title: Rådets förordning (EG) nr 2467/98 av den 3 november 1998 om den gemensamma organisationen av marknaden för får- och getkött

eurovoc_concepts:
agricultural guidance
common organisation of markets
goatmeat
prices policy
sheepmeat
trade policy

text: 20. 11. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 312/1 I (Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk) RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 2467/98 av den 3 november 1998 om den gemensamma organisationen av marknaden för får- och getkött EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europe- iska gemenskapen, särskilt artiklarna 42 och 43 i detta, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitte´ns yttrande (2) med beaktande av följande: 1) 2) förordning Rådets (EEG) nr 3013/89 av den 25 september 1989 om den gemensamma organisa- tionen av marknaden för får- och getkött (3) har undergått flera och omfattande ändringar (4). För att skapa klarhet och av praktiska skäl bör därför en kodifiering företas av nämnda förordning. För att den gemensamma marknaden för jord- bruksprodukter skall kunna fungera och utvecklas måste den kompletteras av en gemensam jord- brukspolitik som framför allt innefattar en gemen- sam organisation av marknaderna för olika jord- bruksprodukter. En sådan organisation kan utfor- mas på olika sätt beroende på vilken produkt det är fråga om. dard för berörda jordbrukare, är det nödvändigt att behålla vissa åtgärder som underlättar anpass- ning av utbudet till marknadens krav. Det är särskilt viktigt att gemenskapens får- och getkötts- producenter fortsättningsvis får bidrag för att kompensera inkomstbortfall och att interventions- åtgärder behålls. Det bör fastställas ett baspris, vid vilket interven- tionsåtgärder börjar tillämpas och som skyddar gemenskapens marknad mot fluktuationer i världs- marknadspriset på vissa produkter inom sektorn. Bidragsbeloppet som producenterna får, vilket bestäms på grundval av ett enhetligt inkomstbort- fallsbelopp inom gemenskapen, måste ta hänsyn till de olika specialiseringar av produktionssystemen som finns inom gemenskapen. För att begränsa ökningen av budgetkostnaderna inom denna sek- tor, bör det fastställas att det fulla bidraget högst får beviljas för 1 000 djur per producent i de mindre gynnade områdena, som definieras i direk- tiv 75/268/EEG (5), och för högst 500 djur per producent i övriga områden. Över dessa nivåer reduceras bidraget per djur med 50 %. 4) 5) 3) För att uppnå målen i artikel 39 i fördraget, sär- skilt marknadsstabilitet och en skälig levnadsstan- 6) (1) EGT C 313, 12. 10. 1998. (2) EGT C 214, 10. 7. 1998, s. 72. (3) EGT L 289, 7. 10. 1989, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1589/96 (EGT L 206, 16. 8. 1996, s. 25). (4) Se bilaga II, del B. Av administrativa skäl är det lämpligt att det senaste datumet för betalning av bidraget samman- faller med utgången av budgetåret. (5) EGT L 128, 19. 5. 1975, s. 1. Direktivet ersatt genom rådets förordning (EG) nr 950/97 (EGT L 142, 2. 6. 1997, s. 1). L 312/2 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 11. 98 7) Den uppåtgående trenden i antalet tackor inom gemenskapen och det avsevärda prisfall som blir följden har allvarliga effekter på marknadsjämvik- ten. Denna utveckling som delvis har bromsats upp av de olika åtgärder som införts särskilt vad gäller priser och stabilisatorer, har ändå lett till en pro- duktionsökning och en stegring av utgifterna hos den Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket. 12) För att ta hänsyn till det faktum att producenter skall kunna minska sin produktion under en begränsad period, bör medlemsstaterna bemyndi- gas att kunna tillåta en tillfällig upplåtelse av bidragsrättigheter. 13) Det bör skapas en koppling mellan känsliga områ- den eller platser och produktionen av får och getter, i syfte att säkerställa att denna produktion upprätthålls särskilt i de områden där det inte finns något annat alternativ. 8) Följaktligen bör, om inte annat följer av särskilda bestämmelser tillämpliga på producentgrupper, ett individuellt tak införas för varje producent på grundval av de samlade bidrag som beviljats för regleringsåret 1991 för varje producent. 14) Det individuella taket för bidraget per producent leder till en begränsning av antalet bidragsberätti- gande tackor och getter. 9) Med hänsyn till utvecklingen av produktionen i gemenskapen bör denna totalsumma emellertid multipliceras med en koefficient fastställd för varje medlemsstat och som uttrycker förhållandet mellan det totala antalet bidragsberättigande tackor vid början av 1989, 1990 och 1991 och det totala antalet bidragsberättigande djur under reglerings- året 1991. Särbestämmelser måste dock fastställas för Tyskland för att ta hänsyn till vissa speciella problem i de nya delstaterna. 10) Nya producenter och nuvarande producenter, vars referensbesättningar inte motsvarar den normala utvecklingen av antalet tackor, får inte uteslutas från rätten till bidrag. I detta syfte bör det skapas en nationell reserv som inledningsvis byggs upp genom uttag av en fast andel av alla producenters individuella tak. Det bör antas bestämmelser om att öka reserven i de mindre gynnade områdena. 11) Förändringar i bidragsmottagarens tillgångar eller produktionskapacitet kan göra det nödvändigt att ändra nivån på produktionen. De rättigheter till bidrag som förvärvats avseende individuella tak bör kunna överlåtas, på vissa villkor, till andra producenter. I syfte att göra detta system med överlåtelser så flexibelt som möjligt, bör det med- ges att överlåtelse av bidragsrättigheter kan ske även om jordbruksföretag inte överlåts. Överlåtel- sen bör omfattas av regler som medger att vissa rättigheter överlämnas utan betalning till den nationella reserven, detta särskilt för att nya pro- ducenter skall kunna få rättigheter. 15) Denna åtgärd gör det överflödigt med begräns- ningar per djur med avseende på fastställandet av storleken på de bidrag som skall utbetalas i denna sektor, dock utan att påverka de bidragsrättigheter som producenterna redan har. Det bör därför införas en möjlighet att korrigera de individuella taken. 16) Införandet av ett individuellt tak per producent för rätten till bidrag kan orsaka administrativa svårig- heter för vissa producentsammanslutningar, sär- skilt sammanslutningar av familjemedlemmar, när rätten till bidrag överförs mellan medlemmarna i sådana sammanslutningar. Med avseende på en korrekt förvaltning bör det därför föreskrivas att vissa sammanslutningar under vissa villkor kan befrias från att till den nationella reserven betala den procentandel av bidragsrättigheterna som före- skrivs i fall av överlåtelse av rättigheter utan över- låtelse av jordbruksföretaget. Denna bestämmelse får inte leda till en ökning av de individuella bidragsrättigheter som för närvarande beviljas i varje medlemsstat och inte heller leda till att nya producentsammanslutningar uppstår enbart i syfte att undvika den betalning till den nationella reser- ven av procentandelen av bidragsrättigheterna vil- ken föreskrivs i fall av överlåtelse av rättigheter utan överlåtelse av jordbruksföretag. 17) Det individuella taket har fastställts med ledning bl. a. av det totala bidragsbelopp som under regle- ringsåret 1991 beviljats varje producent. Eftersom detta regleringsår i Italien och Grekland utgjorde ett övergångsår mellan två olika bidragssystem kunde ett antal producenter inte lämna in någon ansökan om bidrag för regleringsåret 1991 motsva- rande antalet bidragsberättigade djur. För att avhjälpa denna situation verkar det lämpligt, att dels för Italien, dels för Grekland upprätta en 20. 11. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 312/3 särskild reserv som motsvarar det beräknade maxi- mibeloppet för de bidragsrättigheter som de berörda producenterna gått miste om. I detta syfte bör det föreskrivas att de behöriga myndigheterna i dessa båda medlemsstater inledningsvis får bevilja nya bidragsrättigheter inom gränserna för den sär- skilda reserv som avses ovan. Senare, efter att kommissionen har kontrollerat att de bidragsrättig- heter som på detta sätt beviljats fördelas på ett korrekt sätt, särskilt i de regioner som mest påver- kats av denna situation, skall den nationella reser- ven för Italien och Grekland höjas med ett belopp som motsvarar summan av de nya bidragsrättighe- ter som beviljats med verkan från och med regle- ringsåret 1995. 18) Det är nödvändigt att fastställa villkoren för att Tyskland skall kunna anta särbestämmelser för att beakta de särskilda problem som kvarstår i de nya delstaterna. marknadssituation i ett eller flera prisnoteringsom- råden. Det är alltså nödvändigt att bemyndiga kommissionen att tillämpa förfarandet med förut- fastställelse av stödbeloppet när denna marknadssi- tuation har konstaterats även om ovannämnda marknadspriskriterier inte är uppfyllda. 23) Syftet med ovannämnda bidrag är att tillförsäkra producenterna en skälig inkomst. Men med hänsyn till de avsättningsmöjligheter som finns på gemen- skapens marknad och gemenskapens internatio- nella åtaganden bör dock produktionen av får- och getkött inte längre uppmuntras när väl gemenska- pens sammanlagda djurbestånd överstiger en viss nivå som fastställts med beaktande av marknadssi- tuationen. Därför bör den garanti som interven- tionsåtgärderna ger reduceras, varvid den maximalt garanterade nivån bör fastställas till den nivå som gällde tackor den 31 december 1987 i de berörda områdena och det bör införas bestämmelser om en eventuell senare ändring av den garanterade nivån. 19) För att underlätta övergången från de bestämmel- ser som för närvarande gäller i de nya tyska delstaterna till det bidragssystem som tillämpas inom resten av gemenskapen, kan vissa övergångs- åtgärder komma att bli nödvändiga. 24) 20) I samband med produktion av får- och getkött har miljöskyddet blivit en viktig faktor som det måste tas hänsyn till. Medlemsstaterna bör därför ha möjlighet att begränsa eller upphäva utbetalningar inom bidragsordningen för får- och getköttsprodu- center om producenten i fråga inte helt och hållet uppfyller de miljöskyddsregler som fastställs av varje medlemsstat, förutsatt att sanktionen står i ett rimligt förhållande till överträdelsen. 21) Interventionsåtgärder bör ske i form av stöd till privat lagring, vilket minst påverkar den normala avsättningen av produkterna. Införandet av individuellt tak per producent för rätten till bidrag under det att får- och getbestån- det bibehålls på sin nuvarande nivå, bör avsevärt minska risken för att budgeten överskrids. I detta syfte bör den koefficient för reduceringen av det baspris som avses i artikel 13. 2 i denna förordning fastställas till den nivå som bestämts för reglerings- året 1990. 25) Handelsregleringar i kombination med prisregle- ringar, bidrag och interventionsåtgärder, som inne- fattar en ordning med importtullar, bör tjäna till att stabilisera gemenskapens marknad. Dessa han- delsregleringar följer av avtalen som slutits inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan, hädanefter kallade ”GATT-avta- len”. 22) När vissa kriterier såvitt avser marknadspriserna är uppfyllda bör beslut att bevilja stöd till privat lagring i regel fattas inom ramen för ett anbudsför- farande. Beslut att bevilja stöd till privat lagring vid förutfastställelse av stödbeloppet skulle dock kunna förbättra effektiviteten av stödet till privat lagring när det i brådskande fall är nödvändigt med privat lagring på grund av en särskilt besvärlig 26) De behöriga myndigheterna bör ges möjlighet att kontinuerligt följa handelsutvecklingen för att kunna uppskatta marknadens utveckling och, när det är nödvändigt, vidta åtgärder i enlighet med denna förordning. I detta syfte bör det föreskrivas att importlicenser skall utfärdas och, vid behov, även exportlicenser samt att säkerhet skall ställas för det faktiska genomförandet av de transaktioner för vilka dessa licenser begärs. L 312/4 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 11. 98 27) För att förhindra eller motverka de negativa effek- terna på gemenskapsmarknaden som kan bli följ- den av import av vissa jordbruksprodukter, bör en tilläggstull betalas vid import av en eller flera sådana produkter, om vissa villkor har uppfyllts. 28) Det är lämpligt att, på vissa villkor, tilldela kom- missionen kompetens att öppna och förvalta tull- kvoter som följer av GATT-avtalen. 29) Förutom ovannämnda system bör det, i den mån som krävs för att marknaden skall fungera korrekt, införas möjlighet att reglera tillämpningen av aktiv eller passiv förädling och att, när marknadssitua- tionen så kräver, helt eller delvis förbjuda sådan tillämpning. 30) Systemet med tullar gör det möjligt att avvara alla andra skyddsåtgärder vid gemenskapens yttre grän- ser. Dock kan systemet med priser och tullar i undantagsfall visa sig vara bristfälligt. I sådana fall bör gemenskapen ha möjlighet att utan dröjsmål vidta alla nödvändiga åtgärder, i syfte att skydda gemenskapsmarknaden mot de störningar som kan uppkomma som ett resultat av att de tidigare importhindren avskaffats. Dessa åtgärder måste överensstämma med de skyldigheter som följer av GATT-avtalen. 31) Det bör finnas möjlighet att vidta åtgärder om en väsentlig prisökning stör eller hotar att störa gemenskapsmarknaden. Marknadssituationen krä- ver att denna möjlighet också ges vid ett väsentligt prisfall. att lösa sådana situationer bör det införas undan- tagsåtgärder för att stödja marknaden. 33) För att underlätta verkställandet av de föreslagna åtgärderna bör det inrättas en förvaltningsprodukt i vilken det upprättas ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen. 34) I den gemensamma organisationen av marknaden för får- och getkött måste tillbörlig hänsyn tas till målen i både artikel 39 och artikel 110 i fördra- get. 35) Den inre marknadens korrekta funktion baserad på ett gemensamt prissystem skulle äventyras om vissa stödformer beviljas. Därför bör de bestämmelser i fördraget som möjliggör utvärdering av stöd bevil- jat av medlemsstaterna samt förbud mot de stöd- former som är oförenliga med den gemensamma marknaden tillämpas på får- och getköttssektorn. 