title: Særberetning nr. 25/98 om Den Europæiske Unions aktioner på området nuklear sikkerhed i Central- og Østeuropa (CØEL) og i de nye uafhængige stater (NUS) (perioden 1990-1997) med Kommissionens svar (EF-traktatens artikel 188 C, stk. 4, andet afsnit)

eurovoc_concepts:
Central and Eastern European Countries
Commonwealth of Independent States
EU programme
European Court of Auditors
activity report
nuclear safety

text: 9. 2. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 35/1 I (Meddelelser) REVISIONSRETTEN SÆRBERETNING Nr. 25/98 om Den Europæiske Unions aktioner på området nuklear sikkerhed i Central- og Østeuropa (CØEL) og i de nye uafhængige stater (NUS) (perioden 1990–1997) med Kommissionens svar (EF-traktatens artikel 188 C, stk. 4, andet afsnit) (1999/C 35/01) FORORD Den kontradiktoriske procedure vedrørende denne beretning afsluttedes sidst i oktober, men den 10. november modtog Retten supplerende bemærkninger til Kommissionens svar. Retten er uenig i nogle af disse bemærkninger. For ikke at forsinke udgivelsen af denne beretning i det uendelige besluttede Retten alligevel at vedtage beretningen endeligt på mødet den 12. november 1998 trods uenighed om visse punkter. C 35/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 2. 1999 HYPPIGST ANVENDTE FORKORTELSER NEA — Nuclear Energy Agency under OECD (Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling) IAEA — Den Internationale Atomenergiorganisation (international organisation under De Forenede Nationer) EBRD — Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling GD IA — Kommissionens generaldirektorat med ansvar for forbindelserne med CØEL og NUS Euratom — Traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab ISTC — Det Internationale Videnskabs- og Teknologicenter oprettet i 1992 og operationelt fra 1994. ISTC er oprettet for at forhindre afvandring af ingeniører, der tidligere har været ansat i den militære industri NUS — Nye uafhængige stater i det tidligere Sovjetunionen NSA — Nuclear Safety Account — kontoen for nuklear sikkerhed. EBRD åbnede en særlig konto (NSA) den 14. marts 1993 for et tidsrum på tre år. I april 1996 blev kontoen forlænget med yderligere tre år NUSAC — G24 Nuclear Safety Assistance Coordination. Koordinerende enhed oprettet af Kommissio- nen CØEL — De central- og østeuropæiske lande Phare — Økonomisk bistand til Polen og Ungarn (senere udvidet til at omfatte de øvrige CØEL). EU har finansieret programmerne siden 1990 for at støtte den økonomiske omlægning i disse lande RBMK — Varmtvandsreaktorer med grafikmoderator af sovjetisk konstruktion, med sekundært kreds- løb, uden reaktorindeslutning, der bruges til fremstilling af plutonium, der kan anvendes til militære formål. Jf. bilag 1, punkt 14 Tacis — Faglig bistand til de nye uafhængige stater. EU har finansieret programmerne siden 1991 for at støtte disse landes overgang til markedsøkonomi TPEG — Den europæiske økonomiske firmagruppe, Twinning Programme Engineering Group, blev oprettet den 24. juli 1992, fordi Kommissionen ønskede at kunne støtte sig til en fælles samarbejdsstruktur bestående af elektricitetsproducenter i EU med kompetence på området atomtrykvandsreaktorer. TPEG består af EDF (Frankrig), Tractebel (Belgien), Magnox (Det Forenede Kongerige), DTN (Spanien), VGB (der for Tyskland repræsenterer elektricitetspro- ducenterne RWE, KKE og GKN Gmbh), ENEL (Italien), GKN (Nederlandene) og IVO/TVO (Finland) EU — Den Europæiske Union USTC — Svarer til ISTC for Ukraine VVER — Trykvandsreaktorer af sovjetisk konstruktion med sekundært kredsløb og reaktorindeslutning (undtagen VVER af typen 440–230). Jf. bilag 1, punkt 14 WANO — World Association of Nuclear Operators. Verdensorganisationen af kernekraftværksledere 9. 2. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 35/3 INDHOLD Punkt Side 1. INDLEDNING. 1. 1 — 1. 7 Phare- og Tacis-programmerne vedrørende nuklear sikkerhed. 1. 1 — 1. 5 Rettens revision. 1. 6 — 1. 7 2. RESUMÉ AF BEMÆRKNINGERNE. 2. 1 — 2. 13 Den Europæiske Unions strategi. 2. 1 — 2. 3 Forvaltning af aktionerne. 2. 4 — 2. 8 Mobilisering af bistand og resultater. 2. 9 — 2. 13 3. DEN EUROPÆISKE UNIONS METODER. 3. 1 — 3. 20 Europæisk integration. 3. 1 Mål og midler. 3. 2 — 3. 4 Nedlukning og demontering af reaktorer. 3. 5 — 3. 7 Levering af udstyr. 3. 8 — 3. 9 Ikke-industrielle aspekter ved driftssikkerheden. Euratom-lån. 3. 10 3. 11 Multilateral koordinering. 3. 12 — 3. 20 4. FORVALTNINGEN AF AKTIONERNE. 4. 1 — 4. 20 Indkaldelse af bud. 4. 1 — 4. 2 Indkøbscentraler. 4. 3 — 4. 11 Kommissionens overvågning af aktionerne. 4. 12 — 4. 16 Tilsynet på stedet med programmerne. 4. 17 — 4. 18 Forvaltningsomkostninger. 4. 19 — 4. 20 5. ANVENDELSEN OG RESULTATERNE AF BISTANDEN. 5. 1 — 5. 23 Programmering. 5. 1 — 5. 5 Budgetmidlerne afsat til aktiviteter på stedet. 5. 6 — 5. 7 Forsinkelser i gennemførelsen — den faktiske stilling. 5. 8 — 5. 14 Bistand til sikkerhedsmyndighederne. 5. 15 — 5. 17 Undersøgelser og sikkerhedsanalyser. 5. 18 — 5. 20 Den faktiske bevillingsudnyttelse. 5. 21 — 5. 23 6. KONKLUSION. 6. 1 — 6. 10 Samlet vurdering. 6. 1 — 6. 2 Effektivitet. 6. 3 Produktivitet. 6. 4 — 6. 6 Sparsommelighed. 6. 7 — 6. 9 Aktionerne skal defineres klart. 6. 10 Bilag 1— Phare- og Tacis-programmerne vedrørende nuklear sikkerhed. Bilag 2 — Undersøgte aktioner og aflagte besøg. Kommissionens svar. 4 4 8 8 8 9 9 10 10 10 10 11 11 11 11 12 12 12 13 14 14 15 15 16 17 20 20 21 22 22 22 23 23 23 25 31 39 C 35/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 2. 1999 1. INDLEDNING Phare- og Tacis-programmerne vedrørende nuklear sik- kerhed 1. 1. Efter ulykken i Tjernobyl-anlæggets reaktor 4 i 1986 blev det klart for alle, at sikkerheden i de sovjetisk byggede reaktorer var et meget alvorligt problem. Fra 1990 blev der ydet international støtte under G7 (1), De Forenede Nationer (IAEA), OECD (AEN) og EU, der på topmøderne i Edinburgh (1992) og på Korfu (1994) bekræftede de retningslinjer, der skulle følges ved omstruktureringen af kernesektoren i østlandene og luk- ningen af kernekraftværket i Tjernobyl. Formålet med alle disse aktioner var som fastsat i Rådets resolution af 18. juni 1992 (2) at hjælpe østlandene til at bringe deres reaktorer op på et sikkerhedsniveau, som svarer til sik- kerhedsniveauet i de vestlige kernekraftværker. I løbet af denne periode blev der taget flere initiativer til at samordne den internationale bistand, bl. a. samling under e´t af alle disponible oplysninger om de eksisterende bistandsprogrammer (NUSAC oprettet i 1992 i Kommis- sionen) og oprettelse af særlige multilaterale finansielle instrumenter (NSA oprettet i 1993, som EBRD fik til opgave at forvalte). Retten erkender, at udgifterne til Phare og Tacis som anført i afsnit 5 i de indledende bemærkninger til Kommissionens svar i sig selv kun kunne give begrænsede resultater. Det var imidlertid først og fremmest Kommissionen, der var ansvarlig for koordi- neringen af OECD-landenes og de øvrige internationale organisationers bistand til omstrukturering af den nu- kleare sektor i CØEL og NUS. Derfor mente Retten, at det hørte under dens kompetenceområder at undersøge, hvordan Kommissionen opfyldte dette ansvar, og hvor langt man var nået med projekterne på stedet. 1. 2. De første tekniske undersøgelser af produktionen af elektricitet på grundlag af kernekraft viste, at det tidligere sovjetiske system, der byggede på den militære sektors nukleare behov, var koncentreret om at opfylde produk- tionskrav, og at der ikke blev taget hensyn til aspekter som driftssikkerhed og miljø. Ud over disse konstruk- tionsproblemer og tekniske problemer var der også det problem, at det var nødvendigt at oprette stærke sikker- hedsmyndigheder i disse lande, der var uafhængige af kernekraftsledelsen. I alle vestlige lande anses det for en væsentlig betingelse for sikkerheden, at der er sådanne myndigheder til at danne modvægt. På grund af de økonomiske og sociale følger af de planlagte aktioner, navnlig nedlæggelse af de farligste kernekraftværker (visse RBMK og VVER 440-230), skulle sikkerhedsforbedrin- gerne indgå i en overordnet strategi for østlandenes energisektor, hvor affaldsbehandling voldte store vanske- ligheder, og hvor den nukleare sektor var en vigtig socioøkonomisk faktor, der hidtil havde haft en privilege- ret stilling i forhold til de øvrige industrisektorer. Alle disse vanskeligheder kombineret med vestlige økonomiske interesser gjorde det særdeles problematisk at gennemføre aktioner i denne sektor. 1. 3. I denne vanskelige situation, hvor særlige multilate- rale og sektorielle forhold, som er beskrevet i hovedtræk i bilag 1, gør sig gældende, har EU siden 1990 afsat næsten 850 mio. ECU (3) til forbedring af driftssikkerhe- den og den nukleare sikkerhed (4) i CØEL og NUS. Ved udgangen af 1997 var der afholdt betalinger på i alt 355 mio. ECU. Den største del af fællesskabshjælpen har Kommissionen iværksat under Phare- og Tacis-program- merne, hvor der er indgået forpligtelser til nuklear sikker- hed for i alt 786,1 mio. ECU svarende til 20 % af Tacis-forpligtelserne og 2 % af Phare-forpligtelserne. I tabel 1 vises fordelingen af disse forpligtelser på modta- gerlande og vigtigste aktionsområder i henhold til Kom- missionens beslutninger. Alt efter modtagerne dækker disse finansieringer kun en meget begrænset del (nogle procenter) af moderniseringsprogrammerne. Det er dog ikke muligt med de disponible oplysninger at sætte tal på omfanget af disse programmer eller deres gennemførelses- grad. (1) Canada, Frankrig, Tyskland, Italien, Japan, Det Forenede Kongerige og USA. (2) Rådets resolution af 18. juni 1992 om teknologiske proble- mer vedrørende nuklear sikkerhed, punkt 5, EFT C 172 af 8. 7. 1992, s. 2. (3) Jf. bilag 1, tabel 1. 1. Som sammenligningsgrundlag kan nævnes, at udgifterne til opførelse af et nyt kernekraftværk med fire reaktorer med en samlet effekt på 5 000 MWe er ca. 5 000 mio. ECU. (4) Driftssikkerheden er de samlede sikkerhedsforanstaltninger, der udelukkende vedrører selve driften af et kernekraftværk. Den nukleare sikkerhed omfatter navnlig beskyttelse af befolkningen og det nukleare brændstofs fuldstændige kreds- løb. 9. 2. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 35/5 Fordeling af forpligtelser under Phare- og Tacis-programmet pr. aktionsområde og pr. land fra 1990 til udgangen af 1997 Tabel 1 U C E. i o m U C E. i o m 300 300 250 250 200 200 150 150 100 100 50 50 0 0 350 350 300 300 250 250 200 200 150 150 100 100 50 50 0 0 d e h r e k k s s t f i r i D Russia l d n a s u R Operational safety Generic studies and design safety e k s i r e n e G l r e s e g ø s r e d n u Safety authorities Fuel and waste Chernobyl - s d e h r e k k S i r e d e h g d n y m i f o t s d n æ B r l d a f f a l y b o n r e T j Aktionsområde i Planning and management - e m m a r g o r P g n n t l a v r o f , g n i r ITSC/USTC C T S U C T S / I l Miscellaneous and not allocated - s g o å m e s r o r e f v e k D k e t m e t s e b i i Decisions Contracts Payments Decisions Afgørelser Contracts Kontrakter Payments Betalinger Decisions Contracts Payments Decisions Afgørelser Contracts Kontrakter Payments Betalinger l Ukraine,. excluding l k Chernobyl s k e e n a r k U y b o n r e T i j Chernobyl Kazakhstan Armenia l y b o n r e T j n a t s h k a s a K i n e n e m A r TACIS Regional t e d å r m o - s c a T i Land Bulgaria Czech and Slovak Republic Lithuania PHARE Regional n e i r a g u B l g o i t e k k e T j i t e k a v o S l n e u a t i L - e r a h P t e d å r m o 9. 2. 1999 (mio. ECU) f a e s l e r ø f m e n n e G % i e n r e s l e r ø g f a 38 29 20 20 9 3 1 1 0 75 30 71 39 82 15 4 69 8 12 25 101 79 81 78 6 11 2 2 0 0 10 9 19 22 78 38 80 67 43 42 62 61 82 33 76 45 36 18 9 0 1 16 81 7 1 0 11 19 C 35/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende A = Afgørelser K = Kontrakter B = Betalinger d n a t s i b , d e h r e k k i s s t f i r D d e m r e h g o t e d e t s å p r e t k e j o r p e n d n u b r o f e k s i r e n e G , r e s l e g ø s r e d n u d e h r e k k i s s n o i t k u r t s n o k , f o t s d n æ r B , d l a f f a g n i n k u l d e n l i t d n a t s i B - s d e h r e k k i s r e d e h g i d n y m C T S U C T S I / , g n i r e m m a r g o r P , g n i n t l a v r o f g n i r e u l a v e e k k i g o e s r e v i D e t m e t s e b s l å m r o f t l a I t l a i % Rusland A K B 122,2 48,7 29,0 89,2 28,9 36,0 15,6 14,5 4,7 14,1 20,5 62,0 4,5 61,4 33,5 10,1 1,9 4,8 Ukraine ekskl. Tjernobyl A K B 89,4 72,0 45,1 17,2 27,8 9,2 5,3 0,1 15,4 21,5 4,4 3,1 3,0 4,4 Tjernobyl Kasakhstan Armenien A K B A K B A K B 5,7 5,6 50,5 1,7 9,6 1,0 7,9 1,4 0,0 0,0 59,0 4,8 2,0 0,9 0,2 Tacis-området A K B 6,0 54,6 20,1 17,7 45,5 38,5 6,5 1,0 4,0 8,5 2,5 0,2 0,8 0,5 6,5 6,5 7,9 2,8 8,0 296 3,5 0,1 222,1 89,2 2,5 157,4 112,3 61,7 2,0 0,2 69,5 57,0 10,6 0,8 5,3 0,2 11,5 1,0 7,9 13,4 8,7 13,2 8,7 95,73 3,4 96,4 75,9 5,0 NUS i alt Bulgarien Tjekkiet og Slovakiet Litauen Phare-området CØEL i alt A 39,4 101,8 K B 194,9 98,3 98,7 63,4 72,1 10,7 39,1 15,7 61,4 33,5 22,5 13,3 132,5 228,9 52,3 65,0 A K B 19,7 18,9 17,7 10,1 11,2 8,4 1,8 9,2 1,5 A K B A K B A K B A K B 4,6 1,4 0,5 5,5 1,3 0,7 0,5 17,1 18,3 7,9 12,8 43,0 9,1 4,4 1,1 27,5 4,2 48,9 12,2 8,8 3,2 18,4 21,4 39,1 27,4 27,5 17,1 10,6 4,7 22,9 4,0 0,5 5,7 1,9 1,3 0,5 0,6 19,9 7,5 27,5 9,9 79,8 4,0 3,9 0,3 0,2 3,0 0,8 7,3 4,9 4,7 0,2 1,8 6,7 65,0 46,7 15,5 635,4 3,5 496,0 238,3 7,2 50,2 0,4 0,4 39,9 33,8 0,4 0,3 0,3 6,9 0,9 0,9 1,4 16,2 6,8 2,3 1,4 2,3 82 2,7 66,0 26,2 2,7 150,7 4,3 114,3 68,2 5,9 7,5 I alt A 271,9 181,4 123,2 K B 234,0 125,6 126,1 80,4 82,8 15,4 62,0 25,6 61,4 33,5 29,2 18,3 14,7 18,2 786,1 7,8 610,2 306,6 100 100 100 78 39 % i alt % af afgørelser A K B 35 41 38 23 26 21 16 5 10 8 10 14 10 8 11 5 6 6 2 2 3 100 100 100 K B 86 46 70 44 67 12 78 32 95 52 62 39 81 43 78 39 Kilde: Kommissionens driftsregnskab (De´sire´e) pr. 31. december 1997. 1. 4. 20 mio. ECU af bevillingerne til aktionerne vedrø- rende radioaktivt brændstof og affald er afsat til kontrol af fissile materialer. Nedlukningsprogrammerne vedrørte kun Tjernobyl og beløb sig kun til 59 mio. ECU. Andre aktioner vedrører forskning i sikkerhed (2 mio. ECU), forberedelse af Euratom-lån (1,5 mio. ECU), stråledetek- terings- og alarmsystemer (6,5 mio. ECU), katastrofebe- redskab uden for selve anlæggene (5 mio. ECU), en undersøgelse af elforsyningen (0,4 mio. ECU) og forskel- lige reserver (2,8 mio. ECU). 1. 5. Den direkte bistand til forbedring af kernekraftvær- kernes driftssikkerhed udgør med 35 % af midlerne, eller 272 mio. ECU, den centrale del af programmet. Tabel 2 viser budgettildelingerne pr. land og reaktortype for ker- nekraftværkerne i østlandene. Tabel 3 er et kort over placeringen af de sovjetisk byggede kernekraftværker, der er i drift i disse lande. 9. 2. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 35/7 Analyse af Phare- og Tacis-programmerne vedrørende driftssikkerhed pr. kernekraftværk i østlandene Tabel 2 Rusland Kalinin (2 × V320) Balakovo (4 × V320) Sosnovy Bor (4 × RBMK 1000) Smolensk (3 × RBMK 1000) Kola (2 × V230 + 2 × V213) Beloyarsk (1 × BN 600) t e l m a S t k e f f e Ansvarlig for bistanden på stedet 19 843 1 900 Tractebel (B) 3 800 RWE (D) 3 700 Magnox (UK) 2 775 Scottish Nuclear (UK) 1 644 KKE-Emsland (D) (1) 560 Nersa (F) Novovoronesh (2 × V230 + 1 × V320) 1 720 RWE (D) Bilibino (4 × EPG-6) Kursk (4 × RBMK 1000) Ikke formålsbestemt Ukraine Rovno (1 × V213 + 2 × V320) Zaporoje (6 × V320) South Ukraine (3 × V320) Khmelnitsky (1 × V320) Tjernobyl (2 × RBMK 1000) Ikke afsat til et bestemt land Armenien 44 3 700 13 045 1 695 EDF (F) 5 700 GKN (D) 2 850 DTN (E) 950 DTN (E) 1 850 752 Medzamor (2 × V270-variante V230) 752 ENEL (I) Kazakhstan Aktau (1 × BN 350) Ikke afsat til et bestemt land 150 150 Bulgarien I alt NUS 33 790 3 526 Kozloduy (4 × V230 + 2 × V320) 3 526 EDF (F) Slovakiet og Tjekkiet Bohunice (2 × V230 + 2 × V213) Dukovany (4 × V213) Mochovce (4 × V213 under opførelse) Temelin (2 × V320 under opførelse) Ikke afsat til et bestemt land Litauen Ignalina (2 × RBMK 1500) Ungarn Paks (4 × V213) Rumænien Cernavoda (1 × PHWR, CANDU-Canada) Slovenien Krsko (1 × PWR, Westinghouse-USA) Ikke afsat til et bestemt land 3 192 1 632 1 560 2 600 2 600 1 730 1 730 620 620 620 620 I alt CØEL 12 288 I alt driftssikkerhed 46 078 (1) EDF erstattet af KKE. Kilde: Kommissionens afgørelser. Tildelte bevil- linger i alt 119 20 18 20 20 19 9 12 1 1 89 26 25 21 8 9 10 10 5 5 6 (mio. ECU) , 0 0 6 / 0 5 3 N B 6 - G P E 10 - s l å m r o f e k k i e t m e t s e b 1 heraf 0 3 2 - 0 4 4 R E V V 3 1 2 - 0 4 4 R E V V R E V V 15 11 K M B R 0 0 5 1 / 0 0 0 1 40 20 20 0 2 3 - 0 0 0 1 43 20 18 5 66 3 25 21 8 9 11 23 23 8 7 10 10 25 19 19 2 2 9 1 5 5 1 6 7 229 40 20 20 6 3 2 1 1 1 1 1 34 109 15 1 1 3 1 2 1 17 43 272 4 24 49 1 40 1 5 1 2 39 111 15 11 11 18 C 35/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 2. 1999 Placeringen af sovjetisk konstruerede kernekraftværker, der er i drift i CØEL og NUS Tabel 3 Kilde: http://atom. pnl. gov:2080/inspmedia/allmap98. gif — INSC Database (ANL/United States Department of Energy) Rettens revision 1. 6. Sigtet med Rettens revision var at undersøge, hvor- dan de midler, EU siden 1990 har afsat til forbedring af den nukleare sikkerhed i CØEL og NUS, er blevet anvendt — under hensyntagen til de særlige multilaterale aspekter og det koordineringsmandat, som Kommissio- nen fik af det internationale samfund inden for rammerne af G7 og G24 (5). 1. 7. Revisionen i Kommissionen vedrørte aktioner under Phare- og Tacis-programmerne og blev suppleret med revisionsbesøg i Ukraine, Bulgarien, Litauen og Den Rus- siske Føderation samt i flere specialiserede organisationer i EU. Disse elementer i revisionen er anført i bilag 2. En specialist i nuklear sikkerhed har bistået Retten med revisionsarbejdet. Retten har offentliggjort bemærknin- (5) Jf. bilag 1, punkt 8. gerne om programmerne vedrørende nuklear sikkerhed i Ukraine i en særberetning om de samlede Tacis-aktioner i dette land (6). 2. RESUMÉ AF BEMÆRKNINGERNE Den Europæiske Unions strategi 2. 1. Kommissionen redegjorde først i 1996 for interven- tionsstrategien, som imidlertid ikke er klar med hensyn til reaktorer af ældre konstruktion, nedlukning og demonte- ring samt affaldsbehandling (jf. punkt 3. 2–3. 6). De mest (6) Særberetning nr. 6/97 om Tacis-støtte til Ukraine, EFT C 171 af 5. 6. 1997. 9. 2. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 35/9 påtrængende behov, som skal dækkes på kort sigt, er ikke klart defineret (jf. punkt 3. 8–3. 10). Det trækker i langdrag med at få tilvejebragt de finansielle instrumen- ter, der eventuelt kunne træde i stedet for Phare og Tacis ved de mest omkostningskrævende projekter (jf. punkt 3. 7, 3. 11). 2. 2. Kommissionen fik mandat af det internationale samfund (G24) til at koordinere aktionerne, men den er ikke nået ud over stadiet med informationsudveksling mellem donorerne, IAEA og EBRD og modtagerne (jf. punkt 3. 13–3. 20). 2. 3. Medlemsstaterne har ingen metodisk fremgangs- måde for indgåelse af aftaler vedrørende civilt ansvar (jf. punkt 5. 18) og fastlæggelse af tekniske normer og sikker- hedsbestemmelser (jf. punkt 3. 1). Der er ikke indgået en klar rammeaftale om Phare- og Tacis-aktionerne (jf. punkt 3. 14), og kommunikationen med visse modtagere er vanskelig (jf. punkt 4. 3–4. 4, 4. 17–4. 18, 5. 1, 5. 13, 5. 18–5. 20). Disse forhold har ikke ligefrem fremmet udviklingen af forbindelser baseret på gensidig tillid og partnerskab, selv om sådanne forbindelser er af strategisk interesse for EU og kerneenergiindustrien. Forvaltning af aktionerne 2. 4. Personalet i den afdeling, der er ansvarlig for pro- grammerne, er ikke homogent og udskiftes ofte. Projekt- forvaltningsinstrumenterne og den regnskabsmæssige kontrol er mangelfulde, og projekterne administreres ikke strengt nok. Kommissionen har derfor ikke mulighed for at føre et tilstrækkeligt effektivt tilsyn med foranstaltnin- gerne, og heller ikke for at løse eventuelle problemer hurtigt og kontrollere kvaliteten af kontrahenternes ydel- ser (jf. punkt 4. 12–4. 16, 5. 14). 2. 5. Ca. en tredjedel af kontrakterne (192 mio. ECU) blev indgået uden udbudsprocedure, men det betød ikke, at de blev gennemført hurtigere (jf. punkt 4. 1–4. 2, 4. 11). 2. 6. Der blev anvendt indkøbscentraler som mellemled mellem modtagerne og de repræsentanter for kernekraft- værker i EU, der havde ansvaret for bistanden på stedet, hvilket komplicerede gennemførelsen, medførte forsinkel- ser og skabte spændinger. Det medførte også, at der blev udbetalt alt for store forskud, hvorved bevillingsudnyttel- sen kom til at fremstå højere, end den faktisk var (jf. punkt 4. 3–4. 10, 5. 9). undergravede dermed sin egen autoritet og uafhængig- hed. 2. 8. Programforvaltningsressourcerne fremgår ikke tyde- ligt af Kommissionens regnskaber og overskrider det loft, budgetmyndigheden har fastsat. De konstaterede svaghe- der er (jf. punkt 4. 19–4. 20). ikke blevet afhjulpet imidlertid Mobilisering af bistand og resultater 2. 9. Det gennemførelsessystem, Kommissionen anvendte, viste sig at fungere særlig langsomt. Navnlig på kerne- kraftværkerne med de største sikkerhedsproblemer kom programmerne ingen vegne (jf. punkt 5. 8–5. 12). Man havde ofte prioriteret levering af udstyr højere end andre aspekter ved interventionerne til forbedring af sikkerhe- den. Retten kan ikke vurdere, om det var hensigtsmæssigt at fordele budgetterne på værker og aktionstyper (jf. punkt 5. 6–5. 7). 2. 10. Indholdet af programmerne var blevet ændret meget efter vedtagelsen af programbeslutningerne. Den manglende gennemskuelighed medførte misforståelser og forsinkelser og gjorde det muligt for de mest dynamiske partnere at ændre programmerne. Nogle projekter blev annulleret, efter at der var afholdt store udgifter. Der blev skåret ned på nyttige projekter, fordi der ikke var tilstrækkelige budgetmidler, mens bevillingerne til andre områder ikke blev udnyttet fuldt ud, navnlig fordi pro- grammer, der allerede var under udførelse, blev ændret (jf. punkt 5. 