title: Yttrande från Regionkommittén om "Grönboken om konvergens av telekommunikation, media och informationsteknik och dess följder för lagstiftningen: En strategi för informationssamhället"

text: C 373/26 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 2. 12. 98 4. 9. Regionkommittén vill avslutningsvis framhålla att den snabba tekniska utvecklingen innebär att nya tekniker kontinuerligt introduceras och att behovet av standardisering här ständigt är aktuellt. I samband med denna kontinuerliga process är det viktigt att Regionkommittén, som representerar allmänheten och de politiska organen på lokal och regional nivå, även fortsättningsvis blir involverad på ett tidigt skede. Bryssel den 17 september 1998. Regionkommitténs ordförande Manfred DAMMEYER Yttrande från Regionkommittén om ”Grönboken om konvergens av telekommunikation, media och informationsteknik och dess följder för lagstiftningen: En strategi för informations- samhället” (98/C 373/05) BAKGRUND — Kommissionens grönbok om ”Konvergens av telekommunikation, media och informations- teknik och dess följder för lagstiftningen: En strategi för informationssamhället” (KOM(97) 623 slutlig). — Kommissionens beslut av den 5 december 1997 att rådfråga Regionkommittén om ämnet i enlighet med artikel 198c i EG-fördraget. — Presidiets beslut av den 13 maj 1998 att ge utskott 3 ”Transeuropeiska nät, transporter, informationssamhället” i uppdrag att förbereda ärendet. — Det utkast till yttrande (CdR 149/98 rév. ) som antogs av utskott 3 den 7 juli 1998 (föredragande: Risto Koivisto och Frank Nash). Mot bakgrund av ovanstående antog Regionkommittén vid sin 25:e plenarsession den 16-17 september 1998 (sammanträdet den 17 september) enhälligt följande yttrande. Regionkommittén anser det vara mycket viktigt att man inleder 1) diskussionen om utvecklingen av regleringen ur konver- genssynvinkel, 2) delar kommissionens uppfattning om att man i regleringen i allmänhet bör sträva efter lägsta möjliga nivå, 3) anser att omfattande internationell standardisering och den globala konkurrens denna ger upphov till ur regionernas synvinkel är ett bättre alternativ än att skydda marknaderna genom att skapa i huvudsak europeiska standarder och europeisk reglering, konstaterar att man i målsättningarna i grönboken 4) för mycket betonar utvecklingen av marknaden och att man inte i tillräcklig utsträckning uppmärksammar de allmänna samhälleliga strävandena; dessa allmänna samhälleliga strävanden torde öka behovet av konkur- renslagstiftning, 5) konstaterar att konvergensen medför hot för regio- nerna samtidigt som den även skapar möjligheter för aktivt fungerande regioner, 6) hänvisar i samband med bedömningen av konver- gensens verkningar till de stora skillnaderna i mediakul- tur och infrastruktur som råder mellan olika regioner och som inte har givits tillräcklig hänsyn i grönboken, 7) anser att det största orosmomentet i samband med konvergensen utgörs av hotet mot produktionen av europeiskt innehåll, 2. 12. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 373/27 8) anser inte att konvergensens positiva betydelse för den totala sysselsättningen är avsevärd, samtidigt som det kommer att ske stora förändringar beträffande lokaliseringen av arbetsplatser i sektorer som påverkas av konvergensen, varnar för att överskatta utvecklingens hastighet 9) och betonar att för merparten av befolkningen är utvecklingen av den traditionella infrastrukturen inom sektorer som påverkas av konvergensen viktig under en lång tid framöver, 10) önskar att man för att främja sammanhållningen skall prioritera sådana forskningsprojekt som kan för- bättra kapaciteten i den redan befintliga infrastrukturen, 11) betonar i stället för lagstiftningsåtgärder behovet av att utveckla allmängiltiga spelregler som inte är beroende av det använda mediet och som i synnerhet tjänar strävandena rörande integritetsskydd, skydd av minderåriga och andra allmännyttiga strävanden. Här måste det samtidigt till en lagstiftning som bestraffar överträdelserna. Det är möjligt att här krävs en europeisk reglering, då det är tveksamt om den nationella nivån räcker för en sådan lagstiftning, påminner kommissionen om den betydelse sådana 12) nätverk som utnyttjar analoga frekvenser har för flera avlägsna regioner och om operatörernas allt sämre möjligheter att vid konkurrenssituationer göra ersätt- ningsinvesteringar inom sådana regioner samt önskar att man tar hänsyn till denna speciella situation då man beslutar om framtiden för dessa frekvenser, 13) anser det viktigt att man i framtiden t. ex. genom att utveckla förpliktelsen att erbjuda allmän service och genom att utnyttja de möjligheter som konvergensen skapar kan erbjuda konkurrerande tjänster för anslut- ning till datanätverk i alla regioner, 14) betonar att nationella och regionala aktörer har den bästa informationen till sitt förfogande när det gäller att besluta om t. ex. företagslicenser i synnerhet vad gäller radio och TV i allmänhetens tjänst, 15) anser att det bästa alternativet för en anpassning av nuvarande reglering är att skapa ett nytt ramverk för många onlinetjänster och interaktiva tjänster vid sidan av bestämmelser som redan gäller på de konventionella telekommunikations- och radio/TV-områdena och som behöver utvidgas vad beträffar dessa områden, 16) förordar i fråga om kommissionens alternativ en kombination av alternativ 1 och 2, dvs. att man för onlinetjänster och interaktiva tjänster skapar ett nytt ramverk vid sidan av de regler som gäller nu och som man måste bygga på. 1. Utgångspunkter 1. 1. I kommissionens grönbok om konvergens av telekommunikation, media och informationsteknik och dess följder för lagstiftningen uppmanas alla aktörer på kommunikationsmarknaden att lämna sina synpunkter på omfattningen av ett regelverk rörande detta område. 1. 2. Grönboken är ett gott underlag för en debatt. Den har en medvetet frågeställande karaktär. Den innehåller analyser av olika frågor, redogörelser för olika valmöjligheter och frågeställningar för offentliga kommentarer. På det här stadiet tar man inte ställning och man drar heller inga slutsatser. 2. Innehållet i grönboken 2. 1. Konvergens inom kommunikationsområdet kan enklast definieras som möjligheten att via olika nätplatt- formar överföra i grunden samma typ av tjänst, eller sammanförandet av olika utrustningar för konsument- bruk, t. ex. telefon, TV och persondator. 2. 