är dock inte säkert att detta minskar den av revisionsrätten påtalade klyftan mellan forskning och demonstration. 3. 30 Kommissionen är medveten om de risker som nämns av revisionsrätten och vidtar alla åtgärder som krävs för att möta dem. Avtalens vetenskapliga uppfölj- ning sköts av anställda som är experter på respektive område. Det är möjligt att dessa experter före anställ- ningen på kommissionen har arbetat för de organ med vilka kommissionen har slutit avtal. Ofta motsvarar dessa handläggares speciella yrkeserfarenhet den yrkesprofil som kommissionen söker. Deras sakkunskap bidrar på ett avgörande sätt till kvalite´n på projektens vetenskapliga uppföljning. I och med att kommissionens handläggare anställs, vilket sker efter allmänna, offentliga urvalsförfa- randen, måste de dessutom iaktta samtliga tjänsteföre- skrifter avseende återhållsamhet och sekretess. 3. 31 Revisionsrätten hänvisar i sina anmärkningar till ett projekt där en stor koncern genomförde acceptanstest- ningen av den utrustning som användes i projektet. Den ifrågavarande externa experten arbetar för ett syskon- bolag. Kommissionen ser dock ingen intressekonflikt mel- lan projektets egentliga tekniska uppföljning under exper- tens ledning och den kvalitetssäkring av utrustningen som utfördes av ett syskonbolag. 3. 32 Kommissionens systematiska kontroll av kostnads- anspråken är mycket mer än en genomgång av de redo- visade kostnaderna och deras fördelning jämfört med den ursprungliga budgeten. Syftet med kontrollen är snarare att se huruvida kostnaderna överensstämmer med det arbete som utförts. I enlighet med sina åtaganden gentemot budgetmyndig- heten har GD XII ökat antalet anställda inom revisions- avdelningen. Utarbetandet av en ny revisionsstrategi på grundval av en riskanalys håller på att avslutas. Denna strategi kommer att bidra till en förbättring av kontrol- lerna. I detta sammanhang utlystes den 27 maj 1998 en anbudsinfordran avseende externa revisorer. På grund av den stora mängden avtal som handläggs av en och samma tjänsteman och på grund av den belastning Antalet kontroller på plats borde dock öka avsevärt i och med att det inrättas en avtalsrevisionsgrupp, vilket kom- mer att ske inom kort. 3. 33 GD XII:s informations- och ledningssystem Am- pere-Aqua är anpassat till den dagliga projektledningens krav. För närvarande görs en översyn för att utveckla ledningsverktyg, exempelvis AMD, som gör det möjligt att förbättra ledningen. Inom ramen för den särskilda rapporten överlämnade kommissionen till revisionsrätten omfattande uppgifter och utförde särskilda arbeten för revisionsrätten, vilket sysselsatte en stor del av personalen. 3. 34 Proman-systemets svagheter är kända. Kommissionen är i färd med att granska ett nytt verktyg (Project Management System) som bättre svarar mot de behov som ställs i samband med uppföljningen av avtal och entreprenörer. 3. 36 Inom ramen för femte ramprogrammet planeras en harmonisering av antalet ekonomiska rapporter. 3. 37 Ett av forskningspolitikens viktigaste mål är att uppmuntra deltagandet av små och medelstora företag. Förskottsutbetalningen är en nyckelfaktor i detta sam- manhang. Självfallet bevakar kommissionen varje bevil- jande av förskott särskilt noga för att skydda sina ekon- omiska intressen. Detta garanterar dock inte att eventu- ella konkurser upptäcks i tid. I januari 1998 installerade kommissionen ett datoriserat alarmsystem. Med hjälp av detta system förs de entrepre- nörer som är föremål för rättsliga åtgärder, däribland konkurser, omgående upp i en förteckning. För att sprida informationen har alla generaldirektorat tillgång till denna förteckning. Kostnader för programledning 3. 42—3. 43 FoTU-programmen har en integrerad bud- getstruktur, dvs. rådet antar för varje program en max- imal procentuell andel för personal- och förvaltningskost- naderna. Budgetmyndigheten antar varje år i bilagan till budgeten en jämförelsetabell som visar hur respektive programbudget är fördelad på stödutgifter och fem olika kategorier för administrativa utgifter, bland annat perso- C 356/64 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 11. 