title: Yttrande från Regionkommittén om "Förslag till rådets beslut om antagande av den tredje fasen i det alleuropeiska samarbetsprogrammet för högre utbildning Tempus III (2000-2006)"

eurovoc_concepts:
Central and Eastern Europe
EU programme
cooperation policy
cross-border cooperation
higher education

text: C 51/86 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 22. 2. 1999 Yttrande från Regionkommittén om ”Förslag till rådets beslut om antagande av den tredje fasen i det alleuropeiska samarbetsprogrammet för högre utbildning Tempus III (2000-2006)” (1999/C 51/14) BAKGRUND — Förslaget till rådets beslut om antagande av den tredje fasen i det alleuropeiska samarbetsprogrammet för högre utbildning Tempus III (2000-2006) (KOM(98) 454 slutlig — 98/0246 CNS) (1). — Rådets beslut av den 1 oktober 1998 att i enlighet med artikel 198c första stycket i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen rådfråga Regionkommittén i denna fråga. — Presidiets beslut av den 13 maj 1998 att ge Utskott 7 ”Utbildning, yrkesutbildning, kultur, ungdomsfrågor, idrott, medborgerliga rättigheter” i uppdrag att utarbeta yttrandet i fråga. — Utkastet till yttrande (CdR 301/98 rév. ), som antogs av utskott 7 den 1 oktober 1998 (föredragande: Nicole Morsblech). Regionkommittén antog vid sin 26:e plenarsession den 18-19 november 1998 (sammanträdet den 19 november) följande yttrande enhälligt. 1. Inledning 1. 1. Yttrandet avser ett förslag till rådets beslut om antagande av den tredje fasen i det alleuropeiska samarbetsprogrammet för högre utbildning Tempus III (2000-2006). Förslaget syftar till att besluta om en tredje fas för perioden år 2000-2006 för Tempus-programmet för högre utbildning. 1. 2. Den 7 maj 1990 fattade rådet för första gången beslut om Tempus-programmet för högre utbildning (rådets beslut 90/233/EEG). Tempus-programmet, vars syfte är att stimulera utvecklingen och omstrukturering- en av de högre utbildningssystemen i de stödberättigade länder som deltar, antogs i och med detta beslut för en första treårsperiod från och med den 1 juli 1990. Genom ett senare beslut förlängdes denna första fas till slutet av juni 1994 (rådets beslut 92/240/EEG). 1. 3. Den 29 april 1993 beslutade rådet om den andra fasen i Tempus-programmet för ytterligare fyra år från och med den 1 juli 1994 (rådets beslut 93/246/EEG). Genom ett beslut den 21 november 1996 förlängde rådet denna andra fas av Tempus med två år för åren 1998 till 2000 (rådets beslut 96/663/EG). 1. 4. Vid sin plenarsession den 19 september 1996 antog Regionkommittén ett yttrande om ”Förslag till rådets beslut om ändring av beslut 93/246/EEG av den 29 april 1993 om antagande av den andra fasen i det alleuropeiska samarbetsprogrammet för högre utbild- ning (Tempus II) (1994-1998)” (2). Regionkommittén var i yttrandet positiv till Tempus-programmet för högre utbildning. Kommittén välkomnade de omdefinierade målsättningarna för Tempus II i det aktuella förslaget till rådets beslut om Tempus II och stödde därmed tanken att garantera samverkansvinster med utgiftsprio- riteringarna i Tacis- och Phare-programmen. ReK väl- komnade de allmänna målsättningar som angavs i förslaget till rådets beslut om att utveckla och se över kursplaner i prioriterade områden, att reformera de högre utbildningsinstitutionerna och deras ledning och att utveckla yrkesutbildningen i syfte att kompensera bristen personer med högskoleutbildnig som uppkom- mer under den ekonomiska reformperioden, särskilt genom att förbättra och öka antalet förbindelser med industrin. Regionkommittén betonade att den i huvud- sak stödde Tempus-programmets målsättningar, särskilt i samband med ekonomiska och sociala reformer. ReK underströk vikten av att Tempus hjälper till med övergången från bidrag till samarbetsprogram i de stater som följer föranslutningsstrategin för integrering i inre marknaden. 1. 5. Vid plenarsessionen den 20 september 1995 antog Regionkommittén dessutom ett yttrande om ”De lokala och regionala myndigheternas roll inom utbildningen i Central- och O¨ steuropa i Europeiska unionens regi” (3). I yttrandet betonade ReK betydelsen av decentraliserade och pluralistiska strukturer och att lokala och regionala (1) EGT C 270, 29. 8. 1998, s. 9. (2) CdR 193/96 fin — EGT C 34, 3. 2. 1997, s. 49. (3) CdR 298/95 — EGT C 100, 2. 4. 1996, s. 98. 22. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 51/87 organ som verkar enligt demokratiska principer i detta sammanhang har en viktig roll att spela för den ekonomiska och sociala utvecklingen i Central- och O¨ steuropa. Kommittén underströk även att ett lokalt och regionalt samarbete mellan EU och CEO¨ är mycket betydelsefullt, särskilt på utbildnings- och yrkesutbild- ningsområdet. ReK ansåg i yttrandet att Tempus- programmet var mycket lyckat och därför borde vida- reutvecklas för att ge de central- och östeuropeiska universiteten utrymme att spela en större roll i partner- skapen. 1. 6. Den 29 maj 1998 antog kommissionen ”Kommis- sionens arbetsdokument om bilateralt och multilateralt samarbete mellan medlemsstaterna i Europeiska unio- nen och länderna i Central- och O¨ steuropa inom området för högre utbildning” (1). Kommissionen fastställer i arbetsdokumentet att enskilda åtgärdstyper komplette- rar varandra och att detta ytterligare förstärker samver- kansvinsterna. Kommissionen meddelar att man inom ramen för Tempus III och den nya generationen program för allmän utbildning och yrkesutbildning kommer att bemöda sig om att först konsolidera samarbetet och först därefter att utvidga det för att bereda vägen för en i verklig mening yttre dimension som skall göra det möjligt att till fullo utveckla den europeisk utbildningen. 2. Allmänna kommentarer 2. 1. Tempus-programmet för högre utbildning hade sin grundval i Europeiska rådets uppmaning till kommis- sionen år 1989 att lägga fram förslag till åtgärder när det gäller högre utbildning för att stödja reformprocessen i de central- och östeuropeiska länderna. ReK betraktar fortfarande detta mål som grundläggande, även om det är jämbördigt med målet att närma dessa länder till EU och att förbereda inträdet i EU, vilket fått starkare betydelse i och med att programmet för stödberättigade partnerländer trätt i kraft. 2. 2. ReK ser Tempus-programmet för högre utbild- ning som ett uttryck för Europeiska unionens politiska engagemang när det gäller att samarbeta och föra en dialog med länderna i Central- och O¨ steuropa, samt med de nya oberoende staterna och Mongoliet. ReK delar kommissionens bedömning att utbildning och utveckling av mänskliga resurser, bör ses som prioritera- de områden inom ramen för detta samarbete. 2. 3. Dessutom är yrkesutbildning, högre utbildning och allmän utbildning utmärkta områden för ett samar- bete som kan förverkligas på regional nivå och som dessutom kan bidra till att förstärka den regionala nivån. (1) SEK(98) 909 slutlig. 2. 4. ReK delar också uppfattningen att EU har en nyckelroll att spela när det gäller att bidra till stabiliteten i regioner som framför allt de nya oberoende staterna och Mongoliet, men dessutom i de icke-associerade staterna i Central- och O¨ steuropa. ReK betonar att stöd på området yrkesutbildning, högre utbildning och allmän utbildning, som Tempus-programmet är avsett för, synnerligen väl lämpar sig för att utveckla denna stabilitetsfrämjande verkan. Dessutom kan området yrkesutbildning, högre 2. 5. utbildning och allmän utbildning i de associerade länder- na i Central- och O¨ steuropa spela en avgörande roll för system- och strukturomvandlingen. Tempus betydelse har, beroende på hur väl utvecklade de stödberättigade länderna är och hur länge de medverkat i Tempus- programmet, varit allt från stöd till omstruktureringen av systemet för högre utbildning och främjande av samarbetet på utbildningsområdet till stöd vid medver- kan i EU-program och slutligen till förberedelse inför medlemskapet i Europeiska unionen. En ökande specifi- cering med avseende på varje enskilt partnerlands system för högre utbildning följde, vilket framgått tydligt av situationen vad gäller kursplaner, högskolestrukturer och utbildningsvägar. 2. 6. I slutänden är genomförandet av Tempus- programmet för högre utbildning beroende av att natio- nella prioriteringar fastställs för stödet i de enskilda partnerländerna. Fastställandet av dessa nationella prio- riteringar bör alltid ha ett direkt samband med de enskilda ländernas strategi inför EU-medlemskapet. 2. 7. Tempus var ju för länderna i Central- och O¨ steuropa även tänkt och planerat som ett instrument för regionalt samarbete med regionerna i EU-staterna. 2. 8. Under första fasen 1990-1994 var Tempus det enda instrumentet som gav stöd till reformering av enskilda nationella system för högre utbildning och som samtidigt gjorde det möjligt för universitet och högskolor i de central- och östeuropeiska länderna att få ta del av det internationella samarbetet. 2. 9. Under den andra fasen 1994-1998 kompletterades Tempus med möjligheten för de associerade staterna i Central- och O¨ steuropa att få delta i EU-programmen Leonardo och Sokrates. Dessutom utvecklade Tempus ett system för att fastställa nationella prioriteringar, ett system som är olika utformat mellan de enskilda länderna och som tar hänsyn till nationella särdrag. 2. 10. Sammantaget kännetecknades denna andra fas av en övergång från stöd till samarbete som målsättning, vilket hängde samman med partnerländernas allt bättre förutsättningar att samarbeta med EU på utbildningsom- rådet. Det är denna utveckling som har gjort att området C 51/88 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 22. 2. 1999 yrkesutbildning, högre utbildning och allmän utbildning kan bidra till att förbereda de associerade staterna i Central- och O¨ steuropa för EU-medlemskapet. 3. Särskilda kommentarer 2. 11. När den andra fasen inleddes utvidgades Tem- pus även till att omfatta de nya oberoende staterna och Mongoliet. För den förlängning av den andra fasen under 2. 12. 1998-2000 som är aktuell har Tempus när det gäller de associerade staterna i Central- och O¨ steuropa i högre grad utformats med sikte på att förbereda dem för anslutningen till EU. Dessutom läggs större vikt vid stöd vid deltagande i EU-program och vid kopplingen till EU-programmen. ReK delar kommissionens bedömning att Tem- 3. 1. pus har fungerat som ett effektivt för omstrukturering och vidareutveckling inom högskole- utbildningen. instrument 3. 2. ReK delar bedömningen att de positiva effekterna av Tempus också omfattar högskolornas allmänna uppgifter. Kommittén ser exempel på detta i sambandet mellan människors yrkesutbildning och universitets- utbildning samt i Tempus bidrag till att möjliggöra och främja de nödvändiga reformerna av ekonomi och samhälle. Därmed kan Tempus mycket väl göra anspråk på att ha bidragit till den demokratiska samlevnadens utveckling. ReK delar kommissionens bedömning att uni- 2. 13. versiteten i de associerade staterna i Central- och O¨ steuropa är i stånd att aktivt bidra till att förbereda dessa länder för ett EU-medlemskap. ReK vill emellertid påpeka att skillnaderna i utvecklingsnivå är betydande inte bara inom gruppen av associerade stater som sådan, utan även mellan deras inrättningar för högre utbildning. 3. 3. ReK delar bedömningen att Tempus i väsentlig utsträckning har bidragit till att det i fråga om nivån på högskolorna och utbildningsutbudet har skett en anpassning mellan EU-länderna å ena sidan och de central- och östeuropeiska länderna å andra sidan. 2. 14. ReK noterar med tillfredsställelse att Tempus- programmet sedan 1994 även gällt för de stater som omfattas av Tacis-programmet, dvs. den nya oberoende staterna och Mongoliet. 3. 4. ReK understryker det nära sambandet mellan den ekonomiska utvecklingen i de stödberättigade länderna, och investeringarna i utbildningssystemen. A¨ ven av detta skäl välkomnar kommittén beslutet att föra in Tempus-programmet inom ramen för Phare och i synnerhet Tacis. 2. 15. ReK betonar att universiteten och högskolorna i Tacis-länderna, där man i många fall befinner sig i en svår övergångssituation efter Sovjetunionens upplös- ning, spelar en alldeles särskild roll när det gäller att bygga upp ett internationellt samarbete. Erfarenhets- utbyte och samarbete universiteten och högskolorna emellan kan få särskilt betydelse som komplement till stöd för att bygga upp systemen för allmän och högre utbildning med tanke på att utgångsläget efter Sovjet- unionens upplösning i hög grad är jämförbart mellan dessa länder. 2. 16. ReK anser det positivt att de så kallade gemen- samma europeiska projekten har fått störst vikt bland Tempusåtgärderna. ReK anser att grundtanken med dessa program, samarbetet mellan en högskola i de stödberättigade länderna och två partner i EU-staterna, är en av huvudorsakerna till att Tempus-programmet för högre utbildning fungerar så väl. 2. 17. Dessutom betraktar ReK instrumentet med stipendier för att möjliggöra rörlighet som en klart viktig och lyckad del av Tempus som fungerat väl under programmets utveckling hittills. 3. 5. ReK betonar slutligen att Tempus har bidragit till att kraftigt stärka förmågan hos högskolorna i de central- och östeuropeiska länderna att samarbeta med EU. Ett uttalat syfte har varit att dessa högskolor skall kunna delta i Sokrates- och Leonardo-programmen. 3. 6. ReK ser främst öppnandet av Sokrates- och Leonardo-programmen för de centraloch östeuropeiska länderna som en konsekvent stödåtgärd inför ett med- lemskap. ReK räknar med att deltagandet i Sokrates och Leonardo leder till ett fördjupat samarbete mellan de central- och östeuropeiska ländernas högskolor och EU. Samarbetet ger också möjlighet att bevara och vidareutveckla de strukturer som byggts upp med hjälp av Tempus. 3. 