1–5. 3). 2. 11. En forudsætning for, at udstyrsprojekterne kan gennemføres korrekt, er, at sikkerhedsmyndighederne i modtagerlandene udsteder licenser (7), men det blev der først taget højde for på et sent tidspunkt, og indsatsen blev ikke koordineret godt nok (jf. punkt 5. 15–5. 17). 2. 12. Det er uvist, hvor stor nytte modtagerne har af undersøgelser, der er gennemført under Tacis-program- met for 1991, og som tegner sig for ca. 40 mio. ECU, for resultaterne er endnu ikke blevet offentliggjort (jf. punkt 5. 18). De betingelser, de russiske underleverandører skulle opfylde for at deltage i undersøgelserne, er meget ensidige. Med disse betingelser for underleverance er der risiko for, at kontrahenterne fra EU kan få meget stor fortjeneste, der (jf. punkt 5. 19–5. 20). ikke kan kontrolleres 2. 7. Nogle af de eksterne organer, som bistod Kommis- sionen med programmeringen og administrationen af kontrakterne (jf. punkt 4. 5, 5. 4–5. 5), var ad hoc-opret- tede sammenslutninger af virksomheder, der i øvrigt havde fået tildelt kontrakter, som blev finansieret over programmerne. Kommissionen uddelegerede alt for mange beføjelser i forbindelse med programmeringen og 2. 13. Ved udgangen af regnskabsåret 1997 oversteg værdien af de regnskabsførte kontrakter de faktiske kon- trakter med 20 %, således at kun 63 % af beslutningerne var dækket af kontrakter, mens 37 % var dækket af (7) Tilladelser til at ændre anlæggene og derefter tage nyt udstyr i brug. C 35/10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 2. 1999 betalinger. For Tjernobyl, hvor forholdene er specielt vanskelige, var disse satser kun på henholdsvis 20 % og 8 %. Budgetstrukturen, forvaltningen og regnskaberne er så uigennemskuelige, at administratorerne og budgetmyn- digheden ikke kan sikre, at ressourcerne til stadighed udnyttes optimalt (jf. punkt 5. 21–5. 23). 3. DEN EUROPÆISKE UNIONS METODER Europæisk integration 3. 1. Ved udgangen af 1997 fandtes der ikke et bindende retsgrundlag, og derfor var der endnu ikke formel enig- hed på europæisk plan om de tekniske normer for nukleare anlægs konstruktions- og driftssikkerhed (8). De 25 grundlæggende principper for nuklear sikkerhed offentliggjort af IAEA gennemføres stadig gennem de tekniske normer og specifikke regler, der gælder i hver enkelt medlemsstat, og det har ikke gjort det nemmere for EU at forhandle med sikkerhedsmyndighederne i CØEL og NUS. Mål og midler 3. 2. Fra 1990 til 1994 blev EU’s programmer vedrø- rende nuklear sikkerhed vedtaget og gennemført, uden at der var fastlagt en helt klar overordnet strategi. I denne periode blev Phare-midlerne navnlig brugt til VVER 440- 230-reaktorerne i Kozloduy i Bulgarien. Grundlaget her- for var aktionsprogrammet, som WANO havde udarbej- det i 1991. Tacis-programmerne var i første omgang undersøgelser, som skulle hjælpe deltagerne fra EU til at få indsigt i teknologien og til at analysere sikkerhedspro- blemerne på de sovjetisk byggede atomkraftværker. Senere kom programmerne til at vedrøre bistand på stedet og levering af udstyr suppleret med bistand til sikkerhedsmyndighederne. Først efter flere anmodninger fra Rådet (9) og Parlamentet begyndte Kommissionen i 1995 at overveje en strategi, og i juni 1996 foreslog den Phare/Tacis-udvalget en strategi, der dækkede alle aktionsområder vedrørende nuklear sikkerhed. 3. 3. Endnu i 1996 produceredes 54 % af Ruslands atomenergi af reaktorer af RBMK-typen. RBMK- kernekraftanlægget i Ignalina i Litauen og VVER 440- 230-reaktorerne i Kozloduy i Bulgarien er af afgørende økonomisk betydning for disse to lande. Der foreligger (8) Punkt V. 3 i meddelelse fra Kommissionen om kerneenergiin- dustrien i EU (vejledende kerneenergiprogram i henhold til Euratom-traktatens artikel 40), KOM(97) 401 endelig udg. af 25. september 1997. (9) Denne anmodning blev navnlig fremsat på mødet i Phare/ Tacis-udvalget den 27. juli 1995. ingen aftaler mellem Kommissionen og støttemodtagerne om de reaktorer, der skal lukkes på kort eller mellemlang sigt, eller om betingelserne for fortsættelsen af driften. Kommissionen tog i sine programmer ikke hensyn til de politiske, sociale og økonomiske forhold på stedet, og aktionerne var ikke særlig gennemskuelige, hvilket med- førte et spændt forhold til modtagerne (det var tilfældet med Kozloduy-værket). 3. 4. Ved fastlæggelsen af mål og midler i programmerne tog Kommissionen ikke hensyn til, om reaktorerne ud fra et sikkerhedsmæssigt synspunkt tilhørte en ældre eller en yngre generation. Den havde ikke defineret, hvilke for- bedringer der kunne forlænge reaktorernes levetid ud over det normale, og hvilke der kun øgede driftssikkerhe- den på kort sigt. I betragtning af, at der herskede så stor usikkerhed om, hvornår de ældre anlæg skulle lukkes, burde disse forhold have været afklaret af hensyn til programmeringen og projektudvælgelsen. Nedlukning og demontering af reaktorer 3. 5. Der er tildelt begrænsede bevillinger til nedlukning og demontering af reaktorer, der ikke kan moderniseres, og til affaldsbehandling, selv om disse områder er vigtige. Demontering er en teknisk vanskelig og meget omkost- ningskrævende aktion. Selv om EU har en vis erfaring fra en række specifikke tilfælde (10), har Unionen også selv økonomiske og praktiske problemer med at gennemføre sådanne aktioner. 3. 6. I anmærkningerne til budgettet for 1995, 1996 og 1997 anmodede budgetmyndigheden Kommissionen om at afsætte henholdsvis 150 mio. ECU, endnu en gang 150 mio. ECU og endelig 100 mio. ECU til miljøprojek- ter, navnlig demonteringen af RBMK-reaktorer. Budget- myndighedens formulering var for upræcis til at være grundlaget for sådanne projekter og til at tilskynde til opfølgning og udarbejdelse af udførlige rapporter om demonteringen af RBMK-reaktorerne, som bortset fra Tjernobyl ikke er anført med navns nævnelse i Kommis- sionens programmer. 3. 7. Tacis-programmerne alene har ikke bidraget væ- sentligt til, at man er kommet demonteringen af Tjerno- byl nærmere. I 1997 blev der oprettet en multilateral konto i EBRD, og den opfylder, bedre sent end aldrig, i højere grad behovet for et egentligt internationalt samar- bejde end de bilaterale Tacis-programmer, der har fået tildelt begrænsede midler, og hvor der ikke lægges tilstrækkelig vægt på samarbejdet med de øvrige dono- rer. (10) Grundremmingen A og Greifswald i Tyskland, Chinon A og Saint-Laurent A i Frankrig, Windscale AGR og Berkeley i Det Forenede Kongerige, Vandellos 1 i Spanien. 9. 2. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 35/11 Levering af udstyr 3. 8. Ifølge Kommissionen er formålet med levering af udstyr, at kraftværkerne skal kunne klare nødsituationer. Det har imidlertid taget så lang tid at gennemføre sådanne leveringer, at det ikke altid har været muligt at opfylde sådanne påtrængende behov. De ansvarlige for kernekraftværkerne i Kola og Sosnovy Bor bekræftede, at det derfor var umuligt at finansiere hasteaktioner. 3. 9. Levering af pilotudstyr burde også gøre det muligt at overføre teknologi og bane vejen for andre industripro- jekter af større omfang, der ikke finansieres over Tacis. Projekterne er pilotprojekter, hvilket modtagerne erken- der og værdsætter. Men selv om det er en fornuftig strategi — f. eks. var projektet vedrørende udskiftning af strømforsyningsledninger i Kalinin en succes — var man ved udgangen af 1997 ikke kommet ret langt med at få etableret et sådant industrielt samarbejde, som en forud- sætning for teknologioverførsler. Ikke-industrielle aspekter ved driftssikkerheden 3. 10. De faglige eksperter på stedet skal dels styre industriprojekter, dels sørge for, at sikkerhedsmiljøet for- bedres. Sådanne aktiviteter, der vedrører videreuddan- nelse, planlægning og procedurer, er sjældent blevet gen- nemført i form af projekter. I de fleste tilfælde er de integreret i de generelle betingelser for den stedlige bi- stand. Der findes stadig ikke klare retningslinjer for disse opgaver, og Kommissionen har ikke lagt sådanne rammer for dem, at de kan udbygges, kontrolleres og evalueres. Forholdene er meget forskellige fra et kernekraftværk til et andet. Balakovo-værket, der har vist sig at være det mest aktive på dette område, burde tjene som eksempel. Euratom-lån 3. 11. Siden marts 1994 har det været muligt at optage Euratom-lån, men ved udgangen af 1997 var der endnu ikke optaget et eneste, selv om der blev indledt forunder- søgelser af tre vigtige projekter i 1995 (jf. punkt 4 og 5 i bilag 1). ser for 1 480 mio. ECU. Mange donorer, herunder også Kommissionen, havde indtil midten af 1997 ikke givet de nødvendige oplysninger, og derfor omfatter NUSAC’s data kun anslåede tal. Samarbejdet med EBRD (NSA) om levering af udstyr 3. 13. Kommissionens og EBRD’s politik for levering af udstyr forfølger samme mål i de kernekraftværker, hvor de begge intervenerer som et led i denne politik (Kozlo- duy, Sosnovy Bor, Kola og Novovoronesh), men det har ikke været muligt at få et snævert samarbejde mellem de to institutioner i stand. De udbud, der finansieres over den nukleare sikkerhedskonto, der forvaltes af EBRD, er ganske vist åbne for samtlige donorlande, mens Kommis- sionens udbud er forbeholdt EU-medlemsstaterne, men de to institutioner følger fortsat hver deres udstyrsprogram, og det medfører overlapninger. Der gennemføres således to projekter uden koordinering i kernekraftværkerne i Kola (sikkerhedsventiler og sporing af udslip). 3. 14. NSA’s finansieringsaftaler kunne også danne grundlag for Kommissionens leveringsprogrammer, der er baseret på kortfattede finansieringsaftaler, hvis de over- hovedet findes. I disse aftaler er der nemlig fastsat betingelser for nedlukningen af de ældste RBMK- og VVER 440-230-enheder samt bestemmelser om, at der skal gennemføres sikkerhedsanalyser af hvert enkelt ker- nekraftværk, og at de moderniseringsprogrammer, hvori indgår det leverede udstyr, skal følges til punkt og prikke. I NSA’s finansieringsaftaler er der afsat alt for små 3. 15. beløb til ydelse af licens til leveret udstyr, mens der ydes meget større beløb over Tacis-programmerne. Samarbej- det mellem Kommissionen og NSA om bistand til sikker- hedsmyndighederne og komplementariteten mellem deres aktioner bør derfor styrkes. Multilateral koordinering Samarbejdet med de øvrige deltagere Koordinering af G24-bistanden (NUSAC) 3. 12. G24-koordineringsenheden i Kommissionen med ansvar for spørgsmål om nuklear sikkerhed har ikke gennemført en egentlig koordinering, men den har heller ikke nogen beføjelser i forbindelse med bistandsprogram- merne, og navnlig ikke Kommissionens bistandsprogram- mer. Når denne enhed har konstateret mangler, har det sjældent fået donorerne til at reagere. NUSAC har an- slået, at det internationale samfund har indgået forpligtel- I Kommissionens kontrakter henvises der ikke til 3. 16. IAEA’s arbejdsredskaber (11). Dette område er stadig ikke gennemskueligt, og Kommissionen er ikke særlig villig til at samarbejde med IAEA. (11) Fortegnelse over og klassificering af sikkerhedsproblemerne, ASCOT-retningslinjerne for kernekraftværkernes evaluering af deres egen sikkerhedspolitik, ASSET- og OSART-meto- derne til evaluering af driftssikkerheden osv. C 35/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 2. 1999 3. 17. En del af de aktioner, der finansieres over Phare og Tacis, indgår i medlemsstaternes egne handelsstrate- gier og aktionsprogrammer. Disse bilaterale programmer har så stor økonomisk betydning, at de også indgår i store europæiske virksomheders handelsstrategier. Da der imidlertid ikke redegøres for sammenhængen mellem disse programmer og Kommissionens programmer, kan man ikke umiddelbart vurdere, om foranstaltningerne som helhed betragtet har været koherænte og effektive. 3. 18. Kommissionens samarbejde først med WANO og senere med TPEG var berettiget, fordi den i første omgang udnyttede den ekspertise, vestlige ledere af nu- kleare anlæg kunne stille til rådighed, men WANO’s metodologi og erfaring blev ikke udnyttet godt nok ved udarbejdelsen af kontrakterne. Der blev således ikke indføjet bestemmelser i kontrakterne om, at der skulle anvendes præstationsindikatorer, eller bestemmelser om »peer reviews« eller om anvendelse af »best practice«- normer. 3. 19. Ved betalingen af bidraget til ISTC over Tacis- budgetterne blev der anvendt procedurer, som ikke var særlig godt afstemt efter ISTC’s funktionsmåde. I 1997 medførte Kommissionens procedurer forsinkelser i beta- lingerne, selv om der var disponible bevillinger at tage af, og det gav ISTC store finansieringsvanskeligheder, at den var nødt til at henvende sig til andre medlemmer for at få dækket sit finansieringsbehov. Ved udgangen af 1997 havde EU endnu ikke deltaget i finansieringen af USTC i Ukraine, selv om det var anført i overslagene for 1996- programmet. 3. 20. Kerneenergiagenturet under OECD (NEA) anbefa- ler, at der lægges en strategisk plan for sikkerheds- forskning i samråd med de vigtigste deltagere med hen- blik på fælles udnyttelse af forskningsresultater (12). I Kommissionens strategi for Phare- og Tacis-interventio- nerne på området forskning i forbindelse med sikkerhed nævnes ikke ISTC’s aktiviteter, og det tilstræbes ikke at udnytte synergieffekten på dette område. ISTC har imid- lertid finansieret 23 projekter (6,5 mio. ECU) vedrørende sikkerhed i kernereaktorer og 41 projekter vedrørende miljøsikkerhed i forbindelse med nuklear virksomhed (19,6 mio. ECU). 4. FORVALTNINGEN AF AKTIONERNE Indkaldelse af bud 4. 1. Kommissionen har i forbindelse med de nukleare sikkerhedsprogrammer lige fra begyndelsen i vid udstræk- (12) Behov for forskning i sikkerheden i russisk konstruerede reaktorer, offentliggjort af NEA i begyndelsen af 1998. ning anvendt artikel 118, stk. 2, i finansforordningen (13) og på dette grundlag indgået aftaler i form af under- håndsaftaler om tjenesteydelser vedrørende store beløb. Denne procedure er blevet anvendt i forbindelse med aktioner for 192 mio. ECU, dvs. 31 % af de samlede aktioner, der androg 610 mio. ECU. 4. 2. I juli 1994 godkendte finansinspektøren en undta- gelsesordning foreslået af GD IA. Basis for ordningen var en liste over forskellige former for aktioner og årsager, der kunne begrunde en afvigelse. Ordningen omfattede imidlertid ikke bestemmelser om, hvilken dokumentation der skulle forelægges til sikring af, at det valgte bud — uanset den valgte procedure — var det økonomisk set mest fordelagtige i overensstemmelse med finansforord- ningens artikel 117. I praksis har anvendelsen af denne ordning givet problemer ved administrationen af kontrak- ter (eksperthonorarer) og også forsinkelser. Indkøbscentraler Administrationen af indkøbsprojekter 4. 3. Kommissionen besluttede i 1994 at lade indkøbs- centraler forvalte indkøbsaftaler, fordi den tvivlede på, at de repræsentanter for kernekraftværker i EU, der ydede faglig bistand på stedet, kunne være upartiske. Den tvivlede også på kvaliteten af deres arbejde. Dette tiltag fremkaldte spændinger, der ikke var særlig effektivitetsbe- fordrende, og medførte ansvarsforflygtigelse. 4. 4. Kommissionen vedtog først i oktober 1996 de nær- mere procedurer for indkøb foretaget gennem sådanne indkøbscentraler. Procedurerne er opdelt i 35 etaper, hvor de faglige eksperter på stedet er ansvarlige for 11, indkøbscentralerne for 20 og Kommissionen for to. Mod- tagerne, der jo har underskrevet kontrakterne, er imidler- tid kun ansvarlige for to etaper, dels inkorporering af sikkerhedsmyndighedernes betingelser for tildeling af licenser i udbudsbetingelserne, dels den endelige godken- delse af indkøbene. I modsætning til de regler, der gælder under Tacis, deltager modtagerne ikke altid i den finan- sielle evaluering af buddene. (13) Aftaler om tjenesteydelser kan indgås i form af underhånds- aftaler, når aktionerne er af mindre omfang (0,3 mio. ECU og senere 0,2 mio. ECU i overensstemmelse med de på hinanden følgende Tacis-forordninger) eller af kortere varig- hed, eller hvis gennemførelse er overdraget til institutioner, som arbejder uden gevinst for øje, eller som er en viderefø- relse af allerede igangværende aktioner, eller i tilfælde, hvor et udbud ikke har givet resultat. 9. 2. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 35/13 Regnskabsføring af transaktionerne og transaktionernes faktiske stilling 4. 5. Tacis-kontrakterne (14) med indkøbscentralerne er opført i Kommissionens driftsregnskab til 167 mio. ECU. Indkøbene anslås til 162,5 mio. ECU, og dertil kommer dækning af omkostninger og vederlag til indkøbscentra- lerne for administration af disse indkøb, der i kontrak- terne er anslået til 4,5 mio. ECU (eller 2,8 % i gennem- snit). Denne praksis giver det udseende af en højere budgetudnyttelsesgrad for kontrakternes vedkommende, end der faktisk var tale om. Beløbet for indkøbsaftaler indgået af centralerne var pr. udgangen af 1997 kun 44,6 mio. ECU, og derfor burde udgifterne i driftsregn- skabet nedsættes med 118 mio. ECU, så de afspejler de faktiske aftaler. 4. 6. Der er pyntet på stillingen for forpligtelserne, som for Rusland (15) er opført med 65,8 mio. ECU, for foran- staltninger i forbindelse med Tjernobyl (16) med 38,5 mio. ECU og for de øvrige kernekraftværker i Ukraine og Armenien (17) med 13,7 mio. ECU. Endvidere er de fleste kontrakter med indkøbscentralerne indgået ved udgangen af året, for de regnskabsføres på en sådan måde, at der meget hurtigt kan stilles meget store forpligtelsesbeløb til rådighed, og således at udnyttelsesgraden for bevillin- gerne dermed kan forhøjes ved regnskabsårets slutning. 4. 7. I Kommissionens regnskaber er forskud på i alt 43 mio. ECU, der var blevet indbetalt på specielle bank- konti åbnet i indkøbscentralernes navn, og som skulle dække indkøbsaftalerne, opført som endelige betalinger. Ved udgangen af 1997 havde centralerne kun effektueret betalinger for 24,3 mio. ECU. Denne post i Kommissio- nens driftsregnskab burde derfor nedsættes med 18,7 mio. ECU for at afspejle disse transaktioner korrekt. Når der indbetales beløb, der overstiger de faktiske behov, på særlige bankkonti, stiger udnyttelsesgraden for betalingsbevillingerne (18). 4. 8. De kontrakter, centralerne har indgået, og de beta- linger, de har foretaget, er ikke registreret i Kommissio- nens regnskabssystem og heller ikke i dens forvaltnings- system. (14) Jf. bilag 2, tabel 2. 4. For Phare var der kun indgået en kontrakt til 1 mio. ECU ved udgangen af 1997 (reference: ZZ95280701 97-0779). (15) Kontrakter med Italtrend og Crown Agents. (16) Kontrakter med GTZ (Gesellschaft für technische Zusammenarbeit). (17) Kontrakter med Europa og Fichtner. (18) Jf. Rettens årsberetning for regnskabsåret 1997, EFT C 349 af 17. 11. 1998, punkt 5. 8. 4. 9. Ved udgangen af 1997 beløb bankrenterne på de særlige konti sig ifølge centralerne til 2,2 mio. ECU, og siden programmernes start var de hverken blevet regn- skabsført eller kontrolleret af Kommissionens tjenester. 4. 10. De ovenfor beskrevne fremgangsmåder medfører, at regnskaberne ikke er så gennemskuelige som påkrævet for, at man kan føre tilsyn med og kontrollere transaktio- nerne. Procedurer for indgåelse af kontrakter 4. 11. Af de 14 Tacis-kontrakter, der var indgået siden januar 1994 med fem indkøbscentraler (jf. punkt 4. 5), blev kun de to første, fra januar og februar 1994, indgået efter en offentlig udbudsprocedure. Fire andre blev ind- gået efter et begrænset frit udbud. De otte øvrige, der bragte summen af kontrakterne op på 82 mio. ECU og honorarerne op på 2,4 mio. ECU, blev indgået i form af underhåndsaftaler, selv om honorarerne og navnlig foran- staltningerne var af en sådan størrelsesorden, at der var basis for udbudsprocedure og teknisk evaluering. Kommissionens overvågning af aktionerne 4. 12. Forvaltningsenheden i GD IA råder ikke over de menneskelige ressourcer, der er nødvendige for at sikre en korrekt overvågning af programgennemførelsen. Siden enhedens oprettelse i 1993 er der blevet ansat 25 perso- ner i den (fem i 1994, seks i 1995, ti i 1996 og fire i 1997), og 17 har forladt den (tre i 1995, fem i 1996, ni i 1997). Af de 22, der var ansat ved udgangen af 1997, skulle fem forlade enheden i første kvartal af 1998. Af de syv ansatte i lønklasse A havde tre kun en ansættelses- kontrakt af begrænset varighed (en udsendt national ekspert og to hjælpeansatte), og to af disse kontrakter udløb i slutningen af marts 1998. Af de syv ansatte i lønklasse B havde tre også ansættelseskontrakter af begrænset varighed (hjælpeansatte), og en kontrakt udløb i slutningen af marts 1998. Udskiftningen blandt de ansatte og usikkerheden i ansættelsen bevirkede, at for- valtningen ikke kunne blive sammenhængende, og at der før i tiden ikke blev ført ordentligt tilsyn med aktionerne. Det gik også ud over arbejdsdisciplinen. 4. 13. Kommissionens administratorer anvender ikke konsekvent en bestemt metodologi i forbindelse med overvågning og forvaltning af projekter. De har heller ikke et pålideligt overvågnings- og forvaltningsinstru- ment. Edb-forvaltningssystemet (De´sire´e) er behæftet med mangler. Administrationen er improviseret, og det er ikke fastsat, at der skal oprettes filer, der struktureres og ajourføres efter klare retningslinjer. Som Kommissionens overvågning foregår, kan dens tjenester ikke kontrollere, hvordan projekterne skrider frem (jf. punkt 5. 2–5. 3), og C 35/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 2. 1999 de kan heller ikke hurtigt løse de problemer, som modta- gerne og de faglige eksperter på stedet forelægger for dem (jf. punkt 5. 12–5. 13). Tilsynet på stedet med programmerne 4. 