98 nalkostnader. I denna jämförelsetabell beaktas de tak som fastställts av rådet. Programmens budgetgenom- förande planeras noggrant, med beaktande av principen om god ekonomisk förvaltning, och är föremål för en regelbunden uppföljningen genom kommissionen. avtalet i detta hänseende stärks emellertid inte kommis- sionens auktoritet. Vid granskningen av interims- och slutrapporterna kon- trollerar kommissionen att det utförda arbetet verkligen överensstämmer med de mål som ställts upp i avtalet. Budgetanslagen för kommissionens drift (avsnitt A i bud- geten) är inte indelade efter FoTU-program utan efter generaldirektorat. GD XII och GD XVII får sålunda anslag även från denna budget, anslag som främst skall täcka infrastrukturutgifter. Användningen av dessa anslag följs noga upp av DG IX i samarbete med kommissionens övriga avdelningar. Den politik som förs för att få generaldirektoratets över- gripande tjänster att fungera på ett smidigt sätt medför att en rad av DGXII:s fast anställda tjänstemän, vilkas löner täcks av post B6-7151 (icke-kärnenergi eller Joule- Thermie), tillhör dessa övergripande tjänster. Som följd av omstruktureringar och intern mobilitet får dessutom vissa fast anställda tjänstemän, som arbetar för andra program, sin lön från Joule, medan Joule-tjänstemän som kompensation får lön från andra program. Denna situa- tion kommer att rättas till inför femte ramprogrammets inledande 1999. Genomförande av projekt Projektsamordning av europeiska ekonomiska intresse- grupper (EEIG) Svårigheter med att få fram korrekta kostnadsrapporter 3. 48—3. 55 Kommissionen kan genomföra kontroller på fyra styrningsnivåer, nämligen — förhandskontroll under förhandlingsfasen, — kostnadsanalys mot bakgrund av den berörda tekniska rapporten, — i tillämpliga fall begäran om ytterligare verifikationer till kostnadsuppgifterna, — vid behov kontroll på plats. Kommissionen utlyste den 27 maj 1998 en anbudsinford- ran avseende externa revisorer. De revisioner som skall genomföras i detta sammanhang kommer bland annat att bygga på en riskanalys. När det gäller verifikationer för de kostnader som görs gällande, är alla entreprenörer enligt standardavtalet skyl- diga att föra böcker och lämpliga räkenskaper. Kommis- sionen kan kräva ytterligare verifikationer både som stöd och bevis för kostnaderna enligt lämnade uppgifter och vid en kontroll på plats. 3. 45 I samband med avtalsförhandlingarna skall EEIG:n överlämna sina och sina medlemmars avtalsblanketter. Förhandlingarna genomförs på samma sätt som när med- lemmarna deltar direkt. Det går dock fortare att sluta avtal, eftersom endast EEIG:n är avtalsslutande part. En projektdeltagare får enligt artikel 19. 1. 1 i standardav- talet göra gällande de genomsnittliga personalkostna- derna så vitt de uppstår enligt vanlig praxis och inte tydligt avviker från de faktiska kostnaderna. 3. 46 Kommissionen vill påminna om att de avtalsslu- tande parterna har laglig rätt att avvika från tabellen ”Beräknad uppdelning av tillåtna kostnader” och göra överföringar mellan sig utan att detta först måste god- kännas av kommissionen. Den enda begränsningen är att de måste beakta projektets mål (artikel 18. 2). För det fall att projektmålen ändras skulle det krävas ett tillägg om ändring av den tekniska bilagan. Ur informationssynpunkt vore det tvivelsutan intressant att låta avtalet innehålla uppgifter om bidragets fördel- ning mellan en EEIG:s medlemmar. Utan en ändring av Det bör påpekas att arbetstidsrapporter inte är något fullgott bevis när det gäller personalkostnader. De utgör endast ett beräkningsinstrument bland andra och leder inte per automatik till att kostnaderna godkänns. När det gäller omkostnaderna genomförs en förhands- granskning av de kostnader som entreprenörerna föreslår vid förhandlingen. Dessa kostnader bygger i allmänhet på preliminära beräkningar på grundval av entreprenörens bokföring i enlighet med deras praxis, företagspolitik och bokföringsprinciper med hänsyn tagen till de nationella bokföringsreglerna. Entreprenörerna upplyses dock om att de tillämpade kriterierna måste överensstämma med avtalsbestämmelserna. De måste framför allt föra lämp- liga räkenskaper för att kunna stödja och bevisa alla 20. 11. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 356/65 kostnader de gör gällande. Dessa räkenskaper måste alltid vara tillgänglig. En fullständig bekräftelse på dessa kostnaders riktighet kan endast erhållas i samband med en revision på plats. De frågor som revisionsrätten lyfter fram i samband med personal- och omkostnader diskuteras i de olika arbets- grupper som förbereder det femte ramprogrammet. Med hjälp av tidigare erfarenheter med forskningsavtal vill grupperna bland annat förbättra lednings- och styrnings- förfarandena för nästa ramprogram. Vad gäller avtalen är kommissionen i färd med att tydliggöra avtalsbestämmel- serna med beaktande av de lagtexter som utgör avtalens rättsliga grund. Som exempel kan nämnas att det enligt förslagen om nya regler för deltagande och informations- spridning skall vara möjligt att använda en fast procent- sats för omkostnaderna. Risk för att projekten avbryts 3. 56—3. 57 Andelen avbrutna och inställda Thermie- projekt inom solcellsområdet uppgår till ungefär 10 %, medan andelen för biomassa är 24 %. De viktigaste orsakerna till att biomassaprojekten avbröts var ändrade nationella återköpstaxor och den inneboende stora tekniska risken. Med tanke på att Thermie stöder projekt som innebär tekniska risker och som genomförs på områden där det saknas harmoniserad lagstiftning kan denna andel anses godtagbar. — projekt inom alla prioriterade områden enligt de årliga riktlinjerna, — projekt som är jämt fördelade över medlemsstatens territorium, — projekt där de organ som lämnar förslaget utgör ett representativt urval av statliga och privata organ, institut, högskolor osv. När det gäller de årliga riktlinjerna och information om programmet, bör det påpekas att kommissionen, obero- ende av vad respektive ministerier har gjort, inom ramen för informationsverksamheten enligt rådets beslut har främjat systematiska insatser i alla medlemsstater och på gemenskapsnivå för att sprida riktad information om programmet och kommissionens verksamhet (framför allt om de årliga riktlinjerna). Rådets beslut innehåller ingen bestämmelse om att det krävs ett offentligt förfarande i samband med förslagsin- fordran, tvärtom skall ju förfarandena enligt artikel 5. 2 vara nationella och enligt riktlinjerna skall projekten, utom i klart avgränsade fall (regionala planer), omfatta flera länder. Hur som helst förekommer nämnda artikel 5. 2 inte längre i Altener II-programmet som godkänts genom rådets beslut av den 18 maj 1998 (EGT L 159, 3. 6. 1998) och som är uppföljaren till det första Altener-program- met. Kommissionen har redan utlyst förslagsinfordringar, som offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, och kommer även fortsättningsvis att göra så. 4. ALTENER-PROGRAMMET Ledning och styrning av programmet Formell beslutsprocess Projekturval 4. 8 och 4. 10 Enligt artikel 5. 2 i rådets beslut av den 13 september 1993 skall medlemsstaterna till kommissionen årligen överlämna förslag till de initiativ som avses i artikel 3 b och en förteckning över de organ som skall genomföra dem, och kommissionen skall enligt förfaran- det i artikel 7. 1 avgöra storleken av och villkoren för gemenskapens finansiering. I rådets beslut sägs inte vilket förfarande medlemsstaterna skall tillämpa. Kommissionen brukar emellertid av med- lemsstaterna begära 4. 11—4. 12 Det förfarande som tillämpas av kommissio- nen överensstämmer med de interna regler som gäller för budgetens genomförande. Enligt artikel 5. 