2. Det kanske mest radikala exemplet på konver- gensens mångfald på kommunikationsområdet är Inter- net. I grönboken påpekas att Internet är både den symboliska och huvudsakliga drivkraften bakom kon- vergensen. Nätet är ett medium för leverans till använda- re både av befintliga tjänster (t. ex. elektronisk post, video, ljud, rösttelefoni) och helt nya tjänster (t. ex. World Wide Web). I detta sammanhang är det intressant att notera att antalet användare av Internet fördubblas varje år. Internet har utvecklats på ett annat sätt än de 2. 3. traditionella medierna för radio/TV och telekommuni- kationer. Utvecklingen har huvudsakligen drivits fram av användarna. Internets decentraliserade karaktär ses av många som den avgörande faktorn bakom dess framgång. Den konvergens som här sker mellan skilda kommunikationssystem kan exemplifieras med innehål- let i radio/TV-sändningar, som traditionellt är reglerat, och privat kommunikation, som traditionellt är oregle- rad. Dessa olika traditioner utgör en av de stora utmaningarna vid en reglering av Internet. Vad gäller den ekonomiska och industriella 2. 4. konkurrenskraften påpekas i grönboken att om Europa misslyckas med att dra fördel av de möjligheter som erbjuds genom konvergensen, finns det en risk att regionen kommer på efterkälken på grund av att andra viktiga handelsblock utnyttjar fördelarna med en mer konstruktiv inställning. C 373/28 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 2. 12. 98 2. 5. I grönboken påpekas att EU måste se till att företagens konkurrenskraft stärks så att allmänheten kan dra största möjliga nytta av de möjligheter som de nya medierna innebär och så att marknadens tillväxt kan omvandlas till arbetstillfällen. 2. 6. Man påpekar också att det finns behov av mer fortbildning så att de anställda kan få den uppsättning kunskaper som är lämplig i en arbetssituation där villkoren för att arbeta med telekommunikationer stän- digt förändras. 2. 7. I grönboken nämns ett exempel på konsekvenser- na av osäkerhet när det gäller lagstiftningen, nämligen vad som hände under den senaste franska valkampanjen, där vissa regler som förbjöd offentliggörande av opi- nionssiffror under veckan före valet tillämpades i fråga om traditionella medier, men inte i fråga om valsiffror som publicerades på Internet. Ett antal förläggare brydde sig därför inte om förbudet, som missgynnade den traditionella mediasektorn. — Oberoende och effektiva reglerande organ kommer att vara av central betydelse för en konvergerande miljö. 3. Allmänna kommentarer 3. 1. Regionkommittén tackar kommissionen för att man inlett en mycket viktig diskussion. Konvergens verkar, trots att termen är tämligen ny, att bli ett av hela informationssamhällets nyckelbegrepp. Konvergens både på marknaden och inom tekni- 3. 2. ken är en naturlig process som hör till informationssam- hällets utveckling och som måste godkännas tillsammans med dess fördelar och nackdelar. Konvergensen avviker inte som företeelse och som regleringsfråga så starkt från t. ex. de förändringar som pågår inom finansierings- sektorn. 2. 8. Vidare är man orolig för att förfarandet för att få lagligt tillstånd i alla medlemsstater, eventuellt även från flera olika organ, för en viss uppsättning tjänster kan innebära höga kostnader för dem som vill sprida sin verksamhet i flera länder i Europa. 3. 3. På samma sätt som informationssamhället som helhet medför även konvergensen stora strukturella förändringar på det lokala planet. Dessa kan ha en negativ inverkan på den regionala utvecklingen. I grönboken kartläggs några hinder i form av 2. 9. reglering: 1) Definitioner 2) Tillträde till marknaden och licensiering 3) Tillgång till nät, system med villkorad tillgång och innehåll 4) Tillgång till olika frekvensspektrum 5) Standarder 6) Prissättning 7) Enskilda konsumentintressen. 2. 10. I grönboken nämns fem principer som skulle kunna utgöra en gemensam utgångspunkt för framtida modeller inom de sektorer som påverkas av konvergen- sen. Dessa principer är följande: — Regleringen bör begränsas till vad som är strikt nödvändigt för att uppnå tydligt fastställda mål. — Framtida reglering bör tillgodose användarnas behov. — Beslut om regelverk bör styras av behovet av ett tydligt och förutsägbart ramverk. — Säkerställa fullt deltagande i en konvergerad miljö. 3. 4. På samma sätt som informationssamhället ska- par konvergensen ur en annan synvinkel dock också nya redskap och möjligheter för regionerna. 3. 5. De åtgärder som vidtas på basis av grönboken och den respons man erhåller på den bör ha som sitt centrala mål att finna en sådan balans som å ena sidan a) garanterar marknadens och de europeiska aktörer- nas konkurrenskraft samt den kulturella utveck- lingen, b) men som å andra sidan säkerställer regionernas möjligheter att med egna åtgärder och vid behov med stöd från unionens strukturpolitik utnyttja de möjligheter som konvergensen och hela utvecklingen mot informationssamhället ger upphov till. 3. 6. Trots att konvergensen har en stor inverkan på i synnerhet regionerna i Europa har man vid beredningen av grönboken inte alls tagit hänsyn till de regionala aspekterna. Man har inte ens noterat de synnerligen stora regionala skillnaderna i hur man i olika delar av Europa använder sig av tjänster inom de sektorer som påverkas av konvergensen. I olika utredningar varierar t. o. m. på medlemsstatsnivå pressens andel av media- marknaden mellan 25 % och 75 % medan televisionens andel varierar från 9 % till 62 % och radions andel från 3 % till 17 %. Beträffande användningen av Internet är skillnaderna stater och regioner emellan ännu större. 2. 12. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 373/29 4. Konvergensens allmänna följder för regionerna hurdant det informationssamhälle är som man önskar skapa i Europa genom regleringen om konvergens. Regionkommittén konstaterar att konvergensen 4. 1. kan vara en negativ process för regionernas sammanhåll- ning sinsemellan och den europeiska regionala samman- hållningen om a) de globala koncernerna erhåller en sådan position både vad gäller innehållet och dataförbindelserna att de ensamma på basis av sina kommersiella behov kan besluta om innehållet i informationssamhällets tjänster och hur dessa tjänster skall vara geografiskt tillgängliga, b) regleringen även i fortsättningen endast utvecklas separat för olika medier och olika former av förmed- lingsteknik, c) bortfallet av arbetsplatser inom de traditionella branscherna som är föremål för konvergens (radio, TV, pressen) är större än det antal arbetsplatser som främst mindre företag inom branschen kan skapa. Regionkommittén finner att konvergensen med- 4. 