title: Mededeling van de Commissie - Benoeming van leden van het Consumentencomité

eurovoc_concepts:
Ireland
comitology
committee (EU)
consumer

formats: html pdf print

text: 30. 9. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 301/7 De Commissie verzoekt uw regering om de begunstigde onderneming en de eventuele koper onverwijld in kennis te stellen van de inleiding van de procedure en van het feit dat onrechtmatig ontvangen steunbedragen eventueel kunnen worden teruggevorderd. Voorts deelt de Commissie de Franse regering mede dat zij de overige lidstaten en de andere belanghebbenden door bekendmaking van deze brief in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen zal verzoeken hun op(cid:220) merkingen aan de Commissie kenbaar te maken. Tevens zal zij, overeenkomstig protocol 27 van de Overeen(cid:220) komst betreffende de Europese Economische Ruimte, een afschrift van dit schrijven toezenden aan de Toe(cid:220) zichthoudende Autoriteit van de Europese Vrijhandelsas(cid:220) sociatie (EVA) en een mededeling publiceren in het EER(cid:220)Supplement van het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen. Zij nodigt de Toezichthoudende Auto(cid:220) riteit, de lidstaten van de EVA die partij zijn bij de Overeenkomst betreffende de Europese Economische Ruimte, alsmede de belanghebbende derde partijen uit hun opmerkingen kenbaar te maken. ning van dit schrijven mede te delen of zij van mening zijn dat het schrijven informatie bevat die wegens het be(cid:220) roepsgeheim vertrouwelijk is. In dat geval moeten de Franse autoriteiten de redenen daartoe in detail opgeven. Indien de Commissie binnen de vastgestelde termijn geen met redenen omkleed verzoek ontvangt, neemt zij aan dat deze brief volgens de Franse autoriteiten geen ver(cid:220) trouwelijke informatie bevat en in zijn geheel kan wor(cid:220) den gepubliceerd. ’’ De Commissie verzoekt de overige lidstaten en andere belanghebbenden hun opmerkingen over de betrokken maatregelen kenbaar te maken door deze binnen een maand vanaf de datum van deze bekendmaking toe te zenden aan het volgende adres: Europese Commissie Directoraat(cid:220)generaal IV/H/2 Wetstraat 200 B(cid:220)1049 Brussel Fax (32(cid:220)2) 296(cid:216)98(cid:216)16. Om die redenen worden de Franse autoriteiten verzocht de Commissie binnen tien werkdagen vanaf de dagteke(cid:220) Deze opmerkingen zullen ter kennis van de Franse regering worden gebracht. Benoeming van leden van het Consumentencomit~ (98/C 301/05) Het Consumentencomit~ werd ingesteld bij Besluit 95/260/EG van de Commissie van 13 juni 1995(cid:216)(˛) Bij besluit van 23 september 1998 heeft de Commissie, ter vervanging van de hiervoor ge(cid:220) noemde leden(cid:216)(ˇ), het volgende lid en plaatsvervangend lid van het Consumentencomit~ be(cid:220) noemd voor de resterende duur van het mandaat van de leden die zij vervangen: Voor Ierland: Lid De heer Peter DARGAN Plaatsvervangend lid Mevrouw Kitty HARLIN (˛)(cid:217)PB L 162 van 13. 7. 1995, blz. 37. (ˇ)(cid:217)PB C 93 van 28. 3. 1998, blz. 22


title: Πρόταση απόφασης του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου περί της τροποποίησης της απόφασης αριθ. 2085/97/ΕΚ θέσπιση προγράμματος υποστήριξης περιλαμβανομένης και της μετάφρασης, στον τομέα του βιβλίου και της ανάγνωσης (Πρόγραμμα Ariane)

eurovoc_concepts:
EU programme
artistic creation
cultural policy
cultural transmission
literature

text: 16. 10. 98 EL Ep(cid:242)shmh Efhmer(cid:242)da tvn Eyrvpaık(cid:215)n Koinot(cid:254)tvn C (cid:216)319/13 Pr(cid:246)tash ap(cid:246)fash toy Eyrvpaıko(cid:255) Koinoboyl(cid:242)oy kai toy Symboyl(cid:242)oy per(cid:242) thw tropopo(cid:242)hshw thw ap(cid:246)(cid:220) fashw ariq. 2085/97/EK gia th q~spish progr‘mmatow ypost(cid:254)rijhw, perilambanom~nhw kai thw met‘frashw, ston tom~a toy bibl(cid:242)oy kai thw an‘gnvshw (pr(cid:246)gramma Ariane) (98/C 319/05) (Ke(cid:242)meno poy paroysi‘zei endiaf~ron gia ton EOX) COM(1998) 539 telik(cid:246) - 98/0282(COD) (Ypoblhqe(cid:242)sa ap(cid:246) thn Epitrop(cid:254) stiw 24 Septembr(cid:242)oy 1998) TO EYRVPA(cid:231)KO KOINOBOYLIO KAI TO SYMBOYLIO THS EYRVPA(cid:231)KHS ENVSHS, (cid:190)Exontaw yp(cid:246)ch: th synq(cid:254)kh gia thn (cid:242)drysh thw Eyrvpaık(cid:254)w Koin(cid:246)thtaw, kai id(cid:242)vw to ‘rqro 128, thn pr(cid:246)tash thw Epitrop(cid:254)w, th gn(cid:215)mh thw Epitrop(cid:254)w tvn Periferei(cid:215)n, Apofas(cid:242)zontaw me th diadikas(cid:242)a toy ‘rqroy 189(cid:216)B thw synq(cid:254)khw, Ektim(cid:215)ntaw: (1)(cid:217)(cid:246)ti me thn ap(cid:246)fash ariq. 2085/97/EK toy Eyrvpaıko(cid:255) Koinoboyl(cid:242)oy kai toy Symboyl(cid:242)oy qesp(cid:242)sthke pr(cid:246)gramma ypost(cid:254)rijhw, perilambanom~nhw kai thw met‘frashw, ston tom~a toy bibl(cid:242)oy kai thw an‘gnvshw (pr(cid:246)gramma Ariane) gia thn per(cid:242)odo ap(cid:246) 1hw Ianoyar(cid:242)oy 1997 ~vw 31 Dekembr(cid:242)oy 1998(cid:221) (2)(cid:217)(cid:246)ti sto ‘rqro 8 tr(cid:242)to ed‘fio thw en l(cid:246)gv ap(cid:246)fashw probl~petai (cid:246)ti qa lhfqe(cid:242) k‘qe endedei(cid:220) gm~no m~tro gia na apofeyxqe(cid:242) h diakop(cid:254) toy qespisq~ntow progr‘mmatow(cid:221) (3)(cid:217)(cid:246)ti h Epitrop(cid:254) yp~bale, stiw 28 Ma(cid:148)(cid:224)oy 1998, sto Eyrvpaık(cid:246) Koinobo(cid:255)lio kai to Symbo(cid:255)lio pr(cid:246)tash ap(cid:246)fashw per(cid:242) qesp(cid:242)sevw enia(cid:242)oy m~soy xrhmatod(cid:246)thshw kai programmatismo(cid:255) gia thn politistik(cid:254) synergas(cid:242)a gia thn per(cid:242)odo ap(cid:246) 1hw Ianoyar(cid:242)oy 2000 ~vw 31 Dekembr(cid:242)oy 2004(cid:221) (4)(cid:217)(cid:246)ti, en anamon(cid:254) thw q~spishw thw en l(cid:246)gv pr(cid:246)tashw, e(cid:242)nai anagka(cid:242)o na ejasfaliste(cid:242) h syn~xish thw politistik(cid:254)w dr‘shw thw Eyrvpaık(cid:254)w Koin(cid:246)thtaw stoyw tome(cid:242)w poy kal(cid:255)ptontai ap(cid:246) to pr(cid:246)(cid:220) gramma Ariane, APOFASIZOYN: H ap(cid:246)fash ariq. 2085/97/EK tropopoie(cid:242)tai vw ej(cid:254)w: (cid:190)Arqro 1 1. (cid:217)Sto ‘rqro 1, h hmeromhn(cid:242)a (cid:133)31 Dekembr(cid:242)oy 1998(cid:176) antikaq(cid:242)statai ap(cid:246) thn hmeromhn(cid:242)a (cid:133)31 Dekembr(cid:242)oy 1999(cid:176). 2. (cid:217)Sto ‘rqro 2, to pos(cid:246) (cid:133)7 ekatomm(cid:255)ria Ecu(cid:176) antikaq(cid:242)statai ap(cid:246) to pos(cid:246) (cid:133)10 ekatomm(cid:255)ria eyr(cid:215)(cid:176). H paro(cid:255)sa ap(cid:246)fash arx(cid:242)zei na isx(cid:255)ei thn 1h Ianoyar(cid:242)oy 1999. (cid:190)Arqro 2


title: Særberetning nr. 14/98 om afslutning af aktionerne under EFRU med Kommissionens svar (EF-traktatens artikel 188 C, stk. 4, andet afsnit)

eurovoc_concepts:
European Regional Development Fund
closing of accounts
financial intervention
financial year
implementation of the budget
validation of expenditure