7. Tempus-programmets uppgift att bidra till de nödvändiga förändringarna i stat och samhälle finns, enligt Rek, främst i Tacis-länderna. ReK ser positivt på de hittillsvarande uppgifterna för Tempus/Tacis, särskilt stödet till utveckling av oberoende, decentraliserade och diversifierade högskolesystem och stödet till högskolor- na då de bidrar till de ekonomiska och sociala reformerna i sina respektive länder. 22. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 51/89 3. 8. ReK betonar särskilt att en förstärkning av de regionala komponenterna i högskoleutbildningen och högskoleutvecklingen hör till de viktiga målen i Tacis- länderna. 3. 9. Med hänsyn till de hittillsvarande goda erfaren- heterna av Tempus välkomnar ReK uttryckligen försla- get till rådets beslut om en tredje fas för Tempus, åren 2000-2006. 3. 10. ReK konstaterar att kretsen av stödberättigade länder i Tempus-programmet fastställs till de länder som deltar i Tacis, till de nya oberoende staterna i f. d. Sovjetunionen och till Mongoliet samt inom Phare- programmet till de icke-associerade länderna i Central- och O¨ steuropa. I detta förslag där de associerade länderna i Central- och O¨ steuropa som hör till Phare- programmet inte längre blir stödberättigade enligt Tem- pus, ser ReK en viktig vidareutveckling i den hittillsva- rande uppläggningen av Tempus. 3. 11. ReK delar principiellt uppfattningen att samma mål och huvudinriktningar i utbildningsoch högskolepo- litiken skall gälla för de länder som får stöd enligt Tempus III som för de länder som deltog i början av Tempus-programmet. ReK anser att man utan vidare kan jämföra de associerade ländernas utgångsläge inom utbildnings- och högskoleområdet i början av nittiotalet med det nuvarande läget i de icke-associerade länderna och länderna inom Tacis-programmet. 3. 12. ReK uttrycker starkt stöd för kommissionens åsikt att anpassningen av högskolesystemet skulle ske långsammare eller kanske stanna upp om Tempus avbröts. ReK påpekar att om Tempus inte förlängs för de stödberättigade länderna i Tempus III finns det inte längre något EU-instrument för stöd till högskoleutveck- lingen. 3. 14. ReK delar kommissionens uppfattning att det bland Phare-programmets deltagarländer som förblir stödberättigade inom Tempus-programmet särskilt är Albanien som är i fortsatt behov av kraftigt stöd. ReK ser också ett stor stödbehov hos staterna i det forna Jugoslavien, Bosnien-Hercegovina och den forna jugo- slaviska republiken Makedonien. ReK anser att Tempus- programmet absolut måste löpa vidare för dessa stater. Kommittén väntar sig därmed att den nödvändiga utvecklingen av ett demokratiskt och pluralistiskt sam- hälle får ytterligare impulser även i dessa länder. 3. 15. Beträffande de icke-associerade Phare-länderna i Central- och O¨ steuropa välkomnar Rek Tempus- programmets koncentration på vissa mål: att stärka den regionala dimensionen, särskilt i staterna i det forna Jugoslavien, att modernisera de nationella och lokala förvaltningarna, att skapa effektiva förvaltningsstruktu- rer för högskolorna samt att utnyttja resultaten av de Tempus-projekt som genomförts i de associerade länderna. I och med kommissionens förslag anser ReK att 3. 16. den framtida tyngdpunkten för Tempus kommer att ligga i de nya oberoende staterna i f. d. Sovjetunionen och i Mongoliet. I detta sammanhang stöder ReK de prioriteringar kommissionen gjort av målen. Det gäller särskilt beträffande stödet till diversifiering, decentrali- sering och oberoende i högskoleutbildningen samt stär- kande av dess regionala dimension, omarbetning av utbildningslinjer, utbildning av lärare, införande av nya utbildningsmetoder och modernisering av högskolornas förvaltning. Dessutom väntar sig ReK att högskolorna får stöd att ge ett konkret bidrag till strukturomvandling- en i näringsliv och samhälle. 3. 17. ReK välkomnar att de hittillsvarande erfarenhe- terna av Tempus bedöms positivt i Tacis-länderna. Kommittén anser sig därmed få stöd för sin uppfattning att de hittillsvarande målsättningarna bör gälla även i fortsättningen på det sätt som föreslås. 4. Slutsatser 3. 13. ReK betraktar öppnandet av programmen So- krates och Leonardo för de associerade länderna i Central- och O¨ steuropa som en bra åtgärd ägnad att stärka och främja den fortsatta utvecklingen av högskole- och utbildningsväsendet i dessa länder och samarbetet med EU inom detta område. ReK räknar med att de central- och östeuropeiska ländernas deltagande i Sokrates- och Leonardo-programmen kommer att fortsätta öka. ReK anser dock även att detta deltagande inte kan ersätta Tempus-stödet till högskolorna som enligt förslaget om Tempus III tas bort för de associerade länderna i Central- och O¨ steuropa. 4. 1. ReK betonar att den svåra ekonomiska och politiska situationen i olika stater från det forna Sovjet- unionen — och främst i Ryska federationen som den största av staterna — kräver ett varaktigt stöd som kan främja den svåra strukturomvandlingen till ett demokratiskt och pluralistiskt samhälle. Värdet av EU-politikens stabiliserande bidrag kan därför inte överskattas. ReK finner därför fortfarande att Tacis- programmet är helt berättigat, liksom högskoleprogram- met Tempus inom ramen för detta. C 51/90 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 22. 2. 1999 A¨ nnu efter tio års stöd via Tempus konstaterar 4. 2. ReK att staterna i Central- och O¨ steuropa fortfarande behöver stöd för att vidareutveckla högskolesystemen. Situationen är dock mycket olika i de enskilda länderna. Av detta skäl anser Rek att det är ett diskutabelt beslut att avsluta Tempus för hela gruppen av associerade länder. står i tur för inträde och för vilka förberedelserna inför detta alltså bortfaller. För staterna från det forna Sovjetunionen är det snarare stödet i stabiliseringspro- cessen som är en av EU:s centrala uppgifter. ReK påpekar att om alla associerade stater i Central- och O¨ steuropa tas bort från Tempus-stödet kommer programmet helt att ändra inriktning från förberedelser inför inträde i EU till stabilisering av O¨ steuropa. ReK hänvisar till de icke obetydliga skillnaderna 4. 3. i de central- och östeuropeiska staternas utvecklingsni- våer och i deras utbildnings- och högskolesystem. Dessa skillnader illustreras särskilt tydligt av uppdelningen av kandidatländerna i en grupp som tillåts delta i en första runda av anslutningsförhandlingar och en grupp som tidigast kan kvalificera sig för en andra runda. För de associerade länderna i Central- och 4. 7. O¨ steuropa bör det undersökas om stödåtgärder kan avsättas inom ramen för Sokrates- och Leonardo- programmen för att underlätta för dessa länder att delta i programmen. 4. 4. Att utesluta kandidatländerna i den första rundan från Tempus-stödet förefaller motiverat med hänsyn till att utvecklingsnivån i dessa länder (Polen, Tjeckien, Ungern, Slovenien, Estland) närmar sig den europeiska. A¨ ven ReK anser det vara försvarbart att begränsa dessa länders stöd till ett deltagande i EU:s stödprogram. ReK inser visserligen att fortsatt Tempus-stöd till länderna i den första rundan kunde påskynda dessa länders närmande till EU:s nivå. Med hänsyn till kravet att använda EU:s medel effektivt anser kommittén dock att stödets upphörande för dessa länder kan försvaras. Vad gäller den andra gruppen av associerade 4. 5. länder i Central- och O¨ steuropa (Rumänien, Bulgarien, Slovakien, Lettland, Litauen) anser ReK dock att man bör överväga om det inte är för tidigt att låta Tempus- stödet till dessa länder löpa ut generellt. ReK anser att man bör undersöka om möjligheten till fortsatt deltagande i Tempus bör komma i fråga för vissa länder i gruppen eller en möjlighet att få övergångsstöd inom ramen för Phare-programmet. 4. 6. ReK hänvisar i detta sammanhang till att ett av de viktiga målen för Tempus är att förbereda inträdet i EU och att stödja högskolorna i partnerskapsländerna att nå en nivå där samarbete är möjligt. Därför är det inte oproblematiskt att avbryta Tempus-stödet för vissa länder om dessa eftersträvar ett inträde i EU medan utvecklingsnivån i deras skol- och högskolesystem ännu ligger oproportionerligt långt ifrån den nivå som krävs för inträdet. De associerade länderna i Central- och O¨ steuropa skiljer sig såtillvida från de nya oberoende staterna i det f. d. Sovjetunionen och från de icke- associerade staterna i Central- och O¨ steuropa, som inte 4. 8. ReK anser att genomförandet av Tempus- programmet även i fortsättningen skall bygga på det gemensamma europeiska projektet som instrument. Denna form av stöd — som bygger på projekt — anser kommittén också vara så viktig därför att den säkerställer ett direkt deltagande av högskolorna. ReK anser att man ännu mer måste arbeta för 4. 9. att högskolor i de associerade länderna i Central- och O¨ steuropa skall delta i gemensamma europeiska projekt. De högskolor i dessa länder som stärkts genom Tempus under den första tioårsperioden skulle därigenom enga- geras i Tempus-programmet för att dela med sig av sina nyvunna kunskaper och erfarenheter till högskolorna i Tacis-länderna och de icke-associerade länderna. 4. 10. Om högskolorna i de associerade länderna i Central- och O¨ steuropa engageras i gemensamma europeiska projekt och i Tempus-programmet skulle detta enligt ReK:s uppfattning också främja det regionala samarbetet mellan kandidatländerna och deras grann- länder i öst. Kommittén anser att ökat stöd skall ges till denna form av regionalt samarbete mellan de associerade länderna i Central- och O¨ steuropa och Tacis-länderna respektive de icke-associerade länderna. ReK anser att man redan nu måste arbeta för att regionernas utveckling på ömse sidor om EU:s framtida gräns i öst stärks genom ett nätverk av regionalt samarbete. 4. 11. ReK anser att utvecklingen av decentraliserade och regionala strukturer också är viktiga mål inom utbildnings- och högskolepolitiken. Dessa kan dock endast utvecklas om man samtidigt förstärker den lokala och framför allt den regionala förvaltningen. ReK anser att Tempus-stödet också måste leda till att regionerna i partnerskapsstaterna stärks. Detta kan dels ske genom att målet att strukturpolitiskt stärka regionala centra 22. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 51/91 får stöd genom utbyggnad av högskolorna i regionerna. Dessutom anser ReK att det vore viktigt att koppla skol- och högskoleväsendets vidareutveckling till de lokala och regionala myndigheternas utveckling. 4. 12. Som särskilt viktiga betraktar ReK stödet till samarbete mellan högskolor och regional administration och högskolornas bidrag till uppbyggnad och modernise- ring av regionala förvaltningar. Detta måste samtidigt främja de administrativa strukturernas utveckling i de regionala myndigheterna, deras förmåga att samarbeta med EU samt vidareutvecklingen av skol- och högskole- väsendet. 4. 13. Framför allt i de nya oberoende staterna i det f. d. Sovjetunionen anser ReK att det är nödvändigt att utveckla de nya politiska, ekonomiska och sociala strukturer som krävs för den fortsatta utvecklingen av demokratiska och pluralistiska strukturer. Kommittén anser att utvecklingen av lokala och regionala strukturer har en särskild betydelse i detta sammanhang. Tempus- stödet måste leda till en förstärkning även av dessa strukturer. ReK hävdar att man inom ramen för Tempus 4. 14. bör öka satsningen på att inrätta kontaktpunkter mellan högskolor och företag. En växelverkan mellan resultaten av tillämpad forskning och behoven hos näringsliv och företag i partnerländerna betraktar ReK som en viktig förutsättning för att Tempus-stödet skall få positiva effekter på ett brett plan. 4. 15. ReK hävdar också att partnerskapsländernas högskolor inom ramen för Tempus bör öka satsningen på att utbilda de specialister som främst krävs för att bygga upp en demokratisk och strukturerad administra- tion och för att utveckla en fungerande ekonomi. I samband med det måste man särskilt beakta behoven hos de regionala myndigheter som håller på att utvecklas. Bryssel den 19 november 1998. 4. 16. ReK föreslår att en variant av programmet inrättas där tyngdpunkten ligger på att personer från O¨ steuropa studerar i Västeuropa och vice versa för att göra det lättare att lära känna varandra. Förutsättningen måste vara att utbildningslinjerna har en stark interkul- turell prägel. 4. 17. ReK anser att Tempus också måste användas för att förverkliga möjligheterna till regionalt och gränsöverskridande samarbete mellan EU:s regioner och regionerna i de central- och östeuropeiska staterna och de nya oberoende staterna i f. d. Sovjetunionen. ReK anser att högskolorna har en särskild betydelse vid uppbyggnad av regionalt och gränsöverskridande samar- bete. Detta kan gynna stärkandet av regionala strukturer i partnerskapsstaterna liksom en balanserad struktur- politik. Att 4. 18. föra vidare och sprida kunskaper och erfarenheter från de högskoleprojekt som fått Tempus- stöd i partnerskapsstaterna anser ReK vara särskilt viktigt. Kommittén anser att partnerskapsstaterna syste- matiskt måste satsa på att föra vidare och sprida kunskaper och erfarenheter till andra högskolor som inte fått stöd inom ramen för Tempus. 4. 19. ReK betonar slutligen högskolornas uppgift — särskilt i de nya oberoende staterna — att främja medvetenhet och kunskaper om uppbyggnaden av en demokratisk och pluralistisk stat. Tempus måste också bidra med stöd till högskolornas viktiga uppgift att främja den nödvändiga mentalitetsförändringen i part- nerstaterna. 4. 20. ReK välkomnar eftertryckligen att det föreligger ett förslag till rådets beslut om en tredje fas i Tempus- programmet. ReK stöder förslagets målsättningar i liksom satsningen på de nya oberoende huvudsak, staterna i f. d. Sovjetunionen. Om Tempus-stödet upphör för samtliga associerade stater i Central- och O¨ steuropa vill ReK dock framhäva att detta kan strida mot behoven hos en del av dessa stater och mot deras intresse av att förbereda sig för medlemskap. Regionkommitténs ordförande Manfred DAMMEYER


