title: PERGUNTA ESCRITA n. 3508/98 do Deputado Amedeo AMADEO à Comissão. Programa estatístico da Comunidade

eurovoc_concepts:
EU programme
EU statistics
OSCE
VAT
consumer price
data collection
purchasing power
statistical method

text: C 182/90 Jornal Oficial das Comunidades Europeias PT 28. 6. 1999 aprofundada do parecer do Parlamento pelo grupo de trabalho do Conselho foi, contudo, proposta uma alteração no sentido de acrescentar a coesão económica e social à lista de políticas a que será dada uma atenção particular. (1999/C 182/118) PERGUNTA ESCRITA E-3508/98 apresentada por Amedeo Amadeo (NI) à Comissão (25 de Novembro de 1998) Objecto: Programa estatístico da Comunidade No âmbito da proposta de decisão do Conselho relativa ao programa estatístico comunitário para 1998-2002 (COM(97) 0735 final / 98/0012(CNS) e CES 800/98-98/0012(CNS)), não considera a Comissão que seria oportuno adoptar uma metodologia comum para a recolha de dados estatísticos relativos à evolução dos preços ao consumidor e à paridade do poder de compra e fornecer indicações mais precisas sobre as estatísticas necessárias para a adopção de um regime definitivo do IVA a nível comunitário? Resposta dada por Yves-Thibault de Silguy em nome da Comissão (22 de Janeiro de 1999) A necessidade de comparabilidade no âmbito das estatísticas comunitárias, que acarreta consigo a harmo- nização de metodologias e nomenclaturas, está claramente definida no terceiro considerando da proposta a que se refere o Senhor Deputado, e percorre, como fio condutor, todos os temas do Programa Estatístico Comunitário. É, pois, uma componente fundamental do trabalho sobre o índice de preços no consumidor e as paridades de poder de aquisição. A Comissão tem ainda de finalizar as suas propostas relativas a um regime definitivo do IVA para a Comunidade. Tendo em vista as possíveis soluções a adoptar, o Eurostat já começou a promover discussões preliminares com os institutos nacionais de estatística acerca do eventual impacto sobre os indicadores estatísticos. As disposições do Título V do Anexo 1 do programa abrangem inteiramente este aspecto. Na sequência do parecer do Parlamento, o texto sobre esta parte do programa foi revisto e clarificado pelo grupo de trabalho do Conselho. (1999/C 182/119) PERGUNTA ESCRITA E-3511/98 apresentada por Amedeo Amadeo (NI) à Comissão (25 de Novembro de 1998) Objecto: Mercadorias de contrafacção e mercadorias-pirata No âmbito da proposta de regulamento do Conselho que altera o Regulamento (CE) 3295/94, que estabelece medidas destinadas a proibir a introdução em livre prática, a exportação, a reexportação e a colocação sob um regime suspensivo das mercadorias de contrafacção e das mercadorias-pirata (COM(98) 0025 final / 98/0018(ACC)) (1), salienta-se que os contactos directos entre os titulares do direito (empresas) e os serviços aduaneiros são indispensáveis para estimular os agentes aduaneiros. A possibilidade de limitar a determinados países da UE o pedido de confiscação na fronteira opõe-se ao conceito de base de marca comunitária. Tratando-se de uma marca única com a mesma base jurídica em toda a Comunidade, a única solução razoável a longo prazo seria um único pedido de confiscação na fronteira válido em todo os Estados-membros. Posto isto, pode a Comissão Europeia intervir com medidas adequadas neste sentido? (1) JO C 108 de 7. 4. 1998, p. 63


title: 1999/641/EG: Kommissionens beslut av den 25 november 1998 om att en koncentration är förenlig med den gemensamma marknaden och EES-avtalets funktion (Ärende IV/M.1225 - Enso/Stora) [delgivet med nr K(1998) 3653] (Text av betydelse för EES) (Endast den engelska texten är giltig)

eurovoc_concepts:
European Economic Area
agreement (EU)
economic concentration
merger control
pulp and paper industry
single market

formats: html pdf print

text: 29. 9. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 254/9 II (Rättsakter vilkas publicering inte är obligatorisk) KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUT av den 25 november 1998 om att en koncentration är förenlig med den gemensamma marknaden och EES-avtalets funktion (Ärende IV/M. 1225 — Enso/Stora) [delgivet med nr K(1998) 3653] (Endast den engelska texten är giltig) (Text av betydelse för EES) (1999/641/EG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av Avtalet om Europeiska ekonomiska samar- betsområdet, särskilt artikel 57 i detta, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 4064/89 av den 21 december 1989 om kontroll av företagskoncentrationer (1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1310/97 (2), särskilt artikel 8. 2 i denna, med beaktande av kommissionens beslut av den 31 juli 1998 om att inleda ett förfarande i detta ärende, efter att ha gett de berörda företagen tillfälle att yttra sig om kommissionens invändningar, med beaktande av yttrandet från Rådgivande kommittén för företagskoncentrationer (3), och av följande skäl: 1. Den 18 juni 1998 mottog kommissionen en anmälan om en föreslagen koncentration enligt artikel 4 i förord- ning (EEG) nr 4064/89 (nedan kallad koncentrationsför- ordningen) genom vilken Enso Oyj (”Enso”) går samman med Stora Kopparbergs Bergslags AB (”Stora”). Det nya sammanslagna företaget kommer att heta Stora Enso Oyj (”Stora Enso”). (1) EGT L 395, 30. 12. 1989, s. 1; rättad version EGT L 257, 21. 9. 1990, s. 13. (2) EGT L 180, 9. 7. 1997, s. 1. (3) EGT C 275, 27. 9. 1999. 2. 3. 4. 5. Efter att ha undersökt anmälan har kommissionen kommit fram till att den anmälda transaktionen omfattas av koncentrationsförordningen. Kommissionen beslu- tade den 31 juli 1998 att inleda ett förfarande enligt artikel 6. 1 c i koncentrationsförordningen. I. PARTERNA Enso är en industrikoncern som är verksam inom skogs- industrin, framför allt inom sektorn träbaserade fiber- produkter. Verksamheten består av virkesanskaffning, tillverkning av papper och kartong samt massafabriker och sågverk. Enso är också verksamt som handelshus. Enso är ett aktiebolag som bildats i Finland, där det utövar sin huvudsakliga verksamhet. Enso har produk- tionsanläggningar även i andra europeiska länder – särskilt Tyskland och Baltikum – samt i Asien. Stora är en industrikoncern med verksamhet inom tillverkar massa, papper och skogsindustrin. Stora kartong samt driver sågverk. Stora är ett aktiebolag som bildats i Sverige, där det utövar sin huvudsakliga verk- samhet. Stora har produktionsanläggningar även i andra europeiska länder – framför allt i Tyskland – samt i Kanada. II. TRANSAKTIONEN Transaktionen är ett ”samgående mellan jämlikar” och den 2 juni 1998 tillkännagavs det att den kommer att genomföras genom ett offentligt bud för alla aktier i Stora, genom vilket Storas aktieägare kommer att få nyemitterade aktier i Enso. 6. 