title: Alueiden komitean lausunto aiheista: - "Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) koheesiorahastosta annetun asetuksen (EY) N:o 1164/94 muuttamisesta", ja - "Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) koheesiorahastosta annetun asetuksen (EY) N:o 1164/94 liitteen II muuttamisesta"

eurovoc_concepts:
EU financial instrument
European Investment Bank
Single European Act
coordination of aid
environmental protection
transport infrastructure

text: C 51/10 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 22. 2. 1999 den valintaan sekä seurantaan ja arviointiin). Ensimmäi- nen vaihe on, että niille myönnetään edustus komite- oissa, jotka valvovat ja arvioivat ISPA:n toteutusta riippumatta siitä, onko ko. viranomaisilla hankkeen toteuttamisen edellyttämä toimivalta tai koskeeko hanke niitä suoranaisesti, kuten asetusehdotuksessa säädetään. 3. 5. Hakijamaat Euroopan laajuisiin verkkoihin yh- distävien hankkeiden tulee vahvistaa tulevien jäsenmai- den ja koko unionin välistä taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Suunnittelutoimet jäsenyyttä hake- neiden maiden liittämiseksi Euroopan laajuisiin verkkoi- hin pitäisi mukauttaa sekä tämänhetkisten jäsenvaltioi- den raja-alueiden että kaikkien kyseisen verkon kehityk- sestä riippuvien alueiden tarpeisiin. AK korostaa tässä yhteydessä vielä kerran tarvetta tukea vastedeskin tar- koituksenmukaisella tavalla rajanylittävää yhteistyötä Interregin ja Phare/CBC:n (1) puitteissa sekä varmistaa molemmista ohjelmista tuettujen hankkeiden täydelli- nen yhteensopivuus. Komissiota kehotetaan asettamaan tulevaisuudessa tämän yhteistyön edistäminen yhteiselle rahoitukselliselle ja organisatoriselle pohjalle, jotta pois- tettaisiin rajanylittävien hankkeiden toteuttamisen hal- linnollis-tekniset esteet ja edistettäisiin täten rajany- littävää yhteistyötä. (1) Cross border cooperation, rajanylittävä yhteistyö. Bryssel 18. marraskuuta 1998. Alueiden komitean puheenjohtaja Manfred DAMMEYER Alueiden komitean lausunto aiheista: – ”Ehdotus neuvoston asetukseksi N:o 1164/94 muuttamisesta”, ja (EY) koheesiorahastosta annetun asetuksen (EY) – ”Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) koheesiorahastosta annetun asetuksen (EY) N:o 1164/94 liitteen II muuttamisesta” (1999/C 51/03) ALUEIDEN KOMITEA, joka ottaa huomioon ehdotuksen neuvoston asetukseksi (EY) koheesiorahastosta annetun asetuksen (EY) N:o 1164/94 muuttamisesta ja ehdotuksen neuvoston asetukseksi koheesiorahastosta annetun asetuksen (EY) N:o 1164/94 liitteen II muuttamisesta (KOM(98) 130 lopull. – 98/0104 AVC – 98/0118 CNS) (1), ottaa huomioon neuvoston 19. toukokuuta 1998 perustamissopimuksen 130 d artiklan ja 198 c artiklan ensimmäisen kohdan mukaisesti tekemän päätöksen pyytää aiheesta alueiden komitean lausunto, ottaa huomioon työvaliokunnan 13. toukokuuta 1998 tekemän päätöksen antaa lausunnon valmistelu valiokunta 1:n ”Aluepolitiikka – Rakennerahastot – Taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus – Rajanylittävä ja alueidenvälinen yhteistyö” tehtäväksi, ottaa huomioon valiokunta 1:n syyskuun 30. päivänä 1998 hyväksymän lausuntoluonnoksen (CdR 235/98 rev. ), jonka esittelijät olivat Grigo´ rios Apostola´kos ja Sean O’Neachta´in, (1) EYVL C 159, 26. 5. 1998, s. 7. 22. 2. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 51/11 ottaa huomioon asetuksen (EY) N:o 1164/94 (1), jolla perustettiin koheesiorahasto, sekä Euroopan komission tiedonannon Agenda 2000 (KOM(97) 2000 lopull. ), ottaa huomioon alueiden komitean lausunnot aiheista ”Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Yhteenkuulu- vuuspolitiikka ja ympäristö” (CdR 134/96 fin) (2) ja ”Alueiden ja kuntien näkemyksiä eurooppalaisesta rakennepolitiikasta vuoden 1999 jälkeen” (CdR 131/97 fin)(3), hyväksyi 18. –19. marraskuuta 1998 pitämässään 26. täysistunnossa (marraskuun 19. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. 1. Johdanto 1. 1. Maastrichtin sopimuksen mukaisesti vuonna 1994 perustetun koheesiorahaston tarkoituksena on auttaa köyhimpiä valmistautumaan jäsenvaltioita Emuun ja siihen kuuluvaan budjettikuriin ja samalla pienentää kehityseroja sekä parantaa jäsenvaltioiden kykyä kasvaa ja hankkia vaurautta. Rahasto on itse asiassa keino korvata budjettialijäämän hallintaan pyr- kivien heikoimpien jäsenvaltioiden huomattavat inves- toinnit perusrakenteisiin, joita taloudellinen ja sosiaali- nen kasvu edellyttävät. 1. 2. Euroopan komissio julkaisi 16. maaliskuuta 1998 ehdotuksen koheesiorahaston perustamista koskevan asetuksen (EY) N:o 1164/94 muuttamiseksi. Ehdotuk- seen ei sisälly perinpohjaista uudistusta, vaan siinä pyritään pikemminkin tekemään rahastoon tiettyjen keskeisten tekijöiden vaatimat mukautukset. Kuten tie- donannossa ”Agenda 2000” todetaan, koheesiorahaston on määrä vastedeskin avustaa neljää tuensaajamaata, jotka ovat tukikelpoisia sillä perusteella, että niiden bruttokansantulo asukasta kohden laskettuna on alle 90 prosenttia yhteisön keskitasosta. Nämä maat ovat Kreikka, Espanja, Irlanti ja Portugali. Koheesiorahaston on määrä saada käyttöönsä kaudeksi 2000–2006 yh- teensä noin 21 miljardia ecua eli 3 miljardia ecua vuodessa (vuoden 1999 hinnoilla). Pääasialliset muutosehdotukset ovat: – Makrotaloudellista ehdollisuutta koskevat sään- nökset pysyvät voimassa. Osallistuvien jäsenvaltioi- den pitää varmistaa tarpeettoman julkistalouden velan välttäminen. Euroon osallistuvien valtioiden pitää myös täyttää vakaus- ja kasvusopimuksessa asetetut vaatimukset. Tilanteissa, joissa on selvää, että näitä vaatimuksia ei täytetä, komissio puuttuu tilanteeseen ja jäädyttää rahoituksen. – Komissio ehdottaa, että käytettäisiin enemmän muuta yksityistä lisärahoitusta. (1) EYVL L 130, 25. 5. 1994, s. 1. (2) EYVL C 34, 3. 2. 1997, s. 22. (3) EYVL C 64, 27. 2. 1998, s. 5. – Saastuttaja maksaa soveltamista edistääkseen komissio aikoo vaihdella myöntämänsä tuen määrää, jotta periaatteen soveltamista ei jarrutet- taisi. -periaatteen – Jäsenvaltioiden vastuuta varainhoidon valvonnasta lisätään. Niiden on todistettava komissiolle, että toimet on toteutettu asianmukaisesti. Mikäli väärin- käytöksiä ilmaantuu, jäsenvaltioiden on ryhdyttävä tarpeellisiin hallinnollisiin tai oikeudellisiin toimiin. Jäsenvaltiot ovat vastuussa sellaisten varojen takaisin- maksusta, joihin liittyy väärinkäytöksiä. – Jotta ympäristön kannalta mahdollisimman kestävän vaihtoehdon valitseminen varmistuu, ehdotetun hankkeen vaihtoehdot ja niiden ympäristövaikutukset on arvioitava aiempaa kattavammin. – Komissio ehdottaa varainhoidon yksinkertaistamista – mutta samalla varainhoidon ja seurannan tiukenta- mista. 2. Yleistä Alueiden komitea on hyvin tyytyväinen komis- 2. 1. sion päätökseen säilyttää koheesiorahasto Emusta huoli- matta. Marraskuussa 1996 julkaistu ensimmäinen kerto- mus EU:n taloudellisesta ja sosiaalisesta koheesiosta osoittaa, että rakennepolitiikka on selvästi edistänyt yhdenvertaisuutta. Alueiden komitea myöntää, että koheesiorahastolla on ratkaiseva merkitys jäsenvaltioi- den välisessä lähentymisessä, mutta toteaa, että toistai- seksi yksikään tuensaajamaa ei ole saavuttanut BKTL- kynnystä, joka on vähintään 90 prosenttia yhteisön keskiarvosta. AKtoteaa, että vaikka koheesiomaissa on edistyt- 2. 2. ty liikenteen alalla (mikä on elintärkeää näille maille niiden syrjäisen sijainnin takia) ja ympäristöpalvelujen tarjoamisessa (joita koskevien EU:n direktiivien sovelta- misessa nämä maat ovat saattaneet olla jäljessä), näiden alojen infrastruktuurien parantaminen vaatii vielä pal- jon työtä. Useissa koheesiomaissa infrastruktuuri on C 51/12 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 22. 2. 1999 edelleen kaiken kaikkiaan puutteellinen. Rahaston säi- lyttämistä voidaan perustella lisäparannusvaatimuksilla sekä ristiriidalla, joka vallitsee näihin infrastruktuurei- hin tehtävien investointien ja sekä euroon osallistuvien että sen ulkopuolelle jäävien maiden (vakaus- ja kasvuso- pimuksen määräysten mukaisen) budjettikurin varmis- tamistarpeen välillä. 2. 3. Alueiden komitea katsoo myös, että koheesiora- hasto antaa edelleen panoksensa ympäristön kannalta kestävän kehityksen aikaansaamiseen asianomaisissa jäsenvaltioissa. Ottaen huomioon Amsterdamin sopi- mukseen kirjatun sitoumuksen kestävästä kehityksestä ja ympäristönsuojelusta AK katsoo, että koheesiora- hasto on keskeinen keino täyttää paremmin jäsenvaltioi- den tarpeet erityisesti vesivarojen suojelun ja hoidon sekä jätteiden keruun, käsittelyn ja kierrätyksen alalla. 2. 4. Alueiden komitea myöntää, että ehdotetut muu- tokset edistävät tehokkuutta, oikeudenmukaisuutta sekä ympäristönsuojelua ja että muutosten vähäisyys kertoo koheesiorahaston ja sen tähänastisten toimenpiteiden onnistuneen suhteellisen hyvin. Alueiden komitealla on kuitenkin tiettyjä huolenaiheita: rahoitusta koskevat yleiset kysymykset, yksityisen rahoituksen lisääminen, saastuttaja maksaa -periaatteen tietyt ulottuvuudet ja osa varainhoitoon ehdotetuista muutoksista. 2. 5. Eräillä asetukseen ehdotetuilla muutoksilla laa- jennetaan koheesiorahaston ympäristöulottuvuutta. Alueiden komitea kannattaa varauksetta sitä, että var- mistetaan aiempaa paremmin hankkeiden ympäristövai- kutusten kokonaisvaltainen arviointi ja riittävä vaihto- ehtojen vertailu sekä pyritään ottamaan käyttöön asian- mukaiset verotukselliset toimet ja maksut, joiden avulla saasteiden ja ympäristöhaittojen kulut langetetaan nii- den aiheuttajille. 2. 6. Alueiden komitea myöntää, että ponnistukset kasvun edistämiseksi sekä tuotantokapasiteetin ja reaali- tulotason yhtenäistämiseksi koheesiomaissa voivat olla vaaraksi ympäristölle. Komitea huomauttaa kuitenkin, että koheesiomaille aiheutuu todellisia kuluja pyrkimyk- sistä tasapainottaa kasvu ympäristönsuojelutoimien kanssa. Alueiden komitean mielestä saastuttaja maksaa -periaatteen painoarvon korostaminen on tervetullut lisäys, mutta sen käsityksen mukaan periaatteen käytännön toteuttamiseen tarvitaan lisää suuntaviivoja. 2. 