text: 27. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 368/1 I (Meddelelser) REVISIONSRETTEN SÆRBERETNING Nr. 14/98 om afslutning af aktionerne under EFRU med Kommissionens svar (EF-traktatens artikel 188 C, stk. 4, andet afsnit) (98/C 368/01) INDHOLD Punkt Side 1. INDLEDNING. 1. 1 — 1. 3 2. STILLINGEN PR. 31. DECEMBER 1997. 2. 1 — 2. 6 3. BEMÆRKNINGER OM AFSLUTNINGSPROCESSEN. 3. 1 — 3. 23 Forsinkelser. 3. 2 — 3. 12 Generelle bemærkninger. 3. 2 — 3. 4 Forsinkelser, når medlemsstaterne første gang indsender afslutningsdoku- menterne. 3. 5 — 3. 7 Forsinkelser i behandlingen af anmodningerne om udbetaling af restbeløb 3. 8 — 3. 12 Kontrollen i medlemsstaterne. 3. 13 — 3. 20 Omfanget af Kommissionens kontrol. 3. 13 — 3. 14 Kontrolrapporter. 3. 15 Kontrolresultaterne tages ikke i betragtning. 3. 16 — 3. 20 Forhold opstået efter afslutningen. 3. 21 — 3. 23 4. KONKLUSION. 4. 1 — 4. 6 Tabel 1—3. 2 2 3 4 4 4 4 5 5 5 5 6 7 9 Kommissionens svar. 12 C 368/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 11. 98 1. INDLEDNING 1. 1. Rettens årsberetning for regnskabsåret 1996 (1) omfattede bemærkninger om afslutningen af EFRU-med- finansierede interventioner, der var vedtaget før struktur- fondsreformen i 1988 (2), samt interventioner vedrørende programmeringsperioden 1989-1993 (3). Retten henstil- lede blandt andet, at der blev gjort en større indsats for at få aktionerne afviklet og indtaget en strengere hold- ning til forlængelser af forpligtelses- og betalingsfrister i medlemsstaterne. På grundlag af de konstaterede usæd- vanlige forhold understregede Retten, at det var nødven- digt at indføre kontrolsystemer, som kunne sikre, at medlemsstaternes udgiftsanmeldelser var pålidelige. 1. 2. Da et meget stort antal aktioner (769 (4)) ikke var afsluttet pr. 31. december 1996, blev denne undersøgelse forlænget til 1997 med revision i seks medlemsstater (Tyskland, Grækenland, Spanien, Frankrig, Italien og Det Forenede Kongerige) og i Kommissionen. Revisionen omfattede en stikprøve på 53 interventioner vedtaget før 1994, hvoraf 18 var afsluttet, 35 ikke. Denne stikprøve er sammensat på en sådan måde, at den er repræsentativ for afslutningsprocessen og ikke nødvendigvis statistisk repræsentativ. Denne metode syntes at være den mest hensigtsmæssige i betragtning af, hvor langt man var nået med afslutningen. Rettens mål var at undersøge, om afslutningen var formelt rigtig og lovlig, og navnlig, hvor langt man var nået med afslutningen. Endelig indeholder Rettens særberetning om evaluering af strukturfonds- foranstaltningerne bemærkninger om evalueringerne og effekten af EF-støtterammerne (EFSR) og programmerne i perioden 1989-1993. 1. 3. Revisionen i ovennævnte medlemsstater bekræftede bemærkningerne i punkt 6. 21-6. 30 i årsberetningen for regnskabsåret 1996, såvel bemærkningerne om, at udgiftsanmeldelserne fra de udpegede myndigheder i med- (1) EFT C 348 af 18. 11. 1997. (2) Særlige EF-foranstaltninger, tidligere benævnt kvotafrie aktioner, integrerede udviklingsaktioner (IUA), nationale pro- grammer af interesse for Fællesskabet (NPIF), integrerede EF-initiativprogrammer Middelhavsprogrammer (IMP), (EFIP) og projekter underlagt bestemmelserne i Rådets forordning (EØF) nr. 1787/84, EFT L 169 af 28. 6. 1984, s. 1. (3) Navnlig de operationelle programmer (OP) eller projekter vedtaget som led i EF-støtterammerne (EFSR) og EF-initiati- ver (EFI). Bestemmelserne herom har som retsgrundlag: — Rådets forordning (EØF) nr. 2052/88, som ændret ved forordning (EØF) nr. 2081/93, EFT L 193 af 31. 7. 1993, s. 5 — Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88, som ændret ved forordning (EØF) nr. 2082/93, EFT L 193 af 31. 7. 1993, s. 20 — Rådets forordning (EØF) nr. 4254/88, som ændret ved forordning (EØF) nr. 2083/93, EFT L 193 af 31. 7. 1993, s. 34. (4) Eksklusive projekterne underlagt bestemmelserne i forord- ning (EØF) nr. 1787/84 (jf. punkt 2. 5). lemsstaterne (5) ikke altid var pålidelige, som bemærknin- gerne om dokumentationen for udgifter afholdt af de endelige støttemodtagere og om udgifternes støtteberetti- gelse. Revisionsbemærkningerne er tilgået de ansvarlige myndigheder i de pågældende medlemsstater og Kommis- sionen, som det i henhold til artikel 24 i forordning (EØF) nr. 4253/88, med senere ændringer, påhviler at foretage en passende undersøgelse og eventuelt tilbage- søge uretmæssigt udbetalte beløb. Derfor tages disse aspekter som sådan ikke op i de følgende punkter, som derimod omhandler stillingen pr. 31. december 1997, for så vidt angår afslutningen af interventionerne og Rettens undersøgelse af afslutningsprocessen. 2. STILLINGEN PR. 31. DECEMBER 1997 2. 1. De retlige og finansielle forpligtelser vedrørende hovedparten af interventionerne godkendt før 1994 skulle have været indgået i medlemsstaterne senest den 31. december 1993 (6), medmindre de var blevet forlænget. De endelige modtagere i medlemsstaterne havde derefter normalt en frist på to år til at afholde betalingerne, og inden for de følgende seks måneder skulle medlemssta- terne sende Kommissionen de dokumenter, der var nød- vendige for at kunne afslutte foranstaltningerne, navnlig anmodningen om udbetaling af restbeløb og den endelige rapport om aktionens forløb. Såfremt disse dokumenter kunne godkendes, skulle Kommissionen dernæst udbetale resten af den finansielle støtte inden for en frist, der normalt ikke måtte overstige to måneder, dvs. før den 31. august 1996 (7). Kommissionen har imidlertid forlænget forpligtelses- og betalingsfrister med maksimalt et år. For Italiens vedkommende er afslutningsdatoerne for mål nr. 1-programmerne i perioden 1989-1993 med Kommissio- nens accept blevet udskudt til 1998 (8). (5) Udgiftsanmeldelsen er en opgørelse, som en udpeget myndig- hed i en medlemsstat udarbejder til Kommissionens tjeneste- grene over faktisk påløbne udgifter svarende til betalinger afholdt af de endelige støttemodtagere. Den endelige støtte- modtager i medlemsstaterne skal kunne dokumentere disse udgifter med kvitterede regninger eller tilsvarende regnskabs- bilag, som han selv opbevarer og ikke tilsender Kommissio- nen. (6) Bortset navnlig fra forpligtelserne til OP vedrørende mål nr. 2 for perioden 1989-1991, som skulle være indgået senest den 31. december 1991. OP vedrørende mål nr. 2 er faktisk omfattet af to programmeringsperioder: 1989-1991 og 1992- 1993. (7) Den 31. august 1994 for OP vedrørende mål nr. 2 i perioden 1989-1991, som omhandles i fodnote 7. Disse frister er fastsat i artikel 21, stk. 4, og artikel 25, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 4253/88. (8) Baggrunden for, at Kommissionen gav sin accept, er beskre- vet i sjette og syvende årsberetning om strukturfondene for 1994 hhv. 1995, KOM(95) 583 endelig udg. , kapitel V, punkt 1. 1, s. 146, hhv. KOM(96) 502 endelig udg. , kapitel I, s. 55-56. 27. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 368/3 2. 2. Udviklingen i de uafviklede forpligtelser vises for- delt på budgetposter i tabel 1 og fordelt på medlemsstater i tabel 2. Disse to tabeller viser imidlertid ikke de uafviklede forpligtelser (som vises i tabel 3) vedrørende: 1997, mod 763,3 mio. ECU pr. 31. december 1996 og 1 399,5 mio. ECU pr. 31. december 1995. Dette beløb vedrører: a) projekter vedtaget af Kommissionen før den 1. januar 1989 og underlagt bestemmelserne om automatisk frigørelse i artikel 12 i forordning (EØF) nr. 4254/88 om EFRU, og b) projekter vedtaget af Kommissionen i 1989, men underlagt den tidligere forordning (EØF) nr. 1787/84 og ikke omfattet af bestemmelserne om automatisk frigørelse. androg 2. 3. De uafviklede forpligtelser vedrørende alle EFRU’s interventioner 1997 pr. 2 389,7 mio. ECU (2 067,0 mio. ECU, jf. tabel 1, plus 271,9 mio. ECU plus 50,8 mio. ECU, jf. tabel 3), mod 3 290,7 mio. ECU pr. 31. december 1996 og 4 658,9 mio. ECU pr. 31. december 1995 (9). december 31. 2. 