title: 1998 m. rugsėjo 3 d. Komisijos direktyva 98/64/EB, nustatanti Bendrijos analizės metodus pašaruose esančioms aminorūgštims, žaliems aliejams ir riebalams bei olakvindoksui nustatyti ir iš dalies pakeičianti Direktyvą 71/393/EEBtekstas svarbus EEE

eurovoc_concepts:
analytical chemistry
animal nutrition
fats
food inspection
organic acid

text: 03/23 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 433 31998L0064 L 257/14 EUROPOS BENDRIJŲ OFICIALUSIS LEIDINYS 1998 9 19 KOMISIJOS DIREKTYVA 98/64/EB 1998 m. rugsėjo 3 d. nustatanti Bendrijos analizės metodus pašaruose esančioms aminorūgštims, žaliems aliejams ir riebalams bei olakvindoksui nustatyti ir iš dalies pakeičianti Direktyvą 71/393/EEB (tekstas svarbus EEE) EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA, kadangi turi būti nustatyti šių medžiagų patikrinimo Bendrijos analizės metodai; atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, atsižvelgdama į 1970 m. liepos 20 d. Tarybos direktyvą 70/373/EEB dėl oficialios pašarų kontrolės mėginių ėmimo ir analizės metodų įvedimo Bendrijoje (1) su paskutiniais pakeiti- mais, padarytais Austrijos, Suomijos ir Švedijos Stojimo aktu, ypač į jos 2 straipsnį, kadangi Direktyvoje 70/373/EEB reikalaujama, kad tikrinant, ar pašarai atitinka įstatymų ir kitų teisės aktų jiems keliamus kokybės ir sudėties reikalavimus, oficiali pašarų kontrolė būtų analizės taikant Bendrijos mėginių ėmimo ir atliekama metodus; kadangi 1979 m balandžio 2 d. Tarybos direktyva 79/373/EEB dėl prekybos kombinuotaisiais pašarais (2) su paskutiniais pakei- timais, padarytais Komisijos direktyva 97/47/EB (3), ir 1993 m. rugsėjo 13 d. Tarybos direktyva 93/74/EEB dėl pašarų konkre- tiems mitybos tikslams (4) su paskutiniais pakeitimais, padary- tais Direktyva 96/25/EB (5), nustato, kad aminorūgštys bei žali aliejai ir riebalai turi būti nurodomi pašarų etiketėse; kadangi 1970 m lapkričio 23 d. Tarybos direktyva 70/524/EEB dėl priedų pašaruose (6) su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 98/19/EB (7), nustato, kad olakvindokso kiekis turi būti nurodytas etiketėje tada, kai šios medžiagos yra įdėta į kombinuotuosius pašarus; kadangi 1971 m lapkričio 18 d. antroji Komisijos direktyva taikytinus 71/393/EB, nustatanti oficialiai pašarų kontrolei analizės metodus (8) su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 84/4/EEB (9), išdėsto analizės metodus, tarp jų žalių aliejų ir riebalų nustatymo; kadangi aprašytąjį metodą reikėtų pakeisti; (1) OL L 170, 1970 8 3, p. 2. (2) OL L 86, 1979 4 6, p. 30. (3) OL L 211, 1997 8 5, p. 45. (4) OL L 237, 1993 9 22, p. 23. (5) OL L 125, 1996 5 23, p. 35. (6) OL L 270, 1970 12 14, p. 1. (7) OL L 96, 1998 3 28, p. 39. (8) OL L 279, 1971 12 20, p. 7. (9) OL L 15, 1984 1 18, p. 28. kadangi priemonės, numatytos šioje direktyvoje, sutampa su Pašarų nuolatinio komiteto nuomone, PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: 1 straipsnis Valstybės narės numato, kad oficialiai tikrinant aminorūgščių, žalių aliejų ir riebalų bei olakvindokso kiekį pašaruose, analizės būtų atliekamos priede nurodytais metodais. 2 straipsnis Komisijos direktyvos 71/393/EEB priedo 4 punktas „Žalių aliejų ir riebalų nustatymas“ pakeistas šios direktyvos priedo B dalimi. 3 straipsnis Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, įgyvendina šią 1. kurie, įsigalioję iki 1998 m. gruodžio 31 d. , direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai. Šias priemones jos taiko nuo 1999 sausio 1 dienos. Valstybės narės, priimdamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą, arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skel- biant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės. 434 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 03/23 t. 2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinių teisės aktų nuostatų tekstus. 5 straipsnis Ši direktyva skirta valstybėms narėms. 4 straipsnis Priimta Briuselyje, 1998 m. rugsėjo 3 d. Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje. Komisijos vardu Franz FISCHLER Komisijos narys 03/23 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 435 PRIEDAS A DALIS Aminorūgščių nustatymas 1. Tikslas ir taikymo sritis Šiuo metodu, naudojant aminorūgščių analizatorių, nustatomas laisvųjų (sintetinių ir natūralių) ir bendrųjų (sujungtų peptiduose ir laisvųjų) aminorūgščių kiekis pašaruose. Šis metodas tinkamas šioms aminorūgštims: cisteinui (cistinui), metioninui, lizinui, treoninui, alaninui, argininui, asparagino ir glutamino rūgštims, glicinui, histidinui, izoleucinui, leucinui, fenilalaninui, prolinui, serinui, tirozinui ir valinui. Šis metodas neišskiria aminorūgščių druskų ir negali atskirti D-aminorūgšties formos nuo L-aminorūgšties formos. Metodas netinka triptofano ar aminorūgščių hidroksilo analogams nustatyti. 2. Metodo esmė 2. 1. Laisvosios aminorūgštys Laisvosios aminorūgštys ekstrahuojamos praskiesta druskos rūgštimi. Kartu ekstrahuojamos azoto makromole- kulės nusodinamos sulfosalicilo rūgštimi ir atskiriamos filtruojant. Filtruoto tirpalo pH sureguliuojamas iki 2,20. Aminorūgštys atskiriamos jonų mainų chromatografija ir nustatomos fotometriškai vykdant reakciją su ninhi- drinu, bangos ilgiui esant 570 nm. 2. 2. Bendros aminorūgštys Nustatymo metodas pasirenkamas, nelygu tiriamos aminorūgštys. Cisteinas (cistinas) ir metioninas prieš hidro- lizę turi būti oksiduojami iki cistino rūgšties ir metionino sulfono. Tirozinas turi būti nustatomas neoksiduotų mėginių hidrolizatuose. Visos kitos aminorūgštys, paminėtos 1 dalyje, gali būti nustatomos arba oksiduotuose, arba neoksiduotuose mėginiuose. Oksidacija atliekama peroksiskruzdžių rūgšties ir fenolio mišiniu, esant 0 °C temperatūrai. Oksidacijos reagento perteklius suskaidomas natrio disulfitu. Oksiduoti ar neoksiduoti mėginiai hidrolizuojami druskos rūgštimi (c = 6 mol/l) 23 valandas. Hidrolizatų pH sureguliuojamas iki 2,20. Aminorūgštys atskiriamos jonų mainų chromatografijos būdu fotometriškai, bangos ilgiui esant 570 nm (prolinui – 440 nm), vykdant reakciją su ninhidrinu. 3. Reagentai Turi būti naudojamas du kartus distiliuotas arba atitinkamos kokybės (elektroninis laidumas < 10 µS) vanduo. 3. 1. 3. 2. 3. 3. 3. 4. 3. 5. 3. 6. 3. 7. 3. 8. 3. 9. Vandenilio peroksidas, w = 30 %. Skruzdžių rūgštis, w = 98 – 100 %. Fenolis. Natrio disulfitas. Natrio hidroksidas. 5-sulfosalicilo rūgšties dihidratas. Druskos rūgštis, tankis apytikriai 1,18 g/ml. Trinatrio citratas dihidratas. 2,2’-tiodietanolis (tiodiglikolis). 3. 10. Natrio chloridas. 3. 11. Ninhidrinas. 3. 12. Petroleteris, virimo temperatūros ribos 40–60 °C. 3. 13. Norleucinas arba kitas junginys, kurį galima naudoti kaip vidinį standartą. 3. 14. Azoto dujos (mažiau 10 milijonųjų dalių deguonies). 436 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 03/23 t. 3. 15. 1-oktanolis. 3. 16. Aminorūgštys. 3. 16. 1. Medžiagų, paminėtų 1 dalyje, standartai. Grynieji junginiai, neturintys kristalizacinio vandens. Išdžiovinami vakuume virš P2O5 ar H2SO4 likus savaitei iki naudojimo. 3. 16. 2. Cistino rūgštis. 3. 16. 3. Metionino sulfonas. 3. 17. Natrio hidroksido tirpalas, c = 7,5 mol/l: 300 g NaOH (3. 5) ištirpinama vandenyje ir praskiedžiama iki 1litro. 3. 18. Natrio hidroksido tirpalas, c = 1 mol/l: 40 g NaOH (3. 5) ištirpinama vandenyje ir praskiedžiama iki 1litro. 3. 19. Skruzdžių rūgšties ir fenolio tirpalas: 889 g skruzdžių rūgšties (3. 2) sumaišoma su 111 g vandens ir pridedama 4,73 g fenolio (3. 3). 3. 20. Hidrolizuojantis mišinys, HCl c = 6 mol/l su 1 g/l fenolio: įdedama 1 g fenolio (3. 3) į 492 ml HCl (3. 7) ir praskiedžiama vandeniu iki 1 litro. 3. 21. Ekstrahavimo mišinys, HCl c = 0,1 mol/l su 2 % tiodiglikolio: 8,2 ml HCl (3. 7) praskiedžiama su maždaug 900 ml vandens, įpilama 20 ml tiodiglikolio (3. 9), praskiedžiama vandeniu iki 1 litro (3. 7 ir 3. 9 tiesiogiai nemaišoma). 3. 22. 5-sulfosalicilo rūgštis, β = 6 % 60 g 5-sulfosalicilo rūgšties (3. 6) ištirpinama vandenyje ir praskiedžiama vandeniu iki 1 litro. 3. 23. Oksiduojantis mišinys (peroksiskruzdžių rūgštis ir fenolis): menzūrėlėje sumaišoma 0,5 ml vandenilio peroksido (3. 1) ir 4,5 ml skruzdžių rūgšties bei fenolio tirpalo (3. 19). Palaikoma valandą esant 20–300 °C temperatūrai, kad susidarytų peroksiskruzdžių rūgštis, po to, prieš supilant į mėginį, atšaldoma ledo vandens vonelėje (15 min). Pastaba: Kad neužtikštų ant odos ir drabužių, naudojami apsauginiai drabužiai. 3. 24. Citratinis buferinis tirpalas, Na+ c = 0,2 mol/l, pH 2,20: Apie 800 ml vandens ištirpinama 19,61 g trinatrio citrato (3. 8), 5 ml tiodiglikolio (3. 9), 1g fenolio (3. 3) ir 16,50 ml HCl (3. 7). Praskiedžiama vandeniu iki 1 litro. pH sureguliuojamas iki 2,20. 3. 25. Eliuentiniai buferiniai tirpalai ruošiami pagal analizatoriaus instrukcijas (4. 9). 3. 26. Ninhidrino reagentas ruošiamas pagal analizatoriaus instrukcijas (4. 9). 3. 27. Standartiniai aminorūgščių tirpalai. Šie tirpalai turi būti laikomi esant žemesnei kaip 50 °C temperatūrai. 3. 27. 1. Pradiniai standartiniai aminorūgščių tirpalai (3. 16. 1). c = 2,5 µmol/ml kiekvienos aminorūgšties druskos rūgštyje. Gali būti perkami. 3. 27. 2. Pradinis standartinis cistino rūgšties ir metionino sulfono tirpalas, c = 1,25 µmol/ml: 0,2115 g cistino rūgšties (3. 16. 2) ir 0,2265 g metionino sulfono (3. 16. 3) ištirpinama citratiniame buferiniame tirpale (3. 24) 1 litro matavimo kolboje, iki žymės praskiedžiama citratiniu buferiniu tirpalu. Laikoma esant žemesnei kaip 5 °C temperatūrai ne ilgiau kaip 12 mėnesių. Šis tirpalas nenaudojamas, jei pradiniame standarti- niame tirpale (3. 27. 1) yra cistino rūgšties ir metionino sulfono. 3. 27. 3. Pradinis vidinio standarto tirpalas, pvz. : norleucino, c = 20 µmol/ml: 0,6560 g norleucino (3. 