7. Alueiden komitea toteaa, että vaikka rahoitusta koskevat muutosehdotukset palvelevat tehokkuutta ja yksinkertaisuutta, komitea on huolissaan siitä, että ehdotetuilla muutoksilla voi olla vaikutuksia paikallis- ja alueviranomaisiin täytäntöönpanoviranomaisina. Alueiden komitea on erityisen huolissaan siitä, 2. 8. että käyttämättä jääneet määrärahat saatetaan poistaa koheesiorahaston budjetista. Alueiden komitea esittää tämän määräyksen muuttamista sen varmistamiseksi, että käyttämättä jääneet varat voidaan suunnata uudel- leen muihin tärkeisiin koheesiohankkeisiin. asetukseen 2. 9. Alueiden komitea panee merkille, että komissio (EY) tekee muutosehdotuksia sekä N:o 1164/94, jonka muuttaminen vaatii yksimielisyyttä neuvostossa, että myös liitteisiin, joiden muuttamiseen tarvitaan määräenemmistö. Alueiden komitea toivoo, että liitteisiin tehtävillä muutoksilla ei heikennetä kohee- siorahaston perustana olevaa ajattelutapaa tekemällä muutoksia, joita neuvoston ei ole hyväksyttävä yksimie- lisesti. 3. Erityistä 3. 1. Koheesiorahaston soveltamisala ja toiminta (2 ar- tikla) 3. 1. 1. Alueiden komitea kannattaa tukikelpoisuuspe- rusteiden tiukkaa soveltamista, mutta sen mielestä saattaa olla tarpeen harkita siirtymäjärjestelyjä vuoden 2003 jälkeiseksi ajaksi. Toisin kuin tarkistetussa kohee- siorahastoasetuksessa ehdotuksessa ei anneta mahdolli- suutta poistaa tukea vaiheittain. Asetusehdotuksen mu- kaan sekä uusien hankkeiden että hankkeiden eri vaihei- den (milloin tärkeät hankkeet on jaettu vaiheisiin) rahoitus keskeytetään, mikäli tukikelpoisuusperuste ei enää ole voimassa. Komitea katsoo, että koheesiorahas- ton tuen äkillinen lakkauttaminen vaikuttaisi haitalli- sesti moniin alueisiin. Saattaa olla tarkoituksenmukaista säätää siirtymäkaudesta tuen vaiheittaiseksi poistami- vuonna 2003 suoritettavan välitarkistuksen seksi jälkeen, jotta vältetään taloudelliset ja yhteiskunnalliset sˇokit koheesiomaissa, vakautetaan niiden kehitystä ja helpotetaan uusiin ehtoihin mukautumista. Ottamalla käyttöön joitakin vähäisiä siirtymäkauden järjestelyjä vuoden 2003 jälkeen voidaan turvata koheesiomaissa saavutettu edistys. 3. 2. Makrotaloudellinen ehdollisuus (6 artikla) 3. 2. 1. Alueiden komitea suhtautuu myönteisesti sii- hen, että komissio painottaa edelleen ehdollisuutta. Komitea katsoo, että on tarpeen jatkaa makrotalouden 22. 2. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 51/13 suuntaamista kohti vakautta ja kasvua. Ehdollisuuspe- riaatetta pitää noudattaa koheesiomaiden kehitystä häiritsemättä. 3. 3. Yksityisen lisärahoituksen kasvava hyväksikäyttö (7 artikla) 3. 3. 1. Alueiden komitea myöntää, että asetukseen ehdotetuilla muutoksilla varmistettaisiin yksityisen lisä- rahoituksen kasvava hyväksikäyttö laajoissa hank- keissa, jotka voivat tuottaa tuloa. Tällä lisättäisiin yhteisön rahoituksen tehoa ja kerrannaisvaikutuksia. Alueiden komitea toteaa, että on hyödyllistä edistää yksityisiä investointeja rakennepolitiikan tehostamiseksi ja kerrannaisvaikutuksen parantamiseksi. AK on jo huomauttanut tästä lausunnossaan aiheesta ”Alueiden ja kuntien näkemyksiä eurooppalaisesta rakennepolitii- kasta vuoden 1999 jälkeen” (1). 3. 3. 2. Alueiden komitea huomauttaa kuitenkin, että yksityisten ja alueellisten tai paikallisten toimijoiden edut voivat hyvinkin olla erilaisia, mikä saattaa estää yksityisen sektorin rahoitusta. On usein vaikeaa kannus- taa yksityistä sektoria investoimaan liikenteeseen ja ympäristöpalveluihin maan tietyillä, syrjäisillä alueilla. On myös tarpeen varmistaa, että infrastruktuuri ja palvelut ovat riittäviä, ja on syytä huomauttaa, että joissakin tapauksissa paikallis- ja alueviranomaisilla on parhaat edellytykset tarjota (rahoittaa) ja ylläpitää tämäntyyppisiä perusrakenteita. 3. 3. 3. Alueiden komitean mielestä yksityistä ja julkis- ta sektoria pitäisi kannustaa kumppanuuteen. Mutta vaikka tällaiseen kumppanuuteen sitouduttaisiinkin, päätökset, jotka koskevat hankkeiden mahdollisuuksia tuottaa tuloa ja niiden sopivuutta yksityiseen osallistu- miseen, pitäisi tehdä jäsenvaltiotasolla asianomaisten paikallis- ja alueviranomaisten näkökannat huomioon ottaen. 3. 4. 2. Alueiden komitea toistaa tässä yhteydessä ko- heesiopolitiikasta ja ympäristöstä antamassaan lausun- nossa (2) tekemänsä huomautuksen, että on tärkeää, että komissio varmistaa ympäristön ja liikenneinfrastruktuu- rien välisen 50/50 -jaon säilymisen ja seurannan ym- päristön kestävän kehityksen saavuttamiseksi. Pääsään- nöstä on kuitenkin voitava edelleen poiketa hyvin perustelluissa tapauksissa ja asetusta on sovellettava tasapainon osalta joustavasti, jotta mukaudutaan kaik- kien alueiden tarpeisiin ja olosuhteisiin. 3. 4. 3. Komitea on tyytyväinen muutosehdotuksiin, joiden avulla komissio voi mukauttaa koheesiorahastol- le myönnettävän tuen määrää saastuttaja maksaa -pe- riaatteen soveltamisen edistääkseen ja täten vähentää koheesiomaiden oikean hinnoittelupolitiikan toteutta- misen esteitä. Selvennykset ovat kuitenkin tarpeen arvioitaessa asetuk- sen saastuttaja maksaa -periaatteen uutta painotusta. Ensinnäkin on selvennettävä tuen suuruuden määrittä- mistä. Tehtäessä päätöstä tuen määrästä tulisi kuulla jäsenvaltiota ja asianomaisia paikallis- ja alueviranomai- sia. Toiseksi vaikka saastuttaja maksaa -periaate on EU:n nykyisen ympäristöpolitiikan keskeinen tekijä, sen täydellinen soveltaminen voisi olla raskasta monille koheesiomaille, joissa ei ole niinkään painotettu maksu- jen käyttämistä. AK:n mielestä on tarpeen, että saastutta- ja maksaa -periaatetta pidetään pakollisena, ja periaat- teesta on voitava poiketa tilanteissa, joissa periaatteen (täydellinen) noudattaminen ei paikallisten olosuhteiden vuoksi ole selvästikään vielä mahdollista. Näiden huolenaiheiden vuoksi alueiden komitea toivoo jolla komissio aikoo saavansa lisäselvitystä tavasta, toteuttaa asetuksen tämän osan. Saastuttaja maksaa -periaatteelle ja sen soveltamiselle eri hankkeisiin tarvi- taan alueiden komitean mielestä yhteisön suuntaviivat. 3. 4. Ympäristökysymyksiä: saastuttaja maksaa -pe- riaatteen soveltamisen parantaminen (7 artikla) ja ympäristövaikutusten kattavampi arviointi (B ar- tikla) Alueiden komitea katsoo, että ympäristön suo- 3. 4. 1. jelu ja parantaminen sekä eri alueiden ympäristöolojen erojen vähentäminen ovat onnistuneen koheesiopolitii- kan välttämättömiä edellytyksiä. Näin ollen AK suhtau- tuu myönteisesti siihen, että ympäristökysymykset ote- taan entistä paremmin huomioon koheesiorahastossa. 3. 4. 4. Alueiden komitea uskoo, että muutettu asetus, jossa säädetään valitsematta jääneiden vaihtoehtojen ja ympäristövaikutusten entistä kattavammasta arvioin- nista, on osaltaan varmistamassa sitä, että infrastruktuu- rin ja lopulta talouden kehitys ei tapahdu ympäristön kustannuksella. Alueiden komitea on kuitenkin sitä mieltä, että vaihtoehtojen kattavalla ja yksityiskohtaisel- la arvioinnilla voisi olla kielteisiä vaikutuksia alue- ja paikallisviranomaisten rahavaroihin ja henkilöstöre- sursseihin. Komitea toivookin suuntaviivoja siitä, miten monta vaihtoehtoa on arvioitava ja mitä arvioinnin tasoa edellytetään. (1) CdR 131/97 fin – EYVL C 64, 27. 2. 1998, s. 5. (2) CdR 134/96 fin – EYVL C 34, 3. 2. 1997, s. 22. C 51/14 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 22. 2. 1999 3. 5. Varainhoidon valvonta (12 artikla) 3. 5. 1. Alueiden komitea on tyytyväinen ehdotettuihin muutoksiin, joilla edistetään läheisyysperiaatteen sovel- tamista. Se panee merkille, että valtaa jaettaessa jäsenval- tiot saavat enemmän vastuuta. 3. 6. Käsitteiden tarkentaminen (A artikla) 3. 6. 1. Täytäntöönpanomääräyksiin lisätään mm. ter- mien hanke, hankekokonaisuus ja hankkeen vaihe määritelmät. Alueiden komitea on tyytyväinen selven- nykseen ja toivoo, että se helpottaa tärkeiden hankkeiden rahoitusta ja antaa jäsenvaltioille virikkeen lähestyä infrastruktuurien tarjontaa aiempaa strategisemmin. 3. 6. 2. Alueiden komitea huomauttaa kuitenkin, että useissa koheesiomaissa monet, erityisesti ympäristöalan hankkeet ovat olleet maiden tilanteen takia suppeita, mutta niillä on ollut merkittävä vaikutus ympäristön laatuun. On siis tarpeen varmistaa, että tällaisilla määri- telmillä ei vaaranneta pienehköjen mutta merkityk- seltään ratkaisevien hankkeiden (joista säädetään ase- tuksen (EY) N:o 1164/94 10 artiklan 3 kohdassa) rahoitusta. Komitea ehdottaa näin ollen, että kohtaa, jossa hanke määritellään (A artiklan 2 kohdan a alakoh- ta), tarkistetaan siten, että kaikki asetuksen (EY) N:o 1164/94 10 artiklan 5 kohdassa säädetyt arviointipe- rusteet otetaan huomioon eikä vain ensimmäinen, kuten komissio ehdottaa. Näin varmistettaisiin, että hankkeen määrittelyssä ei oteta huomioon vain sen sosiaalista ja taloudellista hyötyä vaan että huomiota kiinnitetään paikallisviranomaisten omiin painopistealueisiin sa- moin kuin hankkeen osuuteen yhteisön muuhun politiik- kaan sekä yhteensopivuuteen sen kanssa. 3. 7. Varainhoito (artikla C, artikla D) 3. 7. 1. Alueiden komitea suhtautuu myönteisesti sii- hen, että koheesiorahastoasetusta muutetaan eikä korva- ta uudella asetuksella ja että hallinnolliset järjestelyt pysyvät suurin piirtein ennallaan. Tämä mahdollistaa saumattoman siirtymisen uuteen kauteen ja vuonna 1994 annetun asetuksen keskeytymättömän sovelta- misen. 3. 7. 3. Komissio ehdottaa seuraamuksien käyttöönot- tamista toteuttamatta jääneiden hankkeiden kohdalla, jotta niille myönnetyt varat voitaisiin jakaa uudelleen. Muutettu asetus mahdollistaisi rahoituksen peruuttami- sen hankkeelta, jonka toteuttamista ei ole aloitettu kahden vuoden kuluessa sovitusta aloittamisajankoh- dasta asianmukaisesti perusteltuja poikkeuksia lukuun ottamatta. Alueiden komitea on samaa mieltä hankkei- den aloituspäivän valvonnan tiukentamisesta sekä varo- jen uudelleen jakamisen mahdollistamisesta. Ne ovat varojen tehokkaan käytön ja tuen oikeutuksen säilyttä- misen tärkeitä edellytyksiä. Alueiden komitea huomauttaa kuitenkin, että alue- ja paikallisviranomaisille saattaa joissain tapauksissa aiheutua vaikeuksia ja viivästyksiä niiden toteuttaessa suurehkoa infrastruktuurihanketta suunnittelun ja lakis- ääteisten menettelyjen, pakollisen hankintamenettelyn ja julkisen kuulemisen vaiheineen. Erityisesti odottamat- tomia viivästyksiä saattaa ilmaantua kolmannen osa- puolen väliintulon vuoksi, mikä saattaa lykätä hankkeen aloituspäivää. Alueiden komitea toivoo, että komissio ottaa huomioon nämä vaikeudet ja sitoutuu kiinnittämään huomiota kullekin hankkeelle ominaisiin erityisolosuhteisiin sekä osoittaa ehdotuksen täytäntöönpanossa. joustavuutta tiettyä tämän 3. 