14. Kommissionen har overdraget overvågningen og evalueringen af aktionerne på stedet til konsulenter. Aktionerne vedrørende nuklear sikkerhed i Rusland blev dog først omfattet af denne procedure i september 1995, og overvågningen begyndte først i midten af 1996. En række aktioner, f. eks. alle kontrakterne under 1991- programmet, blev der slet ikke fulgt op på, eller det skete på et meget sent tidspukt. Endvidere sørgede Kommissio- nen ikke for at finde en hurtig løsning på de problemer, konsulenterne havde omtalt i deres evalueringsrapporter (faglige eksperter i Sosnovy Bor, bistand til sikkerheds- myndighederne i Ukraine). I flere tilfælde havde man betalt for tjenesteydelser 4. 15. på grundlag af interimsfakturaer uden fyldestgørende bilag i stedet for at afvise sådanne fakturaer. Kommissio- nens tjenester havde blot anmodet kontrahenten om at aflevere bilagene på et senere tidspunkt. Når foreløbige betalinger gav problemer med afregningen af kontrak- terne, havde man udskudt løsningen af sådanne proble- mer, undertiden helt til den endelige betaling (19). På dette tidspunkt var det for sent til, at kontrahenten kunne træffe de korrigerende foranstaltninger, som han i over- ensstemmelse med principperne for forsvarlig økonomisk forvaltning burde have truffet allerede ved den første foreløbige betaling. Kommissionen havde f. eks. ikke betalt en lang række fakturaer ved udgangen af 1997. Der er i øvrigt ikke fastlagt en procedure for — og kontrakterne indeholdt ingen bestemmelser om — regn- skabsafslutning af kontrakter inden for en bestemt frist efter den endelige betaling, så det sikres, at eventuelle tvister kan blive afgjort, at projektregnskaberne afspejler de faktiske aktioner, og der i tide kan træffes beslutning om, hvordan eventuelle restbeløb skal anvendes (20). 4. 16. Kommissionens regnskabsafslutning i 1997 som et led i afregningen af Phare- og Tacis-kontrakterne blev vanskeliggjort af »huller i institutionens hukommelse«, som skyldtes udskiftninger i det kontraktansatte perso- nale og også, at der ikke anvendtes korrekte forvaltnings- procedurer. Kommissionen har ikke truffet foranstaltnin- ger til hindring af, at en sådan situation opstår igen. (19) Kontrakt nr. 94-0046, 93-0504, 94-1281 og 95-0242 er eksempler herpå. (20) For 15 af 43 undersøgte kontrakter var der pr. 31. december 1997 et restbeløb på i alt 5,9 mio. ECU, selv om kontrak- terne var udløbet over et år tidligere (93-0958, 94-1263, 93-0533, 94-0120, 94-0491, 94-0116, 93-0410, 94-0547, 95-0775, 95-0774, 94-1281, 93-0972, 95-0190, 93-0895, 94-0028). I Tacis-programmet for 1992 var afsat et budget 4. 17. på 1 mio. ECU til en fælles forvaltningsenhed (JMU) i Moskva. Denne enhed skulle stå for forvaltning og koor- dinering af projekter (21), og den var sammensat af ansatte i atomenergiministeriet (Minatom), sikkerheds- myndigheden (GAN), ledere af kernekraftværker (REA), andre berørte russiske organisationer og vestlige eksper- ter. Den skulle sørge for, at Tacis-aktionerne blev korrekt gennemført, og fremme forbindelserne med de vestlige institutioner. Behovet for en sådan enhed blev atter understreget i Tacis-programmet for 1993, hvoraf det fremgik, at denne sag blev drøftet med de russiske myndigheder under mere generelle forhandlinger om et udkast til en særlig aftaleprotokol om nuklear sikkerhed. Denne protokol blev undertegnet i februar 1995, men vedrørte kun spørgsmål om det civilretlige ansvar. 4. 18. Under drøftelser i oktober 1997 udtrykte repræ- sentanter for det russiske atomenergiministerium bekym- ring over, at iværksættelsen af JMU ikke var nået læn- gere. I november 1997 blev der indgået to kontrakter om finansiering af JMU frem til 30. september 1999, og midlerne hertil blev taget fra programmet for 1994 (0,7 mio. ECU) og programmet for 1996 (0,3 mio. ECU). Kommissionens delegation i Moskva førte ikke tilstræk- keligt tilsyn med programmerne vedrørende nuklear sik- kerhed, og fordi JMU ikke fungerede, blev der indtil udgangen af 1997 ikke ført permanent tilsyn på stedet med programmerne i Rusland. Forvaltningsomkostninger 4. 19. Siden 1996 har budgetanmærkningerne givet grundlag for at finansiere faglig bistand til Kommissionen over driftsbevillingerne (22), før 1996 var det ikke tilladt. I begyndelsen af 1998 forelagde Kommissionen en rap- port om, hvordan denne »facilitet« til faglig bistand var blevet anvendt, men den indeholder ingen oplysninger om de midler, GD IA har anvendt til programmerne vedrø- rende nuklear sikkerhed. Der var regnskabsført 29,2 mio. ECU, dvs. 5 % af de samlede kontrakter indgået siden 1990 (23), men dette beløb afspejler ikke de samlede beløb. Der mangler f. eks. 1,8 mio. ECU i honorarer til indkøbscentralerne samt de midler, de faglige eksperter på stedet har anvendt til administration og teknisk over- vågning af aktionerne. Disse midler er vanskelige at (21) Der blev også afsat 1 mio. ECU til en fælles forvaltningsen- hed (Joint Management Unit) i Kiev i Ukraine. (22) De samlede udgifter må ikke overstige 2 % af Phare-bevillin- gerne og 3,5 % af Tacis-bevillingerne. (23) Jf. tabel 1, søjlen »Programmering, forvaltning, evaluering«. 9. 2. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 35/15 identificere, fordi Kommissionens krav med hensyn til regnskabsoplysninger i eksperternes rapporter ikke er strenge nok. 4. 20. De samlede omkostninger ved forvaltningen af programmer og projekter (der dækkes over driftsbevillin- gerne og aktionsbevillingerne) i Kommissionens kom- plekse system fremgår således ikke af regnskaberne (24). De regnskabsførte 5 % overstiger det loft, budgetmyndig- heden har fastsat med virkning fra 1996, men man har alligevel ikke kunnet undgå de konstaterede svagheder ved forvaltningen. 5. ANVENDELSEN OG RESULTATERNE AF BISTANDEN Programmering 5. 1. I den første fase fra 1990 til 1992 var det vestlige eksperter, der foreslog de projekter, der indgik i program- merne, og det var begrænset, hvor meget modtagerne havde kunnet udnytte resultaterne i praksis (25). Siden 1993 har samarbejdet navnlig vedrørt projekter, der opfylder behovene bedre. Udarbejdelsen af de årlige pro- grammer har imidlertid altid givet problemer. Modta- gerne har stået uforstående over for de valgte prioriterin- ger, navnlig i Rusland. Der blev ikke fastlagt et eneste projekt, ikke engang retningslinjer for et projekt, under 1993- og 1994-programmerne for Sosnovy Bor. Projek- terne er blevet defineret efterfølgende. For de øvrige russiske kernekraftværkers vedkommende kunne det først fastlægges i forbindelse med udarbejdelsen af programmet for 1994, hvordan budgetterne vedtaget i 1993 skulle anvendes. Det konstateredes under revisionsbesøg på ste- det, at misforståelser på grund af mangelfuld kommuni- kation og information havde bevirket, at der ikke havde kunnet etableres et godt samarbejde — og det havde ikke gjort det bedre, at Kommissionen aflagde for få besøg på stedet. 5. 2. Mange af de projekter, der indgik i programmerne, var blevet annulleret eller ændret, eller der var tilføjet nye elementer, efter at Kommissionen havde vedtaget dem. Kommissionen havde således ikke altid styr på ændrin- gerne af programmerne og anvendelsen af midlerne: a) Ved aktioner opdelt i trancher finansieret over flere på hinanden følgende årlige programmer var resulta- terne af hver enkelt fase ikke altid blevet evalueret inden fastlæggelsen og lanceringen af den efterføl- gende fase. Denne svaghed medførte, at Kommissio- nen i flere tilfælde ikke længere kunne kontrollere selve indholdet af projekterne (edb-nettet og senere det operationelle forvaltningssystem i Sosnovy Bor, projektet vedrørende bekendtgørelse af sikkerhedspa- rametre i Kalinin og senere også i Kalinin-projektet vedrørende kontrolinformationssystemet og projektet forvaltningen af vedligeholdelsen af vedrørende anlægget) eller ikke længere havde overblik over omkostningerne forbundet med kontrakterne (kon- trakten om evaluering af sikkerheden i RBKM-reakto- rer). Projektet vedrørende modernisering af kontrol- rummet i Sosnovy Bor, der kun er i forundersøgelses- fasen, er forbundet med sådanne risici. b) To vigtige projekter, det tekniske center i Nikiet (2 mio. ECU) og beskyttelse af reaktorkernen i Kola (4 mio. ECU), blev annulleret, men restbeløbet på budgettet (3,3 mio. ECU) blev ikke genanvendt. Kola- projektet blev annulleret, efter at man havde betalt 2,7 mio. ECU for undersøgelser, der ikke førte til de oprindeligt planlagte investeringer. c) Der blev skåret ned på flere nyttige projekter (den kemiske sammensætning af vandet i Kola, brandalar- mer og kontrol af brændstofpåfyldningen i Balakovo), fordi der var lagt loft over den vejledende budgettilde- ling til projektet eller til kernekraftværket i det årlige program. Kommissionen burde i sådanne tilfælde overveje, om det er hensigtsmæssigt at forsætte pro- jekterne, og foreslå, at der anvendes uudnyttede mid- ler fra andre projekter. d) Der blev udført arbejder, der ikke var i overensstem- melse med kontrakterne, fordi Kommissionen ikke reagerede, da situationen udviklede sig i en sådan retning, at de oprindelige udbudsbetingelser ikke læn- gere passede til forholdene (bistanden til sikkerheds- myndighederne i Litauen). 5. 3. Programmernes indhold varierede alt efter budget- tildelingen til hvert enkelt kernekraftværk, og ofte var det den mest dynamiske deltager, der bestemte, i hvilken retning aktionerne skulle gå. Og med så mange deltagere og så mange forskellige aktioner var det vanskeligt at bevare sammenhængen i projekterne. 5. 4. Siden 1992 er TPEG’s rolle i drøftelserne om og udarbejdelsen af Kommissionens programmer blevet sta- dig vigtigere. Der er imidlertid aflagt mange kontrolbesøg hos modtagerne uden Kommissionens deltagelse. Kom- missionen har på dette område delegeret alt for mange beføjelser (26). 5. 5. Kun i nogle få tilfælde havde Kommissionen udnyt- tet Det Fælles Forskningscenters (FFC) tidligere kontakter til kerneenergisektoren i øst og planlagt aktionerne i samråd med modtagerne. Først ved udgangen af 1997 (24) Jf. Rettens årsberetning for regnskabsåret 1997, EFT C 349 af 17. 11. 1998, punkt 5. 37–5. 39. (25) Referat fra »Cooperation forum for VVER regulators« den 27. –29. august 1997 i Finland. (26) Rettens særberetning nr. 1/96 om MED-programmerne inde- holder bemærkninger om de betingelser, hvorunder Kommis- sionen har delegeret beføjelser, der er tillagt den som offent- lig myndighed, EFT C 240 af 19. 8. 96, punkt 39–57. C 35/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 2. 1999 vedtog Kommissionen, at FFC skulle udarbejde de nær- mere betingelser for projektkontrakterne under Tacis- programmet, hvilket tidligere havde været TPEG’s opgave. Med en sådan ansvarsfordeling kan Kommissio- nen udføre sine opgaver, nemlig at iværksætte forunder- søgelser af og træffe beslutninger om programmerne, mere effektivt end efter det tidligere system. FFC er endvidere uafhængigt af virksomhederne i kerneenergi- sektoren, mens TPEG, uanset tilknytningen til EU, ikke kan sige sig helt fri for at varetage sine medlemmers industrielle interesser. Budgetmidlerne afsat til aktiviteter på stedet værker, at langt de fleste projekter vedrører industrielt udstyr, selv om det blev fremhævet allerede i Tacis- programmet i 1992, at det var vigtigt at tage højde for alle aspekter på området forbedring af driftssikkerheden, bl. a. : a) aktioner vedrørende organisationsstrukturen og hen- syntagen til den menneskelige faktor (forbedring af procedurer, uddannelse, koblingen menneske-ma- skine) b) ledsageforanstaltninger til projekterne vedrørende levering af udstyr med henblik på bedre sikkerhed ved brug af udstyret (dokumentation, rapportering om tidligere uheld og andre hændelser, inspektion, vedli- geholdelse, uddannelse) 5. 6. Det fremgår af tabel 4, der er en liste over projekter vedrørende bistand på stedet i fire russiske kernekraft- c) teknologioverførsel for at sikre, at aktionerne kan fastsættes, fordi udstyr produceres lokalt. Projekter vedrørende bistand på stedet i fire besøgte kernekraftværker i Den Russiske Føderation Tabel 4 (mio. ECU) Projekter RBMK Sosnovy Bor VVER 213/230 Kola VVER 320 I alt Kalinin Balakovo Beløb Driftskontrolsystemet Forvaltningssystem — vedligeholdelse Subtotal: edb-systemer Kontrol- og sikkerhedsventiler Affaldsbehandling Vands kemiske sammensætning, sporing af udslip Rensning af rørsystemer og filtrering Reservedele Modernisering af kontrolrum Brandsikring Strømforsyning Brændstofpåfyldning Turbinevibrationer Måling af neutronflux i reaktorerne Redskaber Elektriske ledninger Hydrogenkoncentration Strålingsbeskyttelse (ALARA) Nødkølepumper Dampmålere Rustovervågning Subtotal industrielt udstyr Kvalitetssikring og organisation Uddannelse Prohabilitetsanalyser af sikkerheden Subtotal — øvrige projekter Ikke afsatte eller bortfaldne bevillinger I alt afsat til programmerne 4,29 4,29 3,00 0,20 3,00 0,20 0,90 2,00 3,00 2,30 1,00 1,50 0,60 7,30 10,40 0,50 0,50 1,97 14,06 0,30 0,30 0,85 11,55 2,50 2,00 4,50 2,15 0,09 1,62 0,80 0,55 1,10 1,25 1,00 0,48 0,85 0,70 0,30 0,10 10,99 0,38 15,87 3,00 0,20 0,86 3,97 1,41 0,50 0,84 1,00 0,47 0,25 12,50 1,30 0,70 2,00 0,65 15,15 6,79 2,00 8,79 7,15 6,29 4,78 4,77 3,16 3,00 2,20 1,94 1,90 1,25 1,00 0,95 0,85 0,70 0,60 0,30 0,25 0,10 41,19 1,30 1,20 0,30 2,80 3,85 56,63 % 12,0 3,5 15,5 12,6 11,1 8,4 8,4 5,6 5,3 3,9 3,4 3,4 2,2 1,8 1,7 1,5 1,2 1,1 0,5 0,4 0,2 72,7 2,3 2,1 0,5 4,9 7 100 Kilde: Besøg på stedet og rapporter fra eksperterne på stedet. Beløbene svarer til undertegnede kontrakter eller til det fastsatte budget, hvis kontrakten endnu ikke er undertegnet. 9. 2. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 35/17 5. 7. Hver år er der på Tacis-budgetterne afsat ca. 4 mio. ECU til hvert enkelt kernekraftværk til forbedring af driftssikkerheden, ligeligt fordelt mellem bistand på stedet og projekter. En sådan ensartet fordeling er ikke afstemt efter de faktiske forhold, som varierer betydeligt fra kernekraftværk til kernekraftværk. I forbindelse med projekterne vedrørende indkøb af udstyr er der ikke fundet bevis for, at denne fordeling af midlerne gav effektive resultater. Forsinkelser i gennemførelsen — den faktiske stilling Hvor lang tid tager forberedelsen af kontrakterne? 5. 8. Tabel 5 er en analyse af, hvor lang tid der er gået, fra Kommissionen har truffet afgørelse om et projekt, til kontrakten vedrørende de undersøgte aktioner er blevet undertegnet. Det tog længst tid ved kontrakterne om bistand til sikkerhedsmyndighederne (gennemsnitligt 882 dage) og indkøbskontrakterne, som forvaltes af indkøbscentralerne (gennemsnitligt 705 dage). Til disse næsten to år skal lægges den tid, det har taget at forberede selve afgørelserne, og som bevirkede, at Kommissionen vedtog de fleste programmer ved udgangen af regnskabsåret. Antal dage fra Kommissionen har truffet afgørelse, til den har undertegnet kontrakter om de undersøgte aktioner Tabel 5 e g a D 1 400 1. 400 1 200 1. 200 1 000 1. 000 800 800 600 600 400 400 200 200 - – Bistand på stedet å p d n a t s B i t e d e t s Bistand til Kommissio-nen Leveringer (direkte kontrakter) Leveringer (delegerede kontrakter) Alle kontrakttyper Bistand til sikkerhedsmyndighederne Undersøgel-ser og analyser af sikkerheden f a l i t d n a t s B i - s d e h r e k k s i e n r e d e h g d n y m i l Højeste antal dage fra afgørelsen til undertegnelsen af kontrakten Mindste antal dage fra afgørelsen til undertegnelsen af kontrakten r e g Gennemsnitlige antal dage fra afgørelsen til undertegnelsen af kontrakten n i r e v e L r e s y a n a d n a t s B l i t i i i l i r e s e g ø s r e d n U n e d e h r e k k s g o n e n o s s m m o K e t k e r i d ( ) r e t k a r t n o k r e g n i r e v e L e d e r e g e e d ( l ) r e t k a r t n o k e l l A r e p y t t k a r t n o k Kontrakttype Mindste antal dage fra afgørelsen til undertegnelsen af kontrakten Mindste antal dage fra afgørelsen til undertegnelsen af kontrakten Gennemsnitlige antal dage fra afgørelsen til undertegnelsen af kontrakten Gennemsnitlige antal dage fra afgørelsen til undertegnelsen af kontrakten Højeste antal dage fra afgørelsen til undertegnelsen af kontrakten Højeste antal dage fra afgørelsen til undertegnelsen af kontrakten Kontrakttype Bistand på stedet Bistand til sikkerhedsmyndighederne Undersøgelser og analyser af sikkerheden Bistand til Kommissionen Leveringer (direkte kontrakter) Leveringer (delegerede kontrakter) Alle kontrakttyper Mindste antal dage fra afgørelsen til undertegnelsen af kontrakten Gennemsnitlige antal dage fra afgørelsen til undertegnelsen af kontrakten Højeste antal dage fra afgørelsen til undertegnelsen af kontrakten (dage) Antal undersøgte kontrakter 43 741 42 121 474 217 42 308 882 493 400 682 705 511 713 1 063 987 763 840 1 227 1 227 17 3 10 10 3 16 59 C 35/18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 2. 1999 (dage) Stillingen for de øvrige leveringsprojekter (delegerede kontrakter) under forberedelse pr. 31. 12. 1997 Specifikationer under udarbejdelse Specifikationer er godkendt, kontrakt endnu ikke indgået Gennemsnitlige antal dage fra afgørelsen til specifikationerne Gennemsnitlige antal dage fra specifikationerne til den 31. 12. 1997 Gennemsnitlige antal dage fra afgørelsen til den 31. 12. 1997 Antal undersøgte aktioner 799 518 725 1 317 8 9 5. 9. Indgåelsen af kontrakterne med indkøbscentralerne er blot en mellemliggende fase i hele forløbet og siger ikke noget om, hvordan indkøbsprojekterne skrider frem. Ved afslutningen af regnskabsåret 1997 var der kun indgået kontrakt om 16 af 38 undersøgte aktioner, og det var sket gennemsnitligt 705 dage (27) efter datoen for Kommissionens afgørelse. Fem kontrakter var blevet annulleret, inden specifikationerne var blevet godkendt. Ved de øvrige, der alle vedrørte Rusland, havde forbere- delsen taget usædvanlig lang tid. Pr. 31. december 1997, dvs. gennemsnitligt 725 dage efter beslutningsdatoen, var specifikationerne til otte af disse projekter endnu ikke blevet godkendt. Specifikationerne til ni andre projekter var blevet godkendt, men kontrakterne var endnu ikke undertegnet. Der var gennemsnitligt gået 1 317 dage, siden Kommissionen havde truffet beslutning om disse ni projekter. Projekterne vedrørende driftssikkerhed 5. 10. Tabel 6 er en oversigt over, hvor langt man var nået med gennemførelsen af Tacis-programmerne 1992–1997 vedrørende driftssikkerhed i kernekraftvær- kerne i Sosnovy Bor (RBMK 1000), Kola (VVER 440- 230 et 440-213), Kalinin og Balakovo (VVER 1000-320). Ved udgangen af 1997 var kun 14 af 52 projekter, som omfattede stedlig bistand i henhold til programmerne for 1992–1995, blevet gennemført i disse fire kernekraftvær- ker (alle i Kalinin og Balakovo). To projekter var endnu ikke afsluttet, og 11 var blevet annulleret. Man var ikke nået længere end til forundersøgelsesfasen med de øvrige projekter og projekterne under programmerne for 1996 og 1997. Tacis-programmer 1992-1997 vedrørende bistand på stedet og forbedring af driftssikkerheden i Kola, Sosnovy Bor, Kalinin og Balakovo (Den Russiske Føderation) Tabel 6 U C E. i o m % 25 25 20 20 15 15 10 10 5 5 0 0 80% 90% 100% 100 90 80 70 60 50 40 30 20 10 0 70% 60% 50% 40% 30% 10% 20% 0% Programmer 1992-1997 Programmes 1992 to 1997 Programmes 1992 to 1997 Contracts concluded Indgåede kontrakter Contracts concluded Payments made Sosnovy Bor Sosnovy Bor Kola Kola Kalinin Kalinin Balakovo Balakovo Kernekraftværker Betalinger Payments made Planlagt: Den procentdel af det tildelte budget, projekter- ne tegner sig for Previsto: parte dei progetti nella dotazione destinata alla centrale Previsto: parte dei progetti nella dotazione destinata alla centrale Realizzato: parte dei progetti nei contratti conclusi Gennemført: Den procentdel af de indgåede kontrakter, projekterne tegner sig for Realizzato: parte dei progetti nei contratti conclusi Sosnovy Bor Sosnovy Bor Kola Kola Kalinin Kalinin Balakovo Balakovo Total I alt Kernekraftværker (27) 446 dage til godkendelsen af udbudsbetingelserne og 259 dage til indgåelsen af kontrakten. 9. 2. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Programmer Indgåede kontrakter Antal kontrak- ter Budget % af budgettet Antal kontrak- ter Beløb % af budgettet % af kontrak- ter Beløb C 35/19 (mio. ECU) Betalinger % af kontrak- ter % af budget Sosnovy Bor heraf bistand på stedet Kola heraf Kalinin heraf Balakovo heraf tilknyttede projekter bistand på stedet tilknyttede projekter bistand på stedet tilknyttede projekter bistand på stedet tilknyttede projekter I alt heraf bistand på stedet 16 6 10 19 6 13 35 6 29 33 6 27 103 24 19,08 5,02 14,06 18,00 6,45 11,55 22,73 6,86 15,87 19,73 4,58 15,15 79,54 22,91 100 26 74 100 36 64 100 30 70 100 23 77 100 29 tilknyttede projekter 79 56,63 71 6 5 1 6 5 1 11 3 8 12 5 7 35 18 17 7,71 4,72 2,99 6,26 5,98 0,28 9,78 7,02 2,76 8,62 3,65 4,97 32,38 21,37 11,01 40 94 21 35 93 2 43 102 17 44 80 33 41 93 19 100 61 39 100 96 4 100 72 28 100 42 58 100 66 2,16 1,35 0,81 3,37 3,09 0,28 6,63 3,87 2,76 4,75 1,79 2,96 16,91 10,10 34 6,81 28 29 27 54 52 100 68 55 100 55 49 60 52 47 62 11 27 6 19 48 2 29 56 17 24 39 20 21 44 12 Kilde: Kommissionens programmer og regnskab, rapporter fra indkøbscentralerne. 5. 11. 93 % af disse kernekraftværkers vejledende bud- getter til bistand på stedet var ved udgangen af 1997 dækket af kontrakter, mens den tilsvarende procentsats for de konkrete projekter kombineret med bistand på stedet kun var på 19 %. Kontrakterne om projekterne skulle indgås umiddelbart efter kontrakterne om bistand på stedet, men der blev konstateret store forsinkelser i de fleste kernekraftværker. Kontrakterne om bistand på ste- det stod derfor slet ikke i rimeligt forhold til de konkrete projekter, som de skulle kombineres med. Kommissionen traf ikke nogen væsentlige foranstaltninger for at få rettet op på dette misforhold, som faktisk kunne konstateres allerede, da programmet for 1992 blev gennemført. I de to ældste kernekraftværker (Sosnovy Bor og Kola), der havde de mest presserende behov, tegner de gennemførte projekter sig for særligt lave beløb trods omfattende investeringer i faglig bistand. Denne uligevægt er slående i Kola, hvor de afholdte betalinger kun udgør 2 % af budgettet til projekterne, selv om 48 % af beløbet afsat til bistand på stedet var blevet udbetalt. 