title: Commission Regulation (EC) No 2496/98 of 19 November 1998 establishing the standard import values for determining the entry price of certain fruit and vegetables

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
grape
import price
pip fruit

formats: pdf print

text: 20. 11. 98 EN Official Journal of the European Communities L 311/1 I (Acts whose publication is obligatory) COMMISSION REGULATION (EC) No 2496/98 of 19 November 1998 establishing the standard import values for determining the entry price of certain fruit and vegetables THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Commission Regulation (EC) No 3223/ 94 of 21 December 1994 on detailed rules for the applica- the import arrangements for fruit and veget- tion of ables (1), as last amended by Regulation (EC) No 1498/ 98 (2), and in particular Article 4 (1) thereof, Having regard to Council Regulation (EEC) No 3813/92 of 28 December 1992 on the unit of account and the conversion rates to be applied for the purposes of the common agricultural policy (3), as last amended by Regu- lation (EC) No 150/95 (4), and in particular Article 3 (3) thereof, Whereas Regulation (EC) No 3223/94 lays down, pursuant to the outcome of the Uruguay Round multilat- eral trade negotiations, the criteria whereby the Commis- sion fixes the standard values for imports from third countries, in respect of the products and periods stipu- lated in the Annex thereto; Whereas, in compliance with the above criteria, the stand- ard import values must be fixed at the levels set out in the Annex to this Regulation, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 The standard import values referred to in Article 4 of Regulation (EC) No 3223/94 shall be fixed as indicated in the Annex hereto. Article 2 This Regulation shall enter into force on 20 November 1998. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 19 November 1998. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 337, 24. 12. 1994, p. 66. (2) OJ L 198, 15. 7. 1998, p. 4. (3) OJ L 387, 31. 12. 1992, p. 1. (4) OJ L 22, 31. 1. 1995, p. 1. L 311/2 EN Official Journal of the European Communities 20. 11. 98 to the Commission Regulation of 19 November 1998 establishing the standard import values for determining the entry price of certain fruit and vegetables ANNEX CN code 0702 00 00 0709 90 70 0805 20 10 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 0805 30 10 0806 10 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 Third country code (1) Standard import value (ECU/100 kg) 204 624 999 052 204 999 204 999 052 999 052 528 600 999 052 400 504 508 604 999 060 064 388 400 404 999 052 064 400 720 999 47,9 145,6 96,8 56,8 35,6 46,2 66,2 66,2 55,9 55,9 58,2 57,7 84,3 66,7 142,9 256,8 280,1 193,8 107,9 196,3 29,4 44,4 21,0 92,6 88,4 55,2 90,6 60,3 84,0 55,2 72,5 (1) Country nomenclature as fixed by Commission Regulation (EC) No 2317/97 (OJ L 321, 22. 11. 1997, p. 19). Code ‘999' stands for ‘of other origin'