2. för nya möjligheter för regionerna. Dessa möjligheter är t. ex. a) tillträde till samma tjänster genom att använda olika gränssnitt och anslutningssystem, vilket gör det möjligt att använda den bästa möjliga lösningen med tanke på konsumenterna och regionerna. Dessa lösningar kan t. ex. gälla — användning av Internet antingen via en dator, TV-apparat och/eller mobiltelefon med en an- slutning i form av ett fast datanätverk, ett valbart telefonnät, satelliter, kabel-TV-nät och/eller nät för distribution av energi, — Internet, som i dag bidrar till ökad konvergens i takt med att kapaciteten på datanätverk och andra tekniska lösningar utvecklas, har blivit ett allt mångsidigare redskap. b) En såväl privat som offentlig producent av data kan oberoende av var han befinner sig uppnå större användarsiffror då möjligheterna att ansluta sig till tjänsten ökar. c) Konvergensen förväntas skapa ett stort antal små företag vars verksamhet inte påverkas av var de är belägna. 5. 2. I grönboken prioriterar kommissionen tydligt marknadsintressen samtidigt som strävanden till allmän nytta snarare utgör hinder eller faktorer som bör anpassas. A¨ ven denna utgångspunkt kan godtas, efter- som det för sysselsättningen är viktigt att företagssektorn fungerar snabbt på den globala marknaden. A˚ andra sidan finner Regionkommittén att det vore lättare att fastställa vilken reglering som är nödvändig på basis av hur det eftersträvade informationssamhället skall se ut. 6. Fråga 1: Konvergensens natur och dess effekter i dag 6. 1. I grönboken har man redan beskrivit flera former av konvergens, vilka naturligtvis anger utvecklingsrikt- ningen, men som ur ett helhetsperspektiv volymmässigt är blygsamma. Regionkommittén konstaterar att det på basis av nuvarande trender är mycket svårt att förutspå konsumenternas beteende, som dock i sista hand avgör innehållet i och hastigheten av utvecklingen. Konvergen- sen påverkar för tillfället olika människor och företag på mycket olika sätt och en stor del påverkas inte alls. Regionkommittén anser att det europeiska inne- 6. 2. hållets försvagade ställning i sektorer som påverkas av konvergensen är en oroväckande utveckling. En av de stora frågorna i diskussionen är därför hur man i ett tämligen marknadsdominerat förfarande kan säkerställa det europeiska innehållet. 7. Fråga 2: Konvergensens inverkan på samhälle och ekonomi, företag och konsumenter 7. 1. Den ökning av arbetsplatser som konvergensen ger upphov till är enligt Regionkommittén ett kortfristigt fenomen. Det är dock uppenbart att det sker stora förändringar i var arbetsplatserna är belägna. Lika säkert är att flera traditionella yrken inom sektorer som påverkas av konvergensen kommer att försvinna med tiden. 5. Konvergensen och det europeiska informationssam- hället 5. 1. Regionkommittén fäster särskild uppmärksam- het vid att kommissionen vid beredningen av frågorna inte ens i form av en sammanfattning har fastställt 7. 2. Konvergensen är å andra sidan ägnad att skapa förhållanden som gör det lättare för t. o. m. mycket små företag att träda in på marknaden och uppnå framgång. De cykliska förändringarna inom företagsvärlden kom- mer att vara snabbare än i dag både för små och stora C 373/30 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 2. 12. 98 företag. Det är osannolikt att det i framtiden skulle kunna finnas en avsevärd mängd medelstora företag inom de branscher som påverkas av konvergensen. 7. 3. Det totala bortfallet av arbetsplatser beror i synnerhet på hur flexibelt nya småföretag kan träda in på marknaden och hur enkelt personer som eventuellt har förlorat sin arbetsplats till följd av konvergensen kan sysselsätta sig själva. Därför är det av särskild betydelse huruvida regleringen och byråkratin på områ- det ger upphov till oöverkomliga hinder för företagarna. Att göra det enkelt att träda in på marknaden kan ur denna synvinkel innebära att man minskar på de reglerade kriterierna (t. ex. licenser) samtidigt som det kan innebära en viss form av åtstramning av de mål som verkar till allmän fördel. På så sätt kan ett helhetsperspektiv på t. ex. integritetsskyddet hjälpa före- tagaren och hela branschen att bättre förstå innehållet i dessa strävanden. 7. 4. Eftersom användningsgraden och sättet att ut- nyttja TV, radio, pressen och de nya nättjänsterna varierar kraftigt mellan olika delar av Europa kommer också konvergensens inverkan att variera i hög grad. Man kan förvänta sig att utvecklingen kommer att vara snabbast och mest omfattande inom de regioner som redan besitter en tät och utbredd grundinfrastruktur (i form av bredbandsnät för data, kabeltelevision och mobiltelefoner). 7. 5. Regionkommittén fäster kommissionens upp- märksamhet vid de stora skillnader i användning av olika medier som för tillfället förekommer mellan olika länder och på så sätt också regioner i Europa. 7. 6. Multimediadatorerna och Internet utgör för till- fället inte ens i de mest utvecklade länderna något dominerande medium och den nuvarande tillväxten kommer eventuellt att plana ut i fortsättningen. A¨ ven om Europa till denna del bör vara konkurrenskraftigt konstaterar Regionkommittén att man på individ- och företagsplanet inte ännu på länge bör definiera målen och värderingarna enbart med utgångspunkt i de villkor som den på datanät uppbyggda företagsvärlden upp- ställer. 7. 8. Med hänvisning till de stora skillnaderna mellan olika regioner anser kommittén det vara synnerligen viktigt att man i stället för projekt som för att verkställas skulle kräva enorma infrastrukturinvesteringar genom- för sådana forsknings- och utbildningsprojekt som bidrar till att man i högre grad kan utnyttja redan gjorda investeringar. Arbetet för att höja brukshastigheten på den vanliga koppartelefonledningen till den nivå som multimediakontakter förutsätter har därför varit mycket intressant. 8. Fråga 3: Hindren mot konvergensen I grönboken har man behandlat befintliga och 8. 1. eventuella framtida hinder mot konvergensen. Till denna del har Regionkommittén inget att tillägga till själva förteckningen, men kommittén betonar att vissa hinder, som t. ex. splittringen av den allmänna utsändningsverk- samheten samt licensieringsfrågorna ofta ur regionernas synvinkel är viktiga faktorer som påverkar innehållet och utbudet och som också kan anses utgöra samhälleliga förutsättningar för konvergens. 9. Fråga 4: Konvergensens inverkan på nuvarande reglering 9. 1. Marknadskrafterna kommer säkert även i fort- sättningen att vara en utvecklingsreglerande faktor och konvergensen gör det naturligtvis möjligt för oss och förpliktar oss också att harmonisera lagstiftningen och på så sätt också minska den totala mängden lagstiftning. Att ge strävanden som verkar till allmän fördel en central ställning torde också öka behovet av konkurrens- lagstiftning. A¨ ven grönboken ger exempel på hur en tjänst 9. 