5. 12. De vigtigste årsager til projekternes forsinkelse er følgende: a) Sagsbehandlingen i forbindelse med indkøbsprocedu- rerne, navnlig af spørgsmål om udstyrets oprindelse, er meget langsommelig, hvilket forværres af, at Kom- missionens tjenester ikke reagerer eller er alt for længe om at reagere, når de får forelagt et problem (udstyr til gennemførelse af vandanalyser og edb-udstyr i Kalinin, reservedele i Kola og Balakovo). b) Der anvendes langsommelige administrative procedu- rer, som i tilfælde af teknisk eller kommercielt mo- nopol giver det udseende af udbudsprocedurer (for- brænding af affald i Kola), hvor man i sådanne tilfælde kunne anvende alternative procedurer (28) for at sikre, at produkterne indkøbes til en rimelig pris. c) De russiske sikkerhedsmyndigheder udsteder licenser (projekterne i Kalinin vedrørende henholdsvis bekæm- pelse af hydrogenkoncentrationer, vandets kemiske sammensætning og kontrollen med indkapslingen af affaldet i asfalt). d) Man har været længe om at erkende, at der kunne udnyttes synergieffekter mellem programmerne for de forskellige kernekraftværker (sikkerhedsventiler i Ba- lakovo og Kalinin). e) Specifikationerne og de anvendte evalueringsteknikker var ikke gode nok (vibrationsanalyse i Kalinin, van- dets kemiske sammensætning i Balakovo, sikkerheds- ventiler i Kozloduy). f) Procedurer for forundersøgelse af og tilsyn med blan- dede projekter, der omfattede såvel levering som udvikling af edb-udstyr, var ikke tilfredsstillende (edb- nettet i Sosnovy Bor, simulatorer i Kola, forvaltning af edb-vedligeholdelsen i Kalinin). (28) Vestlige kernekraftværker anvender i sådanne tilfælde andre procedurer, som f. eks. prisspecificering eller prisanalyse eller indgåelse af rammeaftaler. C 35/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 2. 1999 5. 13. Både modtagerne og eksperterne på stedet gjorde opmærksom på, at tidsplanerne fastsat i de oprindelige handlingsplaner ikke blev overholdt, og at det var umu- ligt at forudse præcist, hvornår udstyret kunne leveres, selv om det var særlig vigtigt, når udstyret skulle installe- res i de perioder, hvor kernekraftværkerne havde indstil- let virksomheden. De væsentligste ankepunkter gik på, at forundersøgelserne af udbud og kontrakter var langsom- melige, at Kommissionens procedurer var komplicerede og langsommelige, at der ikke var fastsat bindende tids- frister for de forskellige parter, at man generelt var dårligt informeret om, hvordan projekterne skred frem, og at modtagerne ikke kunne deltage tilstrækkeligt aktivt i projektforvaltningen, herunder navnlig evalueringen af udbud og udstedelse af betalingsanvisning. sikkerhedsmyndighederne efterhånden fik større kapaci- tet. I Rusland er der risiko for, at disse procedurer i stadig stigende grad vil bremse programgennemførelsen, fordi der er problemer med at forstå de gældende regler, som der ikke tages tilstrækkeligt hensyn til. Indsatsen på dette område koordineres ikke godt nok, og det samme gælder de opgaver og ressourcer, der er nødvendige for, at reglerne kan omsættes i praksis. Også på dette område har de stedlige eksperters rolle som katalysator for samarbejdet mellem parterne været af afgørende betyd- ning for, om projektet lykkes. Kommissionen bør derfor sikre sig, at de erfaringer, hvert enkelt kernekraftværk har indhøstet med de nye procedurer, hurtigst muligt kommer samtlige kernekraftværker til gode. 5. 14. Med den nuværende organisationsstruktur er det i realiteten kun eksperterne på stedet, der kan styre aktio- nerne, og derfor er kvaliteten af deres arbejde af afgø- rende betydning for, om der sker fremskridt i de igang- satte projekter. Kommissionen har spillet en for passiv rolle, og derfor har det ikke været muligt at fastlægge »best practice«-normer for den faglige bistand. Det har givet meget forskellige resultater, alt efter interventionsty- per og kernekraftværker. Bistand til sikkerhedsmyndighederne 5. 15. På området bistand til sikkerhedsmyndighederne ved ydelse af licenser er der sket væsentlige fremskridt, selv om normerne og reglerne ikke er harmoniseret på europæisk plan (jf. punkt 3. 1). I Rusland har sikkerheds- myndighederne med bistand fra EU-eksperter fået opbyg- get instrumenter på lovgivningsområdet og generelle pro- cedurer, således at de kan afstikke rammerne for gennem- førelsen af moderniseringsprogrammer. Disse myndighe- ders arbejde hæmmes imidlertid af, at der er begrænsede finansielle midler til rådighed. 5. 16. Kommissionen anvender en såkaldt »to plus to- metode« ved ydelse af licenser til levering af det udstyr, den finansierer. Efter denne metode ydes der til hvert projekt for det første bistand til lederne af kernekraftvær- kerne inden for rammerne af ekspertbistanden på stedet og for det andet bistand til sikkerhedsmyndighederne ved ydelse af licenser. Her gælder det ligesom med bistanden til lederne af kernekraftværkerne, at sikkerhedsmyndighe- derne i vest bistår og overfører deres knowhow til sikkerhedsmyndighederne i øst. Det vanskelige ved denne metode er at koordinere samarbejdet mellem fire parter. 5. 17. Problemer forbundet med ydelse af licenser kom først frem på et sent tidspunkt i forløbet i forbindelse med det udstyr, der blev finansieret over Tacis, fordi gennemførelsen af programmerne var forsinket, og fordi Undersøgelser og sikkerhedsanalyser 5. 18. I juni 1997 havde de russiske myndigheder kun modtaget en enkelt endelig rapport om de undersøgelser, der var finansieret over Tacis-programmet for 1991. Undersøgelserne var budgetteret til 40 mio. ECU, og der var afholdt betalinger for ca. 34 mio. ECU. Flere større kontrahenter havde nægtet at fremsende undersøgelsesre- sultaterne til modtagerne med den begrundelse, at Rusland ikke havde ratificeret Wien-konventionen, og at de havde deres tvivl med hensyn til reglerne om civilret- ligt ansvar — uanset erklæringerne i den aftaleprotokol som Kommissionen og Den Russiske Føderation under- tegnede i februar 1995. Disse undersøgelser kan derfor kun have begrænset nytteværdi for modtagerne, og de vil heller ikke få megen indflydelse på selve indholdet af de russiske moderniseringsprogrammer. 5. 19. Kontrakterne om undersøgelse af konstruktions- sikkerheden i kernekraftværkerne er i vid udstrækning blevet gennemført af russiske institutter, som har fået tildelt underkontrakter. Specifikationerne i underkontrak- terne er ofte nøjagtig de samme som dem i hovedkon- trakten, og det er derfor yderst vanskeligt at vurdere arbejdsbyrden for henholdsvis EU’s kontrahenter og de russiske underleverandører. Det er imidlertid af afgørende betydning for prisgennemsigtigheden, at arbejdsdelingen mellem kontrahent og underleverandør er helt klar, efter- som honorarerne til vestlige eksperter kan være 10–15 gange højere end til østlige eksperter med samme erfaring og faglige baggrund. I et af de undersøgte tilfælde (under- søgelse af trykbeholdernes skørhed i Kola og Novovoro- nesh) måtte det underkontraktbeløb, Kommissionen havde fastsat for tilbudsgiverne uden tilstrækkelig forud- gående analyse, genforhandles til et højere beløb efter tildeling af hovedkontrakten. 5. 20. Underkontrakterne indeholder en meget ensidig klausul om, at beløb til underleverandøren først kan udbetales, når Kommissionen har betalt de beløb, hoved- kontrahenten har faktureret. I tre tilfælde (29) havde Kommissionens kontrahenter ikke udbetalt de russiske (29) Kontrakt 93-0490, 93-0502 og 95-0844. 9. 2. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 35/21 underleverandører en væsentlig andel af de skyldige beløb, selv om de havde udført alt arbejde som fastsat i underkontrakten. Når kontrahenterne og Kommissionen afvikler den finansielle side af kontrakterne så langsomt, skader det underleverandørerne og partnerskabet med EU. Den faktiske bevillingsudnyttelse 5. 21. Tabel 7 er en oversigt over de kommissionsafgørelser, som pr. 31. december 1997 var gennemført i form af kontrakter. Kontraktvolumen og betalinger som registreret i driftsregnska- bet er korrigeret for de væsentligste usædvanlige forhold, der er konstateret med hensyn til definitionen i driftsregnskabet af tildelingerne over Tacis-programmet for 1991 og navnlig med hensyn til kontrakterne med indkøbscentralerne. Phare- og Tacis-afgørelsernes dækning af indgåede kontrakter pr. 31. december 1997 Tabel 7 (mio. ECU) U C E. i o m 300,0 300,0 250,0 250,0 200,0 200,0 150,0 150,0 100,0 100,0 50,0 50,0 – - t i i e d h r e e h h c r s e s k b e k i r i t s e B s t f i r D Beschlüssexxxxxx Afgørelser e k s i r e n e G , i t n , r e e d s u l S e e g n ø e g s o r z e e b d t r n a u u a B g n u g e s u A l n o i t k u r t s n o k n e d r ö h e b - s t i r e d e h g e h d r e n h c y S m i i - s d e h r e k k S i , d e l l l ä a f b f f A a e , f f f o o t s t n s n d e n r B æ B r l y b o n r e l h y c b s T o n r e T j l , , g g n u n n i a r p e m m m m a r g a o r r P g o r P t l g n g u n a i w n r t e l V a v r o f / C T S C U C T T S S U C T S / I I e k d k n i u g s o e g i e t s s n o r S e v D i l i e e t t t m i M e e n t s e s e e b w s e g l å u z m t h c r o n f i Aktionsområde Beschlüssexxxxxx Tatsächlich vergebene Verträge Indgåede kontrakter Tatsächlich vergebene Verträge Tatsächliche Zahlungen Tatsächliche Zahlungen Afholdte betalinger C 35/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende r e s l e r ø g f A 271,9 181,4 79,8 64,2 59,0 46,7 65,0 18,2 e t r ø f s b a k s n g e R r e t k a r t n o k 228,6 85,9 54,8 32,3 50,5 29,2 61,4 67,6 g n i r e c i f i s s a l k y N 1 9 9 1 s i c a T 5,4 40,2 7,2 −52,8 b ø k d n I f a t e g a t e r o f e n r e l a r t n e c s b ø k d n i e d e å g d n I r e t k a r t n o k −75,9 −3,6 158,1 122,5 −38,5 62,0 32,3 12,0 29,2 61,4 14,8 e t d l o h f A r e g n i l a t e b 120,6 46,3 19,8 10,5 4,8 18,3 33,5 52,7 g n i r e c i f i s s a l k y N 1 9 9 1 s i c a T 5,0 34,1 5,8 −44,9 Driftssikkerhed Generiske undersøgelser, konstruktion Sikkerhedsmyndigheder Brændstof, affald Tjernobyl Programmering, forvaltning ISTC/USTC Diverse og ikke formålsbestemt 9. 2. 1999 (Mio ECU) e t d l o h f A r e g n i l a t e b å p d u k s r o f e d e t t y n d U o t n o k g i l r æ s −18,7 106,9 80,4 25,6 10,5 4,8 18,3 33,5 7,8 Kilde: Kommissionens driftsregnskab (De´sire´e) pr. 31. december 1997. I alt 786,1 610,2 — −118,0 492,2 306,6 — −18,7 287,9 5. 22. 63 % af de samlede bevillinger i henhold til afgø- relserne er anvendt til kontrakter, 37 % til betalinger. Den faktiske bevillingsudnyttelse er særlig lav for aktio- nerne vedrørende Tjernobyl (20 % i kontrakter og 8 % i betalinger) og vedrørende radioaktivt brændstof og affald (16 % i betalinger). 5. 23. Beløbet for bevillinger, som der endnu ikke er indgået kontrakter om, er på 294 mio. ECU, og ikke 176 mio. ECU som opført i driftsregnskabet. Grundlaget for disse bevillinger er afgørelser, som til dels er af ældre dato, og som ikke altid svarer til de faktiske behov. Der bør foretages en kritisk gennemgang af disse bevillinger, og det bør undersøges, om de offentlige midler er anvendt i overensstemmelse med principperne for forsvar- lig økonomisk forvaltning. Efter samråd med modtagerne bør programmerne i givet fald afsluttes, eller de disponi- ble bevillinger bør genanvendes under hensyntagen til behovene i dag. 6. KONKLUSION Samlet vurdering blev der indgået forpligtelser for 786 mio. ECU (31) over Phare- og Tacis-programmerne og afholdt betalinger for 307 mio. ECU (32). 6. 2. Der er sket visse fremskridt i denne interventions- sektor, der er ny for EU, og som tidligere stort set ikke har været åben for internationalt samarbejde. Rettens revision af aktionerne viser imidlertid, at det går alt for langsomt med at nå frem til nogle resultater, og at de mål, der var fastlagt for programmerne på kort sigt, endnu ikke var nået ved udgangen af 1997, både fordi der ikke var fulgt en helt klar strategi, og fordi der var anvendt procedurer til iværksættelse af projekterne, som ikke var ordentligt afpasset efter de særlige og meget komplicerede forhold. Ved udgangen af 1997 kunne der ikke foretages en samlet vurdering af forbedringerne i hvert enkelt kernekraftværk på sikkerhedsområdet, fordi der ikke var fastlagt en bestemt metodologi. IAEA organi- serer i 1999 en international konference om de opnåede resultater og er i øvrigt ved at udarbejde sikkerhedsindi- katorer. Der har hidtil ikke været anvendt sådanne indi- katorer, og derfor er det i dag umuligt at give et objektivt billede af de opnåede resultater. Der bør træffes konkrete foranstaltninger, der sikrer mere klarhed i fællesskabsak- tionerne og også, at der tages mere hensyn til aspekter som effektivitet, produktivitet og sparsommelighed. 6. 1. EU’s intervention på området nuklear sikkerhed i østlandene havde dels til formål at beskytte befolkningen mod følgerne af en ulykke som den i Tjernobyl, dels inden for rammerne af Phare- og Tacis-programmet at etablere et partnerskab baseret på markedsøkonomi mel- lem kernekraftindustrien i EU og i østlandene. Med dette dobbelte mål for øje afsatte Kommissionen i perioden 1990–1997 ca. 850 mio. ECU (30) til programmer til fremme af den nukleare sikkerhed i CØEL og NUS. Her (30) Jf. tabel 1. 1 i bilag 1. Effektivitet 6. 3. En række faktorer, nemlig at der ikke blev anvendt en klar og realistisk strategi (jf. punkt 3. 1–3. 11), at projekterne under Phare- og Tacis-programmerne udvik- les i et lukket kredsløb (jf. punkt 3. 12–3. 20), og at Kommissionen har delegeret for mange beføjelser til (31) Jf. tabel 1. I dette beløb er medtaget bidraget til ISTC og USTC på i alt 65 mio. ECU. (32) Jf. tabel 1. 9. 2. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 35/23 tredjemand (jf. punkt 4. 3, 5. 4–5. 5), har medført en vis ubeslutsomhed med hensyn til, hvilke aktioner der skal iværksættes, og uhensigtsmæssig fordeling af midlerne (jf. punkt 5. 1–5. 3, 5. 6–5. 7) samt langsommelige procedurer, der har mindsket værdien af EU’s aktioner (jf. punkt 5. 8–5. 14). Der bør i højere grad tages hensyn til de økonomiske forhold i modtagerlandene, når der skal fastlægges en ny strategi, og navnlig når der skal tages stilling til, hvad der skal ske med kernekraftværker af forældet konstruktion. Samarbejdet med de øvrige part- nere bør styrkes, navnlig med IAEA og EBRD, men også med modtagerlandene. Gensidig tillid forudsætter, at de strategiske og kontraktlige rammer er klare, og at EU og modtagerne i fællesskab på forhånd fastlægger de mål, der skal forfølges. Endvidere bør Kommissionen priori- tere det højt, at der i samarbejde med IAEA fastlægges præstationsindikatorer til måling af programmernes effektivitet. Endvidere bør det prioriteres særlig højt, at udviklingen på sikkerhedsområdet i hvert kernekraftværk følges meget nøje. Produktivitet 6. 4. De tjenester, der er ansvarlige for gennemførelsen af programmerne, bør reorganiseres, og de bør have de nødvendige forvaltningsinstrumenter og tilstrækkelige menneskelige ressourcer til at kunne løse en så omfat- tende opgave så hurtigt, som det er påkrævet. Det har de ikke kunnet siden 1990 (jf. punkt 4. 12–4. 16). Kommis- sionen bør overveje en omrokering af personalet. Den kunne i den forbindelse lægge programmerne ind under et generaldirektorat, som på grund af sit særlige arbejds- område kan forvalte teknisk komplekse projekter bedre, end det er tilfældet i dag. Efter en sådan omstrukturering ville det ikke være nødvendigt at anvende så mange ressourcer på koordineringen af de forskellige tjenesters indsats — koordineringen har i øvrigt ikke været særlig effektiv. Den højt specialiserede sagkundskab, der er til rådighed i Kommissionen, ville også blive udnyttet bedre. 6. 5. Disse tjenester burde kunne garantere et godt samarbejde med modtagerne baseret på gensidig tillid uden overdreven brug af mellemled. Programmerings-, gennemførelses- og evalueringsfunktionerne bør styrkes inden for rammerne af overvågningen på stedet. De ansvarlige tjenester bør have de beføjelser og midler, der gør det muligt for dem at identificere problemer hurtigt og finde en løsning i rette tid. 6. 6. Endelig bør de procedurer, der har forårsaget en lang række forsinkelser, undersøges igen og tilpasses de særlige teknologiske krav i denne sektor i overensstem- melse med »best practice« (jf. punkt 4. 3–4. 4, 5. 12). Sparsommelighed 6. 7. Regnskabsposteringerne bør være gennemskuelige (jf. punkt 4. 5–4. 10, 4. 19–4. 20), således at regnskaberne bliver egentlige forvaltningsredskaber, der kan bruges som indikatorer for de faktiske resultater, og således at man undgår unødig blokering af midler til aktioner, der ikke er defineret, eller som allerede er indhentet af begivenhederne. Der bør foretages en samlet undersøgelse af, hvordan de bevillinger, der ikke er disponeret over til kontrakter (294 mio. ECU, jf. punkt 5. 21–5. 23) skal anvendes, og fordelingen bør tages op til revision under hensyntagen til behov og resultater. 6. 8. I nogle tilfælde har institutioner eller virksomheder i modtagerlandene ved underkontrakt fået overdraget gen- nemførelsen af aktioner. Dette spørgsmål bør tages op til fornyet overvejelse, for der er den risiko, at vestlige kontrahenter, der lader underkontrahenter i østlandene udføre visse opgaver, får en højere fortjenstmargen — som dækkes over fællesskabsbudgettet — end normen i deres aktivitetssektor (jf. punkt 5. 19). I øvrigt kan et direkte samarbejde mellem EU og nogle af disse institu- tioner eller virksomheder i modtagerlandene kun være med til at befæste et sådant tillidsforhold mellem par- terne, som er nødvendigt, og som i mange tilfælde endnu (jf. punkt 4. 5, 4. 17–4. 18, 5. 1, ikke er etableret 5. 18–5. 20). 6. 9. Der anvendes ikke udbudsprocedurer ved indgåelse af kontrakter med eksperterne på stedet og sjældent ved kontrakter med indkøbscentralerne, og det medfører høje honorarer (jf. punkt 4. 1–4. 2, 4. 11). Ved indkøbskontrak- terne er udbudsprocedurerne til gengæld overordentligt komplicerede, og det medfører forsinkelser i iværksættel- sen (jf. punkt 4. 4, 5. 12). Kommissionen bør på dette område i højere grad følge sådanne »best practice«- normer, som andre donorer anvender for at sikre sig, at priserne er rimelige, at oprindelsesreglerne ikke sinker gennemførelsen af aktionerne eller bevirker, at aktionerne bliver mindre kohærente med de øvrige donorers aktio- ner, og at modtagerne i højere grad inddrages i de vigtigste etaper af processen. Det er under alle omstæn- digheder nødvendigt at fastsætte regler for, hvornår bestemmelserne kan fraviges, så man ikke risikerer at miste kontrollen over aktionerne — med store budgetud- gifter til følge (jf. punkt 4. 2). Aktionerne skal defineres klart 6. 10. Aktionerne til styrkelse af den nukleare sikkerhed i østlandene bør, fordi de er så specifikke, opføres separat i EU-budgettet og ikke sammen med de øvrige Phare- og Tacis-programmer. Hvis aktionerne på det nukleare område var præcist defineret, kunne budgetmyndigheden kræve af Kommissionen, at den regelmæssigt forelægger detaljerede rapporter om programgennemførelsen og de konstaterede fremskridt, og dermed ville det blive nem- mere for budgetmyndigheden at kontrollere aktionerne (jf. punkt 3. 6). C 35/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 2. 1999 Vedtaget af Revisionsretten i Luxembourg på mødet den 12. november 1998. På Revisionsrettens vegne Bernhard FRIEDMANN Formand 9. 2. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 35/25 BILAG 1 Phare- og Tacis-programmerne vedrørende nuklear sikkerhed Forholdene i Fællesskabet I 1975 vedtog Rådet en resolution (1) om Kommissionens rolle i forbindelse med teknologiske problemer 1. vedrørende nuklear sikkerhed. Heri fastslog det, at med sådanne problemer, som rakte ud over Fællesska- bets grænser, skulle Kommissionen fungere som katalysator for medlemsstaternes initiativer, finde en fælles holdning, der kunne bruges i de internationale organisationer, fremme en stadig større harmonisering af sikkerhedskrav og -kriterier og på dette grundlag forelægge udkast til de bedst egnede fællesskabsbestem- melser for Rådet. 2. Katastrofen i Tjernobyl i 1986 viste, at der var meget alvorlige sikkerhedsproblemer med atomreakto- rerne af sovjetisk konstruktion. Fællesskabet var bundet af mandatet i Euratom-traktaten (2) og tog sig i første omgang kun af spørgsmålet om strålingsbeskyttelse af befolkningen i tilfælde af en atomulykke (3). I juni 1992 vedtog Rådet en ny resolution vedrørende nuklear sikkerhed (4), der erstattede resolutionen 3. fra 1975. Denne resolution tog sigte på samarbejdet med CØEL og NUS, og medlemsstaterne og Kommissionen blev heri anmodet om, at a) styrke deres fælles aktioner i disse lande b) søge at bringe sikkerhedsniveauet i østlandenes nukleare anlæg op på et niveau, der svarede til det, der praktiseredes i Fællesskabet c) samordne deres indsats inden for rammerne af IAEA med henblik på fastlæggelse af internationalt anerkendte kriterier for og krav til nuklear sikkerhed. Euratom-lån 4. Euratom-lån må højst dække 50 % af omkostningerne ved projekterne. Hvis et projekt samfinansieres med EBRD, må den samlede finansiering inklusive Euratom-finansieringen ikke overstige 70 % af de samlede omkostninger ved projektet. Modtagerstaten skal stille sikkerhed for lånene. Projekterne skal indgå i en overordnet energiplan, og der skal være belæg for deres økonomiske levedygtighed. Disse faktorer vanskeliggør undersøgelserne forud for ydelsen af lån. Pr. 31. december 1997 var der endnu ikke ydet noget lån, men der var indledt forundersøgelse af tre projekter: a) Et lån på 100 mio. ECU, som der blev anmodet om i august 1995, og som skulle suppleres med franske, tyske og russiske eksportkreditter, samt et nationalt lån til finansiering af et projekt på 220 mio. ECU vedrørende modernisering af enhed 5 og 6 i kernekraftværket i Kozlodouy i Bulgarien. Hvis låneaftalen kan undertegnes inden udgangen af 1998, vil forundersøgelsen have varet tre et halvt år. b) Et lån på 623 mio. ECU, som der blev anmodet om i juli 1995, og som skulle suppleres med et EBRD-lån og egne midler, til finansiering af et projekt til 1 265 mio. ECU vedrørende modernisering af enhederne Khmelnitsky 2 og Rovno 4 i Ukraine. Hvis låneaftalen kan undertegnes i juli 1998, vil forundersøgelsen have varet i tre år. c) Et lån på 335 mio. ECU, som der blev anmodet om i december 1995, og som skulle suppleres med egne midler til et projekt vedrørende færdigbygning og modernisering af enheden Kalinin 3 i Rusland. Dette projekt var anslået til 670 mio. ECU. I februar 1998 blev forundersøgelsen af projektet forsinket, fordi den russiske partner ikke havde fremsendt finansielle oplysninger, som skulle bruges ved evalueringen. (1) Rådets resolution af 22. juli 1975 om teknologiske problemer i forbindelse med nuklear sikkerhed, EFT C 185 af 14. 