4. Den uafviklede rest vedrørende interventioner ved- taget efter reformen i 1988 androg 1 795,3 mio. ECU pr. 31. december 1997, mod 2 527,4 mio. ECU pr. 31. december 1996 og 3 259,4 mio. ECU pr. 31. december 1995 (jf. første del af tabel 1). Dette beløb svarer til 6,2 % af de samlede forpligtelser indgået i regnskabså- rene 1989-1995 eller 28 597,5 mio. ECU (10), mod 8,8 % pr. 31. december 1996 og 11,4 % pr. 31. december 1995. Da den uafviklede rest i det store og hele kun svarer til restbeløbet fra den sidste årlige tranche til aktionerne (stort set 20 % af denne sidste tranche) (11), giver antallet af endnu ikke afsluttede interventioner et mere retvisende billede af, hvor omfattende et arbejde der stadig forestår. For perioden efter reformen i 1988 drejer det sig om 435 interventioner mod 617 pr. 31. december 1996 og 753 pr. 31. december 1995; i denne periode blev der i alt iværksat ca. 800 interventioner. a) forpligtelser for i alt 271,7 mio. ECU indgået over budgetposterne vedrørende EFSR og EFI samt de særlige budgetposter vedrørende særlige EF-foranstalt- ninger, tidligere benævnt kvotafrie aktioner, IUA, IMP, NPIF og EFIP (pr. 31. december 1996 og 31. december 1995 var de tilsvarende beløb hhv. 385,9 mio. ECU og 496,9 mio. ECU) (jf. anden del af tabel 1) b) forpligtelser for i alt 271,9 mio. ECU vedrørende projekter, som Kommissionen vedtog under EFRU før den 1. januar 1989, og som er underlagt bestemmel- serne om automatisk frigørelse i artikel 12 i den ændrede EFRU-forordning (pr. 31. december 1996 og 31. december 1995 var de tilsvarende beløb hhv. 325,5 mio. ECU og 842,4 mio. ECU) (jf. tabel 3) c) forpligtelser for i alt 50,8 mio. ECU vedrørende pro- jekter vedtaget af Kommissionen i 1989, men under- lagt den tidligere forordning (EØF) nr. 1787/84 og ikke omfattet af bestemmelserne om automatisk frigø- relse (pr. 31. december 1996 og 31. december 1995 var de tilsvarende beløb hhv. 51,9 mio. ECU og 60,2 mio. ECU) (jf. tabel 3). 2. 6. Over 50 % af de uafviklede forpligtelser vedrører EFRU-interventioner i Italien. For denne medlemsstat vedrørte afslutningen i 1997 praktisk talt kun interven- tioner fra før reformen i 1988. Kun fire af 123 program- mer vedtaget efter reformen var afsluttet. For de øvrige fire medlemsstater, der pr. 31. december 1996 tegnede sig for ca. 10 % af de ikke-afregnede beløb, gælder følgende: i Frankrig og Det Forenede Kongerige er antallet af ikke-afsluttede interventioner faldet med ca. 25 % i for- hold til situationen pr. 31. december 1996, i Spanien med 37 % og i Grækenland med 68 %. Italien, Frankrig og Det Forenede Kongerige tegner sig for flest ikke-afslut- tede interventioner med henholdsvis 30, 20 og 11 % af det samlede antal. 2. 5. For de interventioner, som er medfinansieret af EFRU, og for hvilke de oprindelige finansieringsafgørelser blev vedtaget inden reformen i 1988, androg det ikke- udbetalte restbeløb 594,4 mio. ECU pr. 31. december 3. BEMÆRKNINGER OM AFSLUTNINGSPROCESSEN (9) Tallene i punkt 2. 3-2. 5 kan som følge af især reguleringer og supplerende forpligtelser afvige fra tallene i punkt 6. 10-6. 12 i årsberetningen for regnskabsåret 1996. (10) Det beløb på 34 507,8 mio. ECU, der er anført i femte årsberetning om gennemførelsen af strukturfondsreformen (bilag om den finansielle gennemførelse) omfatter også andre forpligtelser. (11) Artikel 21 i forordning (EØF) nr. 4253/88. 3. 1. Retten konstaterede, at Kommissionen havde udar- bejdet en oversigt over programmer, som ikke var afslut- tet i Belgien, Tyskland, Frankrig, Italien og Det Forenede Kongerige pr. 31. december 1997. Oversigten omfatter finansielle data samt en beskrivelse af de problemer, der har forhindret afslutningen, og af de foranstaltninger, der er truffet til løsning af problemerne. En tilsvarende over- sigt over programmer i de øvrige syv berørte medlemssta- ter ville have været et nyttigt forvaltningsredskab. C 368/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 11. 98 Forsinkelser Generelle bemærkninger 3. 2. Det er en væsentlig svaghed ved afslutningsproces- sen, at medlemsstaterne og Kommissionen ikke overhol- der de i retsforskrifterne fastsatte frister (jf. punkt 2. 1). Det er imidlertid vigtigt for støttemodtagerne og med- lemsstaternes centrale og regionale myndigheder, som det påhviler at gennemføre interventionerne, at interventio- nerne afsluttes inden for disse frister, for Kommissionen udbetaler først restbeløbet af den sidste tranche efter afslutningsproceduren. 3. 3. Man kunne i øvrigt undgå unødige forsinkelser i afslutningen ved at anvende en fornuftig budgetpraksis med regelmæssig frigørelse af de beløb afsat til struktur- fondsbistand, som ikke er udnyttet, og som kumuleres, efterhånden som der åbnes nye programmer. 3. 4. Når afslutningen forsinkes, bliver resultatet, at de forskellige programmeringsperioder overlapper hinanden mere og mere, og det indvirker på iværksættelsen af de nye programmer. Nogle af de disponible midler i regio- nerne i medlemsstaterne blokeres nemlig af afslutningsar- bejdet, som programforvalterne til tider kun betragter som en formalitet. Det gælder for eksempel sådanne arbejdsopgaver som udarbejdelse af den endelige rapport om en aktions forløb med en redegørelse for effekten af et program, der er afsluttet flere år tidligere, mens der i mellemtiden er blevet iværksat andre interventioner. I øvrigt kan de mangler, der er årsagen til sådanne forsin- kelser, forekomme igen, når der gennemføres nye inter- ventioner. Forsinkelser, når medlemsstaterne første gang indsender afslutningsdokumenterne ikke 3. 5. De fleste medlemsstater havde pr. 31. december 1997 stadig indsendt afslutningsdokumenterne vedrørende en række programmer til Kommissionens tjenestegrene. Dette gælder for eksempel to interventioner i Belgien, seks i Tyskland, otte i Frankrig og seks i Det Forenede Kongerige. I forbindelse med ca. halvdelen af den undersøgte stikprøves 53 interventioner havde med- lemsstaterne første gang med op til 30 måneders forsinkelse. indsendt afslutningsdokumenterne 3. 6. I 1996 skal de ansvarlige myndigheder for regioner i Det Forenede Kongerige, som endnu ikke havde ind- sendt afslutningsdokumenter, være blevet kontaktet flere gange. Kommissionens tjenestegrene har imidlertid ikke kunnet fremlægge dokumentation for, at Kommissionen har reageret og fulgt op på sådanne sager. 3. 7. De foreskrevne dokumenter nedenstående grunde for sent til Kommissionen: indsendes bl. a. af a) De ansvarlige nationale myndigheder har problemer med at få dokumentationen fra de endelige støtte- modtagere, og det forsinker ajourføringen af afslut- ningstabellerne og udarbejdelsen af de endelige rap- porter. b) Nogle fællesskabsbegreber er uigennemskuelige, fordi hverken bestemmelserne eller kommissionsbeslutnin- gerne omfatter en præcis definition af en række krav, Kommissionen stiller til arten og indholdet af de dokumenter, der skal indsendes ved afslutningen (ud- giftsattestering, tabeller og den endelige rapport (12)). Derfor fortolkes disse begreber ofte forskelligt. For så vidt angår udgifternes støtteberettigelse, skulle de fak- tablade, Kommissionen har vedtaget, bidrage til at forenkle afslutningen i fremtiden (13). Forsinkelser udbetaling af restbeløb i behandlingen af anmodningerne om 3. 8. Når afslutningsdokumenterne er indsendt, skal den geografiske enhed i GD XVI, som medlemsstaten sorterer under, udtale sig om, hvorvidt den endelige rapport og udgiftsanmeldelsen er fyldestgørende. Det kan være van- skeligt at finde ud af, hvordan den endelige finansierings- plan ser ud, fordi den kan være blevet ændret flere gange. Enheden »Budget- og finansforvaltning, kontrol« fastsæt- ter derefter, hvilket restbeløb der skal udbetales, og udsteder betalingsordren, der skal forelægges GD XX til påtegning. 3. 