7. 4. Muutosehdotuksissa suositetaan, että hank- keen ensimmäiseksi vuodeksi ei myönnetä erityistukea. Komission ehdotuksen mukaan ensimmäisenä vuonna voitaisiin antaa korkeintaan 10 prosentin ennakko. Alueiden komitea katsoo, että ennakon enimmäismää- rän pudottaminen 50 prosentista 10 prosenttiin saattaisi aiheuttaa hankkeen alkuvaiheissa paineita valtion ta- lousarvioon sekä erityisesti sellaisten paikallis- ja aluevi- ranomaisten talousarvioon, joiden varat ovat niukat. 3. 7. 5. Alueiden komitea katsoo myös, että loppumak- suna maksettava määrä (20 prosenttia useimmissa ta- pauksissa, 10 prosenttia merkittävissä hankkeissa) rasit- taa liikaa paikallishallintojen talousarvioita. Alueiden komitean näkemyksen mukaan 3. 7. 6. määräyksen ajasta, jonka kuluessa komission tulee suorittaa maksu, eli ”kahden kuukauden kuluttua hyväksytyn maksupyynnön vastaanottamisesta”, tulisi olla ehdoton eikä ”yleinen” sääntö. 3. 7. 2. Alueiden komitea on tyytyväinen ehdotukseen, jonka mukaan komissio tekee talousarvion maksusitou- mukset kunkin varainhoitovuoden alussa. Näin rahoi- tussitoumuksia koskeva epävarmuus vähenee, alue- ja paikallisviranomaisilla on mahdollisuus parantaa omien budjettikohtiensa koordinointia ja kaikille suunnittelu- prosessissa mukana oleville syntyy melko selvä käsitys odotettavissa olevan taloudellisen tuen määrästä. 3. 7. 7. Asetukseen tehdyissä muutosehdotuksissa esi- tetään, että ensimmäisen ennakon jälkeen maksut mak- setaan/korvataan todennetuista menoista. Maksut riip- puvat siitä, että hanke täyttää tietyt ehdot, joihin sisältyy hankkeen toteutumisaste tietyillä seurantaindikaatto- reilla ilmaistuna. Komitea katsoo, että tiukempi varain- hoito ja seuranta voi aiheuttaa paineita paikallis- ja alueviranomaisille, koska niiden raportoinnille on nyt 22. 2. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 51/15 asetettu tiukka aikataulu sekä aiempaa vaativammat määräykset raporttien yksityiskohtaisuudesta. Vaikka alueiden komitea myöntää tarkemman seurannan ja yksityiskohtaisemman raportoinnin edut, se haluaa huo- mauttaa, että esitetyt aikarajat aiheuttavat kohtuutonta hallinnollista ja taloudellista rasitusta paikallis- ja alue- viranomaisille. 3. 8. Seuranta ja arviointi (F artikla) 3. 8. 1. Alueiden komitea korostaa paikallis- ja aluevi- ranomaisten seurantakomiteoihin osallistumisen merki- tystä. On ratkaisevan tärkeää, että arviointia ja seuran- taa pidetään kumppanuuden ilmentymänä (kuten raken- nerahastoissa) ja että paikallis- ja alueviranomaiset osallistuvat koheesiorahaston toiminnan kaikkiin vai- heisiin painopisteiden määrittelystä seurantaan ja ar- viointiin asti. 3. 8. 2. Koska valtion viranomaisille sekä paikallis- ja alueviranomaisille syntyy kuluja koheesiorahastosta rahoitettavien hankkeiden seurannasta ja arvioinnista, alueiden komitea toivoo, että osaa niistä pidettäisiin tukikelpoisina menoina. 3. 8. 3. Alueiden komitea suhtautuu myönteisesti sii- hen, että komission vuosittain rahastosta laatimaan kertomukseen lisätään rahaston vaikutus työllisyyteen. 4. Päätelmät Alueiden komitea suhtautuu myönteisesti komis- 4. 1. sion ehdotukseen koheesiorahastotuen jatkamisesta ja katsoo, että rahasto tekee vastedeskin hyvää työtä pyrkiessään parantamaan neljässä tuensaajamaassa val- litsevia infrastruktuurin puutteita. Alueiden komitea suhtautuu lisäksi myönteisesti siihen, että koheesiora- hastoasetusta ei korvata uudella asetuksella vaan siihen tehdään ainoastaan muutoksia, ja katsoo, että tämä mahdollistaa saumattoman siirtymisen rahoituskaudes- ta toiseen. 4. 2. Vaikka AK on tyytyväinen siihen, että yksityisen ja julkisen sektorin kumppanuutta korostetaan aiempaa enemmän, se katsoo, että päätökset, jotka koskevat hankkeiden mahdollisuuksia tuottaa tuloja ja niiden soveltuvuutta yksityisrahoitukseen, pitäisi tehdä jäsen- valtiotasolla asianomaisia paikallis- ja alueviranomaisia kuullen. noudattaminen ei saisi olla kaikkien hankkeiden edelly- tys, ja poikkeusten on oltava mahdollisia tilanteissa, joissa periaatteen noudattamisesta aiheutuvat hankaluu- det ovat kohtuuttomia siitä saatavaan hyötyyn nähden. 4. 4. Alueiden komitea kehottaa komissiota tukemaan tiedotuksen ja valistuksen rahoitusta (joko muista lähteistä tai rahaston teknisen avun toimenpiteistä) yleisön tuen hankkimiseksi saastuttaja maksaa -periaat- teelle erityisesti sisäpolitiikassa. Tämä edistäisi muutok- sia tuottajien ja kuluttajien toiminnassa, joka on ratkai- seva tekijä markkinoihin perustuvien välineiden käyttö- önottamisessa ja ylläpitämisessä. Alueiden komitean mielestä pienehköjen hank- 4. 5. keiden tuleva rahoitus tulisi turvata. AK katsoo, että huolimatta tarpeesta rahoittaa laajoja hankkeita ja varmistaa strateginen hankesuunnittelu useat pienehköt hankkeet saattavat olla koheesiomaissa erityisen mer- kittäviä. On ratkaisevan tärkeää, että paikallishallinto määrittelee tähän liittyvät omat painopistealueensa. 4. 6. Alueiden komitea on huolissaan komission päätöksestä poistaa käyttämättä jääneet määrärahat koheesiorahastolta. Komitean mielestä asiaa tulee vielä harkita. Se on vakuuttunut siitä, että käyttämättä jääneet määrärahat tulisi kanavoida koheesiorahaston muihin hankkeisiin. Alueiden komitea pitää huolestuttavana hank- 4. 7. keille alussa maksettavan ennakon enimmäismäärän vähentämistä 50 prosentista 10 prosenttiin. AK kehottaa komissiota harkitsemaan alussa maksettavan ennakon nostamista ehdotetusta 10 prosentista 30 prosenttiin, jotta varmistettaisiin rahoituksen riittävä saatavuus hankkeiden alkuvaiheissa. AK katsoo myös, että loppusuorituksena makset- 4. 8. tavan summan tulisi olla korkeintaan 5 prosenttia kokonaissummasta, mikä varmistaisi rahoituksen saata- vuuden hankkeen toteuttamisen aikana ja helpottaisi hankkeiden edistymistä. 4. 9. Alueiden komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, että tuen peruuttaminen hankkeilta, joiden toteuttamista ei ole aloitettu kahden vuoden kuluessa suunnitellusta aloittamisajankohdasta, on kohtuullista. Alueiden komitea kannattaa kuitenkin komission näke- jonka mukaan asianmukaisesti perustelluissa mystä, poikkeustapauksissa toimittaisiin toisin, ja kehottaa komissiota arvioimaan jokaisen hankkeen tapauskohtai- sesti ja joustavasti. 4. 3. Alueiden komitea suosittaa, että saastuttaja mak- saa -periaatteen soveltamisesta annettaisiin suuntavii- vat. AK suosittaa myös, että huolimatta saastuttaja maksaa -periaatteen merkityksestä ympäristölle, sen Koska muutetulla asetuksella lisätään arviointi- 4. 10. ja seurantavelvoitteita, alueiden komitea toivoo mahdol- C 51/16 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 22. 2. 1999 lisuutta sisällyttää tällainen arviointi ja seuranta kohee- siorahaston yhteisrahoituksen piiriin. Alueiden komitea kehottaa komissiota varmis- 4. 11. tamaan, että paikallis- ja alueviranomaiset otetaan mukaan koheesiorahaston toiminnan kaikkiin vaiheisiin painopisteiden määrittelystä seurantaan ja arviointiin asti. 4. 12. Kun otetaan lopuksi huomioon asetuksessa säädetyt menettelytavat sekä asetuksen että sen liitteiden muuttamiseksi, AK toivoo saavansa vakuutuksen siitä, että liitteisiin tehtävillä muutoksilla ei heikennetä kohee- siorahaston perustana olevaa ajattelutapaa tekemällä muutoksia, joita neuvoston ei ole hyväksyttävä yksimie- lisesti. 4. 13. Alueiden komitea pyytää komissiota tarkista- maan ehdotuksen neuvoston asetukseksi koheesiorahas- tosta annetun asetuksen muuttamisesta ja ehdotuksen neuvoston asetukseksi tämän asetuksen liitteen II muut- tamisesta sekä ottamaan tarkistuksessa huomioon aluei- den komitean ehdotukset. Bryssel 19. marraskuuta 1998. Alueiden komitean puheenjohtaja Manfred DAMMEYER Alueiden komitean lausunto aiheesta ”Komission tiedonanto jäsenvaltioille aluepolitiikasta ja kilpailupolitiikasta – Keskittämisen ja johdonmukaisuuden lujittaminen” (1999/C 51/04) ALUEIDEN KOMITEA, joka ottaa huomioon komission tiedonannon jäsenvaltioille aluepolitiikasta ja kilpailupolitiikasta – Keskittämisen ja johdonmukaisuuden lujittaminen (1), ottaa huomioon työvaliokunnan 15. heinäkuuta 1998 Euroopan yhteisön perustamissopimuk- sen 198 c artiklan neljännen alakohdan mukaisesti tekemän päätöksen laatia aiheesta lausunto ja antaa lausunnon valmistelu valiokunta 1:n ”Aluepolitiikka – Rakennerahastot – Taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus – Rajanylittävä ja alueidenvälinen yhteistyö” tehtäväksi, ottaa huomioon valiokunta 1:n 30. syyskuuta 1998 hyväksymän lausuntoluonnoksen CdR 236/98 rev. , jonka esittelijät olivat Hugh Henry ja José Marı´a Mun˜oa, hyväksyi 18. –19. marraskuuta 1998 pitämässään 26. täysistunnossa (marraskuun 19. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. OSA A: TIEDONANTO – YLEISTA¨ 1. Ongelma ja mahdolliset ratkaisut 1. 1. Nykytilanne 1. 1. 1. Komission tietojen mukaan vuosina 1994–1999 kaikkiaan 50,6 prosenttia unionin väestöstä asuu (1) EYVL C 90, 26. 3. 1998. alueilla, joille voidaan myöntää yhteisön rakennetukea, ja 46,7 prosenttia alueilla, jotka kuuluvat 92 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan alueellisten aloitteiden piiriin. Komission tiedoista ilmenee, että 6,6 prosenttia yhteisön väestöstä asuu rakennerahastotukeen oikeute- tuilla alueilla, joilla kilpailupolitiikka ei salli aluetukea, kun taas 2,7 prosenttia väestöstä asuu alueilla, jotka jäsenvaltioiden omien aluetukien piiriin kuuluvat mutteivät ole oikeutettuja rakennerahastotukeen