8. 1975, s. 1. (2) Euratom-traktaten vedrører ikke direkte sikkerheden i kernekraftværker, men de forpligtelser, der er en følge af bestemmelserne i kapitel 3 »Sundhedsbeskyttelse« samt bestemmelserne i kapitel 7 om, at Kommissionen skal kontrollere fissile materialer, er i praksis forbundet med sikkerhedsforanstaltninger på værkerne. (3) Rådets direktiv 89/618/Euratom af 27. november 1989 om oplysning af befolkningen om, hvorledes den skal forholde sig, samt om sundhedsmæssige foranstaltninger i tilfælde af strålingsfare. (4) Rådets resolution af 18. juni 1992 om teknologiske problemer vedrørende nuklear sikkerhed, EFT C 172 af 8. 7. 1992, s. 2. C 35/26 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 2. 1999 5. Euratom-lån har kun i begrænset omfang finansieret større projekter, men Sosnovy Bor-værket (simulator) og Balakovo-værket (anlæg til affaldsbehandling) har optaget lån i banker i EU, navnlig i Tyskland, for at finansiere mindre projekter. Det multilaterale aspekt 6. Foranlediget af det internationale samfunds reaktion mødtes lederne af 144 kernekraftværker fra hele verden i Moskva den 15. maj 1989 og grundlagde sammenslutningen WANO, hvis formål var at forbedre kernekraftværkernes sikkerhed og kapacitet. WANO vedtog i juli 1990 at udarbejde et program til forbedring af sikkerheden i VVER 440/230-reaktorerne. Dette program blev fremlagt i juli 1991 og godkendt af atomsikkerhedskomite´en i IAEA (INSAG). Iværksættelsen af dette program begyndte i Bulgarien med aktioner finansieret over Phare-programmet. For at udvide aktiviteterne til også at omfatte andre kernekraftværker nedsatte WANO en VVER-styringskomite´ med repræsentanter for kernekraftvær- kerne i Novovoronesh, Kola, Bohunice og Kozloduy samt for vesteuropæiske kernekraftværker. Da der i 1993 blev lanceret Tacis-programmer for støtte på stedet, anmodede EU WANO om at fungere som koordinator og rådgiver. VVER-styringskomite´en udvidede sine aktiviteter til alle reaktortyper af sovjetisk oprindelse og ændrede navn til »Comite´ consultatif WANO — centres de Paris et de Moscou« (WANO’s rådgivende udvalg — med kontorer i Paris og Moskva). 7. Samtidig indledte IAEA i 1990 et samarbejde med landene i Østeuropa om iværksættelse af sikkerhedsprogrammer, som der var international enighed om. IAEA tog i øvrigt i 1994 initiativ til en aftale om nuklear sikkerhed, der ved udgangen af 1997 var undertegnet af 66 lande. 8. Der skulle tilvejebringes så omfattende finansielle midler til østlandene, at G7-landene i 1992 (5) opfordrede G24-landene til at supplere deres bilaterale programmer med en multilateral fond og styrke samordningsmekanismerne. Den multilaterale fond NSA (Nuclear Safety Account) blev oprettet i marts 1993 under EBRD. Strukturen NUSAC blev oprettet i kommissionsregi for at styrke den internationale koordinering. Kommissionen havde allerede på G7-topmødet i Paris i 1989 (6) fået mandat til at samordne G24-bistanden til østlandene. 9. G7 og EU aftalte i 1994 (7) en supplerende handlingsplan for Tjernobyl, og der blev undertegnet et aftalememorandum med Ukraine i december 1995. Målet for denne plan var, at Tjernobyl-anlægget skulle lukkes ned inden år 2000, og til gengæld skulle tre reaktorer under opførelse på Zaporoje-, Rovno- og Khmelnitsky-værket bygges færdig. 1995-aftalememorandummet med Ukraine blev i 1997 suppleret med en reaktorindkapslingsplan (SIP), der omfattede Tjernobyl-værkets enhed 4. Efter G7-topmødet i Denver i juni 1997 blev der oprettet en ny multilateral fond i EBRD for at finansiere indkapslingen. I september 1997 foreslog Kommissionen Rådet, at der skulle ydes et bidrag på maksimalt 100 mio. ECU til denne fond, og dette beløb skulle hentes fra Tacis-bevillingerne for 1998 og 1999. 10. Tabel 1. 2 viser, hvor store beløb det internationale samfund har ydet til nuklear sikkerhed i CØEL og NUS (databasen udarbejdet af NUSAC er ufuldstændig). 11. Denne bistand blev ydet på et tidspunkt, hvor atomenergisektoren var ramt af både økonomiske og handelsmæssige problemer. Atomindustriens traditionelle markeder i EU-medlemsstaterne og Nordamerika er for nedadgående. Selv om der findes investeringsprogrammer til udskiftning og modernisering af kernekraftværker i drift, har det meget lange udsigter med opførelse af nye enheder. Udsigterne er bedre i Japan og det fjerne Østen. For at udnytte disse muligheder har atomindustrien i Japan og USA etableret et direkte samarbejde. (5) Konklusion fra G7-topmødet (gruppen af de syv mest udviklede lande) i München den 10. juli 1992. (6) På G7-topmødet i Paris i juli 1989 fik Kommissionen til opgave at koordinere støtten fra de 24 mest udviklede lande (G24) til Polen og Ungarn, der senere blev udvidet til de andre CØEL. På G7-topmødet i London (juli 1991) understregedes det, at det var nødvendigt at yde særlig bistand og koordinering på området nuklear sikkerhed. På topmødet i München (juli 1992) blev denne bistand udvidet til nuklear bistand til NUS. Kommissionens koordinerings- mandat blev forlænget til også at omfatte disse to udvidelser af bistanden. (7) G7-topmødet i Napoli i juli 1994. 9. 2. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 35/27 12. Det er af strategisk interesse for atomsektoren i Den Europæiske Union at finde afsætningsmarkeder i østlandene, der tidligere var lukkede, og at udvikle et industrielt samarbejde med atomindustrien i disse lande. 13. Tabel 1. 3 indeholder en detaljeret oversigt over finansieringsaftalerne indgået af EBRD på vegne af NSA. Forholdene i modtagerlandene 14. De fleste reaktorer i CØEL og NUS er af typen RBMK eller VVER af sovjetisk konstruktion. Teknologien i RBMK er udviklet i tre på hinanden følgende generationer. Den første af disse reaktorer blev taget i brug i 1973 (Sosnovy Bor 1), og den nyeste i 1990 (Smolensk 3). Teknologien i VVER er også hovedsageligt udviklet i tre generationer. VVER 440-230, der blev taget i brug mellem 1972 (Novovoronesh 3) og 1982 (Kozloduy 4), er den ældste. Den blev efterfulgt af typen VVER 440-213, taget i brug mellem 1982 (Paks 1 og Kola 3) og 1988 (Dukovany 4). Den nyeste generation, VVER 1000-320, der blev taget i brug mellem 1981 (Novovoronesh 5) og 1995 (Zaporoje 6), anvendes også i de enheder, der er under opførelse (Rovno 4, Khmelnitsky 2 og Kalinin 3). De sovjetisk byggede reaktorer er i gennemsnit ikke ældre end reaktorerne i de vestlige lande. Om reaktorer anses for forældede eller moderne, hænger mere sammen med, i hvor høj grad der er taget hensyn til sikkerhedsaspekterne ved planlægningen, end hvornår de er taget i brug. For så vidt angår sikkerheden er VVER 1000-320 den reaktor, der ligger nærmest de vestlige konstruktioner. 15. Den vanskelige økonomiske situation i CØEL (navnlig i Bulgarien) og specielt i NUS sinker gennemførelsen af de nationale moderniseringsprogrammer, som de vestlige støtteprogrammer indgår i, og som også omfatter optagelse af større lån, navnlig Euratom-lån. C 35/28 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 2. 1999 Den Europæiske Unions bevillinger til nuklear sikkerhed i CØEL og NUS 1990-1997 Tabel 1. 1 Budgetpost og forvaltende tjenester Tildelte bevillinger (mio. ECU) heraf 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 Phare- og Tacis-programmerne 786,1 3,5 73,6 109,3 113,2 119,0 133,0 132,5 102,0 heraf Phare — Støtte til økonomisk omstrukturering i CØEL (B7-5 0 0, GD IA) 150,7 3,5 16,7 29,3 25,2 31,0 27,0 6,0 12,0 Tacis — Fagligt samarbejde med NUS (B7- 5 2 0, GD IA) Andre budgetposter heraf uddannelse af eksperter fra CØEL og NUS på området sikkerhedskontrol, indførelse af et regnskabs- og kontrolsystem for nukleare materialer i Rusland samarbejde med Sovjetunionen og derefter med CØEL og NUS (fra 1993) om nuklear sikkerhed (B6-8 2 0 1, GD XII). samarbejde med CØEL og NUS om nuklear sikkerhed (B7-5 3 4, GD IA). Fællesskabets bidrag til kontoen for »nuklear sikkerhed« i EBRD (NSA) (B7-6 3 0, GD IA). 635,4 62,4 6,9 28,0 7,5 20,0 56,9 80,0 88,0 88,0 106,0 126,5 (cid:77) 90,0 3,0 7,0 8,0 32,0 5,4 7,0 1,0 1,0 1,8 3,1 3,0 7,0 7,0 11,0 (cid:239)(cid:78) 3,6 3,9 20,0 Kilde: Kommissionens afgørelser om nuklear sikkerhed for så vidt angår Phare- og Tacis-programmerne (i de tilfældte, hvor der ikke findes en specifik budgetpost) og forpligtelsesbevillinger for så vidt angår de øvrige budgetposter. I alt 848,5 3,5 76,6 116,3 121,2 151,0 138,4 139,5 102,0 (cid:239) (cid:239) (cid:239) (cid:239) (cid:239) (cid:239) (cid:239) (cid:239) (cid:239) (cid:239) (cid:239) (cid:239) 9. 2. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 35/29 Midler fra det internationale samfund, som der er indgået forpligtelser for, pr. modtagerland og finansieringskilde (mio. ECU) Tabel 1. 2 Modtager Den Russiske Føderation Ukraine Regionalt eller ikke formålsbestemt Bulgarien Litauen Slovakiet Tjekkiet Ungarn Armenien Rumænien Belarus Kasakhstan Slovenien Polen Letland Estland Usbekistan Kirgisistan Moldova, Georgien, Aserbajdsjan % n e D e k s i æ p o r u E n o i n U 243,6 213,9 16,1 51,1 9,2 27,5 24,4 22,2 11,2 1,4 2,4 5,1 2,5 1,0 1,0 0,9 0,4 0,4 0,0 e r d n A - s g n i r e i s n a n i f r e d l i k 301,5 124,2 202,6 60,8 82,1 17,4 17,1 14,2 6,3 9,5 4,9 1,9 0,7 1,5 0,5 0,4 0,4 0,2 0,6 t l a I 545,1 338,0 218,7 111,8 91,3 44,9 41,5 36,4 17,5 10,9 7,3 6,9 3,2 2,5 1,5 1,3 0,8 0,6 0,6 % 37 23 15 8 6 3 3 2 1,2 0,7 0,5 0,5 0,2 0,2 0,1 0,1 0,1 0,0 0,0 I alt 634,4 846,4 1 480,2 100 43 57 100 NB: En sammenholdelse af Kommissionens regnskabsmæssige forpligtelser (786,1 mio. ECU) alene for Phare- og Tacis-programmerne med tallene fra NUSAC (634,4 mio ECU) viser, at NUSAC’s database er temmelig upræcis. Kilde: NUSAC — data ajourført pr. 31. december 1997. Finansieringskilder Den Europæiske Union Kontoen for nuklear sikkerhed Bilateral bistand fra USA Bilateral bistand Europa Bilateral bistand fra Japan IAEA Bilateral bistand fra Canada Andet t l a I 634,4 257,4 219,5 206,2 103,8 27,9 19,1 11,9 I alt 1 480,2 (mio. ECU) % 43 17 15 14 7 2 1 1 100 C 35/30 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 2. 1999 Finansieringsaftaler, som EBRD har indgået, og som skal finansieres over kontoen for nuklear sikkerhed pr. 31. december 1997 (mio. ECU) Tabel 1. 3 Finansieringsaftaler Gennemført pr. 31. december 1997 Kontrakten indgået Beløb Indgåede kontrakter Endnu ikke indgået Effektuerede betalinger Ikke betalt restbeløb Bulgarien Kozloduy 1-4 Litauen Ignalina 1-2 Ignalina Safety analysis De Russiske Føderation Sosnovy Bor 1-4 Kola 1-2 Novovoronesh 3-4 Gozatomnadzor (GAN) Ukraine Tjernobyl 1-3 Kilde: EBRD. Juni 1993 Febr. 1994 April 1994 Juni 1995 Juni 1995 Juni 1995 Juni 1995 Nov. 1996 Fiansieringsaftaler i alt 24,0 24,0 43,1 34,8 8,3 76,4 30,4 21,9 23,3 0,9 118,0 118,0 261,5 23,5 23,5 41,2 33,3 7,9 29,1 21,3 4,0 2,9 0,9 9,8 9,8 103,6 0,5 0,5 1,9 1,5 0,4 47,3 9,1 17,9 20,4 — 108,2 108,2 157,9 22,1 22,1 38,1 32,1 6,0 6,5 3,9 1,2 1,0 0,4 2,8 2,8 69,5 1,9 1,9 5,0 2,7 2,3 69,9 26,5 20,7 22,3 0,5 115,2 115,2 192,0 9. 2. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 35/31 BILAG 2 Undersøgte aktioner og aflagte besøg Tabel 2. 1 — Kommissionens Phare- og Tacis-afgørelser vedrørende nuklear sikkerhed siden 1990 Tabel 2. 2 — Liste over undersøgte kontrakter Tabel 2. 3 — Undersøgte indkøbsaktioner omfattet af kontrakter med indkøbscentralerne Tabel 2. 4 — Gennemførelsen af Tacis-kontrakterne indgået med indkøbscentralerne Tabel 2. 5 — Besøgte organer og kernekraftværker C 35/32 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 2. 1999 Kommissionens Phare og Tacis-afgørelser vedrørende nuklear sikkerhed siden 1990 (mio. ECU) Tabel 2. 1 U C E. i o m 200 200 150 150 100 100 50 50 0 0 1990 1990 1991 1991 1992 1992 1993 1993 1994 1994 1995 1995 1996 1996 1997 1997 Programmer Betalinger Betalinger Betalinger Afgørelser Afgørelser Afgørelser Kontrakter Kontrakter Kontrakter Program Navn Afgørelsens samlede beløb heraf anvendt til nuklear sikkerhed afgørelse kontrakter betalinger (mio. ECU) Tacis WW9103 WW9204 WW9206 WW9306 WW9406 WW9507 WW9508 WW9606 WW9608 WW9707 WW9708 WW9711 WW9715 UK9402 UK9502 UR9601 Phare ZZ9112 ZZ9217 ZZ9317 ZZ9423 ZZ9528 ZZ9720 BG9107 BG9110 BG9202 BG9207 BG9311 BG9402 BG9407 BG9512 BG9608 CS9002 LI9101 LI9302 Energy Regional nuclear safety ISTC nuclear safety Nuclear safety Nuclear safety programme Financing proposal for ISTC Nuclear safety programme Financing proposal for ISTC Nuclear safety programme ISTC 1997 USTC Nuclear safeguards Nuclear safety 1997 Energy sector 1994 Energy sector Chernobyl Action plan energy in Ukraine Nuclear safety Nuclear safety improvement Nuclear safety Regional nuclear safety Regional nuclear safety Nuclear safety 1997 Energy Safety nuclear power plants Nuclear safety Energy emergency winter Nuclear safety Cross-border cooperation Nuclear safety Nuclear safety Nuclear safety Environment programme Agriculture/energy Lituania General technical assistance facility Kilde: Kommissionens afgørelser og driftsregnskab (De´sire´e) pr. 31. december 1997. I alt 702,5 115 60 20 88 67,5 10 58,5 15 80 17 3 2 68 23,5 37,5 37,5 240,6 3,5 20 20 20 20 12 10 11,5 8,3 10 3,8 25 5 7 6 30 6 22,5 943,1 635,4 56,9 60 20 88 67,5 10 58,5 15 80 17 3 2 68 20,5 37,5 31,5 150,7 3,5 20 20 20 20 12 1,2 11,5 8,3 1 3,8 6 5 7 6 3,5 0,5 1,4 786,1 496 56,7 59,6 20,0 84,2 64,7 10 47,6 14,5 49,3 17 19,87 37,12 15,46 114,3 3,5 19,7 19,8 19,9 12,1 1,2 11,4 8,1 1 3,1 0,6 4,8 3,5 0,7 3,4 0,5 0,9 610,3 238,3 48,6 51,0 20,0 49,3 23,5 9,6 10,6 2,1 2,1 1,9 13,23 4,93 1,51 68,2 3,5 15,4 12 3 1,2 1,2 11,4 8,1 1 2,7 0,3 2,3 1,4 3,3 0,5 0,9 306,51 9. 2. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 35/33 Tabel 2. 2 Liste over undersøgte kontrakter Afgørelse Projekt Kontrakt Kontrahent Modtagerland Anlæg Tacis Faglig bistand på stedet WW9204 WW9204 WW9406 WW9204 WW9204 WW9406 WW9204 WW9204 WW9406 WW9204 WW9204 WW9406 WW9204 WW9306 01. 01 01. 01 01. 01 01. 01 01. 01 01. 01 01. 01 01. 01 01. 01 01. 01 01. 01 01. 01 01. 01 02. 01 93-0958 94-1263 95-0964 93-0533 94-0120 95-1211 93-0411 94-0491 95-0933 93-0412 94-0116 95-2151 93-0410 94-0547 Nuclear Electric (=Magnox) Nuclear Electric (=Magnox) Nuclear Electric (=Magnox) EDF EDF Kernekraftværker (KKE) RWE-Biblis RWE-Biblis RWE-Biblis Tractebel Tractebel Tractebel EDF EDF Bistand til sikkerhedsmyndighederne WW9204 WW9306 03. 01 03. 01 94-1342 96-5287 Riskaudit Riskaudit Andre undersøgelser og sikkerhedsanalyser Rusland Rusland Rusland Rusland Rusland Rusland Rusland Rusland Rusland Rusland Rusland Rusland Ukraine Ukraine Rusland Rusland Rusland Ukraine Ukraine Ukraine Sosnovy Bor Sosnovy Bor Sosnovy Bor Kola Kola Kola Balakovo Balakovo Balakovo Kalinin Kalinin Kalinin Rovno Rovno Generelt Generelt Generelt Generelt Generelt RBMK VVER 230 VVER 320 Corys (simulatorer) Phare/Tacis VVER 230/213 EDF (uddannelsescenter) EDF (uddannelse) Tecnatom (uddannelsescenter) AEA-T (sikkerhedsvurdering) Rusland Siemens (RVE-undersøgelse) Phare/Tacis WW9103 WW9306 WW9306 WW9306 WW9103 UK9402 03. 01 02. 02 02. 02 01. 02 03. 01 03. 01 Direkte indkøbskontrakter WW9406 WW9204 WW9306 01. 04 02. 01 01. 02 93-0504 95-0775 95-0774 95-0190 93-0972 95-1295 96-5580 94-1281 95-0242 Kontrakter med indkøbscentraler WW9306 WW9204 WW9306 WW9306 WW9508 02. 01 01. 01 02. 01 01. 01 01. 01 94-1351 94-0046 94-1165 94-1355 96-5455 Anden faglig bistand til Kommissionen EDF Nukem Sema Group (SPDS prototype) Fichtner Crown Agents Crown Agents Italtrend Italtrend Rusland Kola Rusland Kalinin Ukraine Tacis Tacis Tacis Tacis Phare/Tacis Phare/Tacis Generelt Generelt Generelt Generelt Generelt Generelt Generelt WW9204 WW9306 04. 01 02. 06 93-0895 95-2329 TPEG TPEG Det Internationale Videnskabs- og Teknologicenter WW9206 01. 01 95-1265 ISTC Rusland Generelt (mio. ECU) Beløb 161,88 22,11 % 25 0,27 0,94 1,32 0,40 2,26 1,81 0,14 0,95 2,19 0,50 1,95 4,58 0,58 4,22 3,58 3,09 0,49 23,54 5,40 1,20 1,10 2,98 4,67 8,18 6,39 0,28 4,12 1,99 83,62 24,67 12,05 3,96 28,44 14,50 10,43 4,36 6,07 12,22 12,22 C 35/34 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 2. 1999 (mio. ECU) Afgørelse Projekt Kontrakt Kontrahent Modtagerland Anlæg Beløb Phare Faglig bistand på stedet BG9202 BG9311 BG9407 05. 01 02. 01 02. 01 x x 95-0838 EDF EDF EDF Bistand til sikkerhedsmyndighederne Bulgarien Bulgarien Bulgarien Kozloduy Kozloduy Kozloduy ZZ9217 01. 01 94-0028 ANPA Litauen Ignalina Andre aktioner LI9101 LI9302 LI9302 02. 01 09. 05 09. 05 93-0195 93-0189 94-0359 Corys (simulatorer) Corys (simulatorer) Corys (simulatorer) Faglig bistand til Kommissionen BG9202 BG9311 BG9407 07. 01 01. 01 04. 01 x x Nuclear Electric (PIU) Nuclear Electric (PIU) 96-0445 DTN (PIU) I alt 43 Kilde: GD IA’s driftsregnskab (De´sire´e). Litauen Litauen Litauen Bulgarien Bulgarien Bulgarien Ignalina Ignalina Ignalina Kozloduy Kozloduy Kozloduy % 8 11,97 7,83 3,84 2,00 1,99 0,79 0,79 1,17 0,49 0,37 0,31 2,18 1,00 0,63 0,54 173,86 22 9. 2. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 35/35 Undersøgte indkøbsaktioner omfattet af kontrakter med indkøbscentralerne Tabel 2. 3 Projekter og kontrakter med indkøbscentralerne Projekt Kontrahent Anlæg (mio. ECU) Budget (kontrakt ikke underskrevet) Kontrakt (underskrevet) Fichtner WW9306 02. 01 94-1351 5 5 Computer Information System U1. 01/94A Syseca Spare parts Spare parts Spare parts R1. 02/92D Siemens R1. 02/92D Bopp & Reuther Balakovo U1. 03/93A Limitorque Rovno Balakovo Zaporoje Zaporoje Fire protection equipment U1. 03/94A SVT Crown Agents WW9204 WW9306 01. 01 02. 01 94-0046 94-1165 7 7 Water chemistry Laboratory analysis Laboratory analysis R1. 03/92A CITA R1. 03/92A Millipore R1. 03/92A Maihak Kalinin Kalinin Kalinin All station computer network R1. 04/92A Marex Sosnovy Bor Condenser cleaning Repair of floor coating (fire risk) R1. 02/92A Taprogge U1. 01/92A GEHOLIT Balakovo Rovno Equipment for SG control U1. 01/93A Intercontrole Rovno Italtrend WW9306 01. 01 94-1355 26 21 Water chemistry (2ndary side) R1. 03/94A1 CITA Capillary electrophoresis analyser Primary circuit water quality Automated system for maintenance Safety valves Diagnosis system Thermal H2 recombiner R1. 03/94A2 R1. 03/94B R1. 03/94E R1. 03/94G R1. 03/94H R1. 03/94J Water chemistry (sides 1 & 2) R1. 02/94A Balduf Safety relevant spare parts Safety valves R1. 02/94C R1. 02/94E Equipment for fire fighting R1. 02/94G Bosch Accumulator cells R1. 02/94X VARTA Reactor control system Reliable power supply Safety valves Leak detection system Equipment for diagnostic system R1. 01/94A R1. 01/94B R1. 01/94C R1. 01/94D R1. 01/94F Liquid waste removal system R1. 01/94G Incineration facility Solidification facility Emergency fire alarm system R4. 03/94 R1. 04/93D R1. 04/93F Kalinin Kalinin Kalinin Kalinin Kalinin Kalinin Kalinin Balakovo Balakovo Balakovo Balakovo Balakovo Kola Kola Kola Kola Kola Kola Kola Sosnovy Bor Sosnovy Bor — — — — — — — — — — — — — — 23,13 16,68 — 0,18 0,50 0,75 0,65 0,70 0,70 — 0,50 1,00 — — 2,00 0,50 2,00 1,00 1,00 1,50 0,20 3,00 0,50 8,50 8,50 4,99 0,04 0,28 0,25 2,95 5,05 5,05 0,31 0,06 0,04 2,99 1,65 0,96 1,48 1,24 1,24 0,32 — — — — — — 0,46 — — 0,03 0,44 — — — — — — — — — C 35/36 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 2. 1999 (mio. ECU) Projekter og kontrakter med indkøbscentralerne Projekt Kontrahent Anlæg Budget (kontrakt ikke underskrevet) Kontrakt (underskrevet) WW9508 01. 01 96-5455 2 Automated system for maintenance R1. 03/95A Safety panel display system R1. 03/95D Ikke afsat til en bestemt kontrakt 3 Completion of maintenance project Waste treatment systems Upgrading of control room panels R1. 03/96C R1. 0196C R1. 04/96A Kalinin Kalinin Kalinin Kola Sosnovy Bor 1,75 0,75 1,00 4,70 0,50 1,20 3,00 — — — — — — — De samlede undersøgte aktioner 38 Kilde: Rapporter fra indkøbscentralerne og eksperterne på stedet. 23,13 14,79 9. 2. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 35/37 Gennemførelsen af Tacis-kontrakterne indgået med indkøbscentralerne Tabel 2. 4 Gennemført af Kommissionen Gennemført af centralen Kontrakter Betalinger (mio. ECU) e r u d e c o r P IC RT DA DA DA RT RT t k a r t n o K Italtrend 94-1355 96-5455 97-0518 97-0586 97-0779 GTZ 97-0573 97-0577 Fichtner 94-0013 OT 94-1351 IC Crown Agent 94-0046 OT 94-1165 96-5449 Europa (1) 97-0585 97-0561 IC RT DA IC t r a t S g n i n t u l s f A g o r e r a r o n o H e g i l t k a r t n o k e r d n a r e g n i n t s o k m o f a % i r e r a r o n o H b ø k d n i e t g a l n a l p 1,54 0,80 0,48 0,03 0,20 0,03 0,73 0,19 0,54 1,01 0,23 0,78 0,92 0,45 0,26 0,21 0,27 0,18 0,09 4,48 2,8 12. 94 12. 96 12. 97 11. 97 01. 98 12. 99 12. 98 12. 99 10. 00 02. 00 11. 97 11. 97 11. 00 11. 00 02. 94 12. 94 09. 95 06. 98 01. 94 12. 94 12. 96 11. 97 10. 97 01. 97 01. 