title: Legislative Entschließung mit der Stellungnahme des Europäischen Parlaments zu dem Vorschlag für eine Verordnung des Rates über den Europäischen Fonds für regionale Entwicklung (KOM(98)0131 C4-0286/98 98/0114(SYN)) (Verfahren der Zusammenarbeit: erste Lesung)

eurovoc_concepts:
EU initiative
EU regional policy
European Regional Development Fund
less-favoured region
project evaluation
regional aid
regional planning


title: Opinion of the Committee of the Regions on the 'Communication from the Commission on the development of public health policy in the European Community'

eurovoc_concepts:
European Union
disease prevention
exchange of information
health policy
public health

formats: html pdf print

text: 22. 2. 1999 EN Official Journal of the European Communities C 51/53 Opinion of the Committee of the Regions on the ‘Communication from the Commission on the development of public health policy in the European Community’ (1999/C 51/09) THE COMMITTEE OF THE REGIONS, having regard to the Commission’s Communication on the development of public health policy in the European Community (COM(98)230 final); having regard to the decision taken by the Commission on 17 April 1998 to consult it, in accordance with Articles 129 and 198C, first paragraph, of the Treaty establishing the European Community; having regard to the decision of its Bureau on 13th May to charge Commission 5 (social policy, public health, consumer protection, research, tourism) with the preparation of this opinion; having regard to its Opinion on the Proposal for a European Parliament and Council Decision adopting an action plan 1995-1999 to combat cancer within the framework for action in the field of public health (CdR 183/94) (1); its Opinion on the Communication from the Commission and a Proposal for a European Parliament and Council Decision on a programme of Community action on health promotion, information, education and training within the framework for action in the field of public health (CdR 246/96) (2); its Opinion on the programme of Community action on the prevention of AIDS and certain other communicable diseases within the framework for action in the field of public health (CdR 144/95) (3); its Opinion on the Communication from the Commission to the Council and the European Parliament on a European Union Action Plan to Combat Drugs (1995-1999) (CdR 147/95) (4); its Opinion on the Communication from the Commission concerning a Community action programme on health monitoring in the context of the framework for action in the field of public health and the Proposal for a European Parliament and Council Decision adopting a programme of Community action on health monitoring in the context of the framework for action in the field of public health (CdR 25/96) (5); its Opinion on the Commission Communication concerning communicable disease surveillance networks in the European Community and the Proposal for a European Parliament and Council Decision creating a network for the epidemiological surveillance and control of communicable diseases in the European Community (CdR 157/96 fin)(6); its Opinion on the Communication from the Commission accompanied by a proposal for a European Parliament and Council Decision adopting a programme of Community action 1999-2003 on pollution-related diseases in the context of the framework for action in the field of public health (CdR 287/97) (7); having regard to the Draft Opinion (CdR 156/98 rev. 2) adopted by Commission 5 on 29 September 1998 (rapporteur: Mr Ian Hudghton), adopted the following opinion at its 26th plenary session held on 18 and 19 November (meeting of 19 November). 1. Introduction 1. 1. The Committee of the Regions welcomes the Communication and the review of public health policy in the light of experience gained since the public health competence was extended in Article 129 of the Treaty on European Union. The COR feels that an examination of EC public health policy is also necessary in view of (1) OJ C 210, 14. 8. 1995, p. 55. (2) OJ C 210, 14. 8. 1995, p. 81. (3) OJ C 100, 2. 4. 1996, p. 28. (4) OJ C 100, 2. 4. 1996, p. 38. (5) OJ C 129, 2. 5. 1996, p. 50. (6) OJ C 337, 11. 11. 1996, p. 67. (7) OJ C 64, 27. 2. 1998, p. 91. the extension to the competence in the draft Treaty of Amsterdam. 1. 2. Eight public health programmes have originated from Article 129 and many of these programmes will come to an end by the year 2000. The COR believes that this makes an evaluation of the present programmes necessary. The COR expresses concern that three of the programmes still have to be agreed. The European Commission is proposing three 1. 3. strands of action. These are: — improving information for the development of public health; — reacting rapidly to threats to health; C 51/54 EN Official Journal of the European Communities 22. 2. 1999 — tackling health determinants through health pro- — injury prevention; motion and disease prevention. — rare diseases. Issues relating to enlargement and to the integration of health requirements in Community policies would be dealt with across all three strands and this is an important consideration in the communication. 1. 4. While generally supporting these actions, the Committee of the Regions feels that the EC should respect subsidiarity and act where there are clear advantages in operating at the European level. The added value of pilot projects, networks and the exchange of good practice should be stressed. The COR believes that careful consideration should be given to EC inter- vention in each strand so that the EC complements national actions but does not duplicate them. These strands are inter-related and this inter-relationship should be born in mind when developing the EC public health competence. 2. Present activities in EU public health policy 2. 1. In the Treaty of Maastricht, Article 129 covered the public health competence and the major responsi- bilities are as follows: — The Community shall contribute towards ensuring a high level of human health protection by encouraging cooperation between the Member State and, if necessary, lending support to their action. — Community action on health protection should be focused on the prevention of diseases. — Community activities in the field of public health should concentrate particularly on the major health ‘scourges’, including drug dependency. There are currently eight action programmes 2. 2. associated with public health. These are: — AIDS and other communicable diseases; — cancer; — drug dependence which is linked to other measures including the establishment of the European Moni- toring Centre for Drugs and Drug Addiction. An action plan to combat drugs has also been agreed with Member States; — health promotion; — health monitoring; — pollution-related diseases; 2. 3. The programmes on pollution-related diseases, injury prevention and rare diseases still have to be agreed between the Council and the Parliament. The COR believes that it is important that the two institutions agree the programmes as quickly as possible. The EC has taken action in a number of other 2. 4. areas including: — guidelines and practical recommendations in cancer screening, osteoporosis, healthy diet and youth drinking; — combating tobacco consumption and reducing tobacco advertising; — a strategy for blood safety and self-sufficiency; — a comprehensive review of non-iodising radiation. 2. 5. The Committee of the Regions welcomes the important public health element in the Fifth Framework for Research and Technological Development (1998- 2002) and this includes research into the relationship between health, environment and food: the control of viral diseases and research into the problems of the ageing population. 3. The extension of the Treaty competence for public health and the problems with the current approach 3. 1. The Committee of the Regions agrees with the Communication’s assessment of the problems associated with the administration of the current eight programmes. In particular, each programme has a small budget, its own independent strategy and workplan plus an individual committee structure with complex rules. This causes a considerable administrative burden and makes it more difficult for the EC to develop an integrated public health strategy. 3. 2. The COR agrees that the current approach needs a more streamlined structure with fewer programmes and more co-ordination between the programmes. 3. 3. The communication states that ‘greater impact might have been achieved if fewer, large-scale, sus- tainable actions had been supported’ and that ‘the reliance on organizations submitting projects reflecting what they wish to do makes it difficult to ensure that programmes’ policy aims, and those of national strategies, are attained’. While it may seem administrat- ively convenient to move to larger projects, the COR believes that innovative or pilot projects remain an 22. 2. 1999 EN Official Journal of the European Communities C 51/55 important part of these programmes and these types of projects are extremely effective at the regional or local level. Similarly, exchange of experience projects can be effectively developed with a small number of transna- tional partners who are skilled in innovative techniques. 3. 4. The Communication argues that the challenges faced by public health, health promotion and disease prevention has changed since the first Community strategy was published in 1993 — and a number of these changes are outlined. They include demographic factors and an ageing population: new technologies and tech- niques and greater public expectation in terms of health. Changing employment patterns and changes in health care systems are also important further considerations. 3. 5. The communication highlights food safety as a particular concern. There have been examples when diseases such as BSE and E-coli have caused widespread concern in public health terms. The communication states that EC public health policy must take into account the impact of modern food preparation and farming practices. The Committee of the Regions would agree with this view and would emphasize the need to develop linkages between the EC public health policy and other European policies such as the Common Agricultural Policy and food safety policy. The Com- mittee of the Regions would also emphasize that BSE and E-coli have been a concern for different levels of government and that the fight against these diseases needs to involve all levels of government in a co- ordinated attempt to eradicate the diseases. The link with aspects relating to animal husbandry, animal feeding and antibiotics in feeding stuffs should also be heeded. 3. 6. These changes have greatly affected public health policy and will remain the work of the European Community. Consequently, the Treaty of Amsterdam gave the European Union greater powers in public health. — Actions in anti-drugs policy will focus on ‘reducing drugs related health damage’. — The Community can now adopt ‘measures setting high standards of quality and safety of organs and substances of human origin, blood derivatives’ but these measures ‘shall not affect national provision on the donating or medical use of organs and blood. ’ 3. 8. The effects of enlargement and the international commitments with organizations such as the World Health Organization have to be included in the develop- ment of a public health policy. The Committee of the Regions agrees that the work of international organizations needs to be taken into account when developing the EC public health policy and it is important that EC actions compliment rather than duplicate WHO actions. In terms of enlargement, there is lower spending on health per capita, lower life expectancy and lower health status indicators. There is also an issue with the free circulation of products (particularly pharma- ceuticals, blood products and medical devices) which raise questions about safety and quality control. The international dimension deals with the global threat to health, particularly communicable diseases. 4. A future Community public health policy In view of these changes, the European Com- 4. 1. mission is suggesting a Community public health policy with three strands: — improving information for the development of public health; — reacting rapidly to threats to health; — tackling health determinants through health pro- motion and disease prevention. 3. 7. Article 152 of the Treaty of Amsterdam deals with public health in the new Treaty and some substantive changes have been made: — The provisions on the health impact of other policies stress that a high level of health protection should be an important factor in all Community policies and activities. — Community actions have been extended beyond those directed at ‘preventing human illness’ and ‘obviating sources of danger to human health’ to include actions ‘directed towards improving public health’. Strand One: Improving information for the develop- ment of public health 4. 2. The Communication emphasizes the importance of adequate health information systems to inform policy analysis and consequently improve the Community’s ability to carry out effective actions in the public health field. While the Committee of the Regions agrees that the development of information systems is a key factor in the development of public health policy, the Com- munication lists information areas which are within the competence of Member States and not the European C 51/56 EN Official Journal of the European Communities 22. 