title: Commission Regulation (EC) No 2498/98 of 19 November 1998 fixing the export refunds on pigmeat

eurovoc_concepts:
export refund
pigmeat

formats: pdf print

text: L 311/4 EN Official Journal of the European Communities 20. 11. 98 COMMISSION REGULATION (EC) No 2498/98 of 19 November 1998 fixing the export refunds on pigmeat THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EEC) No 2759/75 of 29 October 1975 on the common organization of the market in pigmeat (1), as last amended by the Act of Accession of Austria, Finland and Sweden and by Regula- tion (EC) No 3290/94 (2), and in particular the second paragraph of Article 13 (3) thereof, Whereas Article 13 of Regulation (EEC) No 2759/75 provides that the difference between prices on the world market for the products listed in Article 1 (1) of that Regulation and prices for these products within the Community may be covered by an export refund; Whereas it follows from applying these rules and criteria to the present situation on the market in pigmeat that the refund should be fixed as set out below; Whereas, in the case of products falling within CN code 0210 19 81, the refund should be limited to an amount which takes account of the qualitative characteristics of each of the products falling within these codes and of the foreseeable trend of production costs on the world market; whereas it the Community should continue to take part in international trade in the case of certain typical Italian products falling within CN code 0210 19 81; is important that this situation into account; whereas steps should be taken to ensure that the refund is granted only for the net weight of the edible substances, to the exclusion of the net weight of the bones possibly contained in the said preparations; Whereas Article 13 of Regulation (EEC) No 2759/75 provides that the world market situation or the specific requirements of certain markets may make it necessary to vary the refund on the products listed in Article 1 (1) of Regulation (EEC) No 2759/75 according to destination; Whereas the refunds should be fixed taking account of the amendments to the refund nomenclature established by Commission Regulation (EEC) No 3846/87 (3), as last amended by Regulation (EC) No 2138/98 (4); Whereas the measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Management Committee for Pigmeat, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 The list of products on which the export refund specified in Article 13 of Regulation (EEC) No 2759/75 is granted and the amount of the refund shall be as set out in the Annex hereto. Whereas, because of the conditions of competition in certain third countries, which are traditionally importers of products falling within CN codes 1601 00 and 1602, the refund for these products should be fixed so as to take Article 2 This Regulation shall enter into force on 23 November 1998. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 19 November 1998. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 282, 1. 11. 1975, p. 1. (2) OJ L 349, 31. 12. 1994, p. 105. (3) OJ L 366, 24. 12. 1987, p. 1. (4) OJ L 270, 7. 10. 1998, p. 4. 20. 11. 98 EN Official Journal of the European Communities L 311/5 to the Commission Regulation of 19 November 1998 fixing the export refunds on pigmeat ANNEX Product code 0203 11 10 9000 0203 12 11 9100 0203 12 19 9100 0203 19 11 9100 0203 19 13 9100 0203 19 15 9100 0203 19 55 9110 0203 19 55 9310 0203 21 10 9000 0203 22 11 9100 (ECU/100 kg net weight) (ECU/100 kg net weight) Destination of refund (1) Amount of refund Product code Destination of refund (1) Amount of refund 01 02 01 02 01 02 01 02 01 02 01 01 02 01 01 02 01 02 40,00 70,00 40,00 70,00 40,00 70,00 40,00 70,00 40,00 70,00 25,00 40,00 70,00 25,00 40,00 70,00 40,00 70,00 0203 22 19 9100 0203 29 11 9100 0203 29 13 9100 0203 29 15 9100 0203 29 55 9110 0210 11 31 9110 0210 11 31 9910 0210 12 19 9100 0210 19 81 9100 0210 19 81 9300 1601 00 91 9000 1601 00 99 9110 1602 41 10 9210 1602 42 10 9210 1602 49 19 9120 01 02 01 02 01 02 01 01 02 01 01 01 01 01 01 01 01 01 01 40,00 70,00 40,00 70,00 40,00 70,00 25,00 40,00 70,00 90,00 90,00 20,00 95,00 76,00 28,00 25,00 62,00 34,00 25,00 (1) The destinations are as follows: 01 All destinations 02 Russia NB: The product codes and the footnotes are defined in Commission Regulation (EEC) No 3846/87


title: Proposal for a Council Decision concluding the Agreement amending the Agreement for scientific and technological cooperation between the European Community and Canada

eurovoc_concepts:
Canada
EU programme
cooperation agreement (EU)
scientific cooperation
technical cooperation

formats: html pdf print

text: 22. 12. 98 EN Official Journal of the European Communities C 400/27 HAS DECIDED AS FOLLOWS: Sole Article 1. (cid:218)(cid:217)The Fifth Protocol to the General Agreement on Trade in Services concerning financial services (S/L/45) is hereby approved on behalf of the European Community with regard to that portion of it which falls within the competence of the European Community. concerning services are attached Decision, as are also the following Decisions: financial to this -(cid:217)the Decision of the Committee on Trade on Financial Services adopting the Fifth Protocol to the General Agreement on Trade in Services (S/L/44), -(cid:217)the Decision of the Council for Trade in Services of in Financial December 1997 on Commitments Services (S/L/50), 2. (cid:218)(cid:217)The text of the Fifth Protocol, together with the schedule of (GATS/SC/31/ Suppl. 4) and the list of the exemptions from Article II of the General Agreement on Trade in Services (GATS/ EL/31) of the Community and the Member States commitments specific 3. (cid:218)(cid:217)The President of the Council is hereby authorized to designate the person empowered to sign the Fifth Protocol to the General Agreement on Trade in Services in order to bind the European Community with regard to its competence. that portion of falling within the Protocol Proposal for a Council Decision concluding the Agreement amending the Agreement for Scientific and Technological Cooperation between the European Community and Canada (98/C 400/07) COM(1998) 664 final - 98/0316(CNS) (Submitted by the Commission on 19 November 1998) THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION, Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 130M, in conjunction with Article 228(2), first sentence, and the first subparagraph of Article 228(3) thereof, Having regard to the proposal from the Commission, Having regard to the opinion of the European Parliament, Whereas by its Decision of 26 February 1996 the Council approved the conclusion of the Agreement for Scientific and Technological Cooperation between the European Community and Canada, Whereas by its Decision of 22 June 1998 the Council authorised the Commission to negotiate an amendment of the abovementioned Agreement only as far as the areas for cooperation, mentioned under Article 4 of the Agreement, are concerned, and this in accordance with the procedure foreseen under Article 12(b) of the Agreement, Whereas the negotiations have resulted in the attached Agreement, Whereas this Agreement should be signed and approved on behalf of the European Community, C 400/28 EN Official Journal of the European Communities 22. 12. 98 HAS DECIDED AS FOLLOWS: The Agreement amending the Agreement for Scientific and Technological Cooperation between the European Community and Canada is hereby approved. The text of the Agreement is attached to this Decision. Article 1 Article 2 Pursuant to Article 12 of the Agreement for Scientific and Technological Cooperation between the European Community and Canada, the President of the Council shall give notification that the procedures for entry into force of the attached Agreement have been completed on the part of the European Community. Agreement amending the Agreement for Scientific and Technological Cooperation between the European Community and Canada THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION on behalf of the European Community, of the on part, and THE GOVERNMENT OF CANADA, of the other part, Having regard to the Agreement for Scientific and Technological Cooperation between the European Community and Canada, entered into force on 27 February 1996; Whereas both sides have expressed a desire to widen the scope of the Agreement and thereto amend the Agreement in accordance with Article 12(b) thereof; Whereas negotiations of such an amendment were successfully concluded, HAVE AGREED AS FOLLOWS: 1. (cid:217)The text of Article 4 of the Agreement for Scientific and Technological Cooperation between the European Community and Canada is replaced by: Article 1 "Article 4 Areas of Cooperation For the Community, these would include all research and technological development and demonstration activities covered by Articles 130G(a)(cid:216)(*) and 130G(d)(cid:216)(**) of the Treaty establishing the European Community, the latter only as far as networks between infra(cid:220) structure operators and related research projects are concerned


title: Ψήφισμα σχετικά με τον Συνασπισμό για τη Νέα Ατζέντα (NAC)

eurovoc_concepts:
nuclear non-proliferation
professional association


title: Propuesta de Decisión del Consejo por la que se aprueba el Acuerdo de modificación del Acuerdo de cooperación científica y tecnológica entre la Comunidad Europea y Canadá