98 12. 98 11. 00 10. 00 I alt % % 2,6 2,9 2,8 3,3 1,5 3,5 1,9 1,9 1,9 3,6 5,2 3,3 3,7 3,9 7,0 2,3 2,2 2,2 2,2 2,8 g o d u k s r o F f a g n i l a t e b r e r a r o n o h r e v o d u k s r o F r e l d i m e g i l r æ s r e t k a r t n o k e d e å g d n I e t d l o h f A r e g n i l a t e b r e t n e R — o d l a s d i v k i L r e l d i m e g i l r æ s 0,44 0,30 0,14 0,77 0,17 0,60 0,73 0,41 0,25 0,07 11,00 11,00 1,47 1,47 1,09 1,09 1,19 1,19 11,10 11,10 16,95 26,58 12,81 0,25 4,46 12,49 15,00 10,00 4,31 22,27 16,52 15,30 4,31 8,50 10,42 10,42 0,25 0,72 0,72 5,00 1,22 4,39 0,15 4,24 5,30 0,30 5,00 b ø k d n i e t g a l n a l P ) r e l d i m e g i l r æ s ( 59,25 27,64 16,82 0,82 t r ø f s b a k s n g e R b ø l e b 60,79 28,44 17,30 0,85 13,00 13,20 0,97 38,50 10,00 28,50 28,34 4,46 23,88 24,60 11,60 3,70 9,30 1,00 39,23 10,19 29,04 29,36 4,69 24,67 25,52 12,05 3,96 9,51 11,92 12,19 7,92 4,00 8,10 4,09 162,62 167,09 1,94 42,95 44,56 24,32 2,16 20,79 100 26 100 27 104 15 57 5 48 (1) Datterselskab af Crown Agents. Kilde: GD IA’s driftsregnskab (De´sire´e) og rapporter fra indkøbscentralerne. C 35/38 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 2. 1999 Tabel 2. 5 Besøgte organer og kernekraftværker Land Rusland Ukraine Bulgarien Organer Sikkerhedsmyndigheden (GAN) Atomenergiministeriet (Minatom) Driftsledelsen i Rosenergoatom (REA) MOHT (vigtig underleverandør) Miljøministeriet Ministeriet med ansvar for Tjernobyl Nuclear Regulatory Administration (NRA) Driftsledelsen i Goskomatom Energoproekt (ukrainsk ingeniørinstitut) Energi- og Ressourceministeriet (MEER) Driftsledelsen i National Electric Company (NEK) Bulgarian Nuclear Safety Authority (BNSA) Energoproekt (bulgarsk ingeniørinstitut) Litauen Sikkerhedsmyndigheden (VATESI) Energiministeriet Firmagrupper og internationale organisationer Anlæg Sosnovy Bor Kola Kalinin Balakovo Rovno Zaporoje Kozloduy Ignalina TPEG i Bruxelles (Twinning Programme Engineering Group) Riskaudit i Paris OECD/NEA i Paris (Nuclear Energy Agency — kerneenergiagenturet under OECD) WANO/PC i Paris (World Association of Nuclear Operators, Paris Center) ISTC i Moskva (Det Internationale Videnskabs- og Teknologicenter) IAEA i Wien (Den Internationale Atomenergiorganisation) 9. 2. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 35/39 KOMMISSIONENS SVAR GENERELLE BEMÆRKNINGER Udkastet til denne særberetning er veldokumenteret og indeholder en række relevante kritik- punkter, og på mange af de nævnte områder har Kommissionen da også allerede taget skridt til at ændre situationen. På andre områder vil de problemer, Retten har påpeget, blive søgt løst i Kommissionens forslag til en ny Tacis-forordning og i ajourføringen af finansforordningen. På en række områder, der behandles nedenfor, er Kommissionen imidlertid ikke enig i Rettens kritikpunkter. Phare-/Tacis-programmerne vedrørende nuklear sikkerhed er, som Retten da også erkender, blevet gennemført under meget komplekse forudsætninger. Uden derfor at ville benægte nødvendigheden af at bistanden effektiviseres, er Kommissionen tilfreds med de fremskridt, der er gjort, herunder navnlig, at det er lykkedes at skabe et fortroligt samarbejdsklima med programpartnerne ved at øge deres bevågenhed og forbedre deres viden om nukleare sikkerheds- spørgsmål og ved at styrke de respektive partnerlandes nukleare kontrolmyndigheder. Begrebet »sikkerhedskultur« er ikke længere en ukendt størrelse, men der er stadig mange aspekter heraf, der kan og skal forbedres. Strategi I de nye uafhængige stater er der i øjeblikket: 29 atomreaktorer i brug i Rusland, 14 i Ukraine, en i Armenien og en i Kasakhstan. I de central- og østeuropæiske lande er der 20 sovjetdesig- nede anlæg, heraf seks i Bulgarien, fire i Ungarn, fire i Tjekkiet, fire i Slovakiet og to i Litauen. Det er kun nogle af disse anlæg, der kan opgraderes til vestlig sikkerhedsstandard. Omkostnin- gerne i forbindelse med opgraderingen af de disse reaktorer er høje, muligvis 100-200 mio. ECU pr. anlæg, og overskrider langt Tacis-bevillingerne til nuklear sikkerhed. Kommissionens strategi inden for rammerne af de nukleare sikkerhedsprogrammer tager højde for dette. Navnlig søger Kommissionen i forbindelse med de partnerskabslande, der ikke har søgt om optagelse i EU, at støtte og fremskynde hjemlige opgraderingsprogrammer, hovedsage- ligt gennem et omfattende program for bistand på stedet, herunder levering af udstyr, men også at forsyne programpartnerne med en »sikkerhedskultur« og fremme oprettelsen af uafhængige kontrolmyndigheder på det nukleare område. Der er en logisk brist i grundlaget for analysen i særberetningen. Målsætningen i beretningen for ekstern bistand inden for området nuklear sikkerhed — herunder bistanden under Phare- og Tacis-programmerne — skulle være at bringe de sovjetiskbyggede reaktorers sikkerhedsstandar- der op på internationalt niveau. Donorerne har imidlertid aldrig accepteret dette ansvar, og deres målsætning har altid begrænset sig til at hjælpe modtagerne med at opfylde deres del af ansvaret. Desuden er det ikke med udgangspunkt i »gaver« i størrelsesordenen 100 mio. ECU årligt, hovedsageligt i form af teknisk bistand (i henhold til reglerne for Phare og Tacis er der meget betydelige begrænsninger for finansiering af investeringer), at Kommissionen har kunnet påtage sig at finansiere de 50-60 mia. ECU, der er nødvendige for at lukke eller modernisere de 65 atomreaktorer i Østeuropa og det tidligere Sovjetunionen. Dette betyder imidlertid ikke, at Kommissionen ikke bestræber sig på at forbedre den strategiske tilgang eller tilpasse den til den politiske udvikling. Navnlig i forbindelse med Agenda 2000 har Kommissionen præciseret sin strategi for nuklear sikkerhed i forbindelse med udvidelsen af EU. »Der, hvor sikkerheden i kernekraftværker designet i Sovjetunionen, som er i drift eller under opførelse, kan forbedres, så den opfylder internationale sikkerhedsnormer, gennemføres moder- niseringsprogrammer fuldt ud over en periode på syv til ti år. (Det gælder Dukovany og Temelin i Tjekkiet, Paks i Ungarn og nogle enheder i Bohunice og Mochovce i Slovakiet og Kozloduy i C 35/40 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 2. 1999 Bulgarien). De tidsplaner for lukning af ikke-moderniserbare enheder, som de berørte regeringer har accepteret på visse betingelser, skal overholdes. (Det gælder Bohunice i Slovakiet, Ignalina i Litauen og nogle enheder i Kozloduy i Bulgarien)« (1). Der findes også nye retningslinjer for Phare- og Tacis-programmerne i Kommissionens medde- lelse til Rådet og Europa-Parlamentet om aktiviteter i tilknytning til den nukleare sektor til fordel for de central- og østeuropæiske ansøgerlande og de nye uafhængige stater. Endelig blev der i starten af 1998 nedsat et panel af højtstående rådgivere med henblik på at udarbejde yderligere henstillinger i forbindelse med Kommissionens aktiviteter inden for denne sektor. Panelets beretning om nuklear sikkerhed i Central- og Østeuropa og i de nye uafhængige stater med et strategisk overblik over fremtiden for EU’s Phare- og Tacis-programmer er for nylig blevet offentliggjort. Kommissionen vil gennemgå henstillingerne og vil navnlig undersøge, i hvilket omfang de vil kunne indarbejdes i dens fremtidige foranstaltninger inden for dette område. Programplanlægning Kommissionen erkender, at der har været mangler i forbindelse med gennemførelsen af strategien på konkrete projekter. Disse mangler i programplanlægningsfasen skyldes overvejende det hastværk, der omgav de oprindelige programmer, de forskellige indfaldsvinkler til problem- løsning mellem deltagerne fra Vest- og Østeuropa samt de utilstrækkelige personaleressourcer, der blev afsat til programgennemførelsen (punkt 2. 4). Dette har ført til, at Kommissionen i vidt omfang har måttet anvende eksterne konsulenter i forbindelse med fastlæggelsen af de nukleare sikkerhedsprogrammer og de dertil knyttede projekter. Kommissionen er imidlertid ganske enig med Retten i, at der er behov for bedre ordninger. Derfor har Kommissionen søgt at nedtone den rolle, som visse konsulentfirmaer, såsom Twinning Programme Engineering Group, har spillet, og Generaldirektorat IA har indgået en rammeaftale med Det Fælles Forskningscenter, således at man i højere grad kan benytte sig af teknisk bistand fra Fællesskabet selv. Det står imidlertid klart, at Det Fælles Forskningscenter ikke kan levere al den nødvendige ekspertviden i forbindelse med programgennemførelsen. Gennemførelsen Kommissionen erkender, at programmerne har været plaget af forsinkelser og forvaltningsmæs- sige problemer, og den har vedtaget en række foranstaltninger med henblik på at ændre dette. Disse tiltag omfatter: — nedskæring i antallet af finansierede projekter — skrinlægning af projekter, der forsinkes urimeligt — kun afsættelse af midler i forbindelse med projekter, der er tilstrækkeligt gennemarbejdede til, at de kan påbegyndes kort efter, at der er taget beslutning om finansiering — oprettelse af bedre kommunikationslinjer med modtagerne, for eksempel gennem den Moskva-baserede fælles forvaltningsenhed. Der skal gøres opmærksom på, at det i betragtning af den gennemsnitlige projektcyklus vil tage nogle år, inden det fulde omfang af disse foranstaltninger kan måles. Personaleudskiftningstak- ten i de berørte tjenestegrene er fortsat foruroligende høj. Endelig erkender Kommissionen, at dens almindelige procedurer ikke altid er velegnede til de særlige forhold, der hersker i forbindelse med programmer for nuklear sikkerhed, hvilket har medvirket til forsinkelserne i gennemførelsen. Kommissionen ønsker dog samtidig at gøre opmærksom på, at det i nogle tilfælde er Rådet, der har pålagt Kommissionen disse procedu- rer. (1) Agenda 2000, kapitel 6, s. 53. 9. 2. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 35/41 1. INDLEDNING Phare- og Tacis-programmerne vedrørende nuklear sik- kerhed 1. 1-1. 2. Som Retten nævner, fik Europa-Kommissionen af Rådet mandat til at bidrage til at forbedre den nukleare sikkerhed i såvel de central- og østeuropæiske lande som i det tidligere Sovjetunionen. Dette mandat udgjorde en reel udfordring, fordi en række vanskelighe- der medførte, at arbejdsbetingelserne inden for denne sektor kompliceredes langt mere end i forbindelse med andre aktiviteter, der finansieres under Phare- og Tacis- programmerne. Der er tale om fire faktorer, der vanske- liggjorde arbejdet, nemlig: 1) De tekniske vanskeligheder spillede en større rolle end inden for andre områder, ikke kun fordi det rent teknisk og videnskabeligt, er et yderst komplekst område, men også fordi man i Europa i starten af 90’erne kendte meget lidt til det sovjetiske nukleare system, som var omgærdet af meget hemmelig- hedskræmmeri og tæt knyttet til militærapparatet. For at løse disse problemer søgte Kommissionen hjælp hos eksperter på området i Vesteuropa (ledere på atomkraftværker, industrifolk, kontrolmyndighe- der) med henblik på at få det nødvendige indblik i problematikken og forsøge at fastlægge en strategi. Retten finder, at Kommissionen derved i betænkelig grad har gjort sig afhængig af disse instanser. 2) Ligeledes var de politiske vanskeligheder større end inden for andre områder. Princippet om, at program- merne skal fastlægges ud fra efterspørgslen (»demand- driven«-princippet), der er indeholdt i Rådets forord- ning for såvel Phare som Tacis, skabte langt større vanskeligheder inden for den nukleare sektor end inden for andre områder, hvilket der er to grunde til. Denne sektor er domineret af meget magtfulde enhe- der, der i visse tilfælde fungerer som en veritabel stat i staten, eller af ledere på atomkraftværker, der i nogle tilfælde har meget stor magt over hele regioner, fordi der ikke er noget energimæssigt alternativ (dette var tilfældet i Tjernobyl). Disse instanser er i de fleste tilfælde totalt afvisende over for en dialog om strate- gier og kan ikke gå ind for principperne i den vestlige sikkerhedsopfattelse, som de synes er ude af trit med virkeligheden. Medens Kommissionen efterhånden har overvundet disse vanskeligheder i ansøgerlandene som Bulgarien og Litauen (her spiller det pres, der kan udøves i forbindelse med den forestående udvidelse, og udar- bejdelsen af en præ-tiltrædelsesstrategi helt tydeligt ind), er situationen vanskeligere i Rusland, der stiller sine egne betingelser, før der kan blive tale om et samarbejde inden for en sektor, der som oftest ikke ser et samarbejde som nogen nødvendighed. 3) De finansielle vanskeligheder var også større end sædvanligt, idet forbedring af sikkerheden på ca. 50 atomkraftanlæg langt oversteg, hvad midlerne i Phare- og Tacis-programmerne gav mulighed for. Dette er et særlig vanskeligt problem, fordi Kommissionen under sådanne forudsætninger ikke har mulighed for på afgørende vis at påvirke udviklingen på området, herunder bidrage til lukningen af visse anlæg. 4) De juridiske vanskeligheder komplicerede yderligere situationen, eftersom det i Phare- og Tacis-forordnin- gerne var bestemt, at der skulle gælde de samme regler for udbud inden for den nukleare sektor som inden for andre sektorer, selv om den nukleare sektor egentlig ikke er velegnet til udbud, eftersom der er så få kompetente potentielle tilbudsgivere. Kommissio- nen blev altså derfor nødt til at lade medlemsstaternes kontrolmyndigheder konkurrere indbyrdes. Kommissionen forsøgte at løse dette problem ved i udstrakt grad at anvende undtagelsesbestemmelserne i finansforordningen til at indgå direkte aftaler. Retten kritiserer imidlertid omfanget af denne praksis. 2. RESUME AF BEMÆRKNINGERNE Den Europæisk Unions strategi 2. 1. Det var i første omgang den strategi, som G7- landene enedes om på topmødet i München i 1992, der udgjorde grundlaget for udformningen af Kommissionens programmer. G7-landenes handlingsprogram var baseret på følgende foranstaltninger: — forbedring af driftssikkerheden — tekniske forbedringer baseret på vurdering af sikker- hedssituationen — styrkelse af tilsynsmyndighederne. Handlingsplanen omfattede også mere langsigtede foran- staltninger, nemlig udskiftning af de mindre sikre reakto- rer og opdatering af nyere reaktorer. Kommissionens strategi forblev den samme ved underteg- nelsen af de oprindelige finansieringsaftaler med de berørte lande. Strategien blev præciseret i 1995 og vedta- get af forvaltningskomiteen i 1996. Hovedtrækkene i denne strategi for ansøgerlandene er tydeligt beskrevet i Agenda 2000. Hvad angår nedlukning, demontering og behandling af affald, er der på sin vis ikke tale om sekundære målsæt- ninger, men man kan sige, at disse målsætninger for indeværende endnu ikke har opnået den samme finansie- ringsgrad som målsætningen om sikkerhed i de reaktorer, der stadig er i brug. I rapporten understreges det i øvrigt, hvilke vanskelighe- der en eventuel lukning af atomreaktorer stiller de invol- verede lande over for. Det skal dog understreges, at: — det er under Tacis-programmet, at nedlukningen af atomreaktorerne i Tjernobyl er blevet forberedt, og at projektudarbejdelsen for finansieringen af reaktorerne Rovno 4 og Khmelnitsky 2, der skulle gøre det muligt C 35/42 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 2. 1999 definitivt at lukke Tjernobyl, er finansieret næsten 100 % af Tacis-midler, samt at — der for ansøgerlandene i forbindelse med Agenda 2000 er udarbejdet en klar og tydelig strategi for lukning af de mindre sikre reaktorer. At de finansielle instrumenter, der eventuelt kunne træde i stedet for Phare og Tacis i forbindelse med de mest udgiftskrævende projekter, stadig ikke, som Retten gan- ske rigtigt påpeger, er taget i brug, viser, hvor omfattende de tekniske, økonomiske og finansielle problemer på kernekraftområdet er. 2. 2. Da G24 NUSAC blev oprettet, var den hovedsage- ligt tænkt som et fokuspunkt for informationsudveksling, således at de forskellige deltagere selv kunne koordinere direkte uden »mellemmænd«. Deltagerne har aldrig haft til hensigt at bemyndige NUSAC til at forvalte midler. Endelig skal det understreges, at G24 NUSAC har meget tætte forbindelser til IAEA og EBRD, som der jævnligt er kontakt til. Samarbejdet med NSA i forbindelse med indkøb af visse former for udstyr var vanskeligt, hvilket skyldtes, at der var tale om forskellige procedurer, bl. a. hvad angår, hvilke virksomheder der skulle kunne deltage i udbud- dene. 2. 3. Kontakten med støttemodtagerne i partnerskabslan- dene har fundet sted i henhold til de regler, der normalt er gældende for modtagere af Tacis-støtte. De har delta- get i programplanlægningsfasen og de evalueringer, der er modtaget i forbindelse med udbuddet. Når modtagerorganisationerne i nogle tilfælde klager over kommunikationsbrister, skyldes dette i nogle til- fælde, at de er uenige i resultaterne af evalueringen i forbindelse med udbuddet. Deltagerne har bidraget til evalueringerne på sædvanlig vis. I nogle tilfælde er mod- tageren ikke blevet opfordret til at være til stede i forbindelse med evalueringen af de finansielle tilbud, hvis evalueringen begrænsede sig til blot at finde frem til det billigste tilbud. Forvaltning af aktionerne 2. 4. Kommissionen noterer sig, at svarene viser, at der i nogle tilfælde har været tale om for løs administration (hvilket ofte skyldtes, at de menneskelige ressourcer var utilstrækkelige; personalet er ikke homogent nok, og der er ikke nok ansatte i forhold til antallet af projekter), men der er absolut ikke tale om noget generelt fænomen. Der er indført mere effektive forvaltningsmekanismer siden programmets start. 2. 5. De særlige og komplekse forhold, der gør sig gæl- dende i forbindelse med nuklear sikkerhed, har medført, at det i højere grad end inden for andre områder har vist sig nødvendigt at indgå direkte kontrakter med de invol- verede parter. Undtagelserne fra konkurrencebestemmelserne har især vedrørt støtteprojekter for kontrolmyndigheder og kon- trakter med EU’s eksperter på elområdet i forbindelse med støtte på stedet. 2. 6. Det blev besluttet at anvende indkøbscentraler som mellemled med henblik på at øge gennemsigtigheden i forbindelse med anskaffelse af udstyr som modvægt mod den store rolle, som EU’s elindustri spillede. Med hensyn til forskuddene ønsker Kommissionen at gøre opmærksom på, at den må foretage et valg mellem et lille antal store forskud (som i øvrigt er dækket af en bankgaranti) og et stort antal små forskud. Set i lyset af personaleproblemerne, som Retten har påpeget, er den sidstnævnte mulighed ikke et brugbart alternativ for Kommissionen. 2. 7. Problemerne i forbindelse med programplanlæg- ningsprocessen kan i vid udstrækning henføres til den igangsat, og de hast, hvormed programmerne blev utilstrækkelige personaleressourcer, der blev stillet til rådighed til gennemførelsen af programmerne (punkt 2. 4). Denne situation medførte, at Kommissionen benyt- tede sig af eksterne konsulenter i forbindelse med udar- bejdelsen af programmer for nuklear sikkerhed og tilhø- rende programmer. Kommissionen har imidlertid siden forbedret arbejdsgangen på området. Konsulenternes rolle (som f. eks. Twinning Programme Engineering Group (TPEG)) er reduceret, og Generaldirektorat IA har ind- gået en rammeaftale med Det Fælles Forskningscenter, således at den fornødne tekniske ekspertise så vidt muligt hentes inden for Fællesskabets institutioner. Den nukleare sektor er imidlertid så kompleks, at Kom- missionen og Det Fælles Forskningscenter ikke kan gøre sig håb om at være i besiddelse af tilstrækkelig ekspertise til at dække alle aspekter af programplanlægningen og referenceudarbejdelsen. Endelig skal det siges, at anvendelsen af konsortier også har relation til det begrænsede antal kompetente aktører inden for den nukleare sektor. 2. 8. Der har ikke været tale om overskridelse af de lofter, budgetmyndigheden har fastsat. De driftsudgifter, som Retten fremdrager som eksempel på udgifter, der overskrider det fastsatte loft, henhører ikke under loftet i anmærkningerne til budgettet. Mobilisering af bistand og resultater 2. 9. Kommissionen nægter ikke, at gennemførelsen af visse aktioner er foregået i et langsomt tempo. Gennem- førelsesmåden blev først og fremmest valgt ud fra et ønske om gennemsigtighed og gode kontrolmuligheder. Det er bl. a. af denne grund, at der blev anvendt indkøbs- centraler i forbindelse med indkøb af udstyr. 9. 2. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 35/43 Hvad angår prioriteringen af levering af udstyr, skal det understreges, at der ikke er noget modsætningsforhold mellem levering af udstyr og forbedring af sikkerheden. Projekter, der vedrører levering af udstyr, har jo i vid udstrækning til formål at tilpasse procedurerne, således at der bliver tale om en tilfredsstillende sikkerhedskultur. og dermed har haft direkte gavn af samarbejdet. Resulta- terne fra visse projekter er endvidere blevet anvendt i forbindelse med andre projekter af samme type. Samar- bejdsbetingelserne mellem kontrahenter og underkontra- henter er ikke Kommissionens direkte ansvar. Det er denne strategi, der har medført, at Kommissionen har fordelt budgetmidlerne på en lang række forskellige anlæg. 2. 13. Regnskabsføringen i forbindelse med kontrakterne er korrekt, og beløbene er ikke sat for højt. Beløbene i indkøbskontrakterne bør imidlertid ikke anvendes som indikator for udviklingen i indkøbene. 2. 10. Da behovene under alle omstændigheder oversteg de disponible ressourcer, måtte der anvendes flere krite- rier ved udvælgelsen af de bedste projekter. I den forbin- delse kunne de involverede parters aktive deltagelse betragtes som et tegn på, at gennemførelsen kunne for- ventes at forløbe planmæssigt. Hen ad vejen måtte der foretages ændringer som følge af f. eks. : overdreven langsommelighed i forbindelse med udarbejdelsen af udbudsbetingelserne (Nikiet — teknisk center), undervurdering af de krævede budgetmidler, strengere kriterier, der for sent blev pålagt af sikkerheds- myndighederne, ændret målsætning hos myndighederne i modtagerlandet (annullering af et investeringsprojekt med Euratom-långivning til Kola-atomkraftværket efter den af Tacis finansierede indledende programfase). I visse tilfælde havde Kommissionen fået en formel 2. 