2. 1999 Community. For instance, Article 4. 7 mentions ‘trends in health systems’ costs and financing, ‘including the role of state and private insurance’ and ‘priorities in health, including priority-setting mechanisms, as well as public attitudes and concerns about health and the effectiveness of health systems’. This might take the European Commission into areas not specified in Article 152 of the draft Amsterdam Treaty. 4. 3. While information and comparative data in these type of policy areas would be useful for Member States, the work of the European Commission should not contain recommendations or binding decisions. The priority in information gathering by the European Commission must be in areas where it has a competence. This is particularly important given the budgetary environment in which the EC public health policy will develop. In its information gathering the EC should compliment the data collection of Member States and of international organizations like the WHO and the OECD. The dissemination of 4. 4. information from EC commissioned research and data collection is very important. The methods of dissemination need to be carefully thought out so that the European Community works in partnership with Member States and local and regional government. There needs to be a debate between these spheres of government about the EC’s research and information programme in public health. Research and the collection of information in 4. 5. many areas of public health should reinforce debate, but decisions that stem from the research remain the responsibility of Member States unless specifically allocated to the EC in European treaties. Strand Two: Reacting rapidly to threats to health 4. 6. This strand emphasizes the need for rapid reac- tion to communicable and rare diseases and it lists plague, haemorrhogic fevers and Asian flu as examples. The European Commission would like to add health requirements in food safety issues, sanitary and vet- erinary matters, zoonoses, blood and organ safety, environmental hazards, risks to health from chemical substances and poisoning and the adverse effects of medical products and devices. The COR welcomes these proposals because cooperation between Member States is an important consideration in combating threats to public health by communicable diseases. The threat posed by these diseases is increasing due to the increased mobility in the European Union caused by business and tourist visits and the European Community has role to play in the exchange of information and best practice. There is already a very effective warning and information system for food and product safety that includes all the Member States and the Commission. New information systems for related public health areas should be compatible with this system as far as possible. 4. 7. Community action would include co-ordinated mechanisms at the European level and include surveil- lance, swift analysis, site visits and the swift analysis and investigation of specific problems. The Committee of the Regions would, in principle, support activities of this nature, as it is important that the EC supports cooperation between Member States. Strand Three: Tackling health determinants through health promotion and disease prevention 4. 8. This strand is composed of actions which strengthen individuals’ skills and capabilities in health promotion and prevention. Action will be directed at changing social, economic and environmental factors so that they are conducive to individual and public health. The strand includes six of the eight public health programmes in the present strategy as these programmes deal with the prevention of disease and eradication of health problems. The COR welcomes the rest of the proposal. 4. 9. The Communication states that actions could include vaccination, safety precautions, screening and testing of target populations. However, the COR feels these actions should be left to Member States with the EC funding concentrating on the creation of networks, the definition of quality standards and exchanges of best practice, focusing on projects which enhance social, economic and environmental conditions and on making health action more person-centered. 4. 10. The European Commission seeks guidance on its priorities in this strand. It asks whether it should concentrate more on addressing ageing diseases such as Alzheimers’ Disease; strengthen the work on nutrition and obesity; devote more attention to cardio-vascular disease; measures to reduce drugs-related health damage; 22. 2. 1999 EN Official Journal of the European Communities C 51/57 focus on the health of specific population groups such as the socially excluded, e. g. single people, children or women; ensure access to health information and health advisory services for EU citizens who move for work, study and leisure; and the adaptation of strategies to take the specific problems of accession countries into account. 4. 16. The Committee of the Regions agrees that there is little benefit in splitting promotion and prevention programmes and a more streamlined approach is needed. A single framework for this strand could make better use of resources. 4. 11. The COR thinks that the European Commission has introduced a long list of actions and, in view of the limited budget, it will need to prioritise these actions carefully in keeping with real public health needs. Greater emphasis thus needs to be made on health promotion measures, concentrating especially on the weakest of the target groups. The COR believes that the European Com- 4. 12. mission needs to establish the areas in which European intervention will really add value and where the creation of networks and the exchange of experience will prove to be effective. Section 4. 1 of the Communication outlines the 4. 13. challenges that enlargement will present in terms of public health. It states that the applicant countries ‘face potentially serious problems with communicable diseases’ and that ‘the free circulation of products, notably pharmaceuticals, blood products and medical devices, raises issues relating to safety and quality control as well as pricing’. In addition, the problem of drugs misuse in a number of applicant countries and the growing problem of drug taking in EU Member States means that measures to reduce drugs-related health damage will be a high priority. In view of these problems, the EC will need to review its strategies in the light of an enlarged European Union and this is a matter which needs to be considered urgently. 4. 14. Access to health information and health advis- ory services for EU citizens working and living in other Member States is another important issue for the European Community. 4. 15. Although programmes will be combined in this strand, it would appear that there will not be significant amounts of money available. With this consideration in mind, the COR suggests that the activities need to be pitched at specific target groups and health professionals rather than the general public. Pursuing this argument, projects should be developed through open calls for proposals and innovative activities which are region or locally based should be targeted. 5. The way forward 5. 1. The European Commission has made some initial suggestions on the proposed methods of handling public health policy in the future. The Commission considers that there must be debate both on the content of future policy and on the implementation of this policy. A central issue is the nature of the legal mechanisms to be used to ensure that the policy effectively combines incentive and legislative measures provided for in the new Treaty. The proposed network on the surveillance and control of communicable diseases will have its own legal basis. 5. 2. There are two possible ways to formalise the new policy. One would be to adopt a single ‘framework instrument’ providing for the subsequent adoption of separate ones for each strand. This would have the advantage of creating a single financial envelope and of apportioning funding between the strands, but the disadvantage of requiring two layers of decision-making and administrative structures. The other option would be to adopt a separate legal instrument for each strand with no overall instrument. This would need an implicit consensus on the funds to be allocated to each strand. The COR believes that the three action strands are inter-related and that there are strong arguments for a single framework if negotiations to agree the framework between the institutions of the EU can be carried out quickly and effectively. A health promotion programme would be valu- 5. 3. able provided that clear-cut priorities are established in different areas (e. g. tobacco). The thrust of the programme should be to reduce health discrepancies and the focus should therefore be on specific social groups and health policy. The possible extension of the EC’s role to 5. 4. ‘evidence based’ medicine, quality control, implemen- tation, health technology assessment and the dissemi- nation of results is natural and relevant in the case of public health programmes, where there is a need to promote cooperation and good practice amongst Member States. 5. 5. information are useful The use of research and the compilation of in many public health areas C 51/58 EN Official Journal of the European Communities 22. 2. 1999 where Member States have responsibility but it must be remembered that research and information is used to develop an informed debate. Responsibility for the development of health and medical systems, including cost control and finding schemes, will remain a national responsibility. The approach that public health aspects are a 5. 6. productive factor in society as reflected in the World Banks ‘ Investing in Health’ initiative, is to be welcomed. Public health priorities need to be established, especially in the light of the overall goal of alleviating health discrepancies between different groups, regions and countries. 6. Main conclusions 6. 1. The Communication is to be welcomed as it provides a full analysis of the issues facing the development of the EC’s public health policy. Due to the growth of the EC’s public health competence in the Maastricht and Amsterdam Treaties, an evaluation of public health programmes is welcome. 6. 2. While generally supporting the three strands of action outlined in the Communication, the Committee of the Regions feels that the EC should respect sub- sidiarity and demonstrate where there are clear advan- tages in operating at the European level. The present implementation of eight public 6. 3. health programmes with relatively restricted budgets means that there is a great deal of unnecessary adminis- tration and the COR welcomes the European Com- mission’s attempts to streamline these programmes. 6. 4. The COR emphasises the link between public health policy and other EC policies such as the Common Agricultural Policy and food safety policy. 6. 5. Despite this streamlining, the amounts of money in the budget will not allow for extensive activities and Brussels, 19 November 1998. the rapporteur feels that, in many areas, the programmes should concentrate on innovative local or regional projects and the exchange of experience. 6. 6. It is also important that the three public health programmes still to be established are agreed by the Council and the Parliament as soon as possible. 6. 7. In Strand One, the COR agrees that the European Commission should collect information to assist in the delivery of the EC public health policy, but notes that it proposes to collect information in policy areas which is the competence of Member States. The EC also needs to consider information collected by other international organizations like the WHO and the OECD. The COR feels that great care should be exercised in this area and it should not contain recommendations and binding decisions. 6. 8. The COR welcomes the actions in Strand Two which is an important part of the European Com- mission’s work, and emphasizes the EC’s co-ordination role in this strand so that it encourages cooperation between Member States. 6. 9. The COR welcomes the inclusion of six of the eight present public health programmes in this strand in an attempt to create a more streamlined and effective approach. However, in view of budgetary constraints, careful thought is needed in defining new or extended activity in this strand. The COR would like to emphasize the changes need in strategies due to enlargement and the growing scourge of drug-related disease in the EU. 6. 10. In view of the limited budget, the COR would like to remind the Commission of the importance and effectiveness of innovative local or regionally based projects. The creation of networks and the exchange of experience also adds value at the European level. The COR would favour a single legal frame- 6. 11. work because the three strands of action are closely inter-related. The President of the Committee of the Regions Manfred DAMMEYER


title: Resolución legislativa que contiene el dictamen del Parlamento Europeo sobre la propuesta de reglamento del Consejo relativo al Fondo Social Europeo (COM(98)0131 C4- 0287/98 98/0115(SYN))(Procedimiento de cooperación: primera lectura)