9. Det sker ofte, at afslutningsprocessen for de pro- grammer, som medlemsstaterne har indsendt afslutnings- dokumenter for, trækker i langdrag i Kommissionen, og at medlemsstaterne ikke informeres om årsagerne til, at tomånedersfristen for udbetaling af restbeløbet ikke kan overholdes. Som eksempel herpå kan nævnes, at de italienske myndigheder i november 1997 i en skrivelse til Kommissionen kritiserede den for ikke at have reageret på 99 anmodninger om udbetaling af restbeløb, som var blevet indsendt mellem tre og 28 måneder tidligere. To interventioner var over to år forsinket, 29 interventioner e´t til to år, og 68 interventioner mellem e´n og syv (12) Først i juni 1995 udarbejdede Kommissionen en model, som medlemsstaterne skal følge i perioden 1994-1999 ved udar- bejdelsen af de endelige rapporter. (13) Jf. faktabladene vedrørende støtteberettigelse vedlagt som bilag til Kommissionens beslutninger af 23. april 1997 om ændring af beslutningerne om godkendelse af fællesskabsstøt- terammerne, de samlede programmeringsdokumenter og fæl- lesskabsinitiativerne til fordel for de 15 medlemsstater, EFT L 146 af 5. 6. 1997, s. 1. 27. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 368/5 måneder. I december 1997 forelå der 19 anmodninger om udbetaling af restbeløb, som de franske myndigheder havde indsendt over e´t år tidligere, og hvor interventio- nerne endnu ikke var afsluttet. 3. 10. I forbindelse med fire af de 53 undersøgte inter- ventioner havde Kommissionen hverken anmodet om supplerende oplysninger eller anvist restbeløbet, selv om den havde fået tilsendt afslutningsdokumenterne fra seks til 22 måneder tidligere. 3. 11. Det skal imidlertid anføres, at behandlingen af anmodningerne om udbetaling af restbeløbene ofte for- sinkes, fordi de indsendte dokumenter ikke er fyldest- gørende, enten fordi kvaliteten af den endelige rapport anses for utilstrækkelig, eller fordi de udgiftsanmeldelser, medlemsstatens myndigheder indsender, er ufuldstændige eller ukorrekte (der mangler detaljerede oplysninger om hver enkelt foranstaltning eller oplysninger, som gør det muligt at fastslå sammenhængen mellem udgifter angivet i ecu og i national valuta, der refereres til en støtteberetti- gelsesperiode eller finansieringsplan, som ikke er korrekt, udgiftsanmeldelserne og de endelige rapporter stemmer ikke overens, eller der er medtaget udgifter, som ikke er støtteberettigede). Sådanne problemer skyldes generelt alvorlige mangler i organisationsstrukturen og i den interne kontrol, som burde være konstateret tidligere — i betragtning af, at der er fastsat særlige mekanismer i partnerskabsrammen, og navnlig i betragtning af, at der er nedsat overvågningsudvalg, hvor Kommissionen er repræsenteret. 3. 12. Konstateres der uoverensstemmelser i afslutnings- dokumenterne (som det var tilfældet ved 18 af de 53 interventioner i den undersøgte stikprøve), søger Kom- missionen og myndighederne i den pågældende medlems- stat at afklare problemerne pr. korrespondance. I to sådanne tilfælde gik der et år, før Kommissionen anmo- dede medlemsstaten om yderligere oplysninger. I fem tilfælde gik der derefter over et år, før medlemsstaterne besvarede Kommissionens anmodninger om oplysninger, og i fire tilfælde sendte medlemsstaterne ikke de ønskede oplysninger. Retten konstaterede, at der var gået op til 29 måneder fra indsendelse af den oprindelige anmodning om udbetaling af restbeløb til udstedelse af betalings- ordre, efter at de rejste problemer var afklaret. Kontrollen i medlemsstaterne Omfanget af Kommissionens kontrol 3. 13. I sit svar til punkt 6. 19-6. 20 i årsberetningen for regnskabsåret 1996 erklærede Kommissionen, at den havde truffet foranstaltninger, der skulle hjælpe med til at »sikre, at EF’s betalinger er lovmæssige og korrekte, dvs. også den endelige betaling«. Desuden anfører den i 8. årsberetning om strukturfondene, at de (26) kontrol- besøg, GD XVI foretog i 1996, »først og fremmest har til formål at konstatere tilstedeværelsen og effektiviteten af de systemer, der er indført for at forvalte og kontrollere gennemførelsen af programmerne, samt pålideligheden af de oplysninger, der meddeles Kommissionen (navnlig udgiftsattesterne). Kontrolbesøgene skal for det andet gøre det muligt at kontrollere lovligheden af bevillingsan- vendelsen, registreringens nøjagtighed, den økonomiske forvaltnings legitimitet, lovlighed og kvalitet under hen- syntagen til målene for hver interventionsform samt Fæl- lesskabets regler (. ). Kommissionen foretager sig det fornødne for at sikre opfølgning og korrektion af alle de uregelmæssigheder, dens tjenestegrene eller Revisionsret- ten har opdaget. « 3. 14. I perioden 1994-1997 har Kommissionen foretaget kontrol af ca. 120 interventioner fra programmerings- perioden 1989-1993. På grund af de mangler, GD XX har konstateret under revisionen af strukturfondspro- grammernes kontrol- og forvaltningssystemer (14), kan det ikke konkluderes, at kontrollen foretaget under gennem- førelsen eller før afslutningen af en procentuel andel af programmerne giver tilstrækkelig sikkerhed for, at EF’s betalinger inklusive udbetalinger af restbeløb er lovlige og formelt rigtige, selv ikke når hver enkelt kontrol opfylder relevante mål. Kontrolrapporter 3. 15. Kun 27 % af de rapporter fra GD XVI, Retten har fået forelagt, indeholder en analyse eller vurdering af medlemsstaternes forvaltnings- og kontrolsystemer. Rap- porterne omfatter kun en beskrivelse af de medfinansie- rede aktioner og en gennemgang af særlige problemer, og de er i øvrigt ret kortfattede. I adskillige tilfælde var der ikke udarbejdet rapport efter kontrolbesøg. Kontrolresultaterne tages ikke i betragtning 3. 16. På grundlag af stikprøven af undersøgte interven- tioner konstaterede Retten den yderligere svaghed ved afslutningsprocessen, at det er vanskeligt for Kommissio- nen inden for en rimelig frist at tage hensyn til bemærk- ningerne om dens egne kontrolbesøg i medlemsstaterne eller til Rettens bemærkninger om revisionsbesøg. Dette gør sig navnlig gældende, når der under kontrollen af- sløres uregelmæssigheder, der fører til en UCLAF-under- søgelse. De problemer, der skal analyseres, er af en sådan (14) SEK(94) 1654 endelig udg. C 368/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 11. 98 art og så komplekse, at det arbejde, der skal udføres, generelt er tidskrævende. 3. 17. Selv om de problemer, der konstateres ved revisio- nen, normalt kun omfatter et meget begrænset antal projekter, måske kun et eneste, stilles hele programmet i de fleste tilfælde i bero, hvorved afslutningen forsinkes med flere år. c) I april 1996 foretog GD XX stedlig kontrol af Inter- reg-EFI i Irland og Nordirland. I januar 1997 ind- sendte medlemsstaten afslutningsdokumenterne, og i februar 1997 blev kontrolrapporten, hvori der blandt andet identificeredes ikke-støtteberettigede udgiftska- tegorier, indsendt til GD XVI og de ansvarlige myn- digheder i medlemsstaten. I november 1997 blev rest- beløbet udbetalt på grundlag af dokumentation, der var fremlagt ti måneder tidligere. Der blev i den forbindelse ikke foretaget en mere indgående analyse eller taget højde for en eventuel korrektion. interne 3. 18. Kommissionen træffer kun i undtagelsestilfælde formel beslutning om at nedsætte fællesskabsstøtte (15). Kommissionens instrukser af 15. oktober 1997 (16) om finansielle nettokorrektioner i forbindelse med anvendelse af artikel 24 i forordning (EØF) nr. 4253/88 er et fremskridt, men de udelukker dog ikke, at der senere udarbejdes retsforskrifter vedrørende dette område. 3. 