11. forsikring fra modtagerne om, at disse havde opnået tilsagn fra de relevante myndigheder om udstedelse af licens, hvorefter dette viste sig ikke at være tilfældet. Hvad Tjernobyl angår skyldes den svage mobiliseringssats først og fremmest den sammenkædning, der har fundet sted mellem Tacis-projekterne (vedtaget i 1994) og de politiske forhandlinger mellem G7 og Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling og Ukraine om aftalememorandummet og NSA-aftalen, der først blev indgået i henholdsvis 1995 og 1996. Før disse aftaler om et fast samarbejde var indgået, ville det ikke have været hensigtsmæssigt at påbegynde nedlukningsprocessen. 3. DEN EUROPÆISKE UNIONS METODER Mål og midler 3. 2. Det var den strategi, der blev vedtaget af G7- landene på topmødet i München i 1992, der lå til grund for udformningen af Kommissionens programmer. Det handlingsprogram, G7-landene vedtog, var baseret på følgende foranstaltninger: — forbedring af driftssikkerheden Dette kan sammenholdes med Rettens bemærkninger under punkt 2. 3 vedrørende forbindelserne med modta- gerne. — tekniske forbedringer baseret på vurdering af sikker- hedssituationen 2. 12. På grund af manglende dækning af EU-kontrahen- ter i tilfælde af kernekraftulykker har resultaterne fra visse kontrakter, der er indgået før datoen for underteg- nelsen af aftalememorandummet i 1995, ikke kunnet stilles til fri disposition for modtagerne. Aftalememorandummet medfører, at Den Russiske Føde- ration yder beskyttelse, hvilket har medført, at denne begrænsning er blevet løftet for kontrakter, der er indgået efter undertegnelsen af memorandummet. I mellemtiden er der fundet en løsning for de kontrakter, der er indgået før undertegnelsen af memorandummet, og resultaterne fra de pågældende projekter er nu formelt blevet stillet til rådighed for modtagerne. — styrkelse af tilsynsmyndighederne Handlingsplanen omfattede også mere langsigtede foran- staltninger, nemlig udskiftning af de mindre sikre reakto- rer og opdatering af nyere reaktorer. Der var præcise henvisninger til denne strategi i forsla- gene til og finansieringsaftalerne om de første program- mer (programmerne vedrørende nuklear sikkerhed for Den Russiske Føderation og Ukraine i 1992-1993). Kommissionens strategi blev præciseret i 1995 og vedta- get af forvaltningskomite´en i 1996. Hovedlinjerne i denne strategi er siden starten af programmet blevet fulgt. Endelig blev strategien for de central- og østeuropæiske lande klart defineret i Agenda 2000. Det skal endvidere bemærkes, at de russiske institutter lige fra starten har deltaget i et snævert samarbejde omkring udarbejdelsen af de pågældende undersøgelser Man bør huske på, at kendskabet til opbygningen af og til de tekniske mangler ved de sovjetiske reaktorer ved programmernes start var yderst beskedent. Det var derfor nødvendigt at starte med at foretage en række undersø- C 35/44 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 2. 1999 gelser, hvilket også førte til, at der blev etableret kontak- ter mellem industrifolk fra EU og (navnlig) Rusland. Dette gav grobund for mere konkrete foranstaltninger, der tog udgangspunkt i to komplementære elementer, nemlig støtte dels til de sikkerhedskontrollerende myndig- heder dels til kernekraftværkerne selv. Det er derfor ikke korrekt at påstå, at programmerne i perioden 1990-1994 blev udarbejdet uden en overordnet strategi. 3. 3. Kommissionen har henvist spørgsmålet om luknin- gen af de mindre sikre reaktorer til G7- og NSA-regi, idet man mener, at kun en koordineret indsats fra alle donor- lande ville kunne føre til et positivt resultat. Med hensyn til NSA findes der en aftale med både Litauen, Bulgarien og Rusland, og der er indgået en memorandumsaftale mellem Ukraine og G7-gruppen. 3. 4. I alle strategidokumenter, der har været anvendt i forbindelse med programplanlægningen, fastslås det klart, at Kommissionen ikke kan bidrage til at forlænge anven- delsesperioden for reaktorer, der er udset til at lukke inden for en overskuelig periode. Dette henhører under gennemgangen af de årlige programmer. Nedlukning og demontering af reaktorer 3. 5-3. 7. Kommissionen har altid betragtet nedlukningen af de mindst sikre værker som en absolut politisk priori- tet, hvilket også klart kommer til udtryk i Agenda 2000, og såvel Kommissionens foranstaltninger i Ukraine og i forbindelse med partnerskaberne til forberedelse for opta- gelse samt den politiske såvel som tekniske støtte fra Kommissionen til NSA’s og G7-gruppens bestræbelser vidner herom. Det skal ligeledes påpeges, at der, når omstændighederne tillod det, altid er blevet afsat midler til dette område. Det er inden for rammerne af Tacis-programmet, at nedlukningen af Tjernobyl blev forberedt, og for øjeblik- ket forberedes der et udbud vedrørende opførelsen af tre anlæg til behandling af affald fra demonteringen af Tjernobyl, der vil blive finansieret inden for rammerne af Tacis-programmet (40 mio. ECU). Endelig er udarbejdelsen af sagsmappen til finansieringen af færdiggørelsen af reaktorerne Rovno 4 og Khmelnitsky 2, der skulle bane vejen for en lukning af Tjernobyl, finansieret næsten 100 % via Tacis-midler. De oven- nævnte projekter har desuden været genstand for til- bundsgående undersøgelser i forskellige internationale fora, og der er aldrig blevet sat spørgsmålstegn ved kvaliteten af resultaterne. Den multilaterale konto, der i 1997 blev oprettet i EBRD, vedrører ikke demonteringen af reaktorerne i Tjernobyl, men den sarkofag, der omgiver reaktor 4, hvor ulykken i 1986 indtraf. Lukningen af Tjernobyl-værket er i høj grad afhængig af færdiggørelsen af de to nye reaktorer. Vanskelighederne i forbindelse med afsættelse af bevillin- ger til denne foranstaltning skal ikke findes i Kommissio- nen, men i andre institutioner, herunder EBRD. Levering af udstyr 3. 8. Når man tager forholdet mellem de omfattende moderniseringsbehov for reaktorerne og de begrænsede midler, som Kommissionen råder over, i betragtning, mener Kommissionen, at levering af udstyr først og fremmest bør opfylde målsætningen om at overføre sik- kerhedskulturen med udgangspunkt i konkrete eksempler, som modtagerne kan have direkte gavn af, i stedet for udelukkende at koncentrere indsatsen om undersøgelser. Når man tager de pågældende kraftværkers tilstand og behov i betragtning, ville det have været umuligt at sikre sig modtagernes samarbejdsvilje, hvis man ikke havde noget konkret at tilbyde. Det er også værd at nævne, at det bl. a. i Ukraine har været muligt at afhjælpe nødsituationer, idet atomkraft- værkerne i Rovno, Sydukraine og Zaporozhe har modta- get betydelige mængder reservedele. Leveringen af udstyr var også svar på den gentagne kritik, der gik på, at programmerne indeholdt for mange undersøgelser, som ikke i tilstrækkeligt omfang førte til konkrete tiltag for sikkerheden på kraftværkerne. De foranstaltninger, der allerede er afsluttet, har medført reelle forbedringer på de berørte kraftværker. Som eksempler kan nævnes levering af ikke-destruktivt kon- troludstyr (Balakovo, Smolensk), udstyr til vandkemisk behandling og svejsning (Kalinin), brandslukningsudstyr (Zaporozhe) og edb-styrede vedligeholdelsessystemer (Be- loyarsk, Smolensk). I denne forbindelse skal det understreges, at der inden for alle områder fortsat er behov for yderligere undersøgel- ser. Kommissionen har bestræbt sig på at finde en bedre balance mellem undersøgelser og levering af udstyr. 3. 9. Kommissionen havde foreslået samarbejde som en (sekundær) målsætning for strategien. Denne målsætning har imidlertid ikke opbakning blandt alle medlemsstater, idet visse mener, at dette område bør overlades til industrien. 9. 2. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 35/45 Desuden ville en sådan politik i mange tilfælde nødven- diggøre en fravigelse fra konkurrencereglerne i betragt- ning af den aktuelle situation på industriområdet. sikre denne opgave, også hvad angår de installationer, der finansieres af NSA. Dette spørgsmål bør behandles indgående i forbindelse med udarbejdelsen af den nye forordning. Samarbejdet med de øvrige deltagere Ikke-industrielle aspekter ved driftssikkerheden 3. 10. Den manglende definition af opgaverne i forbin- delse med bistand på stedet skyldes dels selve karakteren af disse aktiviteter, hvor det ofte er nødvendigt at efter- komme anmodninger om bistand inden for meget korte frister, dels manglen på personale i Kommissionen. Multilateral koordinering Koordinering af G24-bistanden (NUSAC) 3. 12. NUSAC havde ikke beslutningstagningsmæssige beføjelser, men skulle stå for informationsudveksling. Samarbejdet med EBRD (NSA) om levering af udstyr 3. 13. Der har fundet drøftelser sted mellem Kommissio- nen og EBRD med henblik på udarbejdelsen af et fælles projekt for levering og installation af sikkerhedsventiler til dampgeneratorhovedledninger. Der blev foretaget en sammenlignende undersøgelse ved- rørende kriterierne for potentielle leverandører, vareop- rindelse, krav til gennemførelsen af udbudsprocessen og evaluering af de indkomne tilbud, men det viste sig desværre umuligt at løse samarbejdsproblemerne uden at forsinke projektet unødigt. 3. 16. Kommissionen deltager aktivt i IAEA’s møder og fremlægger her sine programmer. Således anvendes den katalogisering af manglerne i de sovjetiskbyggede reakto- rer, som IAEA har udarbejdet, i programplanlægningen (projektudvælgelsen). 3. 18. Kommissionens ordning for bistand på stedet har i vidt omfang hentet støtte i WANO. De samme aktører deltager over en bred front i programmet. 3. 19. Det er korrekt, at betalingerne til ISTC var bloke- ret i 1997, hvilket skyldtes, at der ikke forelå et rets- grundlag. Betalingerne kunne ikke finde sted, før den bilaterale finansieringsaftale mellem GD IA og ISTC var underskrevet, hvilket skete (med forsinkelse på grund af personalerotation) den 15. september 1997. Der har ikke siden været forsinkelser i betalingerne til ISTC. 3. 20. Tacis-programmet koncentrerer sig om de vigtigste sikkerhedsspørgsmål, og på dette område har det viden- skabelige grundlag for løsningsmodellerne allerede ligget klar i nogen tid. I forbindelse med forsknings- og udvik- lingsprocessen er det svært at sætte ISTC-aktiviteterne i direkte forbindelse med Tacis-programmet. Kommissio- nens strategi for forskning på sikkerhedsområdet er fast- lagt i EU’s særprogram, og inden for rammerne af Tacis-programmet har der kun været tale om et yderst begrænset antal forskningsprojekter, der med fuldt over- læg har været adskilt fra ISTC. 4. FORVALTNINGEN AF AKTIONERNE 3. 14. Det er rigtigt, at Tacis burde indeholde præcise rammer for leveringsprogrammet. Indkaldelse af bud Hvad angår NSA-aftalen om nedlukningsbetingelserne for visse reaktorer, kan det ikke nægtes, at det i denne forbindelse er svært at tale om succes. NSA’s penge gives ud, uden at man opnår den forventede modydelse, hvilket viser, hvor svært det er at pålægge mange og omfattende betingelser til gengæld for tilskud fra programmerne for teknisk bistand. 4. 1-4. 2. På grund af de nukleare sikkerhedsprogrammers specielle karakter har de operationelle tjenester og finans- inspektøren præciseret, inden for hvilke rammer der kan indgås underhåndsaftaler, som finansforordningen giver mulighed for. Anvendelsen af undtagelsesordningerne er i betragtning af områdets specielle karakter fuldt ud beret- tiget. 3. 15. Et typisk eksempel på et samarbejde, der anbefales af Retten, vedrører licenser i forbindelse med demonterin- gen af Tjernobyl. Tacis-programmet har påtaget sig at Det gælder således de tilfælde af bistand på stedet, hvor Kommissionen kun fra kernekraftværker i EU og samtidig sikre, at et betydeligt anvende personale ville C 35/46 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 2. 1999 antal værker i modtagerlandene kom til at deltage i projektet. Det var ikke muligt at udbyde projektet i licitation, hvis begge disse prioriteter skulle overholdes. i besiddelse af kontraktmæssige instrumenter, der giver den mulighed for at overføre ansvaret. Mange foranstaltninger til forbedring af sikkerheden afhænger af teknologien på det pågældende værk, og forbedringer er derfor kun mulige gennem samarbejde med den kontrahent, der besidder den pågældende tekno- logi, eller som producerer det pågældende udstyr. De nationale tilsynsmyndigheder har med henblik på øget effektivisering samlet deres knowhow i et fælles forum, og at indgå kontrakt med denne instans er i sådanne tilfælde den eneste mulighed, der foreligger. Anvendelsen af underhåndsaftaler har ikke svækket kon- trollen, absolut heller ikke hvad honorarer angår. I for- bindelse med underhåndsaftalerne har Kommissionen holdt sig til honorarer på samme niveau som dem, der blev udbetalt under licitationskontrakterne på det pågæl- dende tidspunkt, for så vidt som der var tale om eksper- ter på samme niveau, og lignende arbejdsbetingelser. På trods af gentagne anmodninger om justering er de oprindelige honorarer ikke blevet hævet, idet Kommissio- nen har påpeget, at den forbedring af arbejdsforholdene, der har fundet sted, kompenserer for den stigning i leveomkostningerne, som standardkontrakterne ellers normalt giver mulighed for at korrigere for. Indkøbscentraler Administrationen af indkøbsprojekter 4. 3. Hvis der ikke blev benyttet indkøbscentraler, ville de EU-tjenestegrene, der deltager i projekter om bistand på stedet, være ansvarlige for alle dele af projektet, dvs. projektdefinition, udarbejdelse af tekniske specifikationer, selve udbuddet, kontraktindgåelse og gennemførelse. Kommissionen mener ikke, at en sådan fremgangsmåde ville øge gennemsigtigheden, og kontrollen med de offent- lige udgifter ville ikke blive tilfredsstillende. 4. 4. Selv om Kommissionen i 1996 fremkom med en mere detaljeret beskrivelse af proceduren i forbindelse med køb af udstyr, blev de generelle retningslinjer for fremgangsmåden fastlagt og meddelt parterne allerede ved programmets start. Modtagerne deltager i hele indkøbsproceduren, f. eks. ved udarbejdelsen af udbudsbetingelserne og ved den tekniske bedømmelse af tilbuddene, ved undertegnelsen af leve- ringskontrakten og ved godkendelsen (både den forelø- bige og den endelige) af udstyret. Når Kommissionen kun giver modtagerne ansvar for et begrænset antal etaper i proceduren, skyldes det til dels, at Kommissionen ikke er Vurderingen af tilbuddene falder i to dele, idet den finansielle bedømmelse først finder sted, efter at Kommis- sionen har godtaget rapporten om den tekniske vurde- ring. Denne fremgangsmåde er valgt for at sikre kvalitet og objektivitet i forbindelse med den tekniske bedøm- melse før åbningen af de økonomiske tilbud. Med hen- blik på at reducere omkostningerne er det sket, at modta- gerne ikke har deltaget i den finansielle bedømmelse i tilfælde, hvor det var bestemt, at kontrakten skulle gå til den lavest bydende. Regnskabsføring af transaktionerne og transaktionernes faktiske stilling 4. 5-4. 6. De kontrakter, der indgås med indkøbscentra- lerne, omfatter både budgettet for selve indkøbene samt omkostninger og vederlag til centralen. Kontrakterne skal naturligvis indføres i regnskabet med det fulde beløb. Der er intet usædvanligt i, at indkøb, der foretages af ind- købscentraler, sker med en vis tidsmæssig forskydning i forhold til hovedkontrakten, hvilket er grunden til de udsving, Retten nævner. Uden at der skal sættes spørgsmålstegn ved Rettens bemærkninger, skal det understreges, at betalingerne fore- tages i overensstemmelse med de eksisterende kontrakter. Kommissionens tjenestegrene har ikke desto mindre med baggrund i Rettens bemærkninger besluttet på ny at gennemgå kontrakternes finansielle struktur. Den interne database, De´sire´e, som Retten henviser til, er ikke Kommissionens regnskabssystem. Kommissionens regnskabssystem er SINCOM, og her registreres alle forpligtelser og betalinger i overensstemmelse med reglerne. 4. 7. De forskudsbetalinger, Kommissionen har foretaget i henhold til de eksisterende kontrakter, er registreret korrekt (se også punkt 4. 6). 4. 8. De oplysninger, Retten nævner, er supplerende oplysninger, der ligger ud over, hvad der kræves i forbin- delse med regnskabssystemet. Kommissionen modtager regelmæssigt disse forvaltningsmæssige oplysninger via indkøbscentralernes rapporter (se endvidere punkt 4. 6) I overensstemmelse med de eksisterende kontrakter 4. 9. skal påløbne renter for beløb under særfondene først tilskrives Kommissionen af kontrahenten eller garanten ved kontraktens udløb (se endvidere punkt 4. 6). 4. 10. Kommissionen bestræber sig bl. a. i Phare- og Tacis-årsrapporterne på at fremlægge supplerende oplys- ninger med henblik på at øge foranstaltningernes gen- nemsigtighed. 9. 2. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 35/47 Procedurer for indgåelse af kontrakter 4. 11. Kontrakter med indkøbscentralerne er kontrakter om tjenesteydelser, hvor begrænset udbud ifølge finans- forordningen er standardproceduren. Hvad angår de otte kontrakter (tilføjelser), der blev indgået som underhåndsaftaler: — skal det understreges, at der ligger en betydelig fordel i at fortsætte allerede eksisterende aftaler om ydelser (jf. artikel 118 i finansforordningen). — kan det oplyses, at honorarerne i forbindelse med flere af disse kontrakter ligger under det loft, der er fastsat i forbindelse med kontraktindgåelse ved under- håndsaftaler. og derefter at udarbejde en løsningsmodel, som det ofte er den pågældende partnerskabsstat, der skal tage endelig stilling til. 4. 15. Kommissionen erkender, at sådanne forsinkelser har fundet sted tidligere, men det er ikke længere tilfæl- det. Tilsynet på stedet med programmerne 4. 17-4. 18. Det skal understreges, at den fælles forvalt- ningsenhed blev oprettet med henblik på at bistå de russiske myndigheder med koordineringen af deres delta- gelse i programmerne om nuklear sikkerhed, navnlig i forbindelse med defineringen af disse programmer, og som et informationsudvekslingsknudepunkt. Kommissionens overvågning af aktionerne Forvaltningsomkostninger 4. 13. De´sire´e, der er en intern database, er et værktøj til kontraktmæssig og finansiel projektforvaltning, som på visse punkter sagtens kunne forbedres. 4. 14. Der eksisterer en formel metodologi, som er beskrevet i adskillige dokumenter, som f. eks. Guideline for task managers og Handbook in project cycle manage- ment. Både i Kommissionen og i delegationerne undervi- ses sagsbehandlere jævnligt i sagsbehandling, og der fin- des også værktøjer for opfølgning og forvaltning af projekter, som f. eks. : — forvaltningsprogrammet, der leverer grundlæggende information til projektledelsen under hele projektets løbetid — »Tableau de Bord«, der er et projektplanlægnings- instrument — De´sire´e, der indeholder detaljeret information om de finansielle aspekter af kontrakter og programmer — månedlige rapporter fra indkøbscentralerne — en database om udviklingen i projekterne, der admi- nistreres af det fælles forvaltningskontor i Moskva 4. 19-4. 20. Kommissionen er ikke enig i Rettens betragt- ninger. De forskellige retsgrundlag har altid givet mulig- hed for at finansiere drifts-, forberedelses- og gennemfø- relsesudgifter, og ellers ville det da heller ikke være muligt for partnerskabslandene at deltage i forberedelsen, gennemførelsen og opfølgningen af programmerne. Bud- getanmærkningerne, der blev indført i 1996, begrænsede en veldefineret del af denne bistand under et loft, som Kommissionen har overholdt til punkt og prikke. Kontra- henternes administrative udgifter (kontrakter om levering af tjenesteydelser, udstyr og varer) i forbindelse med forvaltning af den opgave, som der er indgået kontrakt om, indgår som en integreret del af programmet og er støtteberettigede. Rettens bemærkning om, at de i regn- skabet opførte udgifter overskrider budgetmyndighedens normer, er ikke korrekt og er resultatet af en ensidig fortolkning af den pågældende budgetanmærkning. Kom- missionen har allerede ved adskillige lejligheder givet Retten dette svar på den samme kritik. Rettens kritik- punkt er ikke specifikt for programmet for nuklear sikkerhed, men går på Phare- og Tacis-programmerne generelt. 5. ANVENDELSEN OG RESULTATERNE AF BISTANDEN — notater fra EU-delegationerne om diverse projekt- og programrelaterede spørgsmål. Programmering Opstartsfasen for kontrolaktiviteterne for projekter om nuklear sikkerhed tog længere tid end i forbindelse med andre Tacis-projekter på grund af dette områdes meget komplekse og fortrolige karakter. 5. 1. Det var hensigtsmæssigt at påbegynde program- merne med at gennemføre et vist antal grundlæggende undersøgelser, inden man gik over til mere konkrete og detaljerede foranstaltninger. Retten bemærker, at Kommissionen ikke altid har løst de problemer, der blev gjort opmærksom på i rapporterne om projekter for nuklear sikkerhed, lige hurtigt. På grund af sagernes kompleksitet og antallet af involverede, kræ- ver det ofte en vis tid at høre alle de nødvendige parter De synspunkter, som visse modtagerlande, der ikke i fuldt omfang delte Kommissionens prioriteringer med hensyn til sikkerheden på kernekraftværkerne, og som udelukkende var interesserede i levering af udstyr, har givet udtryk for, bør tages med et vist forbehold. C 35/48 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 2. 1999 Hvad angår opstartsfasen af bistand på stedet, har Kom- missionen henledt forvaltningskomiteens opmærksomhed på, at Kommissionens forslag i det oprindelige forslag nødvendigvis måtte have en temmelig generel karakter. Ekspertgruppen og forvaltningsgruppen for Tacis-pro- grammet blev imidlertid holdt orienteret om udviklingen i programmerne. pågældende projekt (sædvanligvis i forbindelse med den finansielle bedømmelse af de indkomne tilbud). 