2. som förmedlas via ett medium juridiskt sett eventuellt kan behandlas annorlunda än om samma tjänst ställs till konsumenternas förfogande på något annat sätt. Detta visar att vi måste ifrågasätta flera principer. Regionkommittén vill dock betona att även produkter inom de branscher som påverkas av konvergensen ofta uppvisar grundläggande skillnader. Därför kan förändringen av dagens principer genom konvergens av regleringen ge upphov till oönskade effekter. 10. Fråga 5: Bortskaffande av hindren — Att ta fram ett lämpligt regelverk för företag och konsumenter 7. 7. Mot bakgrund av det ovannämnda betonar kommittén att man då man diskuterar konvergensen inte får glömma att de traditionella medierna fortfarande har en central betydelse för unionens medborgare och för demokratin. Därför måste man också investera i utvecklingen av dessa medier, t. ex. digital ljudradio och digital-TV, och inte endast koncentrera sig på datanät. 10. 1. Regionkommittén anser att vissa tekniska defi- nitioner som man i grönboken har nämnt som hinder fortsättningsvis måste utvecklas genom att ta hänsyn till konvergensen och genom att man ser på samma innehåll i olika medier på samma sätt. Kommittén betonar dock att flera medier har sådana referensramar som ur 2. 12. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 373/31 regleringssynvinkel kan vara viktigare än innehållet av samma slag i något annat medium. — Allmänna tjänster inom radio och TV 10. 2. Regionkommittén betonar att Europeiska unio- nens viktigaste uppgift beträffande regleringen bör vara att skapa klara spelregler som skulle göra det möjligt även för företagssektorn att enkelt förstå t. ex. behovet av att skydda uppgifter som påverkar enskilda individers integritet. I grönboken föreslår man att man eventuellt 10. 3. borde överväga en särskild tidtabell för att frångå de analoga tjänsterna. I flera regioner har de analoga näten dock en lång historia och de har byggts upp av informationsföretag i monopolställning som i form av licenser eller motsvarande reglering har varit skyldiga att uppnå en viss grad av geografisk täckning. Därför har dessa företag vanligen den största täckningen. I takt med att televerksamheten har liberaliserats har de trådlösa digitala redskapen tills vidare spritt sig till främst till de områden där det finns flera användare. A˚ tminstone tills vidare föreligger i de länder som har ett täckande analogt mobiltelefonnät inga tecken på att de digitala tjänsterna snabbt skulle ersätta de analoga inom mer avlägsna regioner. Av denna orsak anser Regionkommittén att det är synnerligen viktigt att tills vidare bevara de analoga näten och att man samtidigt med tillgängliga medel snabbar på spridningen av digitala nät till sådana områden som marknaderna inte anser vara tillräckligt intressanta. Fastställandet av eventuella övergångstidpunkter skall ske på basis av situationen inom olika regioner och inte genom att besluta om ett bestämt datum. 10. 4. Kommittén betonar att det inte är till fördel för någon att man genom standardisering börjar skydda den egna marknaden. Standardiseringen bör ske globalt för att garantera konsumenterna tillträde till tillräckligt fördelaktiga tjänster. 10. 5. Eftersom konvergensen i princip gör det möjligt med olika anslutningar till samma tjänster har den redan i dag gjort det möjligt för olika typer av användare (t. ex. handikappade) att utnyttja dessa tjänster. Det är klart att konvergensen på marknadsvillkor inte kommer att fästa uppmärksamhet vid små gruppers specialbehov, men även med offentlig finansiering kommer utveckling- en av dessa tjänster att tekniskt sett bli enklare och billigare. 11. Fråga 6: Säkerställande av mål som ligger i allmän- hetens intresse med hänsyn till konvergensen 11. 1. ligger i allmänhetens intresse: I grönboken anger man bl. a. följande mål som — Skyldigheten att överallt tillhandahålla samhällsom- fattande tjänster till rimliga priser — Skydd av integritet och data — Datasäkerhet i form av kryptering och digitala signaturer — Kulturell mångfald — Skydd av minderåriga — Den allmänna ordningen. Regionkommittén anser att man i synnerhet 11. 2. beträffande dataskyddet, den kulturella mångfalden och skyddet av minderåriga bör utveckla regleringen så att man uppnår sådana ramar för verksamheten i allmänhetens intresse som alla skulle känna till och som aktörerna inom sektorer som påverkas av konvergensen skulle uppfatta som viktiga principer. Eftersom det i dagens reglering fortgående finns brister som kan kring- gås stöder konvergensen till denna del i den utsträckning man önskar att man uppnår målen i allmänhetens intresse. Förverkligandet av de allmänna tjänsterna anser 11. 3. kommittén vara en av de viktigaste förutsättningarna för det europeiska informationssamhället. Konvergensen skapar nya alternativ för dessa allmänna tjänster, vilket gör det lättare att nå målet, eftersom samma tjänster kan nås genom olika anslutningar och nätverk. Konvergensen för med sig två slag av behov: A˚ 11. 4. ena sidan minskar behovet av att definiera en allmän tjänst i förbindelse med någon särskild teknik, men i synnerhet inom datasäkerheten kommer behovet av fortsatta och mer detaljerade definitioner att öka. 11. 5. Ansvaret för en avsevärd del av målen i allmän- hetens intresse måste jämlikt åligga alla aktörer. Region- kommittén anser det vara viktigt att man i framtiden utvidgar skyldigheten att tillhandahålla allmänna tjäns- ter till att omfatta minst två verkligen konkurrerande alternativ. Regionerna behöver även i fortsättningen i hög grad nät för allmänna tjänster, men däremot kan dessa nät i fortsättningen också användas av flera parter som tillhandahåller tjänster. 11. 6. Regionkommittén önskar särskilt fästa upp- märksamhet vid den konflikt som råder mellan den fria konkurrensen inom de sektorer som påverkas av konvergensen samt skyldigheten att tillhandahålla allmänna tjänster och kommittén önskar att man skulle kunna utveckla fungerande definitioner för detta syfte. En del av operatörerna förpliktas t. ex. att uppfylla vissa fria att regionala skyldigheter medan andra är C 373/32 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 2. 12. 98 koncentrera sig på de marknader som utvecklas bäst och ger bästa avkastning. Ett alternativ kunde vara att utnyttja strukturpolitiska medel såsom t. ex. strukturfon- derna. Genom att systematiskt och i högre grad utnyttja dessa för att säkerställa täckande allmänna tjänster kunde man regionvis besluta vad som avses med de allmänna tjänsterna i ifrågavarande region. Exempel på att man förverkligat allmänna tjänster med stöd ur strukturfonderna finns åtminstone i sammanhållnings- länderna och i Sverige på mål 6-området. 