20. Endelig identificerede Retten i den undersøgte stik- prøve fem kommissionskontrolbesøg (tre foretaget af GD XVI og to af GD XX), hvor Kommissionen først et år efter kontrollen havde meddelt de nationale myndigheder kontrolresultaterne og anmodet om deres bemærkninger hertil. I e´t tilfælde havde GD XVI først fremsendt de skriftlige bemærkninger to år efter kontrollen på stedet af to OP vedrørende mål nr. 2 (programmeringsperioderne 1989-1991 og 1992-1993). 3. 19. De problemer, der kan opstå, fremgår af følgende eksempler fra den undersøgte stikprøve: a) Ved stedlig kontrol af OP vedrørende mål nr. 1 i Extremadura (Spanien) i februar 1996 konstaterede GD XVI mange mangler. I juli 1996 anviste Kommis- sionen restbeløbet til betaling, selv om den på det tidspunkt ikke var nået længere i proceduren end til at sende medlemsstaten sine kontrolbemærkninger. I oktober 1996 erklærede de spanske myndigheder i deres svar, at de konstaterede problemer ikke mere ville kunne opstå, fordi der var indført et edb-system til overvågning af projekterne. Under Rettens revision i april 1997 var det imidlertid stadig ikke muligt at sammenholde udgiftsanmeldelsen med den forvaltende tjenestegrens regnskaber. Det konstateredes også, at ikke-støtteberettigede projekter til en samlet værdi af ca. 15 mio. ECU var blevet medregnet i udgiftsanmel- delsen, og at fem vejprojekter til i alt 3,8 mio. ECU var blevet finansieret over dels det pågældende OP, dels Interreg-OP vedrørende Spanien-Portugal. b) Efter at GD XVI havde foretaget stedlig kontrol af OP vedrørende mål nr. 1 i Sachsen-Anhalt (Tyskland) i november 1996 på grundlag af de i juni 1996 mod- tagne afslutningsdokumenter, blev den endelige rap- port ændret. I april 1997 blev restbeløbet anvist til betaling, selv om der stadig var en difference på 3,2 mio. ECU mellem den endelige rapport og de attesterede udgifter, og selv om der var medregnet udgifter, der blot var godkendt, i stedet for faktisk afholdte udgifter (jf. også punkt 3. 22). Forhold opstået efter afslutningen 3. 21. I praksis ophører de af medlemsstaten udpegede myndigheders og Kommissionens tilsynspligt ikke, når et program er afsluttet, og restbeløbet er udbetalt. Retten konstaterede, at navnlig i Tyskland og Det Forenede Kongerige forekommer det, at de offentlige forvaltende myndigheder lader projekter revidere af uafhængige revi- sorer, efter at udgiftsattesteringen er indsendt. Ved revi- sion efter indsendelsen af attesteringen af udgifterne ved- rørende et OP under mål nr. 2 (1990-1991) i East Midlands (Det Forenede Kongerige) var det for eksempel — som omhandlet i Rettens årsberetning for regnskabs- året 1996 (17) — allerede konstateret, at de anmeldte støtteberettigede udgifter burde nedsættes med 1,32 mio. ECU. Kommissionen har ikke taget hensyn til denne nedsættelse. I forbindelse med OP vedrørende mål nr. 1 (1990-1993) i Brandenburg (Tyskland) var den obligato- riske efterprøvelse af de endelige udgiftsbilag vedrørende 179 af 761 (23,5 %) medfinansierede projekter endnu ikke foretaget, da regionen udarbejdede udgiftsanmeldel- sen. I forbindelse med OP vedrørende mål nr. 1 (1990- 1993) i Sachsen-Anhalt manglede 417 af 1 428 (29,2 %) medfinansierede projekter stadig at blive kontrolleret, og i medlemsstatens udgiftsattestering var der ikke fratruk- ket udgifter på i alt ca. 70,7 mio. ECU, som ifølge de regionale myndigheder skulle tilbagesøges. 3. 22. I øvrigt kan en række af støttebetingelserne, såsom oprettelse eller bevarelse af arbejdspladser, først efterprø- ves, flere år efter at investeringen er gennemført. I Tysk- (15) Beslutning i henhold til artikel 24 i forordning (EØF) nr. 4253/88. (16) K(97) 3151 endelig udg. -II. (17) Punkt 6. 26. 27. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 368/7 land skal arbejdspladser, der er oprettet eller bevaret, således i en »overvågningsperiode« på fem år være besat permanent i mindst tre år. Er det ikke tilfældet, forlænges overvågningsperioden med yderligere tre år. Når den endelige støttemodtager ikke op på det krævede antal arbejdspladser, skal han tilbagebetale støtten helt eller delvis. 3. 23. Der kan således blive tale om tilbagebetalinger til fællesskabsbudgettet efter udløbet af den periode på tre år efter den sidste betaling vedrørende en aktion, hvor det ansvarlige organ og de ansvarlige myndigheder skal stille alle udgiftsbilag i forbindelse med aktionen til rådighed for Kommissionen (18). I forbindelse med pro- jekter, hvor der skal tilbagebetales støttebeløb, bør de udpegede myndigheder i medlemsstaterne fortsat over- våge, at støttemodtagerne overholder deres forpligtelser, og der bør indføres en procedure for endelig afregning. 4. KONKLUSION 4. 1. Under revisionen konstaterede Retten mangler på medlemsstatsniveau (ved de endelige modtageres endelige regnskaber samt ved udgiftsattesteringerne, de endelige rapporter og den indsendte dokumentation) og på kom- missionsniveau (ved analyserne af afslutningsdokumen- terne og ved beregningen og udbetalingen af restbeløb). Disse mangler har undertiden givet betydelige forsinkelser og ført til beslutninger og udbetalinger, der er ukorrekte eller uigennemskuelige (jf. punkt 1. 3, 3. 5-3. 12 og 3. 19). 4. 2. Det er nødvendigt, at EFRU’s interventioner afslut- tes hurtigere, ikke kun af hensyn til dem, der skal nyde godt af de gennemførte aktioner, men også for at sikre, at programmerne fra perioden 1994-1999 (jf. punkt 3. 2- 3. 4), hvis afslutning nærmer sig, og navnlig OP vedrø- rende mål nr. 2 fra den første programmeringsperiode (1994-1996), gennemføres som planlagt. Derfor er det uomgængeligt nødvendigt, at Kommissionen i partner- skab med medlemsstaterne træffer de nødvendige foran- staltninger til afhjælpning af de konstaterede mangler. 4. 3. Kommissionen bør gøre følgende, så interventio- nerne kan afsluttes hurtigere: a) Den bør føre en aktiv afslutningspolitik og indføre konkrete procedurer for anmodning om supplerende (18) I henhold til artikel 24, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 4253/88 skal ethvert uretmæssigt udbetalt beløb, der er tilbagesøgt, tilbagebetales til Kommissionen. I nævnte forord- nings artikel 23, stk. 3, fastsættes det, at udgiftsbilag skal opbevares i tre år efter den sidste betaling vedrørende en aktion. oplysninger og efterprøvelse af indsendte oplysninger. Der bør systematisk udsendes rykkerbreve til de med- lemsstater, som ikke har indsendt afslutningsdoku- menterne inden for de fastlagte frister eller ikke har besvaret Kommissionens anmodning om supplerende oplysninger (jf. punkt 3. 5-3. 12). b) Den bør sende medlemsstaterne et dokument med en redegørelse for, hvordan afslutningsrestbeløbet er beregnet. Retten konstaterede nemlig, at de nationale myndigheder, som forvalter interventionerne, ikke altid havde kunnet se, hvordan Kommissionen var nået frem til disse beløb. c) Den bør foretage en foreløbig afslutning, når en eller flere aktioner skal undersøges yderligere (jf. punkt 3. 17). 4. 4. For så vidt angår fællesskabsinstansernes kontrol i medlemsstaterne, bør Kommissionen: a) styrke de administrative procedurer for opfølgning af kontrollen (jf. punkt 3. 16-3. 19), og b) sørge for, at medlemsstaterne får tilsendt resultaterne af Kommissionens kontrol meget hurtigere, ikke kun for at fremskynde afslutningen af de pågældende interventioner, men også for at give medlemsstaterne mulighed for så hurtigt som muligt at iværksætte korrigerende foranstaltninger, som også vil komme nyere programmer under gennemførelse til gode (jf. punkt 3. 20). 4. 