5. 2. d) Som Retten nævner i sin rapport under punkt 4. 12, var personalesituationen i programenheden meget vanskelig. Kommissionen har udfoldet store bestræbelser på at forbedre kommunikationen med modtagerne. Den perma- nente tilstedeværelse af eksperter fra EU på de pågæl- dende kernekraftværker er et helt specielt træk ved pro- grammet og medfører desuden betydelige omkostninger. Hvis man ønsker at finde en forklaring på de »misfor- ståelser«, som programmet har lidt under, ville det nok være mere relevant at se på: 1) kvaliteten af det arbejde, de pågældende eksperter har leveret 2) de meningsforskelle, der har været mellem långiveren og modtagerne, som er betydelig mere udtalte hvad kernekraftsikkerhed angår end inden for andre pro- gramsektorer. 5. 2. a) Når det drejer sig om meget komplekse projek- ter, er det umuligt på forhånd at tage stilling til de tekniske valg, der skal foretages, herunder eventuelt at stoppe projektet. I sådanne tilfælde er det ikke muligt at fremlægge en meget detaljeret oversigt over de opgaver, som kontrahenten skal løse i løbet af den samlede pro- jektperiode. Under alle omstændigheder er det med hen- blik på en sund forvaltning af de offentlige midler nød- vendigt at gå frem etapevis. På linje med Retten mener Kommissionen, at man ved at tage stilling til problemerne »hen ad vejen« generelt sikrer en bedre kontrol med indholdet og økonomien i kontrakterne. Ulempen ved denne fremgangsmåde er naturligvis, at den har tendens til at gøre projekterne »tungere« og forsinke deres gen- nemførelse. 5. 2. b) En omfordeling af budgetmidlerne til andre pro- jekter er kun ønskværdig, hvis man ved en sådan omfor- deling overholder tidsrammen for budgetforpligtelsen, og den ikke medfører øget arbejdsbyrde til skade for opfølg- ningen på allerede vedtagne projekter. Det projekt, der blev opgivet, efter at det havde kostet 2,7 mio. ECU, vedrørte et nyt sikkerhedssystem til VVER 440/213-reaktorerne i Kola. Dette investeringsforbere- dende projekt var af ekstrem vigtighed for russerne, der var fast besluttede på at anmode om et Euratom-lån for at finansiere investeringen. Det var først ved udløbet af Tacis-projektet, at ide´en om et lån blev opgivet. Dette projekt, der havde til formål at forberede en større investering, var altså helt i overensstemmelse med målsæt- ningen for Tacis-projekter. 5. 2. c) Dette er allerede praksis. Dog kan budgettet for et projekt kun øges, hvis der forefindes ikke-anvendte budgetmidler eller reserver på det tidspunkt, hvor det viser sig, at der er behov for at øge budgettet for det 5. 3. Da der ikke var ressourcer nok til at opfylde alle behov, måtte der ved udvælgelsen af de bedste projekter lægges flere kriterier til grund. Bl. a. kunne en aktiv indsats fra en deltagers side tolkes som et tegn på, at projektet havde gode chancer for at blive gennemført. Antallet af deltagere er ganske højt, men dette retfærdig- gøres af ønsket om at sikre en høj grad af åbenhed samt at sørge for, at programmets målsætning overholdes. Dette gælder især den tekniske forberedelse, ordreafgivel- sen og de sikkerhedskontrollerende myndighedernes rolle. 5. 4. TPEG’s rolle er kontraktbestemt. Det er i den forbindelse ikke usædvanligt, at Kommissionens kontra- henter er på mission hos modtagerne, uden at Kommis- sionen er repræsenteret direkte. De vigtigste og de endelige drøftelser føres imidlertid altid af Kommissionen. Som Retten også nævner under punkt 4. 12, var persona- lesituationen i den pågældende enhed meget vanskelig. 5. 5. Man må huske på, at reglerne for Det Fælles Forskningscenter, som giver mulighed for, at centret kan deltage som kontrahent i forbindelse med programgen- nemførelser, først har kunnet anvendes efter den ændring af finansforordningen, der fandt sted i maj 1995, og skønt FFC i kraft af sin uafhængighed har en betydelig fordel, er det ikke i stand til at opfylde det samlede behov for eksperthjælp i forbindelse med programgennemførel- sen. Ekspertisen må derfor også i fremtiden til dels hentes i EU’s kernekraftindustri. TPEG’s sammensætning har været genstand for en under- søgelse foretaget af generaldirektorat IV (tildeling af negativattest). Endvidere opstod hindringerne for TPEG’s deltagelse i forberedelsen af programmerne først med vedtagelsen af den tredje Tacis-forordning i 1996. Budgetmidlerne afsat til aktiviteter på stedet 5. 6. Man kan ikke udlede, at der lægges mindre vægt på et givet område, blot fordi det tildeles færre budgetmidler end visse andre. En række andre faktorer hører med i det 9. 2. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 35/49 samlede billede, herunder de forskellige tjenestegrenes udgiftsniveauer, omkostninger i forbindelse med leverin- ger og modtagerens evne til at udnytte støtten. Som Retten også nævner under punkt 4. 12, var persona- lesituationen i den pågældende enhed meget ugunstig. Man bør ikke glemme, at ledelserne på kernekraftvær- kerne i det tidligere Sovjetunionen og Central- og Østeu- ropa i starten var mistænkelige over for tilstedeværelsen af EU-eksperter på værkerne. De mente ofte, at Vesten ikke kunne lære dem noget videre, og det eneste, de virkelig var interesserede i, var levering af nyt udstyr. Uddannelse og rådgivning om operationelle og organisa- toriske spørgsmål blev i bedste fald tolereret. På værker, hvor kontrahentens forsøg på at overføre sin viden om operationelle sikkerhedsspørgsmål ikke blev positivt modtaget af støttemodtageren, kom overførslen af sikkerhedskulturen hovedsageligt til at foregå gennem uddannelsesforanstaltninger, der tog udgangspunkt i leve- ring af nyt udstyr, og som ikke blev defineret som selvstændige projekter for ikke at risikere, at modtageren skulle afvise projektet. I forbindelse med værker, der har vist større modtagelighed, har det været muligt at gen- nemføre aktiviteter, der i højere grad var centreret om den operationelle sikkerhed uafhængigt af eventuel leve- ring af udstyr. 5. 7. Kommissionen er klar over, at de budgetmidler, der afsættes til sikkerhed på kernekraftværker, langtfra er tilstrækkelige til at opfylde de faktiske behov, og den satser derfor på den didaktiske og nyskabende værdi, som projekterne kan antage. Budgetmidlerne bestemmes derfor hovedsageligt af kapaciteten til at udnytte midlerne bedst muligt. Forsinkelser i gennemførelsen — den faktiske stilling Hvor lang tid tager forberedelsen af kontrakterne? 5. 8. Siden 1997 har Kommissionen gennemført flere foranstaltninger med henblik på at fremskynde program- gennemførelsen. Disse tiltag omfatter: 1) nedskæring af antallet af finansierede projekter 2) skrinlægning af projekter, der forsinkes urimeligt 3) kun afsættelse af midler i forbindelse med projekter, der er tilstrækkeligt gennemarbejdede til, at de kan påbegyndes kort efter, at der er taget beslutning om finansiering. 5. 9. I forbindelse med projekter om levering af udstyr er det hovedsageligt nedenstående etaper, der fører til for- sinkelser: 1) udarbejdelsen og godkendelsen af udbudsbetingel- serne, som eksperterne på stedet og modtagerne har ansvaret for, og 2) bedømmelsen og godkendelsen af tilbuddene, som det hovedsageligt er eksperterne på stedet og Kommissio- nen, der har ansvaret for. Projekter vedrørende driftssikkerhed 5. 11. Gennemførelsen af projekter om faglig bistand er nemmere at forvalte end projekter om gennemførelse af konkrete projekter. Det er defor heller ikke noget mær- kværdigt i, at gennemførelsen på dette område skrider hurtigere frem. Desuden er den faglige bistands eksistens- berettigelse ikke knyttet til levering af udstyr. Når dette er sagt, erkender Kommissionen, at både kvali- teten af kontrahenternes arbejde (eksperterne på stedet) og dens egen kontrol lader noget tilbage at ønske, men som Retten også nævner under punkt 4. 12, har persona- lesituationen i Kommissionens tjenestegrene været meget vanskelig. 5. 12. a) og b) Kommissionen erkender, at dens proce- durer har bidraget til at forsinke gennemførelsen af programmerne. En tilpasning af procedurerne vil komme på tale i forbindelse med udarbejdelsen af Kommissionens forslag til en ny Tacis-forordning. 5. 12. b) Specielt hvad angår udbudsprocedurerne, skal det nævnes, at adskillige projekter er blevet forsinket, fordi modtagerorganisationerne i partnerskabslandene har nægtet at acceptere eller samarbejde omkring udby- delsen af det pågældende projekt i licitation, selv om en sådan objektivt set var berettiget. Kommissionen har ved flere lejligheder kontaktet de implicerede parter med henblik på at undersøge, om konkurrencereglerne kunne finde anvendelse på de pågæl- dende programmer. De svarede, at man i forbindelse med indgåelse af kontrakter om levering af udstyr i princippet burde anvende udbudsmodellen. 5. 13. Der er intet overraskende i, at modtagerne ønsker, at den lovede bistand kommer frem så hurtigt som muligt, og at de får så meget som muligt at skulle have sagt i forbindelse med udarbejdelsen og gennemførelsen af programmerne, samt at de ikke interesserer sig synder- ligt for, hvilke procedurer der anvendes: Tidsplaner I starten var det kun muligt at gå ud fra tidsplaner, der tog udgangspunkt i vesteuropæiske forhold. Det viste sig imidlertid hurtigt, at de situationer, projektdeltagerne blev konfronteret med, samt anvendelsen af nye procedu- rer for alle deltagere gjorde disse tidsplaner uanvendelige. At holde de bindende tidsplaner blev derfor ofte umulig- gjort af realiteterne, og de involverede parter gav gensi- digt hinanden skylden for problemerne. C 35/50 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 2. 1999 Procedurer Kommissionen har for nyligt gennemgået proceduren for indgåelse af kontrakter for bistand på stedet med henblik på at tydeliggøre ansvarsområderne og reducere antallet af etaper, hvor det er nødvendigt at indhente godkendelse fra Kommissionens tjenestegrene. Det er ikke desto mindre korrekt, at de procedurer, der er valgt med henblik på at sikre en ansvarlig forvaltning af de offentlige midler, i nogle tilfælde er tunge i forhold til, hvad der ville være optimalt for et program som Tacis. Disse procedurer er i øvrigt ikke væsensforskellige fra dem, der anvendes i forbindelse med forvaltningen af offentlige midler i medlemsstaterne. Modtagernes deltagelse Som inden for de andre sektorer, der dækkes af Tacis- programmet, har modtageren en stemme i evalueringsud- valgene. Kommunikationen med de russiske støttemodtagere er blevet betydelig forbedret med oprettelsen af den fælles forvaltningsenhed i Moskva, og har også gjort det muligt i et vist omfang at afhjælpe manglen på interne ressourcer i Kommissionen. Bistand til sikkerhedsmyndighederne 5. 16. Kommissionen erkender relevansen af Rettens ana- lyse af bistanden til sikkerhedsmyndighederne. Denne del af Tacis-programmet er et nøgleelement til fremme af sikkerheden på det nukleare område i modtagerlandene. Det skal understreges, at Kommissionens fremgangsmåde, selv om den kan virke tung set fra et gennemførelsesmæs- sigt synspunkt, har grund i visse fundamentale etiske begreber, der skal sikre sikkerhedsmyndighedernes uaf- hængighed: 1) generelt kan officielle modtageres deltagelse i Tacis- programmet ikke finansieres af Kommissionen 2) bevilling af licenser finansieres ikke af Kommissionen for ikke at skabe en interessekonflikt for sikkerheds- myndighederne 3) ydelser til sikkerhedsmyndighederne skal leveres af deres europæiske modstykker, således at man undgår en situation, hvor sikkerhedsmyndighederne rådgives af folk fra industrien. Undersøgelser og sikkerhedsanalyser 5. 18. For ikke at forsinke gennemførelsen af Tacis- programmet har Kommissionen indgået kontrakter under 1991-programmet, som på grund af tvivl om de gældende regler for civilretligt ansvar indeholdt visse restriktive klausuler i forbindelse med overdragelse af undersøgelses- resultater til modtagerne. Kommissionen har imidlertid sideløbende forsøgt at finde en midlertidig løsning på problemet, indtil Rusland ratificerer Wien-konventionen. Disse bestræbelser førte i 1995 til undertegnelsen af et aftalememorandum med Den Russiske Føderation, der bl. a. indeholder bestemmelser om civilretligt ansvar på det nukleare område. Siden undertegnelsen af memorandummet er alle restrik- tive klausuler, som kontrahenterne har foreslået, systema- tisk blevet afvist. I løbet af 1997 blev der ligeledes fundet en løsning for de kontrakter, der var blevet indgået før undertegnelsen af memorandummet. De involverede kon- trahenter og det russiske atomenergiministerium kommu- nikerer skriftligt om sagen, hvorefter de respektive rap- porter overdrages til modtagerne. Det skal siges, at kla- gerne over systemet ikke er ganske relevante, idet de russiske tekniske institutter har samarbejdet snævert i forbindelse med udarbejdelsen af disse undersøgelser. 5. 19. Kommissionen er enig med Retten i, at det er vigtigt, at underkontrakterne med de russiske institutter forvaltes effektivt. De russiske institutter har ofte flere roller i vore projekter, idet de både fungerer som projek- teringsinstitutter, er foretrukne industrielle samarbejds- partnere for de endelige modtagere samt hovedinstrument for samarbejde og overførsel af teknologi fra EU til modtageren. Den valgte fremgangsmåde bestod bl. a. i forbindelse med kontrakter om undersøgelser under Tacis-programmet i 1991 i at pålægge alle tilbudsgivere det samme beløb i forbindelse med underkontrakterne. Dette beløb blev fastsat på forhånd af Kommissionen på grundlag af en teknisk udtalelse fra eksperter i EU. Kun i et tilfælde blev dette beløb ikke accepteret af de russiske tilbudsgivere. Honoraret til EU-eksperter har i de senere år været syv til ni gange højere end til de russiske eksperter, hvilket skyldes forskelle i blandt andet købekraften, løn- og andre omkostninger, de anvendte instrumenter og arbejdsmetoderne. 5. 20. Som tidligere nævnt undgår Kommissionen at blande sig i spørgsmål om underleverancer, men den opfordrer: a) de lokale underleverandører til ikke at acceptere klau- suler om, at deres betaling knyttes til betalingen af hovedkontrahenten b) tilbudsgivere i et udbud til at præcisere underleveran- dørbetingelserne, idet dette giver underleverandørerne mulighed for at modtage et forskud på deres hono- rar. Med henblik på at undgå at en uoverensstemmelse mel- lem en kontrahent og en lokal underleverandør skulle blive til skade for hele programmet, har Kommissionen i 9. 2. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 35/51 visse tilfælde forsøgt at løse den pågældende tvist. Det er også sket, at en underleverandør har klaget over ikke at være blevet betalt, selv om kontrahenten har kunnet påvise, at betalingen var foretaget. på det nukleare sikkerhedsområde i de pågældende lande kan man naturligvis ikke se bort fra, at hovedparten af disse støttemodtagere befinder sig i en yderst vanskelig økonomisk situation. Det gælder både for sikkerheds- myndighederne og ledelserne på kernekraftværkerne. Den faktiske bevillingsudnyttelse Effektivitet 5. 21-5. 22. Kommissionen har fra 1997 indført en række ændringer i programmet, som vil føre til hurtigere pro- jektgennemførelser i fremtiden. Blandt disse ændringer kan nævnes: — nedskæring i antallet af finansierede projekter — skrinlægning af projekter, der forsinkes urimeligt — kun afsættelse af midler i forbindelse med projekter, der er tilstrækkeligt gennemarbejdede til, at de kan påbegyndes kort efter, at der er taget beslutning om finansiering — oprettelse af bedre kommunikationslinjer med modta- gerne, for eksempel gennem den Moskva-baserede fælles forvaltningsenhed. 5. 23. Generelt bekræfter modtagerne, at de har interesse i de projekter, der endnu ikke er påbegyndt, og beklager, at der er fare for, at projekter, som der ofte har krævet et omfattende forberedende arbejde, henlægges. 6. KONKLUSION Samlet vurdering 6. 2. Kommissionen ser med tilfredshed, at de resultater, Retten er kommet frem til, bekræfter de fremskridt, der i samarbejde med støttemodtagerne er gjort med hensyn til at nå frem til en fælles forståelse for programmets målsætning og et fortroligt samarbejdsklima. Kommissionen erkender, at programmet har været plaget af forsinkelser ud over det rimelige og i mindre grad af afvigelser fra den oprindelige målsætning, hvilket imidler- tid ikke er særlig overraskende, når man tager i betragt- ning, at der har været tale om en dialog mellem to yderst forskellige sikkerhedskulturer. Selv om det principielt er vanskeligt at opgøre resulta- terne af foranstaltninger, hvor ressourcerne er yderst begrænsede i forhold til behovene, og som i vid udstræk- ning vedrører sikkerhedskulturen, bør det dog nævnes, at adskillige kilder har bekræftet, at der er opnået positive resultater. I forbindelse med bedømmelsen af udviklingen 6. 3. Som angivet under punkt 2. 1, 3. 2, 3. 5-3. 7 og 5. 1 har Kommissionen handlet i overensstemmelse med en veldefineret strategi. Hvad ansøgerlandene angår er denne strategi tydelig omtalt i Agenda 2000 og i meddelelsen KOM(1998) 134 af 31. marts 1998 til Rådet og Europa- Parlamentet. Kommissionen lægger stor vægt på, at der bliver tale om en dialog om strategien med de pågældende lande. Det gælder både for ansøgerlandene inden for rammerne af tiltrædelsespartnerskabet og landene i det tidligere Sovje- tunionen. I forbindelse med sidstnævnte kan det nævnes, at Kommissionen jævnligt har drøftelser med Ukraine både bilateralt og inden for rammerne af G7. For Ruslands vedkommende er der taget et nyt initiativ med henblik på en omdefinering af de fremtidige prioriteter. Retten anbefaler, at der i højere grad tages hensyn til de økonomiske realiteter i modtagerlandene. Kommissionen mener, at det er nødvendigt at finde en måde at samar- bejde med landene på, således at de får mulighed for at give den nukleare sikkerhed den prioritering, den fortje- ner, og udarbejde realistiske løsninger på deres energipro- blemer samtidig med, at der tages hensyn til behovet for at udvikle alternative energikilder og effektivisere energi- forsyningen. Produktivitet 6. 4-6. 6. Kommissionen har taget konkrete forholdsreg- ler til at forbedre programgennemførelsen. — Kommissionen nedsatte med henblik på at forbedre koordineringen af Kommissionens aktiviteter inden for den nukleare sektor i Central- og Østeuropa samt det tidligere Sovjetunionen og effektivisere udnyttelsen af de interne ressourcer i marts 1998 en tværtjeneste- lig gruppe. — Ressourcerne i Det Fælles Forskningscenter er siden september 1997 i fuldt omfang blevet anvendt i alle programmets etaper. — Generelt vil der blive tale om en effektivisering i forbindelse med programmerne om teknisk bistand, efter der i 1998 blev oprettet en fælles Relex-tjeneste (SCR). — Der blev i begyndelsen af 1998 oprettet en fælles forvaltningstjeneste i Moskva, hvilket skulle øge gen- nemsigtigheden for de russiske støttemodtagere. C 35/52 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 2. 1999 Kommissionen undersøger mulighederne for at gennem- føre en ajourføring af procedurerne inden for rammerne af den nye Tacis-forordning. Sparsommelighed 6. 7. Se punkt 4. 6. 6. 8-6. 9. Kommissionen lægger ganske særlig vægt på, at de kontraktmæssige forhold mellem kontrahenterne i EU og deres samarbejdspartnere i modtagerlandene er kor- rekt udfærdiget. Der finder samarbejde sted mellem virksomheder i EU og støttemodtagernes organisationer. Kommissionen er enig i, at dette samarbejde bør styrkes, samt at der bør gøres en indsats for at undgå fortidens problemer og misfor- ståelser. I denne sammenhæng er det vigtigt, at de fakti- ske udgifter for modtagerlandenes organisationer vur- deres præcist, idet disse lande sjældent er i besiddelse af analytiske regnskabssystemer. Aktionerne skal defineres klart afvikle de sidste betalinger og vil derefter ophøre med at eksistere. Artikel B7-5 3 5 vedrører samarbejde med lan- dene i Central- og Østeuropa og de nye uafhængige stater inden for rammerne af Euratom-traktaten. I 1997 blev disse foranstaltninger finansieret af artiklerne vedrørende Phare- og Tacis-programmerne. Artikel B7-5 3 6 (Fælles- skabets bidrag til Den Europæiske Bank for Genopbyg- ning og Udvikling til fordel for indkapsling af Tjernobyl- reaktoren) er også en engangsforanstaltning. De største beløb findes dog under Phare- og Tacis- posterne. Det drejer sig om geografisk betingede poster beregnet på de lande, der er nævnt i retsgrundlaget, og som dækker flere områder. Hvad disse to programmer angår, kan beløbene til projekter om nuklear sikkerhed komme fra programmer med flere modtagere eller indgå i nationale programmer. Dette er tilfældet i forbindelse med alle sektorprogrammer, der er beregnet på disse lande, og som indgår i disse to store geografisk betingede programmer. Hvis man skulle operere med budgetposter for hvert enkelt program, ville det føre til et langt større antal budgetposter for hvert geografisk område. Dette system giver mulighed for at danne sig et samlet overblik over beløbene dels til de enkelte lande, dels de horisontale programmer. De enkelte landes behov er meget forskellige, hvilket der bør tages hensyn til. 6. 10. Det er korrekt, at foranstaltninger om nuklear sikkerhed finansieres over flere budgetposter. Artikel B7- 5 3 4 (Fuldførelse af samarbejdsaktionen med landene i Central- og Østeuropa og de nye uafhængige stater vedrørende nuklear sikkerhed) har nu kun til formål at Hvad angår den opfølgning og de rapporter, som Retten udtrykker ønske om, gøres der opmærksom på, at den nukleare sektor naturligvis behandles i de årlige Phare- og Tacis-rapporter, der fremlægges for budgetmyndigheden og offentligheden. Endvidere bliver de enkelte program- mer i reglen gjort til genstand for en særskilt evaluering