text: 22. 12. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 400/27 DECIDE: Art(cid:242)culo œnico 1. (cid:218)(cid:217)Se aprueba en nombre de la Comunidad Europea en lo que respecta a la parte que es competencia de la Comunidad Europea el Quinto Protocolo del Acuerdo General sobre el Comercio de Servicios relativo a los ser(cid:220) vicios financieros (S/L/45). a los servicios financieros. Se adjuntan asimismo las si(cid:220) guientes decisiones: -(cid:217)Decisi(cid:246)n del Comit~ de Comercio de Servicios Fi(cid:220) nancieros relativa a la adopci(cid:246)n del Quinto Proto(cid:220) colo del Acuerdo General sobre el Comercio de Ser(cid:220) vicios (S/L/44) -(cid:217)Decisi(cid:246)n del Consejo del Comercio de Servicios de diciembre de 1997 relativa a los compromisos sobre servicios financieros (S/L/50). 2. (cid:218)(cid:217)Se adjuntan a la presente Decisi(cid:246)n el texto del Quinto Protocolo, junto con la lista de compromisos es(cid:220) pec(cid:242)ficos (GATS/SC/31/Suppl. 4) y la lista de exencio(cid:220) nes de las obligaciones del art(cid:242)culo II del Acuerdo Gene(cid:220) ral sobre el Comercio de Servicios (GATS/EL/31) de la Comunidad y los Estados miembros en lo que se refiere 3. (cid:218)(cid:217)Se autoriza al Presidente del Consejo para que de(cid:220) signe a la persona facultada para firmar el Quinto Proto(cid:220) colo del Acuerdo General sobre el Comercio de Servi(cid:220) cios, con el fin de obligar a la Comunidad Europea con respecto a la parte del Protocolo que es de su competen(cid:220) cia. Propuesta de Decisi(cid:246)n del Consejo por la que se aprueba el Acuerdo de modificaci(cid:246)n del Acuerdo de Cooperaci(cid:246)n Cient(cid:242)fica y Tecnol(cid:246)gica entre la Comunidad Europea y Canad‘ (98/C 400/07) COM(1998) 664 final. - 98/0316(CNS) (Presentada por la Comisi(cid:246)n el 19 de noviembre de 1998) EL CONSEJO DE LA UNIŁN EUROPEA, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, su art(cid:242)culo 130(cid:216)M, conjuntamente con la primera frase del apartado 2 y con el p‘rrafo primero del apartado 3 de su art(cid:242)culo 228, Vista la propuesta de la Comisi(cid:246)n, Visto el dictamen del Parlamento Europeo, Considerando que, mediante su Decisi(cid:246)n de 26 de febrero de 1996, el Consejo autoriz(cid:246) la celebraci(cid:246)n del Acuerdo de cooperaci(cid:246)n cient(cid:242)fica y tecnol(cid:246)gica entre la Comunidad Europea y Canad‘; Considerando que, mediante su Decisi(cid:246)n de 22 de junio de 1998, el Consejo autoriz(cid:246) a la Comisi(cid:246)n a negociar la modificaci(cid:246)n del acuerdo mencionado œnicamente en cuanto a los ‘mbitos de cooperaci(cid:246)n, recogidos en el art(cid:242)culo 4 del Acuerdo y segœn el procedimiento pre(cid:220) visto en la letra b) del art(cid:242)culo 12 del mismo; Considerando que el resultado de las negociaciones ha sido el Acuerdo que se adjunta; Considerando que es conveniente aprobar y firmar este Acuerdo en nombre de la Comunidad Europea, C 400/28 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 22. 12. 98 DECIDE: Queda aprobado el Acuerdo de modificaci(cid:246)n del Acuerdo de Cooperaci(cid:246)n Cient(cid:242)fica y Tecno(cid:220) l(cid:246)gica entre la Comunidad Europea y Canad‘. El texto del Acuerdo se adjunta a la presente Decisi(cid:246)n. Art(cid:242)culo 1 Art(cid:242)culo 2 De conformidad con el art(cid:242)culo 12 del Acuerdo de Cooperaci(cid:246)n Cient(cid:242)fica y Tecnol(cid:246)gica entre la Comunidad Europea y Canad‘, el Presidente del Consejo proceder‘ a la notificaci(cid:246)n del cumplimiento de los requisitos necesarios para la entrada en vigor del Acuerdo que se adjunta por parte de la Comunidad Europea. Decisi(cid:246)n del Consejo por la que se aprueba el Acuerdo de modificaci(cid:246)n del Acuerdo de Cooperaci(cid:246)n Cient(cid:242)fica y Tecnol(cid:246)gica entre la Comunidad Europea y Canad‘ EL CONSEJO DE LA UNIŁN EUROPEA en nombre de la Comunidad Europea, por una parte, y EL GOBIERNO DE CANAD@, por otra; Visto el Acuerdo de Cooperaci(cid:246)n Cient(cid:242)fica y Tecnol(cid:246)gica entre la Comunidad Europea y Canad‘, que entr(cid:246) en vigor el 27 de febrero de 1996; Considerando que ambas partes han expresado el deseo de ampliar los ‘mbitos de aplicaci(cid:246)n, modificando para ello el Acuerdo segœn lo previsto en la letra b) del art(cid:242)culo 12 del mismo; Considerando que se han concluido con ~xito las negociaciones sobre dicha modificaci(cid:246)n; HAN CONVENIDO EN LO SIGUIENTE: 1. (cid:217)El art(cid:242)culo 4 del Acuerdo de Cooperaci(cid:246)n Cient(cid:242)fica y Tecnol(cid:246)gica entre la Comunidad Europea y Canad‘ se sustituye por el texto siguiente: Art(cid:242)culo 1 (cid:133)Art(cid:242)culo 4 @mbitos de cooperaci(cid:246)n Por parte de la Comunidad, los ‘mbitos de cooperaci(cid:246)n incluir(cid:242)an todas las actividades de investigaci(cid:246)n, desarrollo tecnol(cid:246)gico y demostraci(cid:246)n cubiertas por la letra a) del art(cid:242)culo 130(cid:216)G(cid:216)(*) y la letra d) del art(cid:242)culo 130(cid:216)G(cid:216)(**) del Tratado Constitutivo de la Comunidad Europea, esta œltima œnicamente en lo que se refiere a redes de operadores de la infraestruc(cid:220) tura y proyectos de investigaci(cid:246)n relacionados


title: Verordnung (EG) Nr. 2506/98 der Kommission vom 19. November 1998 zur Festsetzung der Ausfuhrerstattungen für Reis und Bruchreis

eurovoc_concepts:
export refund
rice

text: 20. 11. 98 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 311/15 VERORDNUNG (EG) Nr. 2506/98 DER KOMMISSION vom 19. November 1998 zur Festsetzung der Ausfuhrerstattungen für Reis und Bruchreis DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN — gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 3072/95 des Rates vom 22. Dezember 1995 über die gemeinsame Markt- organisation für Reis (1), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 2072/98 (2), insbesondere auf Artikel 13 Absatz 3 zweiter Unterabsatz, in Erwägung nachstehender Gründe: Artikel 13 der Verordnung (EG) Nr. 3072/95 bestimmt, daß der Unterschied zwischen den Notierungen oder den Preisen auf dem Weltmarkt für die in Artikel 1 dieser Verordnung genannten Erzeugnisse und den Preisen für diese Erzeugnisse in der Gemeinschaft durch eine Erstat- tung bei der Ausfuhr ausgeglichen werden kann. Gemäß Artikel 13 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 3072/95 müssen die Erstattungen festgesetzt werden unter Berücksichtigung der Lage und der voraussichtlichen Entwicklung der Verfügbarkeit von Reis und Bruchreis und deren Preisen in der Gemeinschaft einerseits und der Preise für Reis und Bruchreis auf dem Weltmarkt ande- rerseits. Nach dem gleichen Text ist es ebenfalls wichtig, auf den Reismärkten eine ausgeglichene Lage und eine natürliche Entwicklung hinsichtlich der Preise und der Handelsströme sicherzustellen. Ferner ist es wichtig, dem wirtschaftlichen Gesichtspunkt der künftigen Ausfuhren, dem Interesse an der Vermeidung von Marktstörungen in der Gemeinschaft sowie den Beschränkungen aufgrund der gemäß Artikel 228 des Vertrags geschlossenen (cid:154)ber- einkommen Rechnung zu tragen. Kommission (4), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 444/98 (5), angewandt werden. Bei der Festset- zung der Erstattungen ist dem Rechnung zu tragen. Die Verordnung (EG) Nr. 3072/95 hat in Artikel 13 Absatz 5 die besonderen Kriterien festgesetzt, die bei der Berechnung der Erstattungen bei der Ausfuhr von Reis und Bruchreis zu berücksichtigen sind. Die Lage auf dem Weltmarkt oder die besonderen Erfor- dernisse bestimmter Märkte können die Unterteilung der Erstattung für gewisse Erzeugnisse gemäß ihrer Bestim- mung notwendig machen. Zur Berücksichtigung der auf einigen Märkten beste- henden Nachfrage nach verpacktem Langkornreis ist die Festsetzung einer besonderen Erstattung für das betref- fende Erzeugnis vorzusehen. Die Erstattung muß mindestens einmal im Monat festge- setzt werden; sie kann innerhalb dieses Zeitraums abgeän- dert werden. Die Anwendung dieser Modalitäten auf die gegenwärtige Lage des Reismarkts und insbesondere auf die Notie- rungen oder Preise von Reis und Bruchreis in der Gemeinschaft und auf dem Weltmarkt führt zu einer Festsetzung der Erstattung in Höhe der im Anhang zu dieser Verordnung genannten Beträge. Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Verwaltungsaus- schusses für Getreide — HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Die Verordnung (EWG) Nr. 1361/76 der Kommission (3) hat die Höchstmenge Bruchreis festgelegt, die der Reis enthalten darf, für den die Erstattung bei der Ausfuhr festgesetzt wird, und hat den Prozentsatz der Verminde- rung bestimmt, der auf die Erstattung angewandt wird, wenn der im ausgeführten Reis enthaltene Anteil Bruch- reis diese Höchstmenge übersteigt. Artikel 1 Die Ausfuhrerstattungen für die in Artikel 1, ausge- nommen die in Absatz 1 unter Buchstabe c), der Verord- nung (EG) Nr. 3072/95 genannten Erzeugnisse im ursprünglichen Zustand werden wie im Anhang ange- geben festgesetzt. Da nach einigen Bestimmungen 2 000 Tonnen Reis ausgeführt werden könnten, sollte das Verfahren nach Artikel 7 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 1162/95 der Artikel 2 Diese Verordnung tritt am 20. November 1998 in Kraft. (1) ABl. L 329 vom 30. 12. 1995, S. 18. (2) ABl. L 265 vom 30. 9. 1998, S. 4. (3) ABl. L 154 vom 15. 6. 1976, S. 11. (4) ABl. L 117 vom 24. 5. 1995, S. 2. (5) ABl. L 56 vom 26. 2. 1998, S. 12. L 311/16 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 20. 11. 98 Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Brüssel, den 19. November 1998 Für die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission zur Verordnung der Kommission vom 19. November 1998 zur Festsetzung der Ausfuhrerstattungen für Reis und Bruchreis ANHANG Erzeugniscode Bestimmung (1) Erstattungsbetrag Erzeugniscode Bestimmung (1) Erstattungsbetrag (ECU/Tonne) (ECU/Tonne) 1006 20 11 9000 1006 20 13 9000 1006 20 15 9000 1006 20 17 9000 1006 20 92 9000 1006 20 94 9000 1006 20 96 9000 1006 20 98 9000 1006 30 21 9000 1006 30 23 9000 1006 30 25 9000 1006 30 27 9000 1006 30 42 9000 1006 30 44 9000 1006 30 46 9000 1006 30 48 9000 1006 30 61 9100 1006 30 61 9900 1006 30 63 9100 1006 30 63 9900 1006 30 65 9100 01 01 01 — 01 01 01 — 01 01 01 — 01 01 01 — 01 02 03 04 01 04 01 02 03 04 01 04 01 02 03 04 89,00 89,00 89,00 — 89,00 89,00 89,00 — 89,00 89,00 89,00 — 89,00 89,00 89,00 — 111,00 — — — 111,00 — 111,00 — — — 111,00 — 111,00 — — — 1006 30 65 9900 1006 30 67 9100 1006 30 67 9900 1006 30 92 9100 1006 30 92 9900 1006 30 94 9100 1006 30 94 9900 1006 30 96 9100 1006 30 96 9900 1006 30 98 9100 1006 30 98 9900 1006 40 00 9000 01 04 05 — 01 02 03 04 01 04 — 01 02 03 04 01 04 — 01 02 03 04 01 04 — 05 — — 111,00 — — — 111,00 — — — 111,00 — — 111,00 — — — 111,00 — — 111,00 — — — 111,00 — — — — — (1) Folgende Bestimmungen sind vorgesehen: 01 Liechtenstein, die Schweiz, die Gebiete der Gemeinden Livigno und Campione d’Italia, die im Rahmen des in Artikel 7 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 1162/95 vorgesehenen Verfahrens festgesetzte Erstattung für eine Menge von 2 000 Tonnen vollständig geschliffenem Reis, 02 die Zonen I, II, III, VI, Ceuta und Melilla, 03 die Zonen IV, V, VII c), Kanada und die Zone VIII, mit Ausnahme von Surinam, Guyana und Madagaskar, 04 die Bestimmungen, genannt in Artikel 34 der geänderten Verordnung (EWG) Nr. 3665/87 der Kommission, 05 Ceuta und Melilla. NB: Die Zonen sind diejenigen, die in der geänderten Verordnung (EWG) Nr. 2145/92 der Kommission bestimmt sind


title: Advies van het Comité van de Regio's over het "Voorstel voor een besluit van de Raad tot goedkeuring van de derde fase van het Trans-Europees Mobiliteitsprogramma voor universiteitsstudies Tempus III (2000-2006)"

eurovoc_concepts:
Central and Eastern Europe
EU programme
cooperation policy
cross-border cooperation
higher education

