title: Euroopan keskuspankin asetus (EY) N:o 2819/98, annettu 1 päivänä joulukuuta 1998, rahalaitossektorin konsolidoidusta taseesta (EKP/1998/16)

eurovoc_concepts:
European Central Bank
European System of Central Banks
balance sheet
data collection
financial institution
financial statistics

text: 30. 12. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 356/7 EUROOPAN KESKUSPANKIN ASETUS (EY) N:o 2819/98, annettu 1 päivänä joulukuuta 1998, rahalaitossektorin konsolidoidusta taseesta (EKP/1998/16) EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka (4) ottaa huomioon Euroopan keskuspankin valtuuksista kerätä tilastotietoja 23 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2533/98 (1), ja erityisesti sen 5 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 4 kohdan, ottaa huomioon Euroopan keskuspankin soveltamista vähimmäisvarannoista 23 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2531/98 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 4 kohdan, sekä katsoo, että (5) (6) (1) (2) (3) tehtävänsä; Euroopan keskuspankkijärjestelmä (EKPJ) edel- lyttää rahalaitossektorin konsolidoidun taseen tuot- tamista voidakseen suorittaa tämän taseen päätarkoituksena on antaa Euroopan keskus- pankille (EKP) kattava tilastollinen kuva rahata- louden kehityksestä talous- ja rahaliiton kolman- teen vaiheeseen (jäljempänä ”rahaliitto”) osallistu- vissa tarkastellaan yhtenä (joita talousalueena) sijaitsevien rahalaitosten yhteenlas- kettujen saamisten ja velkojen pohjalta, jäsenvaltioissa (jäljempänä EKP laatii asetuksia Euroopan yhteisön perustamis- sopimuksen ”perustamissopimus”) määräysten mukaisesti sekä Euroopan keskuspank- kijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perus- säännön (jäljempänä ”perussääntö”) nojalla siinä määrin kuin se on tarpeen EKPJ:n tehtävien täytäntöönpanemiseksi; nämä tehtävät on määri- telty perussäännössä ja eräissä tapauksissa perusta- missopimuksen 106 artiklan 6 kohdassa tarkoite- tuissa neuvoston säännöksissä, perussäännön 5. 1 artiklassa edellytetään, että EKP kerää kansallisten keskuspankkien avustuksella tarvittavat tilastotiedot joko toimivaltaisilta kansal- suoraan taloudellisilta tai lisilta viranomaisilta toimijoilta EKPJ:n huolehtiakseen; tehtävistä perussäännön 5. 2 artiklassa määrätään, että kansal- liset keskuspankit hoitavat, siinä määrin kuin mahdollista, 5. 1 artiklassa kuvattuja tehtäviä, (1) EYVL L 318, 27. 11. 1998, s. 8 (2) EYVL L 318, 27. 11. 1998, s. 1 tarvittavia tilastotietoja kansalliset keskuspankit voivat kerätä varsinaiselta tiedonantajien joukolta EKP:n tilastovaatimusten täyttämiseksi osana laajempaa tilastointiin liittyvää tiedonkeruuta, jonka ne luovat hoitaakseen omalla vastuullaan olevan tiedonkeruun Euroopan yhteisön tai kansallisen lainsäädännön tai vakiintuneen käytännön mukai- sesti ja joka palvelee muita tilastointitarkoituksia, jos tässä asetuksessa säädettyjen tilastovaatimusten täyttäminen ei vaarannu; avoimuuden varmistami- seksi tiedonantajille on näissä tapauksissa ilmoitet- tava, että tietoja kerätään muita tilastointitarkoi- tuksia varten; erityistapauksissa EKP voi käyttää tällaisia muihin tarkoituksiin kerättyjä tilastotietoja omien vaatimustensa täyttämiseksi, puitteissa, edellä mainitun asetuksen (EY) N:o 2533/98 3 artiklassa edellytetään, että EKP:n on täsmennettävä varsinainen tiedonantajien joukko tiedonantajien ja perusjoukon annetaan EKP:lle valtuudet vapauttaa jotkut tiedonantajien ryhmät kokonaan tai osittain tilastointiin liittyvistä tieto- jenantovaatimuksista; saman asetuksen 6 artiklan 4 kohdassa säädetään, että EKP voi antaa asetuksia edellytyksistä, joiden mukaisesti voidaan käyttää oikeutta tarkistaa tilastotietoja tai toimittaa pakol- linen tilastotietojen keruu, tai asetuksia antamaan ja määrittämään EKP valtuutetaan asetuksen (EY) N:o 2531/98 5 tekemään artiklassa päätöksiä laitosten vapauttamisesta vähimmäisva- rantovelvoitteesta, esittämään ehtoja siitä, miten velat muille laitoksille jätetään pois tai vähennetään varantopohjasta, erisuuruiset velvoiteprosentit eri velkaryhmille; tämän asetuksen 6 artiklassa EKP:lle annetaan oikeus kerätä laitok- silta varantovelvoitteiden soveltamiseksi tarvittavat tiedot ja oikeus tarkistaa paikkansapitävyys ja laatu tiedoista, jotka laitokset antavat osoittaakseen täyt- täneensä vähimmäisvarantojärjestelmän tiedonanto- velvoitteen; on toivottavaa, että tietojen antamisesta aiheutuvan rasitteen vähentämiseksi kuukausitasetta koskevia tilastotietoja käytettäisiin lisäksi EKPJ:n L 356/8 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 30. 12. 98 vähimmäisvarantojärjestelmän alaisten luottolai- tosten varantopohjan säännölliseen laskemiseen, taessa myöntää tai kumota poikkeuksia kunkin vuoden alusta alkaen. (7) (8) asetuksen (EY) N:o 2533/98 4 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on järjestettävä tilastotietojen keruu omalta osaltaan ja tehtävä EKP:n kanssa kiin- teää yhteistyötä varmistaakseen perussäännön 5 artiklasta johtuvien velvollisuuksien täyttämisen, ja vaikka on tunnustettua, että EKP:n perussäännön 34. 1 artiklan nojalla laatimissa asetuksissa ei anneta mitään oikeuksia eikä aseteta mitään velvollisuuksia rahaliittoon jäsenvaltioille, osallistumattomille perussäännön 5 artikla koskee sekä rahaliittoon osallistuvia että siihen osallistumattomia jäsenvalti- oita; asetuksessa (EY) N:o 2533/98 muistutetaan, että perussäännön 5 artikla sekä perustamissopi- muksen 5 artikla tarkoittavat myös sitä, että raha- liittoon osallistumattomien jäsenvaltioiden on suunniteltava ja toimeenpantava kansallisella tasolla kaikki asianmukaisiksi katsomansa toimenpiteet EKP:n tilastovaatimusten edellyttämän tiedonke- ruun järjestämiseksi ja saatava tilastointiin liittyvät valmistelunsa ajoissa valmiiksi tullakseen rahaliit- toon osallistuviksi jäsenvaltioiksi, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa ilmaisuilla ”tiedonantajat”, ”rahaliittoon osallistuva jäsenvaltio” ja ”jossakin maassa oleva” on sama merkitys kuin niille on määritelty asetuksen (EY) N:o 2533/98 1 artiklassa. 2 artikla Varsinainen tiedonantajien joukko 1. Varsinainen tiedonantajien joukko koostuu rahaliit- toon osallistuvien jäsenvaltioiden alueella olevista rahalai- toksista. Tilastointia varten rahalaitoksia ovat kotimaassa olevat luottolaitokset, siten kuin ne on määritelty yhteisön lainsäädännössä, ja kaikki muut kotimaassa olevat rahoi- tuslaitokset, jotka ottavat vastaan talletuksia ja/tai niiden läheisiä vastineita muilta kuin rahalaitoksilta ja myöntävät luottoja omaan tekevät lukuunsa (ainakin taloudellisessa mielessä). arvopaperisijoituksia ja/tai 2. Kansalliset keskuspankit voivat myöntää pienille rahalaitoksille poikkeuksia raportointivaatimuksista, jos konsolidoidussa kuukausitaseessa mukana olevien rahalai- tosten osuus on vähintään 95 % kunkin rahaliittoon osal- listuvan jäsenvaltion kaikkien rahalaitosten yhteenlaske- tusta taseesta. Kansalliset keskuspankit tarkistavat tämän jotta ne voivat tarvit- ehdon täyttymisen hyvissä ajoin, 3 artikla Tilastoinnissa käytettävä rahalaitosten luettelo 1. EKP laatii ja ylläpitää liitteessä I olevan 1 osan I kohdassa määrättyjen luokitusperiaatteiden mukaisesti tilastoinnissa käytettävän rahalaitosten luettelon ottaen huomioon tällaisen luettelon EKPJ:n vähimmäisvaranto- järjestelmän yhteydessä tapahtuvan käytön toistuvuutta ja oikea-aikaisuutta koskevat vaatimukset. Tilastoinnissa käytettävän rahalaitosten luettelon laadinta ja ylläpito kuuluu EKP:n johtokunnan toimivaltaan. 2. EKP ja kansalliset keskuspankit antavat tilastoinnissa käytettävän rahalaitosten luettelon ja sen päivitykset asianomaisille laitoksille tarkoituksenmukaisella tavalla, myös elektronisesti Internetin kautta tai paperimuodossa asianomaisten tiedonantajien pyynnöstä. 3. Tilastoinnissa käytettävä rahalaitosten luettelo on laadittu ainoastaan tiedoksi. Jos asetuksen 3 artiklan 2 kohdan mukainen luettelon viimeinen käytettävissä oleva versio on kuitenkin virheellinen, EKP ei määrää seuraa- muksia yhteisölle, joka ei ole asianmukaisesti täyttänyt raportointivaatimuksiaan siltä osin kuin se on hyvässä uskossa luottanut virheellisen luettelon tietoihin. 4 artikla Tilastointiin liittyvät raportointivaatimukset 1. Rahalaitossektorin konsolidoidun taseen säännölli- seksi laatimiseksi varsinainen tiedonantajien joukko antaa kuukausitasettaan koskevat tilastotiedot sen jäsenvaltion keskuspankille, jossa rahalaitos sijaitsee. Eräitä tase-eriä koskevia lisätietoja raportoidaan neljännesvuosittain. Vaaditut 2. asetuksen liitteessä I. tilastotiedot on täsmennetty tämän 3. Kansalliset keskuspankit määrittelevät ne tiedonan- tomenettelyt, joita varsinaisen tiedonantajien joukon on noudatettava. 4. Asetuksen 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen poik- keusten tarkoituksena on vähentää rahalaitosten tilastoin- tiin liittyviä raportointivaatimuksia seuraavasti: — niitä luottolaitoksia, joihin sovelletaan tällaisia poik- keuksia, koskevat suppeammat raportointivaatimukset, sellaisina kuin niistä on määrätty tämän asetuksen liitteessä II, — niitä pieniä rahalaitoksia, jotka eivät ole luottolai- toksia, koskevat suppeammat raportointivaatimukset, sellaisina kuin niistä on määrätty liitteessä III. 30. 12. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 356/9 Pienet rahalaitokset voivat halutessaan olla hyödyntämättä poikkeuksia ja täyttää sen sijaan raportointivaatimuksensa täysimääräisesti. Vaaditut tilastotiedot annetaan tämän asetuksen liit- 5. teessä IV määrättyjen tietojen toimittamista, tarkkuutta, käsitteellistä vastaavuutta ja tarkistuksia koskevien vähim- mäisvaatimusten mukaisesti. 5 artikla Annettujen tilastotietojen käyttö Euroopan keskus- pankin soveltamista vähimmäisvarannoista anne- tun asetuksen mukaisesti käytetään varantopohjan Luottolaitosten tämän asetuksen mukaisesti antamia 1. tilastotietoja laskemiseen Euroopan keskuspankin soveltamista vähimmäisvaran- noista annetun asetuksen (EY) N:o 2818/98, (EKP/1998/ 15) (1) mukaisesti. Jokainen luottolaitos käyttää näitä tietoja erityisesti tarkistaakseen, täyttääkö se varantovel- voitteensa pitoajanjakson aikana. 6 artikla Tilastotietojen tarkastus ja pakollinen keruu Kansallisilla keskuspankeilla on oikeus tarkistaa tiedonan- tajien tässä asetuksessa säädettyjen tilastointiin liittyvien raportointivaatimusten mukaisesti toimittamia tilastotie- toja tai toimittaa niiden pakollinen keruu tämän kuiten- kaan rajoittamatta EKP:n oikeutta käyttää itse tätä oikeutta. Tätä oikeutta käytetään erityisesti silloin, kun jokin varsinaiseen tiedonantajien joukkoon kuuluva laitos ei täytä tämän asetuksen IV liitteessä määrättyjä tietojen toimittamista, tarkkuutta, käsitteellistä vastaavuutta ja tarkistuksia koskevia vähimmäisvaatimuksia. 7 artikla Loppusäännös Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 1999. Tehty Frankfurt am Mainissa 1 päivänä joulukuuta 1998. EKPJ:n vähimmäisvarantojärjestelmän soveltamista 2. koskevat siirtymäkauden säännöt ja erityissäännökset ovat tämän asetuksen liitteessä II. EKP:n neuvoston puolesta Willem F. DUISENBERG Puheenjohtaja (1) Ks. tämän virallisen lehden sivu 1 L 356/10 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 30. 12. 