13) ištirpinama citratiniame buferiniame tirpale (3. 24) 250 ml matavimo kolboje, iki žymės praskiedžiama citratiniu buferiniu tirpalu. Laikoma esant žemesnei kaip 5 °C temperatūrai ne ilgiau kaip 6 mėnesius. 3. 27. 4. Standartinių aminorūgščių, naudojamų hidrolizatų matavimui, kalibracinis tirpalas, c = 5 nmol/50µl cistino rūgščiai ir metionino sulfonui ir c = 10 nmol/50µl kitoms aminorūgštims: 03/23 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 437 30 ml citratinio buferinio tirpalo (3. 24) ištirpinama 2,2 g natrio chlorido (3. 10) 100 ml menzūrėlėje. Įpilama 4,00 ml pradinio standartinio aminorūgščių tirpalo (3. 27. 1), 4,00 ml pradinio standartinio cistino rūgšties bei metionino sulfono tirpalo (3. 27. 2) ir, jei reikia, 0,50 ml pradinio vidinio standarto tirpalo (3. 27. 3). Natrio hidroksidu (3. 18) pH sureguliuojamas iki 2,20. Šis kiekis perkeliamas į 50 ml matavimo kolbutę, praskiedžiama iki žymės citratiniu buferiniu tirpalu (3. 24) ir sumaišoma. Laikoma esant žemesnei kaip 5 °C temperatūrai ne ilgiau kaip 3 mėnesius. Žiūrėkite pastabas 9. 1. 3. 27. 5. Hidrolizatų, paruoštų pagal 5. 3. 3. 1 punktą, ir ekstraktų (5. 2) nustatymo kalibracinis tirpalas. Kalibracinis tirpalas ruošiamas pagal 3. 27. 4 nenaudojant natrio chlorido. Laikoma esant žemesnei kaip 5 °C temperatūrai ne ilgiau kaip 3 mėnesius. 4. Prietaisai 4. 1. 100 arba 250 ml apvaliadugnė kolba su grįžtamuoju kondensatoriumi. 4. 2. 100 ml borosilikatinio stiklo butelis užsukamu kamšteliu su guminiu ar tefloniniu tarpikliu (pvz. : Duran, Schott), tinkantis naudoti krosnyje. 4. 3. Krosnis, priverstinės ventiliacijos, su termoreguliatorium, kurio tikslumas didesnis kaip ± 2 °C. 4. 4. pH-metras (trys skaičiai po kablelio). 4. 5. Membraninis filtras (0,2 µm). 4. 6. Centrifuga. 4. 7. Sukamasis vakuuminis garintuvas. 4. 8. Mechaninė purtyklė arba magnetinė maišyklė. 4. 9. Aminorūgščių analizatorius arba didelio slėgio skysčių chromatografijos įranga su jonų mainų kolonėle, įren- gimas ninhidrinui, po kolonėle esančiu reaktoriumi ir fotometriniu detektoriumi. Kolonėlė užpildyta sulfonuoto polistireno dervomis, galinčiomis atskirti aminorūgštis vieną nuo kitos ir nuo kitų ninhidrin-teigiamų junginių. Tekėjimą buferinio tirpalo ir ninhidrino sistemoje sąlygoja siurbliai, kurių pastovumas yra ± 0,5 % tiek kalibravimo, tiek ir mėginio matavimo metu. Kai kuriais aminorūgščių analizatoriais galima matuoti hidrolizatus, kuriuose natrio jonų koncentracija c = 0,8 mol/l ir kuriuose po oksidacijos yra likęs skruzdžių rūgšties perteklius. Kitais analizatoriais nepatenkinamai atskiriamos tam tikros aminorūgštys, jei hidrolizatuose yra skruzdžių rūgšties likutis ir (arba) didelė natrio jonų koncentracija. Tokiu atveju po hidrolizės, prieš pH sureguliavimą, rūgšties tūris sumažinamas apytiksliai iki 5 ml nugarinant. Garinama turėtų būti vakuume, esant aukštesnei kaip 40 °C temperatūrai. 5. Matavimas 5. 1. Mėginio paruošimas Mėginys sumalamas, kad išbyrėtų per 0,5 mm sietelį. Labai drėgni mėginiai prieš sumalant turi būti arba išdžio- vinami oru neviršijant 50 °C temperatūros, arba džiovinami šaldant. Daug riebalų turintys mėginiai prieš malimą turi būti ekstrahuojami petroleteriu (3. 12). 5. 2. Laisvųjų aminorūgščių nustatymas pašaruose ir premiksuose Į kūginę kolbą 0,2 mg tikslumu pasveriamas atitinkamas paruošto mėginio (5. 1) kiekis (1–5 g) ir įpilama 100,0 ml ekstrahavimo mišinio (3. 21). Mišinys maišomas 60 min mechanine purtykle ar magnetine maišykle (4. 8). Leidžiama nusistovėti nuosėdoms ir 10,0 ml supernatanto tirpalo perpilama pipete į 100 ml menzūrėlę. 438 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 03/23 t. Maišant įpilama 5,0 ml sulfosalicilo rūgšties tirpalo (3. 22) ir maišoma magnetine maišykle 5 minutes. Superna- tantas filtruojamas arba centrifuguojamas tam, kad būtų pašalintos bet kokios nuosėdos. 10,0 ml gauto tirpalo įpilama į 100 ml menzūrėlę ir, natrio hidroksido tirpalu (3. 18) pH sureguliavus iki 2,20, citratiniu buferiniu tirpalu (3. 24) perkeliamas į tinkamo tūrio matavimo kolbą ir iki žymės praskiedžiamas citratiniu buferiniu tirpalu (3. 24). Jei naudojamas vidinis standartas, pridedama 1,00 ml vidinio standarto (3. 27. 3) kiekvienam 100 ml gauto tirpalo ir praskiedžiama iki žymės buferiniu tirpalu (3. 24). Atliekama chromatografinė analizė pagal 5. 4. Jei ekstraktai nematuojami tą pačią dieną, jie turi būti laikomi esant žemesnei kaip 5 °C temperatūrai. 5. 3. Bendrų aminorūgščių nustatymas 5. 3. 1. Oksi da c i j a 0,2 mg tikslumu pasveriama 0,1–1 g paruošto mėginio (5. 1): — į 100 ml apvaliadugnę kolbą (4. 1) „atvirajai“ hidrolizei (5. 3. 23), — į 250 ml apvaliadugnę kolbą (4. 1), jei reikalinga maža natrio koncentracija (5. 3. 3. 1), arba — į 100 ml butelį su užsukamu kamšteliu (4. 2) „uždarajai“ hidrolizei (5. 3. 2. 4). Pasvertojoje mėginio dalyje azoto kiekis turi būti apie 10 mg, o drėgnis neviršyti 100 mg. Kolba (butelis) patalpinama į ledo vandens vonelę ir atšaldoma iki 0 °C, įpilama 5 ml oksiduojančio tirpalo (3. 23) ir pamaišoma stikline mentele lenktu galiuku. Kolba (butelis), kartu su joje (jame) esančia mentele užden- giama orui nepralaidžia plėvele, ledo vandens vonelė, kurioje yra uždaras indas, patalpinama į šaldytuvą esant 0 °C temperatūrai ir paliekama jame 16 valandų. Po 16 valandų išimama iš šaldytuvo, oksiduojančio reagento perteklius suskaidomas pridedant 0,84 g natrio disulfito (3. 4). Toliau vykdoma 5. 3. 2. 1. procedūra. 5. 3. 2. H i dr oli zė 5. 3. 2. 1. Oksiduoto mėginio hidrolizė Į oksiduotą mėginį, paruoštą pagal 5. 3. 1, įpilama 25 ml hidrolizuojančio mišinio, (3. 20) stengiantis nuplauti prie indo sienelių ir mentelės prilipusius mėginio likučius. Nelygu naudojama hidrolizės eiga, tęsiama pagal 5. 3. 2. 3 ar 5. 3. 2. 4. 5. 3. 2. 2. Neoksiduoto mėginio hidrolizė Į 100 ml ar 250 ml apvaliadugnę kolbą (4. 1) ar į 100 ml butelį su užsukamu kamšteliu (4. 2) 0,2 mg tikslumu pasveriama 0,1–1 g paruošto mėginio (5. 1). Pasvertojoje mėginio dalyje azoto turėtų būti apie 10 mg. Atsar- giai įpilama hidrolizuojančio mišinio (3. 20) ir sumaišoma su mėginiu. Tęsiama pagal 5. 3. 2. 3 arba 5. 3. 2. 4. 5. 3. 2. 3. „Atviroji“ hidrolizė 3 stikliniai rutuliukai įdedami į kolbą su mišiniu (paruoštu pagal 5. 3. 2. 1 ar 5. 3. 2. 2) ir virinami 23 valandas. Hidrolizei pasibaigus, kondesatorius išplaunamas 5 ml citratinio buferinio tirpalo (3. 24). Kolba nuimama ir atšaldoma ledo vonelėje. Tęsiama pagal 5. 3. 3. 5. 3. 2. 4. „Uždaroji“ hidrolizė Butelis su mišiniu, paruoštu pagal 5. 3. 2. 1 ar 5. 3. 2. 2, patalpinamas į krosnį (4. 3), įkaitintą iki 110 °C. Kad slėgis nedidėtų (dėl dujinių medžiagų susidarymo) ir būtų išvengta sprogimo, pirmąją hidrolizės valandą indas užden- giamas užsukamu kamšteliu. Kamštelis neužsukamas. Po valandos kamštelis užsukamas ir indas paliekamas kros- nyje 23 valandoms. Hidrolizei pasibaigus, indas išimamas iš krosnies, atsargiai atsukamas kamštelis ir butelis įstatomas į ledo vandens vonelę. Paliekama, kad atšaltų. Nelygu pH reguliavimo eiga (5. 3. 3), naudojant citratinį buferinį tirpalą (3. 24) butelio turinio kiekis perpilamas į 250 ml menzūrėlę ar 250 ml apvaliadugnę kolbą. Toliau vykdoma 5. 3. 3. procedūra 5. 3. 3. pH r eg u li a v i ma s Nelygu aminorūgščių analizatoriaus (4. 9) tolerancija natriui, pH reguliavimas tęsiamas pagal 5. 3. 3. 1 ar 5. 3. 3. 2. 5. 3. 3. 1. Chromatografinėms sistemoms (4. 9), reikalaujančioms mažos natrio koncentracijos: kai aminorūgščių analizatoriui reikalinga maža natrio koncentracija (kai rūgšties tūris turi būti sumažintas), pageidautina naudoti pradinį vidinio standarto tirpalą (3. 27. 3). 03/23 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 439 Šiuo atveju prieš garinimą į hidrolizatą įpilama 2,00 ml pradinio vidinio standarto tirpalo (3. 27. 3). Į hidrolizatus, gautus pagal 5. 3. 2. 3 ar 5. 3. 2. 4, įlašinama 2 lašai 1-octanolio. Sukamuoju garintuvu, vakuume esant 40 °C, tūris sumažinamas iki 5 ml–10 ml. Jei atsistiktinai tūris sumaži- namas mažiau kaip iki 5 ml, hidrolizatas išpilamas, o matavimas atliekamas pakartotinai. Natrio hidroksido tirpalu (3. 18) pH sureguliuojamas iki 2,20 ir toliau vykdoma 5. 3. 4. procedūra. 5. 3. 3. 2. Visiems kitiems aminorūgščių analizatoriams (4. 9): Hidrolizatai, gauti pagal 5. 3. 2. 3 ar 5. 3. 2. 4, iš dalies neutralizuojami atsargiai pilant ir tuo pat metu maišant 17 ml natrio hidroksido tirpalo (3. 17), įsitikinama, ar temperatūra yra žemesnė kaip 40 °C. Esant kambario temperatūrai pH sureguliuojamas iki 2,20 naudojant natrio hidroksido tirpalą (3. 17), paskui – natrio hidroksido tirpalą (3. 18). Toliau vykdoma 5. 3. 4. procedūra. 5. 3. 4. Mė g i ni o ti rp a l a s ch r o ma tog r a fi j a i Visas hidrolizato, kurio pH sureguliuotas (5. 3. 3. 1 ar 5. 3. 3. 2) citratiniu buferiniu tirpalu (3. 24), kiekis perpilamas į 200 ml matavimo kolbą, iki žymės praskiedžiant buferiniu tirpalu (3. 24). Jei vidinis standartas dar nebuvo naudotas, įpilama 2,00 ml vidinio standarto (3. 27. 3) ir iki žymės praskie- džiama citratiniu buferiniu tirpalu (3. 24). Gerai išmaišoma. Atliekama chromatografinė analizė (5. 4). Jei mėginio tirpalai nebus matuojami tą pačią dieną, jie turi būti laikomi esant žemesnei nei 5 °C temperatūrai. 5. 4. Chromatografija Prieš chromatografiją ekstraktas (5. 2) ar hidrolizatas (5. 3. 4) palaikomas kambario temperatūroje. Mišinys supla- kamas ir filtruojamas 0,2 µm poringumo membraniniu filtru (4. 5). Panaudojant aminorūgščių analizatorių (4. 