text: C 51/86 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 22. 2. 1999 Advies van het Comité van de Regio’s over het „Voorstel voor een besluit van de Raad tot goedkeuring van de derde fase van het Trans-Europees Mobiliteitsprogramma voor universiteitsstudies Tempus III (2000-2006)” HET COMITÉ VAN DE REGIO’S, (1999/C 51/14) gelet op het „Voorstel voor een besluit van de Raad tot goedkeuring van de derde fase van het Trans-Europees Mobiliteitsprogramma voor universiteitsstudies Tempus III (2000-2006)” (COM(98) 454 def. — 98/0246 CNS) (1); gelet op het besluit van de Raad van 1 oktober 1998 om het Comité van de Regio’s, overeenkomstig artikel 198 C, eerste alinea, van het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap over dit vraagstuk te raadplegen; gelet op het besluit van het Bureau van 13 mei 1998 om commissie 7 „Onderwijs, beroepsopleiding, cultuur, jeugd, sport, burgerrechten” met de voorbereiding van het desbetreffende advies te belasten; gelet op het door mevrouw Morsblech, rapporteur, opgestelde en door commissie 7 op 1 oktober 1998 goedgekeurde ontwerpadvies (CDR 301/98 rev. ), heeft tijdens zijn 26e Zitting op 18 en 19 november 1998 (vergadering van 19 november) het volgende advies met algemene stemmen goedgekeurd. 1. Inleiding 1. 1. Het onderhavige advies gaat over het voorstel van de Commissie om het pan-Europese Tempus- programma voor samenwerking tussen partners uit het hoger onderwijs opnieuw te verlengen. De bedoeling is dat de Raad voor de periode 2000-2006 haar goedkeuring hecht aan de derde fase van dat programma (Tempus III). 1. 2. Het Tempus-programma is opgezet bij Besluit 90/233/EEG van de Raad van 7 mei 1990. Dat besluit hield in dat in eerste instantie voor een proefperiode van drie jaar met ingang van 1 juli 1990 een programma is goedgekeurd voor de stimulering van de ontwikkeling en de herstructurering van de hogeronderwijsstelsels in de door dat programma begunstigde landen. Die proeffase is vervolgens bij Besluit 92/240/EEG van de Raad tot eind juni 1994 verlengd. (Tempus I) 1. 3. Bij Besluit 93/246/EEG van 29 april 1993 van de Raad is de tweede fase van het Tempus-programma voor een periode van vier jaar met ingang van 1 juli 1994 ingeluid. Die tweede fase (Tempus II) is vervolgens bij Besluit 96/663/EG van de Raad van 21 november 1996 met twee jaar verlengd (van 1998 tot 2000). 1. 4. Het Comité heeft tijdens zijn Zitting van 18 en 19 september 1996 (vergadering van 19 september) een advies uitgebracht over het „Voorstel voor een besluit van de Raad tot wijziging van Besluit 93/246/EEG van 29 april 1993 tot goedkeuring van de tweede fase van voor trans-Europees Mobiliteitsprogramma het universiteitsstudies (Tempus II) (1994-1998)” (2). Daarin spreekt het een positief oordeel uit over het Tempus- programma, juicht het de in het onderhavige Commissie- voorstel vastgelegde doelstellingen voor Tempus II toe en stemt het in met het voornemen om een synergie tot stand te brengen met de werkterreinen waaraan in de programma’s Tacis en Phare de meeste financie¨le middelen worden besteed. Het staat achter de door de Commissie voorgestane algemene doelstellingen om de leerprogramma’s op bepaalde prioritaire gebieden verder uit te bouwen en/of te herzien, de stelsels en instellingen voor het hoger onderwijs, alsook het administratieve beheer daarvan te hervormen en op de arbeidsmarkt afgestemde opleidingsprogramma’s uit te werken of te herzien. Dat laatste zou met name moeten worden bereikt door de verbetering en intensivering van de contacten met het bedrijfsleven, zodat een einde kan worden gemaakt aan de zich in het proces van economische omschakeling aftekenende tekorten aan specifieke beroepskwalificaties van het hoger onderwijs. Het Comité kan over het geheel genomen met die doelstellingen instemmen, vooral als het gaat om econo- mische en sociale hervormingen. Het pleit ervoor dat landen die zich in het kader van een toetredingsstrategie op hun intrede op de interne markt voorbereiden, met behulp van het Tempus-programma worden geholpen bij hun overstap van steun- naar samenwerkingspro- gramma’s. 1. 5. Daarvo´o´r had het Comité al tijdens zijn Zitting van 20 en 21 september 1995 (vergadering van 20 septem- ber 1995) een advies uitgebracht (3) over „De rol van de lokale en regionale overheden in het kader van de onderwijs- en opleidingsprogramma’s voor Midden- en (1) PB C 270 van 29. 8. 1998, blz. 9. (2) CDR 193/96 fin — PB C 34 van 3. 2. 1997, blz. 49. (3) CDR 298/95 fin — PB C 100 van 2. 4. 1996, blz. 98. 22. 2. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 51/87 Oost-Europa”. Daarin legt het de nadruk op het belang van gedecentraliseerde, pluralistische onderwijs- en op- leidingsstructuren en op de aanzienlijke taak die demo- cratisch gekozen lokale en regionale overheidsinstanties hierbij te vervullen hebben. Tevens wijst het op de zeer grote betekenis van samenwerking tussen EU en LMOE, met name op het gebied van onderwijs en beroepsoplei- ding. Het lijdt voor het Comité geen twijfel dat het Tempus-programma een groot succes is en dat het dus verder moet worden uitgebouwd, zodat de universiteiten van de LMOE een grotere rol kunnen gaan spelen in de partnerschappen. 1. 6. De Commissie heeft ten slotte op 29 mei 1998 een „Werkdocument van de Commissie over bilaterale en multilaterale samenwerking tussen de lid-staten van de Europese Unie en de landen van Midden- en Oost-Europa op het gebied van het hoger onderwijs”(1) goedgekeurd. Daarin wijst de Commissie op de comple- mentariteit tussen de verschillende soorten acties, waar- door gemakkelijker synergiee¨n moeten kunnen ontstaan. Tevens behelst dit document de toezegging van de Commissie om zich, in het kader van Tempus III en de nieuwe programmageneratie voor onderwijs en beroeps- opleiding, in eerste instantie te zullen inzetten voor de consolidatie van de gebieden waarop nu al samenwer- king plaatsvindt om die vervolgens uit te breiden. Op die manier kan de weg worden bereid voor een echte externe dimensie, waardoor een Europese ruimte voor onderwijs en opleiding volledig tot ontplooiing kan komen. 2. Algemene opmerkingen 2. 1. De aanzet tot de lancering van het Tempus- programma is in 1989 gegeven met de opdracht van de Raad aan de Commissie om voorstellen uit te werken voor maatregelen op het gebied van het hoger onderwijs waarmee het hervormingsproces in de LMOE moest worden ondersteund. Volgens het Comité ligt daarin nog steeds de voornaamste doelstelling van dat programma, ook al hebben het streven naar toenadering tot de EU en de noodzaak om de EU-toetreding voor te bereiden in een aantal, van meet af aan door Tempus begunstigde landen inmiddels de overhand gekregen. 2. 2. Het Comité beschouwt het Tempus-programma als het boegbeeld van het politieke engagement van de EU voor samenwerking en dialoog met de LMOE, de Nieuwe Onafhankelijke Staten en Mongolie¨ en vindt, net als de Commissie, dat daarbij voorrang moet worden gegeven aan de verbetering van onderwijs en opleiding, alsook aan de ontwikkeling van het menselijk kapitaal. 2. 3. Bovendien zijn (hoger) onderwijs en opleiding bij uitstek geschikte terreinen voor samenwerking op regionaal niveau, waardoor tevens de invloed van regionale bestuursinstanties kan worden vergroot. (1) SEC(98) 909 def. 2. 4. Ook deelt het Comité de mening van de Commis- sie dat voor de EU een doorslaggevende rol is weggelegd in het streven naar meer stabiliteit in deze regio, vooral in het geval van de Nieuwe Onafhankelijke Staten, Mongolie¨ en de niet-geassocieerde landen van Midden- en Oost-Europa. De met het Tempus-programma beoog- de ondersteuning van (hoger) onderwijs en opleiding is volgens het Comité bijzonder geschikt om deze stabiliteit te bevorderen. 2. 5. Daarnaast kunnen (hoger) onderwijs en oplei- ding in de geassocieerde LMOE de doorslag geven bij de structurele en systeemveranderingen waarmee deze landen worden geconfronteerd. Naar gelang van de mate van ontwikkeling van de begunstigde landen en de duur van hun samenwerking in het kader van het Tempus-programma, heeft de betekenis van het Tem- pus-programma mettertijd een verschuiving ondergaan, nl. van steun aan de herstructurering van het hoger onderwijs, via bevordering van de samenwerking op opleidingsgebied, tot assistentie bij de deelname aan EU-programma’s en — last but not least — de voorberei- ding van de toetreding tot de Europese Unie. Die evolutie is gepaard gegaan met een toenemende specificering van het hogeronderwijsstelsel van ieder afzonderlijk partnerland, zoals uit de situatie qua leerplannen, hogeronderwijsstructuren of opleidingsprogramma’s duidelijk is gebleken. 2. 6. De wijze waarop het Tempus-programma in ieder partnerland ten uitvoer wordt gelegd, houdt verband met de in die landen vastgelegde nationale prioriteiten voor steunverlening. Daarbij moeten die prioriteiten steeds verenigbaar zijn met de voor ieder land uitgestippelde toetredingsstrategie. 2. 7. Voor de LMOE was het Tempus-programma ten slotte altijd o´o´k al opgezet als een uitermate geschikt instrument voor de samenwerking met de regionale overheden van de EU-lid-staten. eerste Tijdens de 2. 8. fase van het Tempus- programma, dus van 1990 tot 1994, was dit het enige beleidsinstrument waardoor steun werd gegeven voor de hervorming van de hogeronderwijsstelsels van ieder afzonderlijk land, terwijl de universiteiten van de LMOE daardoor tevens in de gelegenheid werden gesteld om internationaal te gaan samenwerken. 2. 9. In het Besluit over de tweede fase van het Tempus-programma (1994-1998) is daaraan voor de geassocieerde LMOE de mogelijkheid toegevoegd om aan de EU-programma’s Leonardo en Socrates deel te nemen. Bovendien is er toen in het programma een regeling opgenomen voor de vaststelling van nationale prioriteiten, waardoor recht kan worden gedaan aan de voor elk land verschillende nationale kenmerken. 2. 10. Over het geheel genomen kan worden gesteld dat de overgang van de eerste naar de tweede fase gepaard is gegaan met een verschuiving in het met het Tempus-programma nagestreefde doel, nl. van ondersteuning naar samenwerking. Die ontwikkeling was het gevolg van het feit dat de partnerlanden steeds C 51/88 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 22. 2. 1999 meer in staat zijn om op dit gebied met de EU samen te werken en vormde in feite de voorwaarde waaraan de scholen en instellingen van hoger onderwijs of (beroeps)opleidingen moesten voldoen om tot de voorbe- reiding van de geassocieerde LMOE op hun toetreding tot de EU te kunnen bijdragen. Aan het begin van de tweede fase is de werkings- 2. 11. sfeer van het Tempus-programma uitgebreid tot de Nieuwe Onafhankelijke Staten en Mongolie¨. Bij de huidige verlenging van de tweede fase 2. 12. met twee jaar (1998-2000) is het zwaartepunt nog meer gelegd bij de noodzaak voor de geassocieerde LMOE om zich op hun EU-toetreding voor te bereiden. Tegelij- kertijd hebben de ondersteuning van de deelname aan EU-programma’s, alsook de samenhang met EU- programma’s aan betekenis gewonnen. 2. 13. Het Comité acht, net als de Commissie, de universiteiten van de geassocieerde LMOE zeer wel in staat om een actieve bijdrage te leveren aan de voorbereiding van die landen tot hun toetreding tot de EU, maar vindt dat daarbij niet over het hoofd mag worden gezien dat niet alleen die landen zelf, maar ook hun onderwijsinstellingen duidelijk verschillen in ontwikkeling vertonen. 2. 14. Het stelt met tevredenheid vast dat het Tempus- programma sinds 1994 ook in de groep van de aan het Tacis-programma deelnemende landen, de Nieuwe Onafhankelijke Staten en Mongolie¨, aan de verwachtin- gen heeft voldaan. 2. 15. Volgens het Comité spelen de hogeronderwijsin- stellingen juist in die groep landen, die sinds het uiteenvallen van de Sovjet-Unie dikwijls met grote overgangsproblemen te kampen hebben, een rol van zeer bijzondere betekenis voor de totstandbrenging van internationale samenwerking. Naast de steun bij de uitbouw van de hogeronderwijs- en opleidingssystemen, kan de uitwisseling van ervaringen door en de onderlinge samenwerking van de universiteiten in die landen, wier overgangssituatie na het uiteenvallen van de Sovjet-Unie in hoge mate vergelijkbaar is, bijzonder nuttig zijn. 2. 16. Het Comité is ermee ingenomen dat de „Geza- menlijke Europese Projecten” de hoofdmoot van de maatregelen van het Tempus-programma zijn gaan uitmaken. Eén van de verklaringen voor het welslagen van het Tempus-programma ligt volgens het Comité in de grondgedachte achter die projecten, nl. dat één instelling van het hoger onderwijs van een begunstigd land met twee partnerinstellingen uit lid-staten van de EU moet samenwerken. 2. 17. Bovendien beschouwt het Comité de verstrek- king van mobiliteitsbeurzen aan studenten zonder meer als een belangrijk onderdeel van het Tempus- programma, dat mede tot het succes daarvan heeft bijgedragen en tot dusver positieve resultaten heeft opgeleverd. 3. Bijzondere opmerkingen 3. 1. Het Comité is het met de Commissie eens dat het Tempus-programma inmiddels haar sporen heeft verdiend als instrument om de herstructurering en verdere uitbouw van het hoger onderwijs te bewerkstel- ligen. 3. 2. Ook deelt het de mening van de Commissie dat die positieve beoordeling ook geldt voor de algemene taken van het hoger onderwijs. Tekenend in dat verband is volgens het Comité de samenhang tussen de beroeps- en de universitaire opleidingen en de bijdrage van het hoger onderwijs tot de verwezenlijking, c. q. stimulering van de noodzakelijke hervormingen van economie en staat. Het resultaat is dat het Tempus-programma heel goed een bijdrage tot de ontwikkeling van de democratische samenleving kan leveren. 3. 3. Het Comité vindt, net als de Commissie, dat het Tempus-programma een wezenlijke bijdrage heeft geleverd tot de gelijkschakeling van het niveau van het hoger onderwijs en het studie-aanbod tussen de EU-lid-staten en de LMOE. 3. 4. Het Comité wijst op de nauwe samenhang tussen de economische ontwikkeling van de begunstigde landen en de investeringen in opleidingen. Dat is voor hem een reden te meer om ingenomen te zijn met het besluit om het Tempus-programma in het kader van het Phare-programma, en vooral ook van het Tacis- programma, op te zetten. 3. 5. Tot besluit benadrukt het nog dat de instellingen van het hoger onderwijs in de LMOE mede door het Tempus-programma een beslissende impuls hebben gekregen om meer te gaan samenwerken met hun tegenhangers in de EU. Vooral dank zij Tempus hebben deze instellingen nl. kunnen profiteren van de mogelijk- heden om aan de programma’s Socrates en Leonardo deel te nemen. 3. 6. Het Comité beschouwt met name de openstelling van die laatste programma’s als een consequente steunmaatregel in het vooruitzicht van de toetreding tot de EU van deze landen. Het Comité gaat ervan uit dat de deelname aan de programma’s Socrates en Leonardo de samenwerking tussen het hoger onderwijs van de LMOE en van de EU zal intensiveren. Samenwerking betekent tegelijkertijd de kans om de structuren die dankzij het Tempus-programma konden worden opge- bouwd, in stand te houden en verder uit te bouwen. Volgens het Comité heeft het Tempus- 3. 7. programma vooral in de landen die aan het Tacis- programma deelnemen, tot taak bij te dragen tot de verwezenlijking van de noodzakelijke veranderingen in staat en samenleving. De huidige taakstelling van Tempus/Tacis, en met name de doelstelling om steun te verlenen aan de ontwikkeling van onafhankelijke, gedecentraliseerde en gediversifieerde stelsels van hoger onderwijs en om de universiteiten te helpen in hun bijdrage aan de economische en sociale hervorming van hun land, krijgt de instemming van het Comité. 22. 2. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 51/89 3. 8. Vooral in de Tacis-landen is het streven naar de versterking van de regionale dimensie van de opbouw en ontwikkeling van het hoger onderwijs volgens het Comité één van de belangrijkste doelstellingen. 