98 LIITE I TILASTOVAATIMUKSET JA LUOKITTELUPERIAATTEET OSA 1 Johdanto Vaatimuksena on tuottaa säännöllisesti euroalueen (joka käsitetään yhdeksi talousalueeksi) rahaa luovaan sektoriin kuuluvien rahoituksen välittäjien konsolidoitu tase, joka on asianmukaisesti eritelty ja perustuu kattavaan ja homogeeniseen rahatalouden sektoriin ja tiedonantajien joukkoon. Euroalueella sovellettava tilastointijärjestelmä rahalaitossektorin konsolidoidun taseen laatimiseksi koostuu näin ollen seuraavasta kahdesta elementistä: — tilastoinnissa käytettävä rahalaitosten luettelo ja — erittely tilastotiedoista, joita näiden rahalaitosten on toimitettava kuukausittain ja neljännesvuosittain. Kansalliset keskuspankit keräävät tilastotiedot rahalaitoksilta noudattaen kansallisia menettelyjä, jotka pohjau- tuvat tässä liitteessä selostettuihin yhdenmukaistettuihin määritelmiin ja luokitteluihin. I. Rahalaitokset 1. Euroopan keskuspankki (EKP) laatii jäljempänä selostettujen luokitteluperiaatteiden mukaisen tilastoin- nissa käytettävän rahalaitosten luettelon ja päivittää sitä säännöllisin väliajoin. Yksi tärkeä näkökohta tässä tehtävässä ovat rahoitusalan innovaatiot, jotka ovat osittain seurausta yhteismarkkinoiden kehittymisestä ja siirtymisestä rahaliittoon; nämä molemmat vaikuttavat rahoitusinstrumenttien ominaisuuksiin ja saavat rahoituslaitokset suuntaamaan uudelleen liiketoimintojaan. Seuranta- ja tarkistusmenettelyin voidaan varmistua siitä, että rahalaitosten luettelo pysyy mahdollisimman ajantasaisena, tarkkana ja mahdolli- simman homogeenisena sekä riittävän vakaana tilastointia silmällä pitäen. Tilastoinnissa käytettävässä rahalaitosten luettelossa on tiedot siitä, kuuluuko kukin laitos juridisesti vähimmäisvarantojärjestelmän piiriin vai ei. 2. Näin ollen tämän asetuksen 2 artiklan 1 kohdan määritelmän mukaisesti rahalaitossektoriin kuuluu keskuspankkien lisäksi kaksi laajaa kotimaassa olevien rahoituslaitosten ryhmää. Ne ovat yhteisön oikeu- dessa määritellyt luottolaitokset (”yritys, joka liiketoimintanaan ottaa vastaan yleisöltä talletuksia tai muita takaisin maksettavia varoja — mukaan lukien pankkien joukkovelkakirjojen myynti yleisölle — ja myöntää luottoja omaan lukuunsa”) (1) jotka riippumatta liiketoimintansa luonteesta ovat rahalaitoksen määritelmän mukaisia. Luokiteltaessa rahoitus- laitoksia rahalaitoksiksi ratkaiseva tekijä on se, missä määrin näiden laitosten liikkeeseen laskemien instrumenttien voidaan katsoa vastaavan luottolaitoksiin tehtyjä talletuksia, sikäli kuin laitokset muilta osin täyttävät rahalaitoksen määritelmän. ja muut rahalaitokset eli muut kotimaassa olevat rahoituslaitokset, 3. Missä määrin muiden rahoituksen välittäjien kuin luottolaitosten liikkeeseen laskemat rahoitusinstrumentit vastaavat talletuksia, arvioidaan instrumenttien likvidiyden mukaan. Likvidiyteen vaikuttavia tekijöitä ovat siirtokelpoisuus, vaihdettavuus, sijoituksen varmuus ja jälkimarkkinakelpoisuus sekä joissakin tapauksissa maturiteetti. 4. Edellisessä kohdassa tarkoitettua vastaavuutta talletusten kanssa arvioidaan siis seuraavien ominaisuuksien avulla: — Siirtokelpoisuus tarkoittaa mahdollisuutta siirtää rahoitusinstrumenttiin sijoitetut varat käyttämällä jotakin maksuvälinettä, kuten esimerkiksi sekkejä, tilisiirtoa, suoraveloitusta tai vastaavia maksuväli- neitä. — Vaihdettavuus ilmentää mahdollisuutta vaihtaa rahoitusinstrumentti rahaksi tai siirtokelpoisiksi talle- tuksiksi ottaen huomioon vaihtamisesta aiheutuvat kustannukset; verotuksellisten etujen menettämistä vaihtamisen yhteydessä voidaan pitää jonkinlaisena sakkona, joka vähentää instrumentin likvidiyttä. — Varmuus tarkoittaa sitä, että etukäteen tiedetään tarkasti, paljonko instrumentista saa kansallisena valuuttana, kun se muutetaan rahaksi. — Arvopapereita pidetään jälkimarkkinakelpoisina, jos niitä säännöllisesti noteerataan ja niillä käydään kauppaa järjestäytyneillä markkinoilla. Avointen sijoitusyritysten (open-end) osuuksilla ei ole jälkimark- kinoita tavanomaisessa merkityksessä. Tästä huolimatta sijoittajat saavat päivittäin tietää osuuden notee- rauksen ja voivat nostaa sijoittamansa varat tähän hintaan. (1) Pankkidirektiivit (12. joulukuuta 1977 annettu 77/780/ETY ja 30. joulukuuta 1989 annettu 89/646/ETY), joihin sisältyvät joita tuo direktiivi ”poikkeusluvan saaneet luottolaitokset” (eli ensimmäisessä pankkidirektiivissä nimetyt luottolaitokset, ei koske). 30. 12. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 356/11 5. Sijoitusyrityksistä rahamarkkinarahastot täyttävät sovitut likvidiysvaatimukset ja kuuluvat siksi rahalaitos- sektoriin. Rahamarkkinarahastot ovat sijoitusyrityksiä, joiden osuudet vastaavat likvidiytensä puolesta lähei- sesti talletuksia ja jotka sijoittavat ensisijaisesti rahamarkkinainstrumentteihin ja/tai muihin siirtokelpoisiin velkainstrumentteihin, joiden jäljellä oleva juoksuaika on enintään vuosi, ja/tai pankkitalletuksiin, ja/tai joiden tarkoituksena on saavuttaa tuottoprosentti, joka vastaa rahamarkkinainstrumenttien korkoja. Raha- markkinarahastojen tunnusmerkit voidaan saada selville sijoitusyritysten tarjousesitteistä, rahaston sään- nöistä, perustamisasiakirjoista, yhtiöjärjestyksistä tai vastaavista säännöistä, merkintäasiakirjoista tai sijoitus- sopimuksista, markkinointiasiakirjoista tai muista vastaavanlaisista asiakirjoista. 6. Edellä 5 kohdassa mainittujen rahamarkkinarahastojen määritelmässä: — sijoitusyrityksillä tarkoitetaan yrityksiä, joiden ainoana tarkoituksena on yleisöltä hankittujen varojen yhteinen sijoittaminen ja joiden osuudet on haltijan vaatimuksesta ostettava takaisin tai lunastettava suoraan tai välillisesti näiden yritysten varoilla. Tällainen yritys voidaan perustaa oikeudellisesti joko sopimusoikeudellisten säännösten (kuten rahastoyhtiöiden hoidossa olevat sijoitusrahastot), trusteja koskevien säännösten (kuten ”unit trusts”) taikka yhtiöjärjestyksen (kuten sijoitusyhtiöt) nojalla, — pankkitalletuksilla tarkoitetaan luottolaitoksiin tehtäviä käteistalletuksia, jotka on maksettava joko vaadittaessa tai enintään kolmen kuukauden irtisanomisaikaa soveltaen, tai talletuksia, joiden on sovittu erääntyvän korkeintaan 2 vuoden kuluessa. Talletuksiin luetaan myös takaisinostosopimuksen tai arvopaperilainauksen yhteydessä tapahtuneen arvopaperien siirron vastineeksi luottolaitoksille maksetut määrät, — likvidiydeltään läheisesti talletuksia vastaavilla instrumenteilla viitataan siihen, että sijoitusyritysten osuudet ovat tavanomaisissa markkinaolosuhteissa haltijan pyynnöstä takaisin ostettavissa, lunastetta- vissa tai siirrettävissä siten, että niiden likvidiys vastaa talletusten likvidiyttä, — ensisijaisesti tarkoittaa ainakin 85:tä prosenttia sijoitussalkusta, — rahamarkkinainstrumenteilla tarkoitetaan sellaisia siirtokelpoisten velkainstrumenttien lajeja, joilla yleensä käydään kauppaa rahamarkkinoilla (esimerkiksi sijoitustodistukset, yritystodistukset, pankkivek- selit, valtion ja kuntien velkasitoumukset) koska niillä on seuraavia ominaisuuksia: i) likvidiys, millä tarkoitetaan, että ne voidaan ostaa takaisin, lunastaa tai myydä vähäisin kustan- nuksin eli pienin palkkioin ja pienin osto- ja myyntihinnan eroin, sekä että niillä käytävien kauppojen selvitysviipeet ovat erittäin lyhyet ja maksusuoritukset erittäin nopeita; ii) markkinoiden syvyys, millä tarkoitetaan, että instrumenteilla käydään kauppaa markkinoilla, joilla kaupankäynnin volyymit voivat olla suuria ilman, että sillä on merkittävää vaikutusta instrument- tien hintaan; iii) varmuus instrumentin arvosta, millä tarkoitetaan, että instrumenttien arvo voidaan määritellä tarkasti milloin tahansa tai ainakin kerran kuukaudessa; iv) vähäinen korkoriski, millä tarkoitetaan, että instrumenttien jäljellä oleva juoksuaika on enintään vuosi ja että korkoa tarkistetaan rahamarkkinakorkoja vastaavaksi säännöllisesti ja ainakin vuosit- tain; v) vähäinen luottoriski, millä tarkoitetaan, että instrumentit joko: — noteerataan pörssissä tai niillä käydään kauppaa muilla säännellyillä ja säännöllisesti toimivilla tunnustetuilla julkisilla markkinoilla, tai — niiden liikkeeseen laskussa noudatetaan sijoittajien ja säästöjen suojaamiseksi laadittuja sään- nöksiä, tai — niiden liikkeeseenlaskija on: — valtio, aluehallinto tai kunta, jäsenvaltion keskuspankki, Euroopan unioni, Euroopan keskuspankki, Euroopan investointipankki, EU:n ulkopuolinen valtio tai, jos jälkimmäinen on liittovaltio, jokin sen osavaltioista, tai julkinen kansainvälinen yhteisö, johon yksi tai useampia jäsenvaltioita kuuluu, tai — laitos, joka on rahoitusvalvonnan alainen yhteisön lainsäädännössä määriteltyjen kriteerien mukaisesti, tai laitos, johon sovelletaan säännöksiä, joita toimivaltaiset viranomaiset pitävät ainakin yhtä tiukkoina kuin vastaavia yhteisön lainsäädännön vaatimuksia, tai jos tällainen laitos on instrumenttien takaajana, tai L 356/12 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 30. 12. 98 — yritys, jonka arvopaperit noteerataan pörssissä tai niillä käydään kauppaa muilla säännellyillä ja säännöllisesti toimivilla tunnustetuilla julkisilla markkinoilla. 7. EKT 95:ssä rahalaitoksiksi luokitellut rahoituslaitokset jaetaan kahteen alasektoriin, nimittäin keskuspank- keihin (S. 121) (1) ja muihin rahalaitoksiin (S. 122). II. Konsolidoitu kuukausitase Tavoite 1. Tavoitteena on saada riittävän yksityiskohtaiset kuukausittaiset tiedot rahalaitosten toiminnasta, jotta EKP voisi muodostaa kattavan tilastollisen kuvan rahatalouden kehityksestä euroalueella (jota tarkastellaan yhtenä talousalueena) ja jotta euroalueen raha-aggregaatit ja niiden vastaerät voidaan laskea joustavasti. Lisäksi kunkin EKPJ:n vähimmäisvarantojärjestelmän alaisen luottolaitoksen kuukausittain ilmoittamia tietoja käytetään luottolaitoksen varantopohjan laskemiseksi EKP:n vähimmäisvarantoja koskevan asetuksen mukaisesti. Kuukausittaiset raportointivaatimukset on esitelty taulukossa 1. Ohuin ääriviivoin (2) reunustetut taulukon solut sisältävät tiedot, jotka vain vähimmäisvarantovelvoitteen alaisten luottolaitosten on ilmoitettava (lisätietoja liitteessä II); nämä tiedot ovat pakollisia joulukuun 1999 lopun tiedoista alkaen lukuun ottamatta erää ”talletukset, jonka ilmoittaminen on toistaiseksi vapaaehtoista. Instrumenttien tarkat määritelmät ovat tämän liitteen osassa 3. joiden irtisanomisaika on yli 2 vuotta”, Vaatimukset 2. Rahan määrään kuuluvat liikkeessä olevat setelit ja kolikot sekä rahalaitosten monetaariset velat (talle- tukset ja muut rahoitusinstrumentit, jotka ovat talletusten läheisiä vastikkeita). Rahan määrän vastaerät käsittävät kaikki muut rahalaitostaseen erät. EKP laskee nämä euroalueen raha-aggregaatit sekä kantatie- toina että niistä johdettuina virtatietoina. 3. EKP tarvitsee rahalaitosten tilastotietoja instrumentti- ja maturiteettiluokittain, valuutoittain ja rahalai- tosten vastapuolten mukaan eriteltyinä. Koska velkoja ja saamisia koskevat eri vaatimukset, taseen kumpaakin puolta on tarkasteltava erikseen (ks. taulukko A). Kuten rahalaitosten luokittelussakin, rahoi- tusalan innovaatiot ovat tärkeä näkökohta, joka vaikuttaa rahoitusinstrumenttien ominaisuuksiin. i) I n s t r u m e n t t i - j a m a t u r i t e e t t i l u o k a t a) Velat 4. Euroalueen raha-aggregaattien muodostaminen edellyttää instrumenttien tarkoituksenmukaista luokit- telua. Instrumenttiluokat ovat liikkeessä oleva raha, talletukset (3), rahamarkkinarahastojen velat, liikkee- seen lasketut velkapaperit, liikkeeseen lasketut rahamarkkinapaperit, oma pääoma ja varaukset sekä muut velat. Jotta monetaariset velat voitaisiin erottaa muista velkaeristä, talletukset jaotellaan edelleen ryhmiin yön yli ja takaisinostosopimukset (repot). -talletukset, määräaikaistalletukset, irtisanomisehtoiset talletukset 5. Maturiteettiin perustuvia erittelyjä on käytetty useiden jäsenvaltioiden rahatilastoissa ja niitä voidaan myös käyttää instrumenttien ominaisuuksiin perustuvien erittelyjen asemesta silloin, kun eri maiden rahoitus- markkinoilla käytettyjä instrumentteja ei voi täysin verrata toisiinsa. Instrumentit jaotellaan maturiteettien (tai irtisanomisaikojen) perusteella seuraavasti: ”määräaikaistalletukset”, alkuperäiseltä maturiteetiltaan enintään vuoden, yli vuoden mutta enintään 2 vuoden ja yli 2 vuoden pituisiin ja ”irtisanomisehtoiset talletukset”, irtisanomisajaltaan enintään 3 kuukauden ja yli 3 kuukauden pituisiin; jälkimmäisistä eritel- lään vielä yli 2 vuoden pituiset erikseen. Ei-siirtokelpoiset avistalletukset (talletukset avistasäästötileillä) kuuluvat edellä mainittuun ”enintään 3 kuukauden” ryhmään. Takaisinostosopimuksia eli repoja ei jaotella maturiteettien mukaan, sillä ne ovat yleensä erittäin lyhytaikaisia instrumentteja (niiden alkupe- räinen maturiteetti on yleensä alle 3 kuukautta). Rahalaitosten liikkeeseen laskemat velkapaperit (lukuun ottamatta rahamarkkinapapereita) jaotellaan myös enintään vuoden, yli vuoden mutta enintään 2 vuoden ja yli 2 vuoden pituisiin. Rahalaitosten liikkeeseen laskemia rahamarkkinapapereita ja rahamarkkinarahas- tojen osuuksia ei tarvitse eritellä maturiteetin mukaan. (1) Tämä ja myöhemmät vastaavat viitenumerot tarkoittavat EKT 95:n sektoreita ja alasektoreita. (2) Rahalaitosten liikkeeseen laskemissa rahakorteissa olevat rahamäärät sisältyvät yön yli -talletuksiin. (3) Luottolaitokset voivat ilmoittaa velkansa siten, että ne kohdistavat ne ryhmään ”muut rahalaitokset kuin vähimmäisva- rantovelvoitteen alaiset luottolaitokset, Euroopan keskuspankki ja kansalliset keskuspankit” sen sijaan että ne ilmoittai- sivat ne kohdistettuina erikseen ryhmiin ”rahalaitokset” ja ”vähimmäisvarantovelvoitteen alaiset luottolaitokset, Euroopan keskuspankki ja kansalliset keskuspankit” edellyttäen, että tiedot ovat edelleen riittävän tarkkoja eivätkä velat kohdistu mihinkään lihavoidulla painetun sarakkeen ryhmään. 