7. 8. 9. L 254/10 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 29. 9. 1999 Som en följd av det offentliga budet kommer Stora att bli ett helägt dotterbolag till Enso. De två viktigaste aktieägarna i Stora Enso kommer att vara finska staten med ca 17,6 % av aktierna och 21 % av rösterna, och Investor AB, för närvarande den största aktieägaren i Stora, med omkring 10,6 % av aktierna och 11,3 % av rösterna. 11. III. GEMENSKAPSDIMENSION Enso and Stora har en sammanlagd global omsättning på mer än 5 000 miljoner ecu (Enso 4 976,3 miljoner ecu, Stora 5 139,7 miljoner ecu). Vardera har en omsätt- ning inom gemenskapen på mer än 250 miljoner ecu (Enso [. ] (*) miljoner ecu, Stora [. ]* miljoner ecu), men de når inte upp till mer än två tredjedelar av sin sammanlagda omsättning inom gemenskapen inom en och samma medlemsstat. Den anmälda transaktionen har därför en gemenskapsdimension, men utgör inte ett samarbetsärende enligt EES-avtalet. marknadsandelar. Därför kommer denna marknad inte att diskuteras vidare. tidigare beslut har kommissionen identifierat fyra I finpapper, nämligen obestruket undermarknader för trähaltigt, obestruket trähaltigt och träfritt, bestruket bestruket träfritt papper. Kommissionen har hittills låtit bli att exakt definiera produktmarknaden (4). Den exakta definitionen kan lämnas öppen även i det här ärendet, eftersom en effektiv konkurrens inte med någon av de alternativa marknadsdefinitioner skulle hämmas i någon betydande omfattning inom EES eller inom en avsevärd del av detta område. Därför kommer denna marknad inte att diskuteras vidare. som beaktats IV. FÖRENLIGHET MED DEN GEMENSAMMA MARK- a) Tidningspapper NADEN Relevanta produktmarknader Allmänt Parterna har identifierat följande horisontellt påverkade finpapper, marknader: wellråvaror, konsumentförpackningar och massa. tidningspapper, journalpapper, Parternas verksamhet överlappar varandra endast i begränsad utsträckning i fråga om wellråvaror. Det finns två olika slag av wellråvaror: fluting, som är det veckade mellanskiktet i wellpapp, och täckpapper, som utgör wellpappens platta ytskikt och som är fastlimmat vid vardera sidan av flutingen. Wellråvaror används till att tillverka wellpapp och i sista hand wellpapplådor och containrar, som huvudsakligen används till förpack- ningar för transportändamål. Den enda överlappningen mellan parternas verksamhet inom sektorn wellråvaror förekommer inom tillverkning och försäljning av fluting till oberoende förädlare. Stora har en marknadsandel på 2,1 % på EES-nivå, och ligger långt efter sådana interna- tionella koncerner som SCA (11,9 %) och Jefferson Smurfit Group (10,6 %). Ensos andel av marknaden för wellråvaror är obetydlig. Följaktligen kommer den mark- naden inte att diskuteras vidare. 10. Både Enso och Stora tillverkar massa. Den samman- slagna enheten skulle ha omkring 20,6 % av marknaden för massatillverkning på EES-nivå, medan den största konkurrenten når upp till 15,2 %. En stor del av den massa som parterna tillverkar används för eget behov i parternas egen tillverkning av papper och wellpapp, men sådan försäljning utesluts inte ur statistiken. Därför kan slutsatsen dras att parternas massatillverkning, om till- verkningen för eget behov utesluts, varken på EES-nivå eller global nivå kommer att leda till några betydande (*) Delar av denna text har utformats så att konfidentiella uppgifter inte skall röjas. Dessa delar omges av en hakparentes och är marke- rade med en asterisk. 12. 13. 14. Tidningspapper används främst till utgivning av dagstid- ningar. Tillverkningen av tidningspapper kräver meka- nisk masssa eller returmassa på minst 65 viktprocent. Det finns olika grader av tidningspapper, exempelvis beroende på om papperet är polerat eller glättat, vitt eller kulört. Ljusheten varierar mellan olika grader. Enligt parterna är skillnaderna i kvalitet, särskilda känne- tecken och pris mellan de olika graderna av tidnings- papper inte tillräckliga för att de skall utgöra separata produktmarknader. Därför betraktar parterna tidnings- papper som en enda produktmarknad. Parterna hävdar att det finns en hög grad av utbytbarhet såväl på efter- fråge- som utbudssidan mellan olika grader, och de flesta tryckerier klarar av olika grader utan kostsamma anpass- ningar av deras tryckpressar. Kommissionen har undersökt tidningspapper i ett tidi- gare beslut (5), i vilket den bland annat konstaterade att det fanns en hög grad av utbytbarhet på efterfråge- och utbudssidan och att prisskillnaderna var obetydliga. Därför ansåg kommissionen att tidningspapper utgjorde en enda produktmarknad. Dessutom skulle bedöm- ningen av den anmälda transaktionen i detta ärende inte påverkas i sak, även om marknaden delades upp ytterli- gare exempelvis i förbättrat tidningspapper och stan- dardtidningspapper. Därför kan tidningspapper betraktas som en enda relevant produktmarknad i detta ärende. (4) Beslut av den 24 februari 1992 (IV/M. 166 – Torras/Sarriò), EGT C 58, 5. 3. 1992, s. 20, beslut av den 19 september 1994 (IV/M. 499 – Jefferson Smurfit/Saint-Gobain), EGT C 284, 12. 10. 1994, s. 3, beslut av den 20 februari 1995 (IV/M. 549 – Svenska Cellulosa/PWA Papierwerke), EGT C 57, 7. 3. 1995, s. 6, beslut av den 11 juni 1998 (IV/M. 1006 – UPM-Kymmene/April), EGT C 219, 15. 7. 1998, s. 9. (5) Beslut av den 30 oktober 1995 (IV/M. 646 – Repola/Kymmene), EGT C 318, 29. 11. 1995, s. 3. 29. 9. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 254/11 15. 16. 17. 18. 19. b) Journalpapper 20. Journalpapper kräver mekanisk massa, kemisk massa och returmassa, kemikalier, fillers och pigment. Parterna har identifierat två olika huvudgrader av journalpapper, nämligen obestruket superkalandrerat mekaniskt tryck- papper (SC) och bestruket mekaniskt papper på rulle. Parterna har ytterligare delat upp det bestrukna papperet i lätt (Light Weight Coated, LWC), medeltungt (Medium Weight Coated, MWC) och tungt (Heavy Weight Coated, HWC) papper. Parterna har gjort gällande att träfritt bestruket papper på rulle (WFC) konkurrerar med bestruket mekaniskt papper. 