eurovoc_concepts:
EAGGF
European Regional Development Fund
European Social Fund
Structural Funds
structural policy


title: Décision de la Commission du 19 novembre 1998 concernant les certificats d'importation pour les produits du secteur de la viande bovine originaires du Botswana, du Kenya, de Madagascar, du Swaziland, du Zimbabwe et de la Namibie [notifiée sous le numéro C(1998) 3590]

eurovoc_concepts:
ACP countries
beef
import licence
originating product
quantitative restriction

text: 3. 12. 98 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes L 325/13 II (Actes dont la publication n’est pas une condition de leur applicabilit(cid:130)) COMMISSION D(cid:144)CISION DE LA COMMISSION du 19 novembre 1998 concernant les certificats d’importation pour les produits du secteur de la viande bovine originaires du Botswana, du Kenya, de Madagascar, du Swaziland, du Zimbabwe et de la Namibie [notifi(cid:130)e sous le num(cid:130)ro C(1998) 3590] (98/689/CE) LA COMMISSION DES COMMUNAUT(cid:144)S EUROP(cid:144)ENNES, vu le trait(cid:130) instituant la Communaut(cid:130) europ(cid:130)enne, vu le r(cid:138)glement (CE) no 1706/98 du Conseil du 20 juillet 1998 fixant le r(cid:130)gime applicable aux produits agricoles et les marchandises r(cid:130)sultant de leur transformation origi- naires des (cid:144)tats d’Afrique, des Cara(cid:139)bes et du Pacifique (ACP) et abrogeant le r(cid:138)glement (CEE) no 715/90 (1), et notamment son article 30, vu le r(cid:138)glement (CE) no 1918/98 de la Commission du 9 septembre 1998, (cid:130)tablissant les modalit(cid:130)s d’application dans le secteur de la viande bovine du r(cid:138)glement (CE) no 1706/98 du Conseil fixant le r(cid:130)gime applicable aux produits agricoles et les marchandises r(cid:130)sultant de leur transformation originaires des (cid:144)tats d’Afrique, des Cara(cid:139)bes et du Pacifique (ACP) et abrogeant le r(cid:138)glement (CE) no 589/96 (2), et notamment son article 4, consid(cid:130)rant que l’article 1er du r(cid:138)glement (CE) no 1918/98 pr(cid:130)voit la possibilit(cid:130) de d(cid:130)livrer des certificats d’importa- tion pour les produits du secteur de la viande bovine; que, toutefois, les importations doivent se r(cid:130)aliser dans les limites des quantit(cid:130)s pr(cid:130)vues pour chacun de ces pays tiers exportateurs; consid(cid:130)rant que les demandes de certificats introduites du 1er au 10 novembre 1998, exprim(cid:130)es en viande d(cid:130)soss(cid:130)e, conform(cid:130)ment au r(cid:138)glement (CE) no 1918/98, ne sont pas sup(cid:130)rieures pour les produits originaires du Botswana, du Kenya, de Madagascar, du Swaziland, du Zimbabwe et de la Namibie aux quantit(cid:130)s disponibles pour ces (cid:144)tats; qu’il est, d(cid:138)s lors, possible de d(cid:130)livrer des certificats d’importa- tion pour les quantit(cid:130)s demand(cid:130)es; consid(cid:130)rant qu’il convient de proc(cid:130)der (cid:133) la fixation des quantit(cid:130)s pour lesquelles des certificats peuvent (cid:136)tre demand(cid:130)s (cid:133) partir du 1er d(cid:130)cembre 1998, dans le cadre de la quantit(cid:130) totale de 52 100 tonnes; consid(cid:130)rant qu’il semble utile de rappeler que cette d(cid:130)ci- sion ne porte pas pr(cid:130)judice (cid:133) l’application de la directive 72/462/CEE du Conseil du 12 d(cid:130)cembre 1972 concernant les probl(cid:138)mes sanitaires et de police sanitaire lors de l’importation d’animaux des esp(cid:138)ces bovine, porcine, ovine et caprine, de viandes fra(cid:140)ches ou de produits (cid:133) base de viande en provenance de pays tiers (3), modifi(cid:130)e en dernier lieu par la directive 97/79/CE (4), A ARR(cid:219)T(cid:144) LA PR(cid:144)SENTE D(cid:144)CISION: Article premier Les (cid:144)tats membres suivants d(cid:130)livrent le 21 novembre 1998 les certificats d’importation concernant des produits du secteur de la viande bovine, exprim(cid:130)s en viande d(cid:130)soss(cid:130)e, originaires de certains (cid:144)tats d’Afrique, des Cara(cid:139)bes et du Pacifique, pour les quantit(cid:130)s et les pays d’origine indiqu(cid:130)s ci-apr(cid:138)s: (1) JO L 215 du 1. 8. 1998, p. 12. (2) JO L 250 du 10. 9. 1998, p. 16. (3) JO L 302 du 31. 12. 1972, p. 28. (4) JO L 24 du 30. 1. 1998, p. 31. L 325/14 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes 3. 12. 98 Allemagne — 323,600 tonnes originaires du Botswana. Royaume-Uni — 253,000 tonnes originaires du Botswana, — 300,000 tonnes originaires du Zimbabwe, — 620,000 tonnes originaires de Namibie. Article 2 Des demandes de certificats peuvent (cid:136)tre d(cid:130)pos(cid:130)es, conform(cid:130)ment (cid:133) l’article 3 paragraphe 2 du r(cid:138)glement (CE) no 1918/98 au cours des dix premiers jours du mois de d(cid:130)cembre 1998 pour les quantit(cid:130)s de viandes bovines d(cid:130)soss(cid:130)es suivantes: — Botswana: — Kenya: — Madagascar: — Swaziland: — Zimbabwe: — Namibie: 7 084,400 tonnes, 142,000 tonnes, 7 564,000 tonnes, 3 214,000 tonnes, 3 156,000 tonnes, 5 050,000 tonnes. Article 3 Les (cid:144)tats membres sont destinataires de la pr(cid:130)sente d(cid:130)ci- sion. Fait (cid:133) Bruxelles, le 19 novembre 1998. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission


title: Advies van het Comité van de Regio's over het "Voorstel voor een verordening (EG) van de Raad betreffende het Europees Sociaal Fonds"

eurovoc_concepts:
European Social Fund
employment aid
employment policy
equal treatment
small and medium-sized enterprises
social policy