5 i dessa regler får utanordnaren (kom- missionen) eller dennes ombud (i Alteners fall är detta GD XVII:s generaldirektör) för institutionens räkning sluta avtal med tredje part. Utanordnaren har i sin tur enligt samma regler delegerat vidare sina befogenheter till en rad behöriga tjänstemän. — tillräckligt många förslag för att kunna göra ett verkligt val, Det bör dessutom påpekas att det alltid tas ett internt beslut om DG XVII:s åtaganden som undertecknas av utanordnaren själv. C 356/66 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 11. 98 Kommissionen kan därför inte hålla med om revisionsrät- tens påstående om att 26,1 miljoner ecu inom ramen för programmet skulle ha anslagits till pilotprojekt utan tillräcklig rättslig grund. Avtal innehållande en fast procentsats för omkostnader kan också bli aktuella när det gäller ekonomiskt stöd som understiger 100 000 ecu. Det bör däremot uppmärksammas att kommissionen i de nämnda interna reglerna i samband med budgetrubrik B5-710 ”Finansiellt stöd till infrastrukturer för energi”, som också handläggs av GD XVII, klart och tydligt anges som utanordnare för dessa utgifter. I detta fall krävs ett beslut från kommissionen. Det skall emellertid lyftas fram att det borde vara möjligt att klargöra denna punkt i samband med den pågående översynen av budgetförordningen. Projektledning 4. 13 De finansiella kontroller på plats som avser forsk- ningsverksamhet har sedan 1997 utökats till att även omfatta de energipolitiska programmen. På grund av tillgängliga personalresurser kommer dock dessa åtgärder inte att sättas i verket förrän 1998. 4. 14 I ett försök att åtgärda de nuvarande informations- systemets brister infördes ett nytt numreringssystem. Eftersom denna åtgärd visade sig ha få fördelar, avskaf- fades det dubbla numreringssystemet i slutet av oktober 1997. Med tanke på de svårigheter som handläggarna med ansvar för ekonomi möter på grund av att det saknas en effektiv och användarvänlig standardiserad programvara, undersöks för närvarande ett nytt verktyg som skall göra det möjligt att bättre möta de behov som ställs av den löpande ledningen och av uppföljningen av alla avtal och entreprenörer. 4. 15—4. 16 När det gäller stödberättigande kostnader bör beaktas att den nuvarande, relativt enkla avtalsstruk- turen lades upp med hänsyn till de särskilda känneteck- nen på sådana projekt som kan beviljas stöd inom Altener, dvs. det rörde sig om ett stort antal projekt med relativt låga kostnader som normalt endast omfattade personalkostnader och omkostnader. I framtiden kommer utvecklingen för Altener-program- met antagligen att gå mot färre men mer kostnadsinten- siva projekt. Programmets standardavtal kommer därför att ändras och kommer att vara mer strukturerat och omfattande, särskilt i fråga om utgiftsberäkningen. Det verkar inte lämpligt att använda forskningsprogram- mens standardavtal med tillhörande bilaga. På grund av att Altener är ett icke-teknologiskt program kan det inte jämställas med ett forskningsprogram. 5. INFORMATIONSSPRIDNING för främjande av energiteknik 5. 1 Organisationen (OPET) och organ som är medlemmar i Europeiska energinätverket bidrar till eller organiserar mer än 90 % av Thermies informationsverksamhet. Entreprenörerna har på ett effektivt sätt kunnat använda sig av ett stort utbud med informationsverktyg och framför allt webb- sidor (ansökningsblanketter kan exempelvis automatiskt hämtas ner från GD XVII:s webbsida). 5. 2 I fråga om informationsnät vill kommissionen påminna om att FoTU-generaldirektoraten avser att skapa ett samarbete med medlemsstaterna som syftar till en förbättrad samordning av de olika informationskäl- lorna och som bygger på nationella informationspunk- ter. Det är tänkt att dessa organ skall inrättas av medlemssta- terna och ha till uppgift att sprida information och på så vis komplettera de direkta programtjänsterna som exem- pelvis rådgivning. Till uppgifterna skulle också höra sam- ordningen inom medlemsstaten, bland annat av de regio- nala och lokala inrättningar som skall bistå förslags- givarna, framför allt små och medelstora företag, vid utarbetandet av forskningsförslag. 