30. 12. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 356/13 b) Saamiset 6. Rahalaitosten saamiset eritellään seuraavasti: kassa, lainat, muut arvopaperit kuin osakkeet, rahamarkkina- paperit, osakkeet ja osuudet, kiinteä omaisuus ja muut saamiset. Rahalaitosten hallussa olevat, muiden euroalueella sijaitsevien rahalaitosten liikkeeseen laskemat velkapaperit on eriteltävä alkuperäisen maturi- teetin mukaan. Nämä instrumentit jaotellaan enintään vuoden, yli vuoden mutta enintään 2 vuoden ja yli 2 vuoden pituisiin maturiteettiluokkiin, jotta rahalaitosten väliset omistukset voidaan nettouttaa ja arvioida jäännöksen perusteella muiden kuin rahalaitosten (jäljempänä ”ei-rahalaitosten”) hallussa olevat velkapa- perit, jotka saatetaan sisällyttää johonkin raha-aggregaattiin. ii) V a l u u t a t 7. EKP:lle tulee olla mahdollista määritellä raha-aggregaatit siten, että ne voivat sisältää joko kaikkien valuuttojen määräiset erät tai pelkästään euromääräiset erät. Sen vuoksi niistä tase-eristä, joita saatetaan käyttää raha-aggregaattien muodostamisessa, mainitaan euromääräiset erät erikseen. iii) V a s t a p u o l e t 8. Euroalueen raha-aggregaattien ja niiden vastaerien muodostaminen edellyttää, että voidaan määritellä ne euroalueella olevat vastapuolet, jotka muodostavat rahaa hallussa pitävän sektorin (money-holding sector). Kotimaassa ja muualla euroalueella olevia vastapuolia käsitellään erikseen mutta täysin samalla tavoin kaikissa tilastollisissa erittelyissä. Euroalueen ulkopuolella sijaitsevia vastapuolia ei eritellä maittain kuukausittaisissa tilastoissa. 9. Euroalueella olevat vastapuolet eritellään niiden kotimaan sektoriluokituksen tai institutionaalisen luoki- tuksen perusteella tilastoinnissa käytettävän rahalaitosten luettelon mukaisesti sekä käyttäen asiakkaiden tilastollista luokittelua koskevia ohjeita, joita on raha- ja pankkitilastojen sektorikäsikirjassa ”Money and Banking Statistics Sector Manual” (”Guidance for the statistical classification of customers”). Näissä ohjeissa käytetyt luokitteluperiaatteet vastaavat mahdollisimman tarkoin EKT 95:n luokittelua. Rahaa hallussa pitävän sektorin määrittelemiseksi ne vastapuolet, jotka ovat ei-rahalaitoksia, jaotellaan julkisyh- teisöihin ja muihin kotimaisiin vastapuoliin siten, että valtiolta ilmoitetaan erikseen erä ”talletukset yhteensä”. Talletukset yhteensä -erässä sekä talletusluokissa ”yli 2 vuoden määräaikaistalletukset”, ”talle- tukset, joiden irtisanomisaika on yli 2 vuotta” ja ”repot” vastapuolet eritellään EKPJ:n vähimmäisvaranto- järjestelmää varten vielä luottolaitoksiin, muihin rahalaitoksiin ja valtioon. iv) I n s t r u m e n t t i - j a m a t u r i t e e t t i l u o k k i e n r i s t i i n l u o k i t u k s e t v a l u u t o i t t a i n j a v a s t a p u o - l i t t a i n 10. Euroalueen rahatilastojen laatimiseksi ja EKPJ:n vähimmäisvarantojärjestelmän alaisten luottolaitosten varantopohjan laskemiseksi on muodostettava tiettyjä ristiinluokitteluja tase-erien instrumentti-, maturi- teetti-, valuutta- ja vastapuoliluokittelujen välille. Tällaiset ristiinluokittelut ovat tarkimmat niissä erissä, joiden vastapuolet kuuluvat potentiaaliseen rahaa hallussa pitävään sektoriin. Eriä, joissa vastapuolina on muita rahalaitoksia, ei tarvitse eritellä muuta tarkoitusta varten kuin rahalaitosten välisten erien nettoutta- miseksi tai varantopohjan laskemiseksi. Veloista euroalueen ulkopuolisille on tarpeen eritellä vain instru- menttiluokat ”yli 2 vuoden määräaikaistalletukset”, ”talletukset, joiden irtisanomisaika on yli 2 vuotta” ja ”repot” (jotta voidaan laskea varantopohja, johon sovelletaan positiivista varantoprosenttia) sekä talletukset yhteensä (ulkomaisten vastaerien laskemiseksi). 11. Eräät siirtymäkauden piirteet ovat voimassa vielä EMUn kolmannen vaiheen alussa. Ensiksikin yhteisön oikeuden mukaan euron kansalliset ilmentymät pysyvät käytössä siihen asti, kunnes on kokonaan siirrytty yhteiseen rahaan, ja kansallisia valuuttoja tulee todennäköisesti esiintymään tiedonantajalaitosten taseissa. Jotta euroalueelle voitaisiin muodostaa ”kotimaisen” rahan aggregaatit, edellytetään, että rahalaitokset muuntavat näiden kansallisten ilmentymien määräiset erät euroiksi ja lisäävät ne vastaaviin euromääräisiin eriin (näin saadut yhteissummat ja kaikkien muiden valuuttojen määräiset vastaavat erät esitetään erikseen kuukausittaisissa tilastotiedoissa). 12. Toinen siirtymäkauden piirre on se, että EU-maita voi liittyä euroalueeseen kolmannen vaiheen käynnis- tymisen jälkeen. Rahalaitokset varautuvat tähän siten, että ne säilyttävät valmiutensa luokitella maittain niitä saamisia ja velkoja, jotka kohdistuvat kolmannen vaiheen alettua euro-alueen ulkopuolelle jääviin EU-maihin. Periaatteessa olisi tarpeen eritellä nämä erät myös valuutoittain. Tämän mahdollisesti erittäin työlään tilastoinnin helpottamiseksi tilastotiedot ajalta, jolloin ei vielä ollut tietoa euroalueen kokoon- panon muutoksista, tullaan kenties tuottamaan jossakin määrin joustavasti, mikäli EKP hyväksyy tällaisen menettelyn. L 356/14 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 30. 12. 98 Toimitusajat 13. Kunkin euroalueeseen osallistuvan maan rahalaitosten yhteenlaskettu kuukausittainen tase toimitetaan EKP:lle viimeistään 15. pankkipäivänä (työajan loppuun mennessä) sen kuukauden päättymisestä, jota toimitettavat tiedot koskevat. Kansalliset keskuspankit päättävät, milloin tietoja antavien laitosten on toimitettava niille tiedot, jotta tässä määräajassa pysytään, ottaen huomioon myös EKPJ:n vähimmäisva- rantojärjestelmän edellyttämät toimitusajat. III. Neljännesvuosittain toimitettavat tasetiedot Tavoite 1. Eräät tilastotiedot eivät ole välttämättömiä euroalueen raha-aggregaattien laskemiseksi, mutta niitä tarvitaan kolmannessa vaiheessa rahatalouden kehityksen tarkempaan analysoimiseen tai muihin tilastointitarkoi- tuksiin, kuten rahoitustilinpitoon. Tavoitteena on saada tarkempaa tietoa tietyistä tase-eristä näitä tarkoi- tuksia varten. Vaatimukset 2. Neljännesvuosittaisia erittelyjä tehdään vain tärkeimmistä yhteenlasketun taseen eristä (taulukon 1 vasem- massa sarakkeessa olevat lihavoidulla painetut erät). Lisäksi sellaisissa tapauksissa, joissa karkean aggre- goinnin perusteella voi päätellä, että kyseiset tiedot eivät todennäköisesti ole merkittäviä, EKP saattaa hyväksyä joustavamman raportoinnin. a) E u r o a l u e e n e i - r a h a l a i t o k s i l l e m y ö n n e t t y j e n l a i n o j e n e r i t t e l y m a t u r i t e e t e i t t a i n 3. Rahalaitosten koko luotonannon (myönnetyt lainat ja hallussa olevat arvopaperit) maturiteettirakenteen seuraamiseksi rahalaitosten on neljännesvuosittain annettavissa tiedoissaan eriteltävä ei-rahalaitoksille myöntämänsä lainat alkuperäisen maturiteetin mukaan enintään vuoden, yli vuoden mutta enintään 5 vuoden ja yli 5 vuoden maturiteettiluokkiin. Samoin niiden on eriteltävä hallussaan olevat, ei-rahalaitosten liikkeeseen laskemat arvopaperit enintään vuoden ja yli vuoden maturiteettiluokkiin. b) K o n s o l i d o i d u n t a s e e n e r i t t e l y a l o i t t a i n 4. Neljännesvuosittain laadittavassa sektorikohtaisessa erittelyssä saamisista ja veloista, jotka kohdistuvat euro- alueella oleviin ei-rahalaitoksiin, eritellään (soveltuvin osin) julkisyhteisösektori (valtionhallinto [S. 1311], ja muut kotimaiset osavaltionhallinto [S. 1312], paikallishallinto [S. 1313], sosiaaliturvarahastot [S. 1314]) sektorit (muut rahoituksen välittäjät [S. 123], vakuutuslaitokset ja eläkerahastot [S. 125], yritykset [S. 11], kotitaloudet ja kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt [S. 14 ja S. 15 yhdistettyinä]). Raha-aggregaattien alasektorikohtaisten osatekijöiden määrittely edellyttäisi teoriassa, että alasektorieritte- lyyn yhdistettäisiin yksityiskohtainen talletusten erittely (instrumenteittain ja maturiteeteittain sekä erittely euromääräisiin ja muiden valuuttojen määräisiin). Koska tällainen tilastointi olisi työlästä, tämä tilastotieto- vaatimus on rajattu koskemaan vain tiettyjä tärkeimpiä tase-eriä (ei-rahalaitosten talletukset, lainat ei-raha- laitoksille ja hallussa olevat ei-rahalaitosten liikkeeseen laskemat arvopaperit). c) E i - r a h a l a i t o k s i l l e m y ö n n e t t y j e n l a i n o j e n e r i t t e l y l a i n a n o t t a j a n j a k ä y t t ö t a r k o i t u k s e n m u k a a n 5. Tämä euroalueella oleville ei-rahalaitoksille myönnettyjen lainojen erittely koskee ainoastaan alasektoreita yritykset ja kotitaloudet sekä kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt. Luokittelussa eritellään lainat yrityksille, lainat kotitalouksille (jaoteltuina kulutusluottoihin, asuntolainoihin ja muihin lainoihin [jäännöserä]) sekä lainat kotitalouksia palveleville voittoa tavoittelemattomille yhteisöille. d) E r i t t e l y m a i t t a i n 6. Vastapuolet erotellaan euroalueella ja sen ulkopuolella oleviin mm. siirtymäkauden tarpeita varten. e) E r i t t e l y v a l u u t o i t t a i n 7. Tärkeimpien EU:n ulkopuolisten valuuttojen määräiset rahalaitosten saamiset ja velat on eriteltävä jollakin tavoin, jotta voitaisiin laskea valuuttakurssimuutoksilla korjattuja raha- ja luottoaggregaattien virtatietoja silloin, kun aggregaattien tulee määritelmän mukaan sisältää kaikki valuutat yhteensä. Ainoastaan merkittä- vimmät tase-erät eritellään tärkeimpien kansainvälisten valuuttojen mukaan (Yhdysvaltain dollari, Japanin jeni ja Sveitsin frangi). 30. 12. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 356/15 f) E u r o a l u e e n u l k o p u o l i s i i n o s a p u o l i i n k o h d i s t u v i e n s a a m i s t e n j a v e l k o j e n e r i t t e l y s e k t o r e i t t a i n ( m u u t E U - j ä s e n v a l t i o t j a u l k o m a a t ) 8. Euroalueen ulkopuolella oleviin vastapuoliin kohdistuvat rahalaitosten saamiset ja velat tulee jaotella sen mukaan, kohdistuvatko ne pankkeihin (tai euroalueen ulkopuolisten EU-maiden rahalaitoksiin) vai muihin kuin pankkeihin. Muihin kuin pankkeihin kohdistuvat erät tulee lisäksi eritellä sen mukaan, kohdistuvatko ne julkisyhteisöihin vai muihin yksiköihin. SNA 93:n mukaista sektoriluokitusta käytetään tapauksissa, joissa EKT 95 ei ole voimassa. Toimitusajat 9. Kansalliset keskuspankit toimittavat EKP:lle neljännesvuosittaiset tilastotiedot viimeistään 28. pankkipäi- vänä sen kuukauden päättymisestä, jota toimitettavat tiedot koskevat (työajan loppuun mennessä). Kansal- liset keskuspankit päättävät, milloin tietoja antavien laitosten on toimitettava niille tiedot, jotta tässä määräajassa pysytään. IV. Virtatietojen laskeminen Tavoite 1. Konsolidoidusta taseesta, joka sisältää saamisten ja velkojen kantatietoja, sekä muista tilastotiedoista, jotka kattavat arvostusmuutokset ja muut vastaavat, kuten luottotappioiden kirjaukset, on saatava lasketuksi tiettyjen ajankohtien välisten todellisten transaktioiden arvo riittävän oikea-aikaisesti, jotta raha-aggregaat- tien ja vastaerien virtatiedot voidaan muodostaa. Vaatimukset 2. EKP:n on muodostettava raha-aggregaateista ja niiden vastaeristä virtatiedot, jotka ilmaisevat kalenterikuu- kauden aikana tapahtuneet transaktiot. Transaktiot saadaan selville siten, että lasketaan kuukauden lopun raportointipäivien kantatietojen erotus ja poistetaan siitä muista kuin transaktioista aiheutuvat muutokset. Tämän vuoksi EKP tarvitsee tilastotietoja näistä miltei kaikkiin rahalaitostaseen eriin liittyvistä muutok- sista. Tiedot koskevat muutoksia, jotka kattavat erät ”luokituksen muutokset ja muut vastaavat järjestelyt” sekä ”arvostusmuutokset ja luottotappiot/luottojen arvonalennukset”. Lisäksi EKP tarvitsee lisäselvityksiä muutoksista, jotka sisältyvät erään ”luokituksen muutokset ja muut vastaavat järjestelyt”. Kansallisten keskuspankkien ja muiden rahalaitosten tilastotiedot on ilmoitettava erikseen. L 356/16 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 30. 12. 