text: C 51/48 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 22. 2. 1999 Advies van het Comité van de Regio’s over het „Voorstel voor een verordening (EG) van de Raad betreffende het Europees Sociaal Fonds” HET COMITÉ VAN DE REGIO’S, (1999/C 51/08) gezien de mededeling van de Commissie aan de Raad, aan het Parlement, het Economisch en Sociaal Comité en het Comité van de Regio’s betreffende de wetgevingsvoorstellen in Agenda 2000: algemeen overzicht; gezien het voorstel voor een verordening (EG) van de Raad betreffende het Europees Sociaal Fonds [COM(98) 131 def. — 98/0115 (SYN)] (1); gezien het besluit van de Commissie van 18 mei 1998 om het Comité dienaangaande te raadplegen overeenkomstig artikel 198 C, lid 1 van het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap; gezien het besluit van zijn Bureau van 13 mei 1998 om commissie 5 „Sociaal beleid, volksgezondheid, consumentenbescherming, onderzoek, toerisme” te belasten met de voorbe- reiding van de desbetreffende werkzaamheden; gezien het door het Comité van de Regio’s op 17 september 1998 goedgekeurde advies over het „Voorstel voor een verordening (EG) van de Raad houdende algemene bepalingen inzake de structuurfondsen” (CDR 167/98 fin) (2), (rapporteurs: Behrendt en Fraga Iribarne); gezien het door commissie 7 op 26 juni 1998 goedgekeurde werkdocument (DI CDR 53/98 fin) (rapporteur: Tope); gezien het door commissie 5 op 29 september 1998 goedgekeurde ontwerpadvies (CDR 155/98 rev. 2) (rapporteurs: Matthews en Correia), heeft tijdens zijn 26e Zitting van 18 en 19 november 1998 (vergadering van 19 november) het volgende advies uitgebracht. 1. Inleiding het kader van de drie doelstellingen kunnen worden gewaarborgd. 1. 1. De ontwerpverordening maakt deel uit van een pakket van verordeningen betreffende de structuurfond- sen die samen met andere wetgevingsvoorstellen in het kader van Agenda 2000 op 18 maart jl. door de Commissie zijn aangenomen. De verordening stelt al- gemene regels voor het ESF vast en bepaalt de aard van de activiteiten die door het ESF gefinancierd kunnen worden uit hoofde van doelstelling 1, 2 en 3 van de structuurfondsen en het communautair initiatief ter bestrijding van discriminatie en ongelijke behandeling bij de toegang tot de arbeidsmarkt. 1. 2. I. v. m. de herstructurering en vereenvoudiging van de doelstellingen van de structuurfondsen en de uitvoering van de Europese werkgelegenheidsstrategie en daarbijbehorende nationale actieplannen voor de werkgelegenheid wordt de werkingssfeer van het ESF geherdefinieerd. Bijgevolg worden ook de activiteiten die voor financiering uit hoofde van het ESF in aanmerking komen, geherdefinieerd: de Commissie stelt voor, een voor alle drie doelstellingen geldende regeling voor de implementering van het ESF aan te nemen, waarmee de samenhang en complementariteit van maatregelen in (1) PB C 176 van 9. 6. 1998, blz. 39. (2) PB C 373 van 2. 12. 1998, blz. 1. 1. 3. Wat de programmering en uitvoering van door het ESF gefinancierde activiteiten betreft, stipuleert de verordening dat lid-staten en Commissie ervoor moeten zorgen dat rekening wordt gehouden met de arbeids- marktdimensie van de informatiemaatschappij, het be- ginsel van gelijke behandeling van mannen en vrouwen en het beginsel van non-discriminatie op grond van leeftijd, ras, godsdienst, handicap en seksuele geaard- heid. 1. 4. Het ESF kan onder meer steun verlenen aan het MKB, dat zich door de industrie¨le veranderingen voor problemen geplaatst ziet en zo geholpen kan worden zich aan de veranderde behoeften van de werknemers en aan nieuwe productiesystemen aan te passen en in te spelen op mogelijke veranderingen in de toekomst. Verder zal het ESF financie¨le steun blijven verle- 1. 5. nen aan anticipatie-, adviserings-, netwerking- en oplei- dingsactiviteiten in de hele EU om de werkgelegenheid en beroepskwalificaties te bevorderen. Het zal daarbij erop toezien dat de gefinancierde activiteiten horizontaal van aard zijn en de gehele economie bestrijken zonder voorrang aan specifieke industriee¨n of sectoren te geven. 22. 2. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 51/49 2. De Verordening 2. 1. Taak (artikel 1) 2. 1. 1. Het ESF heeft tot taak, maatregelen voor de ontwikkeling van menselijke hulpbronnen te ondersteu- nen ter bevordering van een hoog peil van werkgelegen- heid en sociale bescherming, gelijke behandeling van mannen en vrouwen en economische en sociale samen- hang. De maatregelen die in het kader van de Europese werkgelegenheidsstrategie en de jaarlijkse richtsnoeren voor de werkgelegenheid gepland zijn, komt daarbij een speciale plaats toe. 2. 1. 2. Het Comité onderschrijft deze taak, maar is van mening dat na „gelijke behandeling van mannen en vrouwen” hieraan het volgende moet worden toege- voegd: „, non-discriminatie op grond van leeftijd, ras, het toebehoren aan een etnische of linguı¨stische minderheid, godsdienst, handicap en seksuele geaard- heid”. 2. 1. 3. Het Comité juicht het toe dat doelstelling 3 ESF aansluit bij de Europese werkgelegenheidsstrategie. 2. 1. 4. Het Comité maakt niettemin één kanttekening: de op lokaal en regionaal niveau gekozenen dienen meer inspraak te krijgen ten aanzien van de ontwikkeling en uitvoering van jaarlijkse richtsnoeren voor de werkgele- genheid. De richtsnoeren vormen immers het kader voor het gebruik van het ESF en leggen de prioriteiten dienaangaande vast. Lokale en regionale overheden dienen, als de belangrijkste uitvoerende organen, geraad- pleegd en ten volle betrokken te worden bij het vaststellen van de prioriteiten. Het Comité acht het van belang dat in het kader van de toekomstige doelstelling 3 niet uitsluitend prioriteiten van nationale regeringen worden gefinancierd, maar dat in de door de lid-staten vastgestel- de prioriteiten ook prioriteiten van territoriale overheden terug te vinden zijn. Volgens het CvdR dient het een belangrijk deel 2. 1. 5. van de toekomststrategiee¨n van de EU en de lid-staten te zijn dat zowel lokale en regionale organen als de sociale partners een actieve rol spelen bij de totstandkoming van een actief groei- en werkgelegenheidsbeleid. Via partnerschappen, zo heeft de Commissie erkend, kunnen alle partijen betrokken worden bij de uitvoering van door het Fonds gefinancierde maatregelen, hetgeen de geloofwaardigheid en efficie¨ntie van het Fonds ten goede komt. van langdurige werkloosheid van mannen en vrou- wen en ter ondersteuning van de herintegratie van langdurig werklozen c. q. de integratie van jongeren op de arbeidsmarkt; 2) Bevordering van de sociale integratie en gelijke kansen voor allen bij de toegang tot de arbeidsmarkt; 3) Ontwikkeling van onderwijs- en opleidingsstelsels; 4) Verbetering van de systemen ter bevordering van de scholing, de opleiding en het aanpassingsvermogen van de werknemers, en ter stimulering van innovatie en de flexibiliteit in de werkorganisatie; 5) Verbetering van de participatie van vrouwen op de arbeidsmarkt. 2. 2. 1. Het ESF zal ook middelen beschikbaar stellen om plaatselijke werkgelegenheidsinitiatieven, waaron- der territoriale werkgelegenheidspacten, te ondersteunen en zal rekening houden met de sociale en arbeidsmarkt- dimensie van de informatiemaatschappij. 2. 2. 2. Het Comité onderschrijft deze aandachtsgebie- den en is in het bijzonder te spreken over de koppeling die wordt gemaakt met de Europese werkgelegenheids- strategie. Het Comité juicht de ruime definitie van de voor steun in aanmerking komende activiteiten toe, omdat lid-staten en regio’s hierdoor meer speelruimte krijgen, maar wil anderzijds erop wijzen dat het ESF zich met het oog op een efficie¨nter gebruik van de middelen dient te concentreren op zijn taken in het kader van het arbeidsmarkt- en werkgelegenheidsbeleid. Lid-staten, regio’s en collectieve overheden dienen daar- bij de mogelijkheid te behouden om uit de in het kader van doelstelling 3 en het ESF voor steun in aanmerking komende activiteiten die aandachtsgebieden en maatre- gelen te kiezen die het best beantwoorden aan hun specifieke behoeften wat de ontwikkeling van menselijke hulpbronnen aangaat. Het Comité onderschrijft deze aandachtsgebieden en is in het bijzonder te spreken over de koppeling die wordt gemaakt met de Europese werkgelegenheidsstrategie. Met name wat de bestrijding van langdurige werkloosheid aangaat, wil het Comité wijzen op de rol van de territoriale overheden. Het grote publiek heeft er vaak nauwelijks weet van wat deze zoal doen ter bestrijding van langdurige werkloosheid. Op diverse gebieden, zoals welzijnszorg, huisvesting en volksgezondheid, hebben zij ten behoeve van de minder bevoordeelde bevolkingsgroepen initiatieven lopen ten- einde hun omstandigheden te verbeteren en daarmee hun reı¨ntegratie in de arbeidsmarkt mogelijk te maken. Wat het onderwijs betreft, dienen de voor steun uit hoofde van het ESF in aanmerking komende actieterrei- nen nader te worden vastgelegd. 2. 3. Voor steun in aanmerking komende activiteiten 2. 2. Werkingssfeer (artikel 2) (artikel 3) Het ESF dient de activiteiten van de lid-staten op de volgende vijf beleidsterreinen te ondersteunen en aan te vullen: Financie¨le steun zal met name worden toegekend voor de volgende activiteiten: 2. 3. 1. B i j s t a n d a a n p e r s o n e n 1) Ontwikkeling van een actief arbeidsmarktbeleid ter bestrijding van de werkloosheid, ter verhindering a) Onderwijs en beroepsopleiding, verbetering van basisvaardigheden, begeleiding en advisering; C 51/50 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 22. 2. 1999 b) Hulp bij het zoeken naar werk en bij het beginnen van een eigen bedrijf; c) Wetenschap ontwikkeling, postacademische opleiding en opleiding van ma- nagers; technologische en d) Ontwikkeling van nieuwe arbeidsmogelijkheden. 2. 3. 2. B i j s t a n d a a n s t r u c t u r e n e n s y s - t e m e n a) Ontwikkeling en verbetering van de kwaliteit en de inhoud van opleidings- en kwalificatiesystemen; b) Modernisering en verbetering van de doeltreffend- heid van de diensten voor arbeidsvoorziening; c) Ontwikkeling van banden tussen bedrijfsleven en onderwijs-, opleidings- en onderzoeksinstellingen; d) Ontwikkeling van systemen voor prospectief onder- zoek naar en anticipatie op veranderingen in de industrie en de werkgelegenheid. 2. 3. 3. B e g e l e i d e n d e m a a t r e g e l e n a) Assistentie bij dienstverlening aan begunstigden, waaronder zorgvoorzieningen; b) Capaciteitsopbouw om een trajectbenadering van arbeidsmarktintegratie te vergemakkelijken; c) Bewustmaking. Het Comité stelt met voldoening vast dat de rol van het MKB (kleine en middelgrote bedrijven) bij het scheppen van duurzame banen op de vrije markt impliciet wordt erkend. 2. 4. Concentratie van de steun (artikel 4) Het ESF zal voor alle drie doelstellingen middelen beschikbaar stellen: a) doelstelling 1 — het bevorderen van de ontwikkeling en structurele aanpassingen van regio’s met een ontwikkelingsachterstand; b) doelstelling 2 — het ondersteunen van de economi- sche en sociale omschakeling van regio’s die met structurele problemen te kampen hebben; c) doelstelling 3 — het ondersteunen van de aanpassing en de modernisering van beleid en systemen op het gebied van onderwijs, opleiding en werkgelegenheid. In het kader van doelstelling 3 zal financie¨le steun worden verleend in gebieden die niet voor doelstelling 1 en 2 in aanmerking komen. Bovendien wordt met deze doelstelling een politiek referentiekader geschapen voor alle ESF-maatregelen ten behoeve van menselijke hulp- bronnen op nationaal grondgebied. 