36) Medlemsstaternas utgifter vid fullgörandet av de skyldigheter som denna förordning medför faller på gemenskapen i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 729/70 av den 21 april 1970 om finansie- ring av den gemensamma jordbrukspolitiken (1). HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. KAPITEL I Tillämpningsområde Artikel 1 32) De restriktioner i den fria rörligheten som upp- kommer till följd av åtgärder avsedda att förhindra spridning av djursjukdomar kan skapa svårigheter på marknaden i en eller flera medlemsstater. För Den gemensamma organisationen av marknaden för får- och getkött skall omfatta regleringar av både priser och handel och täcka följande produkter: (1) EGT L 94, 28. 4. 1970, s. 13. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1287/95 (EGT L 125, 8. 6. 1995, s. 1). 20. 11. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 312/5 KN-nummer Varuslag (a) 0104 10 30 Lamm (upp till ett år gamla) 0104 10 80 Andra levande får än renrasiga avelsdjur 0104 20 90 Andra levende getter än renrasiga avelsdjur 0204 Kött av får eller get, färskt, kylt eller fryst 0210 90 11 Kött av får eller get, med ben, saltat eller rimsaltat, torkat eller rökt 0210 90 19 Kött av får eller get, benfritt, saltat eller rimsaltat, torkat eller rökt (b) 0104 10 10 Renrasiga avelsdjur av får, levande 0104 20 10 Renrasiga avelsdjur av get, levande 0206 80 99 0206 90 99 0210 90 60 Ätbara slaktbiprodukter av får eller get, färska eller kylda, inte avsedda för tillverkninga av farmaceutiska produkter Ätbara slaktbiprodukter av får eller get, frysta, inte avsedda för tillverkning av farmaceutiska produkter Ätbara slaktbiprodukter av får eller get, saltade eller rimsaltade, torkade eller rökta ex 1502 00 90 Fetter av får eller get, andra än sådana enligt nr 1503 (c) 1602 90 72 1602 90 74 Kött och slaktbiprodukter av får eller get, beredda eller konserverade på annat sätt, okokta; blandningar av kokt kött eller slaktbiprodukter och okokt kött eller slaktbiprodukter (d) 1602 90 76 1602 90 78 Kött och slaktbiprodukter av får eller get, beredda eller konserverade på annat sätt KAPITEL II e) Åtgärder för att lättare kunna följa utvecklingen av marknadspriserna. Pris-, bidrags- och interventionsåtgärder Allmänna regler avseende dessa åtgärder skall antas i enlighet med artikel 43. 2 i fördraget. Artikel 2 För att främja initiativ inom näringslivet som syftar till att underlätta anpassning av utbudet till marknadens behov får följande gemenskapsåtgärder vidtas med avse- ende på de produkter som avses i artikel 1: a) Åtgärder för att förbättra uppfödning av får och getter. b) Åtgärder för att stödja en förbättring av produk- tions-, förädlings- och marknadsorganisationen. c) Åtgärder för att förbättra kvaliteten. d) Åtgärder för att möjliggöra upprättandet av progno- ser på kort och lång sikt på grundval av utnyttjade produktionsmedel. Artikel 3 1. I enlighet med förfarandet i artikel 43. 2 i fördraget skall ett baspris för färska och kylda slaktkroppar av får fastställas årligen för nästföljande regleringsår. 2. När baspriset fastställs skall hänsyn särskilt tas till a) situationen på marknaden för fårkött under inneva- rande år, b) framtidsutsikterna för produktion och konsumtion av fårkött, c) produktionskostnaderna för fårkött, L 312/6 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 11. 98 d) marknadssituationen inom de andra sektorerna för animalieprodukter, särskilt nötköttssektorn, 5. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas enligt förfarandet i artikel 25. e) tidigare erfarenheter. Rådet skall med kvalificerad majoritet på förslag från kommissionen fastställa säsongsanpassade baspriser för att ta hänsyn till de normala säsongmässiga variationerna på gemenskapens marknad för fårkött. 3. Regleringsåret skall börja den första måndagen i januari och sluta dagen före denna dag nästföljande år, utom när rådet med kvalificerad majoritet på förslag från kommissionen fattar ett annat beslut. Artikel 4 1. Varje vecka skall ett genomsnittligt, viktat pris på färska och kylda slaktkroppar av får fastställas på gemen- skapens representativa marknader på grundval av de priser som noterats på den representativa marknaden eller marknaderna i varje prisnoteringsområde för gemen- skapens standardkvalitet av färska och kylda slaktkrop- par av får, med beaktande av den relativa volymen av den totala produktionen av fårkött inom varje prisnote- ringsområde. Med prisnoteringsområde avses — regionen Storbritannien, — regionen Nordirland, — alla andra medlemsstater var för sig. 2. Gemenskapens prisnotering för den standardkvalitet som avses i punkt 1 skall avse den i genomsnitt mest utbredda produktionen inom gemenskapen av besätt- ningar specialiserade på produktion av fårkött från tunga lamm. Rådet skall med kvalificerad majoritet på förslag från kommissionen — bestämma standardkvaliteten, Artikel 5 1. Ett bidrag skall beviljas i den omfattning som är nödvändig för att kompensera ett inkomstbortfall för gemenskapens regle- ringsår. fårköttsproducenter under ett I detta syfte skall ett enhetligt inkomstbortfallsbelopp fastställas, som uppgår till skillnaden, per 100 kg slakt- vikt, mellan det baspris som avses i artikel 3. 1 och det aritmetiska medelvärdet av de veckovisa marknadspriser som noteras i enlighet med artikel 4. 2. Storleken av det bidrag per tacka som skall betalas till de producenter av tunga lamm som avses i artikel 4. 3 skall beräknas genom att multiplicera det inkomstbort- fallsbelopp som avses i punkt 1 i denna artikel med en koefficient som för hela gemenskapen uttrycker den årliga, genomsnittliga produktionen av kött från tunga lamm per tacka som föder sådana lamm, uttryckt per 100 kg slaktvikt. 3. Storleken av det bidrag per tacka som skall betalas till de producenter av lätta lamm som avses i artikel 4. 3 skall beräknas genom att multiplicera det inkomstbortfallsbe- lopp som avses i punkt 1 i denna artikel med en koeffici- ent som uppgår till 80 % av koefficienten enligt punkt 2 i denna artikel. 4. Varje producent skall få det bidrag som är beräknat för den kategori vilken han tillhör. Dock kan en produ- cent som avsätter fårmjölk eller fårmjölksprodukter, om han kan bevisa att minst 40 % av de lamm som fötts på hans anläggning har blivit uppfödda till tunga lamm i syfte att bli slaktade, efter ansökan bli berättigad att få bidraget för tunga lamm, i proportion till det antal lamm som fötts på anläggningen och som är uppfödda till tunga lamm. 5. För att kompensera inkomstbortfall för getköttspro- ducenter skall ett bidrag beviljas — fastställa en definition av vilka lamm som är upp- födda till tunga slaktkroppar. a) dels inom de områden som avses i bilaga I, 3. Med producent av lätta lamm avses en fåruppfödare som avsätter fårmjölk eller produkter av fårmjölk. Alla andra fåruppfödare anses vara producenter av tunga lamm. 4. Medlemsstaterna skall, på ett för kommissionen till- fredsställande sätt och senast inför regleringsåret 1991, införa ett system för att kunna skilja mellan producenter av tunga lamm och producenter av lätta lamm. b) dels inom bergsområden enligt definitionen i arti- kel 23. 1 i rådets förordning (EG) nr 950/97, av den 20 maj 1997 (1) om förbättring av jordbruksstruktu- rens effektivitet, vilka inte har tagits med i bilaga I till denna förordning, under förutsättning att det enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 25 fastställs att produktionen i dessa områden uppfyller följande två kriterier: (1) EGT L 142, 2. 6. 1997, s. 1. 20. 11. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 312/7 — Getuppfödningen har som huvudsakligt syfte att producera getkött. som är bidragsberättigande och för de områden som avses i punkt 5, vilka getter som är bidragsberättigande. — Metoderna för får- och getuppfödning liknar varandra. Bidraget per honget skall vara 80 % av det bidrag per tacka som avses i punkt 2. 6. Före utgången av varje halvår skall kommissionen – i enlighet med förfarandet i artikel 25 – uppskatta det förväntade inkomstbortfallet för hela regleringsåret och det förväntade bidragsbeloppet. På grundval av detta uppskattade inkomstbortfall, är medlemsstaterna bemyndigade att betala alla sina produ- center ett halvårsvis förskottsbelopp på 30 % av det förväntade bidraget. Medlemsstaterna får beslut att dessa två förskottsbelopp skall betalas som ett belopp vid utgången av det andra halvåret. Det slutgiltiga bidragsbeloppet skall fastställas utan dröjs- mål efter utgången av det berörda regleringsåret och senast den 31 mars. Ett eventuellt restbelopp skall betalas ut före den 15 oktober samma år. Bidragen skall utbetalas till producenterna på grundval av det antal tackor eller hongetter som producenten hållit på sin anläggning under en minimiperiod, vilken skall fast- ställas i enlighet med förfarandet i artikel 25. 7. Till och med slutet av regleringsåret 1994 skall de bidrag till får- och getköttsproducenter som avses i denna artikel beviljas med det fulla beloppet för högst 1 000 djur per producent i de mindre gynnade områdena enligt artikel 3. 3, 3. 4 och 3. 5 i direktiv 75/268/EEG och för högst 500 djur per producent i övriga områden. Över de tak som anges i första stycket skall bidraget till och med slutet av regleringsåret 1994 uppgå till 50 % av det beräknade beloppet. När det rör sig om grupper, sammanslutningar eller andra former av samverkan mellan producenter, skall de tak som anges i första stycket tillämpas individuellt på varje enskild producent. Rådet får med samma förfarande besluta om följande: — Bidraget får utvidgas till att gälla vissa tackor av bergsfår som föds upp i noggrant definierade områ- den med särskilt svåra produktionsvillkor och som inte är bidragsberättigande. I sådana fall skall bidra- get uppgå till 70 % av det bidrag som beviljas för bidragsberättigande tackor enligt punkt 2. — Bidraget får beviljas till enbart de producenter som har ett visst minimiantal tackor eller, i de områden som avses i punkt 5, ett visst minimiantal tackor eller hongetter. 9. Kommissionen skall i enlighet med förfarandet i arti- kel 25 fastställa följande: — I förekommande fall det tackbidrag, som betalas ut till de producenter som avses i punkterna 2 och 3, per tacka av bergsfår enligt punkt 8 och per honget i de områden som anges i punkt 5. — De koefficienter som skall gälla för varje helt regle- ringsår och som avses i punkt 2. — Tillämpningsföreskrifter för denna artikel som särskilt täcker inlämning av bidragsansökningarna och utbe- talning av bidraget. 10. De utgifter som uppkommer inom ramen för det system som avses i denna artikel skall anses utgöra en del av de interventionsåtgärder som syftar till att stabilisera jordbruksmarknaderna. Artikel 6 1. Ett individuellt tak per producent införs härmed avse- ende beviljandet av de bidrag som föreskrivs i artikel 5. I fall när producenten har beviljats bidrag före reglerings- året 1992, skall bidraget för regleringsåret 1993 och regleringsåren därefter begränsas till det antal djur för vilket bidrag betalades ut regleringsåret 1991, och detta antal skall multipliceras med den koefficient som anges i punkt 5 i denna artikel. 8. Rådet skall med kvalificerad majoritet på förslag från kommissionen anta allmänna bestämmelser för tillämp- ningen av denna artikel, och särskilt definiera vilka producenter som skall beviljas ett bidrag, vilka tackor Då denna koefficient är större än ett, får medlemsstaterna emellertid besluta att de ytterligare bidragsrättigheter som uppkommer därav helt eller delvis får användas för att fylla på den nationella reserv som anges i artikel 7. 1. L 312/8 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 11. 98 Taken skall reduceras så att det blir möjligt att skapa den nationella reserv som avses i artikel 7. 1. b) Om en producent säljer eller på annat sätt överlåter sitt jordbruksföretag, får han överlåta alla sina bidragsrättigheter till den som övertar jordbruksföre- taget. 2. I fall när naturliga omständigheter har lett till att bidraget för regleringsåret 1991 inte betalats ut, helt eller delvis, skall det antal djur användas som motsvarar det antal för vilket bidrag betalats ut närmast föregående regleringsår. I fall när bidraget för regleringsåret 1991 inte betalats ut, helt eller delvis, till följd av tillämpningen av sanktioner i detta syfte, skall det antal djur användas som konstaterats vid den kontroll som gett upphov till sanktionerna. 3. När det rör sig om grupper, sammanslutningar eller andra former av samverkan mellan producenter, skall de tak som fastställs i punkt 1 tillämpas individuellt för varje ansluten medlem enligt följande regel: a) Om gruppen har anmält den fördelningsnyckel som använts för får- och getbeståndet avseende reglerings- året 1991, och som anges i artikel 2. 2 i kommissio- nens förordning (EEG) nr 2385/91 (1), till den behö- riga myndigheten enligt artikel 4 i den nämnda för- ordningen, skall dessa tak fastställas för varje produ- cerande medlem med denna fördelningsnyckel som grund. b) Om gruppen inte har anmält den fördelningsnyckel som anges i a avseende regleringsåret 1991 till den behöriga myndigheten, skall bidraget betalas till grup- pen för det antal djur som gruppen beviljades bidrag för regleringsåret 1991, enligt förfarandet i punkt 1. Ett individuellt tak skall fastställas för varje produce- rande medlem avseende regleringsåret 1993, enligt den fördelningsnyckel som grupper meddelat. Om gruppens sammansättning senare ändras, skall vid bidragsbetalning till gruppen hänsyn tas till det individ- uella taket för varje producerande medlem som lämnat eller anslutit sig till gruppen. 4. Följande bestämmelser skall gälla för bidragsrättighe- terna: Producenten får även överlåta, helt eller delvis, sina rättigheter till andra producenter utan att överlåta sitt jordbruksföretag. Kommissionen får, enligt förfaran- det i artikel 25, utarbeta särskilda bestämmelser avse- ende det minsta antal som kan bli föremål för den partiella överlåtelsen. När det sker en överlåtelse utan att jordbruksföreta- get överlåts, skall en del, som inte överstiger 15 %, av de bidragsrättigheter som överlåts avstås utan kom- pensation till den nationella reserven i den medlems- stat i vilken brukningsenheten är belägen, för att gratis fördelas till nya producenter eller till andra prioriterade producenter som avses i artikel 7. 