11. 7. I syfte att verkställa skyldigheten att tillhanda- hålla allmänna tjänster och för att skapa arbetstillfällen med offentliga medel kunde man utveckla de befintliga skattesystemen så att de i högre grad än i dag skulle belasta de sektorer som påverkas av konvergensen. 12. Fråga 7: Regleringens framtida utformning 12. 1. Regionkommittén instämmer i kommissionens uppfattning om behovet att ompröva reglerna som kommissionen givit uttryck för genom grönboken. I grönboken har man presenterat flera olika synpunkter och regleringsnivåer. Det viktigaste är eventuellt att välja huruvida regleringen skall utgå från det tekniska förverkligandet (datanät, radio, telefon, TV osv. ) eller från tjänstens innehåll. I det senare alternativet är principerna om dataskydd, innehåll, upphovsrätter och t. ex. handel och konsumentskydd desamma oberoende av mediet. Regionkommittén anser att regleringen som i huvudsak baserar sig på det tekniska förverkligandet har nått sitt slut då konvergensen blir allt snabbare. 12. 2. I flera medlemsstater har regleringen förverkli- gats på gammal och delvis redan historisk basis. Vid organiserandet av regleringen blir man på ett naturligt sätt tvungen att ta hänsyn till konvergensens inverkan. Detta har delvis redan skett. Det är uppenbart att varje medlemsstat i denna fråga själv kan finna den bästa och bäst fungerande lösningen. 12. 3. För att säkerställa en balanserad utveckling anser Regionkommittén att man fortgående behöver gemensam reglering t. ex. för beviljandet av frekvenser och licenser. Dagens förvaltningsnivåer är lämpade för detta syfte. Man bör inte heller förhindra lokala och regionala myndigheter från att fatta beslut om arran- görer av tjänster som utnyttjar kabel-TV-nät, eftersom man naturligtvis har de bästa uppgifterna om användar- behoven på denna nivå. 13. Fråga 8: Konvergensens internationella aspekter 13. 1. Om regleringsåtgärderna inte har en global grund anser Regionkommittén att effekterna av dem blir obetydliga och eventuellt t. o. m. negativa för den europeiska konkurrenskraften. 13. 2. I samband med planeringen av fortsatta åtgär- der önskar Regionkommittén fästa kommissionens upp- märksamhet vid den centrala betydelse de lokala och regionala aktörerna har för förverkligandet av det europeiska informationssamhället. Motiveringarna till detta har presenterats i de flesta av Regionkommitténs yttranden som har behandlat informationssamhället. 13. 3. Av ovannämnda skäl hör samarbetet och stödet för samarbetet mellan unionens regioner och regioner i de central- och östeuropeiska länderna till de viktigaste redskapen för att uppmuntra dessa länder att utnyttja de möjligheter konvergensen erbjuder. 14. Fråga 9: Principer och möjliga inriktningar mot bakgrund av konvergensen 14. 1. Enligt Regionkommittén skapar konvergensen i sig under de närmaste åren en helt ny grund för regleringen samtidigt som grunderna för de nuvarande regleringsprinciperna som baserar sig på olika medier upphör. Regionkommittén vill även fästa uppmärksam- 14. 2. het vid att det inom gemenskapen också finns flera andra regleringsmekanismer som kan påverka konver- gensen än de som har behandlats i utredningen. Den viktigaste av dessa mekanismer är naturligtvis beskatt- ningen. 14. 3. I slutet av grönboken konstateras att om konver- gensen kräver en anpassning av befintlig reglering, bör denna anpassning a) bygga vidare på och, om det är relevant, utvidga de befintliga ramverken snarare än att det skapas nya ramverk, b) skapa ett nytt ramverk för flera onlinetjänster och interaktiva tjänster vid sidan av nuvarande bestämmelser för traditionella telekommunikations- och radio/TV-verksamheter, eller c) skapa ett övergripande regelverk med likartade bestämmelser för alla tre sektorer. 14. 4. Regionkommittén konstaterar också att det inte inom den allmänna utsändningsverksamheten finns några grunder för att överföra nationell och delvis regional beslutanderätt till gemenskapsnivån. 2. 12. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 373/33 14. 5. En avsevärd del av den befintliga lagstiftningen kan, åtminstone vad gäller principerna i den, tillämpas direkt på elektroniska tjänster. Dessa principer gäller t. ex. upphovrätt och skydd av integritet. Behovet av konsumentskydd i elektronisk handel avviker inte heller till några väsentliga delar från befintliga bestämmelser. 14. 6. Regionkommittén anser att den bästa lösningen är en kombination av det första och tredje alternativet, dvs. att skapa ett nytt ramverk för många onlinetjänster och interaktiva tjänster vid sidan av redan gällande bestämmelser som behöver utvidgas. Bryssel den 17 september 1998. Regionkommitténs ordförande Manfred DAMMEYER Yttrande från Regionkommittén om ”Betydelsen för regionerna av den tull- och skattefria försäljningen inom EU” (98/C 373/06) BAKGRUND — Rådets direktiv 91/680/EEG (1) av den 16 december 1991 och direktiv 92/12/EEG (2) av den 25 februari 1992 som hänför sig till avskaffandet av systemet med tull- och skattefri handel inom EU den 30 juni 1999. — Presidiets beslut av den 12 mars 1998 i enlighet med artikel 198c fjärde stycket i EG-fördraget om att utarbeta ett yttrande på eget initiativ i ämnet och ge utskott 6 i uppdrag att ansvara för det förberedande arbetet. — Arbetsdokumentet från Europaparlamentets generaldirektorat för forskning från oktober 1997 om ”De sociala och ekonomiska följderna av att avskaffa tull- och skattefri försäljning inom Europeiska unionen”(3). — Slutsatserna från Europaparlamentets offentliga utfrågning om tull- och skattefri handel den 29 oktober 1997. — Europaparlamentets resolution av den 3 april 1998 om avskaffande av tull- och skattefri handel (4). — Utkastet till yttrande (CdR 109/98 rév) som antogs av utskott 6 den 20 juli 1998 (föredragande: Sarah McCarthy Fry och medföredragande Maurice Cummins). — ReK:s betoning av infrastrukturernas betydelse för turism och transport i regionerna i tidigare yttranden, till exempel Utvecklingspolitik när det gäller agroturism inom EU:s (1) EGT L 376, 31. 12. 1991. (2) EGT L 76, 23. 3. 1992. (3) Arbetsdokument från Europaparlamentets generaldirektorat för forskning från oktober 1997 om ”De sociala och ekonomiska följderna av att avskaffa tull- och skattefri försäljning inom Europeiska unionen”, EP 167. 048, W-30. (4) Europaparlamentets resolution av den 3. 4. 1998, EP 268. 233