2. 4. 1. Voordat tot de uitvoering van ESF-program- ma’s wordt overgegaan, dienen de lid-staten te bekijken in hoeverre de door het ESF te financieren maatregelen daadwerkelijk nodig zijn. Bij deze evaluatie dienen alle drie doelstellingen in acht te worden genomen, om ervoor te zorgen dat het Fonds op de juiste beleidsterrei- nen wordt ingezet. De nadruk dient te liggen op een dusdanige scholing van de werknemers dat deze in staat zijn op de behoeften van de arbeidsmarkt in te spelen, en op verbetering van de participatie van vrouwen in het arbeidsproces. In het kader van deze programma’s zal ten 2. 4. 2. minste 1 % van het ESF in de vorm van kleine subsidies beschikbaar worden gesteld aan lokale groepen. Voor deze groepen zullen speciale regelingen gelden waarmee zij sneller toegang tot het Fonds zullen krijgen. 2. 4. 3. Het Comité juicht deze concentratie toe, aange- zien de steun vooral naar gebieden gaat die deze het hardst nodig hebben en voor kleine groepen mogelijkhe- den worden gecree¨erd om van het Fonds gebruik te maken. Het Comité is dan ook van mening dat actieplannen en programma’s in het kader van doelstel- ling 3 niet noodzakelijkerwijs op nationaal niveau hoeven te worden gepresenteerd en benadrukt dat de lid-staten de mogelijkheid moeten behouden om plannen en programma’s in het kader van doelstelling 3 in te dienen die op regionaal niveau worden uitgewerkt en uitgevoerd. In het nationale plan kunnen de regionale prioriteiten dan worden samengevat en in lijn worden gebracht met de algemene prioriteiten voor de steunverle- ning. Het Comité is van mening dat de programmering, uitvoering en follow-up van de taken in het kader van doelstelling 3 zoveel mogelijk met oog voor de lokale omstandigheden dienen te geschieden. Verwijzend naar het tijdens de septemberzitting 2. 4. 4. goedgekeurde advies over de algemene bepalingen inzake de structuurfondsen (rapporteurs: Behrendt en Fraga Iribarne), zou het Comité het toejuichen wanneer het voorgestelde doelstelling 3-programma horizontaal van aard blijft en dus ook op doelstelling 2-gebieden van toepassing is. 2. 5. Communautair initiatief (artikel 5) 2. 5. 1. Het ESF verleent steun uit hoofde van het communautair initiatief ter bestrijding van discriminatie en ongelijke behandeling bij de toegang tot de arbeids- markt. 2. 5. 2. In de toekomst zal het ESF in het kader van het communautair initiatief middelen beschikbaar kunnen stellen voor activiteiten die vroeger alleen door de andere structuurfondsen zouden zijn gefinancierd. 2. 5. 3. Het Comité juicht deze flexibiliteit toe, omdat de uitvoering van het communautair initiatief hiermee vereenvoudigd kan worden. 2. 6. Innovatieve maatregelen en technische bijstand (artikel 6) 2. 6. 1. De Commissie kan voorbereidings-, beoorde- lings-, toezichts- en evaluatieactiviteiten financieren, die nodig zijn voor de uitvoering van de in deze verordening bedoelde activiteiten. 22. 2. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 51/51 Deze kunnen omvatten: a) proefprojecten en activiteiten van innovatieve aard betreffende arbeidsmarkten, werkgelegenheid en be- roepsopleiding; b) studies en uitwisseling van ervaringen; c) technische bijstand in verband met de controle op en de evaluatie van de Fondsactiviteiten; d) voorlichting over de activiteiten van het ESF. 2. 6. 2. Ook hier kan het toepassingsgebied worden uitgebreid tot maatregelen die in aanmerking komen voor financie¨le steun uit hoofde van de andere structuur- fondsen. 2. 6. 3. Het Comité stelt vast dat overeenkomstig artikelen 21 en 22 van de door de Commissie opgestelde kaderverordening in totaal 1 % van de toewijzing van de structuurfondsen wordt uitgetrokken voor innovatieve maatregelen en technische bijstand. Het Comité vraagt de Commissie om te verduidelijken welke soort maatre- gelen uit hoofde van artikel 6 van de ESF-verordening in aanmerking komen voor steun en welke niet. 2. 7. Steunaanvragen (artikel 7) Aanvragen om financie¨le steun van het ESF dienen te geschieden door middel van een door de lid-staat en de Commissie op te stellen geautomatiseerd formulier. Het Comité zou graag zien dat de nationale uitvoeringsmoda- liteiten van doelstelling 3 voldoende flexibel en prag- matisch zijn om efficie¨nt en zichtbaar optreden van het ESF mogelijk te maken voor de betrokken begunstigden. Voorts acht het Comité het wenselijk dat de lid-staten geen uitvoeringsprocedures instellen die ingaan tegen de door de Commissie voorgestelde doelstellingen „vereen- voudiging” en „flexibiliteit”. 2. 8. Uitvoeringsbepalingen (artikel 8) De Commissie zal bij de uitvoering van de verordening geassisteerd worden door vijf comités. Om de drie jaar zal de Commissie verslag uitbrengen over de vorderingen op het punt van economische en sociale samenhang, de rol van het ESF en de voorstellen met betrekking tot EU-maatregelen en -beleid. Het gaat om de volgende vijf comités: 2. 8. 1. Een Raadgevend Comité voor de ontwikkeling en omschakeling van de regio’s, dat zal worden voorgeze- ten door de Commissie. De Commissie legt het comité een ontwerp voor van te nemen beschikkingen, waarover dit comité binnen een bepaalde termijn advies moet uitbrengen. Een Comité uit hoofde van artikel 124 van het Verdrag, dat advies zal uitbrengen over de ontwerpbeschikkingen van de Commissie inzake de enkelvoudige programme- ringsdocumenten in het kader van doelstelling 3, alsmede inzake de communautaire bestekken en enkelvoudige programmeringsdocumenten in het kader van de doel- stellingen 1 en 2. Een Comité van beheer voor de landbouwstructuur en plattelandsontwikkeling, dat zelf zijn Reglement van Orde zal vaststellen. Dit comité brengt advies uit over de ontwerpbeschikkingen van de Commissie over de opstelling van de lijst van de in het kader van doelstel- ling 2 in aanmerking genomen zones, alsmede over de enkelvoudige programmeringsdocumenten in het kader van die doelstelling. Een Comité van beheer voor de visserij- en aquacultuur- sector, dat advies zal uitbrengen over de ontwerp- beschikkingen van de Commissie over de opstelling van de lijst van de in het kader van doelstelling 2 in aanmerking genomen zones, alsmede over de enkelvou- dige programmeringsdocumenten in het kader van die doelstelling. Een Comité van beheer voor de communautaire initiatie- ven. De Commissie legt aan dit comité een ontwerp voor van te nemen beschikkingen, waarover het comité binnen een bepaalde termijn advies dient uit te brengen. 2. 8. 2. Het Comité juicht de oprichting van deze comités toe, maar dringt er met klem op aan dat op lokaal en regionaal niveau gekozenen en representanten van de NGO’s in deze organen vertegenwoordigd worden. 2. 9. Overgangsbepalingen (artikel 9) In dit artikel wordt verwezen naar de Algemene Verorde- ning betreffende de structuurfondsen. De Commissie stelt voor, een uitgave niet voor financie- ring uit het ESF in aanmerking te laten komen indien zij is verricht vo´ o´r de datum waarop de Commissie het ontwerp-programma heeft ontvangen. Het Comité juicht dit voorstel toe en sluit zich hierbij aan. 3. Conclusies 3. 1. Het Comité onderschrijft de voorgestelde taak van het ESF, maar is van mening dat in de verordening na „gelijke behandeling van mannen en vrouwen” het volgende moet worden toegevoegd: „, non-discriminatie op grond van leeftijd, ras, godsdienst, handicap en seksuele geaardheid”. 3. 2. Het Comité is van oordeel dat lokale en regionale overheden door hun nationale regeringen ten volle betrokken dienen te worden bij het overleg over de ontwikkeling en tenuitvoerlegging van de jaarlijkse richtsnoeren voor de werkgelegenheid, aangezien deze prioriteiten stellen en als kader fungeren voor het gebruik van het ESF (art. 1). 3. 3. Het Comité juicht het toe dat in de voorgestelde verordening ook aandacht wordt besteed aan de infor- matiemaatschappij en sociale samenhang (art. 1). 3. 4. Het Comité onderschrijft de aandachtsgebieden en is in het bijzonder te spreken over de koppeling die wordt gemaakt met de Europese werkgelegenheidsstra- tegie (art. 2). C 51/52 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 22. 2. 1999 3. 5. Het Comité stelt met voldoening vast dat de noodzaak om het MKB te steunen erkend wordt. In de nieuwe ESF-verordening zal d. m. v. steun aan het MKB het scheppen van duurzame banen op de vrije markt worden gestimuleerd. Naar dergelijke maatregelen dient in de toekomst alle aandacht uit te gaan. Het MKB genereert immers de meeste banen (artt. 2 en 3). 3. 6. Het Comité juicht de ruime definitie van de voor steun in aanmerking komende activiteiten toe, omdat lid-staten en regio’s hierdoor meer speelruimte krijgen, maar wil anderzijds erop wijzen dat het ESF zich met het oog op een efficie¨nter gebruik van de middelen dient te concentreren op zijn taken in het kader van het arbeidsmarkt- en werkgelegenheidsbeleid. Lid-staten, regio’s en collectieve overheden dienen daarbij de mogelijkheid te behouden om uit de in het kader van doelstelling 3 en het ESF voor steun in aanmerking komende activiteiten die aandachtsgebieden en maatre- gelen te kiezen die het best beantwoorden aan hun specifieke behoeften wat de ontwikkeling van menselijke hulpbronnen aangaat (art. 4). Brussel, 19 november 1998. 3. 7. Het Comité juicht de flexibiliteit in de werkings- sfeer van het ESF toe, omdat de uitvoering van het communautair initiatief hiermee vereenvoudigd kan worden (art. 5). 3. 8. Het Comité verzoekt de Commissie de steun ten behoeve van innoverende maatregelen op te trekken van 1,5 tot 1,7 %, aangezien in het kader van het ESF nieuwe technieken moeten worden uitgeprobeerd en innoverende maatregelen moeten worden bevorderd (art. 6). 3. 9. Het Comité betreurt het dat lokale en regionale overheden niet vertegenwoordigd zijn in de op te richten comités voor de uitvoering van de ESF-bepalingen. In comités van de lid-staten zijn de lokale en regionale organisaties wel vertegenwoordigd; daarom dienen zij hun stem ook op EU-niveau te kunnen laten horen (art. 8). 3. 10. Het Comité is van mening dat uitgaven voor programma’s die voor een bijdrage van het ESF in aanmerking komen, m. i. v. 1 januari 2000 aanvaard dienen te worden, ongeacht de datum waarop de steunaanvraag bij de Commissie binnenkomt (art. 9). De voorzitter van het Comité van de Regio’s Manfred DAMMEYER


title: Νομοθετικό ψήφισμα που αποτελεί τη γνώμη του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου σχετικά με την πρόταση κανονισμού του Συμβουλίου περί του Ευρωπαϊκού Κοινωνικού Ταμείου (COM(98) 0131 C4-0287/98 98/0115(SYN))(Διαδικασία συνεργασίας: πρώτη ανάγνωση)


title: Legislative resolution embodying Parliament's opinion on the proposal for a Council Regulation (EC) amending Regulation (EC) No 2236/95 laying down general rules for the granting of Community financial aid in the field of trans-European networks (COM(98)0172 C4-0283/98 98/0101(SYN) )(Cooperation procedure: first reading)

eurovoc_concepts:
EU aid
energy grid
printing
sectoral aid
trans-European network
transmission network
transport network