2. Från och med regleringsåret 1995 skall tredje stycket dock inte gälla för sammanslutningar av producenter som motsvarar de villkor som kommissionen skall fastställa enligt förfarandet i artikel 25 när rättigheter överlåts mellan medlemmar i samma sammanslut- ning. För att inte äventyra tillämpningen av tredje stycket skall dessa villkor åtminstone ta hänsyn till — medlemmarnas ställning i sammanslutningen, — hur länge medlemmarna har tillhört och deltagit i sammanslutningen, — sammanslutningens sammansättning. c) Medlemsstaterna — måste vidta de åtgärder som krävs för att undvika att bidragsrättigheter flyttas från känsliga områden eller regioner där fårproduktion är särskilt viktig för den lokala ekonomin, — får föreskriva antingen att överlåtelsen av rättighe- ter utan att jordbruksföretaget överlåts utförs direkt mellan producenterna eller att den utförs via den nationella reserven. a) Bidragsrättigheter förbehålls de producenter som har beviljats bidraget för regleringsåret 1991 och som även har ansökt om ett bidrag för regleringsåret 1992. d) Medlemsstaterna får, före ett datum som skall fast- ställas, tillåta att det sker tillfälliga upplåtelser av den del av bidragsrättigheterna som den producent som beviljats rättigheterna inte avser att utnyttja. (1) EGT L 219, 7. 8. 1991, s. 15. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2143/96 (EGT L 286, 8. 11. 1996, s. 10). e) Bidragsrättigheter som har överlåtits eller tillfälligt upplåtis till en producent skall läggas till de rättighe- ter som ursprungligen beviljats denne. 20. 11. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 312/9 f) Kommissionen skall fastställa närmare bestämmelser för genomförandet av denna punkt enligt förfarandet i artikel 25, och särskilt de bestämmelser vilka möjlig- gör för medlemsstaterna att fastställa, med beaktande av strukturen på deras besättningar av tackor, den reducering som avses i punkt 1, och de bestämmelser vilka möjliggör för medlemsstaterna att lösa de sär- skilda problem som är förenade med överlåtelsen av bidragsrättigheter av producenter som inte äger den jord på vilken deras brukningsenheter är belägna. regleringsåret, det 1991. sammanföll under regleringsåret Kommissionen skall kontrollera att tilläggsrättigheterna endast beviljas berörda producenter som dock inte kan erhålla fler rättigheter än de rättigheter som de skulle ha fått om den situation som avses i tredje stycket inte hade uppstått. 5. I syfte att tillämpa punkt 1, skall medlemsstaterna fastställa en koefficient som uttrycker förhållandet mel- lan a) det totala antalet djur som gav rätt till ett bidrag och som befann sig på någon av bidragsmottagarens jord- bruksföretag vid början av något av regleringsåren 1989, 1990 eller 1991, och b) det totala antalet djur som ger rätt till ett bidrag för regleringsåret 1991. Medlemsstaterna skall före den 31 oktober 1992 meddela kommissionen vilket år man valt för beräkningen i a. 6. Medlemsstaterna skall räkna om de individuella taken på ett sådant sätt att de kvantiteter som överstiger de tak på 500 djur och 1 000 djur som avses i artikel 5. 7 minskas med 50 %. Dessa omräknade tak skall gälla från och med regleringsåret 1995. Artikel 7 1. Varje medlemsstat skall upprätta en initial nationell reserv som uppgår till minst 1 % och högst 3 % av summan av de individuella taken för de producenter vars jordbruksföretag är belägna på medlemsstaternas territo- rium. Den nationella reserven skall även få de rättigheter som föreskrivs i artikel 6. 4 b. För Tyskland skall den initiala nationella reserven beräk- nas på grundval av summan av de individuella taken tillämpliga på de producenter vars brukningsenheter är belägna i de gamla västtyska delstaterna. Denna reserv berör endast dessa producenter. Vidare skall för Italien och Grekland en särskild reserv med ett tak på 600 000 rättigheter för vardera medlems- stat upprättas, för att möjliggöra beviljandet av tilläggs- rättigheter för de producenter som berörts av den situa- tion som uppstått genom att ändringen i föreskrifterna om vilka djur som skall vara bidragsberättigade och införandet av systemet för individuella garantitak per producent grundade på antalet bidrag som betalats för Med förbehåll för denna kontroll och inom gränsen för den särskilda reserv som avses i tredje stycket skall den nationella reserv som upprättats enligt denna artikel höjas med ett belopp som motsvarar summan av de tilläggsrättigheter som beviljas; denna höjning påverkar inte den tilläggsreserv som avses i punkt 3. 2. Medlemsstaterna skall använda sina nationella reser- ver i syfte att bevilja, inom reservens gränser, bidragsrät- tigheter till särskilt följande producenter: a) Producenter som har lämnat en bidragsansökan före regleringsåret 1992 och som till den behöriga myndig- hetens belåtenhet har visat att tillämpningen av de tak som föreskrivs i artikel 6 skulle riskera deras jord- bruksföretags lönsamhet, med beaktande av genom- förandet av ett investeringsprogram för får- och get- sektorn som utarbetats före den 1 januari 1993. b) Producenter som för regleringsåret 1991 har lämnat en bidragsansökan, vilken på grund av extraordinära omständigheter skiljer sig från den faktiska situation som konstaterats tidigare regleringsår. c) Producenter som regelbundet har lämnat en bidrags- ansökan utan att ha lämnat in en ansökan för regle- ringsåret 1991. d) Producenter som lämnar en bidragsansökan för första gången för regleringsåret 1993 eller regleringsåren därefter. e) Producenter som har förvärvat en del av ett område som tidigare använts för får- eller getproduktion av andra producenter. 3. En tilläggsreserv skall upprättas motsvarande 1 % av summan av taken för individuella producenter i de mindre gynnade områdena i varje medlemsstat. Denna reserv skall uteslutande fördelas till producenterna i dessa områden enligt kriterier som skall definieras av medlems- staterna. För Tyskland skall tilläggsreserven motsvara 1 % av summan av de individuella tak som är tillämpliga på de producenter vars jordbruksföretag är belägna i de mindre gynnade områdena i de gamla västtyska delstaterna. Denna reserv berör endast dessa producenter. L 312/10 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 11. 98 4. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 6. 4 f skall tillämpningsföreskrifterna för artikel 6 och denna artikel fastställas enligt förfarandet i artikel 25. Artikel 9 Enligt samma förfarande skall åtgärder vidtas som är tillämpliga i fall när den nationella reserven i en medlems- stat inte fördelas. Artikel 8 1. Genom undantag från artikel 6. 1 gäller följande för Tysklands nya delstater: a) Det skall fastställas ett regionalt tak på 1 miljon bidragsberättigande djur. Medlemsstaterna får tillämpa lämpliga miljöskyddsåtgär- der på grundval av de särskilda förhållanden som råder i det område som används för produktion av bidragsberät- tigande får och getter. De medlemsstater som begagnar sig av denna möjlighet skall fastställa lämpliga påföljder som står i ett rimligt förhållande till omfattningen av de ekologiska konsekven- serna om miljöskyddsåtgärderna inte efterlevs. Dessa påföljder får omfatta nedsättning eller om nödvändigt upphävande av de förmåner som är knutna till bidrags- ordningen i fråga. Medlemsstaterna skall underrätta kom- missionen om de åtgärder de vidtar enligt denna artikel. b) Tyskland skall bestämma villkoren för fördelningen av detta tak och dess regionala uppdelning. Artikel 10 2. I de nya tyska delstaterna skall Tyskland senast från början av regleringsåret 2000 tillämpa de bestämmelser om individuella tak för varje producent som gäller i resten av gemenskapen, med förbehåll för villkoren i denna artikel. Tyskland skall underrätta producenterna om deras indi- viduella tak per producent, såvitt avser beviljande av de bidrag som föreskrivs i artikel 5. De individuella taken för producenter skall fastställas på grundval av det antal tackor för vilka bidrag betalades ut under regleringsåret som föregick det år då producenterna fick meddelande om sina individuella tak. I de fall då naturliga omständigheter har lett till att 3. bidraget för referensåret inte betalats ut eller bara delvis betalats ut skall beräkningen grundas på det antal djur som motsvarar det antal för vilket bidrag betalats ut närmast för referensåret inte betalas ut eller bara delvis betalats ut till följd av tillämpningen av sanktioner i detta syfte, skall beräkningen grundas på det antal djur som konstaterats vid den kontroll som gett upphov till sanktionerna. föregående regleringsår. Om bidraget 4. Om summan av alla individuella tak för producenter vilkas brukningsenheter är belägna i de nya tyska delsta- terna är lägre än det regionala tak som fastställts för detta territorium, skall resterande bidragsrättigheter läg- gas till den tyska nationella reserv som avses i artikel 7. 1. Den nya reserv som på detta sätt uppstår skall gälla för hela det tyska territoriet. 1. Trots vad som föreskrivs i artikel 6. 1, 6. 2, 6. 3, 6. 4a, 6. 5 och 6. 6 skall det gälla en total ram för Österrike, Finland och Sverige för beviljande av det bidrag som anges i artikel 5. Det totala antalet bidragsrättigheter som omfattas av denna ram fastställs till — 205 651 för Österrike, — 80 000 för Finland, — 180 000 för Sverige. Dessa siffror innefattar både de kvantiteter som skall fördelas initialt och de nationella reserver som byggts upp av dessa medlemsstater. 2. Från den ram som anges i punkt 1 skall individuella begränsningar fastställas för producenter i Österrike, Fin- land och Sverige senast — den 31 december 1996 för Österrike, — den 31 december 1995 för Finland och Sverige 3. Med tillämpning av förfarandet i artikel 25 skall kommissionen besluta regler för tillämpningen av denna artikel och då särskilt de anpassningar och övergångsbe- stämmelser som behövs. 5. Om det är nödvändigt skall kommissionen fastställa tillämpningsföreskrifter för att genomföra denna artikel i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 25. Interventionsåtgärder kan ta formen av stöd till privat lagring av lammkroppar och styckningsdelar därav. Artikel 11 20. 11. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 312/11 Artikel 12 Artikel 13 1. Om 1. Den maximalt garanterade nivån fastställs härmed till 63 400 000 tackor. — det pris som fastställs enligt artikel 4, å ena sidan, och 2. För varje regleringsår gäller följande: — marknadspriset i ett prisnoteringsområde enligt arti- kel 4. 1, å andra sidan, är lägre än 90 % av det säsongsanpassade baspris som avses i artikel 3. 2 och om priserna sannolikt kommer att bibehållas på samma nivå, får beslut tas att bevilja det i artikel 11 angtivna stödet till privat lagring i det berörda prisnoteringsområdet. 2. Om — det pris som fastställs enligt artikel 4, å ena sidan, och — marknadspriset i ett prisnoteringsområde, å andra sidan, är lägre än 70 % av det säsongsanpassade baspriset och kan förväntas ligga kvar på samma nivå, får det i artikel 11 angivna stödet till privat lagring beviljas för det berörda prisnoteringsområdet. I sådana fall skall detta beslutas inom ramen för ett anbudsförfarande. Detta stöd kan emellertid beviljas inom ramen för ett förfarande för förutfastställelse om det i brådskande fall är nödvändigt med privat lagring på grund av en särskilt besvärlig marknadssituation i ett eller flera prisnoterings- områden. I sådana fall kan detta förfarande endast beslu- tas för de prisnoteringsområden där denna marknadssi- tuation har konstaterats. 3. Rådet skall med kvalificerad majoritet på förslag från kommissionen anta allmänna bestämmelser för tillämp- ningen av denna artikel. — Om det beräknade antalet tackor överstiger den maxi- malt garanterade nivån för samma regleringsår, skall det bidrag som föreskrivs i artikel 5 reduceras, vad gäller både tackor och hongetter, med en effekt på baspriset med en procent för varje procents översti- gande av den maximalt garanterade nivån. — Om det system som föreskrivs i första strecksatsen, tillämpat på det faktiska antalet tackor för det föregå- ende regleringsåret, leder till att bidraget inte motsva- rar det beräknade bidraget, skall justeringen göras vid tidpunkten för fastställandet av de slutgiltiga bidraget för tackor för det berörda regleringsåret eller, om detta inte är möjligt, i samband med beräkningen av det bidrag som skall beviljas för nästföljande regle- ringsår. När antalet tackor uppskattas skall de tackor som fötts upp inom före detta Tyska demokratiska republikens territorium inte tas med i beräkningen. 3. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel, särskilt om den koefficient och det bidrag som avses i punkt 2, skall utfärdas i enlighet med förfarandet i artikel 25. 4. Dock skall från och med regleringsåret 1993 den koefficient för reducering av baspriset som anges i punkt 2 uppgå till 7 %. KAPITEL III Handel med tredje land Artikel 14 4. Det förfarande som fastställs i artikel 25 skall använ- das för att bestämma följande: a) De produkter och produktkvaliteter för vilka privat lagring medges. b) Påbörjande av de åtgärder som avses i punkterena 1 och 2. c) Stödet till privat lagring, godkända kvantiteter och tidpunkten för när stödet skall upphöra. d) Andra bestämmelser för tillämpningen av denna arti- kel, särskilt de omständigheter under vilka interven- tionsåtgärderna får tillämpas. 1. Vid import till och export från gemenskapen av någon av de produkter som avses i artikel 1 kan framläg- gande av en importlicens respektive en exportlicens krä- vas. Licenser skall utfärdas av medlemsstaterna till varje sökande, oavsett dennes etableringsort inom gemenska- pen och utan att detta påverkar åtgärder som vidtas för att tillämpa artikel 17. Import- och exportlicenser skall gälla inom hela gemen- skapen. Ett villkor för utfärdandet av sådana licenser kan vara att en säkerhet ställs som garanti för att produk- terna importeras eller exporteras under licensens giltig- hetstid. Utom i händelse av force majeure, skall säkerhe- L 312/12 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 11. 98 ten vara helt eller delvis förverkad om import eller export inte genomförs eller endast genomförs delvis under licen- sens giltighetstid. a) de produkter för vilka tilläggsimporttullar får tas ut enligt artikel 5 i jordbruksavtalet, 2. Förteckningen över de produkter för vilka exportli- censer erfordras, licensernas giltighetstid och andra till- lämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas i enlig- het med det förfarande som föreskrivs i artikel 25. b) de övriga kriterier som krävs för tillämpningen av punkt 1 i enlighet med artikel 5 i jordbruksavtalet. Artikel 17 Artikel 15 Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tull- satserna i Gemensamma tulltaxan gälla för de produkter som avses i artikel 1. 