98 OSA 2 VAADITTAVAT ERITTELYT Taulukko A Rahalaitossektorin yhteenlaskettuun taseeseen sovellettavat erittelyt Instrumentti- ja maturiteettiluokat, vastapuolet ja valuutat (”Kuukausittaisten tietojen” erät on lihavoitu ja merkitty tähdellä (*)) INSTRUMENTTI- JA MATURITEETTILUOKAT Saamiset Velat 1 Kassa * 2 Lainat * enintään vuoden (1) yli vuoden mutta enintään 5 vuoden (1) yli 5 vuoden (1) 3 Muut arvopaperit kuin osakkeet (2) (3) * enintään 1 vuoden (2) * yli vuoden mutta enintään 2 vuoden (2) * yli 2 vuoden (2) * 4 Rahamarkkinapaperit (4) * 5 Osakkeet ja osuudet * 6 Kiinteä omaisuus * 7 Muut saamiset * 8 Liikkeessä oleva raha 9 Talletukset 9. 1 Yön yli -talletukset (5) * 9. 2 Määräaikaistalletukset * enintään vuoden * yli vuoden mutta enintään 2 vuoden * yli 2 vuoden (6) * 9. 3 Irtisanomisehtoiset talletukset * alle 3 kuukauden (7) * yli 3 kuukauden * joista: yli 2 vuoden (11) * 9. 4 Takaisinostosopimukset * 10 Rahamarkkinarahastojen rahasto-osuudet * 11 Liikkeeseen lasketut velkapaperit (3) * enintään vuoden * yli vuoden mutta enintään 2 vuoden * yli 2 vuoden * 12 Rahamarkkinapaperit (8) * 13 Oma pääoma ja varaukset * 14 Muut velat * 30. 12. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 356/17 VASTAPUOLET Saamiset Velat A. Kotimaassa olevat * Rahalaitokset * Ei-rahalaitokset * Julkisyhteisöt * valtionhallinto osavaltionhallinto paikallishallinto sosiaaliturvarahastot Muut kotimaassa olevat * muut rahoituksen välittäjät (S. 123) vakuutuslaitokset ja eläkerahastot (S. 125) yritykset (S. 11) kotitaloudet ym. (S. 14 + S. 15) (9) A. Kotimaassa olevat * Rahalaitokset * Joista: luottolaitokset * Ei-rahalaitokset * Julkisyhteisöt * valtionhallinto * osavaltionhallinto paikallishallinto sosiaaliturvarahastot Muut kotimaassa olevat * muut rahoituksen välittäjät (S. 123) vakuutuslaitokset ja eläkerahastot (S. 125) yritykset (S. 11) kotitaloudet ym. (S. 14 + S. 15) (9) B. Muissa euroalueen maissa olevat (10) * B. Muissa euroalueen maissa olevat (10) * Rahalaitokset * Ei-rahalaitokset * Julkisyhteisöt * valtionhallinto osavaltionhallinto paikallishallinto sosiaaliturvarahastot Muut * muut rahoituksen välittäjät (S. 123) vakuutuslaitokset ja eläkerahastot (S. 125) yritykset (S. 11) kotitaloudet ym. (S. 14 + S. 15) (9) Rahalaitokset * Joista: luottolaitokset * Ei-rahalaitokset * Julkisyhteisöt * valtionhallinto * osavaltionhallinto paikallishallinto sosiaaliturvarahastot Muut * muut rahoituksen välittäjät (S. 123) vakuutuslaitokset ja eläkerahastot (S. 125) yritykset (S. 11) kotitaloudet ym. (S. 14 + S. 15) (9) C. Ulkomailla olevat * Pankit Muut kuin pankit Julkisyhteisöt Muut D. Kohdistamattomat C. Ulkomailla olevat * Pankit Muut kuin pankit Julkisyhteisöt Muut D. Kohdistamattomat VALUUTAT e x euro euromääräiset (sisältää euroalueeseen osallistuvien jäsenvaltioiden kansalliset valuutat ennen lopullista siirtymistä euroon) Muut kuin euroalueen valuutat muut valuutat (muut EU -valuutat, Yhdysvaltain dollari, Japanin jeni, Sveitsin frangi) (1) Maturiteettien erittelyä sovelletaan vain ei-rahalaitoksille myönnettyihin lainoihin. (2) Kuukausittain vaaditaan tiedot vain euroalueen rahalaitosten liikkeeseen laskemista arvopapereista. Neljännesvuosittain vaaditaan tiedot euroalueella olevien ei-rahalaitosten liikkeeseen laskemista arvopapereista jaoteltuina maturiteetiltaan ”enintään vuoden” ja ”yli vuoden” papereihin. (3) Lukuun ottamatta rahamarkkinapapereita. (4) Määritelty rahalaitosten liikkeeseen laskemiksi rahamarkkinapapereiksi. Rahamarkkinapaperit käsittävät tässä yhteydessä rahamarkkinarahastojen rahasto -osuudet. Ei-rahalaitosten liikkeeseen laskemat jälkimarkkinakelpoiset instrumentit kuuluvat erään ”muut arvopaperit kuin osakkeet”, vaikka ne olisivat ominaisuuksiltaan samanlaisia kuin rahamarkkinapaperit. (5) Sisältää rahalaitosten nimissä liikkeeseen lasketuissa rahakorteissa olevat rahamäärät. (6) Sisältää hallinnollisesti säänneltävät talletukset. (7) Sisältää ei-siirtokelpoiset avistalletukset. (8) Määritelty rahalaitosten liikkeeseen laskemiksi rahamarkkinapapereiksi. (9) Kotitaloudet (S. 14) (10) Euroalueeseen osallistuvien jäsenvaltioiden alueella olevat. (11) Erän ”talletukset, ja kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt (S. 15). joiden irtisanomisaika on yli 2 vuotta” ilmoittaminen on toistaiseksi vapaaehtoista. Vain vähimmäisvarantovelvoitteen alaisten luottolaitosten on ilmoitettava tiedot, jotka ovat taulukon ohuin ääriviivoin ympäröidyissä soluissa (7) Taulukko 1 Kuukausittain toimitettavat tiedot A. Kotimaa B. Muut euroalueen jäsenvaltiot Rahalaitokset (5) Ei-rahalaitokset Rahalaitokset (5) Ei-rahalaitokset C. Ulko- maat D. Koh- distamat- tomat joista varanto- velvolliset EKP+ KKP:t Julkisyhteisöt Muut Valtio Muut julkis- yhteisöt joista varanto- velvolliset EKP+ KKP:t Julkisyhteisöt Muut Valtio Muut julkisyh- teisöt (a) (b) (c) (d) (e) (f) (g) (h) (i) (j) (k) (l) Liikkeessä oleva raha Talletukset (kaikki valuutat) Euro VELAT 8 9 9e 9. 1e Yön yli 9. 2e Määräaikaiset enintään vuoden yli vuoden mutta enintään 2 vuotta yli 2 vuoden (1) 9. 3e Irtisanomisehtoiset enintään 3 kuukauden (2) yli 3 kuukauden josta: yli 2 vuoden (6) 9. 4e Repot 9x Muut kuin euroalueen valuutat 9. 1x Yön yli 9. 2x Määräaikaiset enintään vuoden yli vuoden mutta enintään 2 vuotta yli 2 vuoden (1) * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * L 3 5 6 / 1 8 F I E u r o o p a n y h t e i s ö j e n v i r a l l i n e n l e h t i 3 0. 1 2. 9 8 A. Kotimaa B. Muut euroalueen jäsenvaltiot Rahalaitokset (5) Ei-rahalaitokset Rahalaitokset (5) Ei-rahalaitokset C. Ulko- maat D. Koh- distamat- tomat joista varanto- velvolliset EKP+ KKP:t Julkisyhteisöt Muut Valtio Muut julkis- yhteisöt joista varanto- velvolliset EKP+ KKP:t Julkisyhteisöt Muut Valtio Muut julkisyh- teisöt (a) (b) (c) (d) (e) (f) (g) (h) (i) (j) (k) (l) * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * 9. 3x Irtisanomisehtoiset enintään 3 kuukauden (2) yli 3 kuukauden josta: yli 2 vuoden (6) 9. 4x Repot 10 11 11e Euro Rahamarkkinarahastojen rahasto-osuudet Liikkeeseen lasketut velkapaperit enintään vuoden yli vuoden mutta alle 2 vuotta yli 2 vuoden 11x Muut kuin euroalueen valuutat enintään vuoden yli vuoden mutta alle 2 vuotta yli 2 vuoden 12 Rahamarkkinapaperit (3) Euro Muut kuin euroalueen valuutat 13 Oma pääoma ja varaukset 14 Muut velat 3 0. 1 2. 9 8 F I E u r o o p a n y h t e i s ö j e n v i r a l l i n e n l e h t i L 3 5 6 / 1 9 Kassa (kaikki valuutat) SAAMISET 1 1e 2 2e 3 3e Lainat Euro josta: Euro josta: Euro Muut arvopaperit kuin osakkeet enintään vuoden yli vuoden mutta alle 2 vuotta yli 2 vuoden 3x Muut kuin euroalueen valuutat enintään vuoden yli vuoden mutta alle 2 vuotta yli 2 vuoden Rahamarkkinapaperit (4) Euro Muut kuin euroalueen valuutat Osakkeet ja muut osuudet Kiinteä omaisuus Muut saamiset 4 5 6 7 A. Kotimaa B. Muut euroalueen jäsenvaltiot Rahalaitokset (5) Ei-rahalaitokset Rahalaitokset (5) Ei-rahalaitokset C. Ulko- maat D. Koh- distamat- tomat joista varanto- velvolliset EKP+ KKP:t Julkisyhteisöt Muut Valtio Muut julkis- yhteisöt joista varanto- velvolliset EKP+ KKP:t Julkisyhteisöt Muut Valtio Muut julkisyh- teisöt (a) (b) (c) (d) (e) (f) (g) (h) (i) (j) (k) (l) L 3 5 6 / 2 0 F I E u r o o p a n y h t e i s ö j e n v i r a l l i n e n l e h t i 3 0. 1 2. 9 8 Huom. Tähdellä (*) merkittyjä taulukon soluja käytetään varantopohjan laskemisessa. Velkapaperien ja rahamarkkinapaperien osalta luottolaitosten on joko näytettävä toteen varantopohjasta vähennettävät velkansa tai tehtävä kiinteä EKP:n määräämä vakiovähennys. (1) Sisältää hallinnollisesti säänneltävät talletukset. (2) Sisältää ei-siirtokelpoiset avistalletukset. (3) Määritelty rahalaitosten liikkeeseen laskemiksi rahamarkkinapapereiksi. (4) Määritelty hallussa oleviksi rahalaitosten liikkeeseen laskemiksi rahamarkkinapapereiksi. Rahamarkkinapaperit sisältävät tässä yhteydessä rahamarkkinarahastojen rahasto-osuudet. Ei-rahalaitosten liikkeeseen laskemat jälkimarkkinakelpoiset instrumentit kuuluvat erään ”muut arvopaperit kuin osakkeet”. vaikka ne olisivat ominaisuuksiltaan samanlaisia kuin rahamarkkinapaperit. (5) Luottolaitokset voivat ilmoittaa velkansa siten, että ne kohdistuvat ryhmään ”muut rahalaitokset kuin vähimmäisvarantovelvoitteen alaiset luottolaitokset, Euroopan keskuspankki ja kansalliset keskuspankit” sen sijaan, että ne ilmoittaisivat ne kohdistettuina erikseen ryhmiin ”rahalaitokset” ja ”vähimmäisvarantovelvoitteen alaiset luottolaitokset, Euroopan keskuspankki ja kansalliset keskuspankit”, edellyttäen että tiedot ovat edelleen riittävän tarkkoja ja että tämä ei vaikuta lihavoituihin eriin. (6) Tämän erän ilmoittaminen on toistaiseksi vapaaehtoista. (7) Kansallisista tiedonkeruujärjestelmistä riippuen ja rajoittamatta tässä asetuksessa esitettyjen määritelmien ja rahalaitostaseen luokitteluperiaatteiden täydellistä noudattamista, varantovelvoitteen alaiset luottolaitokset voivat ilmoittaa varantopohjan laskemiseksi tarvittavat tiedot (tähdellä (*) merkityt solut), lukuun ottamatta jälkimarkkinakelpoisia instrumentteja koskevia tietoja, allaolevan taulukon mukaisesti, edellyttäen että tämä ei vaikuta lihavoituihin eriin. Tässä taulukossa olisi varmistettava täydellinen vastaavuus taulukon 1 kanssa, kuten alla on kuvattu. Varantopohja (lukuun ottamatta jälkimarkkinakelpoisia instrumentteja) laskettuna seuraavien taulukon 1 sarakkeiden summana: (a) – (b) + (c) + (d) + (e) + (f) – (g) + (h) + (i) + (j) + (k) VELAT (Euro ja muut kuin euroalueen valuutat yhdistettynä) TALLETUKSET YHTEENSÄ 9. 1e+9. 1x 9. 2e+9. 2x 9. 3e+9. 3x 9. 4e+9. 4x josta: 9. 2e+9. 2x Määräaikaiset yli 2 vuotta josta: 9. 3e+9. 3x Irtisanomisehtoiset yli 2 vuotta joita: 9. 4e+9. 4x Repot Vapaaehtoinen ilmoittaminen 3 0. 1 2. 9 8 F I E u r o o p a n y h t e i s ö j e n v i r a l l i n e n l e h t i L 3 5 6 / 2 1 Taulukko 2 Erittely sektoreittain (”neljännesvuosittaiset tiedot”) Neljännesvuosittain toimitettavat tiedot A. Kotimaa Ei-rahalaitokset B. Muut euroalueen maissa olevat Ei-rahalaitokset Julkisyhteisöt Muut kotimaassa olevat Julkisyhteisöt Muut kotimaassa olevat Yh- teensä Valtio Muut julkisyhteisöt Yh- teensä Osav. -hal- linto Paikal- lishal- linto Yh- teensä Sosiaa- litur- vara- hastot Muut rahoi- tuksen välit- täjät (S. 123) Vakuu- tuslai- tokset ja eläke- rahas- tot (S. 125) Yri- tykset Koti- talou- det jne. (3) (S. 11) Yh- teensä Valtio Muut julkisyhteisöt Yh- teensä Osav. -hal- linto Paikal- lishal- linto Yh- teensä Sosiaa- litur- vara- hastot Muut rahoi- tuksen välit- täjät (S. 123) Vakuu- tuslai- tokset ja eläke- rahas- tot (S. 125) Yri- tykset Koti- talou- det jne. (3) (S. 11) C. Ulkomailla olevat Yh- teensä Pankit Muut kuin pankit Jul- kisyh- teisöt Muut koti- maassa olevat VELAT 8 9 Liikkeessä oleva raha Talletukset (kaikki valuutat) M 9. 1 Yön yli 9. 2 Määräaikaiset (1) 9. 3 Irtisanomisehtoiset (2) talletukset 9. 4 Repot 10 Rahamarkkinarahastojen rahasto-osuudet 11 Liikkeeseen lasketut velkapaperit 12 Rahamarkkinapaperit 13 Oma pääoma ja varaukset 14 Muut velat M M M M M M M M M M M M M M M M M M L 3 5 6 / 2 2 F I E u r o o p a n y h t e i s ö j e n v i r a l l i n e n l e h t i 3 0. 1 2. 9 8 A. Kotimaa Ei-rahalaitokset B. Muut euroalueen maissa olevat Ei-rahalaitokset Julkisyhteisöt Muut kotimaassa olevat Julkisyhteisöt Muut kotimaassa olevat Yh- teensä Valtio Muut julkisyhteisöt Yh- teensä Osav. -hal- linto Paikal- lishal- linto Yh- teensä Sosiaa- litur- vara- hastot Muut rahoi- tuksen välit- täjät (S. 123) Vakuu- tuslai- tokset ja eläke- rahas- tot (S. 125) Yri- tykset Koti- talou- det jne. (3) (S. 11) Yh- teensä Valtio Muut julkisyhteisöt Yh- teensä Osav. -hal- linto Paikal- lishal- linto Yh- teensä Sosiaa- litur- vara- hastot Muut rahoi- tuksen välit- täjät (S. 123) Vakuu- tuslai- tokset ja eläke- rahas- tot (S. 125) Yri- tykset Koti- talou- det jne. (3) (S. 11) C. Ulkomailla olevat Yh- teensä Pankit Muut kuin pankit Jul- kisyh- teisöt Muut koti- maassa olevat SAAMISET 1 Kassa 2 Lainat M enintään vuoden yli vuoden mutta enintään 5 vuotta yli 5 vuoden 3 Muut arvopaperit kuin osakkeet M enintään vuoden yli vuoden 4 Rahamarkkinapaperit 5 Osakkeet ja muut osuudet 6 Kiinteä omaisuus 7 Muut saamiset M M M M M M M M M M M M ”Kuukausittaiset tiedot” (ks. taulukko 1). (1) Sisältää hallinnollisesti säänneltävät talletukset. (2) Sisältää ei-siirtokelpoiset avistalletukset. (3) Sisältää kotitaloudet (S. 14) ja kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt (S. 15). 3 0. 1 2. 