21. 22. 23. Enligt parterna finns det en hög grad av utbytbarhet på efterfrågesidan mellan de olika graderna av jour- nalpapper. Den allmänna reaktionen på kommissionens riktning mot en mer undersökning pekar dock i begränsad utbytbarhet på efterfrågesidan. Beslutet om vilken typ av papper som skall användas är beroende av ett såsom typen av publikation, målgruppen och dess beredvillighet att betala ett visst pris, jämvikten mellan papperets pris och kvalitet, osv. Dessutom byter utgivare sällan den papperstyp de använder till sina publikationer. kriterier, antal Det är dock inte nödvändigt att exakt definiera den relevanta produktmarknaden, eftersom bedömningen av transaktionen inte skulle påverkas även om smalare produktmarknader jour- nalpapper vara den relevanta produktmarknaden i detta ärende. beaktades. Därför anses c) Konsumentförpackningskartong På marknaden för konsumentförpackningskartong finns det ett stort antal olika typer och grader av kartong. Kartong tillverkas antingen av enbart nyfiber eller av en blandning av returfiber och nyfiber. Vanligen särskiljer man fyra huvudkategorier av kartong: solid blekt sulfat- kartong (SBS), falskartong (FBB), solid oblekt sulfatkar- tong (SUS) och vit täckt gråpapp (WLC). SBS, FBB och SUS tillverkas av nyfiber, medan WLC tillverkas av retur- fiber. Kartongmaterialen omvandlas till kartonger eller viklådor och muggar, som säljs till tillverkare av livsme- delsprodukter och produkter som inte är livsmedel, inbegripet cigaretter, kosmetika och läkemedel. Kartongen används dessutom i begränsad utsträckning till grafiska tillämpningar. torra och flytande livsmedel, Parterna har identifierat två relevanta produktmarknader för konsumentförpackningskartong. Den första kate- gorin innefattar både kartong baserad på nyfiber och kartong baserad på returfiber, dvs. alla grader av förpackningskartong (SBS, SUS, FBB och WLC). Parterna kallar detta ”nyfiber- och returfibermarknaden”. För det andra har parterna identifierat marknaden för kartong baserad på nyfiber, innefattar nyfiber- som endast graderna SBS, SUS och FBB. Parterna kallar detta ”nyfi- bermarknaden”. Enligt parterna kan nyfiberbaserad kartong användas till förpackning av såväl flytande som torra varor, medan returfiberbaserad kartong endast kan användas till förpackning av torra varor. WLC har begränsad använd- ning vid förpackning av flytande produkter som inte är såsom flytande rengöringsmedel. Parterna livsmedel, medger dock att dessa volymer inte är tillräckliga för att motivera ett inbegripande av WLC i ”nyfibermarknaden”. U t b y t b a r h e t p å e f t e r f r å g e s i d a n Ingen utbytbarhet mellan nyfiberbaserad vätskekartong och nyfiberbaserad förpackningskartong för torra varor Enligt parterna finns det en hög grad av utbytbarhet på efterfrågesidan mellan de olika nyfiberbaserade graderna bland annat till följd av samma basråvaror och liknande tillverkningsteknik. Parterna bekräftar att det inom varje grad tillverkas kartong för att uppfylla de specifikationer som fastställs av varje förädlingsföretag som är kund till parterna och att dessa specifikationer åtminstone delvis fastställs enligt förpackningens slutanvändning. Enligt parterna leder detta till variationer i kartonggradernas fysiska kännetecken till följd av olikheter i massabland- ningarna, antalet skikt och de kemiska tillsatser som används. Parterna hävdar dock att förädlare kan växla mellan olika grader av nyfiberbaserad kartong, och att de ofta gör det. Vätskekartongstillämpningar avser sådana slutprodukter som mjölk- och juiceförpackningar. Kartongförpack- ningarna fylls i särskilda tappningsmaskiner. Det finns två huvudtyper av system för förpackning av vätskor: dels s. k. aseptiska förpackningssystem, dels förpack- ningssystem för färskvaror. Aseptiska förpackningar har utpräglat lång hållbarhet, upp till två år, medan förpack- ningar för färskvaror måste hållas nedkylda och har en hållbarhet på högst två veckor. färska Enligt parterna är den viktigaste tekniska skillnaden mellan vätskekartong och kartong som används till förpackning av övriga varor att ett plastskikt eller ett aluminiumlaminat anbringas på vätskekartongen. Om vätskor, måste förpackningen används för kartongen bestrykas med plast (polyeten eller PE). Kartong för aseptisk förpackning av vätskor måste lami- neras. Laminering innebär att en kombination av alumi- nium och plast fästs vid kartongen. Enligt parterna har den ”baskartong” som används vid förpackning av flytande livsmedel och andra produkter nästan samma fysiska kännetecken. Parterna vidhåller följaktligen att förpackning av vätskor för kartongens uppnås främst genom anbringandet av plastskiktet eller kombinationen av plast och aluminium. Parterna anser att kartongtillverkarens roll begränsas till tillverkningen av baskartong, som kan användas till förpackning av både vätskor och torra varor. lämplighet L 254/12 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 29. 9. 1999 24. 25. 26. Det framgår dock av svaret på kommissionens förfrågan att ytbehandling av kartongen inte i sig är tillräckligt för att framställa vätskekartong och att de krav som ställs på själva baskartongen skiljer sig betydligt från andra slag av nyfiberbaserad kartong. Såväl kunder som tillverkare av vätskekartong uppgav för kommissionen att förpack- ning av vätskor är en mycket krävande slutanvändning och att kraven är strängare för flera av kännetecknen på vätskekartong jämfört med andra typer av nyfiberba- serad kartong. Allmänt sett ställs det i fråga om vätske- kartong ett flertal prestandakrav som bland annat har samband med dess förmåga att löpa genom en tapp- säkerställa bästa möjliga ningsmaskin och med att förpackningsresultat. Kartongen måste motstå ljus, sprickor och läckage. Den måste motstå fukt som alstras tappningsprocessen och den måste uppfylla under särskilda krav vad gäller den tappade produktens trans- porterbarhet, såsom distribution av färskvaror genom kallkedjan. Resultaten av kommissionens undersökning granskas närmare nedan. Kommissionens undersökning visade först och främst att en viktig skillnad mellan vätskekartong och kartong för annan slutanvändning är att vätskekartongen måste ha ett särskilt högt absorptionsmotstånd. För att undvika att kartongen vätska limmas (6). Det framgick av