1. De tullkvoter för produkter enligt artikel 1 som följer av avtal som slutits inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan skall öppnas och förvaltas i enlighet med tillämpningsföreskrifter som antagits i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 25. Artikel 16 1. För att förhindra eller motverka de negativa effekter på gemenskapsmarknaden som kan bli följden av import av vissa produkter enligt artikel 1, skall en tilläggstull betalas vid import av en eller flera sådana produkter till den tullsats som fastställs i den Gemensamma tulltaxan, om de villkor som anges i artikel 5 i det jordbruksavtal som slöts i enlighet med artikel 228 i fördraget inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uru- guayrundan har uppfyllts, med undantag för det fall att det är osannolikt att importen kommer att störa gemen- skapsmarknaden, eller om effekterna skulle bli opropor- tionerliga i förhållande till det avsedda syftet. 2. De utlösande priserna, som utgör den övre gränsen för när en tilläggsimporttull får tas ut, skall vara de utlösande priser som gemenskapen anmäler till Världs- handelsorganisationen. De utlösande kvantiteter som måste överskridas för att en tilläggsimporttull skall tas ut skall bestämmas på grund- val av särskilt importen till gemenskapen under de tre år som föregår det år då de negativa effekter som avses i punkt 1 uppstår eller sannolikt kommer att uppstå. 3. De importpriser som skall beaktas vid uttag av en tilläggsimporttull skall bestämmas på grundval av cif- importpriserna för det aktuella partiet. Cif-importpriserna skall för detta ändamål kontrolleras mot de representativa priserna för produkten på världs- marknaden eller på gemenskapens importmarknad för den produkten. 4. Kommissionen skall anta tillämpningsföreskrifter till denna artikel i enlighet med det förfarande som före- skrivs i artikel 25. I sådana tillämpningsföreskrifter skall bl. a. anges 2. Kvoter skall förvaltas med användning av en av följande metoder eller med en kombination av dessa metoder: a) En metod som är grundad på den ordningsföljd i vilken ansökningarna inkommer (metoden ”först till kvarn”). b) En metod enligt vilken kvoter fördelas i proportion till de begärda kvantiteterna enligt inkomna ansök- ningar (metoden samtidig behandling). c) En metod som är grundad på traditionella handelsflö- den (metoden traditionella/nya mönster). Andra lämpliga metoder får antas. De får inte medföra diskriminering mellan de berörda aktörerna. 3. De förvaltningsmetoder som antas skall, i förekom- mande fall, lägga vederbörlig vikt vid försörjningsbeho- ven på gemenskapsmarknaden och behovet att säkra nämnda marknads jämvikt, samtidigt som de kan utgå från de metoder som tidigare har tillämpats på kvoter motsvarande dem som avses i punkt 1, utan att detta påverkar de rättigheter som följer av avtal som ingåtts inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan. 4. De tillämpningsföreskrifter som avses i punkt 1 skall innehålla bestämmelser om öppnandet av årliga kvoter, vilka vid behov fördelas över året, om den förvaltnings- metod som skall användas samt skall i förekommande fall innehålla bestämmelser om a) garantier som täcker produktens art, avsändningsplats och ursprung, och, i förekommande fall, upprätthål- landet av traditionella handelsmönster, 20. 11. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 312/13 b) erkännande av de dokument som används för kon- Artikel 20 troll av de garantier som avses i a, och c) de villkor på vilka importlicenser utfärdas samt importlicensernas giltighetstid. Artikel 18 1. I den mån som krävs för att den gemensamma organisationen av marknaden för får- och getkött skall fungera korrekt får rådet på kommissionens förslag, och i enlighet med det röstningsförfarande som föreskrivs i artikel 43. 2 i fördraget, i vissa fall helt eller delvis för- bjuda tillämpningen av bestämmelser om aktiv eller pas- siv förädling i samband med de produkter som avses i artikel 1. 2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår utom- ordentligt akut och gemenskapsmarknaden störs eller sannolikt kommer att störas genom aktiv eller passiv förädling, skall kommissionen, på begäran av en med- lemsstat eller på eget initiativ, genom undantag från punkt 1 besluta om de nödvändiga åtgärderna, om vilka rådet och medlemsstaterna skall underrättas och vilka skall gälla i högst sex månader och träda i kraft med omedelbar verkan. Om kommissionen mottar en begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom en vecka från och med mottagandet av begäran. 3. En medlemsstat får hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet inom en vecka från och med underrättelsen därom. Rådet får med kvalificerad majoritet bekräfta, ändra eller upphäva kommissionens beslut. Om rådet inte har agerat inom tre månader skall kommissionens beslut anses vara upphävt. Artikel 19 1. De allmänna bestämmelserna om tolkningen av den kombinerade nomenklaturen och dess särskilda tillämp- ningsföreskrifter skall gälla tullklassificeringen av de pro- dukter som omfattas av denna förordning. Den tull- nomenklatur som följer av tillämpningen av denna för- ordning skall införlivas i Gemensamma tulltaxan. 1. Om marknaden i gemenskapen för en eller flera av de produkter som avses i artikel 1 på grund av importen eller exporten skulle påverkas eller hotas av allvarliga störningar som sannolikt kommer att äventyra uppnåen- det av de mål som anges i artikel 39 i fördraget, får lämpliga åtgärder vidtas i samband med handeln med tredje land till dess att sådan störning eller sådant hot om störning har upphört. Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med det röstningsförfarande som föreskrivs i artikel 43. 2 i fördraget anta allmänna till denna punkt och skall bestämma i vilka fall och inom vilka gränser medlemsstater får vidta skyddsåtgärder. tillämpningsföreskrifter 2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen på begäran från en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om de nödvändiga åtgärderna om vilka medlemsstaterna skall underrättas och vilka skall träda i kraft omedelbart. Om kommissionen mottar en begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom tre arbetsdagar från och med mottagandet av begäran. 3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med underrättelsen hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet. Rådet skall sammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificerad majoritet ändra eller upphäva beslutet ifråga. 4. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter som följer av avtal som slutits i enlighet med artikel 228. 2 i fördraget. KAPITEL IV Allmänna bestämmelser Artikel 21 2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller enligt bestämmelser som har antagits i enlighet härmed, skall följande vara förbjudet i handeln med tredje land: a) Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som en tull. b) Tillämpning av kvantitativa begränsningar eller åtgär- der med motsvarande verkan. För att ta hänsyn till de begränsningar i den fria rörlighe- ten för varor som kan bli följden av åtgärder för att hindra spridning av djursjukdomar, får undantagsbestäm- melser i syfte att stödja varje marknad som berörs av sådana begränsningar utfärdas i enlighet med förfarandet i artikel 25, men bara i den utsträckning och för den period som ovillkorligen krävs för att marknaden skall stödjas. L 312/14 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 11. 98 Artikel 22 Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall artik- larna 92—94 i fördraget tillämpas på produktionen av och handeln med de produkter som avses i artikel 1 i denna förordning. kommissionen emellertid genast underrätta rådet. I sådana fall får kommissionen uppskjuta verkställandet av de beslutade åtgärderna under en tid som inte överstiger en månad från dagen då rådet underrättats. Rådet får fatta ett annat beslut med kvalificerad majoritet inom en månad. Artikel 23 Artikel 26 Medlemsstaterna och kommissionen skall meddela varandra den information som behövs för tillämpningen av denna förordning. Bestämmelser för överlämnandet och distributionen av sådan information skall utfärdas i enlighet med förfaran- det i artikel 25. Kommitte´n får överväga varje annan fråga som hänskjuts till den av dess ordförande antingen på dennes initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat. Artikel 27 Artikel 24 Vid tillämpningen av denna förordning skall vederbörlig hänsyn tas till målen i både artikel 39 och artikel 110 i fördraget. En förvaltningskommitte´ för får och getter (nedan kallad kommitte´n) inrättas härmed. Den skall bestå av företrä- dare för medlemsstaterna och ha en företrädare för kommissionen som ordförande. Artikel 28 Artikel 25 Bilaga I får ändras av rådet med kvalificerad majoritet på förslag från kommissionen. 1. När förfarandet i denna artikel skall tillämpas, skall ordföranden hänskjuta ärendet till kommitte´n, antingen på eget initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat. 2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommitte´n ett förslag till åtgärder. Kommitte´n skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148. 2 i för- draget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen. Medlemsstaternas röster skall vägas enligt bestämmelserna i samma artikel. Ordföran- den får inte rösta. Artikel 29 Förordning (EEG) nr 3013/89 skall upphöra att gälla. Hänvisningar till den upphävda förordningen skall tolkas som hänvisningar till den här förordningen och skall läsas enligt den jämförelsetabell som återfinns i bilaga II, del A. Artikel 30 Kommissionen skall besluta med omedelbar verkan. Om beslutet inte är förenligt med kommitte´ns yttrande skall Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tid- ning. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 3 november 1998. På rådets vägnar B. PRAMMER Ordförande 20. 11. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 312/15 BILAGA I 1. FRANKRIKE: Korsika. 2. GREKLAND: Hela landet. 3. ITALIEN: 4. SPANIEN: Latium, Abruzzerna, Molise, Kampanien, Apulien, Basilicata, Kalabrien, Sicilien och Sardinien. De autonoma landsdelarna Andalusien, Aragonien, Balearerna, Kasti- lien-La Mancha, Kastilien-Le´on, Katalonien, Extremadura, Galicien, (med undantag av proviserna La Coruña och Lugo), Madrid, Murcia, La Ríoja, Valencia och Kanarieöarna. 5. PORTUGAL: Hela landet, med undantag av Azorerna och Madeira. L 312/16 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 11. 98 BILAGA II Del A JÄMFÖRELSETABELL Förordning (EEG) nr 3013/89 Denna förordning — Artikel 1 — Artikel 2 Avdelning I Artikel 3 Artikel 4 KAPITEL I Artikel 1 KAPITEL II Artikel 2 — Artikel 3 Artikel 4 Artikel 5. 1—5. 4 Artikel 5. 1—5. 4 Artikel 5. 5, första stycket, första strecksatsen Artikel 5. 5, första stycket, a Artikel 5. 5, första stycket, andra strecksatsen Artikel 5. 5, första stycket, b Artikel 5. 5, första stycket, andra strecksatsen, a Artikel 5. 5, första stycket, b första strecksatsen Artikel 5. 5, första stycket, andra strecksatsen, b Artikel 5. 5, första stycket, b andra strecksatsen Artikel 5. 5, andra stycket Artikel 5. 5, andra stycket Artikel 5. 6—5. 10 Artikel 5a. 1—5a. 3 Artikel 5. 6—5. 10 Artikel 6. 1—6. 3 Artikel 5a. 4 a—5a. 4 d Artikel 6. 4 inledningsfrasen leden a—d Artikel 5a. 4 e, första stycket Artikel 5a. 4 e, andra stycket Artikel 5a. 4 f Artikel 5a. 5 Artikel 5a. 6 Artikel 5b. 1, första stycket Artikel 5b. 1, andra stycket Artikel 5b. 1, tredje stycket Artikel 5b. 1, fjärde stycket Artikel 5b. 1, femte stycket Artikel 5b. 1, meningen sjätte stycket, första delen av Artikel 6. 4 e — Artikel 6. 4 f Artikel 6. 5 Artikel 6. 6 Artikel 7. 1, första stycket Artikel 7. 1, andra stycket Artikel 7. 1, tredje stycket — — — Artikel 5b. 1, sjätte stycket, den delen av meningen som börjar efter andra kommatecknet Artikel 7. 1, fjärde stycket Artikel 5b. 1, sjunde stycket Artikel 7. 1, femte stycket Artikel 5b. 2 Artikel 5b. 3 Artikel 7. 2 Artikel 7. 3 Artikel 5b. 4, första stycket Artikel 7. 4, första stycket Artikel 5b. 4, andra stycket, första strecksatsen Artikel 7. 4, andra stycket Artikel 5b. 4, andra strecksatsen — 20. 11. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 312/17 Förordning (EEG) nr 3013/89 Denna förordning Artikel 5b. 5 Artikel 5c Artikel 5d Artikel 5e Artikel 6—8 Avdelning II Artikel 9—11 Artikel 12. 1 — Artikel 8 Artikel 9 Artikel 10 Artiklarna 11—13 KAPITEL III Artikel 14—16 Artikel 17. 1 Artikel 12. 2, första stycket, första strecksatsen Artikel 17. 2, första stycket, a Artikel 12. 2, första stycket, andra strecksatsen Artikel 17. 2, första stycket, b Artikel 12. 2, första stycket, tredje strecksatsen Artikel 17. 2, första stycket, c Artikel 12. 2, andra stycket Artikel 17. 2, andra stycket Artikel 12. 2, tredje stycket Artikel 17. 2, tredje stycket Artikel 12. 3 Artikel 12. 4 Artikel 13 Artikel 14. 1 Artikel 14. 2, första strecksatsen Artikel 14. 2, andra stecksatsen Artikel 15 Avdelning III Artikel 21—25 Avdelning IV Artikel 26 Artikel 27 Artikel 28 Artikel 29. 1 Artikel 29. 2 Artikel 30 Artikel 31 Artikel 32 Artikel 33 — — Bilaga I Bilaga II — Artikel 17. 3 Artikel 17. 4 Artikel 18 Artikel 19. 1 Artikel 19. 2 a Artikel 19. 2 b Artikel 20 — — KAPITEL IV Artikel 21 Artikel 22 Artikel 23 Artikel 24 — Artikel 25 Artikel 26 Artikel 27 Artikel 28 Artikel 29 Artikel 30 Bilaga I — Bilaga II L 312/18 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 11. 98 Del B FÖRORDNINGAR SOM ÄNDRAR FÖRORDNING (EEG) nr 3013/89 Rådets förordning (EEG) nr 3577/90 av den 4 december 1990 Rådets förordning (EEG) nr 1741/91 av den 13 juni 1991 Rådets förordning (EEG) nr 1601/92 av den 15 juni 1992 Rådets förordning (EEG) nr 2069/92 av den 30 juni 1992 Kommissionens förordning (EEG) nr 3890/92 av den 28 december 1992 Rådets förordning (EEG) nr 363/93 av den 10 februari 1993 Rådets förordning (EG) nr 233/94 av den 24 januari 1994 Kommissionens förordning (EG) nr 1096/94 av den 11 maj 1994 Rådets förordning (EG) nr 1886/94 av den 27 juli 1994 Rådets förordning (EG) nr 3290/94 av den 22 december 1994 Rådets förordning (EG) nr 1265/95 av den 29 maj 1995 Rådets förordning (EG) nr 1589/96 av den 30 juli 1996 nr L 353 L 163 L 173 L 215 L 391 L 42 L 30 L 121 L 197 L 349 L 123 L 206 EGT sida 23 41 13 59 51 1 9 9 30 105 1 25 datum 17. 12. 1990 26. 6. 1991 27. 6. 1992 30. 7. 1992 31. 12. 1992 19. 2. 1993 3. 2. 1994 12. 5. 1994 30. 7. 1994 31. 12. 1994 3. 6. 1995 16. 8. 1996