9) atliekama gauto skaidraus tirpalo chromatografija. Injekcija gali būti atliekama rankiniu būdu arba automatiškai. Svarbu, kad matuojant ir standartus, ir mėginius į kolonėlę būtų įvedamas toks pat tirpalo kiekis ± 0,5 %, išskyrus tuos atvejus, kai naudojamas vidinis standartas, ir kad natrio ir aminorūgščių kiekių santykis standarte ir mėginio tirpale būtų kiek įmanoma vienodesnis. Paprastai kalibravimo dažnis priklauso nuo ninhidrino reagento stabilumo ir analizinės sistemos. Standartas ar mėginys skiedžiamas citratiniu buferiniu tirpalu (3. 24), kad standarto smailės plotas sudarytų 30–200 % mėginio aminorūgšties smailės ploto. Nelygu naudojamo analizatoriaus tipas ir dervos, aminorūgščių chromatografija šiek tiek skiriasi. Pasirinkta sistema turi atskirti vieną aminorūgštį nuo kitos ir nuo kitų ninhidrin-teigiamų junginių. Atliekant chromato- grafiją turėtų būti gauti duomenys apie į aminorūgščių, pridedamų į kolonėlę, kiekio pasikeitimus. Kai matuojami ekvimoliniai tirpalai (nustatomų aminorūgščių), vykstant chromatografijai naudojamasi toliau minimu smailės pagrindo pločio ir aukščio santykiu. Šį ekvimolinį tirpalą turi sudaryti mažiausiai 30 % kiek- vienos su mėginiu pridedamos aminorūgšties maksimalus kiekis, kurį galima tiksliai išmatuoti aminorūgščių analizavimo sistema (4. 9). Atskiriant treoniną ir seriną, mažesnės iš persidengiančių aminorūgščių smailės pagrindo pločio ir aukščio santykis chromatogramoje neturi viršyti 2:10 (jei matuojamas tik cisteinas (cistinas), metioninas, treoninas ir lizinas, nepakankamas atskyrimas nuo besišliejančios smailės turi nepalankią įtaką nustatymui). Visoms kitoms aminorūgštims atskyrimo santykis turi būti didesnis kaip 1:10. Sistema turi garantuoti, kad lizinas būtų atskirtas nuo „lizino artifaktų“ ir ornitino. 6. Rezultatų skaičiavimas Matuojamas mėginio ir standarto kiekvienos aminorūgšties smailės plotas ir skaičiuojamas kiekis gramais kilo- grame mėginio. Aminorūgštis g=kg mėginio ¼ A x E x MW x F B x W x 1 000 Jei buvo naudotas vidinis standartas, dauginama iš D C 440 LT A B C D Europos Sąjungos oficialusis leidinys 03/23 t. = hidrolizato ar ekstrakto smailės plotas = kalibracinio standartinio tirpalo smailės plotas = vidinio standarto hidrolizate ar ekstrakte smailės plotas = vidinio standarto kalibraciniame standartiniame tirpale smailės plotas MW = matuojamos aminorūgšties santykinė molekulinė masė E = standarto koncentracija µmol/ml W = mėginio svoris (g) (pakoreguotas iki pradinio svorio, jei mėginys buvo džiovintas ar iš jo pašalinti riebalai) F = bendras hidrolizato tūris ml (5. 3. 4) ar apskaičiuotas bendras praskiesto ekstrakto tūris (6. 1) ml. Oksiduotų mėginių hidrolizatuose cistinas ir cisteinas nustatomi kaip cistino rūgštis, bet apskaičiuojami kaip cistinas (C6H12N2O4S2 MW 240,30 naudojant MW 120,15 (0,5 x 240,30). Oksiduotų mėginių hidrolizatuose metioninas nustatomas kaip metionino sulfonas, bet apskaičiuojamas kaip metioninas naudojant metionino MW: 149,21. Laisvasis metioninas, kurio buvo įdėta, po ekstrakcijos nustatomas kaip metioninas, apskaičiavimui naudojant metionino MW. 6. 1. Bendras praskiesto ekstrakto tūris (F) nustatant laisvąsias aminorūgštis (5. 2) apskaičiuojamas taip: F ¼ 100 ml x ð Þ 10 ml þ 5 ml 10 ml x V ml 10 ml V = gauto ekstrakto tūris. 7. Metodo įvertinimas Šis metodas buvo patikrintas ir palygintas tarptautiniu lygiu 1990 metais panaudojant keturis skirtingus pašarus (maišytuosius kiaulių pašarus, kombinuotuosius pašarus broileriams, baltyminį koncentratą, premiksus). Mate- matinio vidurkio ir standartinio nuokrypio rezultatai, atmetus išskirtis, pateikiami toliau esančioje lentelėje: Vidurkiai g/kg Pamatinė medžiaga Maišytieji kiaulių pašarai Kombinuotieji pašarai broileriams Baltyminis koncentratas Premiksas Aminorūgštys Treoninas Cisteinas (cistinas) Metioninas Lizinas 6,94 n = 15 9,31 n = 16 22,32 n = 16 58,42 n = 16 3,01 n = 17 3,92 n = 18 5,06 n = 17 – 3,27 n = 17 5,08 n = 18 12,01 n = 17 90,21 n = 16 9,55 n = 13 13,93 n = 16 47,74 n = 15 98,03 n = 16 n = dalyvaujančių laboratorijų skaičius. 7. 1. Pakartojamumas Vienoje laboratorijoje gautų duomenų standartinio nuokrypio pakartojamumas pateikiamas toliau esančiose lentelėse. 03/23 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 441 Laboratorijoje gautų duomenų standartinis nuokrypis (S r) g/kg Pamatinė medžiaga Maišytieji kiaulių pašarai Kombinuotieji pašarai broileriams Baltyminis koncentratas Premiksas n = dalyvaujančių laboratorijų skaičius. Aminorūgštys Treoninas Cisteinas (cistinas) Metioninas Lizinas 0,13 n = 15 0,20 n = 16 0,48 n = 16 1,30 n = 16 0,10 n = 17 0,11 n = 18 0,13 n = 17 – 0,11 n = 17 0,16 n = 18 0,27 n = 17 2,19 n = 16 0,26 n = 13 0,28 n = 16 0,99 n = 15 2,06 n = 16 Laboratorijoje gautų duomenų standartinio nuokrypio (S r) variacijos koeficientas ( %) Pamatinė medžiaga Maišytieji kiaulių pašarai Kombinuotieji pašarai broileriams Baltyminis koncentratas Premiksas Aminorūgštys Treoninas Cisteinas (cistinas) Metioninas Lizinas 1,9 n = 15 2,1 n = 16 2,7 n = 16 2,2 n = 16 3,3 n = 17 2,8 n = 18 2,6 n = 17 – 3,4 n = 17 3,1 n = 18 2,2 n = 17 2,4 n = 16 2,8 n = 13 2,1 n = 16 2,4 n = 15 2,1 n = 16 n = dalyvaujančių laboratorijų skaičius. 7. 2. Atkuriamumas Tarplaboratorinio standartinio nuokrypio, gauto lyginant pirmiau pateiktus tarplaboratorinius rezultatus, patei- kiami toliau esančiose lentelėse. Tarplaboratorinių duomenų standartinis nuokrypis (S r) g/kg Pamatinė medžiaga Maišytieji kiaulių pašarai Kombinuotieji pašarai broileriams Baltyminis koncentratas Premiksas n = dalyvaujančių laboratorijų skaičius. Aminorūgštys Treoninas Cisteinas (cistinas) Metioninas Lizinas 0,28 n = 15 0,48 n = 16 0,85 n = 16 2,49 n = 16 0,30 n = 17 0,34 n = 18 0,62 n = 17 – 0,23 n = 17 0,55 n = 18 1,57 n = 17 6,20 n = 16 0,30 n = 13 0,75 n = 16 1,24 n = 15 6,62 n = 16 442 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 03/23 t. Tarplaboratorinio standartinio nuokrypio (S r) variacijos koeficientas ( %) Pamatinė medžiaga Maišytieji kiaulių pašarai Kombinuotieji pašarai broileriams Baltyminis koncentratas Premiksas Aminorūgštys Treoninas Cisteinas (cistinas) Metioninas Lizinas 4,1 n = 15 5,2 n = 16 3,8 n = 16 4,3 n = 16 9,9 n = 17 8,8 n = 18 12,3 n = 17 – 7,0 n = 17 10,9 n = 18 13,0 n = 17 6,9 n = 16 3,2 n = 13 5,4 n = 16 3,0 n = 15 6,7 n = 16 n = dalyvaujančių laboratorijų skaičius. 8. Pamatinių medžiagų naudojimas Teisingas šio metodo pritaikymas yra patvirtinamas atliekant pakartotinus sertifikuotųjų pamatinių medžiagų matavimus, kai šios medžiagos yra turimos. Rekomenduojama kalibruoti sertifikuotaisiais aminorūgščių kalibra- ciniais tirpalais. 9. Pastabos 9. 1. Dėl aminorūgščių analizatorių skirtingumų standartinių aminorūgščių kalibracinių tirpalų (žr. 5. 27. 4 ir 5. 27. 5) ir hidrolizatų (žr. 5. 3. 4) galutinės koncentracijos turėtų būti ruošiamos pagal instrukcijas. Prietaiso parodymų diapazonas turi būti tikrinamas visoms aminorūgštims. Tam, kad smailės plotas būtų diapazono viduryje, standartinis tirpalas skiedžiamas citratiniu buferiniu tirpalu. 9. 2. 9. 3. Jei hidrolizatų matavimui buvo naudota didelio slėgio skysčių chromatografijos įranga, eksperimentui palankiau- sios sąlygos turi būti sudaromos pagal gamintojo rekomendacijas. Šiuo metodu tiriant pašarus, kuriuose yra daugiau kaip 1 % chloridų (koncentratai, mineraliniai pašarai, papildai), yra galimas nepakankamas metionino įvertinimas, todėl turi būti atliktas specialus apdorojimas. B DALIS ŽALIŲ ALIEJŲ IR RIEBALŲ NUSTATYMAS 1. Tikslas ir taikymo sritis Šis metodas taikomas žalių aliejų ir riebalų kiekio nustatymui pašaruose. Metodas netaikomas aliejingosioms sėkloms ir aliejiniams vaisiams, nurodytiems 1966 m. rugsėjo 22 d. Tarybos reglamente (EEB) Nr. 136/66. Nelygu pašarų prigimtis ir sudėtis, gali būti naudojamas vienas iš dviejų metodų. 1. 1. A metodas – Tiesiogiai ekstrahuojami žali aliejai ir riebalai Šis metodas taikomas augalinės kilmės pašarams, išskyrus pašarus, kurie patenka į B metodo taikymo sritį. 1. 2. B metodas – bendri žali aliejai ir riebalai Šis metodas taikomas gyvūninės kilmės pašarams ir visiems kombinuotiesiems pašarams. Jis turi būti naudo- jamas tiriant visas medžiagas (grūdų glitimą, mieles, bulvių baltymus ir supleišėjusius, iškaitintus bei ekstruzijos paveiktus produktus), iš kurių žali aliejai ir riebalai negali būti iki galo pašalinti ekstrakcijos būdu prieš tai neat- likus hidrolizės. 03/23 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 443 1. 3. Rezultatų vertinimas Visais atvejais, kai rezultatas, gautas taikant B metodą, yra didesnis už rezultatą, gautą taikant A metodą, teisingu yra laikomas rezultatas, gautas taikant B metodą. 2. Metodų esmė 2. 1. A metodas Mėginys ekstrahuojamas petroleteriu. Tirpiklis išgarinamas, o likutis išdžiovinamas ir pasveriamas. 2. 2. B metodas Mėginys veikiamas druskos rūgštimi kaitinant. Mišinys atšaldomas ir filtruojamas. Likutis išplaunamas, išdžiovi- namas ir ekstrahuojamas A metodu. Reagentai Petroleteris: virimo temperatūra 40–60 °C, bromo kiekio turi būti mažiau kaip 1 mg/100ml, o jo likučio po išgarinimo mažiau kaip 2 mg/100ml. Natrio sulfatas, bevandenis. Druskos rūgšties tirpalas, c = 3 mol HCl/l. Filtravimo priemonė, pvz. : diatomitas, Hyflo-supercel. Prietaisai Ekstrahavimo prietaisas. Jei ekstrahavimo prietaisas sujungtas su sifonu (Soksleto aparatas), tirpiklio tekėjimo greitis turi būti toks, kad įvyktų 10 ciklų per valandą; jei prietaisas be sifono, tirpiklio tekėjimo greitis turi būti apie 10 ml per minutę. Ekstrahavimo kapsulės, kuriose nėra tirpių petroleteryje medžiagų ir kurių poringumas atitinka 4. 1 punkto reikalavimus. Džiovinimo spinta – vakuuminė spinta su nustatyta 75 ± 3 °C temperatūra arba džiovinimo spinta su oro cirku- liacija bei nustatyta 100 °C ± 3 °C temperatūra. 3. 3. 1. 3. 2. 3. 3. 3. 4. 4. 4. 1. 4. 2. 4. 3. 5. Matavimas 5. 1. A metodas (žr. 8. 1) 5 g mėginio, kuris pasveriamas miligramo tikslumu, perkeliamas į ekstrahavimo kapsulę (4. 