kommissionens undersök- ning att limningen av vätskekartong måste vara särskilt grundlig. igenom krävs tränger det att Vätskekartong måste uppfylla strängare krav beträffande livsmedelslagstiftning och miljö. Kartong- bakteriologi, i allmänhet de amerikanska FDA- industrin följer reglerna (7) och de tyska BgVV-reglerna (8). Enligt kunderna är även vissa EG-direktiv (9) tillämpliga. Enligt kunderna och vissa tillverkare är reglerna strängare för vätskekartong än för annan kartong. De har det allmänna intrycket att reglerna är svårare att följa i fråga om förpackning av flytande livsmedel än i fråga om förpackning av torra livsmedel. (6) Limning avser en process där kartongen impregneras med ett slags lim som binder fibrerna i kartongen. Pappersmassan tillförs lim innan den matas in i kartongmaskinens inloppslåda. (7) U. S. Food and Drug Administration: Federal Food, Drug and Cosmetic Act. (8) BGA (Bundesgesundheitsamt), Bundesinstitut fiir gesundheitlichen Verbraucherschutz in Veterinärmedizin. (9) T. ex. rådets direktiv 92/46/EEG av den 16 juni 1992 om faststäl- lande av hygienregler för produktion och utsläppande på marknaden av rå mjölk, värmebehandlad mjölk och mjölkbaserade produkter (EGT L 268, 14. 9. 1992, s. 1). 27. 28. 29. 30. steriliseras. genom att Steriliseringen När det gäller aseptisk förpackning av livsmedel måste kartongmaterialet utförs vanligen behandlas med peroxid (10). Peroxid är ett aggressivt ämne och ställer extra höga krav på limmet, som måste vara avpassat för att fibern skall kunna stå emot peroxidlösningen. Enligt kunder och vissa tillverkare är limningen i detta avse- ende inte lika viktig vid förpackning av torra livsmedel. kartongen Undersökningen visade dessutom att hållfastheten mot sprickor är viktigare för vätskekartong än för andra typer av kartong. Kartongens vikbarhet är viktig, eftersom vätskor lätt tränger igenom de minsta sprickor, vilket inte är fallet med fasta ämnen. Sprickor minskar vakuumet i förpackningen och blottar osteriliserat mate- rial, exempelvis fiber, vilket kan leda till att osteriliserade fallet med aseptisk partiklar löses upp i vätskan. förpackning ställer varör med lång försäljningstid (upp till två år) dessutom särskilda krav på kartongmaterialet, eftersom förpackningen måste kunna stå emot sprickor under hela den tid den erbjuds till försäljning. I Tredje parter påpekade också att organoleptiska egen- skaper; såsom missfärgningar och lukter, är svårare att uppnå i fråga om vätskekartong för förpackning av livs- medel än för andra typer av kartong. Livsmedelspro- dukter i vätskeform, särskilt mjölk, är mycket känsliga i detta avseende och absorberar lätt missfärgningar och lukter, medan torra livsmedel motstår bristande sterilitet bättre än flytande livsmedel. Parterna medger att förpackningen av flytande livsmedel är en av de mest krävande slutanvändningarna och bekräftar vikten av de tekniska egenskaper som beskrivs i skälen 25–29 för vätskekartong. Parterna gör dock gällande att ett antal av de ovannämnda kraven gäller även kartong som används till förpackning av andra typer av varor. Kommissionen medger att medan det kan stämma att exempelvis de organoleptiska kraven på kartong som används till förpackning av cigaretter och choklad kan vara desamma som de som gäller för vät- skekartong, bör det också noteras att vissa andra krav som ställs på vätskekartong, såsom vätskehärdighet, inte är det. Ingen annan slutanvändning för förpackningskar- tong kräver att alla dessa krav uppfylls samtidigt, och med så små toleranser. 31. På grundval av det ovanstående har det fastställts att vätskekartong utgör en separat relevant produktmarknad förpackningskartong för torra varor i med avseende på utbytbarheten på efterfrågesidan. förhållande till (10) Peroxiden anbringas genom att ett hett peroxidbad eller genom att peroxid sprayas formade kartongen. förpackningsmaterialet nedsänks i in i den 29. 9. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 254/13 Ingen utbytbarhet mellan vätskekartong och övriga förpackningsmaterial U t b y t b a r h e t p å u t b u d s s i d a n Enligt parterna finns det en hög grad av utbytbarhet på efterfrågesidan mellan vätskekartong och andra förpack- ningsmaterial, såsom glas och plast. Detta påstående om att materialen är utbytbara har dock klart avvisats av köpare av förpackningskartong. Ingen utbytbarhet mellan nyfiberbaserade vätskekartong- grader och nyfiberbaserade kartonggrader för torra varor 32. 33. 34. 37. 38. 39. Vätskekartongtillverkarnas kunder är förädlare, såsom Tetra Pak, SIG Combibloc och Elopak, och inte slutan- vändare såsom mejerier. Förädlarna kan inte byta till andra förpackningsmaterial inom ramen för de befintliga förpackningssystemen. Närmare bestämt skulle det inte vara lönsamt att ersätta kartong med andra material, bland annat beroende på produktionsteknik och befintlig maskinpark. Ett byte av förpackningsmaterial kräver stora investeringar i de befintliga tappnings- och förpackningsmaskinerna. Köpare av vätskekartong växlar därför inte mellan olika förpackningsmaterial (kartong, plast och glas) av hänsyn till kortsiktiga prisrörelser. Parterna hävdar att en förändring i efterfrågan längre ned i distributionskedjan hos kunder såsom mejerier eller detaljister skulle tvinga förädlarna att istället börja tillverka plastförpackningar. Kommissionen anser dock att om en livsmedelstillverkare beslutar att byta från vätskekartong till plast så är det fråga om en oåterkall- elig förändring. Beslutet skulle med andra ord normalt fattas för hela produktionen och innebära en bestående förändring av efterfrågemönstret. Kommissionen konsta- terar följaktligen att efterfrågan på vätskekartong kan påverkas av plast endast på lång sikt och på varaktig grund. Därför anses plast inte utgöra ett direkt substitut för vätskekartong med tanke på definitionen av den relevanta produktmarknaden. 