title: Kommissionens förordning (EG) nr 2377/98 av den 3 november 1998 om upphävande av förmånstullarna och om återinförande av Gemensamma tulltaxans tull på import av storblommiga nejlikor (standard) med ursprung i Marocko

eurovoc_concepts:
CCT duties
Morocco
floriculture
import
suspension of customs duties
tariff preference

formats: pdf print

text: 4. 11. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 295/11 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 2377/98 av den 3 november 1998 om upph(cid:132)vande av f(cid:148)rm(cid:134)nstullarna och om (cid:134)terinf(cid:148)rande av Gemensamma tulltaxans tull p(cid:134) import av storblommiga nejlikor (standard) med ursprung i Marocko EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 4088/87 av den 21 december 1987 om fastst(cid:132)llande av villkoren f(cid:148)r till(cid:132)mpning av f(cid:148)rm(cid:134)nstullar p(cid:134) import av vissa blommor med ursprung i Cypern, Israel, Jordanien och Marocko i V(cid:132)stbanken och Gazaremsan (1), senast (cid:132)ndrad samt genom f(cid:148)rordning (EG) nr 1300/97 (2), s(cid:132)rskilt artikel 5. 2 b i denna, och av f(cid:148)ljand sk(cid:132)l: I f(cid:148)rordning (EEG) nr 4088/87 f(cid:148)reskrivs villkoren f(cid:148)r att till(cid:132)mpa f(cid:148)rm(cid:134)nstullar p(cid:134) storblommiga rosor, sm(cid:134)blom- miga rosor, flerblommiga nejlikor (spray) och enkelblom- miga nejlikor (standard) inom gr(cid:132)nserna f(cid:148)r de tullkvoter som (cid:134)rligen (cid:148)ppnas f(cid:148)r import till gemenskapen av f(cid:132)rska snittblommor. Genom r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EG) nr 1981/94 (3), senast (cid:132)ndrad genom kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 650/ 98 (4), (cid:148)ppnas och f(cid:148)reskrivs villkoren f(cid:148)r f(cid:148)rvaltningen av gemenskapens tullkvoter f(cid:148)r f(cid:132)rska snittblommor och blomknoppar med ursprung i Algeriet, Cypern, Egypten, Israel, Jordanien, Malta, Marocko, Tunisien, Turkiet samt V(cid:132)stbanken och Gazaremsan. I kommissionens f(cid:148)rordning (EEG) nr 700/88 (5), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 2062/97 (6), fastst(cid:132)lls n(cid:132)rmare till(cid:132)mpningsf(cid:148)reskrifter f(cid:148)r dessa f(cid:148)rfaranden. I kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 2376/98 (7) fastst(cid:132)lls gemenskapens producent- och importpriser p(cid:134) nejlikor och rosor med avseende p(cid:134) till(cid:132)mpningen av importf(cid:148)r- farandena. (1) EGT L 382, 31. 12. 1987, s. 22. (2) EGT L 177, 5. 7. 1997, s. 1. (3) EGT L 199, 2. 8. 1994, s. 1. (4) EGT L 88, 24. 3. 1998, s. 8. (5) EGT L 72, 18. 3. 1988, s. 16. (6) EGT L 289, 22. 10. 1997, s. 1. (7) Se sida 9 i denna tidning. De representativa marknadskurser som avses i artikel 1 i r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 3813/92 (8), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 150/95 (9), anv(cid:132)nds f(cid:148)r att r(cid:132)kna om belopp uttryckta i tredje lands valutor och som grundval f(cid:148)r att fastst(cid:132)lla jordbruksomr(cid:132)kningskurserna i medlemsstaternas valutor. N(cid:132)rmare best(cid:132)mmelser f(cid:148)r till- l(cid:132)mpningen och fastst(cid:132)llandet av dessa omr(cid:132)kningskurser fastst(cid:132)lls i kommissionens f(cid:148)rordning (EEG) nr 1068/ 93 (10), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 1482/ 96 (11). P(cid:134) grundval av de priser som har noterats i enlighet med f(cid:148)rordningarna (EEG) nr 4088/87 och (EEG) nr 700/88 konstateras att de villkor som f(cid:148)reskrivs i artikel 2. 3 i av f(cid:148)rordning (EEG) nr 4088/87 om upph(cid:132)vande f(cid:148)rm(cid:134)nstullarna (cid:132)r uppfyllda i fr(cid:134)ga om enkelblommiga nejlikor (standard) med ursprung i Marocko. Gemen- samma tulltaxans tullsats b(cid:148)r d(cid:132)rf(cid:148)r (cid:134)terinf(cid:148)ras. i Kvoten f(cid:148)r produkterna t(cid:132)cker perioden 1 november 1998 till 31 oktober 1999. Det tillf(cid:132)lliga upph(cid:132)vandet av f(cid:148)rm(cid:134)nstullen och (cid:134)terinf(cid:148)randet av Gemensamma tulltaxans tull f(cid:134)r till(cid:132)mpas senast till slutet av den perioden. fr(cid:134)ga Mellan f(cid:148)rvaltningskommitt(cid:130)ns m(cid:148)ten skall dessa (cid:134)tg(cid:132)rder vidtas av kommissionen. H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 Med avseende p(cid:134) import av enkelblommiga nejlikor (stan- dard) (KN-nummer ex 0603 10 13 och ex 0603 10 53) med ursprung i Marocko skall de f(cid:148)rm(cid:134)nstullar som fast- st(cid:132)lls i f(cid:148)rordning (EG) nr 1981/94 upph(cid:132)vas och Gemen- samma tulltaxans tullsats (cid:134)terinf(cid:148)ras. Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft den 5 november 1998. (8) EGT L 387, 31. 12. 1992, s. 1. (9) EGT L 22, 31. 1. 1995, s. 1. (10) EGT L 108, 1. 5. 1993, s. 106. (11) EGT L 188, 27. 7. 1996, s. 22. L 295/12 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 4. 11. 98 Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 3 november 1998. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen


title: Decisión n° 4/98 del Consejo de Asociación entre las Comunidades Europeas y sus Estados miembros, por una parte, y la República de Polonia, por otra, de 3 de noviembre de 1998, por la que se adoptan las condiciones y las modalidades de la participación de la República de Polonia en el programa comunitario de fomento de la eficacia energética, SAVE II

eurovoc_concepts:
EU programme
Poland
energy policy
financing of the EU budget
greenhouse gas

formats: html pdf print

text: L 6/4 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 12. 1. 1999 II (Actos cuya publicaci(cid:155)n no es una condici(cid:155)n para su aplicabilidad) CONSEJO DECISI(cid:222)N No 4/98 DEL CONSEJO DE ASOCIACI(cid:222)N entre las Comunidades Europeas y sus Estados miembros, por una parte, y la Rep(cid:156)blica de Polonia, por otra de 3 de noviembre de 1998 por la que se adoptan las condiciones y las modalidades de la participaci(cid:155)n de la Rep(cid:156)blica de Polonia en el programa comunitario de fomento de la eficacia energ(cid:130)tica, SAVE II (1999/12/CE) EL CONSEJO DE ASOCIACI(cid:222)N, DECIDE: Visto el Acuerdo europeo por el que se crea una Asocia- ci(cid:155)n entre las Comunidades Europeas y sus Estados miembros, por una parte, y la Rep(cid:156)blica de Polonia, por otra (1), Visto el Protocolo adicional al Acuerdo europeo por el que se crea una Asociaci(cid:155)n entre las Comunidades Euro- peas y sus Estados miembros, por una parte, y la Rep(cid:156)- blica de Polonia, por otra (2), relativo a la participaci(cid:155)n de Polonia en los programas comunitarios y, en particular, sus art(cid:146)culos 1 y 2, Considerando que, seg(cid:156)n el art(cid:146)culo 1 del citado Proto- colo adicional, Polonia puede participar en programas marco, programas espec(cid:146)ficos, proyectos u otras acciones de la Comunidad, en particular, en el sector de la energ(cid:146)a; Art(cid:146)culo 1 Polonia participar(cid:145) en el programa de la Comunidad Europea SAVE II, seg(cid:156)n las condiciones y las modali- dades indicadas en los anexos I y II, que son parte inte- grante de la presente Decisi(cid:155)n. Art(cid:146)culo 2 La presente Decisi(cid:155)n tendr(cid:145) validez durante el per(cid:146)odo de ejecuci(cid:155)n del programa SAVE II. Art(cid:146)culo 3 La presente Decisi(cid:155)n entrar(cid:145) en vigor el primer d(cid:146)a del mes siguiente a la fecha de su adopci(cid:155)n. Hecho en Bruselas, el 3 de noviembre de 1998. Considerando que, seg(cid:156)n el art(cid:146)culo 2 del citado Proto- colo adicional, el Consejo de Asociaci(cid:155)n decidir(cid:145) las condiciones y las modalidades de la participaci(cid:155)n de Polonia en las actividades contempladas en el art(cid:146)culo 1, Por el Consejo de Asociaci(cid:155)n El Presidente W. SCH(cid:154)SSEL (1) DO L 348 de 31. 12. 1993, p. 2. (2) DO L 317 de 30. 12. 1995, p. 35. 12. 1. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 6/5 ANEXO I CONDICIONES Y MODALIDADES DE LA PARTICIPACI(cid:222)N DE POLONIA EN EL PROGRAMA PLURIANUAL COMUNITARIO DE FOMENTO DE LA EFICACIA ENERG(cid:144)- TICA — SAVE II 1. Polonia participar(cid:145) en todas las acciones del programa comunitario plurianual de fomento de la eficacia energ(cid:130)tica — SAVE II (en lo sucesivo denominado «SAVE II»), de conformidad, excepto disposiciones contrarias de la presente Decisi(cid:155)n, con los objetivos, criterios, procedimientos y plazos establecidos en la Decisi(cid:155)n 96/737/CE del Consejo, de 16 de diciembre de 1996, relativa al programa plurianual de fomento de la eficacia energ(cid:130)tica en la Comunidad — SAVE II (1), que establece un programa quinquenal para la preparaci(cid:155)n y la aplicaci(cid:155)n de medidas y acciones con un criterio de rentabilidad para el fomento de la eficacia energ(cid:130)tica en la Comunidad. 2. Las condiciones y las modalidades de presentaci(cid:155)n, evaluaci(cid:155)n y selecci(cid:155)n de las solicitudes de institu- ciones, organizaciones y particulares seleccionables de Polonia son las mismas que para las instituciones, organizaciones y particulares seleccionables de la Comunidad, fijadas dentro de los l(cid:146)mites de la contribu- ci(cid:155)n financiera de Polonia y tras deducir los costes administrativos contemplados en el anexo II. 3. Para garantizar, cuando proceda, la dimensi(cid:155)n comunitaria de SAVE II, los proyectos y acciones transnacio- nales propuestos por Polonia deber(cid:145)n incluir un n(cid:156)mero m(cid:146)nimo de socios de los Estados miembros de la Comunidad. Este n(cid:156)mero m(cid:146)nimo se determinar(cid:145) en el marco de la aplicaci(cid:155)n SAVE II, teniendo en cuenta la naturaleza de las distintas actividades, del n(cid:156)mero de socios en un proyecto determinado y del n(cid:156)mero de pa(cid:146)ses que participan en la actividad. 4. Polonia adoptar(cid:145) todas las medidas necesarias para garantizar la coordinaci(cid:155)n y la organizaci(cid:155)n a nivel nacional de la aplicaci(cid:155)n del programa SAVE II. 5. Polonia abonar(cid:145) cada a(cid:157)o una contribuci(cid:155)n al presupuesto general de las Comunidades Europeas para cubrir los costes de su participaci(cid:155)n en el programa SAVE II (v(cid:130)ase el anexo II). El Comit(cid:130) de asociaci(cid:155)n podr(cid:145) modificar esta contribuci(cid:155)n en caso necesario. 6. En el marco de las disposiciones existentes, los Estados miembros de la Comunidad y Polonia har(cid:145)n todo lo posible para facilitar la libre circulaci(cid:155)n y la residencia de los participantes en las actividades cubiertas por la presente Decisi(cid:155)n entre Polonia y los Estados miembros de la Comunidad. 7. Sin perjuicio de las responsabilidades de la Comisi(cid:155)n y del Tribunal de Cuentas de las Comunidades Europeas en materia de vigilancia y de evaluaci(cid:155)n de SAVE II, de acuerdo con el art(cid:146)culo 5 de la Decisi(cid:155)n 96/737/CE del Consejo relativa a SAVE II, la participaci(cid:155)n de Polonia en el programa ser(cid:145) objeto de un seguimiento continuo en el marco de una asociaci(cid:155)n entra la Comisi(cid:155)n y Polonia. Polonia presentar(cid:145) a la Comisi(cid:155)n los informes necesarios y participar(cid:145) en otras actividades espec(cid:146)ficas adoptadas por la Comunidad en este contexto. 8. Sin prejuicio de los procedimientos contemplados en los art(cid:146)culos 4 y 5 de la Decisi(cid:155)n 96/737/CE del Consejo relativa a SAVE II, Polonia estar(cid:145) invitada a las reuniones de coordinaci(cid:155)n que traten de las cuestiones relativas a la aplicaci(cid:155)n de la presente Decisi(cid:155)n; estas reuniones tendr(cid:145)n lugar antes de las reuniones ordinarias del Comit(cid:130) SAVE. La Comisi(cid:155)n informar(cid:145) a Polonia acerca de los resultados de estas reuniones ordinarias. 9. La lengua utilizada en los procedimientos relativos a las solicitudes, contratos, informes que deban presentarse y otros aspectos administrativos del programa SAVE II ser(cid:145) una de las lenguas oficiales de la Comunidad. (1) DO L 335 de 24. 12. 1996, p. 50. L 6/6 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 12. 1. 1999 ANEXO II CONTRIBUCI(cid:222)N FINANCIERA DE POLONIA AL PROGRAMA SAVE II 1. La contribuci(cid:155)n financiera de Polonia cubrir(cid:145) los elementos siguientes: — las subvenciones u otras ayudas financieras concedidas a los participantes polacos en el programa, — los costes administrativos suplementarios de la gesti(cid:155)n del programa por la Comisi(cid:155)n Europea gene- rados por la participaci(cid:155)n de Polonia. 2. Para cada ejercicio financiero, el importe acumulado de las subvenciones o de otras ayudas financieras recibidos del programa por los beneficiarios polacos no deber(cid:145) exceder la contribuci(cid:155)n abonada por Polonia, despu(cid:130)s de deducir los costes administrativos suplementarios. Cuando la contribuci(cid:155)n abonada por Polonia al presupuesto general de las Comunidades Europeas, tras la deducci(cid:155)n de los costes administrativos suplementarios, sea superior al importe acumulado de las subven- ciones u otras ayudas financieras recibidas por los organismos nacionales y los beneficiarios polacos del programa, la Comisi(cid:155)n trasladar(cid:145) el saldo al ejercicio presupuestario siguiente y se deducir(cid:145) de la contribu- ci(cid:155)n del a(cid:157)o siguiente. Si siguiera existiendo tal excedente al t(cid:130)rmino del programa, el importe correspon- diente se reembolsar(cid:146)a a Polonia. 3. La contribuci(cid:155)n anual de Polonia ser(cid:145) de 1 081 584 ecus a partir de 1998. De esta suma, 73 584 ecus servir(cid:145)n para cubrir los costes administrativos suplementarios de la gesti(cid:155)n del programa por la Comisi(cid:155)n generados por la participaci(cid:155)n de Polonia. 4. El Reglamento financiero aplicable al presupuesto general de las Comunidades Europeas se aplicar(cid:145) en concreto a la gesti(cid:155)n de la contribuci(cid:155)n de Polonia. Tras la entrada en vigor de la presente Decisi(cid:155)n y a principios de cada a(cid:157)o posterior, la Comisi(cid:155)n enviar(cid:145) a Polonia una petici(cid:155)n de fondos correspondiente a su contribuci(cid:155)n a los costes en virtud de la presente Decisi(cid:155)n. Esta contribuci(cid:155)n se abonar(cid:145) en ecus en una cuenta bancaria de la Comisi(cid:155)n expresada asimismo en ecus. Polonia abonar(cid:145) su contribuci(cid:155)n a los costes anuales de conformidad con la presente Decisi(cid:155)n en funci(cid:155)n de la petici(cid:155)n de fondos, a m(cid:145)s tardar tres meses despu(cid:130)s del env(cid:146)o de esta (cid:156)ltima. Todo retraso en el pago de la contribuci(cid:155)n dar(cid:145) lugar a un pago por Polonia de intereses sobre el importe restante a partir de la fecha de vencimiento. El tipo de inter(cid:130)s corresponder(cid:145) al tipo aplicado por el Fondo Europeo de Cooperaci(cid:155)n Monetaria durante el mes del vencimiento, para sus operaciones en ecus (1), aumentado en un porcentaje de 1,5 puntos. 5. Polonia pagar(cid:145) los costes administrativos suplementarios a los que se hace menci(cid:155)n en el punto 3 con cargo a su presupuesto nacional. 6. Polonia pagar(cid:145) el 3 % (1998), el 13 % (1999) y el 23 % (2000) de los costes restantes de su participaci(cid:155)n en SAVE II con cargo a su presupuesto nacional. A reserva de los procedimientos habituales de programaci(cid:155)n de PHARE, el 97 % (1998), 87 % (1999) y 77 % (2000) restante ser(cid:145) abonado con cargo a la dotaci(cid:155)n anual PHARE de Polonia. (1) Tipo que se publica mensualmente en la serie C del Diario Oficial de las Comunidades Europeas