2) ir uždengiamas vatos, iš kurios pašalinti riebalai, kamšteliu. Kapsulė patalpinama į ekstrahavimo prietaisą (4. 1) ir ekstrahuojama 6 valandas petroleteriu (3. 1). Petroleterio ekstraktas surenkamas į sausą, prieš tai pasvertą kolbą su pemzos gabaliukais (1). Tirpiklis distiliuojamas. Likutis džiovinamas 1,5 val. , kolbą laikant džiovinimo spintoje (4. 3). Kolba atvėsinama eksikatoriuje ir pasveriama. Džiovinama dar 30 min. , kad būtų įsitikinta, ar riebalų ir aliejų svoris išlieka pastovus (svorio skirtumas tarp dviejų gretimų svėrimų turi būti mažesnis nei 1 mg). 5. 2. B metodas 2,5 g mėginio, kuris pasveriamas miligramo tikslumu (žr. 8. 2), suberiamas į 400 ml menzūrą arba 300 ml kūginę kolbą ir užpilamas 100 ml druskos rūgšties (3. 3), įmetami keli pemzos gabaliukai. Menzūra uždengiama laikrodžio stikleliu. Naudojant kūginę kolbą, ji sujungiama su grįžtamuoju kondensatoriumi. Mišinys atsargiai virinamas valandą virš nedidelės ugnies arba ant kaitinimo plytelės. Produktas neturi prilipti prie indo sienelių. Tirpalas atvėsinamas ir pridedama pakankamai filtravimo priemonės (3. 4), kad būtų išvengta riebalų nuostolių filtruojant. Filtruojama per sudrėkintą dvigubą filtravimo popierių, iš kurio pašalinti riebalai. Likutis plaunamas šaltu vandeniu, kol filtratas tampa neutralus. Patikrinama, ar filtrate nėra riebalų. Jų buvimas filtrate rodo, kad mėginys prieš hidrolizę turi būti ekstrahuojamas petroleteriu pagal A metodą. Dvigubas filtravimo popierius su likučiu padedamas ant laikrodžio stiklelio ir džiovinamas 1,5 val. džiovinimo spintoje su oro cirkuliacija(4. 3), esant 100 °C ± 3 °C temperatūrai. Dvigubas filtravimo popierius su sausu likučiu patalpinamas ekstrahavimo kapsulėje (4. 2), kuri užkemšama vatos, iš kurios pašalinti riebalai, kamšteliu. Kapsulė įdedama į ekstrahavimo prietaisą (4. 1) ir toliau dirbama, kaip nurodyta 5. 1 punkto antroje ir trečioje pastraipose. (1) Jei po to atliekama riebalų kokybinė analizė, pemzos gabaliukai pakeičiami stikliniais rutuliukais. 444 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 03/23 t. 6. Rezultatų išraiška Likučio svoris išreiškiamas procentais mėginyje. 7. Pakartojamumas Rezultatų skirtumas tarp dviejų lygiagrečiųjų vieno mėginio rezultatų, atliekamų to paties tyrėjo, neturėtų būtų didesnis negu: — 0,2 % absoliučios reikšmės, kai aliejų ir riebalų kiekis mėginyje yra mažesnis kaip 5 %, — 4,0 % didesnio rezultato atžvilgiu, kai riebalų kiekis mėginyje sudaro 5–10 %, — 0,4 % absoliučios reikšmės, kai riebalų kiekis mėginyje sudaro daugiau nei 10 %. Pastabos Produktus, turinčius didelį riebalų ir aliejų kiekį, sunku susmulkinti ir paimti jų vidutinį homogeninį mėginį, todėl dirbama, kaip nurodyta toliau. Miligramo tikslumu pasveriama 20 g mėginio ir sumaišoma su 10 g ar daugiau bevandenio natrio sulfato (3. 2). Ekstrahuojama petroleteriu (3. 1), kaip nurodyta 5. 1. Ekstraktas praskiedžiamas iki 500 ml su petroleteriu (3. 1) ir sumaišoma. 50 ml tirpalo supilama į nedidelę sausą, prieš tai pasvertą kolbutę su pemzos gabalėliais (1). Tirpiklis nugarinamas, išdžiovinamas ir atliekama 5. 1 punkto paskutinėje pastraipoje aprašyta procedūra. Tirpiklis pašalinamas iš ekstrahavimo kapsulės, likutis susmulkinamas ne didesnėmis kaip 1 mm dydžio dalelėmis, grąžinamas į ekstrahavimo kapsulę (natrio sulfato nedėti) ir atliekamos 5. 1 punkto antroje ir trečioje pastraipose nurodytos procedūros. Riebalų ir aliejų kiekis apskaičiuojamas procentais mėginyje pagal tokią formulę: (10 a + b) x 5 čia a = riebalų likučio svoris gramais po pirmojo ekstrahavimo (alikvotinė ekstrakto dalis), b = riebalų likučio svoris gramais po antrojo ekstrahavimo. Jei produkte yra nedaug riebalų, mėginio masė gali būti padidinta iki 5 g. Naminių gyvūnėlių ėdalas, turintis daug vandens, prieš hidrolizę ir ekstrahavimą prireikus gali būti sumaišomas su bevandeniu natrio sulfatu, kaip ir taikant B metodą. Atliekant 5. 2 punkte aprašytas procedūras, nufiltruotas likutis veiksmingiau gali būti išplautas ne šaltu, o karštu vandeniu. Kai kurių pašarų atveju prireikus laikomasi 1,5 val. riebalų likučio džiovinimo trukmės. Per ilgo džiovinimo vengiama, nes dėl to gali būti gauti sumažinti matavimo rezultatai. Džiovinimui gali būti naudojama mikro- bangų krosnelė. Išankstinis ekstrahavimas prieš hidrolizę A metodu ir pakartotinis ekstrahavimas B metodu rekomenduojamas tuo atveju, jei žalių aliejų ir riebalų kiekis yra didesnis kaip 15 % Ekstrahavimo trukmė priklauso ir nuo pašarų, ir nuo riebalų ar aliejaus, esančių pašaruose, kilmės. 8. 8. 1. 8. 2. 8. 3. 8. 4. 8. 5. 8. 6. C DALIS OLAKVINDOKSO NUSTATYMAS [N-(2-hidroksietil)-3-metil-2-kvinoksalinkarboksiamido 1,4-dioksido] 1. Tikslas ir taikymo sritis Šiuo metodu nustatomas olakvindokso kiekis pašaruose. Mažiausia nustatymo riba yra 5 mg/kg. 2. Metodo esmė Mėginys ekstrahuojamas vandens ir etanolio mišiniu. Olakvindokso kiekis nustatomas atvirkštinių fazių didelio slėgio skysčių chromatografija (HPLC), naudojant UV detektorių. (1) Jei po to atliekama riebalų kokybinė analizė, pemzos gabaliukai pakeičiami stikliniais rutuliukais. 03/23 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 445 3. 3. 1. 3. 2. 3. 3. 3. 4. 3. 5. Reagentai Metanolis. Metanolis, HPLC grynumo kategorijos. Vanduo, HPLC grynumo kategorijos. HPLC judančioji fazė: vandens (3. 3) ir metanolio (3. 2) mišinys, 900 + 100 (V + V). Pamatinė medžiaga: grynasis olakvindoksas (N-(2-hidroksietil)-3-metil-2-kvinoksalinkarboksiamido 1,4-diok- sidas), E 851. 3. 5. 1. Olakvindokso pradinis standartinis tirpalas, 250 µg/ml. Į 200 ml matavimo kolbą 0,1 mg tikslumu pasveriama 50 mg olakvindokso (3. 5) ir pripilama apie 190 ml vandens. Po to kolba 20 minučių patalpinama į ultragarsinę vonelę (4. 1). Po apdorojimo ultragarsu tirpalas atvėsinamas iki kambario temperatūros, iki žymės praskiedžiama vandeniu ir sumaišoma. Kolba apvyniojama aliuminio folija ir laikoma šaldytuve. Šis tirpalas turi būti ruošiamas iš naujo kiekvieną mėnesį. 3. 5. 2. Olakvindokso tarpinis standartinis tirpalas, 25 µg/ml. 10,0 ml pradinio standartinio tirpalo (3. 5. 1) supilama į 100 ml matavimo kolbą, praskiedžiama iki žymės judančiąja faze (3. 4) ir sumaišoma. Kolba apvyniojama aliuminio folija ir laikoma šaldytuve. Šis tirpalas turi būti ruošiamas iš naujo kiekvieną dieną. 3. 5. 3. Kalibraciniai tirpalai: Į 50 ml matavimo kolbutes įpilama 1,0 ml, 2,0 ml, 5,0 ml, 10,0 ml, 15,0 ml ir 20,0 ml tarpinio standar- tinio tirpalo (3. 5. 2). Praskiedžiama iki žymės judančiąja faze (3. 4) ir sumaišoma. Kolba apvyniojama aliuminio folija. Šiuose tirpaluose yra atitinkamai 0,5 µg/ml, 1,0, µg/ml, 2,5 µg/ml, 5,0 µg/ml, 7,5 µg/ml ir 10,0 µg/ml olakvindokso. Šie tirpalai turi būti ruošiami iš naujo kiekvieną dieną. 4. 4. 1. 4. 2. 4. 3. Prietaisai Ultragarsinė vonelė. Mechaninė purtyklė. Didelio slėgio skysčių chromatografijos įranga su kintamo bangos ilgio UV detektorium arba diodine matrica. 4. 3. 1. Skysčių chromatografinė kolonėlė 250 mm x 4 mm, C18, 10 µm ar panašios įkrovos 4. 4. Membraniniai filtrai, 0,45 µm. 5. Matavimas Pastaba: Olakvindoksas jautrus šviesai. Visus matavimus atlikite esant susilpnintai šviesai arba rudo stiklo induose. 5. 1. Bendrosios nuostatos 5. 1. 1. Reikėtų tirti pašarą be priedų, kad būtų patikrinta, ar jame nėra nei olakvindokso, nei trukdančių medžiagų. 5. 1. 2. Atliekant grįžtamumo testą, į tuščiąjį (blank) pašarą turėtų būti pridėta maždaug tiek olakvindokso, kiek jo yra mėginyje. Tam, kad koncentracija būtų papildyta iki 50 mg/kg, į 250 ml kūginę kolbą įpilama 10,0 ml pradinio standartinio tirpalo (3. 5. 1) ir tirpalas nugarinamas iki maždaug 0,5 ml. Pridedama 50 g tuščiojo (blank) pašaro, gerai sumaišoma, paliekama 10 min. ir prieš ekstrahavimą (5. 2) dar keletą kartų pamaišoma. Pastaba: šiuo tikslu naudojamas tuščiasis (blank) pašaras turi būti be olakvindokso ir to paties kaip mėginys tipo. 5. 2. Ekstrahavimas 0,01 g tikslumu pasveriama maždaug 50 g mėginio. Supilama į 1000 ml kūginę kolbą, įpilama 100 ml meta- nolio (3. 1). Kolba 5 minutėms patalpinama į ultragarsinę vonelę (4. 1). Įpilama 410 ml vandens ir kolba 15 min. paliekama ultragarsinėje vonelėje. Kolba išimama iš ultragarsinės vonelės, 30 min. purtoma purtykle (4. 2) ir filtruojama per gofruotą filtrą. 10,0 ml filtrato nupilama į 20 ml matavimo kolbutę, iki žymės praskie- džiama vandeniu ir sumaišoma. Mėginys filtruojamas per membraninį filtrą (4. 4). (žr. 9. Pastabos). Atliekami HPLC matavimai (5. 3). 446 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 03/23 t. 5. 3. HPLC matavimas 5. 3. 1. Pa r a m etr a i : Siūloma vadovautis šiomis sąlygomis, tačiau gali būti naudojamos kitos sąlygos, jei joms esant gaunami panašūs rezultatai. Analizinė kolonėlė (4. 3. 1) Judančioji fazė (3. 4): vandens (3. 3) ir metanolio (3. 2) mišinys, 900 + 100 (V + V) Tekėjimo greitis: 1,5 ml/min – 2 ml/min. Matavimo bangos ilgis: 380 nm Injekcinis tūris: Chromatografinės sistemos stabilumas tikrinamas įleidžiant keletą kartų 2,5 µg/ml kalibracinio tirpalo (3. 5. 3), kol smailės aukščiai ir sulaikymo trukmė bus pastovūs. 20–100 µl 5. 3. 2. Ka li b ra ci nė kr e i v ė Kiekvienos koncentracijos kiekvienas kalibracinis tirpalas (3. 5. 3) įleidžiamas keletą kartų ir išmatuojamas kiek- vienos koncentracijos smailės aukščių (plotų) vidurkis. Nubraižoma kalibracinė kreivė, ant ordinačių ašies atide- dant kalibracinių tirpalų smailių aukščių (plotų) vidurkius, ant abscisių – atitinkamų koncentracijų dydžius µg/ml. 5. 3. 3. Mė g i ni o ti rp a l a s Keletą kartų įleidžiamas mėginio ekstraktas (5. 2), tokio pat kaip ir kalibracinių tirpalų atveju tūrio, ir išmatuo- jamas olakvindokso smailių aukščių (plotų) vidurkis. 