9 8 F I E u r o o p a n y h t e i s ö j e n v i r a l l i n e n l e h t i L 3 5 6 / 2 3 Ei rahalaitoksille myönnettyjen lainojen erittely sektoreittain ja käyttötarkoituksittain (”neljännesvuosittaiset tiedot”) Tiedot on toimitettava neljännesvuosittain Taulukko 3 A. Kotimaa B. Muut euroalueen jäsenvaltiot Yritykset (S. 11) ja kotitaloudet jne. (S. 14 + S. 15) Yritykset (S. 11) ja kotitaloudet jne. (S. 14 + S. 15) Yhteensä Yritykset (S. 11) Kotitaloudet jne. (S. 14) Kulutus- luotot Asuntolainat Muut (jäännöserä) Kotitalouk- sia palve- levat voittoa tavoittele- mattomat yhteisöt Yhteensä Yritykset (S. 11) Kotitaloudet jne (S. 14) Kulutus- luotot Asuntolainat Muut (jäännöserä) Kotita- louksia palvelevat voittoa tavoittele- mattomat yhteisöt SAAMISET (kaikki valuutat) 2 Lainat enintään vuoden yli vuoden mutta enintään 5 vuotta yli 5 vuoden L 3 5 6 / 2 4 F I E u r o o p a n y h t e i s ö j e n v i r a l l i n e n l e h t i 3 0. 1 2. 9 8 Taulukko 4 Erittely maittain (”neljännesvuosittaiset tiedot”) Tiedot on toimitettava neljännesvuosittain B + osa C:stä. Muut euroalueen jäsenvaltiot (= pl. kotimaa) ja muut EU-maat (2) Osa C:stä. Ulkomaat (=pl. EU) BE DK DE GR ES FR IE IT LU NL AT PT FI SE UK Yhteensä (3) VELAT 8 Liikkeessä oleva raha 9 Talletukset (kaikki valuutat) a. Rahalaitokset b. Ei-rahalaitokset 10 Rahamarkkinarahastojen rahasto-osuudet 11 Liikkeeseen lasketut velkapaperit 12 Rahamarkkinapaperit 13 Oma pääoma ja varaukset 14 Muut velat SAAMISET 1 Kassa 2 Lainat (kaikki valuutat) a. Rahalaitoksille b. Ei-rahalaitoksille 3 Muut arvopaperit kuin osakkeet (kaikki valuutat) a. Rahalaitosten laskemat b. Ei-rahalaitosten laskemat 4 Rahamarkkinapaperit (1) a. Rahalaitosten laskemat 5 Osakkeet ja osuudet 6 Kiinteä omaisuus 7 Muut saamiset (1) Määritelty hallussa oleviksi rahalaitosten liikkeeseen laskemiseksi rahamarkkinapapereiksi. Rahamarkkinapaperit käsittävät tässä yhteydessä myös rahamarkkinarahastojen rahasto-osuudet. (2) Konsolidoidun taseen laskeminen edellyttäisi, että rahalaitokset kussakin euroalueeseen mahdollisesti myöhemmin liittyvässä valtiossa ilmoitettaisiin maittain eriteltyinä. (3) ”Ulkomaiden” (poislukien EU-maat) erittely maittain saattaisi tuoda esiin kiintoisaa tietoa, mutta sen ei katsota kuuluvan tämän tilastoinnin piiriin. Rahalaitokset ks. SNA 93, osat S. 121 ja S. 122. 3 0. 1 2. 9 8 F I E u r o o p a n y h t e i s ö j e n v i r a l l i n e n l e h t i L 3 5 6 / 2 5 Taulukko 5 Erittely valuutoittain (”neljännesvuosittaiset tiedot”) Neljännesvuosittain toimitettavat tiedot Kaikki valuutat yhteensä Euro & euroa- lueen kansal- liset valuutat (3) Muut EU-valuutat (3) yhteensä USD JPY CHF Muut valuutat Muut valuutat yhteensä VELAT 9 A. B. C. 10 11 12 Talletukset Kotimaa Muu euroalue Ulkomaat a. Rahalaitokset b. Ei-rahalaitokset a. Rahalaitokset b. Ei-rahalaitokset a. Pankit b. Muut kuin pankit Rahamarkkinarahastojen rahasto-osuudet Liikkeeseen lasketut velkapaperit Rahamarkkinapaperit (1) 13 + 14 Muut velat M M M M (4) (4) M M M M M M M L 3 5 6 / 2 6 F I E u r o o p a n y h t e i s ö j e n v i r a l l i n e n l e h t i 3 0. 1 2. 9 8 Kaikki valuutat yhteensä Euro & euroa- lueen kansal- liset valuutat (3) Muut EU-valuutat (3) yhteensä USD JPY CHF Muut valuutat Muut valuutat yhteensä SAAMISET 2 Lainat A. Kotimaa B. Muu euroalue a. Rahalaitoksille b. Ei-rahalaitoksille a. Rahalaitoksille b. Ei-rahalaitoksille C. Ulkomaat a. Pankeille 3 Muut arvopaperit kuin osakkeet A. Kotimaa B. Muu euroalue b. Muille kuin pankeille a. Rahalaitosten laskemat b. Ei-rahalaitosten laskemat a. Rahalaitosten laskemat b. Ei rahalaitosten laskemat C. Ulkomaat a. Pankkien laskemat b. Muiden kuin pankkien laskemat 4 Rahamarkkinapaperit (2) A. Kotimaa a. Rahalaitosten laskemat B. Muu euroalue a. Rahalaitosten laskemat 5 + 6 + 7 Muut saamiset M ”Kuukausittaiset tiedot” (ks. taulukko 1). M M M M M M M M M M M M M M M M M M M (4) (4) (4) (4) (1) Määritelty rahalaitosten liikkeeseen laskemiseksi rahamarkkinapapereiksi. (2) Määritelty hallussa oleviksi rahalaitosten liikkeeseen laskemiseksi rahamarkkinapapereiksi. Rahamarkkinapaperit sisältävät tässä yhteydessä rahamarkkinarahastojen rahasto-osuudet. Ei-rahalaitosten liikkeeseen laskemat jälkimarkkinakelpoiset instrumentit kuuluvat erään ”muut arvopaperit kuin osakkeet”, vaikka ne olisivat ominaisuuksiltaan samanlaisia kuin rahamarkkinapaperit. (3) Konsolidoidun taseen aggregaattien laskeminen edellyttäisi rahalaitosten tilien erittelyä valuutoittain kunkin euroalueeseen mahdollisesti myöhemmin liittyvän valtion valuutan mukaan. (4) Nämä tiedot tulisi toimittaa vain laaduntarkkailua varten. Koska erät eivät sisälly virallisen tilastovaatimuksia koskevan julkaisun (”Implementation Package”) taulukoihin, niitä ei todennäköisesti ole toimitettava, ellei niitä jo kerätä tiedonantajarahalaitoksilta. 3 0. 1 2. 9 8 F I E u r o o p a n y h t e i s ö j e n v i r a l l i n e n l e h t i L 3 5 6 / 2 7 L 356/28 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 30. 12. 98 OSA 3 EKP:LLE TOIMITETTAVAAN KONSOLIDOITUUN TASEESEEN LIITTYVIÄ MÄÄRITELMIÄ — SAAMISTEN JA VELKOJEN INSTRUMENTTILUOKAT Yleiset määritelmät Kotimaa määritellään kuten neuvoston asetuksessa Euroopan keskuspankin valtuuksista kerätä tilastotietoja. Euroalueen rahalaitossektorin konsolidoidun taseen laatimiseksi tarvittava tiedonantajien joukko koostuu raha- laitoksista, jotka on lueteltu tilastoinnissa käytettävässä rahalaitosten luettelossa ja jotka ovat euroalueeseen osallistuvien jäsenvaltioiden alueella. Niitä ovat — alueella rekisteröidyt ja siellä sijaitsevat laitokset mukaan lukien alueen ulkopuolella sijaitsevien emoyhti- öiden tytäryhtiöt ja — sellaisten laitosten sivukonttorit, joiden hallinnollinen päätoimipaikka on alueen ulkopuolella. Tytäryhtiöt ovat erillisiä yhtiöitä, joissa toisella yhteisöllä on osake-enemmistö tai täysi omistus, kun taas sivukonttorit eivät ole erillisiä yhtiöitä (ts. niillä ei ole itsenäistä oikeudellista asemaa) ja emoyhtiö omistaa ne kokonaan. Tilastointia varten rahalaitokset konsolidoivat kaikkien samalla kansallisella alueella sijaitsevien toimipaikko- jensa (hallinnollinen päätoimipaikka ja/tai sivukonttorit) liiketapahtumat. Hallinnolliset päätoimipaikat voivat ilmoittamissaan tilastotiedoissa konsolidoida myös kaikkien samalla kansallisella alueella sijaitsevien rahalai- tostytäryhtiöidensä liiketapahtumat, mutta luottolaitosten ja muiden rahalaitosten liiketapahtumat tulee kuitenkin eriyttää toisistaan Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) vähimmäisvarantojärjestelmän sovel- tamista varten. Ilmoitettavissa tilastotiedoissa ei sallita kansalliset rajat ylittävää konsolidointia. Tilastointia varten offshore-rahoituskeskuksissa sijaitsevien laitosten kotipaikaksi katsotaan niiden sijainti- paikka. Alkuperäinen maturiteetti viittaa rahoitusinstrumentin kiinteään määräaikaan, jota ennen sitä ei voi lunastaa takaisin (esimerkiksi velkapaperit) tai jota aikaisemmasta lunastuksesta seuraa jonkinlainen sakko (esimerkiksi tietyntyyppiset talletukset). Irtisanomisaika alkaa siitä hetkestä, kun instrumentin haltija ilmoittaa aikomukses- taan lunastaa instrumentin, ja päättyy sinä päivänä, kun haltija voi muuttaa instrumentin rahaksi ilman seuraamuksia. Rahoitusinstrumentit luokitellaan irtisanomisajan mukaan vain silloin, kun niillä ei ole sovittua määräaikaa. Rahalaitosten tilinpäätöksissään soveltamat kirjanpitosäännöt noudattavat sitä kansallista lainsäädäntöä, jolla pankkien tilinpäätöksiä koskeva EU:n direktiivi (86/635/ETY) on pantu täytäntöön, ja muita sovellettavia kansainvälisiä standardeja. Jäsenvaltioissa voimassa olevat kirjanpitomenettelyt eivät kuitenkaan rajoita sitä, että kaikki saamiset ja velat on ilmoitettava bruttomääräisinä tilastointia varten. Sektorien määritelmät Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmää (EKT 95) käytetään sektoriluokituksen mallina. Lisätietoja siitä, miten sektoriluokitusta sovelletaan vastapuoliin, jotka ovat kotimaan alueen ulkopuolella olevia ei-rahalai- toksia, on raha- ja pankkitilastojen sektorikäsikirjassa ”Money and Banking Statistics Sector Manual”. Rahalaitosten määritelmää käsiteltiin jo edellä. Euroalueen ulkopuolella sijaitsevista pankeista käytetään mielummin nimitystä ”pankit” kuin rahalaitokset, koska termiä ”rahalaitos” käytetään vain euro-alueella sijaitsevista pankeista. Samalla tavoin termiä ”ei-rahalaitokset” käytetään vain euroalueella; muiden maiden olessa kyseessä on syytä käyttää termiä ”muut kuin pankit”. Luokka ”ei-rahalaitokset” käsittää seuraavat sektorit ja alasektorit. — Julkisyhteisöt. Kotimaiset yksiköt, jotka harjoittavat sellaisia toimintoja, joiden tarkoituksena on pääasialli- sesti markkinattomien, yksilölliseen tai kollektiiviseen kulutukseen tarkoitettujen tavaroiden ja palveluiden tuottaminen ja/tai kansantulon ja -varallisuuden uudelleen jakaminen (EKT 95, kohdat 2. 68–2. 70). — Valtionhallinto. Valtion ministeriöt ja keskusvirastot, joiden toimivalta ulottuu koko talousalueelle, lukuun ottamatta sosiaaliturvarahastojen hallintoa (EKT 95, kohta 2. 71). — Osavaltionhallinto. Erilliset institutionaaliset yksiköt, jotka hoitavat joitakin julkisen hallinnon tehtäviä valtionhallintoa alemmalla, mutta paikallishallintoa ylemmällä tasolla, ei kuitenkaan sosiaaliturvarahastojen hallintoa (EKT 95, kohta 2. 72). 30. 12. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 356/29 — Paikallishallinto. Julkisen hallinnon elimet, joiden toimivalta ulottuu ainoastaan talousalueen paikalliseen osaan, lukuun ottamatta sosiaaliturvarahastojen paikallisia laitoksia (EKT 95, kohta 2. 73). — Sosiaaliturvarahastot. Valtionhallinnon, osavaltionhallinnon ja paikallishallinnon institutionaaliset yksiköt, joiden pääasiallinen toiminta on tuottaa sosiaalisia etuisuuksia (EKT 95, kohta 2. 74). Muut kotimaiset yksiköt. Kotimaiset ei-rahalaitokset, jotka eivät kuulu julkisyhteisöihin. Näitä ovat — Muut rahoituksen välittäjät. Ei-monetaariset rahoitusyritykset ja yritysmäiset yhteisöt (lukuun ottamatta vakuutuslaitoksia ja eläkerahastoja), jotka pääasiallisesti välittävät rahoitusta ottamalla velkaa muuten kuin valuuttana, talletuksina ja/tai talletusten läheisinä vastikkeina muilta institutionaalisilta yksiköiltä kuin rahalaitoksilta (EKT 95, kohdat 2. 53–2. 67). — Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot. Ei-monetaariset rahoitusyritykset ja yritysmäiset yhteisöt, jotka pääasiallisesti ovat riskien yhdistelyyn liittyvän rahoituksen välittäjiä (EKT 95, kohdat 2. 60–2. 67). — Yritykset. Yritykset ja yritysmäiset yksiköt, jotka eivät välitä rahoitusta vaan ovat pääasiallisesti tavaroiden ja muiden kuin rahoituspalvelujen markkinatuottajia (EKT 95, kohdat 2. 21–2. 31). — Kotitaloudet. Henkilöt tai henkilöryhmät kuluttajina, yksinomaan omaa loppukäyttöä varten tarkoitettujen tavaroiden ja muiden kuin rahoituspalvelujen tuottajina sekä markkinatavaroiden ja rahoitus- ja muiden palvelujen tuottajina, jos nämä toiminnot eivät ole yritysmäisten yhteisöjen toimintaa. Kotitaloussektoriin luetaan myös kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt, jotka pääasiallisesti tuottavat markkinattomia tavaroita ja palveluita tietyille kotitalousryhmille (EKT 95, kohdat 2. 75–2. 88). Instrumenttiluokkien määritelmät Konsolidoituun taseeseen sisältyvien saamis- ja velkaluokkien määritelmissä otetaan huomioon erilaisten rahoitusjärjestelmien ominaispiirteet. Erittelemällä instrumentit maturiteetin mukaan niiden määrittelyä voidaan yhdenmukaistaa silloin, kun eri rahoitusmarkkinoilla käytettävät instrumentit eivät ole täysin vertailu- kelpoisia keskenään. Seuraavissa taulukoissa on eri instrumenttiluokkien yksityiskohtaiset standardoidut kuvaukset. Kansalliset keskuspankit mukauttavat määritelmät kansallisella tasolla soveltuviksi instrumenttiluokiksi EKP:n asetuksen mukaisesti (1). (1) Yksityiskohtaisempia ohjeita voi tarvittaessa saada raha- ja pankkitilastojen laatimisoppaasta ”Money and Banking Sta- tistics Compilation Guide” ja sen täydennysosista. L 356/30 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 30. 12. 98 Rahalaitossektorin kuukausitaseen instrumenttiluokkien tarkat kuvaukset Implementation Package -tilastointiohjeen (IP) mukaan IP-luokka Pääpiirteiden kuvaukset (IP-nimikkeistön mukaan) SAAMISET 1. Kassa. 