title: DODATEK

eurovoc_concepts:
European Central Bank
Japan
United States
capital transfer
central bank
euro
foreign-exchange reserves
gold-exchange standard
national currency

text: 10/sv. 1 CS Úřední věstník Evropské unie 275 32000O0015 L 336/114 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ 30. 12. 2000 DODATEK OBECNÉ ZÁSADY EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY ze dne 3. listopadu 1998 ve znění obecných zásad ze dne 16. listopadu 2000 o složení a ocenění devizových rezerv, metodách jejich prvního převodu a o denominaci a úročení odpovídajících pohledávek RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY, (ECB/2000/15) s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut“), a zejména na články 12. 1, 14. 3, 30 a 32 tohoto statutu, vzhledem k těmto důvodům: (1) (2) (3) (4) (5) Podle článku 30. 1 statutu ve spojení s články 43. 1 a 43. 4 poskytují národní centrální banky členských států, které zavedly jednotnou měnu v souladu se Smlouvou o založení Evropského společenství (zúčastněné národní centrální banky), ECB devizové rezervy v jiných měnách než v měnách členských států, v eurech, v rezervních pozicích u Mezinárodního měnového fondu (MMF) a ve zvláštních právech čerpání až do protihodnoty rovnající se 50 miliardám EUR. Podle článku 30. 1 statutu rozhodne Rada guvernérů ECB o části, která by měla být ECB poskytnuta po jejím založení, a o částkách poskytovaných v pozdějších termínech. Podle článku 30. 1 statutu má dále ECB plné právo držet a spravovat devizové rezervy, které na ni byly převedeny, a využívat je pro účely sta- novené ve statutu. Podle článku 30. 2 statutu ve spojení s článkem 43. 6 se příspěvky jednotlivých zúčastněných národních cen- trálních bank stanoví v poměru k jejich podílu na základním kapitálu ECB upsanému národními centrálními bankami členských státu, na které se nevztahuje výjimka. Podle článku 30. 3 statutu připíše ECB ve prospěch každé národní centrální banky pohledávku ve výši jejího příspěvku. Podle článku 30. 3 statutu dále Rada guvernérů ECB rozhoduje o denominaci a úročení těchto pohle- dávek. Podle článku 30. 6 statutu přijme Rada guvernérů ECB veškerá další opatření nezbytná k provedení článku 30 statutu. Podle článku 33. 2 statutu může být v případě ztráty, kterou ECB zaznamená, schodek vyrovnán ze všeobecného rezervního fondu ECB a bude-li to nezbytné, z měnového příjmu příslušného účetního období, a to poměrně až do výše částek přidělených zúčastněným národním centrálním bankám podle článku 32. 5 statutu. Podle článku 32. 5 statutu přijala Rada guvernérů ECB rozhodnutí ze dne 3. listopadu 1998 o přerozdělování měnových příjmů národních centrálních bank zúčastněných členských států a ztrát ECB za účetní období 1999 až 2001 (1). (6) Podle článku 32. 7 statutu přijme Rada guvernérů veškerá další opatření nezbytná k provedení článku 32 statutu. (7) Podle článku 10. 3 statutu ve spojení s článkem 43. 4 mají hlasy v Radě guvernérů ECB váhu podle podílů národních centrálních bank členských států, na které se nevztahuje výjimka, na upsaném základním kapitálu ECB pro každé rozhodnutí, které se má přijmout podle článku 30 statutu. (8) Podle článků 12. 1 a 14. 3 statutu tvoří obecné zásady ECB nedílnou součást práva Společenství, PŘIJALA TYTO OBECNÉ ZÁSADY: Pro účely těchto obecných zásad se Článek 1 Definice — „hotovostí“ rozumí zákonná měna Spojených států amerických (americký dolar) nebo Japonska (japonský jen), — „devizovými rezervami“ rozumějí cenné papíry, zlato nebo hotovost, (1) Úř. věst. L 336, 30. 12. 2000, s. 119. 276 CS Úřední věstník Evropské unie 10/sv. 1 — „zlatem“ rozumějí trojské unce ryzího zlata nebo zlato ve formě „dobré londýnské zlaté cihly“ (The London Good Delivery Bar) podle London Bullion Market Association, — „zúčastněnými členskými státy“ rozumějí členské státy, které přijaly jednotnou měnu ke dni 1. ledna 1999 v souladu se Smlouvou, — „zúčastněnými národními centrálními bankami“ rozumějí národní centrální banky zúčastněných členských států, — „cennými papíry“ rozumějí veškeré kvalifikované cenné papíry nebo finanční nástroje určené ECB, — „přechodným obdobím“ rozumí období mezi 1. lednem 1999 a 31. prosincem 2001. Převody devizových rezerv zúčastněnými národními centrálními bankami Článek 2 1. Každá zúčastněná národní centrální banka převede na ECB devizové rezervy v amerických dolarech nebo japonských jenech anebo denominované v amerických dolarech nebo japonských jenech a zlato ve výši protihodnoty vyjádřené v eurech, jak je stanoveno v příloze těchto obecných zásad. 2. Částka v amerických dolarech a japonských jenech a částka ve zlatě (v trojských uncích ryzího zlata) rovnající se částkám vyjádřeným v eurech, které jsou uvedeny v příloze těchto obecných zásad, se vypočtou na základě směnných kurzů mezi ECU a americkým dolarem nebo japonským jenem stanovených jako výsledek denního telekonferenčního postupu společné dohody dne 31. prosince 1998 v 11,30 hodin bruselského času mezi centrálními bankami, které se účastní tohoto postupu, a v případě zlata podle ceny v amerických dolarech za trojskou unci ryzího zlata stanovené podle systému každodenního určování ceny zlata v Londýně (londýnský fixing) v 10,30 hod. londýnského času dne 31. prosince 1998. ECB potvrdí zúčastněným národním centrálním bankám takto vypočtené částky co nejdříve dne 31. prosince 1998. 3. Každá zúčastněná národní centrální banka převede na ECB portfolio cenných papírů a hotovosti v amerických dolarech nebo japonských jenech nebo denominované v amerických dolarech nebo japonských jenech v rámci pásem kolem modifikovaných durací taktických benchmarků stanovených ECB a v souladu s úvěrovými limity stanovenými ECB. 4. ECB stanoví termíny splatnosti pro cenné papíry a hotovost, která má být převedena na ECB, a každá zúčastněná národní centrální banka dá včas příkazy k převodu vlastnictví cenných papírů a k převodu hotovosti na ECB v termínech splatnosti. Hodnota všech cenných papírů se vypočte na základě cen určených ECB a každá zúčastněná národní centrální banka převede cenné papíry a hotovost na účty stanovené ECB. Každá zúčastněná národní centrální banka převede zlato v termínech stanovených ECB na účty a místa určená 5. ECB. Článek 3 Denominace, úročení a splatnost pohledávek odpovídajících příspěvku každé zúčastněné národní centrální banky ECB připíše ve prospěch každé zúčastněné národní centrální banky pohledávku denominovanou v eurech, rov- 1. nající se celkovému příspěvku každé zúčastněné národní centrální banky na devizové rezervy vyjádřenému v eurech. Celkové částky devizových rezerv vyjádřené v eurech převede každá zúčastněná národní centrální banka podle 2. dodatku těchto obecných zásad. 3. Pohledávka, kterou připíše ECB ve prospěch každé zúčastněné národní centrální banky, se úročí sazbou rovnající se 85 % mezní úrokové sazby používané Evropským systémem centrálních bank při posledním hlavním refinancování. Výpočet úroků pro každou zúčastněnou národní centrální banku provádí ECB denně s použitím metody výpočtu sku- tečný počet dnů/360. Pohledávka se úročí na konci každého účetního období. ECB uvědomí národní centrální banky o kumulovaných 4. částkách čtvrtletně. 5. Pohledávky nejsou splatitelné. Článek 4 Přechodný režim pro kurzové ztráty 1. Každá zúčastněná národní centrální banka se vzdá pohledávky připsané v její prospěch ECB v rozsahu stanove- ném v odstavcích 2 a 4 v případě, že ECB zaznamená nerealizovanou ztrátu v kterémkoli účetním období během pře- chodného období v důsledku snížení hodnoty devizových rezerv ECB vyjádřené v eurech, vyplývající výlučně z výkyvů směnného kurzu nebo ceny zlata, pokud tento schodek nelze vyrovnat podle článku 33. 2 statutu. 2. V případě nerealizovaných ztrát uvedených v odstavci 1 se schodek vzniklý výlučně z těchto ztrát pro příslušné účetní období vyrovná tak, že se každá národní centrální banka vzdá části původní hodnoty své pohledávky odpoví- dající jejímu podílu na těchto ztrátách do výše limitu uvedeného v odstavci 4. Vyrovnání ztrát podle odstavce 2 se provádí jednou za rok společně s výpočtem měnového příjmu Evropského 3. systému centrálních bank za dané účetní období. 10/sv. 1 CS Úřední věstník Evropské unie 277 4. Hodnota pohledávky, které se každá zúčastněná národní centrální banka vzdá, se stanoví v poměru k podílu každé národní centrální banky na kapitálu ECB upsanému centrálními bankami členských států bez výjimky. Maximální kumu- lativní částka hodnoty pohledávky, které se každá zúčastněná národní centrální banka vzdá, nesmí během přechodného období překročit 20 % původní hodnoty pohledávky. Článek 5 Závěrečná ustanovení Tyto obecné zásady jsou určeny národním centrálním bankám zúčastněných členských států. Tyto obecné zásady budou zveřejněny v Úředním věstníku Evropských společenství. Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 3. listopadu 1998, změněno a schváleno ke zveřejnění v Úředním věstníku Evropských společenství dne 16. listopadu 2000. Za Radu guvernérů ECB prezident Willem F. DUISENBERG 278 CS Úřední věstník Evropské unie 10/sv. 1 Dodatek Částky devizových rezerv vyjádřené v eurech, které mají převést zúčastněné národní centrální banky, jejichž členské státy přijaly jednotnou měnu ke dni 1. ledna 1999 Národní centrální banka Nationale Bank van België/ Banque Nationale de Belgique Částky cenných papírů a hotovosti v amerických dolarech a japonských jenech vyjádřené v eurech Hodnoty zlata vyjádřené v eurech Celkové hodnoty devizových rezerv vyjádřené v eurech 1 217 965 000 214 935 000 1 432 900 000 Deutsche Bundesbank 10 409 737 500 1 837 012 500 12 246 750 000 Banco de España Banque de France 3 779 737 500 667 012 500 4 446 750 000 7 154 322 500 1 262 527 500 8 416 850 000 Central Bank of Ireland 361 080 000 63 720 000 424 800 000 Banca d'Italia 6 330 375 000 1 117 125 000 7 447 500 000 Banque centrale du Luxembourg 63 410 000 11 190 000 74 600 000 De Nederlandsche Bank 1 818 150 000 320 850 000 2 139 000 000 Österreichische Nationalbank 1 002 745 000 176 955 000 1 179 700 000 Banco de Portugal Suomen Pankki 817 360 000 593 725 000 144 240 000 104 775 000 961 600 000 698 500 000 Celkem 33 548 607 500 5 920 342 500 39 468 950 000


title: Nařízení Rady (ES) č. 2411/98 ze dne 3. listopadu 1998, o uznávání rozlišovacích značek členského státu, ve kterém jsou registrována motorová vozidla a jejich přípojná vozidla, v dopravním provozu Společenství

eurovoc_concepts:
EU Member State
European symbol
approximation of laws
commercial vehicle
motor vehicle
vehicle registration