35. Undersökningsresultaten i detta ärende är i linje med tidigare beslut (11) om förpackning av livsmedel och drycker, i vilka kommissionen inte ansåg att den rele- vanta produktmarknaden inbegrep alla förpacknings- material. de olika utbudssidan mellan Parterna hävdar att det finns en hög grad av utbytbarhet på nyfiberbaserade graderna, bland annat på grund av samma basråvaror och liknande tillverkningsteknik. Enligt parterna är det faktum att samma maskin kan användas för tillverkning av mer än en grad ett belägg för utbytbarhet på utbuds- sidan. Dessutom hävdar parterna att inga allvarliga tekniska hinder finns för tillverkning av vätskekartong och att andra tillverkare av nyfiberbaserad kartong skulle kunna tillverka vätskekartong. faktiskt är teoretiskt Undersökningen visade att det möjligt att tillverka olika grader av nyfiberbaserad kartong med samma maskin ur teknisk synpunkt. Det framgick emellertid av kommissionens förfrågan att det finns en hög grad av specialisering hos leverantörerna exempelvis i fråga om särskilda grader av vätskekartong. De ledande kartongtillverkarna tenderar att specialisera sig på vissa kategorier för slutanvändning antingen av strategiska skäl eller på grund av etablerade mönster för tillverkning för vissa förädlare. Såväl parterna som kunderna har bekräftat att den underliggande orsaken till strömlinjeformning av kartongmaskinerna är att undvika kostnader för produktionsväxling och därmed uppnå stordriftsfördelar [. ]*. Undersökningen visade dessutom att det inte är lätt att lägga om tillverkningen till nya grader av vätskekartong och att detta tar tid även för erfarna tillverkare av vätske- kartong. Exempelvis att hitta en ny tillverkare för till- verkning av en ny kartong skulle enligt köpare av vätskekartong kräva noggrann planering, utveckling, försökstillverkning och utprovning på fältet testning, tillverkning kan inledas. Enligt innan kommersiell kunderna kan detta ta upp till 36 månader. Det finns ingen anledning att tro att det skulle ta kortare tid för en befintlig tillverkare av förpackningskartong att gå över till tillverkning av vätskekartong eftersom en sådan till- verkare skulle vara tvungen att genomgå samma steg. Parterna hävdar att en tillverkare som inte tidigare har tillverkat vätskekartong skulle kunna inleda kommersiell tillverkning inom 12–18 månader. Kommissionens förfrågan visade dessutom att de befintliga tillverkarna av förpackningskartong för torra varor skulle kunna lägga om produktionen endast till avsevärda kostnader. 36. Av ovannämnda skäl anser kommissionen att övriga förpackningsmaterial samma relevanta till inte hör produktmarknad som vätskekartong. (11) Beslut av den 6 juni 1991 (IV/M. 081 – VIAG/Continental Can), EGT C 156, 14. 6. 1991, s. 10, beslut 96/222/EG (IV/M. 603 – Crown Cork & Seal/Carnaud MetalBox), EGT L 75, 23. 3. 1996, s. 38; beslut av den 21 april 1998 (IV/M. I 109 – Owens Illinois/BTR Packaging), EGT C 165, 30. 5. 1998, s. 7. 40. På grundval av det ovanstående måste slutsatsen bli att det inte vore möjligt att snabbt tillhandahålla leveranser för att tillgodose efterfrågan. Kommissionen beaktar således inte utbytbarhet på utbudssidan i sin marknads- definition, utan beaktar snarare dessa element inom ramen för potentiell konkurrens (se nedan). L 254/14 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 29. 9. 1999 41. 42. 43. 44. 45. S l u t s a t s På grund av den begränsade utbytbarheten på efterfråge- sidan mellan vätskekartong och förpackningskartong samt andra förpackningsmaterial och den begränsade utbytbarheten på utbudssidan mellan vätskekartong och förpackningskartong anses marknaden för vätskekartong vara den relevanta produktmarknaden i detta ärende. Beträffande förpackningskartong kan det inte uteslutas att denna borde inbegripa returfiberbaserad kartong. Dessutom är det inte otänkbart att en ytterligare uppdel- ning i kartong för olika tillämpningar såsom cigarett- paket, vätskebägare, kosmetika, grafiska ändamål osv. kan vara befogad. Dessa frågor behöver dock inte avgöras i detta ärende, eftersom transaktionen inte skulle leda till att en dominerande ställning skapas eller förstärks ens enligt den snävaste tänkbara marknadsdefi- nitionen på området för förpackningskartong. Relevanta geografiska marknader a) Tidningspapper Enligt parterna är den relevanta geografiska marknaden för tidningspapper världsomfattande. Parterna hävdar att tidningspapper är en produkt som det bedrivs handel med internationellt och att importen och exporten till och från EES är betydande. Enligt parterna lägger den största delen av kunderna beställningar både hos natio- nella och internationella leverantörer, oavsett var leve- rantören faktiskt finns. Slutligen hävdar parterna att priserna inte varierar i någon nämnvärd utsträckning mellan olika världsdelar och att det inte finns några särskilda handelshinder. fråga om tidningspapper äger tidigare ärenden (12) har kommissionen ansett att I konkurrensen i rum åtminstone på EES-nivå. I ett ärende nyligen som gällde den kanadensiska tillverkaren Abitibi Consolidated fann kommissionen starka belägg för en EES-marknad (13). Den undersökning som kommissionen utförde i detta ärende bekräftar att marknaden omfattar EES snarare än hela världen. Framför allt har importen av tidnings- papper till EES varit liten och jämförelsevis stabil under de senaste tio åren. År 1997 utgjorde importen 744 000 ton, dvs. endast 7,6 % av konsumtionen, och den kom främst från Kanada, och endast i mindre utsträckning från Ryssland och Förenta Staterna (14). Kommentarer från konsumenter av tidningspapper visar att det geografiska avståndet mellan fabriken och tryck- orten är en viktig faktor, och i allmänhet importerades inga betydande mängder från länder utanför Europa. Tullar och transportkostnader ansågs höja priset på tidningspapper och hindra beställningar från länder utanför Europa. Dessutom är de kvaliteter som används (12) Beslut av den 12 maj 1992 (IV/M. 210 – Mondi/Frantschach), EGT C 124, 16. 5. 1992, s. 19 samt IV/M. 646 – Repola/Kymmene – se fotnot 5. (13) Beslut av den 14 september 1998 (IV/M. 1296 – Norske Skog/ Abitibi/Hansol Paper), EGT C 306, 6. 10. 1998, s. 11. (14) Importen är föremål för en skatt på 3,5 %, som kommer att avvecklas gradvis fram till år 2002. Det finns en skattefri kvot på 630 000 ton för import från Kanada. inom EES inte exakt likadana som de kvaliteter som tillverkas i Nordamerika. Det förekommer exempelvis en viss import från Kanada, men kvaliteten anses under- lägsen den europeiska och ”billig”. Vad gäller importen från Ryssland sade kunderna att kvaliteten på det papper som levererades inte var tillräckligt hög för deras behov. Slutligen hävdade kunderna att prisrörelser inte visar att Nordamerika och EES utgör en del av samma relevanta geografiska marknad, eftersom priserna kan variera betydligt mellan dessa två kontinenter. 