5. For fremtiden bør Kommissionen også sikre sig, at den nye kommissionsforordning (EF) nr. 2064/97 (19) om detaljerede ordninger for medlemsstaternes finanskontrol anvendes korrekt, og navnlig at finanskontrollen faktisk er uafhængig, som foreskrevet i forordningen. Eftersom risikoen for, at ikke-støtteberettigede udgifter medfinan- sieres endeligt af Fællesskabet, opstår ved udbetalingen af restbeløbet, bør Kommissionen navnlig sikre sig, at forordningens bestemmelser om afslutningsfasen overhol- des nøje, og den bør, om fornødent, selv kontrollere de interventioner, der skal afsluttes, og på grundlag af stikprøver forvisse sig om, at de samlede fællesskabsbeta- linger vedrørende interventionerne er foretaget på et korrekt grundlag (jf. punkt 3. 13-3. 15). 4. 6. Endelig er Kommissionens interne instrukser om finansielle korrektioner et fremskridt, men de udelukker ikke, at der senere udarbejdes retsforskrifter vedrørende dette område (jf. punkt 3. 18). Der bør indføres en procedure for endelig afregning af forhold, som er opstået efter afslutningen, og som kan give anledning til tilbagesøgninger (jf. punkt 3. 21-3. 23). (19) EFT L 290 af 23. 10. 1997, s. 1. C 368/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 11. 98 Vedtaget af Revisionsretten i Luxembourg på mødet den 23. september 1998. På Revisionsrettens vegne Bernhard FRIEDMANN Formand Uafviklede forpligtelser vedrørende EFRU-interventioner godkendt før 1994 (1) — Udviklingen på de forskellige budgetposter i perioden 1. januar 1997 - 31. december 1997 (2) Tabel 1. 2 7 1 1 9 8. Budgetpost Beløb pr. 1. 1. 1997 Antal ikke-afslut- tede interventioner Frigørelser 1. 1. 1997- 31. 12. 1997 Antal afsluttede in- terventioner Betalinger 1. 1. 1997- 31. 12. 1997 Antal afsluttede in- terventioner Stillingen pr. 31. 12. 1997 Antal ikke-afslut- tede interventioner D A (mio. ECU) B2-1 2 0 0 Mål nr. 1 1 184,3 B2-1 2 0 1 Mål nr. 2 B2-1 2 0 2 Mål nr. 5b B2-1 4 8 EF-initiativer B2-1 9 0 Nye delstater B2-1 8 2 EFRU Subtotal 481,5 107,7 593,2 77,6 83,1 2 527,4 Programmer/projekter efter reformen (første generation) IMP, særlige EF-foranstaltninger, NPIF, EFIP mv. over de forskellige budgetposter 385,9 I alt 2 913,3 Kilde: SINCOM. 147 110 53 178 6 123 617 152 769 21,6 22,7 2,5 17,7 1,8 7,0 73,3 35,5 108,8 12 2 4 11 1 3 33 17 50 319,3 105,2 15,3 163,7 36,4 19,0 658,9 78,7 737,5 35 18 9 45 1 41 843,4 353,7 89,9 411,8 39,4 57,0 149 1 795,3 31 180 271,7 2 067,0 100 90 40 122 4 79 435 104 539 (1) Bortset fra individuelle projekter vedtaget i henhold til den tidligere lovgivning, jf. tabel 3. (2) Afvigelser fra tabellerne i årsberetningen for regnskabsåret 1996 skyldes især reguleringer og supplerende forpligtelser. D e E u r o p æ i s k e F æ l l e s s k a b e r s T i d e n d e C 3 6 8 / 9 Uafviklede forpligtelser vedrørende EFRU-interventioner godkendt før 1994, fordelt på medlemsstaterne (1) — Perioden 1. januar 1997 - 31. december 1997 (2) Tabel 2 C 3 6 8 1 0 / (mio. ECU) Land Beløb pr. 1. 1. 1997 Antal ikke-afslut- tede interventioner Frigørelser 1. 1. 1997- 31. 12. 1997 Antal afsluttede in- terventioner Betalinger 1. 1. 1997- 31. 12. 1997 Antal afsluttede in- terventioner Beløb pr. 31. 12. 1997 Antal ikke-afslut- tede interventioner D A Belgien Danmark Tyskland Grækenland Spanien Frankrig Irland Italien Luxembourg Nederlandene Portugal Det Forenede Kongerige Subtotal Ikke fastsat Kilde: SINCOM. 43,8 2,9 158,2 269,1 290,4 261,0 33,4 1 332,6 6,7 23,2 58,9 331,5 2 811,6 101,7 I alt 2 913,3 27 8 46 54 59 143 13 180 5 16 18 83 652 117 769 1,3 0,2 4,8 15,8 6,7 5,1 2,8 24,6 0,1 1,3 3,9 35,6 102,2 6,6 108,8 1 0 11 8 1 4 0 8 1 1 1 4 40 10 50 7,9 0,9 59,5 167,9 101,3 55,4 13,4 233,4 0,0 5,7 7,0 46,7 698,9 38,6 737,5 5 2 15 21 22 32 7 11 0 4 5 17 141 39 180 34,6 1,8 93,8 85,4 182,4 200,5 17,2 1 074,6 6,7 16,3 48,0 249,1 2 010,5 56,5 2 067,0 (1) Bortset fra individuelle projekter vedtaget i henhold til tidligere lovgivning, jf. tabel 3. (2) Afvigelserne fra tabellerne i årsberetningen for regnskabsåret 1996 skyldes især reguleringer og supplerende forpligtelser. 21 6 20 25 36 107 6 161 4 11 12 62 471 68 539 D e E u r o p æ i s k e F æ l l e s s k a b e r s T i d e n d e 2 7. 1 1. 9 8 27. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 368/11 Uafviklede forpligtelser vedrørende individuelle projekter vedtaget på grundlag af den tidligere forordning — Perioden 1. januar 1997 - 31. december 1997 Tabel 3 Beløb pr. 1. 1. 1997 Frigørelser i 1997 Betalinger i 1997 (mio. ECU) Regulering ved regnskabsårets af- slutning Stillingen pr. 31. 12. 1997 325,5 27,1 25,2 −1,3 271,9 51,9 0,1 0,4 −0,6 50,8 Individuelle EFRU-projekter vedtaget af Kommissionen før den 1. januar 1989 og omfattet af bestemmelserne i artikel 12 i den ændrede EFRU-forordning Individuelle projekter vedtaget i 1989, men underlagt forordning (EØF) nr. 1787/84 Kilde: SINCOM. C 368/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 11. 98 KOMMISSIONENS SVAR 1. INDLEDNING 1) Mange medlemsstater slutrapporter er af dårlig kvali- tet. 1. 1-1. 3. Som Retten bemærker, har den tidligere i en årsberetning nævnt spørgsmålet afslutning af EFRU- finansierede aktioner. Kommissionen gav ved den lejlig- hed et udtømmende svar. Den vil fortsat afslutte aktio- nerne så hurtigt, som dens egne ressourcer og medlems- staternes slutdokumentation tillader det. Den godkender kun forlængelser af forpligtelses- og betalingsfrister for programmerne, hvis forlængelsen er berettiget. I artikel 8 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2064/97 fastsættes nu udtrykkeligt, at medlemsstaterne ved programmernes afslutning skal fremlægge en erklæring udarbejdet af en uafhængig person om gyldigheden af anmodningen om endelig betaling. Det er stadig medlemsstaternes ansvar at sikre, at deres udgiftsanmeldelser er korrekte. Kommissionen foretager eller kræver korrektioner af alle kendte uregelmæssigheder i medlemsstaterne. Mange kor- rektioner foretages imidlertid af medlemsstaterne selv og kræver ikke anvendelse af artikel 24 i forordning (EØF) nr. 4253/88. Kommissionen forstår, at de 53 EFRU-aktioner, der er udvalgt, for størstedelens vedkommende har været kon- trolleret af Revisionsretten i medlemsstaterne. Udvalget er måske derfor ikke repræsentativt, fordi: — Revisionsretten, når den udvælger de aktioner, den vil kontrollere i medlemsstaterne, arbejder på grundlag af en risikovurdering, hvorved det bliver mere sandsyn- ligt, at det er aktioner, der rejser problemer, der bliver undersøgt — de tiltag, som kræves af Kommissionen til løsningen af de problemer, som Revisionsretten fastslår, i sig selv har tendens til at forsinke det pågældende pro- grams afslutning. Mange af Rettens bemærkninger i denne rapport er baseret på Kommissionens dokumentation. Retten frem- lagde i juli på Kommissionens opfordring en oversigt over, hvad den havde fundet i denne dokumentation, men på grund af den stramme tidsplan for udarbejdelsen af sit svar kunne Kommissionen ikke undersøge og kommen- tere disse oplysninger. 2) Medlemsstaterne har ikke fremsendt forskellige andre oplysninger, der er nødvendige til afslutningen af mange programmer (f. eks. resultaterne af retssager, tilfredsstillende løsninger på kontrolbemærkninger, fremlæggelse af finansieringsplaner for programmer, der ændres af styringsudvalg). 3) Afslutningsdatoen for et antal programmer er ikke blevet udsat af dokumenterede grunde. Dette vedrører især Italien og bidrager til at forklare, hvorfor (punkt 2. 