title: Verordnung (EG) Nr. 1973/98 der Kommission vom 16. September 1998 zur Festsetzung der Ausfuhrerstattungen für Olivenöl

eurovoc_concepts:
export refund
olive oil

formats: pdf print

text: 17. 9. 98 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 255/27 VERORDNUNG (EG) Nr. 1973/98 DER KOMMISSION vom 16. September 1998 zur Festsetzung der Ausfuhrerstattungen für Olivenöl DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN (cid:190) gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, gestützt auf die Verordnung Nr. 136/66/EWG des Rates vom 22. September 1966 über die Errichtung einer gemeinsamen Marktorganisation für Fette (1), zuletzt geän- dert durch die Verordnung (EG) Nr. 1581/96 (2), insbeson- dere auf Artikel 3 Absatz 3, in Erwägung nachstehender Gründe: Betrag der Erstattung und kann auf bestimmte Bestim- mungsländer, Mengen, Qualitäten und Aufmachungen beschränkt werden. Nach Artikel 3 Absatz 3 zweiter Unterabsatz der Verord- nung Nr. 136/66/EWG kann die Erstattung für Olivenöl je nach Bestimmung oder Bestimmungsgebiet in unter- schiedlicher Höhe festgesetzt werden, wenn die Welt- marktlage oder die besonderen Erfordernisse bestimmter Märkte dies notwendig machen. Die Erstattung muß mindestens einmal im Monat festge- setzt werden; soweit erforderlich, kann die Erstattung zwischenzeitlich geändert werden. Liegen die Preise in der Gemeinschaft über den Welt- marktpreisen, so kann der Unterschied zwischen diesen Preisen nach Artikel 3 der Verordnung Nr. 136/66/EWG durch eine Erstattung bei der Ausfuhr von Olivenöl nach dritten Ländern gedeckt werden. Bei Anwendung dieser Modalitäten auf die gegenwärtige Marktlage bei Olivenöl, insbesondere auf den Olivenöl- preis in der Gemeinschaft sowie auf den Märkten der Drittländer, sind die Erstattungen in der im Anhang aufgeführten Höhe festzusetzen. Die Festsetzung und die Gewährung der Erstattung bei der Ausfuhr von Olivenöl sind in der Verordnung (EWG) Nr. 616/72 der Kommission (3), zuletzt geändert durch die Verordnung (EWG) Nr. 2962/77 (4), geregelt worden. Nach Artikel 3 dritter Unterabsatz der Verordnung Nr. 136/66/EWG muß die Erstattung für die gesamte Gemeinschaft gleich sein. Nach Artikel 3 Absatz 4 der Verordnung Nr. 136/ 66/EWG ist die Erstattung für Olivenöl unter Berücksich- tigung der Lage und voraussichtlichen Entwicklung der Olivenölpreise und der davon verfügbaren Mengen auf dem Gemeinschaftsmarkt sowie der Weltmarktpreise für Olivenöl festzusetzen. Läßt es jedoch die auf dem Welt- markt bestehende Lage nicht zu, die günstigsten Notie- rungen für Olivenöl zu bestimmen, so können der auf diesem Markt für die wichtigsten konkurrierenden pflanz- lichen Öle erzielte Preis und der in einem repräsentativen Zeitraum zwischen diesem Preis und dem für Olivenöl festgestellte Unterschied berücksichtigt werden. Die Erstattung darf nicht höher sein als der Betrag, der dem Unterschied zwischen den in der Gemeinschaft und auf dem Weltmarkt erzielten Preisen, gegebenenfalls um die Kosten für das Verbringen des Erzeugnisses auf den Welt- markt berichtigt, entspricht. Nach Artikel 3 Absatz 3 dritter Unterabsatz Buchstabe b) der Verordnung Nr. 136/66/EWG kann beschlossen werden, daß die Erstattung durch Ausschreibung festge- setzt wird. Die Ausschreibung erstreckt sich auf den Die mit Artikel 1 der Verordnung (EWG) Nr. 3813/92 des Rates (5), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 150/95 (6), festgelegten repräsentativen Marktkurse werden bei der Umrechnung der in den Drittlandswährungen ausgedrückten Beträge berücksichtigt. Außerdem werden sie bei der Bestimmung der den Währungen der landwirtschaftlichen Mitgliedstaaten Umrechnungskurse für diese Umrechnungen erforderlichen Durchführungsbestim- mungen wurden mit der Verordnung (EWG) Nr. 1068/93 der Kommission (7), zuletzt geändert durch die Verord- nung (EG) Nr. 961/98 (8), erlassen. zugrunde gelegt. Die entsprechenden Der Verwaltungsausschuß für Fette hat nicht innerhalb der ihm von seinem Vorsitzenden gesetzten Frist Stellung genommen (cid:190) HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Die Erstattungen bei der Ausfuhr der in Artikel 1 Absatz 2 Buchstabe c) der Verordnung Nr. 136/66/EWG genannten Erzeugnisse werden im Anhang festgesetzt. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am 17. September 1998 in Kraft. (1) ABl. 172 vom 30. 9. 1966, S. 3025/66. (2) ABl. L 206 vom 16. 8. 1996, S. 11. (3) ABl. L 78 vom 31. 3. 1972, S. 1. (4) ABl. L 348 vom 30. 12. 1977, S. 53. (5) ABl. L 387 vom 31. 12. 1992, S. 1. (6) ABl. L 22 vom 31. 1. 1995, S. 1. (7) ABl. L 108 vom 1. 5. 1993, S. 106. (8) ABl. L 135 vom 8. 5. 1998, S. 5. L 255/28 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 17. 9. 98 Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Brüssel, den 16. September 1998 Für die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission ANHANG zur Verordnung der Kommission vom 16. September 1998 zur Festsetzung der Ausfuhrer- stattungen für Olivenöl (ECU/100 kg) Erzeugniscode Erstattungsbetrag (1) 1509 10 90 9100 1509 10 90 9900 1509 90 00 9100 1509 90 00 9900 1510 00 90 9100 1510 00 90 9900 6,00 0,00 5,50 0,00 0,00 0,00 (1) Für die Bestimmungen, genannt in Artikel 34 der geänderten Verordnung (EWG) Nr. 3665/87 der Kommission (ABl. L 351 vom 14. 12. 1987, S. 1), sowie für die Ausfuhren nach Drittländern. NB: Die die Erzeugnisse betreffenden Codes sowie die Verweisungen und Fußnoten sind durch die geänderte Verordnung (EWG) Nr. 3846/87 der Kommission bestimmt


title: Euroopan unionin politiikkojen taustatietoa.

eurovoc_concepts:
EU policy
database
dissemination of EU information


title: Acervo de Schengen - Decisão do Comité Executivo de 16 de Setembro de 1998, relativa à transmissão do manual comum aos Estados com os quais estão a decorrer negociações concretas de adesão à União Europeia [SCH/Com-ex (98) 35, 2.a rev.]

eurovoc_concepts:
accession to an agreement
exchange of information
illegal migration
migration control

formats: html print


title: Regolamento (CE) n. 1969/98 della Commissione del 16 settembre 1998 che fissa l'importo massimo della restituzione all'esportazione di zucchero bianco per la settima gara parziale effettuata nell'ambito della gara permanente di cui al regolamento (CE) n. 1574/98