46. Parterna har hävdat att de överskott som blir följden av en tillfällig överkapacitet och åtföljande överutbud i andra delar av världen, kommer att erbjudas till försälj- ning på EES-marknaden. Parterna har gjort gällande att detta är ett belägg för en global marknad. Kommissionen håller inte med om att en sådan försäljning nödvän- digtvis är ett tecken på en global marknad. Dessutom finns det inte på detta stadium av undersökningen något bevis för att detta någonsin har skett och argumentet verkar därför rent hypotetiskt. 47. På grundval av det ovanstående och för detta beslut anses den relevanta geografiska marknaden därför omfatta endast EES. 48. 49. b) Journalpapper Enligt parterna sker det en betydande export från EES. Parterna anser därför att marknaden för journalpapper är världsomspännande. Exporten från EES utgör enligt parterna omkring 13 % av den totala produktionen. Importen är dock för närva- rande begränsad och importen till EES utgör en fastställde försumbar andel. kommissionen att den relevanta geografiska marknaden omfattar åtminstone EES. Information från tredje part bekräftar detta även i detta ärende. tidigare beslut (15) I ett 50. På grundval av det ovanstående och för ändamålet med detta beslut anses den relevanta geografiska marknaden för journalpapper omfatta åtminstone EES. c) Förpackningskartong för torra varor 51. Vissa tecken tyder på att marknaden för förpacknings- kartong för torra varor omfattar åtminstone EES. I detta ärende är det dock inte nödvändigt att definiera den geografiska marknaden för förpackningskartong för torra varor, eftersom transaktionen inte ens enligt den snävaste tänkbara marknadsdefinitionen skulle leda till att en dominerande ställning skapas eller förstärks. d) Vätskekartong 52. Enligt parterna förekommer det betydande globala handelsflöden i fråga om vätskekartong och därför uppger parterna att den relevanta geografiska mark- naden är global. (15) IV/M. 646 – Repola/Kymmene – se fotnot 5. 29. 9. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 254/15 Parterna hävdar att en stor export från EES är ett tecken på en världsomspännande marknad. Som exempel anger parterna att deras export av vätskekartong uppgick till ca [20–30 %]* av deras totalproduktion 1997. Stor export av kartong kan dock inte ensamt tas som bevis för en från världsomspännande marknad. Enligt uppgifter parterna utgjorde den totala exporten från EES endast omkring 10 % av den totala marknaden 1997. Det bör också noteras i fråga om vätskekartong att exporten går främst till Asien, som praktiskt taget saknar tillverkning av vätskekartong. Parterna hävdar att köpare av vätskekartong importerar betydande mängder kartong från Nordamerika. Enligt den information som parterna tillhandahållit uppgick den totala importen av vätskekartong från Nordamerika till Västeuropa till ca 8 % av den totala marknaden 1997. fördelad mellan köparna, därför att vissa företag importerar betydande mängder och andra praktiskt taget ingenting. Medan detta kan ses som ett tecken på att import inte är oöverkomligt dyrt eller besvärligt, fann kommissionen att kartong importe- rades från Nordamerika snarast av strategiska skäl. Importen är ojämnt Parterna hävdar vidare att kommissionen i beslut 92/ 163/EEG (16) (Tetra Pak II) erkände att konkurrensen inom försäljning av kartong för förpackning av vätskor äger rum på global nivå. Det var dock inte marknaden för vätskekartong som var föremål för undersökning i det beslutet, som handlade om marknaden för vätskekar- tong i efterföljande marknadsled. Dessutom fastställdes inte den relevanta geografiska marknaden i beslutet, och faktorer såsom import/export, tullar eller icke-tariffära handelshinder undersöktes inte heller. Därför kan kommissionen inte ta hänsyn till parternas uppfattning att kommissionen redan har godtagit att den relevanta geografiska marknaden är världsomspännande. Kundernas allmänna åsikt är att det inte är lönsamt att beställa kartong utanför Europa på grund av tullar, transportkostnader och miljöbestämmelser vissa medlemsstater. Fiberkostnaderna är lägre i Nordamerika än i EES. För närvarande uppbärs dock tullar på 4,0–6,6 % på import av vätskekartong. Tullarna kommer att avvecklas gradvis fram till slutet av 2003. Enligt information som parterna tillhandahållit är transport- kostnaderna från Förenta staterna dessutom mer än [5–15 %]* högre, vilket leder till en ytterligare prishöj- ning på uppskattningsvis [1–5 %]* per ton. i 53. 54. 55. 56. 57. Kommissionen fann vidare att kartonggraderna i EES inte utvecklas för att uppfylla vissa miljökrav, vilket nödvändigtvis är fallet utanför Europa. Vad gäller vätske- kartong upptäckte kommissionen genom sin undersök- ning att det finns betydande skillnader mellan den kartong som säljs i Förenta Staterna och den som säljs i EES. Leverantörerna i Förenta Staterna tillverkar en grad som i Europa används endast i begränsad utsträckning, bland annat på grund av att den väger mer än euro- peiska grader. Denna aspekt gör sig gällande i de 60. (16) Ärende IV/31. 043, EGT L 72, 18. 3. 1992, s. 1. medlemsstater där en minskning av avfallet är en viktig miljöfråga, såsom i Tyskland, Österrike, Nederländerna och Skandinavien. Framför allt miljölagstiftningen i Tyskland och Nederländerna grundar sig på kartongens vikt. I Tyskland uppbär ”DSD Duales System Deutsch- I land” en återvinningsavgift per kilogram kartong. Nederländerna kräver ”Integratiecovenant Verpakkingen” en minskning vid källan av alla förpackningar, inklusive kartong, på 10 % fram till år 2001. Syftet med en minskning vid källan är att minska kartongens vikt medan samma prestandakrav upprätthålls. I båda fallen kommer användningen av amerikansk kartong att bli en ekonomisk nackdel. Enligt uppgifter som lämnats av parterna har nordamerikansk kartong som säljs i Europa ett högre kvadratmeterpris. 58. Efterfrågestrukturen tillsammans med tullar och miljö- krav i EES gör det därför svårt för amerikanska leveran- törer att exportera till EES, även om det finns tecken på att fiberkostnaderna är lägre för tillverkare i Förenta Staterna än för tillverkare i EES. Dessa svårigheter accen- tueras av att importen från Förenta Staterna under de senaste sju åren stadigt har legat på under 10 % av den totala konsumtionen inom EES. Slutligen fann kommis- sionen i sin undersökning att anskaffningar i Östeuropa i allmänhet inte är lönsamma på grund av sämre kvalitet på kartongen. Det förekommer för närvarande ingen import av vätskekartong från Östeuropa. 