2. Lainat. Hallussa olevat kotimaiset ja ulkomaiset liikkeessä olevat setelit ja kolikot, joita käytetään yleisesti maksujen maksamiseen. Tässä tiedonkeruussa lainat sisältävät tiedonantajarahalaitosten lainanottajille lainaamat varat, jotka eivät perustu jälkimarkkinakelpoisiin velkakirjoihin tai joita edustaa vain yksi velkakirja (siitä huoli- matta, että se olisi tullut jälkimarkkinakelpoiseksi). Lainat sisältävät muihin rahalaitoksiin tehdyt talletukset. — Kotitalouksille myönnetyt lainat, jotka on myönnetty henkilökohtaiseen käyttöön tulevien kulutustavaroiden ja palvelujen hankkimiseksi), asuntolainat (lainat, jotka myönnetään asunnon hankkimiseen, myös rakentamiseen ja peruskorjaukseen myönnetyt lainat) ja muut lainat (lainat, jotka myönnetään esimerkiksi liiketoiminnan velkajärjes- telyihin, opiskeluun ja muihin vastaaviin tarkoituksiin). joihin sisältyvät kulutusluotot (lainat, 3. Muut arvopaperit kuin osakkeet. 3. /a. Muut arvopaperit kuin osakkeet, kun niiden alkuperäinen maturi- teetti on enintään vuosi. 3. /b. Muut arvopaperit kuin osakkeet, kun niiden alkuperäinen maturi- teetti on yli vuoden mutta enin- tään 2 vuotta. — Muihin rahalaitoksiin tehdyt talletukset. — Kolmansille osapuolille myönnetyt rahoitusleasingsopimukset. — Ongelmaluotot, joita ei ole vielä maksettu takaisin tai poistettu luottotappioina. — Hallussa olevat ei-jälkimarkkinakelpoiset arvopaperit. — Talletuksina tai lainoina olevat saamiset, joilla on huonompi etuoikeus kuin muilla saamisilla. Muut arvopaperit kuin osakkeet, muut omaan pääomaan rinnastettavat instrumentit tai rahamarkki- napaperit. Nämä ovat yleensä siirtokelpoisia, ja niillä käydään kauppaa jälkimarkkinoilla tai ne voidaan markkinoilla korvata vastakkaisella sopimuksella, ja ne eivät takaa haltijalle mitään omistajan oikeuksia liikkeeseen laskevaan laitokseen. Tähän erään kuuluvat arvopaperit (lukuun ottamatta niitä, joilla käydään kauppaa rahamarkkinoilla — katso kohta 4), jotka takaavat haltijalle ehdottoman sopimuksen mukaiseen tuloon korkoina ja/tai määrättyinä kiinteinä oikeuden kiinteään tai summina, jotka maksetaan määräpäivänä (tai -päivinä) tai alkaen liikkeeseenlaskun yhteydessä ajan- kohdasta. Erään kuuluvat myös siirtokelpoiset lainat, jotka on järjestetty uudelleen niin, että niitä edustaa suuri määrä identtisiä velkakirjoja, joilla käydään kauppaa järjestäytyneillä (jälki)markkinoilla. — Jälkimarkkinakelpoiset saamistodistukset (velkakirjaan perustuvat tai muut), joiden alkuperäinen maturiteetti on enintään vuosi ja joilla ei käydä kauppaa rahamarkkinoilla (katso kohta 4). — Siirtokelpoiset lainat, joiden alkuperäinen maturiteetti on enintään vuosi, ja jotka on järjestetty joilla käydään kauppaa uudelleen niin, että niitä edustaa suuri määrä identtisiä velkakirjoja, järjestäytyneillä (jälki)markkinoilla. — Alkuperäiseltä maturiteetiltaan enintään vuoden pituisina saamistodistuksina, talletuksina tai lainoina olevat saamiset, joilla on huonompi etuoikeus kuin muilla saamisilla. — Jälkimarkkinakelpoiset saamistodistukset (velkakirjaan perustuvat tai muut), joiden alkuperäinen maturiteetti on yli vuoden mutta enintään 2 vuotta ja joilla ei käydä kauppaa rahamarkkinoilla (katso kohta 4). — Siirtokelpoiset lainat, joiden alkuperäinen maturiteetti on yli vuoden mutta enintään 2 vuotta ja jotka on järjestetty uudelleen niin, että niitä edustaa suuri määrä identtisiä velkakirjoja, joilla käydään kauppaa järjestäytyneillä (jälki)markkinoilla. — Alkuperäiseltä maturiteetiltaan yli vuoden mutta enintään 2 vuoden pituisina saamistodistuksina, talletuksina tai lainoina olevat saamiset, joilla on huonompi etuoikeus kuin muilla saamisilla. 30. 12. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 356/31 IP-luokka Pääpiirteiden kuvaukset (IP-nimikkeistön mukaan) 3. /c. Muut arvopaperit kuin osakkeet, kun niiden alkuperäinen maturi- teetti on yli kaksi vuotta. 4. Rahamarkkinapaperit. 5. Osakkeet ja osuudet. 6. Kiinteä omaisuus. — Jälkimarkkinakelpoiset saamistodistukset (velkakirjaan perustuvat tai muut), joiden alkuperäinen maturiteetti on yli kaksi vuotta ja joilla ei käydä kauppaa rahamarkkinoilla (katso kohta 4). — Siirtokelpoiset lainat, joiden alkuperäinen maturiteetti on yli kaksi vuotta ja jotka on järjestetty joilla käydään kauppaa uudelleen niin, että niitä edustaa suuri määrä identtisiä velkakirjoja, järjestäytyneillä (jälki)markkinoilla. — Alkuperäiseltä maturiteetiltaan yli 2 vuoden pituisina saamistodistuksina, talletuksina tai lainoina olevat saamiset, joilla on huonompi etuoikeus kuin muilla saamisilla. Tähän erään sisältyvät rahalaitosten hallussa olevat rahalaitosten liikkeeseen laskemat jälkimarkkina- kelpoiset instrumentit, jotka ovat erittäin likvidejä, koska niillä käydään kauppaa likvideillä raha- markkinoilla (eli markkinoilla, joilla on suuri liikevaihto ja suurehkot kaupankäynnin volyymit ja joilla instrumentit voidaan vaihtaa rahaksi välittömästi ja pienin kustannuksin ja joilla laiminlyönti- riski ja korkoriski ovat vähäiset), joihin osallistuvat pääasiassa rahalaitokset ja muut rahoituslaitokset. Rahamarkkinapapereiden määrittelemisestä luokittelemisesta on lisäopastusta Euroopan keskuspankin raha- ja pankkitilastojen laatimisoppaan (Money and Banking Statistics Compilation Guide) täydennysosan 1 osassa Rahamarkkinapaperit — Ohjeet johdonmukaisuuden varmistamiseksi rahaliitossa (Money Market Paper — Guidance to ensure consistency in classification across the EMU). Tähän erään sisältyvät myös rahamarkkinarahastojen rahasto-osuudet (katso kohta 10). ja maittaisesta Arvopaperit, jotka luovat yrityksiin tai yritysmäisiin yhteisöihin omistajan oikeuksia. Tällaiset arvopa- perit oikeuttavat yleensä haltijansa osuuteen yritysten tai yritysmäisten yhteisöjen voitoista sekä selvitystilassa osuuteen niiden omista varoista. Tässä tiedonkeruussa kiinteä omaisuus koostuu aineellisesta tai aineettomasta ominaisuudesta, ei kuitenkaan rahoitusvaateista, jota tiedonantajarahalaitoksen on tarkoitus käyttää toistuvasti yli vuoden ajan. Kiinteä omaisuus käsittää rahalaitoksen omistamat maa-alueet ja rakennukset sekä kaluston, ohjelmistot ja muut infrastruktuurit. 7. Muut saamiset. Muut kuin edellä mainitut saamiset. — Johdannaispositiot, joiden bruttomääräinen markkina-arvo on positiivinen. — Ns. ”suspense”-erien saamiset bruttomääräisinä — Siirtosaamiset bruttomääräisinä. — Korkosaamiset lainoista. — Osinkosaamiset. — Saamiset, jotka eivät liity varsinaiseen rahalaitostoimintaan. — Valtion liikkeeseen laskema metallirahan vastaerä (ainoastaan kansallisten keskuspankkien taseissa). IP-luokka Pääpiirteiden kuvaukset (IP-nimikkeistön mukaan) VELKALUOKAT 8. Liikkeessä oleva raha. Liikkeessä olevat setelit ja kolikot, joita käytetään yleisesti maksuihin. — Kansallisten keskuspankkien liikkeeseen laskemat setelit. — Muiden rahalaitosten liikkeeseen laskemat setelit. — Kansallisten keskuspankkien liikkeeseen laskemat metallirahat. — Valtion liikkeeseen laskemat metallirahat. L 356/32 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 30. 12. 98 IP-luokka Pääpiirteiden kuvaukset (IP-nimikkeistön mukaan) 9. Talletukset. 9. 1. Yön yli-talletukset. Tiedonantajarahalaitosten kaikille velkojille kohdistettavissa olevat velkaerät, jotka eivät ole arvopape- ripohjaisia. Tiedonkeruuta varten tämä luokka jaotellaan yön yli -talletuksiin, määräaikaistalletuksiin, irtisanomisehtoisiin talletuksiin ja takaisinostosopimuksiin (repot). Talletukset, jotka voidaan vaihtaa rahaksi ja/tai vadittaessa siirtää ilman merkittävää viivettä, rajoi- tuksia tai sakkomaksuja käyttäen sekkiä, maksumääräystä, tiliin kohdistuvaa veloituksen kirjausta tai vastaavaa. Rahalaitosten liikkeeseen laskemissa rahakorteissa olevat rahamäärät kirjataan tähän erään. Tähän erään ei kirjata ei-siirtokelpoisia talletuksia, jotka ovat vaadittaessa takaisin maksettavia, mutta joihin sovelletaan tällöin merkittäviä sakkomaksuja. — Talletukset (korolliset tai korottomat), jotka voidaan vaadittaessa muuttaa välittömästi rahaksi ilman merkittävää viivettä tai rajoituksia, mutta joita ei voida siirtää. — Talletukset (korolliset tai korottomat), jotka voidaan vaadittaessa muuttaa välittömästi rahaksi talletuksentekopäivää seuraavana päivänä viimeistään pankkipäivän päättyessä ilman merkittäviä sakkomaksuja tai rajoituksia, mutta joita ei voida siirtää. — Talletukset (korolliset tai korottomat), sakkomaksuja käyttäen sekkiä, maksumääräystä, vastaavaa. jotka voidaan siirtää ilman merkittäviä rajoituksia tai tiliin kohdistuvaa veloituksen kirjausta tai — Rahakorteissa olevat rahamäärät (korolliset tai korottomat). — Ei-siirtokelpoiset lainat, jotka on maksettava takaisin lainan myöntämispäivää seuraavana päivänä viimeistään pankkipäivän päättyessä. — ”Yön yli -talletuksiin” läheisesti rinnastettavat ns. ”suspense” -erät bruttomääräisinä. 9. 2. Määräaikaistalletukset. Ei-siirtokelpoiset talletukset, joita ei voida muuttaa rahaksi ennen sovitun kiinteän määräajan kulu- mista tai joiden ennenaikaisesta rahaksi muuttamisesta haltijan on maksettava jonkinlainen sakko- maksu. Tähän erään sisältyvät myös hallinnollisesti säännellyt talletukset, joissa maturiteettikriteeri ei ole merkitsevä (ne luokitellaan maturiteettiluokkaan ”yli 2 vuoden”). 9. 2. /a. Talletukset, aika on enintään vuosi. joiden sovittu määrä- — Ei-siirtokelpoiset talletukset, joiden kiinteä määräaika on enintään vuosi ja joita ei voida muuttaa rahaksi ennen tuota määräaikaa. — Ei-siirtokelpoiset talletukset, joiden kiinteä määräaika on enintään vuosi, mutta jotka voidaan nostaa ennen tuota määräaikaa, jos nostosta on ilmoitettu etukäteen; jos ilmoitus on annettu, nämä talletukset olisi luokiteltava soveltuvin osin eriin 9. 3. /a. tai 9. 3. /b. — Ei-siirtokelpoiset talletukset, joiden kiinteä määräaika on enintään vuosi, mutta jotka voidaan maksaa takaisin vaadittaessa tietyin seuraamuksin. — Enintään vuoden päästä suljettavien johdannaissopimusten marginaalimaksut, jotka vastaavat luottoriskiltä suojautumiseksi maksettavaa käteisvakuutta, mutta joihin tallettajalla on edelleen omistusoikeus ja jotka on maksettava takaisin tallettajalle, kun sopimus suljetaan. — Ei-siirtokelpoiset ja siirtokelpoiset lainat, jotka perustuvat vain yhteen velkakirjaan ja joiden alkuperäinen maturiteetti on enintään vuosi. — Rahalaitosten liikkeeseen laskemat ei-jälkimarkkinakelpoiset velkapaperit (velkakirjaan perus- tuvat tai muut), joiden alkuperäinen maturiteetti on enintään vuosi. — Rahalaitosten alkuperäiseltä maturiteetiltaan enintään vuoden pituisina talletuksina tai lainoina liikkeeseen laskema velka, jolla on huonompi etuoikeus kuin muilla veloilla. — ”Enintään vuoden pituisiin määräaikaistalletuksiin” läheisesti rinnastettavat ns. ”suspense” -erät bruttomääräisinä. 30. 12. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 356/33 IP-luokka Pääpiirteiden kuvaukset (IP-nimikkeistön mukaan) 9. 2. /b. joiden sovittu määrä- Talletukset, aika on yli vuosi mutta enintään 2 vuotta. 9. 2. /c. Talletukset, aika on yli kaksi vuotta. joiden sovittu määrä- — Ei-siirtokelpoiset talletukset, joiden kiinteä määräaika on yli vuoden mutta enintään 2 vuotta ja joita ei voida muuttaa rahaksi ennen tuota määräaikaa. — Ei-siirtokelpoiset talletukset, joiden kiinteä määräaika on yli vuoden mutta enintään 2 vuotta, mutta jotka voidaan nostaa ennen tuota määräaikaa, jos nostosta on ilmoitettu etukäteen; jos ilmoitus on annettu, nämä talletukset olisi luokiteltava soveltuvin osin eriin 9. 3. /a. tai 9. 3. /b. — Ei-siirtokelpoiset talletukset, joiden kiinteä määräaika on yli vuoden mutta enintään 2 vuotta, mutta jotka voidaan maksaa takaisin vaadittaessa tietyin seuraamuksin. — Yli vuoden mutta enintään kahden vuoden päästä suljettavien johdannaissopimusten marginaali- maksut, jotka vastaavat luottoriskiltä suojautumiseksi maksettavaa käteisvakuutta, mutta joihin tallettajalla on edelleen omistusoikeus ja jotka on maksettava takaisin tallettajalle, kun sopimus suljetaan. — Ei-siirtokelpoiset ja siirtokelpoiset lainat, jotka perustuvat vain yhteen velkakirjaan ja joiden alkuperäinen maturiteetti on yli vuoden mutta enintään 2 vuotta. — Rahalaitosten liikkeeseen laskemat ei-jälkimarkkinakelpoiset velkapaperit (velkakirjaan perus- tuvat tai muut), joiden alkuperäinen maturiteetti on yli vuoden mutta enintään 2 vuotta. — Rahalaitosten alkuperäiseltä maturiteetiltaan yli vuoden mutta enintään 2 vuoden pituisina jolla on huonompi etuoikeus kuin muilla talletuksina ja lainoina liikkeeseen laskema velka, veloilla. — ”Yli vuoden mutta enintään 2 vuoden pituisiin määräaikaistalletuksiin” läheisesti rinnastettavat ns. ”suspense” -erät bruttomääräisinä. — Ei-siirtokelpoiset talletukset, joiden kiinteä määräaika on yli kaksi vuotta ja joita ei voida muuttaa rahaksi ennen tuota määräaikaa. — Ei-siirtokelpoiset talletukset, joiden kiinteä määräaika on yli kaksi vuotta mutta jotka voidaan nostaa ennen tuota määräaikaa, jos nostosta on ilmoitettu etukäteen; jos ilmoitus on tehty, nämä talletukset on luokiteltava soveltuvin osin eriin 9. 