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
white sugar

text: 17. 9. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 255/15 REGOLAMENTO (CE) N. 1969/98 DELLA COMMISSIONE del 16 settembre 1998 che fissa l’importo massimo della restituzione all’esportazione di zucchero bianco per la settima gara parziale effettuata nell’ambito della gara permanente di cui al regolamento (CE) n. 1574/98 LA COMMISSIONE DELLE COMUNIT(cid:211) EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunit(cid:133) europea, visto il regolamento (CEE) n. 1785/81 del Consiglio, del 30 giugno 1981, relativo all’organizzazione comune dei settore dello zucchero (1), modificato da mercati nel ultimo dal regolamento (CE) n. 1148/98 (2), in particolare l’articolo 17, paragrafo 5, secondo capoverso, lettera b), considerando che in conformit(cid:133) al regolamento (CE) n. 1574/98 della Commissione, del 22 luglio 1998, rela- tivo ad una gara permanente per la determinazione di prelievi e/o di restituzioni all’esportazione di zucchero bianco (3), si procede a gare parziali per l’esportazione di tale zucchero; considerando che, in base alle disposizioni dell’articolo 9, paragrafo 1 del regolamento (CE) n. 1574/98 un importo massimo della restituzione all’esportazione (cid:138) fissato, se del caso, per la gara parziale in causa, tenuto conto in partico- lare della situazione e della prevedibile evoluzione del mercato dello zucchero nella Comunit(cid:133) e sul mercato mondiale; considerando che dopo l’esame delle offerte (cid:138) opportuno adottare, per la settima gara parziale, le disposizioni di cui all’articolo 1; considerando che le misure previste dal presente regola- mento sono conformi al parere del comitato di gestione per lo zucchero, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 Per la settima gara parziale di zucchero bianco, effettuata l’importo a norma del regolamento (CE) n. 1574/98, massimo della restituzione all’esportazione (cid:138) pari a 51,534 ECU/100 kg. Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il 17 settembre 1998. Il presente regolamento (cid:138) obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 16 settembre 1998. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 177 dell’1. 7. 1981, pag. 4. (2) GU L 159 del 3. 6. 1998, pag. 38. (3) GU L 206 del 23. 7. 1998, pag. 7


title: 98/578/EG: Beschikking van de Commissie van 16 september 1998 inzake gemeenschappelijke technische voorschriften voor landmobiele statellietgrondstations (LMES) met lage transmissiesnelheid die in de 1,5/1,6 GHz-band werken (kennisgeving geschied onder nummer C(1998) 2724) (Voor de EER relevante tekst)

eurovoc_concepts:
approval
computer terminal
harmonisation of standards
satellite communications
technical regulations
waveband