59. Med tanke på den relativt låga importnivån, tullarna, transportkostnaderna, de icke-tariffära hindren på miljö- lagstiftningsområdet och beläggen för att Nordamerika, Östeuropa och EES har olikautbudsstrukturer, anses den relevanta geografiska marknaden för vätskekartong inte omfatta mer än EES. En del av de faktorer som disku- teras ovan, såsom avvecklingen av tullavgifter, kan peka i riktning mot en successiv utveckling mot en större marknad. Dessa faktorer är dock inte tillräckliga för att på detta stadium på ett avgörande sätt visa att mark- naden är större än EES. Den roll som importen från länder utanför EES spelar kommer dock att diskuteras i den del av bedömningen som handlar om potentiell konkurrens. V. BEDÖMNING a) Tidningspapper Rådande konkurrensläge till [20–30 %]* sammanlagda marknadsandel Parterna uppskattar att den totala konsumtionen av tidningspapper inom EES uppgår till 9,7 miljoner ton. Deras inom EES uppskattas (Enso [10–15 %]*, Stora [10–15 %]*). Parterna har inte kunnat ge uppgifter om konkurrenternas marknadsandelar på av försäljningen, vare sig i fråga om volym eller värde. De har kunnat ge uppgifter om andelar av installerad kapa- citet inom EES. Kommissionen har med hjälp av konfi- dentiella siffror som tillhandahållits av de viktigaste grundval L 254/16 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 29. 9. 1999 konkurrenterna bekräftat att kapacitetsandelarna i stort sett återspeglar andelarna av försäljningen. Dessutom bekräftar offentlig statistik från CEPI, branschorganisa- tionen för europeiska pappersindustriföretag, att den totala kapaciteten och konsumtionen inom EES i stort sett är i balans. På grundval av detta åskådliggör följande tabell därför de ledande leverantörernas relativa ställning inom EES. Tabell De största leverantörernas marknadsställing, 1997 Enso Stora [10–15 %] * [10–15 %] * Tillsammans [20–30 %] * UPM-Kymmene [15–20 %] * Norske Skog [10–15 %] * Haindl MoDo [10–15 %] * [10–15 %] * 61. 62. 63. Det kan noteras att det finns ett antal mindre leveran- törer inom EES, såsom SCA, Myllykoski, Palm, osv. Dessutom utgjorde importen av tidningspapper inom EES, huvudsakligen från Kanada och Ryssland, omkring 7,6 % av konsumtionen 1997. Tabellen ovan visar att utbudet på tidningspapper verkar vara tämligen koncentrerat. De sex ledande tillverkarna står för omkring 75 %. Den största av de mindre tillver- karna står för mindre än 5 % av kapaciteten och är mindre än hälften så stor som den minsta av de sex stora tillverkarna. Konkurrenterna har inte uttryckt några betänkligheter angående den aktuella transaktionen. Ett antal kunder har dock uttryckt allmänna tvivel angående trenden i riktning mot en koncentration inom tidningspappersin- dustrin, men inga särskilda farhågor beträffande den aktuella koncentrationen. Dessutom har vissa kunder t. o. m. antytt att de tror att marknaden är manipulerad för närvarande. I detta ärende fann kommissionen att konkurrensen mellan de sex största leverantörerna är avgörande för att marknaden som helhet skall fungera. Efterfrågesidan består av några mycket stora köpare, såsom Murdoch Group och Axel Springer Verlag samt ett stort antal mellanstora och små köpare. Parterna uppskattar att de största köparna står för ca [25–35 %]* av marknaden. 64. 65. 66. 67. Några av de största köparna av tidningspapper köper volymer som skulle kunna ta hela kapaciteten i anspråk för några av de stora tillverkarna. För leverantörerna är de största köparna en källa till stabilitet och därmed säkerhet, eftersom förlusten, helt eller delvis, av en stor kund skulle kunna åsamka en leverantör betydande problem med att fylla tillverknings- kapaciteten. Leverantörerna är därför mycket känsliga inför risken att förlora stora kunder. Å andra sidan utgör de sex stora leverantörerna i verkligheten den enda inköpskällan för de största köparna. Detta framgick klart och tydligt av kommissionens undersökning, som visade att de största köparna huvudsakligen köper av de största tillverkarna, och i grund och botten betraktar de endast dessa företag som faktiska eller potentiella leverantörer. som uppnås De villkor i kontraktsförhandlingarna mellan de största köparna och de sex stora leverantö- rerna har en betydande inverkan på resten av mark- naden, inte minst därför att de sex ledande leverantö- rerna står för 75 % av marknaden, men också till följd av köparnas blotta storlek och volym. Därför spelar kontraktsförhandlingarna mellan leverantörerna och de stora köparna en avgörande roll för hur marknaden för tidningspapper fungerar. De sex största leverantörerna (UPM-Kymmene, Enso, Stora, Norske Skog, MoDo och Haindl) utgör i själva verket ett oligopol, och konkur- rensen mellan oligopolets medlemmar om de stora kontrakten är avgörande för marknadens funktion. Det finns följaktligen skäl att tro att om oligopolet lyckades höja priserna gentemot de största köparna, så skulle detta leda till en ökning av prisnivån på marknaden totalt sett. Kommissionen undersökte därför om det var sannolikt att transaktionen skulle leda till att en oligopo- listisk dominerande ställning skapas eller förstärks. Oligopolistisk dominans I beslut 97/26/EG (17) (Gencor/Lonrho) konstaterade kommissionen följande: ”De negativa effekterna av ett oligopols dominerande ställning liknar dem som uppstår av ett enda företags dominerande ställning. En sådan situation kan uppstå helt enkelt genom att medlem- marna i oligopolet anpassar sig till marknadsläget och därigenom skapar parallella konkurrensbegränsande beteenden, varigenom oligopolet får en dominerande ställning. Det krävs alltså inte en aktiv samordning för att medlemmarna i oligopolet skall få en dominerande ställning och i stor utsträckning kunna styra sitt bete- ende oberoende återstående konkurrenter, kunder och, i sista hand, konsumenter”. av sina I detta ärende fann kommissionen att kännetecknen på marknaden för tidningspapper tyder på en marknad med få incitament för medlemmarna av oligopolet att konkurrera med varandra. Marknaden har snarare flera av kännetecknen på en konkurrensbegränsande oligopo- listisk marknad. Det förekommer endast en begränsad tillväxt på efterfrågesidan, utbudssidan är mycket koncentrerad, produkten homogen, tillverkningstekniken mogen, inträdeshindren höga och kostnadsstrukturerna transak- liknande. Kommissionen noterade också att tionen skulle en ökning av Herfindahl- till Hirschman-indexet med 313 poäng, vilket är en bety- dande förändring. leda (17) Ärende IV/M. 619; EGT L 11, 14. 