6. Rezultatų skaičiavimas Pagal mėginio tirpalo olakvindokso smailių aukščių (plotų) vidurkį, remiantis kalibracine kreive (5. 3. 2), nusta- toma mėginio tirpalo koncentracija mikromoliais mililitre. Olakvindokso kiekis w miligramais kilograme mėginio skaičiuojamas pagal tokią formulę: w ¼ c x 1 000 m čia: c = olakvindokso koncentracija mėginio ekstrakte (5. 2) mikromoliais mililitre, m = matavimui paimto mėginio dalies svoris gramais (5. 2). 7. Rezultatų patvirtinimas 7. 1. Tapatumas Analitės tapatumas gali būti patvirtintas kochromatografija ar diodinės matricos metodu, kuriuo palyginami mėginio ekstrakto (5. 2) ir 5,0 µg/ml kalibracinio tirpalo (3. 5. 3) spektrai. 7. 1. 1. Koc hr oma tog r a f i j a Mėginio ekstraktas (5. 2) papildomas, pridedant į jį atitinkamą kalibracinio tirpalo (3. 5. 3) kiekį. Pridedamas olak- vindokso kiekis turėtų būti panašus į išmatuotą olakvindokso kiekį mėginio ekstrakte. Atsižvelgiant tiek į pridėtą kiekį, tiek į ekstrakto praskiedimą, padidėti turėtų tik olakvindokso smailės aukštis. Smailės plotis pusėje jos aukščio turėtų sudaryti ± 10 % nepapildyto mėginio ekstrakto olakvindokso smailės pločio. 7. 1. 2. Di odi n ė matri c a Rezultatai vertinami remiantis tokiais kriterijais: a) mėginio ir standarto spektrų absorbcijos maksimumo bangos ilgis, užregistruotas chromatogramos smailės viršūnėje, turi atitikti detekcinės sistemos skiriamosios gebos nustatytas ribas. Detekcijai diodine matrica tai yra ± 2 nm; 03/23 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 447 b) tarp 220 nm ir 400 nm užregistruoti mėginio ir standarto chromatogramų smailių viršūnių spektrai neturi skirtis santykinės absorbcijos riboms esant nuo 10 % iki 100 % Šis kriterijus taikomas ir tais atvejais, kai maksimalūs absorbcijos dydžiai yra tokie patys ir kai nėra nei vieno taško, kuriame nuokrypis tarp dviejų spektrų būtų didesnis nei 15 % standarto analitės absorbcijos; c) tarp 220 ir 400 nm mėginio ekstrakto smailės pakilimo, viršūnės ir nusileidimo spektrai neturi skirtis vienas nuo kito, santykinio absorbavimo riboms esant nuo 10 % iki 100 % Šis kriterijus taikomas ir tais atvejais, kai maksimalūs absorbcijos dydžiai visuose stebimuose taškuose yra tokie patys ir kai nuokrypis tarp spektrų nėra didesnis nei 15 % smailės viršūnės spektro absorbcijos. Jei nesilaikoma nors vieno iš šių kriterijų, analitės buvimas nėra patvirtintas. 7. 2. Pakartojamumas Rezultatų skirtumas tarp dviejų lygiagrečiųjų vieno mėginio matavimų rezultatų neturi būti didesnis kaip 15 % didesnio rezultato atžvilgiu, kai olakvindokso kiekis yra tarp 10 mg/kg ir 200 mg/kg. 7. 3. Išgava Tuščiojo (blank) mėginio atveju išgava turi būti bent jau 90 %. 8. Tarplaboratorinių tyrimų rezultatai EB organizavo tarplaboratorinius tyrimus, kurių metu 13-oje laboratorijų buvo tiriami keturi kiaulių pašarų mėginiai, tarp jų ir tuščiasis (blank) pašaras. Rezultatai pateikiami toliau: 1 mėginys 2 mėginys 3 mėginys 4 mėginys L n Vidurkis (mg/kg) (Sr) (mg/kg) (SR) (mg/kg) CVr ( %) CVR ( %) Nominalus kiekis (mg/kg) Išgava ( %) 13 40 – – – – – – – 10 40 14,6 0,82 1,62 5,6 11,1 15 97,3 11 44 48,0 2,05 4,28 4,3 8,9 50 96,0 11 44 95,4 6,36 8,42 6,7 8,8 100 95,4 L n Sr SR CVr CVR : laboratorijų skaičius : vienetinių verčių skaičius : pakartojamumo standartinis nuokrypis : atkuriamumo standartinis nuokrypis : pakartojamumo variacijos koeficientas : atkuriamumo variacijos koeficientas. 9. Pastaba Nors metodas nebuvo patvirtintas pašarams, kuriuose olakvindokso yra daugiau kaip 100 mg/kg, patenkinamus rezultatus galima gauti naudojant mažesnio svorio mėginį ir (arba) praskiedžiant ekstraktą (5. 2) tam, kad būtų gauta koncentracija, atitinkanti kalibracinės kreivės ribas (5. 3. 2)


title: 98/533/EG: Kommissionens beslut av den 3 september 1998 om en gemensam teknisk föreskrift för mobila markstationer, även handhållna, för drift i satellitbaserade nät för personkommunikation (S-PCN) i frekvensbanden 1,6/2,4 GHz via den mobila satellittjänsten (MSS) [delgivet med nr K(1998) 2375] (Text av betydelse för EES)

eurovoc_concepts:
harmonisation of standards
satellite communications
technical regulations
telecommunications equipment
transmission network
waveband

formats: html pdf print

text: 5. 9. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 247/11 KOMMISSIONENS BESLUT av den 3 september 1998 om en gemensam teknisk f(cid:148)reskrift f(cid:148)r mobila markstationer, (cid:132)ven handh(cid:134)llna, f(cid:148)r drift i satellitbaserade n(cid:132)t f(cid:148)r personkommunikation (S-PCN) i frekvens- banden 1,6/2,4 GHz via den mobila satellittj(cid:132)nsten (MSS) [delgivet med nr K(1998) 2375] (Text av betydelse f(cid:148)r EES) (98/533/EG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT kation (S-PCN) i frekvensbanden 1,6/2,4 GHz via den mobila satellittj(cid:132)nsten (MSS). med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av Europaparlamentets och r(cid:134)dets direktiv 98/13/EG av den 12 februari 1998 om teleterminalutrust- ning och jordstationsutrustning f(cid:148)r satellitkommunika- tion, inklusive (cid:148)msesidigt erk(cid:132)nnande av utrustningarnas (cid:148)verensst(cid:132)mmelse (1), s(cid:132)rskilt artikel 7. 2, andra streck- satsen i detta, och av f(cid:148)ljande sk(cid:132)l: Kommissionen har fastst(cid:132)llt vilken typ av markstationsut- rustning f(cid:148)r satellitkommunikation som beh(cid:148)ver omfattas av en gemensam teknisk f(cid:148)reskrift, liksom f(cid:148)reskrifternas till(cid:132)mpningsomr(cid:134)de i enlighet med artikel 7. 2, f(cid:148)rsta strecksatsen. Motsvarande harmoniserade standarder, eller delar av dessa, som uppfyller de grundl(cid:132)ggande krav som skall omvandlas till gemensamma tekniska f(cid:148)reskrifter, b(cid:148)r antas. F(cid:148)rslaget har l(cid:132)mnats till Kommitt(cid:130)n f(cid:148)r godk(cid:132)nnande av terminalutrustning (ACTE) i enlighet med artikel 29. 2. Den gemensamma tekniska f(cid:148)reskrift som fastst(cid:132)lls i detta beslut (cid:132)r f(cid:148)renlig med yttrandet fr(cid:134)n Kommitt(cid:130)n f(cid:148)r godk(cid:132)nnande av terminalutrustning (ACTE). H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 1. Detta beslut skall g(cid:132)lla markstationsutrustning f(cid:148)r satellitkommunikation som omfattas av den harmonise- rade standard som avses i artikel 2. 1. fastst(cid:132)lls en gemensam 2. Genom det h(cid:132)r beslutet teknisk f(cid:148)reskrift f(cid:148)r mobila markstationer, (cid:132)ven hand- h(cid:134)llna, f(cid:148)r drift i satellitbaserade n(cid:132)t f(cid:148)r personkommuni- Artikel 2 1. I den gemensamma tekniska f(cid:148)reskriften skall ing(cid:134) den harmoniserade standard som har tagits fram av det ber(cid:148)rda standardiseringsorganet s(cid:134) att de grundl(cid:132)ggande krav som avses i artikel 17 i direktiv 98/13/EG uppfylls. Ben(cid:132)mningen p(cid:134) standarden (cid:134)terfinns i bilagan. 2. S(cid:134)dan markstationsutrustning f(cid:148)r satellitkommunika- tion som omfattas av detta beslut skall motsvara den gemensamma tekniska f(cid:148)reskrift som avses i punkt 1, uppfylla de grundl(cid:132)ggande krav som avses i artikel 5 a i direktiv 98/13/EG samt uppfylla kraven i varje annat rele- vant direktiv, s(cid:132)rskilt r(cid:134)dets direktiv 73/23/EEG (2) och 89/336/EEG (3). Artikel 3 Anm(cid:132)lda organ som skall genomf(cid:148)ra de f(cid:148)rfaranden som avses i artikel 10 i direktiv 98/13/EG skall, vad g(cid:132)ller s(cid:134)dan markstationsutrustning f(cid:148)r satellitkommunikation som omfattas av artikel 1. 1 i detta beslut, efter att detta beslut tr(cid:132)tt i kraft, anv(cid:132)nda eller s(cid:132)kra anv(cid:132)ndningen av den harmoniserade standard som anges i bilagan. Artikel 4 Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna. Utf(cid:132)rdat i Bryssel den 3 september 1998. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Martin BANGEMANN Ledamot av kommissionen (1) EGT L 74, 12. 3. 1998, s. 1. (2) EGT L 77, 26. 3. 1973, s. 29. (3) EGT L 139, 23. 5. 1989, s. 19. L 247/12 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 5. 9. 98 BILAGA H(cid:132)nvisning till den till(cid:132)mpliga harmoniserade standarden I artikel 2 i beslutet h(cid:132)nvisas till f(cid:148)ljande harmoniserade standard: Satellite Personal Communications Networks (S-PCN); Mobile Earth Stations (MESs), including handheld earth stations, for S-PCN in the 1,6/2,4 GHz bands under the Mobile Satellite Service (MSS) Terminal essential requirements (Mobila markstationer, (cid:132)ven handh(cid:134)llna, f(cid:148)r drift i satellitbaserade n(cid:132)t f(cid:148)r personkommunikation [S-PCN] i frekvensbanden 1,6/2,4 GHz via den mobila satellittj(cid:132)nsten [MSS]) Grundl(cid:132)ggande terminalkrav ETSI Europeiska institutet f(cid:148)r telekommunikationsstandarder ETSI:s sekretariat TBR41: februari 1998 (exklusive f(cid:148)rordet) Ytterligare information Europeiska 83/189/EEG (1). institutet f(cid:148)r telekommunikationsstandarder (cid:132)r erk(cid:132)nt i enlighet med r(cid:134)dets direktiv Den harmoniserade standard som n(cid:132)mns ovan har tagits fram i enlighet med ett uppdrag som getts enligt de till(cid:132)mpliga f(cid:148)rfarandena i direktiv 83/189/EEG. Den fullst(cid:132)ndiga texten f(cid:148)r den ovann(cid:132)mnda harmoniserade standarden kan erh(cid:134)llas fr(cid:134)n: Europeiska institutet f(cid:148)r telekommunikationsstandarder 650, route des Lucioles F-06921 Sophia Antipolis Cedex Europeiska kommissionen GD XIII/A/2 (cid:190) (BU 31, 1/7) rue de la Loi/Wetstraat 200 B-1049 Bryssel fr(cid:134)n n(cid:134)got annat organ som tillhandah(cid:134)ller ETSI-standarder (cid:190) se listan p(cid:134) Internetadressen eller www. ispo. cec. be. (1) EGT L 109, 26. 4. 1983, s. 8