formats: html pdf print

text: L 278/46 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 15. 10. 98 BESCHIKKING VAN DE COMMISSIE van 16 september 1998 inzake gemeenschappel¶ke technische voorschriften voor landmobiele statelliet- grondstations (LMES) met lage transmissiesnelheid die in de 1,5/1,6 GHz-band werken (kennisgeving geschied onder nummer C(1998) 2724) (Voor de EER relevante tekst) (98/578/EG) DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, de in artikel 2, lid 1, bedoelde geharmoniseerde norm valt. Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Richtl¶n 98/13/EG van het Europees Parlement en de Raad van 12 februari 1998 betreffende eindappara- tuur voor telecommunicatie en apparatuur voor satelliet- grondstations alsmede inzake de onderlinge erkenning van de conformiteit van die apparatuur (1), inzonderheid op artikel 7, lid 2, tweede streepje, Overwegende dat de Commissie de maatregel heeft vast- gesteld waarb¶ wordt omschreven voor welk type satelliet- grondstationapparatuur gemeenschappel¶ke technische voorschriften vereist z¶n, alsmede de daarmee samenhan- gende verklaring betreffende de draagw¶dte van deze voorschriften overeenkomstig artikel 7, lid 2, eerste streepje; Overwegende dat de overeenkomstige geharmoniseerde normen, of onderdelen daarvan, waarmee de essenti(cid:137)le eisen worden toegepast en die in gemeenschappel¶ke technische voorschriften moeten worden omgezet, dienen te worden vastgesteld; Overwegende dat het noodzakel¶k is, teneinde fabri- kanten met betrekking tot de toegang tot deze markt continu(cid:139)teit te kunnen garanderen, om overgangsbepa- lingen vast te stellen voor apparatuur die overeenkomstig nationale voorschriften betreffende typegoedkeuring is goedgekeurd; Overwegende dat het voorstel overeenkomstig artikel 29, lid 2, is voorgelegd aan het Comit(cid:130) voor de goedkeuring van eindapparatuur (ACTE); in deze beschikking vervatte Overwegende dat de gemeenschappel¶ke technische voorschriften in overeen- stemming z¶n met het advies van het ACTE, HEEFT DE VOLGENDE BESCHIKKING GEGEVEN: Artikel 1 1. Deze beschikking is van toepassing op satelliet- grondstationapparatuur die binnen de werkingssfeer van B¶ deze beschikking worden gemeenschappel¶ke landmobiele lage transmissiesnel- 2. technische voorschriften vastgesteld voor satellietgrondstations (LMES) met heid die in 1,5/1,6 GHz-band werken. Artikel 2 In de gemeenschappel¶ke technische voorschriften 1. is de geharmoniseerde norm opgenomen die door de terzake bevoegde normalisatie-instelling is opgesteld en waarmee, voorzover van toepassing, de in artikel 17 van Richtl¶n 98/13/EG bedoelde essenti(cid:137)le eisen worden toegepast. B¶lage I bevat een verw¶zing naar die norm. 2. De onder deze beschikking vallende satellietgrond- stationapparatuur moet voldoen aan de in lid 1 bedoelde gemeenschappel¶ke technische voorschriften, aan de in artikel 5, onder a) en b), van Richtl¶n 98/13/EG bedoelde essenti(cid:137)le eisen en aan de eisen van alle andere relevante richtl¶nen, in het b¶zonder de Richtl¶nen 73/23/EEG (2) en 89/336/EEG (3) van de Raad. 3. In bijlage II, tabel A, staan de grenswaarden voor parasitaire emissies boven 1 000 MHz buiten de banden 1 626,5 MHz — 1 645,5 Mhz en 1 656,6 MHz — 1 660,5 Mhz die tot 1 juni 2002 gelden. In bijlage II, tabel B, staan de grenswaarden hiervoor die vanaf 1 juni 2002 gelden. Artikel 3 Na de kennisgeving van deze beschikking passen de aangemelde instanties die met de uitvoering van de in artikel 10 van Richtl¶n 98/13/EG bedoelde procedures z¶n belast, ten aanzien van de in artikel 1, lid 1, van deze beschikking bedoelde satellietgrondstationapparatuur de in de b¶lage bedoelde geharmoniseerde norm toe of zorgen z¶ ervoor dat deze worden toegepast. (1) PB L 74 van 12. 3. 1998, blz. 1. (2) PB L 77 van 26. 3. 1973, blz. 29. (3) PB L 139 van 23. 5. 1989, blz. 19. 15. 10. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 278/47 Artikel 4 Artikel 5 1. Nationale voorschriften betreffende typegoedkeuring van apparatuur die onder het werkingsgebied valt van de geharmoniseerde norm waarnaar de b¶lage verw¶st, komen op drie maanden na de datum van goedkeuring van deze beschikking te vervallen. 2. Satellietgrondstationapparatuur die overeenkomstig dergel¶ke nationale voorschriften betreffende typegoed- keuring is goedgekeurd, mag verder op de markt worden gebracht en in gebruik worden genomen. Deze beschikking is gericht tot de lidstaten. Gedaan te Brussel, 16 september 1998. Voor de Commissie Martin BANGEMANN Lid van de Commissie L 278/48 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 15. 10. 98 B(cid:246)LAGE I Verwijzing naar de toepasselijke geharmoniseerde norm De in artikel 2 van de beschikking bedoelde geharmoniseerde norm is: Satellite Earth Stations and Systems (SES); Low data rate Land Mobile satellite Earth Stations (LMES) operating in the 1,5/1,6 GHz frequency bands [Satellietgrondstations en -systemen (SES); landmobiele satellietgrondstations (LMES) met lage transmissiesnelheid die in de 1,5/1,6 GHz-band werken] ETSI Europees Instituut voor telecommunicatienormen ETSI Secretariaat TBR 26: mei 1998 (met uitzondering van het voorwoord) Aanvullende informatie Het Europees Instituut voor telecommunicatienormen is erkend overeenkomstig Richtlijn 83/189/EEG van de Raad (1). De bovenvermelde geharmoniseerde norm is opgesteld naar aanleiding van een in overeenstemming met de relevante procedures van Richtlijn 83/189/EEG verstrekte opdracht. De volledige tekst van de bovenvermelde geharmoniseerde norm kan worden aangevraagd bij: Europees instituut voor telecommunicatienormen 650, route des Lucioles F-06921 Sophia Antipolis Cedex Europese Commissie, DG XIII/A/2 — (BU 31, 1/7), Wetstraat 200 B-1049 Brussel of bij andere organisaties die ETSI-documenten verspreiden en waarvan op het Internet een lijst is te vinden (www. ispo. cec. be). (1) PB L 109 van 26. 4. 1983, blz. 8. 15. 10. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 278/49 B(cid:246)LAGE II TABEL A Grenswaarden voor parasitaire emissies boven 1 000 MHz en buiten de banden 1 626,5 MHz — 1 645,5 MHz en 1 656,6 MHz — 1 660,5 MHz, geldig tot 1 juni 2002 Met draaggolf Zonder draaggolf EIRP-grenswaarde (dBpW) Bandbreedte meting (kHz) EIRP-grenswaarde (dBpW) Bandbreedte meting (kHz) Frequentie- bereik (MHz) 1 000 — 1 525 1 525 — 1 559 1 559 — 1 600 1 600 — 1 626 1 626 — 1 626,5 49 49 49 74 84 1 645,5 — 1 645,6 104 1 645,6 — 1 646,1 1 646,1 — 1 655,9 1 655,9 — 1 656,4 1 656,4 (cid:133) 1 656,5 1 660,5 — 1 661 1 661 — 1 690 1 690 — 3 400 3 400 — 10 700 10 700 — 21 200 21 200 — 40 000 84 74 84 104 84 74 49 (opmerking 2) 55 (opmerking 3) 61 67 100 100 100 100 3 3 3 3 3 3 3 100 100 100 100 100 48 17 48 48 48 57 57 57 57 57 48 48 48 48 54 60 100 3 100 100 100 3 3 3 3 3 100 100 100 100 100 100 Opmerking 1 Aan de grens van het frequentiebereik geldt de laagste grenswaarde. Opmerking 2 In de band 3 253,0 MHz — 3 321,0 MHz mag de hoogste waarde van het EIRP in (cid:130)(cid:130)n en slechts (cid:130)(cid:130)n band met een breedte van 100 kHz ten hoogste 82 dBpW bedragen. Elders in deze band geldt de in de tabel vermelde EIRP-grenswaarde. Opmerking 3 In elk van de banden 4 879,5 MHz — 4 981,5 MHz en 6 506,0 MHz — 6 642,0 MHz en 8 132,5 MHz — 8 302,5 MHz mag de hoogste waarde van het EIRP in (cid:130)(cid:130)n en slechts (cid:130)(cid:130)n band met een breedte van 100 kHz ten hoogste 72 dBpW bedragen. In de band 9 759,0 MHz — 9 963,0 MHz mag de hoogste waarde van het EIRP in (cid:130)(cid:130)n en slechts (cid:130)(cid:130)n band met een breedte van 100 kHz ten hoogste 61 dBpW bedragen. Elders in deze banden geldt de in de tabel vermelde EIRP-grenswaarde. L 278/50 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 15. 10. 98 TABEL B Grenswaarden voor parasitaire emissies boven 1 000 MHz en buiten de banden 1 626,5 MHz — 1 645,5 MHz en 1 656,6 MHz — 1 660,5 MHz, geldig vanaf 1 juni 2002 Met draaggolf Zonder draaggolf EIRP-grenswaarde (dBpW) Bandbreedte meting (kHz) EIRP-grenswaarde (dBpW) Bandbreedte meting (kHz) Frequentie- bereik (MHz) 1 000 — 1 525 1 525 — 1 559 1 559,0 — 1 580,42 1 580,42 — 1 605,0 49 49 50 50 1 605,0 — 1 610,0 (opmerking 4) 1 610 — 1 626,0 1 626 — 1 626,5 1 645,5 — 1 645,6 1 645,6 — 1 646,1 1 646,1 — 1 655,9 1 655,9 — 1 656,4 1 656,4 — 1 656,5 1 660,5 — 1 661 1 661 — 1 690 1 690 — 3 400 3 400 — 10 700 10 700 — 21 200 21 200 — 40 000 74 84 104 84 74 84 104 84 74 49 (opmerking 2) 55 (opmerking 3) 61 67 100 100 1 000 1 000 100 100 3 3 3 3 3 3 3 100 100 100 100 100 48 17 50 50 (opmerking 5) 48 48 57 57 57 57 57 48 48 48 48 54 60 100 3 1 000 1 000 100 100 100 3 3 3 3 3 100 100 100 100 100 100 Opmerking 1 Aan de grens van het frequentiebereik geldt de laagste grenswaarde. Opmerking 2 In de band 3 253,0 MHz — 3 321,0 MHz mag de hoogste waarde van het EIRP in (cid:130)(cid:130)n en slechts (cid:130)(cid:130)n band met een breedte van 100 kHz ten hoogste 82 dBpW bedragen. Elders in deze band geldt de in de tabel vermelde EIRP-grenswaarde. Opmerking 3 In elk van de banden 4 879,5 MHz — 4 981,5 MHz, 6 506,0 MHz — 6 642,0 MHz en 8 132,5 MHz — 8 302,5 MHz mag de hoogste waarde van het EIRP in (cid:130)(cid:130)n en slechts (cid:130)(cid:130)n ban met een breedte van 100 kHz ten hoogste 72 dBpW bedragen. In de band 9 759,0 MHz — 9 963,0 MHz mag de hoogste waarde van het EIRP in (cid:130)(cid:130)n en slechts (cid:130)(cid:130)n band met een breedte van 100 kHz ten hoogste 61 dBpW bedragen. Elders in deze banden geldt de in de tabel vermelde EIRP-grenswaarde. Opmerking 4 Berekend door lineaire interpolatie tussen 40 dBpW (100 kHz) b¶ 1 605,0 MHz en 74 dBpW (100 kHz) b¶ 1 610,0 MHz. Opmerking 5 Berekend door lineaire interpolatie tussen 40 dBpW (100 kHz) b¶ 1 605,0 MHz en 48 dBpW (100 kHz) b¶ 1 610,0 MHz