6) en betydelig del af de ikke-indfriede forpligtelser vedrører denne medlemsstat. Revisionsrettens tal viser, at både antallet af uafsluttede aktioner og af ikke-indfriede forpligtelser er blevet bety- deligt nedsat i 1997. Som Retten anfører, mangler der kun betaling af saldoen (20 %) af den sidste årlige tranche af den flerårige aktion. Desuden giver antallet af ikke-afsluttede forpligtelser ikke et retvisende billede af det beløb, som Kommissionen skylder medlemsstaterne. I mange tilfælde kan det blive nødvendigt med aflysning af forpligtelser eller endog tilbagekrævninger, fordi de afsatte beløb ikke er blevet brugt fuldstændigt til pro- grammerne. Kommissionen fortsætter sit arbejde og vil forstærke sin indsats for af afslutte alle aktioner, hvor det kan lade sig gøre på grundlag af den foreliggende doku- mentation. I de første seks måneder af 1998 blev f. eks. 48 yderligere projekter og 75 yderligere programmer afsluttet, og det samlede antal ikke-indfriede forpligtelser blev nedbragt, således at de svarer til 220 mio. ECU. De ikke-indfriede forpligtelser svarer nu kun til ca. 3 % af den samlede rammebevilling til EFRU til programmer før 1994 eller til ca. seks ugers forpligtelser i forbindelse med de løbende 1994-1999-programmer. 3. BEMÆRKNINGER OM AFSLUTNINGSPROCESSEN Forsinkelser Generelle bemærkninger 2. STILLINGEN PR. 31. DECEMBER 1997 2. 2-2. 6. Kommissionen forklarede i sit svar på Revi- sionsrettens årsberetning fra 1996, hvorfor et betydeligt antal aktioner fra før 1994 stadig ikke er afviklede: 3. 2-3. 4. Som Retten anfører i afsnit 2. 1, kræver rets- forskrifterne af Kommissionen, at betalingerne »alminde- ligvis« skal afvikles i løbet af to måneder, hvis der er indsendt en acceptabel ansøgning. Der er således ingen absolut frist for disse betalinger, men Kommissionen er 27. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 368/13 opmærksom på de problemer, der kan opstå som følge af sen betaling af aktioner, og gør sit bedste for at frem- skynde tingene. Overlapning af finansielle transaktioner vedrørende på hinanden følgende programperioder er uundgåelig på grundlag af bestemmelserne, og struktur- fondsforvaltningsorganerne i medlemsstaterne må kunne klare denne situation, herunder især være i stand til at fremsende den dokumentation, der kræves til program- mernes afslutning. Forsinkelser, når medlemsstaterne første gang indsender afslutningsdokumenter 3. 5. Kommissionen gør regelmæssigt medlemsstaterne opmærksom på, at de skal indsende den dokumentation, der kræves for at afslutte programmerne. 3. 6. Det er ikke nødvendigvis god udnyttelse af det begrænsede personale i Kommissionen at gøre notat om hver enkelt telefonkontakt eller hvert enkelt møde med en medlemsstat eller at udarbejde alle de dokumenter, som Retten nævner. Der har i hvert fald siden 1995 været kontakter med Det Forenede Kongeriges myndigheder på forskellige niveauer om afslutningen af 1989-1993-programmerne. F. eks. sendte handels- og industriministeriet i januar 1996 et brev til Kommissionen, hvori dette lovede at fremsende alle udestående slutrapporter senest i april 1996. Der er blevet udvekslet en betydelig korrespondance om slutrap- porter med Det Forende Kongeriges myndigheder og de regionale myndigheder, og der har være afholdt en række møder. Kommissionens repræsentanter har ofte rejst de samme spørgsmål under møder i styringsudvalgene. 3. 7. b) Efter Kommissionens opfattelse vil anvendelsen af forordning (EF) nr. 2064/97 og af de regler for støtteberettigelse, der blev vedtaget i april 1997, sammen med medlemsstaternes øgede brug af årsberetningsmodel- len (se Kommissionens svar på afsnit 6. 34-6. 36 i årsberet- ningen for 1996) i betydelig grad forbedre afslutnings- dokumenternes kvalitet og muliggøre en hurtigere afslut- ning af programmerne. mening om de specifikke spørgsmål, der følger af Rettens undersøgelser. Den erkender imidlertid, at afslutningen af programmer i mange tilfælde tager lang tid. Dette skyldes delvis det begrænsede personale, der kan tage sig af det pågældende arbejde, og delvis svaghederne i medlemssta- ternes afslutningsdokumentation, der må drøftes nærmere med de ansvarlige myndigheder. Kommissionen henviser også til Revisionsrettens bemærk- ninger i afsnit 6. 40 i årsberetningen fra 1996 om, at det er på det tidspunkt, hvor programmet afsluttes, at ikke- støtteberettigede udgifter i medlemsstaterne risikerer at blive endeligt medfinansieret af Fællesskabets budget. Dette er grunden til, at Kommissionen må foretage en række kontroller. De problemer, der kan opstå som følge heraf, kan enten medføre, at de nationale myndigheder bliver anmodet om yderligere oplysninger, eller ofte, at der rettes uformelle forespørgsler til de ansvarlige nationale embedsmænd. Det forhold, at der ikke foreligger et skriftligt notat om sådanne henvendelser, betyder ikke, at problemerne ikke er blevet drøftet med medlemsstaterne under talrige ufor- melle kontakter mellem de berørte tjenester og myndig- heder. For Italien har Kommissionen specielt forsikret om, at uafsluttede aktioner vil blive afsluttet snarest muligt på trods af, at det vil blive meget kompliceret. Kontrollen i medlemsstaterne Omfanget af Kommissionens kontrol 3. 13. Kommissionen kan ikke garantere, at alle dens betalinger er korrekte, da de er baseret på bekræftede betalingserklæringer fra medlemsstaterne, der kan inde- holde udgifter, der ikke er støtteberettigede. Men Kom- missionen bestræber sig på at sikre en korrekt finansiel styring og kontrol af strukturfondsprogrammerne. Det skal anføres, at det i den nye generelle forordning, som Kommissionen foreslår for den kommende program- periode, nøje fastsættes, hvorledes indholdet af årsberet- ningerne og slutrapporterne skal være (artikel 36). 3. 14. Kommissionen gennemfører så mange kontroller på stedet, som dens ressourcer tillader, men det sikrer ikke i sig selv, at der ikke forekommer uregelmæssig- heder. De fører imidlertid til, at opdagede uregelmæssig- heder korrigeres. Forsinkelser udbetaling af restbeløb i behandlingen af anmodningerne om Kontrolrapporter 3. 9-3. 12. Kommissionen kan ikke af de grunde, der nævnes i afsnit 4 i svaret på punkt 1. 1-1. 3, danne sig en 3. 15. De berørte tjenester søger at forbedre dokumenta- tionen vedrørende deres kontroller på stedet og den C 368/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 11. 98 hastighed, hvormed den udarbejdes. GD XVI’s kontrol- rapporter skal imidlertid kun omfatte den nødvendige information, nemlig kontrollens formål, en kort beskri- velse af aktionerne, kontrollens resultater og henstillin- gerne. 3. 18. Som nævnt i svaret til afsnit 1. 1-1. 3 foretages der ofte finansielle korrektioner, uden at Kommissionen har truffet en formel beslutning i overensstemmelse med artikel 24. Kommissionen har foreslået et nyt retsgrund- lag for de finansielle korrektioner i den kommende pro- gramperiode. På grund af forskelligartetheden, antallet og den geografi- ske spredning af samfinansierede aktioner og tilskuds- modtagere kan det være vanskeligt at danne sig en samlet opfattelse om medlemsstaternes styringssystemer på grundlag af to tjenestemænds kontrolbesøg af en uges varighed. I sådanne tilfælde begrænser GD XVI sine bemærkninger til spørgsmål, herunder systemaspekter, der er blevet tilstrækkeligt dokumenteret under kontrol- len. Kontrolresultaterne tages ikke i betragtning 3. 