6. SAMORDNING AV JOULE-THERMIE OCH ALTENER MED ANDRA STÖDÅTGÄRDER INOM EUROPEISKA UNIONEN OCH MEDLEMSSTATERNA INOM OMRÅ- DET FÖRNYBARA ENERGIKÄLLOR 6. 1 Förslagsgivarna inom biomassa uppmärksammas av kommissionen på att förslagen kan få stöd från två program (Joule/Thermie och Fair), men att de beroende på förslagens syfte kommer att omfattas av antingen det ena eller det andra programmet. Av arbetsprogrammet framgår nämligen att FoU-projekt avseende biomassa samtidigt kan komma att omfattas av Joule-Thermie och Fair (jordbruksindustri). I programmet Fair ligger tonvik- ten på tillverkning, hantering och bearbetning av råvaror. 20. 11. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 356/67 Joule-Thermie är inriktat på förfaranden för omvandling och användning av fast biomassa. Förslagen tillordnas antingen Joule-Thermie eller Fair beroende på projektets huvudsakliga inriktning. Dessutom måste kommissionens eventuella framtida part- ner uppge sina olika finanseringskällor, framför allt off- entliga, när de ansöker om stöd till ett projekt. På de områden där det finns risk för överlappningar mellan programmen används inom Joule-Thermie föl- jande samordningsmetoder: — Samtal mellan de vetenskapliga tjänstemännen och informationsutbyte — Deltagande av vetenskapliga tjänstemän från ett annat program för att säkerställa utvärderingspanelens sam- manhållningsfunktion — Formellt tjänsteövergripande samråd Området biomassa täcks för närvarande av flera program (Brite, Euram, Fair, Joule-Thermie, Altener) och förvaltas av olika generaldirektorat (VI, XII, XVII). De olika programmens befattningshavare har redan förordat inrät- tandet av en informell arbetsgrupp för regelbundna sam- manträden (två gånger om året) mellan alla befattnings- havare i syfte att klart avgränsa programmen och de olika förslagsinfordringarnas prioriteringar mot va- randra. 6. 2 Med anledning av rådets resolution om vitboken om en gemenskapsstrategi och en handlingsplan för förny- bara energikällor kommer kommissionen att sörja för en särskild övervakning som bör göra det möjligt att ta fram siffror om utbetalat stöd med särskilt avseende på de berörda regionerna. Det bör dock påminnas om att resolutionen inte är tvingande för medlemsstaterna. 6. 5 Kommissionens förslag till ett ramprogram inom energisektorn, som omfattas av artiklarna 130s och 235, syftar till att förbättra samordningen av de olika energire- laterade åtgärderna. Forskningsverksamhetens samord- ning ingår emellertid i femte ramprogrammet för FoTU i enlighet med artikel 130f i fördraget. FoTU-åtgärderna inom energiområdet kan inte sägas bara gälla energipolitik. Resultaten av denna forskning kan nämligen bidra med information och stöd till annan gemenskapspolitik och gemenskapsverksamhet såsom miljö och inre marknad. Kommissionen anser att det fleråriga ramprogram för åtgärder inom energisektorn som nämns av revisionsrät- ten utgör ett första steg för att på ett tillfredsställande sätt skapa tydliga ansvarsområden och för att undvika överlappningar mellan icke-forskningsprogrammen. 6. 7 Kommissionen delar revisionsrättens uppfattning om att nationella mål bör beaktas. Just när det gäller nät- anslutning finns det dock en rekommendation från rådet (88/611/EEG) om främjande av samarbetet mellan all- männyttiga företag och industriföretag med egen elpro- duktion. Kommissionen har också tagit hänsyn till den rekommendationen. 7. SLUTSATS OCH REKOMMENDATIONER 6. 3 En översikt över alla projekt avseende förnybara energikällor finansierade av strukturfonderna hade endast kunnat åstadkommas med hjälp av en totalundersökning som dock inte ingick i Altener I. Särskild övervakning och uppföljning planeras däremot i Altener II, som är det viktigaste uppföljningsinstrumentet i vitboken om en gemenskapsstrategi och en handlingsplan för förnybar energi fram till 2010. Programmet antogs den 18 maj 1998 och denna stadigvarande verksamhet kommer där- för att inledas i slutet av 1998. 7. 