title: Förslag till rådets direktiv om tillhandahållande av konsumentinformation om bränsleekonomi vid marknadsföring av nya personbilar

eurovoc_concepts:
access to information
energy saving
motor car
non-polluting vehicle
pollution control measures

text: C 305/2 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 3. 10. 98 II (F‰rberedande r…ttsakter) KOMMISSIONEN F‰rslag till r¿dets direktiv om tillhandah¿llande av konsumentinformation om br…nsleekonomi vid marknadsf‰ring av nya personbilar (98/C 305/02) (Text av betydelse f‰r EES) KOM(1998) 489 slutlig - 98/0272(SYN) (Framlagt av kommissionen den 3 september 1998) EUROPEISKA UNIONENS R¯D HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av F‰rdraget om uppr…ttandet av Euro(cid:220) peiska gemenskapen, s…rskilt artikel 130s. 1 i detta, med beaktande av kommissionens f‰rslag, med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitt~ns yttrande, enligt det f‰rfarande som anges i artikel 189c i f‰rdraget i samarbete med Europaparlamentet, och av f‰ljande sk…l: (1)(cid:217)Enligt artikel 130r i f‰rdraget skall naturresurserna utnyttjas varsamt och rationellt. Ett rationellt ener(cid:220) giutnyttjande …r en av de viktigaste metoderna f‰r att detta m¿l skall kunna uppn¿s och milj‰f‰rore(cid:220) ningarna minskas. (2)(cid:217)Gemenskapen inser att koncentrationerna av v…xt(cid:220) husgaser i atmosf…ren b‰r stabiliseras p¿ en s¿dan niv¿ att farlig m…nsklig p¿verkan p¿ klimatsystemet f‰rhindras. (3)(cid:217)Gemenskapen har, inom F‰renta Nationernas ram(cid:220) konvention om klimatf‰r…ndringar, f‰rbundit sig att till ¿r 2000 stabilisera utsl…ppen av koldioxid (CO2) p¿ 1990 ¿rs niv¿. sina utsl…pp av ett antal v…xthusgaser med ¿tta pro(cid:220) cent under perioden 2008(cid:134)2012 i f‰rh¿llande till 1990 ¿rs niv¿. (5)(cid:217)Kommissionen har f‰reslagit en gemenskapsstrategi f‰r att minska koldioxidutsl…ppen fr¿n personbilar och f‰rb…ttra br…nsleekonomin(cid:216)(˛), som r¿det st‰tt i sina slutsatser av den 25 juni 1996. (6)(cid:217)Information har en central betydelse f‰r hur mark(cid:220) nadskrafterna fungerar och tillhandah¿llandet av exakt, relevant och j…mf‰rbar information om per(cid:220) sonbilars specifika br…nslef‰rbrukning kan bidra till att konsumenterna i st‰rre utstr…ckning v…ljer mer br…nslesn¿la bilar som ocks¿ sl…pper ut mindre kol(cid:220) dioxid, vilket kan leda till att tillverkarna vidtar ¿t(cid:220) g…rder f‰r att minska br…nslef‰rbrukningen f‰r ny(cid:220) tillverkade bilar. (7)(cid:217)Det …r s¿ledes n‰dv…ndigt att utarbeta en br…nsle(cid:220) ekonomim…rkning f‰r alla nya personbilar som visas p¿ f‰rs…ljningsst…llet. (8)(cid:217)I ‰verensst…mmelse med subsidiaritetsprincipen och proportionalitetsprincipen som de kommer till ut(cid:220) tryck i artikel 3b i f‰rdraget, kan m¿len f‰r detta direktiv, som …r en viktig best¿ndsdel i den ovan(cid:220) n…mnda gemenskapsstrategin, inte i tillr…cklig ut(cid:220) str…ckning uppn¿s av medlemsstaterna och kan d…r(cid:220) f‰r b…ttre uppn¿s p¿ gemenskapsniv¿. Direktivet be(cid:220) gr…nsas till det minsta antal ¿tg…rder som beh‰vs f‰r att dessa m¿l skall kunna uppn¿s och g¿r inte ut‰ver vad som …r n‰dv…ndigt f‰r detta …ndam¿l. (4)(cid:217)Gemenskapen har, som en del av det protokoll som avtalades i december 1997 vid Kyotokonferensen f‰r parterna till F‰renta Nationernas ramkonven(cid:220) tion om klimatf‰r…ndringar, accepterat att minska (˛)(cid:217)KOM(95) 689 slutlig. 3. 10. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 305/3 (9)(cid:217)Br…nsleekonomim…rkningen b‰r inneh¿lla informa(cid:220) tion om br…nslef‰rbrukning och specifika koldioxid(cid:220) utsl…pp som fastst…lls i enlighet med de harmonise(cid:220) rade standarder och metoder som anges i r¿dets di(cid:220) rektiv 80/1268/EEG av den 16 december 1980 om tilln…rmning av medlemsstaternas lagstiftning om motorfordons br…nslef‰rbrukning(cid:216)(˛), senast …ndrat genom kommissionens direktiv 93/116/EG(cid:216)(ˇ). ny personbil: en personbil som inte tidigare har s¿lts till en person som k‰pt den i annat syfte …n att s…lja eller leverera den. intyg om ‰verensst…mmelse: intyg som anges i artikel 6 i direktiv 70/156/EEG, som m¿ste ¿tf‰lja varje ny person(cid:220) bil och som kr…vs innan bilen kan s…ljas, registreras eller tas i bruk. (10)(cid:217)Det …r n‰dv…ndigt att ytterligare standardiserad in(cid:220) formation om br…nslef‰rbrukningen f‰r alla versio(cid:220) ner p¿ nybilsmarknaden finns tillg…nglig i l…mplig form b¿de p¿ f‰rs…ljningsst…llet och vid ett utsett organ i varje medlemsstat. S¿dan information kan vara anv…ndbar f‰r konsumenter som g‰r sitt in(cid:220) k‰psval innan de kommer till bilhallen eller som v…ljer att inte utnyttja en bilf‰rs…ljares tj…nster eller bes‰ka en bilhall d¿ de skall k‰pa en personbil. (11)(cid:217)Det …r viktigt att potentiella k‰pare p¿ f‰rs…ljnings(cid:220) st…llet f¿r information om de mest br…nslesn¿la bi(cid:220) larna som finns tillg…ngliga hos en f‰rs…ljare. (12)(cid:217)Allt reklammaterial som utarbetas av tillverkare och f‰rs…ljare och som anv…nds vid marknadsf‰ringen av nya personbilar b‰r inneh¿lla relevanta uppgifter om br…nslef‰rbrukningen f‰r de fordon som mate(cid:220) rialet g…ller. H´RIGENOM FˆRESKRIVS FˆLJANDE. Artikel 1 Detta direktiv har till syfte att garantera att information om br…nsleekonomin f‰r nya personbilar som utbjuds till f‰rs…ljning eller leasing i gemenskapen kommer att fin(cid:220) nas tillg…nglig f‰r konsumenterna. Artikel 2 I detta direktiv anv…nds f‰ljande beteckningar med de betydelser som h…r anges: personbil: motorfordon i kategori M1, enligt definitionen i bilaga I till r¿dets direktiv 70/156/EEG(cid:216)(—), som an(cid:220) v…nds f‰r personbefordran och som har h‰gst ¿tta sittplatser ut‰ver f‰rars…tet. Detta inbegriper ej fordon som omfattas av r¿dets direktiv 92/61/EEG(cid:216)((cid:209)). (˛)(cid:217)EGT L 375, 31. 12. 1980, s. 36. (ˇ)(cid:217)EGT L 329, 30. 12. 1993, s. 39. (—)(cid:217)EGT L 42, 23. 2. 1970, s. 1. ((cid:209))(cid:217)EGT L 225, 10. 8. 1992, s. 72. f‰rs…ljare: en person eller kommersiellt f‰retag vars verk(cid:220) samhet omfattar f‰rs…ljning eller leasing av nya personbi(cid:220) lar. Begreppet omfattar inte personer eller organisationer som endast tillhandah¿ller finansiering f‰r att konsumen(cid:220) terna skall kunna k‰pa ett fordon. f‰rs…ljningsst…lle: en plats, till exempel en bilhall eller plats utomhus, d…r personbilar visas och utbjuds till f‰r(cid:220) s…ljning eller leasing f‰r potentiella kunder. officiell br…nslef‰rbrukning: br…nslef‰rbrukning som m…ts enligt best…mmelserna i direktiv 80/1268/EEG. officiella specifika koldioxidutsl…pp: specifika koldioxidut(cid:220) sl…pp som fastst…lls enligt best…mmelserna i direktiv 80/1268/EEG. br…nsleekonomim…rkning: m…rkning genom vilken viss konsumentupplysning ges om den officiella br…nslef‰r(cid:220) brukningen och de officiella specifika koldioxidutsl…ppen avseende den bil p¿ vilken m…rkningen anbringats. ‰versikt ‰ver bilars br…nsleekonomi: en sammanst…llning av uppgifter om den officiella br…nslef‰rbrukningen och de officiella specifika koldioxidutsl…ppen f‰r alla person(cid:220) bilar som finns tillg…ngliga p¿ nybilsmarknaden i med(cid:220) lemsstaten, f‰rtecknade efter fabrikat, variant och ver(cid:220) sion. reklammaterial: alla trycksaker som anv…nds av tillver(cid:220) kare och f‰rs…ljare av nya bilar d¿ de marknadsf‰r och g‰r reklam f‰r sina fordon bland allm…nheten. Detta omfattar ¿tminstone tekniska manualer, broschyrer, an(cid:220) nonser i tidningar, tidskrifter och fackpress samt affi(cid:220) schering. fabrikat: handelsbeteckning f‰r den person eller det or(cid:220) gan som ansvarar inf‰r en typgodk…nnandemyndighet f‰r alla aspekter p¿ fordonstypen och som ¿terfinns i in(cid:220) tyget om ‰verensst…mmelse. variant: bilar som tillh‰r samma typ, enligt definitionen i bilaga II B till direktiv 70/156/EEG, men som kan skilja sig fr¿n varandra p¿ vissa till¿tna punkter. C 305/4 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 3. 10. 98 versioner: bilar som tillh‰r samma variant, enligt defini(cid:220) tionen i bilaga II(cid:216)H till direktiv 70/156/EEG, men som kan skilja sig fr¿n varandra p¿ vissa till¿tna punkter. genomsnittligt br…nslepris: ett enhetligt referenspris p¿ bensin(cid:220) eller dieselbr…nsle som …r representativt f‰r den r¿dande marknaden f‰r dessa br…nslen i varje medlems(cid:220) stat. Artikel 3 Medlemsstaterna skall f‰r de syften som anges i detta di(cid:220) rektiv den 1 januari varje ¿r fastst…lla genomsnittliga br…nslepriser f‰r b¿de bensin och diesel och se till att denna information finns fritt tillg…nglig, s…rskilt f‰r de personer eller organisationer som deltar i genomf‰randet av best…mmelserna i detta direktiv. Artikel 4 Medlemsstaterna skall se till att en br…nsleekonomim…rk(cid:220) ning, som skall uppfylla de villkor som anges i bilaga I, finns v…l synlig i vindrutan p¿ alla nya personbilar p¿ f‰r(cid:220) s…ljningsst…llet. En s¿dan m…rkning beh‰ver dock inte finnas p¿ de per(cid:220) sonbilar f‰r vilka uppgifterna om den officiella br…nsle(cid:220) f‰rbrukningen och de officiella specifika koldioxidutsl…p(cid:220) pen inte anges i intyget om ‰verensst…mmelse. Artikel 8 Medlemsstaterna skall se till att andra m…rkningar, sym(cid:220) boler eller p¿skrifter som avser br…nslef‰rbrukningen, men som inte uppfyller kraven i detta direktiv, f‰rbjuds om potentiella kunder till nya personbilar kan missledas av dessa. Artikel 9 Medlemsstaterna skall till kommissionen anm…la det eller de beh‰riga organ som ansvarar f‰r genomf‰randet och hanteringen av