3. 9. Gezien de positieve ervaringen die tot dusver met het Tempus-programma zijn opgedaan, betuigt het Comité uitdrukkelijk zijn instemming met het onderhavi- ge voorstel voor een besluit van de Raad inzake Tempus III (2000-2006). 3. 10. Het Comité neemt er kennis van dat de kring van door het Tempus-programma begunstigde landen is uitgebreid met de partnerlanden van de programma’s Tacis (de Nieuwe Onafhankelijke Staten en Mongolie¨) en Phare (de niet-geassocieerde LMOE). Het beschouwt dit voorstel, waarbij de aan het Phare-programma deelnemende geassocieerde LMOE niet langer tot de door het Tempus-programma begunstigde landen beho- ren, als een keerpunt in de zienswijze achter dit pro- gramma. 3. 11. In beginsel kan het Comité ermee instemmen dat voor de door Tempus III begunstigde landen dezelfde doelstellingen en prioriteiten op het gebied van hoger onderwijs en opleiding gelden als voor de allereerste deelnemers aan het Tempus-programma, omdat de oorspronkelijke situatie in de geassocieerde LMOE in het begin van de jaren negentig volledig vergelijkbaar is met die van de huidige niet-geassocieerde LMOE en de landen van het Tacis-programma. 3. 12. Het Comité staat volledig achter de opmerking van de Commissie dat een onderbreking van het Tempus- programma tot gevolg zou hebben dat de aanpassing van het hogeronderwijsstelsel wordt vertraagd of zelfs helemaal stilgelegd. Het wijst erop dat als het Tempus- programma niet wordt verlengd, er voor de door landen geen enkel EU- Tempus instrument voor steun aan de ontwikkeling van het hoger onderwijs meer is. III begunstigde 3. 14. Het Comité vindt, net als de Commissie, dat vooral Albanie¨ van alle aan het Phare-programma deelnemende landen die nog steeds steun uit het Tempus- programma ontvangen, ook in de toekomst aanzienlijke steun nodig zal blijven hebben. Hetzelfde geldt volgens het Comité voor de landen van het voormalige Joegosla- vie¨, Bosnie¨-Herzegovina en de voormalige Joegoslavi- sche Republiek Macedonie¨. Het Comité vindt het dan ook beslist noodzakelijk dat het Tempus-programma voor deze landen van kracht blijft. Bovendien hoopt het dat op die manier ook deze landen van Europa een extra impuls krijgen voor de noodzakelijke opbouw van een democratische en pluralistische samenleving. 3. 15. Het Comité juicht het toe dat het Tempus- programma voor de niet-geassocieerde LMOE op de volgende doelstellingen is toegespitst: meer aandacht voor de regionale dimensie, vooral in de landen van het voormalige Joegoslavie¨; modernisering van de nationale en lokale bestuursinstanties; oprichting van doeltreffen- dere managementstructuren voor het hoger onderwijs; benutting van de resultaten van de in de geassocieerde landen ten uitvoer gelegde projecten van het Tempus- programma. 3. 16. Het Comité heeft de indruk dat het zwaartepunt volgens het onderhavige Commissievoorstel voortaan bij de Nieuwe Onafhankelijke Staten en Mongolie¨ zou moeten komen te liggen en steunt in dat verband de door de Commissie voorgestelde prioriteitenlijst, vooral als het gaat om het streven naar meer diversifie¨ring, decentralisering en autonomie in het hoger onderwijs, meer aandacht voor de regionale dimensie daarvan, de herziening van de curricula, de opleiding van de onderwijskrachten, de introductie van nieuwe onder- wijsmethoden en de modernisering van het management van de universiteiten. Ten slotte hoopt het Comité dat de instellingen van het hoger onderwijs worden geholpen om een concrete bijdrage te leveren aan de structurele veranderingen die zich in economie en samenleving voltrekken. 3. 17. Het stemt tot tevredenheid dat de tot dusver in de Tacis-landen met het Tempus-programma opgedane ervaringen over het algemeen positief worden beoor- deeld. Daardoor wordt het Comité gesterkt in zijn overtuiging dat de tot dusverre nagestreefde doelstellin- gen op de voorgestelde wijze van kracht moeten blijven. 3. 13. Het Comité beschouwt de openstelling van de programma’s Socrates en Leonardo voor de geassocieer- de LMOE als een positieve maatregel, omdat daarmee de verdere ontwikkeling van het stelsel van hoger onderwijs en opleiding in de LMOE en hun samenwer- king met de EU op dit gebied kan worden versterkt en gestimuleerd. Het Comité gaat ervan uit dat steeds meer LMOE aan de programma’s Socrates en Leonardo zullen gaan deelnemen. Desalniettemin blijft het Comité van oordeel dat de deelname aan die programma’s door de geassocieerde LMOE, die volgens het onderhavige voorstel voor Tempus III dus voortaan zouden worden uitgesloten van steun uit het Tempus-programma, geen vervanging kan zijn voor de acties ter bevordering van het hoger onderwijs van het Tempus-programma. 4. Conclusies 4. 1. Het Comité benadrukt dat de moeilijke politieke en financie¨le situatie in de diverse landen van de voormalige Sovjet-Unie (vooral in de grootste daarvan: de Russische Federatie) een blijvende ondersteuning noodzakelijk maakt, die een stimulans moet vormen voor de structurele veranderingen waarmee de overgang naar een democratische en pluralistische samenleving gepaard gaat. Er kan dan ook niet genoeg worden gehamerd op het feit dat de stabiliserende werking van het EU-beleid onontbeerlijk is. De gegrondheid van het Tacis-programma en van het uit het Tempus-program- ma gefinancierde aandeel daarin, blijft voor het Comité dan ook volledig onomstreden. C 51/90 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 22. 2. 1999 4. 2. Het Comité stelt vast dat de LMOE de steun uit het Tempus-programma na tien jaar nog net zo hard nodig hebben als in het begin, hoewel de situatie uiteraard voor ieder land apart moet worden bekeken. Daarom plaatst het Comité vraagtekens bij het voorstel om àlle geassocieerde landen voortaan van het Tempus- programma uit te sluiten. 4. 3. Het Comité wijst erop dat de LMOE in het algemeen, en dus ook hun hoger onderwijs- en oplei- dingssystemen, qua ontwikkelingsgraad niet onaanzien- lijke verschillen vertonen. Die verschillen komen vooral tot uiting in de opdeling van de LMOE die kandidaat zijn voor EU-toetreding, in een groep die tot de eerste ronde van de toetredingsonderhandelingen zal worden toegelaten en een andere groep die in het beste geval in aanmerking kan komen voor de tweede ronde van die onderhandelingen. 4. 4. In het licht van het feit dat de kandidaat-lid-staten van die eerste groep (Polen, Tsjechie¨, Hongarije, Slovenie¨ en Estland) qua ontwikkelingsgraad in de buurt van die van de huidige EU-lid-staten zijn gekomen, lijkt de uitsluiting van deze landen uit het Tempus-programma gerechtvaardigd. Ook het Comité vindt dat er wat voor valt te zeggen om de steun aan deze landen te beperken tot hun deelname aan EU-steunprogramma’s. Het Comité beseft weliswaar dat voortzetting van het Tempus- programma o´o´k voor de groep van landen die tot de eerste ronde van de toetredingsonderhandelingen zijn toegelaten, het proces zou versnellen waarmee die landen op het niveau van de EU komen, maar is toch voorstander van de uitsluiting van die landen vanwege de noodzaak om de middelen van de EU efficie¨nt in te zetten. 4. 5. T. a. v. de tweede groep van geassocieerde LMOE (Roemenie¨, Bulgarije, Slowakije, Letland en Litouwen) vraagt het Comité zich echter af of het niet voorbarig is om ook deze landen van het Tempus-programma uit te sluiten. Zijns inziens zou moeten worden nagegaan of het mogelijk is om bepaalde landen van deze groep toch nog langer in het Tempus-programma te houden of om aan deze landen overgangssteun te verlenen in het kader van het Phare-programma. 4. 6. Het Comité wijst er in dit verband op dat de voorbereiding op toetreding tot de EU, gekoppeld aan de ondersteuning van het hoger onderwijs om dit op het niveau te brengen dat noodzakelijk is voor samenwer- king tussen de partnerlanden, een belangrijke doelstelling van het Tempus-programma vormt. Daarom zou uitslui- ting van deze landen uit het Tempus-programma wel eens problemen kunnen opleveren als de uitgesloten landen wel tot de EU willen toetreden, maar de ontwik- kelingsgraad van hun hoger onderwijs- en opleidings- systemen nog lang niet het daarvoor vereiste niveau heeft bereikt. Het verschil tussen de geassocieerde LMOE enerzijds en de Nieuwe Onafhankelijke Staten en de niet-geassocieerde LMOE anderzijds is dat die laatste landen niet tot de EU willen toetreden en zich daar dus ook niet op voorbereiden. Voor de landen die zijn ontstaan uit de voormalige Sovjet-Unie blijft de centrale taak van de EU veeleer steun aan stabilisering. Het Comité geeft ter overweging dat de aard van het Tempus-programma bij uitsluiting van àlle geassocieer- de LMOE volledig zal veranderen, omdat dit programma dan niet langer op de voorbereiding op toetreding tot de EU, maar op de stabilisering van de Oost-Europese ruimte gericht zal zijn. 4. 7. Er zou moeten worden nagegaan of het noodzake- lijk is om voor alle geassocieerde LMOE in het kader van de programma’s Socrates en Leonardo steunregelingen te treffen waardoor hun deelname aan die programma’s gemakkelijker wordt gemaakt. 4. 8. Ook pleit het Comité ervoor dat het zwaartepunt bij de tenuitvoerlegging van het Tempus-programma ook in de toekomst nog bij de Gezamenlijke Europese Projecten wordt gelegd. Het hecht vooral veel belang aan deze vorm van steunverlening, omdat hierdoor de rechtstreekse betrokkenheid van de universiteiten wordt gegarandeerd. 4. 9. Volgens het Comité moet er meer voor worden geijverd dat hogeronderwijsinstellingen uit de geas- socieerde LMOE aan die Gezamenlijke Europese Projec- ten deelnemen. Op die manier zouden die instellingen een band met het Tempus-programma kunnen blijven onderhouden, zodat de ervaring en kennis die deze tijdens hun tienjarige deelname aan dat programma hebben opgedaan, niet verloren gaat voor de universitei- ten van de Tacis-landen en van de niet-geassocieerde landen. Volgens het Comité zou de opneming van 4. 10. de universiteiten van de geassocieerde LMOE in de Gezamenlijke Europese Projecten en het Tempus- programma ook bevorderlijk zijn voor de regionale samenwerking tussen de LMOE die om toetreding tot de EU hebben gevraagd en hun oosterburen. Het pleit er dan ook voor dat die vorm van regionale samenwerking tussen de geassocieerde LMOE, de Tacis- landen en de niet-geassocieerde landen nog meer wordt gestimuleerd. Volgens het Comité moet er nu al naar worden gestreefd dat de ontwikkeling van de hele regio aan weerszijden van de toekomstige oostelijke grens van de EU kracht wordt bijgezet door een netwerk van regionale samenwerkingsverbanden. 4. 11. Het Comité acht het bovendien van groot belang dat er voor de verwezenlijking van de doelstellingen van het voor het (hoger) onderwijs te voeren beleid, decentrale regionale structuren worden opgezet. Voor- waarde is wel dat tegelijkertijd het lokale, maar vooral ook regionale bestuursapparaat verder worden ontwik- keld. De steun uit het Tempus-programma moet volgens het Comité ook tot resultaat hebben dat de regio’s van de partnerlanden een sterkere positie krijgen. Dat kan 22. 2. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 51/91 bijvoorbeeld worden bereikt doordat regionale centra in structureel opzicht worden versterkt door uitbreiding van de universiteiten in de regio’s. Daarnaast acht het Comité het van belang dat er een link wordt gelegd tussen de verdere ontwikkeling van het (hoger) onderwijs en de versterking van de lokale en regionale overheden. 4. 12. Een bijzondere betekenis moet volgens het Comité worden toegekend aan de bevordering van de samenwerking tussen universiteiten en de regionale overheidsdiensten en aan de bijdrage die universiteiten kunnen leveren aan de opzet en modernisering van die bestuursinstanties. Dit moet tegelijkertijd ten goede komen aan de ontwikkeling van bestuursstructuren op regionaal niveau, de bevordering van de mate waarin deze tot samenwerking met de EU in staat zijn en de verdere ontplooiing van het (hoger) onderwijs zelf. 4. 13. Volgens het Comité is het met name in de Nieuwe Onafhankelijke Staten noodzakelijk om de voor de verdere ontwikkeling van een democratische en pluralistische samenleving benodigde nieuwe politieke, economische en sociale structuren op te zetten. In dat verband moet volgens het Comité een speciale betekenis worden toegekend aan de opbouw van lokale en regiona- le structuren. Een van de resultaten van de steun uit het Tempus-programma moet zijn dat deze structuren worden versterkt. 4. 14. Het Comité pleit ervoor dat in het Tempus- programma meer wordt gewerkt aan de totstandbren- ging van een interface tussen universiteiten en bedrijfsle- ven. Dat er een wisselwerking ontstaat tussen de resul- taten van toegepast onderzoek en de behoeften van economie en bedrijfsleven in de partnerlanden, ziet het Comité als een belangrijke voorwaarde voor wijdverbrei- de, gunstige effecten van de steun uit het Tempus- programma. 4. 15. Ook moet volgens het Comité in het kader van het Tempus-programma worden bevorderd dat in de universiteiten van de partnerlanden de vakkennis wordt onderwezen die specifiek nodig is voor de opbouw van een democratische en gestructureerde overheidsdienst en de totstandbrenging van een functionerende markt- economie. Daarbij dient volgens het Comité vooral te worden gekeken naar de behoeften van de opkomende regionale overheden. Brussel, 19 november 1998. 4. 16. Het Comité dringt erop aan dat er een speciaal programmaonderdeel wordt gecree¨erd, waarin de na- druk wordt gelegd op de mogelijkheid voor Oost- Europeanen om in West-Europa — en voor West- Europeanen om in Oost-Europa te studeren, zodat alle partijen elkaar beter kunnen leren kennen. Daarbij is het wel zaak dat de betrokken curricula dan een sterk intercultureel stempel krijgen opgedrukt. 4. 17. Verder moet het Tempus-programma volgens het Comité ook nog worden aangewend om de bestaande mogelijkheden voor regionale en grensoverschrijdende samenwerking tussen regio’s van de EU en regio’s van de LMOE en de Nieuwe Onafhankelijke Staten, beter te benutten. Het is ervan overtuigd dat voor het hoger onderwijs een speciale rol is weggelegd bij de totstandbrenging van regionale en grensoverschrijdende samenwerking. Die samenwerking kan in de partnerlan- den zowel de versterking van de regionale structuren als een evenwichtig structuurbeleid bevorderen. 4. 18. Ook zeer belangrijk is volgens het Comité dat in de partnerlanden grotere bekendheid wordt gegeven aan de kennis en ervaring die met de hogeronderwijspro- jecten van het Tempus-programma zijn opgedaan, met name door er stelselmatig voor te zorgen en te stimuleren dat deze kennis en ervaring wordt doorgegeven aan universiteiten die niet bij het Tempus-programma be- trokken zijn. 4. 19. Ten slotte wijst het Comité er met nadruk op dat het, met name in de Nieuwe Onafhankelijke Staten, de taak van het hoger onderwijs is om de kennis te vergroten over de manier waarop een democratische en pluralistische samenleving tot stand kan worden gebracht en om de bevolking daarvan meer bewust te maken. Het Tempus-programma moet er ook toe bijdragen dat de universiteiten zich kunnen kwijten van hun belangrijke taak, te bevorderen dat de noodzakelijke mentaliteitsverandering teweeg wordt gebracht. 4. 20. Het Comité is, alles bij elkaar genomen, zeer ingenomen met het feit dat de Commissie een voorstel voor een besluit van de Raad inzake een derde fase van het Tempus-programma heeft voorgelegd en kan in grote lijnen instemmen met de daarin vastgelegde doel- stellingen en de speciale aandacht die aan de Nieuwe Onafhankelijke Staten wordt geschonken. Daarentegen geeft het Comité in overweging dat de uitsluiting uit het Tempus-programma van àlle geassocieerde LMOE wel eens haaks zou kunnen staan op de behoeften van enkele van die landen en strijdig zou kunnen zijn met het belang dat ook deze landen kunnen hebben bij de voorbereiding op hun toetreding. De voorzitter van het Comité van de Regio’s Manfred DAMMEYER