1 FoTU-projekten utvärderas utifrån en rad kriterier, bland annat huruvida projekten överensstämmer med programmets perspektiv och mål. Programmen övervakas också och utvärderas systematiskt vart femte år. Kommis- sionen bistås i detta av oberoende experter som bidrar med sin kompetens och opartiskhet. Dessa utvärderingar beaktas då kommissionen föreslår nya ramprogram eller särskilda program. 6. 4 Innan kommissionen tar några projektfinansierings- beslut genomförs ett tjänsteövergripande samråd som också omfattar generaldirektoraten med ansvar för struk- turfonderna. Genom detta samråd informeras respektive avdelning om de stödberättigade projekten. 7. 2 Kommissionen erkänner att det finns utrymme för ytterligare samordning mellan programmets Joule- och Thermiedelar. Kommissionen anser dock att det krävs ett nytt grepp för att lösa integrationsfrågan. I kommissio- nens planer för det femte ramprogrammet inriktas forsk- ning, utveckling och demonstration inom icke-nukleär C 356/68 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 11. 98 energi på två nyckelåtgärder där utvecklingar både i tidigare och senare förädlingsskeden sammanförs för att lösa gemensamma frågeställningar. I samband med förbe- redelserna inför femte ramprogrammet har kommissionen ständigt lagt sig vinn om harmoniseringen av förvalt- ningsförfarandena. 7. 7 Kommissionen är i färd med att förbättra sina informations- och förvaltningssystem och sina personal- resurser samt att införa en ny revisionsstrategi på grund- val av en riskanalys. Kommissionen utlyste den 27 maj 1998 en anbudsinfordran avseende externa revisorer. 7. 3 Kommissionen delar inte revisionsrättens uppfatt- ning enligt vilken en rad projekt saknade nyskapande egenskaper. Kommissionen vill rikta revisionsrättens upp- märksamhet på att även den nyskapande tillämpningen av beprövad teknik numera anses utgöra ett viktigt tekniskt nyskapande. Dessutom har de utvalda åtgärder- nas överensstämmelse med programmets mål och syften med nyskapandet som ett huvudkriterium kontrollerats av erkända och oberoende experter på området, av kommissionens tekniska personal och av företrädare för medlemsstaterna. 7. 4 Vad gäller Joule anställdes dels extrapersonal för ledning och styrning av kontrakten så fort det gick med hänsyn till förfarandena, dels söktes genom ett anbuds- förfarande tolv övergripande samordnare (cluster coordi- nators) så snabbt det var möjligt. Kommissionen undersöker möjligheten att genomföra ett gemensamt urvalsförfarande för de experter som sköter projektens tekniska övervakning. 7. 6 Kommissionen är medveten om de risker som revi- sionsrätten nämner och har vidtagit alla åtgärder som krävs för att möta dem. I och med att kommissionens handläggare anställs, vilket sker efter allmänna, offentliga urvalsförfaranden, måste de iaktta samtliga tjänsteföre- skrifter avseende återhållsamhet och sekretess oberoende av sin tidigare erfarenhet. Revisionsrätten föreslår att entreprenörernas kostnads- anspråk skall bekräftas av externa revisionsbyråer. Detta är ett intressant förslag som tillsammans med andra metoder kommer att undersökas av den särskilda arbets- grupp som förbereder det femte ramprogrammet. 7. 8 Det är riktigt att Altener-avtalen kommer att behöva ändras på ett genomgripande sätt. De båda följande samstämmiga lösningarna är tänkbara: — Ekonomiskt stöd till färre men mer kostnadsintensiva projekt. Standardavtalet skulle i så fall vara mer strukturerat och omfattande, särskilt i fråga om utgiftsberäk- ningen. — Avtal innehållande en fast procentsats för omkostna- der när det gäller ekonomiskt stöd som understiger 100 000 ecu. 7. 9 Det sker redan en samordning mellan de kommiss- ionsavdelningar som berörs av stöd till FoTU och demon- stration, bland annat genom tjänsteövergripande sam- råd. Det är tänkt att förbättra denna samordning i samband med femte ramprogrammet. Kommissionen vill också påminna om den nya övervak- nings- och informationsverksamhet som planeras inom ramen för vitboken om förnybara energikällor