text: 180 CS Úřední věstník Evropské unie 07/sv. 4 31998R2411 10. 11. 1998 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ L 299/1 NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 2411/98 ze dne 3. listopadu 1998, o uznávání rozlišovacích značek členského státu, ve kterém jsou registrována motorová vozidla a jejich přípojná vozidla, v dopravním provozu Společenství RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 75 odst. 1 písm. d) této smlouvy, s ohledem na návrh Komise (1), s ohledem na výboru (2), stanovisko Hospodářského a sociálního v souladu s postupem stanoveným v článku 189c Smlouvy (3), (1) (2) (3) vzhledem k tomu, že Společenství přijalo řadu opatření, jejichž účelem je zajistit řádné fungování vnitřního trhu zahrnujícího prostor bez vnitřních hranic, v němž je v souladu s ustanoveními Smlouvy zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu; členské vzhledem k tomu, že některé státy jsou smluvními stranami Vídeňské úmluvy o silničním pro- vozu z roku 1968 (4) (dále jen „Úmluva“), jejíž článek 37 stanoví, že každé motorové vozidlo v mezinárodní dopravě musí mít vzadu kromě registrační značky i rozlišovací značku státu, ve kterém je registrováno; vzhledem k tomu, že Společenství není smluvní stranou Úmluvy a že některé členské státy, které smluvními stra- nami Úmluvy jsou, se na článek 37 Úmluvy odvolávají; že tyto členské státy tím vyžadují, aby vozidla ostatních členských států měla rozlišovací značku stanovenou v příloze 3 Úmluvy; že některé z těchto členských států neuznávají jiné rozlišovací značky než ty, které jsou v souladu s článkem 3 Úmluvy, i když označují členský stát, ve kterém jsou vozidla registrována, např. značka státu na registrační značce; (1) Úř. věst. C 290, 24. 9. 1997, s. 25 a Úř. věst. C 159, 26. 5. 1998, s. 16. (2) Úř. věst. C 95, 30. 3. 1998, s. 32. (3) Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 19. února 1998 (Úř. věst. C 80, 16. 3. 1998, s. 210), společný postoj Rady ze dne 5. června 1998 (Úř. věst. C 227, 20. 7. 1998, s. 31) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 7. října 1998 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku). (4) (5) žlutými hvězdami, představující vzhledem k tomu, že některé členské státy zavedly vzor registrační značky, na jejímž levém okraji je modrý pás vlajku s dvanácti Evropy, a s rozlišovací značkou členského státu, v němž je vozidlo registrováno; že za účelem dopravy ve Spole- čenství vyhovuje tato rozlišovací značka účelu článku 37 Úmluvy, tj. identifikaci státu, v němž je vozidlo registro- váno; vzhledem k tomu, že členské státy, které vyžadují, aby vozidla jiných členských států měla rozlišovací značku státu, v němž jsou registrována, by měly rovněž uznávat značku podle přílohy k tomuto nařízení, PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 Toto nařízení platí pro všechna vozidla registrovaná v členských státech, která jsou provozována ve Společenství. Článek 2 Pro účely tohoto nařízení se: 1) „rozlišovací značkou členského státu, v němž je vozidlo registrováno“, rozumí jedno velké latinské písmeno nebo skupina až tří velkých latinských písmen označujících členský stát, v němž je vozidlo registrováno; 2) „vozidlem“ rozumí každé motorové vozidlo a jeho přípojné vozidlo, jak jsou definována ve sbližování — směrnici Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 členských států předpisů typu motorových vozidel o týkajících se schvalování a jejich přípojných vozidelIn (5), právních (4) Úmluva uzavřená dne 8. listopadu 1968 ve Vídni v rámci Evropské (5) Úř. věst. L 42, 23. 2. 1970, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná hospodářské komise Organizace spojených národů. směrnicí 97/27/ES (Úř. věst. L 233, 25. 8. 1997, s. 1). 07/sv. 4 CS Úřední věstník Evropské unie 181 — směrnici Rady 92/61/EHS ze dne 30. června 1992 o schvalování typu dvoukolových a tříkolových moto- rových vozidel (1). vozidlo registrováno, umístěnou v souladu s přílohou k tomuto nařízení na levém okraji registrační značky, jako rovnocennou každé jiné rozlišovací značce, kterou uznávají za účelem identi- fikace státu, v němž je vozidlo registrováno. Článek 3 Členské státy vyžadující, aby vozidla registrovaná v jiných členských státech měla při jízdě po jejich území rozlišovací značku, uznávají rozlišovací značku členského státu, v němž je Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství. Článek 4 Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V Bruselu dne 3. listopadu 1998. Za Radu předsedkyně B. PRAMMER (1) Úř. věst. L 225, 10. 8. 1992, o přistoupení z roku 1994. s. 72. Směrnice ve znění aktu 182 CS Úřední věstník Evropské unie 07/sv. 4 PŘEDPISY PRO ROZLIŠOVACÍ ZNAČKU ČLENSKÉHO STÁTU, V NĚMŽ JE VOZIDLO REGISTROVÁNO, UMÍSTĚNOU NA LEVÉM OKRAJI REGISTRAČNÍ ZNAČKY PŘÍLOHA VZOR 1 (příklad) Barvy: 1. Reflexní modré pozadí (základ Munsell 5,9 pb 3,4/15,1) 2. Dvanáct reflexních žlutých hvězd 3. Reflexní rozlišovací značka členského státu, v němž je vozidlo registrováno, v bílé nebo žluté barvě Složení a rozměry: 1. Modré pozadí: výška = minimálně 98 mm šířka = minimálně 40 mm, maximálně 50 mm VZOR 2 (příklad) 2. Středy dvanácti hvězd musí být uspořádány do kruhu o poloměru 15 mm; vzdálenost mezi dvěma protilehlými vrcholy každé hvězdy je 4 až 5 mm 3. Rozlišovací značka členského státu registrace: výška = minimálně 20 mm šířka písma = 4 až 5 mm Při zmenšení rozměrů modrého pozadí na registračních značkách zabírajících dva řádky (viz vzor 2) nebo v případě registračních značek určených pro dvoukolová nebo tříkolová motorová vozidla mohou být rozměry hvězd a rozlišovací značky členského státu, v němž je vozidlo registrováno, úměrně zmenšeny


title: 98/708/EF: Rådets afgørelse af 3. november 1998 om indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Chile om prækursorer og kemiske stoffer, der ofte anvendes til ulovlig fremstilling af narkotika eller psykotrope stoffer

eurovoc_concepts:
Chile
agreement (EU)
application of EU law
chemical product
narcotic

text: L 336/46 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 11. 12. 98 II (Retsakter hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk) R(cid:143)DET R(cid:143)DETS AFGØRELSE af 3. november 1998 om indg(cid:134)else af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Chile om prækursorer og kemiske stoffer, der ofte anvendes til ulovlig fremstil- ling af narkotika eller psykotrope stoffer (98/708/EF) R(cid:143)DET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR (cid:190) under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 113 sammenholdt med artikel 228, stk. 2, første punktum, og artikel 228, stk. 4, under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra følgende betragtninger: 25. september bemyndigede Den R(cid:134)det 1995 Kommissionen til p(cid:134) Fællesskabets vegne at forhandle en række aftaler om kontrol med narkotikaprækursorer og kemiske stoffer med medlemsstaterne i Organisationen af Amerikanske Stater; p(cid:134) grundlag af denne bemyndigelse kunne Kommissionen afslutte forhandlingerne med Chile den 3. december 1997; det er nødvendigt at godkende aftalen mellem Det Euro- pæiske Fællesskab og Republikken Chile om prækursorer og kemiske stoffer, der ofte anvendes til ulovlig fremstil- ling af narkotika eller psykotrope stoffer; det er nødvendigt, at R(cid:134)det bemyndiger Kommissionen — i samr(cid:134)d med et særligt, af R(cid:134)det udpeget, udvalg — til p(cid:134) Fællesskabets vegne at godkende visse ændringer, i tilfælde hvor det i aftalen er bestemt, at disse skal vedtages af Den Blandede Opfølgningsgruppe; denne bemyndi- gelse bør begrænses til ændringer af aftalens bilag, i den udstrækning disse ændringer vedrører stoffer, som alle- rede er omfattet af Fællesskabets retsforskrifter om prækursorer og kemiske stoffer — TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE: Artikel 1 Aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Repu- blikken Chile om prækursorer og kemiske stoffer, der ofte anvendes til ulovlig fremstilling af narkotika eller psyko- trope stoffer, godkendes p(cid:134) Fællesskabets vegne. Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse. Artikel 2 R(cid:134)dets formand bemyndiges til at udpege den befuld- mægtigede, der skal undertegne aftalen. Artikel 3 R(cid:134)dets formand foranstalter p(cid:134) Fællesskabets vegne udveksling af de i aftalens artikel 12 omhandlede instru- menter (1). Artikel 4 Fællesskabet er i den i aftalens artikel 9 omhandlede 1. blandede opfølgningsgruppe af Kom- missionen, bist(cid:134)et af repræsentater for medlemsstaterne. repræsenteret (1) Datoen for aftalens ikrafttræden vil af Generalsekretariatet for i De Europæiske Fællesskabers R(cid:134)det blive offentliggjort Tidende. 11. 12. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 336/47 2. Kommissionen bemyndiges p(cid:134) Fællesskabets vegne til at godkende de ændringer af aftalens bilag, der vedtages af Den Blandede Opfølgningsgruppe i henhold til den i aftalens artikel 10 omhandlede procedure. Kommissionen bist(cid:134)s ved udførelsen af denne opgave af et særligt udvalg, der udpeges af R(cid:134)det, og som har til opgave at fastlægge en fælles holdning. 3. Den i stk. 2 nævnte bemyndigelse begrænses til stoffer, der allerede er omfattet af Fællesskabets relevante retsforskrifter om prækursorer og kemiske stoffer. Artikel 5 Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fælles- skabers Tidende. Udfærdiget i Bruxelles, den 3. november 1998. P(cid:134) R(cid:134)dets vegne B. PRAMMER Formand


title: Rozhodnutí Rady ze dne 3. listopadu 1998 o uzavření dohody mezi Evropským společenstvím a Chilskou republikou o prekursorech a chemických látkách často používaných k nedovolené výrobě omamných nebo psychotropních látek

text: 124 CS Úřední věstník Evropské unie 11/sv. 30 31998D0708 11. 12. 1998 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ L 336/46 ROZHODNUTÍ RADY ze dne 3. listopadu 1998 o uzavření dohody mezi Evropským společenstvím a Chilskou republikou o prekursorech a chemických látkách často používaných k nedovolené výrobě omamných nebo psychotropních látek (98/708/ES) RADA EVROPSKÉ UNIE, ROZHODLA TAKTO: s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 113 této smlouvy ve spojení s první větou čl. 228 odst. 2 a s čl. 228 odst. 4 této smlouvy, Článek 1 Dohoda mezi Evropským společenstvím a Chilskou republikou o prekursorech a chemických látkách často používaných k nedovolené výrobě omamných nebo psychotropních látek se schvaluje jménem Společenství. s ohledem na návrh Komise, Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí. vzhledem k tomu, že dne 25. září 1995 Rada zmocnila Komisi, aby jménem Společenství sjednala dohody o kontrole prekursorů drog a chemických látek s členskými státy Organizace amerických států; že na základě tohoto zmocnění Komise ukončila dne 3. pro- since 1997 jednání s Chilskou republikou; Článek 2 Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu zmocněnou podepsat uvedenou dohodu. Článek 3 vzhledem k tomu, že je vhodné, aby dohoda mezi Evropským společenstvím a Chilskou republikou o prekursorech a chemic- kých látkách často používaných k nedovolené výrobě omamných nebo psychotropních látek byla schválena; Předseda Rady provede jménem Společenství výměnu listin podle článku 12 dohody (1). Článek 4 vzhledem k tomu, že je vhodné, aby Rada zmocnila Komisi k tomu, aby po poradě se zvláštním výborem jmenovaným Radou schvalovala jménem Společenství změny, u nichž dohoda stanoví, že mají být přijímány smíšenou kontrolní skupinou; že toto zmocnění musí být omezeno na změny příloh dohody, pokud se týkají látek, které již jsou předmětem úpravy právních předpisů Společenství o prekursorech a chemických látkách, 1. Společenství v článku 9 dohody zastoupeno Komisí, zástupci členských států. je ve smíšené kontrolní skupině uvedené jíž jsou nápomocni (1) Datum vstupu dohody v platnost zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropských společenství 11/sv. 30 CS Úřední věstník Evropské unie 125 2. Komise je zmocněna schvalovat jménem Společenství změny příloh dohody přijaté smíšenou kontrolní skupinou postupem podle článku 10 dohody. Článek 5 Toto rozhodnutí se vyhlásí v Úředním věstníku Evropských společenství. Komisi je při plnění tohoto úkolu nápomocen zvláštní výbor, který jmenuje Rada a který má za úkol vypracovat společný postoj. V Bruselu dne 3. listopadu 1998. 3. Zmocnění uvedené v odstavci 2 je omezeno na látky, které již jsou předmětem úpravy příslušných právních předpisů Společen- ství o prekursorech drog a chemických látkách. Za Radu předseda B. PRAMMER