det system f‰r konsumentinformation som beskrivs i detta direktiv. Artikel 10 N‰dv…ndiga …ndringar f‰r att anpassa bilagorna till detta direktiv till den tekniska utvecklingen, skall efter samr¿d med konsumentorganisationer och andra ber‰rda parter antas av kommissionen i enlighet med det f‰rfarande som anges i artikel 11. F‰r att bidra till denna anpassning skall varje medlems(cid:220) stat, fem ¿r efter det att detta direktiv har tr…tt i kraft, ‰verl…mna en rapport till kommissionen om hur effektiva best…mmelserna i direktivet har varit. Artikel 5 Artikel 11 Medlemsstaterna skall se till att en ‰versikt ‰ver bilars br…nsleekonomi utarbetas minst en g¿ng per ¿r i enlighet med kraven i bilaga II. Denna ‰versikt skall vara kortfattad, i beh…ndigt format och konsumenterna skall p¿ beg…ran f¿ den gratis p¿ f‰r(cid:220) s…ljningsst…llet samt …ven fr¿n ett utsett organ i medlems(cid:220) staten. Medlemsstaten skall ocks¿ se till att denna ‰ver(cid:220) sikt finns tillg…nglig i elektronisk form, till exempel via Internet, och att ‰versikten i denna form uppdateras i takt med de …ndringar som g‰rs i utbudet av nya person(cid:220) bilsversioner som erbjuds till f‰rs…ljning i medlemsstaten. Artikel 6 Medlemsstaterna skall se till att varje f‰rs…ljare, f‰r varje fabrikat som finns att k‰pa p¿ f‰rs…ljningsst…llet, genom affischering ansl¿r en f‰rteckning ‰ver uppgifter om of(cid:220) ficiell br…nslef‰rbrukning och officiella specifika koldi(cid:220) oxidutsl…pp avseende alla nya personbilar som finns att k‰pa p¿ f‰rs…ljningsst…llet. Dessa uppgifter skall finnas p¿ en framtr…dande plats och framst…llas i det format som anges i bilaga III. Artikel 7 Medlemsstaterna skall se till att allt reklammaterial inne(cid:220) h¿ller uppgifter om den officiella br…nslef‰rbrukningen f‰r de fordon som materialet avser, enligt de krav som anges i bilaga IV. Kommissionen skall bitr…das av den kommitt~ som inr…t(cid:220) tas r¿dets direktiv 92/75/EEG(cid:216)(˛). i enlighet med artikel 10 i Kommissionens f‰retr…dare skall f‰rel…gga kommitt~n ett f‰rslag till ¿tg…rder. Kommitt~n skall yttra sig ‰ver f‰rslaget inom den tid som ordf‰randen best…mmer med h…nsyn till hur br¿dskande fr¿gan …r, om n‰dv…ndigt ge(cid:220) nom omr‰stning. Yttrandet skall protokollf‰ras och dessutom har varje medlemsstat r…tt att beg…ra att f¿ sin uppfattning tagen till protokollet. Kommissionen skall ta st‰rsta h…nsyn till det yttrande som kommitt~n avgett. Den skall underr…tta kommitt~n om det s…tt p¿ vilket dess yttrande har beaktas. Artikel 12 1. (cid:218)(cid:217)Medlemsstaterna skall s…tta i kraft de best…mmelser som …r n‰dv…ndiga f‰r att f‰lja detta direktiv senast den 31 december 1999. De skall genast underr…tta kommis(cid:220) sionen om detta. (˛)(cid:217)EGT L 297, 13. 10. 1992, s. 16. 3. 10. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 305/5 N…r en medlemsstat antar dessa best…mmelser skall de inneh¿lla en h…nvisning till detta direktiv eller ¿tf‰ljas av en s¿dan h…nvisning n…r de offentligg‰rs. 2. (cid:218)(cid:217)Medlemsstaterna skall till kommissionen ‰verl…mna texterna till centrala best…mmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det omr¿de som omfattas av detta direktiv. Artikel 13 Medlemsstaterna skall best…mma ett sanktionssystem som …r till…mpligt p¿ ‰vertr…delser av nationella best…mmelser som har utf…rdats med till…mpning av detta direktiv och skall vidta alla n‰dv…ndiga ¿tg…rder f‰r att s…kerst…lla att dessa best…mmelser genomf‰rs. Sanktionerna skall vara effektiva, v…l avv…gda och avskr…ckande. Medlemssta(cid:220) terna skall anm…la dessa best…mmelser till kommissionen senast den dag som anges i artikel 12, och alla senare …ndringar som g…ller dem s¿ snart som m‰jligt. Artikel 14 Detta direktiv tr…der i kraft den tjugonde dagen efter det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Artikel 15 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. BILAGA I BESKRIVNING AV BR´NSLEEKONOMIM´RKNINGEN Medlemsstaterna skall, som minimikrav, se till att all br…nsleekonomim…rkning inom deras respektive terri(cid:220) torier 1)(cid:217)…r i ett standardiserat format f‰r att konsumenterna l…ttare skall k…nna igen den, 2)(cid:217)m…ter 297(cid:216)mm(cid:141)210(cid:216)mm (A4(cid:220)format), 3)(cid:217)inneh¿ller uppgifter om fabrikat, variant, version och br…nsletyp n…r det g…ller den personbil p¿ vilken den anbringats, 4)(cid:217)inneh¿ller ett numeriskt v…rde f‰r den officiella br…nslef‰rbrukningen och de officiella specifika koldi(cid:220) oxidutsl…ppen. Den officiella br…nslef‰rbrukningen skall uttryckas antingen i liter per 100 kilometer (l/100 km), miles per gallon (mpg), kilometer per liter (km/l) eller en l…mplig kombination av dessa m¿tt och anges med en decimal. De officiella specifika koldioxidutsl…ppen skall anges i n…rmaste heltal i gram per kilometer (g/km), 5)(cid:217)inneh¿ller en ber…kning av br…nslekostnaderna f‰r det aktuella fordonet och den aktuella br…nsletypen f‰r att k‰ra 10(cid:216)000 km eller 6(cid:216)000 miles. Det genomsnittliga br…nslepris som ¿rligen fastst…lls i varje medlemsstat skall ligga till grund f‰r ber…kningen av br…nslekostnaderna. Ber…kningen av br…nslekostna(cid:220) derna skall ¿tf‰ljas av en l…mpligt text som f‰rklarar f‰ruts…ttningarna och det br…nslepris som ligger till grund f‰r ber…kningen. I den text d…r f‰ruts…ttningarna f‰rklaras skall det finnas en h…nvisning till de k‰rf‰rh¿llanden som simuleras i den provcykel som anges i direktiv 80/1268/EEG, en uppgift om hur det genomsnittliga br…nslepriset ber…knats och en f‰rklaring att kostnadsuppgiften g…ller f‰r 10(cid:216)000 kilometer (6(cid:216)000 miles) s¿ att konsumenterna l…tt kan ber…kna sina ¿rliga br…nslekostnader f‰r ett visst fordon, 6)(cid:217)inneh¿ller f‰ljande text ang¿ende tillg¿ngen till en ‰versikt ‰ver bilars br…nsleekonomi: ’’En ‰versikt ‰ver bilars br…nsleekonomi med uppgift om br…nslef‰rbrukningen f‰r alla nya bilar kan f¿s gratis fr¿n f‰rs…ljaren. ’’, 7)(cid:217)inneh¿ller f‰ljande text: ’’F‰rutom bilens br…nsleeffektivitet, har k‰rs…ttet och andra icke(cid:220)tekniska faktorer betydelse f‰r att en bils br…nsleekonomi och koldioxidutsl…pp skall kunna fastst…llas. Koldioxid …r den v…xthusgas som bi(cid:220) drar mest till den globala uppv…rmningen. ’’ C 305/6 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 3. 10. 98 BILAGA II BESKRIVNING AV ˆVERSIKTEN ˆVER BILARS BR´NSLEEKONOMI Medlemsstaterna skall se till att ‰versikten ‰ver bilars br…nsleekonomi som minimikrav inneh¿ller f‰ljande uppgifter: 1)(cid:217)Den officiella br…nslef‰rbrukningens och de officiella specifika koldioxidutsl…ppens numeriska v…rde. Den officiella br…nslef‰rbrukningen skall uttryckas antingen i liter per 100 kilometer (l/100 km), miles per gallon (mpg), kilometer per liter (km/l) eller en l…mplig kombination av dessa m¿ttangivelser och anges med en decimal. De officiella specifika koldioxidutsl…ppen skall anges i n…rmaste heltal i gram per kilometer (g/km). 2)(cid:217)En framtr…dande f‰rteckning ‰ver de tio mest br…nsleeffektiva nya bilversionerna som rangordnats med h…nsyn till specifica koldioxidutsl…pp f‰r varje br…nsletyp (bensin och diesel). I f‰rteckningen skall det anges fabrikat, variant och version samt officiella specifika koldioxidutsl…pp, officiell br…nslef‰rbrukning och br…nslekostnader f‰r att k‰ra 10(cid:216)000 km eller 6(cid:216)000 miles med det aktuella fordonet. 3)(cid:217)De officiella specifika koldioxidutsl…ppen skall anges i n…rmaste heltal i gram per kilometer (g/km). Br…nslef‰rbrukningen skall anges antingen i liter per 100 kilometer (l/100 km), miles per gallon (mpg), kilometer per liter (km/l) eller en l…mplig kombination av dessa m¿ttangivelser. Alla uppgifter om br…nslef‰rbrukningen skall anges med en decimal. Det genomsnittliga br…nslepris som ¿rligen fastst…lls i varje medlemsstat skall ligga till grund f‰r ber…kningen av br…nslekostnaderna. Ber…kningen av br…nsle(cid:220) kostnaderna skall ¿tf‰ljas av en l…mplig text som f‰rklarar f‰ruts…ttningarna och det br…nslepris som ligger till grund f‰r ber…kningen. I den text d…r f‰ruts…ttningarna f‰rklaras skall det finnas en h…nvis(cid:220) ning till de k‰rf‰rh¿llanden som simuleras i den provcykel som anges i direktiv 80/1268/EEG, en uppgift om hur det genomsnittliga br…nslepriset ber…knats och en f‰rklaring att kostnadsuppgiften g…ller f‰r 10(cid:216)000 kilometer (6(cid:216)000 miles) s¿ att konsumenterna l…tt kan ber…kna sina ¿rliga br…nslekostnader f‰r ett visst fordon. Br…nsletyp Rangordning Fabrikat Variant Version Koldioxid(cid:220) utsl…pp (g/km) Br…nsle(cid:220) f‰rbrukning (l/100 km) Br…nslekost(cid:220) nader f‰r att k‰ra 10(cid:216)000 km Bensin Diesel 1 2 - 10 1 2 - 10 4)(cid:217)R¿d till bilf‰rare om de m¿nga icke(cid:220)tekniska ¿tg…rder som kan vidtas f‰r att fordonets br…nslebrukning skall kunna f‰rb…ttras, till exempel att man undviker ett aggressivt k‰rs…tt, k‰r med l…gre hastighet, f‰rutser inbromsningar, har d…ck med r…tt lufttryck, reducerar tomg¿ngsk‰rning, undviker ‰verlastning osv. 5)(cid:217)En uppgift om vilka effekter utsl…ppen av v…xthusgaser f¿r, potentiella klimatf‰r…ndringar och motor(cid:220) fordonens betydelse i detta sammanhang samt en h…nvisning till de olika br…nslealternativen som konsu(cid:220) menten kan v…lja bland och alternativens konsekvenser f‰r milj‰n mot bakgrund av de senaste veten(cid:220) skapliga r‰nen och r…ttsliga best…mmelserna. 3. 10. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 305/7 BESKRIVNING AV DEN AFFISCHERING SOM SKALL GˆRAS P¯ FˆRS´LJNINGSST´LLET BILAGA III Medlemsstaterna skall se till att f‰rs…ljarna genom affischering ansl¿r en f‰rteckning ‰ver alla nya bilver(cid:220) sioner som finns att k‰pa p¿ f‰rs…ljningsst…llet och som rangordnats med h…nsyn till deras officiella br…ns(cid:220) lef‰rbrukning. N…r mer …n ett fabrikat finns att k‰pa hos en f‰rs…ljare skall en separat affisch finnas f‰r varje fabrikat. F‰ljande minimikrav skall g…lla f‰r affischerna: 1)(cid:217)De skall m…ta 70 cm(cid:141)50 cm. 2)(cid:217)Uppgifterna p¿ affischen skall vara l…ttl…sta. 3)(cid:217)Nya bilversioner skall grupperas och f‰rtecknas separat enligt br…nsletyp (bensin eller diesel). F‰r varje bil i f‰rteckningen skall fabrikat, variant, version, officiella koldioxidutsl…pp, officiell br…nslef‰rbruk(cid:220) ning och br…nslekostnader f‰r att k‰ra 10(cid:216)000 kilometer eller 6(cid:216)000 miles uppges f‰r det aktuella fordo(cid:220) net. F‰r varje br…nsletyp skall versionerna rangordnas med h…nsyn till koldioxidutsl…pp och det mest br…nsleeffektiva fordonet skall placeras h‰gst upp p¿ f‰rteckningen. 4)(cid:217)De officiella specifika koldioxidutsl…ppen skall anges i n…rmaste heltal i gram per kilometer (g/km). Br…nslef‰rbrukningen skall anges antingen i liter per 100 kilometer (l/100 km), miles per gallon (mpg), kilometer per liter (km/l) eller en l…mplig kombination av dessa m¿ttangivelser. Det genomsnittliga br…nslepris som ¿rligen fastst…lls i varje medlemsstat skall ligga till grund f‰r ber…kningen av br…nslekost(cid:220) naderna. Ber…kningen av br…nslekostnaderna skall ¿tf‰ljas av en l…mplig text som f‰rklarar f‰ruts…tt(cid:220) ningarna och det br…nslepris som ligger till grund f‰r ber…kningen. I den text d…r f‰ruts…ttningarna f‰rklaras skall det finnas en h…nvisning till de k‰rf‰rh¿llanden som simuleras i den provcykel som anges i direktiv 80/1268/EEG, en uppgift om hur det genomsnittliga br…nslepriset ber…knats och en f‰rklaring att kostnadsuppgiften g…ller f‰r 10(cid:216)000 kilometer (6(cid:216)000 miles) s¿ att konsumenterna l…tt kan ber…kna sina ¿rliga br…nslekostnader f‰r ett visst fordon. Alla uppgifter om br…nslef‰rbrukning skall anges med en decimal. Uppgifterna kan utformas enligt f‰ljande: Br…nsletyp Rangordning Fabrikat Variant Version Koldioxid(cid:220) utsl…pp (g/km) Br…nsle(cid:220) f‰rbrukning (l/100 km) Br…nslekost(cid:220) nader f‰r att k‰ra 10(cid:216)000 km Bensin Diesel 1 2 - 10 1 2 - 10 5) P¿ affischen skall f‰ljande text finnas ang¿ende tillg¿ngen till en ‰versikt ‰ver bilars br…nsleekonomi: ’’En ‰versikt ‰ver bilars br…nsleekonomi med uppgift om br…nslef‰rbrukningen f‰r alla nya bilar kan f¿s gratis fr¿n f‰rs…ljaren. ’’ 6) F‰ljande text skall anges: ’’F‰rutom bilens br…nsleeffektivitet, har k‰rs…ttet och andra icke(cid:220)tekniska faktorer betydelse f‰r att en bils br…nsleekonomi och koldioxidutsl…pp skall kunna fastst…llas. Koldioxid …r den v…xthusgas som bi(cid:220) drar mest till den globala uppv…rmningen. ’’ C 305/8 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 3. 10. 98 BILAGA IV UPPGIFTER OM BR´NSLEFˆRBRUKNING I REKLAMMATERIAL Medlemsstaterna skall se till att det i allt reklammaterial finns uppgifter om den officiella br…nslef‰rbruk(cid:220) ningen f‰r de fordon materialet g…ller. Denna information skall uppfylla f‰ljande minimikrav: 1)(cid:217)Den skall vara l…ttl…st och inte mindre framtr…dande …n huvuddelen av den information som anges i reklammaterialet. 2)(cid:217)Den skall vara l…ttf‰rst¿elig …ven vid en snabb genoml…sning. 3)(cid:217)Uppgifterna om officiell br…nslef‰rbrukning skall ges f‰r alla olika bilversioner som reklammaterialet avser. Om fler …n en version anges kan antingen den officiella br…nslef‰rbrukningen f‰r alla versioner anges eller skillnaden mellan den st‰rsta och minsta br…nslef‰rbrukningen. Br…nslef‰rbrukningen skall uttryckas antingen i liter per 100 kilometer (l/100 km), miles per gallon (mpg), kilometer per liter (km/l) eller en l…mplig kombination av dessa m¿ttangivelser. Alla numeriska uppgifter skall anges med en decimal. Om det i reklammaterialet endast h…nvisas till fabrikatets varum…rke och inte till n¿gon s…rskild version eller n¿got s…rskilt fordon beh‰ver inte uppgifter om br…nslef‰rbrukning ges. ´ndrat f‰rslag till r¿dets direktiv om …ndring av direktiven 66/400/EEG, 66/401/EEG, 66/402/EEG, 66/403/EEG, 69/208/EEG, 70/457/EEG och 70/458/EEG om saluf‰ring av betuts…de, uts…de av foderv…xter, uts…de av str¿s…d, uts…despotatis, uts…de av olje(cid:220) och sp¿nads(cid:220) v…xter och uts…de av k‰ksv…xter samt om den gemensamma sortlistan f‰r lantbruksv…xter (98/C 305/03) KOM(1998) 499 slutlig - 97/0217(CNS) (Framlagt av kommissionen den 7 augusti 1998 enligt artikel 189a. 2 i EG(cid:220)f‰rdraget) Som svar p¿ det yttrande som l…mnades av Europaparla(cid:220) mentet vid dess plenarsession fr¿n den 11 till den 15 maj 1998 om det f‰rslag till ett r¿dsdirektiv som lades fram den 25 juli 1997 om …ndring av direktiven 66/400/EEG, 66/401/EEG, 66/402/EEG, 66/403/EEG, 69/208/ EEG, 70/457/EEG och 70/458/EEG om saluf‰ring av betuts…de, uts…de av foderv…xter, uts…de av str¿s…d, uts…(cid:220) despotatis, uts…de av olje(cid:220) och sp¿nadsv…xter och uts…de av k‰ksv…xter samt om den gemensamma sortlistan f‰r lantbruksv…xter, och enligt artikel 189a. 2 i EG(cid:220)f‰rdraget har kommissionen beslutat att …ndra ovanst¿ende f‰rslag enligt f‰ljande: 1. (cid:217)Artikel 1. 2 skall ers…ttas med f‰ljande: ’’2. (cid:218)(cid:217)F‰ljande punkter 3 och 4 skall l…ggas till efter artikel 2. 2: ’3. (cid:218)(cid:217)N…r den unders‰kning under officiell ‰vervak(cid:220) ning som anges i punkt 1 C d ii ovan genomf‰rs skall f‰ljande villkor uppfyllas: i)(cid:217)Besiktningsm…nnen skall a)(cid:217)ha n‰dv…ndiga tekniska kvalifikationer, b) inte ha n¿gra personliga vinstintressen i sam(cid:220) band med besiktningen, c) vara officiellt licensierade av och ha avlagt ed inf‰r den ber‰rda medlemsstatens certifierings(cid:220) myndighet f‰r uts…de, d) genomf‰ra besiktningarna under officiell ‰ver(cid:220) vakning enligt reglerna f‰r officiella besikt(cid:220) ningar, ii)(cid:217)Den uts…desgr‰da skall komma fr¿n uts…de som har genomg¿tt officiell efterkontroll med tillfredsst…llande resultat. skall besiktigas som


title: PERGUNTA ESCRITA n. 2751/98 do Deputado Hiltrud BREYER à Comissão. Segurança das crianças nos aviões

eurovoc_concepts:
Rhineland-Palatinate
air safety
child
civil aviation
research
safety device

text: C 118/134 Jornal Oficial das Comunidades Europeias PT 29. 4. 1999 Com base nas considera(cid:231)ıes expostas e nas informa(cid:231)ıes prestadas pelos Senhores Deputados a Comissªo contactarÆ as autoridades neerlandesas a fim de se informar sobre o alcance da lei e da circular em causa (koppelingswet). (1) Acordªo de 8 de Abril de 1976, processo C-48/75, (Royer), Col. p. 497. (1999/C 118/166) PERGUNTA ESCRITA E-2746/98 apresentada por Caroline Jackson (PPE) (cid:224) Comissªo (3 de Setembro de 1998) Objecto: Posi(cid:231)ªo da UE face (cid:224) Trinidad e aos Direitos do Homem HÆ not(cid:237)cias segundo as quais a Trinidad e Tobago se retiraram da Conven(cid:231)ªo Americana dos Direitos do Homem. Pergunta-se (cid:224) Comissªo se esta situa(cid:231)ªo pode ter efeitos sobre o estatuto da Trinidad & Tobago, como Estado ACP beneficiÆrio de ajuda da UE? Resposta do ComissÆrio Joªo de Deus Pinheiro em nome da Comissªo (30 de Setembro de 1998) A Comissªo tomou conhecimento de que Trindade e Tobago depositou recentemente um instrumento jur(cid:237)dico, tendo em vista denunciar a Conven(cid:231)ªo Americana dos Direitos do Homem a partir de 26 de Maio de 1999. Aparentemente, pretende-se reduzir a possibilidade de a execu(cid:231)ªo da pena de morte por parte das autoridades de Trindade e Tobago ser bloqueada devido a procedimentos de recurso potencialmente morosos. Esta atitude faz parte da estratØgia de luta implacÆvel contra a criminalidade das autoridades. A Comissªo estÆ preocupada com esta situa(cid:231)ªo e participou em dØmarches da Uniªo no sentido de persuadir as autoridades a nªo adoptarem estas medidas. Contudo, nªo considera que as ac(cid:231)ıes de Trindade e Tobago se devam repercutir no estatuto deste pa(cid:237)s como um dos Estados de `frica, das Cara(cid:237)bas e do Pac(cid:237)fico, nem no programa de ajuda ao desenvolvimento actualmente em curso. (1999/C 118/167) PERGUNTA ESCRITA E-2751/98 apresentada por Hiltrud Breyer (V) (cid:224) Comissªo (3 de Setembro de 1998) Objecto: Seguran(cid:231)a das crian(cid:231)as nos aviıes 1. EstÆ a Comissªo ao corrente de que, jÆ no mŒs de Agosto de 1992, os Servi(cid:231)os de Controlo TØcnico (T(cid:220)V) da Ren(cid:226)nia demonstraram, mediante um teste com manequins de ensaio, que a utiliza(cid:231)ªo de cintos de seguran(cid:231)a do tipo «loop belt» destinados a crian(cid:231)as pode constituir um perigo mortal? 2. EstÆ a Comissªo ao corrente que, em 1 de Abril deste ano, as Autoridades AeronÆuticas Europeias estatu(cid:237)ram, mediante o Regulamento «JAR-OPS1», a utiliza(cid:231)ªo dos referidos cintos de seguran(cid:231)a pelas companhias aØreas dos Estados-membros, muito embora os mesmos estejam proibidos nos Estados Unidos hÆ jÆ bastante tempo? Que medidas imediatas tenciona a Comissªo adoptar, no intuito de evitar o perigo mortal que os 3. cintos de seguran(cid:231)a do tipo «loop belt» representam para as crian(cid:231)as? Quando tenciona a Comissªo providenciar no sentido de que sejam obrigatoriamente instalados nos 4. aviıes diferentes dispositivos de reten(cid:231)ªo adequados (cid:224) idade das crian(cid:231)as? 5. TerÆ a Comissªo atribu(cid:237)do dota(cid:231)ıes ao desenvolvimento de tais dispositivos de reten(cid:231)ªo? Em caso de resposta afirmativa, qual o montante dessas dota(cid:231)ıes? Em caso de resposta negativa, por que motivo assim nªo procedeu?