3. /a. tai 9. 3. /b. — Ei-siirtokelpoiset talletukset, joiden kiinteä määräaika on yli kaksi vuotta mutta jotka voidaan maksaa takaisin vaadittaessa tietyin seuraamuksin. — Talletukset (riippumatta maturiteetista), joiden korot ja/tai ehdot on määritelty kansallisessa lainsäädännössä ja joilla on erityinen, yli kahden vuoden päästä toteutuva tarkoitus (esimerkiksi asuntorahoitus), vaikka talletukset olisivat teknisesti vaadittaessa takaisin maksettavia. — Yli kahden vuoden päästä suljettavien johdannaissopimusten marginaalimaksut, jotka vastaavat luottoriskiltä suojautumiseksi maksettavaa käteisvakuutta, mutta joihin tallettajalla on edelleen omistusoikeus ja jotka on maksettava takaisin tallettajalle, kun sopimus suljetaan. — Ei-siirtokelpoiset ja siirtokelpoiset lainat, jotka perustuvat vain yhteen velkakirjaan ja joiden alkuperäinen maturiteetti on yli kaksi vuotta. — Rahalaitosten liikkeeseen laskemat ei-jälkimarkkinakelpoiset velkapaperit (velkakirjaan perus- tuvat tai muut), joiden alkuperäinen maturiteetti on yli kaksi vuotta. — Rahalaitosten alkuperäiseltä maturiteetiltaan yli 2 vuoden pituisina velkapapereina, talletuksina tai lainoina liikkeeseen laskema velka, jolla on huonompi etuoikeus kuin muilla veloilla. — ”Yli 2 vuoden pituisiin määräaikaistalletuksiin” läheisesti rinnastettavat ns. ”suspense” -erät brut- tomääräisinä 9. 3. Irtisanomisehtoiset talletukset. Ei-siirtokelpoiset talletukset, joilla ei ole sovittua määräaikaa, mutta joihin sovelletaan irtisanomis- aikaa, jonka kuluessa rahaksi muuttaminen ei ole mahdollista tai ei ole mahdollista ilman seuraa- muksia. Tämä luokka sisältää sellaiset lain mukaan periaatteessa vaadittaessa takaisin maksettavat talletukset, joihin kansallisen käytännön mukaan kuitenkin sovellettaisiin merkittäviä sakkomaksuja ja rajoituksia (luokitellaan maturiteettiluokkaan ”enintään 3 kk”), ja sijoitustilit, joilla ei ole irtisano- misaikaa eikä sovittua määräaikaa, mutta joissa on nostorajoituksia (luokitellaan maturiteettiluokkaan ”yli 3 kk”). L 356/34 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 30. 12. 98 IP-luokka Pääpiirteiden kuvaukset (IP-nimikkeistön mukaan) 9. 3. /a. Irtisanomisehtoiset talletukset, joi- den irtisanomisaika on enintään 3 kuukautta. — Talletukset, joilla ei ole kiinteää määräaikaa ja joihin sovelletaan enintään 3 kuukauden irtisano- jopa vaadittaessa) on jos talletuksen nostaminen ennen tuota irtisanomisaikaa (tai misaikaa; mahdollista, on siitä maksettava sakkomaksu. — Ei-siirtokelpoiset avistatalletukset ja muut vähittäispankkitoimintaan liittyvät talletukset, jotka ovat lain mukaan vaadittaessa maksettavia, mutta joiden rahaksi muuttaminen johtaa merkittäviin sakkomaksuihin. — Ei-siirtokelpoiset talletukset, joilla on kiinteä määräaika, ja joihin on sovellettu alle 3 kuukauden irtisanomisaikaa siinä tapauksessa, että ne halutaan nostaa ennen määräaikaa. — Tällaisiin talletuksiin läheisesti rinnastettavat ns. ”suspense” -erät bruttomääräisinä. 9. 3. /b. Irtisanomisehtoiset talletukset, joi- den irtisanomisaika on yli 3 kuu- kautta joista: irtisanomisajaltaan yli 2 vuoden (soveltuvin osin). — Talletukset, joilla ei ole kiinteää määräaikaa ja joihin sovelletaan yli 3 kuukauden irtisanomis- aikaa; jos talletuksen nostaminen ennen tuota irtisanomisaikaa (tai jopa vaadittaessa) on mahdol- lista, on siitä maksettava sakkomaksu. — Sijoitustilit, joihin ei sovelleta irtisanomisaikaa ja joilla ei ole sovittua määräaikaa, mutta joissa on nostorajoituksia. — Ei-siirtokelpoiset talletukset, joilla on kiinteä määräaika ja joihin on sovellettu yli 3 kuukauden irtisanomisaikaa siinä tapauksessa, että ne halutaan nostaa ennen määräaikaa. — Tällaisiin talletuksiin läheisesti rinnastettavat ns. ”suspense” -erät bruttomääräisinä. 9. 4. Repot. Sen rahan vastaerä, jonka tiedonantajarahalaitokset saavat arvopapereista, jotka ne myyvät tiettyyn hintaan samalla sitoutuen ostamaan ne (tai vastaavat arvopaperit) takaisin tiettyyn kiinteään hintaan tiettynä myöhempänä ajankohtana. — Rahat, jotka on saatu vastineeksi kolmannelle osapuolelle takaisinostosopimuksella tilapäisesti siirretyistä arvopapereista. — Rahat, jotka on saatu vastineeksi kolmannelle osapuolelle (käteisvakuutta vastaan) tilapäisesti lainatuista joukkovelkakirjoista. — Rahat, jotka on saatu vastineeksi kolmannelle osapuolelle ns. sale/buy back -sopimuksella tilapäi- sesti siirretyistä arvopapereista. 10. Rahamarkkinarahastojen rahasto- osuudet. Rahamarkkinarahastojen liikkeeseen laskemat rahasto-osuudet. Rahamarkkinarahastot ovat sijoitus- yrityksiä, joiden rahasto-osuudet ovat likvidiydeltään talletusten läheisiä vastineita. Rahamarkkinara- hastot sijoittavat ensisijaisesti rahamarkkinainstrumentteihin ja/tai muihin jälkimarkkinakelpoisiin velkapapereihin, joiden jäljellä oleva maturiteetti on enintään vuoden, ja/tai pankkitalletuksiin ja/tai joiden tarkoituksena on saavuttaa tuottoprosentti, joka vastaa rahamarkkinainstrumenttien korkoja. 11. Liikkeeseen lasketut velkapaperit. Sellaiset tiedonantajarahalaitosten liikkeeseen laskemat arvopaperit (eivät kuitenkaan osakkeet tai rahamarkkinapaperit), jotka yleensä ovat siirtokelpoisia ja joilla käydään kauppaa jälkimarkkinoilla tai jotka voidaan markkinoilla korvata vastakkaisella sopimuksella, ja jotka eivät takaa haltijalle mitään omistajan oikeuksia liikkeeseen laskevaan laitokseen. Tähän erään kuuluvat arvopaperit (lukuun ottamatta niitä, joilla käydään kauppaa rahamarkkinoilla — katso kohta 12), jotka takaavat haltijalle ehdottoman oikeuden kiinteään tai sopimuksen mukaiseen tuloon korkoina ja/tai määrät- tyinä kiinteinä summina, jotka maksetaan määräpäivänä (tai -päivinä) tai alkaen liikkeeseenlaskun yhteydessä määritellystä ajankohdasta. Siihen kuuluvat myös siirtokelpoiset lainat, jotka on järjestetty uudelleen niin, että niitä edustaa suuri määrä identtisiä velkakirjoja, joilla käydään kauppaa järjestäy- tyneillä (jälki)markkinoilla. 30. 12. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 356/35 IP-luokka Pääpiirteiden kuvaukset (IP-nimikkeistön mukaan) 11. /a. joiden alkuperäinen Velkapaperit, maturiteetti on korkeintaan vuosi. 11. /b. Velkapaperit, joiden alkuperäinen maturiteetti on yli vuoden mutta enintään 2 vuotta. 11. /c. Velkapaperit, maturiteetti on yli kaksi vuotta. joiden alkuperäinen 12. Rahamarkkinapaperit. 13. Oma pääoma ja varaukset. — Rahalaitosten liikkeeseen laskemat jälkimarkkinakelpoiset velkapaperit (velkakirjaan perustuvat tai muut), joiden alkuperäinen maturiteetti on enintään vuosi ja joilla ei käydä kauppaa raha- markkinoilla (katso kohta 12). — Siirtokelpoiset lainat, joiden alkuperäinen maturiteetti on enintään vuosi ja jotka on järjestetty joilla käydään kauppaa uudelleen niin, että niitä edustaa suuri määrä identtisiä velkakirjoja, järjestäytyneillä (jälki)markkinoilla. — Rahalaitosten alkuperäiseltä maturiteetiltaan enintään vuoden pituisina velkapapereina, talletuk- sina tai lainoina liikkeeseen laskema velka, jolla on huonompi etuoikeus kuin muilla veloilla. — Rahalaitosten liikkeeseen laskemat jälkimarkkinakelpoiset velkapaperit (velkakirjaan perustuvat tai muut), joiden alkuperäinen maturiteetti on yli vuoden mutta enintään 2 vuotta ja joilla ei käydä kauppaa rahamarkkinoilla (katso kohta 12). — Siirtokelpoiset lainat, joiden alkuperäinen maturiteetti on yli vuoden mutta enintään 2 vuotta ja jotka on järjestetty uudelleen niin, että niitä edustaa suuri määrä identtisiä velkakirjoja, joilla käydään kauppaa järjestäytyneillä (jälki)markkinoilla. — Rahalaitosten alkuperäiseltä maturiteetiltaan yli vuoden mutta enintään 2 vuoden pituisina velkapapereina, talletuksina tai lainoina liikkeeseen laskema velka, jolla on huonompi etuoikeus kuin muilla veloilla. — Rahalaitosten liikkeeseen laskemat jälkimarkkinakelpoiset velkapaperit (velkakirjaan perustuvat tai muut), joiden alkuperäinen maturiteetti on yli kaksi vuotta ja joilla ei käydä kauppaa raha- markkinoilla (katso kohta 12). — Siirtokelpoiset lainat, joiden alkuperäinen maturiteetti on yli kaksi vuotta ja jotka on järjestetty joilla käydään kauppaa uudelleen niin, että niitä edustaa suuri määrä identtisiä velkakirjoja, järjestäytyneillä (jälki)markkinoilla. — Rahalaitosten alkuperäiseltä maturiteetiltaan yli 2 vuoden velkapapereiden, talletusten tai lainojen muodossa liikkeeseen laskema velka, jolla on huonompi etuoikeus kuin muilla veloilla. Tähän erään sisältyvät rahalaitosten liikkeeseen laskemat jälkimarkkinakelpoiset instrumentit, jotka ovat erittäin likvidejä, koska niillä käydään kauppaa likvideillä rahamarkkinoilla (eli markkinoilla, joilla on suuri liikevaihto ja suurehkot kaupankäynnin volyymit ja joilla instrumentit voidaan vaihtaa rahaksi välittömästi ja pienin kustannuksin ja joilla laiminlyöntiriski ja korkoriski ovat vähäiset), joihin osallistuvat pääasiassa rahalaitokset rahoituslaitokset. Rahamarkkinapapereiden ja muut määrittelemisestä ja maittaisesta luokittelemisesta on lisäopastusta EKP:n raha- ja pankkitilastojen laatimisoppaan (Money and Banking Statistics Compilation Guide) täydennysosan 1 osassa Raha- markkinapaperit — Ohjeet johdonmukaisuuden varmistamiseksi rahaliitossa (Money Market Paper — Guidance to ensure consistency in classification across the EMU). Tässä tiedonkeruussa erä käsittää velat, jotka aiheutuvat tiedonantajarahalaitosten osakkeenomistajille tai muille omistajille osakeanneissa myymistä osakkeista, jotka takaavat osakkeen haltijalle omistajan oikeuksia rahalaitoksessa ja yleensä osuuden sen voitoista sekä selvitystilassa osuuden sen omista varoista. Erään kuuluvat myös rahastot, jotka muodostuvat jakamattomista voitoista tai sellaisista varoista, jotka tiedonantajarahalaitos on pannut talteen vastaisuudessa odotettavissa olevien maksujen ja sitoumusten varalta. — Oma pääoma. — Jakamattomat voitot ja rahastot. — Kohdistetut varaukset laina-, arvopaperi- ja muuntyyppisiä saamisia varten. — Bruttomääräiseltä markkina-arvoltaan negatiivisista johdannaispositioista aiheutuvien realisoimat- tomien tappioiden vastaerä. L 356/36 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 30. 12. 98 IP-luokka Pääpiirteiden kuvaukset (IP-nimikkeistön mukaan) 14. Muut velat. Velat, jotka eivät kuulu muihin eriin. — Johdannaispositiot, joiden bruttomääräinen markkina-arvo on negatiivinen. — Ns. ”suspense” -erät bruttomääräisinä. — Siirtovelat bruttomääräisinä. — Maksamatta olevat talletusten korot. — Maksamattomat osingot. — Velat, jotka eivät perustu varsinaiseen rahalaitostoimintaan. — Varaukset kolmansille osapuolille olevia velkoja varten. — Johdannaissopimusten marginaalimaksut, jotka vastaavat luottoriskiltä suojautumiseksi makset- tavaa käteisvakuutta, mutta joihin tallettajalla on edelleen omistusoikeus ja jotka on maksettava takaisin tallettajalle, kun sopimus suljetaan. — Ilman käteisvakuuksia lainaksi annetuista arvopapereista aiheutuneet nettopositiot. — Arvopaperikauppojen tulevista tilityksistä ja toimituksista aiheutuvat nettovelat. 30. 12. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 356/37 LIITE II VÄHIMMÄISVARANTOJÄRJESTELMÄN SOVELTAMISEEN LIITTYVÄT ERITYISSÄÄN- NÖKSET JA SIIRTYMÄKAUDEN SÄÄNNÖT 1 OSA ERITYISSÄÄNNÖKSET I. Tiedonkeruu pieniltä laitoksilta 1. Minimitiedonkeruu pieniltä luottolaitoksilta Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) vähimmäisva- tiedot. Pienten laitosten varantopohjatiedot rantojärjestelmää varten käsittää taulukon 1A mukaiset kolmea (kuukauden pituista) pitoajanjaksoa varten perustuvat vuosineljänneksen lopun tietoihin, jotka kansalliset keskuspankit keräävät viimeistään 28. pankkipäivänä kunkin vuosineljänneksen päättymisestä. II. Tiedonkeruu EKPJ:n vähimmäisvarantojärjestelmän alaisilta laitoksilta, jotka ilmoittavat tietonsa konsolidoidusti ryhmänä 2. Saatuaan luvan Euroopan keskuspankilta (EKP) vähimmäisvarantojärjestelmän alaiset luottolaitokset voivat antaa tilastotietonsa konsolidoidusti niin, että ne koskevat ryhmää luottolaitoksia, jotka ovat vähimmäisvarantovelvollisia samalla kansallisella alueella edellyttäen, että kaikki asianomaiset laitokset ovat ilmoittaneet luopuvansa minkäänlaisiin varantovelvoitteesta tehtäviin könttäsummavähennyksiin liittyvistä eduista. Könttäsummavähennys jää kuitenkin koko ryhmän eduksi. Kaikki asianomaiset laitokset luetellaan erikseen EKP:n rahalaitosten luettelossa. 