16. Kommissionen følger alle indberettede problemer op med henblik på at korrigere dem eller kræve, at medlemsstaterne gør det, før det pågældende program afsluttes. Denne procedure er ofte besværlig, afhængigt af, hvilken information der foreligger om problemet, og de nationale myndigheders og tilskudsmodtagernes reak- tioner. Artikel 7 i forordning (EF) nr. 2064/97 omhandler bl. a. særlige bestemmelser om, at medlemsstaterne skal søge at løse de indberettede problemer tilfredsstillende. De problemer, der vækker opmærksomhed i UCLAF, indebærer ofte langvarige retssager. På den anden side kan mange problemer, som Kommissionen gør opmærk- som på, hurtigt løses uden formelle brevvekslinger med de nationale myndigheder. Det er imidlertid korrekt, at Kommissionen har vanske- ligheder med og at der ofte optræder forsinkelser i forbindelse med de foreløbige kontrolresultater fra Revi- sionsretten, der findes i de »sektorbreve«, der sendes til medlemsstaterne til kommentarer. Kommissionen modta- ger kopier af disse breve og af medlemsstaternes svar, men det ville være hensigtsmæssigt, hvis den informeredes om Rettens endelige holdning i disse tilfælde. Denne mulighed drøfter den i øjeblikket med Revisionsretten. 3. 17. Ifølge de retlige bestemmelser bør der ikke fore- tages en delvis afslutning af programmerne. I visse undta- gelsestilfælde, hvor medlemsstaterne f. eks. fremlægger klare beviser for forsinkelser af retlig art, der påvirker visse projekter, der indgår i programmet, har Kommissio- nen vedtaget en beslutning, der muliggør, at resten af programmet afsluttes. 3. 19. a) De spanske myndigheder blev af GD XVI på et tidligt stadium uformelt gjort opmærksom på kontrol- resultaterne. Derfor kunne de følge problemerne op og forelægge Kommissionen korrigerede informationer i juni 1996, på grundlag af hvilke Kommissionen afsluttede programmet i juli 1996. Kommissionen har nu set de spanske myndigheders svar på Revisionsrettens bemær- kninger. De nationale myndigheder har ikke samme mening som Retten, og Kommissionen vil derfor drøfte sagen med den, før den træffer endelig beslutning. Kommissionen vil imidlertid gerne påpege, at denne sag formentlig ikke får nogen indflydelse på fællesskabsbud- gettet på grund af medlemsstatens betydelige overforbrug til dette program. I overensstemmelse med finansplanerne androg de udgifter, som EFRU skulle medfinansiere, 439 mio. ECU, og de anmeldte udgifter androg 470 mio. ECU. Forskellen på 31 mio. ECU, der ikke medfinansie- res af EFRU, kan udmærket være tilstrækkeligt til at kompensere for disse fejl. Kommissionen vil imidlertid først foretage de nøjagtige beregninger for de enkelte underprogrammer, når den har modtaget de korrigerede udgiftsanmeldelser. 3. 19. b) De tyske myndigheder har forelagt Revisions- retten tilstrækkelig information til at skabe overensstem- melse mellem beløbene i slutrapporten og i den afslut- tende udgiftsanmeldelse. Se også svaret i afsnit 3. 21. b). 3. 19. c) Dokumenterne vedrørende dette kontrolbesøg er ikke afsluttede, og en rykker blev sendt til de nationale myndigheder 21. januar 1998. Bliver det nødvendigt at foretage ændringer i EFRU’s allerede udbetalte bidrag, efter at den krævede information er modtaget, vil der blive foretaget korrektioner i overensstemmelse hermed. De udgiftsbeløb, der angives for de underprogrammer, der er involveret i problemerne, er imidlertid betydeligt større end de beløb, der kan medfinansieres, og som er angivet i programmets finansieringsplaner. Sandsynlighe- den for, at der er behov for en finansiel korrektion, er derfor begrænset. 3. 20. Forsinkelserne ved fremlæggelsen af kontrolrap- porterne skyldes ofte både kontrolafdelingens arbejds- byrde og behovet for i visse tilfælde at foretage yderligere et kontrolbesøg, før de endelige konklusioner drages. 27. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 368/15 Forhold opstået efter afslutningen 3. 21. a) Det Forenede Kongerige: Kommissionen har mindet Det Forenede Kongeriges myndigheder om, at de skal fremlægge en revideret udgiftsangivelse. 3. 21. b) Tyskland: Kommissionen vil anmode delstats- myndighederne om at fremsende konklusionerne af deres kontrol og eventuelt en korrigeret udgiftsangivelse. 3. 22. Hvis betingelserne for ydelse af tilskud ikke over- holdes i forbindelse med den tyske »Gemeinschaftsauf- gabe«, kan hele tilskuddet eller en del af det kræves tilbagebetalt. I sådanne tilfælde bør de nationale myndig- heder fremsende en korrigeret udgiftsangivelse til Kom- missionen, således at den kan foretage de nødvendige justeringer i det udbetalte Fællesskabstilskud, selv efter programmets afslutning. 3. 23. Dokumentationskravene i artikel 23 i forordning (EØF) nr. 4253/88 er et minimum. Medlemsstaterne kan og bør fastsætte strengere nationale regler, hvis det er påkrævet. 4. KONKLUSION 4. 1-4. 2. Kommissionen erkender, at det er muligt især at afkorte den tid, der af og til kræves til afslutning af i programmerne. Det understreger, at forsinkelserne afslutningen af 1989-1993-programmerne hovedsagelig har skyldtes berettigede forlængelser af programperioden og manglende sådanne informationer (eller tilfredsstil- lende informationer) fra medlemsstaterne, der var nød- vendige til afslutningen af programmerne. Personaleknap- heden i Kommissionen og sandsynligvis i medlemsstaterne er også et konstant problem. 4. 3. a) Kommissionen er af den opfattelse, at den model fra årsberetningen (der også er grundlag for slutrappor- terne), der stilles til rådighed for medlemsstaterne, og anvendelsen af artikel 8 i forordning (EF) nr. 2064/97, hvorefter det kræves, at en uafhængig myndighed skal udarbejde en kontrolerklæring til Kommissionen ved pro- grammets afslutning, i betydelig grad vil forbedre kvalite- ten af afslutningsdokumenterne, og dermed fremme tem- poet i deres behandling. 4. 3. b) Medlemsstaterne ligger normalt inde med den pågældende information. Kommissionen fremsender de yderligere oplysninger, som medlemsstaterne måtte ønske vedrørende afslutningsberegningerne og slutbetalingen. 4. 3. c) Kommissionen gennemfører i visse tilfælde del- vise afslutninger, men ifølge de retlige bestemmelser skal programmerne normalt afsluttes i deres helhed. 4. 4. Kommissionen deler Rettens opfattelse, nemlig at resultaterne af kontrolbesøgene skal meddeles medlems- staterne så hurtigt som muligt. Et af hovedformålene med de protokoller, der er indgået mellem Kommissionens finansinspektør og medlemsstaternes revisionsafdelinger, er at forbedre samarbejdet, især ved at fremskaffe hurti- gere og mere fuldstændig information om resultaterne af kontrolbesøgene. De regelmæssige bilaterale møder, der holdes med medlemsstaterne inden for rammerne af pro- tokollerne, er et forum for drøftelser af disse resultater. Desuden er Generaldirektoratet for Finanskontrol i øje- blikket ved at forberede en rationalisering af forberedel- sen og gennemførelsen af kontrolbesøgene og af rappor- terne om disse besøg. Dette skulle gøre det muligt at fremsende resultaterne hurtigere til medlemsstaterne. Kommissionens forslag til nye forordninger for den kom- mende programperiode omfatter bestemmelser om udstrakt samarbejde mellem medlemsstaterne og Kom- missionen inden for finanskontrol, især om kontrolbe- søg. 4. 5. I Kommissionens forordning (EF) nr. 2064/97 fast- sættes der bestemmelser for alle de faser, der skal sikre, at medlemsstaterne gennemfører korrekt finanskontrol, dvs. systemrevision, kontrolbesøg, tilfredsstillende løsning af problemerne, årlige indberetning til Kommissionen og fremlæggelse af en uafhængig kontrolerklæring med en generel konklusion med hensyn til korrektheden af kravet om slutbetaling og af den endelige udgiftserklæring. Kommissionen forbeholder sig ret til selv at foretage slutkontrol, men understreger, at hovedansvaret for en korrekt afslutning påhviler medlemsstaterne. 4. 6. Kommissionens forslag til retsforskrifter for den nye programperiode omfatter væsentlige forbedringer med hensyn til finansielle korrektioner. De gældende regler og procedurer sætter Kommissionen i stand til at gennem- føre de nødvendige finansielle tilbagekrav efter program- mernes afslutning