title: Komission asetus (EY) N:o 2504/98, annettu 19 päivänä marraskuuta 1998, tavallisen vehnän enimmäisvientituen vahvistamisesta asetuksessa (EY) N:o 2004/98 tarkoitetun tavallisen tarjouskilpailun osana

eurovoc_concepts:
award of contract
common wheat
export refund

text: 20. 11. 98 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 311/13 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2504/98, annettu 19 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) marraskuuta 1998, tavallisen vehn(cid:132)n enimm(cid:132)isvientituen vahvistamisesta asetuksessa (EY) N:o 2004/ 98 tarkoitetun tavallisen tarjouskilpailun osana EUROOPAN YHTEIS(cid:153)JEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteis(cid:148)n perustamissopi- muksen, ottaa huomioon vilja-alan yhteisest(cid:132) markkinaj(cid:132)rjestelyst(cid:132) 30 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 923/96 (2), ottaa huomioon neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 soveltamista koskevista tietyist(cid:132) yksityiskohtaisista s(cid:132)(cid:132)n- vientitukien my(cid:148)nt(cid:132)misen ja h(cid:132)iri(cid:148)tilanteessa n(cid:148)ist(cid:132) toteutettavien toimenpiteiden osalta vilja-alalla 29 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1501/95 (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2094/98 (4), sen 7 artiklan, ja erityisesti sek(cid:132) katsoo, ett(cid:132) tiettyihin AKT-maihin viet(cid:132)v(cid:132)n tavallisen vehn(cid:132)n vienti- tukea ja/tai vientimaksua koskeva tarjouskilpailu on avattu komission asetuksella (EY) N:o 2004/98 (5), asetuksen (EY) N:o 1501/95 7 artiklassa s(cid:132)(cid:132)det(cid:132)(cid:132)n, ett(cid:132) komissio ja asetuksen (ETY) N:o 1766/92 23 artiklassa s(cid:132)(cid:132)detty(cid:132) enimm(cid:132)isvientituen menettely(cid:132) toimitettujen tietojen perusteella noudattaen p(cid:132)(cid:132)tt(cid:132)(cid:132) voi vahvistamisesta ottaen huomioon asetuksen (EY) N:o 1501/95 1 artiklassa tarkoitetut perusteet; t(cid:132)ss(cid:132) tapauk- sessa tarjouskilpailun voittaa se tarjouksen tekij(cid:132) tai ne tarjousten tekij(cid:132)t, joiden tarjous on enimm(cid:132)isvientituen suuruinen tai sit(cid:132) alhaisempi, sek(cid:132) se tarjouksen tekij(cid:132) tai joiden tarjous koskee vientiveroa, ne tarjousten tekij(cid:132)t, edell(cid:132) tarkoitettujen perusteiden soveltamisesta kyseisen viljan t(cid:132)m(cid:132)nhetkisiin markkinoihin seuraa, ett(cid:132) enim- m(cid:132)isvientitueksi olisi vahvistettava 1 artiklassa mainittu m(cid:132)(cid:132)r(cid:132), ja t(cid:132)ss(cid:132) asetuksessa s(cid:132)(cid:132)detyt toimenpiteet ovat viljan hallin- tokomitean lausunnon mukaiset, ON ANTANUT T(cid:142)M(cid:142)N ASETUKSEN: 1 artikla Asetuksen (EY) N:o 2004/98 tarkoittaman tarjouskilpailun puitteissa 13. –19. marraskuuta 1998 v(cid:132)lisen(cid:132) aikana toimitettujen tarjousten osalta tavallisen vehn(cid:132)n enim- m(cid:132)isvientitueksi vahvistetaan 32,80 ecua tonnia kohti. 2 artikla T(cid:132)m(cid:132) asetus tulee voimaan 20 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) marraskuuta 1998. T(cid:132)m(cid:132) asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, j(cid:132)senvaltioissa. ja sit(cid:132) sovelletaan sellaisenaan kaikissa Tehty Brysseliss(cid:132) 19 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) marraskuuta 1998. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission j(cid:132)sen (1) EYVL L 181, 1. 7. 1992, s. 21 (2) EYVL L 126, 24. 5. 1996, s. 37 (3) EYVL L 147, 30. 6. 1995, s. 7 (4) EYVL L 266, 1. 10. 1998, s. 61 (5) EYVL L 258, 22. 9. 1998, s. 4