3. Jos koko ryhmän katsotaan olevan ”pieni”, sen tulee täyttää ainoastaan pienten laitosten suppeammat raportointivaatimukset. Muussa tapauksessa sovelletaan täysimääräisiä raportointivaatimuksia. III. Sarake ”(joista) varantovelvolliset luottolaitokset, EKP ja kansalliset keskuspankit” 4. Sarake ”(joista) varantovelvolliset luottolaitokset, EKP ja kansalliset keskuspankit” (lyhennetty taulukossa muotoon ”varantovelvolliset LL:t, EKP + KKP:t”) ei sisällä tiedonantajalaitosten velkoja niille laitoksille, jotka vähimmäisvarantojärjestelmästä vapautettujen laitosten luettelon mukaan eivät kuulu EKPJ:n vähimmäisvarantojärjestelmän piiriin, eli laitoksille, jotka ovat järjestelmän ulkopuolella muista syistä kuin tervehdyttämismenettelyn takia. 5. Vähimmäisvarantojärjestelmän piiristä vapautettujen laitosten luettelo sisältää ainoastaan ne laitokset, jotka ovat järjestelmän ulkopuolella muista syistä kuin tervehdyttämismenettelyn takia. Laitoksia, jotka on väliaikaisesti vapautettu vähimmäisvarantovelvoitteesta tervehdyttämismenettelyn takia, kohdellaan kuten vähimmäisvarantovelvoitteen alaisia laitoksia, ja sen vuoksi niihin kohdistuvat velat sisältyvät sarakkeeseen ”(joista) varantovelvolliset luottolaitokset, EKP ja kansalliset keskuspankit”. Sarakkeeseen kuuluvat myös velat sellaisille laitoksille, joiden ei itse asiassa tarvitse pitää varantotalletusta EKPJ:ssä könttäsummavä- hennyksen takia. 2 OSA SIIRTYMÄKAUDEN SÄÄNNÖT I. Luottolaitokset, joita koskevat täysimääräiset tiedonantovaatimukset 6. Jotta voitaisiin laskea oikein varantopohja, johon sovelletaan positiivista varantoprosenttia, tarvitaan yksityiskohtainen kuukausittainen erittely yli 2 vuoden määräaikaisista talletuksista, talletuksista, joiden irtisanomisaika on yli 2 vuotta, ja luottolaitosten reposopimuksiin liittyvistä veloista, jotka kohdistuvat kotimaan ja muun euroalueen sektoreihin ”rahalaitokset”, ”varantovelvolliset luottolaitokset, EKP ja kansalliset keskuspankit” ja ”valtio”, sekä sektoriin ”ulkomaat”. Luottolaitokset voivat ilmoittaa velkansa siten, että ne kohdistuvat ryhmään ”muut rahalaitokset kuin vähimmäisvarantovelvoitteen alaiset luottolai- tokset, Euroopan keskuspankki ja kansalliset keskuspankit”, sen sijaan että ne ilmoittaisivat ne kohdistet- tuina erikseen ryhmiin ”rahalaitokset” ja ”vähimmäisvarantovelvoitteen alaiset luottolaitokset, Euroopan keskuspankki ja kansalliset keskuspankit” edellyttäen, että tiedot ovat edelleen riittävän tarkkoja eikä tämä vaikuta lihavoituihin eriin. Lisäksi vähimmäisvarantovelvolliset luottolaitokset voivat — kansallisten tiedonkeruujärjestelmien mukaan ja sanotun rajoittamatta tässä asetuksessa säädettyjen rahalaitosten tasetta koskevien määritelmien ja luokitusperiaatteiden täysimääräistä noudattamista — antaa vaihtoehtoi- sesti varantopohjan laskemiseen tarvittavat tiedot, lukuun ottamatta tietoja siirtokelpoisista instrumen- jos tämä ei vaikuta lihavoituihin eriin. teista, liitteessä I olevan taulukon 1 alaviitteen 7 mukaisesti, L 356/38 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 30. 12. 98 7. Näiden tietojen ilmoittaminen on pakollista joulukuun 1999 lopun tiedoista alkaen (lukuun ottamatta erää ”talletukset, joiden irtisanomisaika on yli 2 vuotta”, jonka ilmoittaminen on toistaiseksi vapaaeh- toista). Tuohon päivämäärään asti tiedonantajalaitokset voivat halutessaan antaa tavittavat tiedot vapaaeh- toisesti, ts. ne voivat ilmoittaa joko todellisia lukuja (myös erät, joiden arvo on nolla) tai ”tiedot puuttuvat” tammikuuta 1999. (käyttäen soveltuvaa merkintää) vuoden pituisena siirtymäkautena, joka alkaa 1. 8. Tiedonantajalaitosten on valittava, haluavatko ne ilmoittaa tietonsa siirtymäkauden aikana todellisina lukuina tai käyttäen merkintää ”tiedot puuttuvat”. Laitos, joka on päättänyt ilmoittaa tietonsa todellisina lukuina, ei voi sen jälkeen käyttää merkintää ”tiedot puuttuvat”. 9. Luottolaitosten on laskettava varantopohjansa kolmannen vaiheen ensimmäiselle pitoajanjaksolle avausta- seensa 1. tammikuuta 1999 perusteella (1). II. Pienet luottolaitokset 10. Myös pienten luottolaitosten on laskettava varantopohjansa kolmannen vaiheen ensimmäiselle pitoajan- jaksolle avaustaseensa 1. tammikuuta 1999 perusteella, mutta nämä tiedot on ilmoitettava viimeistään 10. helmikuuta 1999. 11. Pienten vähimmäisvarantovelvollisten luottolaitosten on annettava neljännesvuosittain varantopohjan laskemiseksi tarvittavat tiedot (kohdat, jotka on merkitty tähdellä * liitteessä I olevassa taulukossa 1) jäljempänä esitetyn taulukon mukaisesti. On varmistettava, että tämä taulukko vastaa tarkasti taulukkoa 1 jäljempänä esitetyn mukaisesti. (1) Tässä asetuksessa 1. 1. 1999 avaustase on sama kuin vuoden 1998 viimeisen päivän tase. 30. 12. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 356/39 Tiedot, jotka pienten luottolaitosten on toimitettava neljännesvuosittain vähimmäisvarantojärjes- telmää varten Taulukko 1A: Varantopohja laskettu seuraavien taulukon 1 sarak- keiden summana: (a) – (b) + (c) + (d) + (e) + (f) – (g) + (h) + (i) + (j) + (k) TALLETUSVELAT (Euro ja muut kuin euroalueen valuutat yhdistetty) 9 TALLETUKSET YHTEENSÄ 9. 1e + 9. 1x 9. 2e + 9. 2x 9. 3e + 9. 3x 9. 4e + 9. 4x josta: 9. 2e + 9. 2x määräaikaiset yli kaksi vuotta josta: 9. 3e + 9. 3x irtisanomisehtoiset yli kaksi vuotta josta: 9. 4e + 9. 4x repot JÄLKIMARKKINAKELPOISET TIT (Euro ja muut kuin euroalueen valuutat yhdistetty) VELKAINSTRUMEN- 11 LIIKKEESEEN LASKETUT VELKAPAPERIT 11e + 11x maturiteetti enintään 2 vuotta 11 LIIKKEESEEN LASKETUT VELKAPAPERIT 11e + 11x maturiteetti yli 2 vuotta 12 RAHAMARKKINAPAPERIT Vapaaehtoinen tietojen antaminen Liikkeessä olevat, taulukon l sarake (1) LIITE III MUIDEN PIENTEN RAHALAITOSTEN KUIN LUOTTOLAITOSTEN RAPORTOINTI- VAATIMUKSET Kun kansalliset keskuspankit päättävät vapauttaa täysimääräisistä raportointivaatimuksista sellaisia pieniä rahalaitoksia, jotka eivät ole luottolaitoksia, niiden tulee ilmoittaa asiasta näille rahalaitoksille. Kansallisten keskuspankkien tulee kuitenkin kerätä näiltä laitoksilta edelleen ainakin vuosittaiset tasetiedot, jotta suppeamman tiedonkeruun piirissä olevien laitosten osuutta voidaan seurata. L 356/40 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 30. 12. 98 LIITE IV VÄHIMMÄISVAATIMUKSET, JOITA TIEDONANTAJIEN TULEE NOUDATTAA Euroopan keskuspankin (EKP) tilastointiin liittyvät raportointivaatimukset täyttääkseen tiedonantajien tulee noudattaa seuraavia vähimmäisvaatimuksia: 1. Toimitusta koskevat vähimmäisvaatimukset a) Tiedonantajien tulee toimittaa tiedot oikea-aikaisesti ja kansallisten keskuspankkien asettamien määräaikojen mukaisesti. b) Tilastotiedot tulee esittää kansallisten keskuspankkien määrittelemien teknisten raportointivaati- musten mukaisessa muodossa. c) Yhteyshenkilö(t) tulee mainita. d) Teknisiä määrittelyjä, jotka koskevat tiedonsiirtoa kansallisiin keskuspankkeihin, tulee noudattaa. e) Tilastotiedoissa ei saa olla virheitä: 2. Tarkkuutta koskevat vähimmäisvaatimukset — kaikki lineaariset rajoitteet tulee täyttää (esimerkiksi taseiden tulee täsmätä, välisummien ja loppusumman tulee täsmätä), ja — eri raportointifrekvenssein toimitettujen tietojen tulee vastata toisiaan. f) Tiedonantajien tulee voida antaa lisätietoja toimittamiensa tietojen taustalla olevista muutoksista. g) Tilastotietojen tulee olla aukottomia; puuttuvista tiedoista tulee ilmoittaa ja antaa selitys kansalli- sille keskuspankeille ja ne tulee soveltuvin osin toimittaa mahdollisimman pian. h) Tilastotiedoissa ei saa olla jatkuvia ja rakenteellisia aukkoja. i) Tiedonantajien tulee noudattaa niitä mittasuhteita ja desimaalitarkkuuksia, jotka kansalliset keskus- pankit ovat määritelleet toimitettavien tietojen teknistä siirtoa varten. j) Tiedonantajien tulee noudattaa kansallisten keskuspankkien antamia ohjeita lukujen pyöristämi- sestä tietojen teknistä siirtoa varten. 3. Käsitteellistä vastaavuutta koskevat vähimmäisvaatimukset k) Tilastotietojen tulee vastata EKP:n asetuksessa olevia määritelmiä ja luokitteluja. l) Mikäli näistä määritelmistä ja luokitteluista poiketaan, tiedonantajien tulee mahdollisuuksiensa mukaan seurata ja mitata säännöllisesti käyttämiensä tilastointiperusteiden ja EKP:n asetuksen mukaisten tilastointiperusteiden tuottamien tulosten eroja. m) Tiedonantajien tulee pystyä selittämään mahdolliset katkokset, joita niiden ilmoittamissa tilastotie- doissa on verrattuna aikaisempien periodien tietoihin. 4. Tarkistuksia koskevat vähimmäisvaatimukset n) EKP:n ja kansallisten keskuspankkien määrittelemiä tarkistusperiaatteita ja -menettelyjä tulee noudattaa. Säännöllisistä tarkistuksista poikkeaviin tarkistuksiin tulee liittää perustelut


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 3549/98 van Katerina DASKALAKI aan de Commissie. Ziekenhuiskosten in Griekse privé-ziekenhuizen

eurovoc_concepts:
Greece
competition law
health insurance
hospital expenses
medical institution
private sector

formats: html pdf print

text: 28. 6. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 182/97 emigranten, cijfers over de aanwerving van arbeidskrachten alsmede gegevens betreffende de leeftijd van in het buitenland geboren personen. Deze publicatie van Eurostat behelst gegevens over de lidstaten België, Denemarken, Spanje, Finland, Frankrijk, Ierland, Luxemburg, Nederland, Portugal, Verenigd Koninkrijk en Zweden ( maar niet over Duitsland. Waarom presenteert het Bureau voor de Statistiek onderzoekingen over de bevolkingstructuur in de lidstaten van de EU zonder rekening te houden met de dichtstbevolkte lidstaat en welke waarde hecht de Commissie aan een onderzoek waarin geen gegevens staan over buitenlanders en in het buitenland geboren personen in Duitsland? Antwoord van de heer de Silguy namens de Commissie (5 februari 1999) Omdat de Commissie regelmatig verzoeken om gegevens over de bevolking naar geboorteland ontving, heeft zij de lidstaten in 1996 verzocht informatie ter zake aan Eurostat te verstrekken. Diverse lidstaten, waaronder Duitsland, waren niet in staat alle verlangde informatie te leveren, maar gezien de publieke belangstelling werd het toch nuttig geacht de wel beschikbare informatie te publiceren in „Statistics in Focus” en in de „New Cronos”-gegevensbank van Eurostat. Omdat informatie over Duitsland en een aantal andere landen ontbrak, zijn er geen totalen voor de gehele Gemeenschap gepubliceerd. Waneer de lidstaten meer informatie kunnen verstrekken (bijvoorbeeld na een volkstelling), zal deze in de gegevensbank worden opgenomen. (1999/C 182/129) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-3549/98 van Katerina Daskalaki (UPE) aan de Commissie (1 december 1998) Betreft: Ziekenhuiskosten in Griekse privé-ziekenhuizen In Griekenland zijn de ziekenhuiskosten in de openbare ziekenhuizen met 60 à 100 % gestegen en in de psychiatrische instellingen met 35 %. Deze kosten worden door de ziekenfondsen terugbetaald. Maar de ziekenhuiskosten in de algemene ziekenhuizen uit de particuliere sector liggen al zes jaar op hetzelfde niveau, ondanks herhaalde initiatieven van de Griekse Vereniging van privé-ziekenhuizen, die erop wijst dat hier sprake is van ongelijke behandeling. Kan de Commissie zeggen of deze situatie in strijd is met de mededingingsregels en of er een manier is waarop deze ongelijkheden kunnen worden weggewerkt? Antwoord van de heer Van Miert namens de Commissie (15 januari 1999) De Commissie deelt het geachte parlementslid mede dat mogelijk concurrentievervalsende praktijken die voornamelijk gevolgen hebben voor een nationale markt, in beginsel door de autoriteiten van de betrokken lidstaat aan de nationale mededingingswetgeving moeten worden getoetst. De door het geachte parlementslid beschreven praktijken lijken uitsluitend op Griekse ziekenhuizen en klinieken betrekking te hebben, zodat de Griekse mededingingsautoriteiten de aangewezen instantie zijn om zich met de door haar aan de orde gestelde kwestie bezig te houden. De Commissie beschikt niet over voldoende informatie om een standpunt over de verenigbaarheid met de mededingingsregels te kunnen innemen