1. 1997, s. 30, skäl 140. 29. 9. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 254/17 71. 72. 73. 74. 75. 68. 69. Efter en detaljerad undersökning av marknaden har kommissionen dock kommit fram till att transaktionen inte skulle leda till att en oligopolistisk dominerande ställning skapas eller förstärks. Enligt parterna är mark- naden för tidningspapper framför allt inte öppen i fråga om sådana nyckelparametrar som leveranser och priser och särskilt vad gäller priser tyder hemliga rabatter på att marknaden saknar öppenhet. Dessutom konstaterade kommissionen att det uppenbarligen finns en viss poten- tiell konkurrens, bland annat från Kanada. De största köparna verkar också ha ett visst utjämnande marknads- inflytande. Därför har kommissionen funnit att en över- gång från sex till fem medlemmar i oligopolet på det hela taget inte är så betydelsefullt att det kan leda till uppkomst eller förstärkning av en oligopolistisk domine- rande ställning under de omständigheter som omger detta ärende. b) Journalpapper inom EES till 7,94 miljoner Parterna uppskattar den totala konsumtionen av journal- papper ton. Parternas sammanlagda marknadsandel uppskattas till [20–25 %]* (Enso [5–10 %]*, Stora [10–15 %]*). Parterna har inte kunnat ge uppgifter om konkurrenternas marknadsan- delar på grundval av försäljningen, varken i fråga om volym eller värde. De har kunnat ge information om installerad kapacitet inom EES. På grundval av detta åskådliggör följande tabell den relativa ställningen för de ledande tillverkarna inom EES med avseende på kapa- citet. Tabell De största leverantörernas marknadsställing, 1997 Enso Stora Tillsammans [5–10 %] * [10–15 %] * [15–25 %] * UPM Kymmene [20–25 %] * Metsä-Serla [15–20 %] * Burgo Haindl Norske Skog SCA MoDo [5–10 %] * [5–10 %] * [5–10 %] * [5–10 %] * [1–5 %] * 70. Efter koncentrationen skulle de två ledande leverantö- rerna av journalpapper stå för 45 % av kapaciteten inom EES och de tre ledande leverantörerna skulle stå för omkring 60 % av kapaciteten. Av samma skäl som i fråga om tidningspapper under- sökte kommissionen frågan om oligopolistisk dominans i förhållande till marknaden för journalpapper. Kommis- sionen kom väsentligen av samma orsaker som i fråga om tidningspapper fram till att denna transaktion inte leder till att en oligopolistisk dominerande ställning på marknaden för journalpapper skapas eller förstärks. c) Förpackningskartong På denna marknad skulle parterna uppnå en marknads- andel på endast ca [25–35 %]* inom EES. Om mark- naden skulle fragmenteras ytterligare enligt tillämpningar såsom cigaretter, bägarkartong osv. , skulle det före- komma antingen ingen eller endast en begränsad över- lappning på marknaden för parterna beroende på den ifrågavarande tillämpningen, eftersom Stora och Enso inte tillverkar förpackningskartong för exakt samma tillämpningar. Koncentrationen skulle följaktligen inte leda till att en dominerande ställning på marknaden för förpackningskartong skapas eller förstärks. d) Vätskekartong Marknadsandelar Parterna har inte kunnat tillhandahålla en uppskattning av den totala marknaden för vätskekartong. Kommissio- nens grova uppskattning är att värdet på den totala EES-marknaden för nyfiber är 2–2,5 miljarder ecu, varav vätskekartong utgör en väsentlig del. stort avseende på sett återspeglar Den totala marknadsvolymen för vätskekartong 1997 uppgick enligt parternas uppskattning till 1 062 700 ton med leveranser. Kommissionen har bekräftat parternas uppskattning med hjälp av konfiden- tiella siffror som lämnats av tredje part och funnit att denna siffra i tredje parters uppskattningar. Utgående från konsumerade mängder har parterna uppskattat sina gemensamma leveranser 1997 till [500 000–1 000 000 ton]*. På grundval av detta skulle parternas andel av marknaden för vätskekar- tong uppgå till [50–70 %]*, långt före övriga marknads- skulle den aktörer. Enligt parternas uppskattningar motsvarande marknadsandelen vara [10–20 %]* och för AssiDomän [10–20 %]*. Kommis- sionen har bekräftat parternas uppskattningar av mark- nadsandelarna med hjälp av konfidentiella försäljnings- siffror som tillhandahållits av köpare av vätskekartong. Korsnäs för Potentiell konkurrens i) Inträdeshinder Hindren för inträde på marknaden för nyfiberbaserad kartong är höga. Framför allt är det förknippat med en kartongmaskin. avsevärda kostnader att bygga Parterna uppskattar dessa kostnader till omkring [300–400 miljoner ecu]*. Ett inträde på marknaden är riskfyllt också på grund av stordriftsfördelarnas bety- delse: Den lägsta lönsamma försäljningen uppskattas ligga runt 50 000–200 000 ton per år, beroende på fabriken. Dessutom gör den anspråkslösa ökningen av efterfrågan (1–2 % per år) ett inträde ännu mindre attraktivt. L 254/18 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 29. 9. 1999 76. 77. Vad beträffar marknaden för vätskekartong finns det ytterligare inträdeshinder. Det viktigaste är att tillverk- ningen av vätskekartong i praktiken kräver ett integrerat massabruk för långfibermassa. Dessutom har parterna identifierat följande tekniska utrustning/processer som behövs för tillverkning av vätskekartong: en förbättrad massatvättningskapacitet, en ökad kapacitet för malning av massa, ändringar av bakvattencirkulationssystemet och installering av ett pH-kontrollsystem. På grund av de höga investeringskostnaderna och att tillverkningen av vätskekartong kräver en viss tillverk- nings- och försäljningskapacitet, skulle en potentiell ny aktör behöva säkra kundkontrakt redan innan invester- ingar görs i maskiner. Med tanke på problemen i samband med en omläggning av produktionen och det faktum att förhållandet mellan de befintliga tillverkarna och köparna av vätskekartong tenderar att vara väl etablerat och av tradition långsiktigt, verkar detta vara svårt att uppnå. Under de senaste tio åren har inga nya aktörer trätt in på marknaden för vätskekartong i EES. ii) Potentiella konkurrenter 78. Med tanke på att byggandet av en ny kartongfabrik tar flera år och att investeringskostnaderna är betydande, är det osannolikt att aktörer som bygger nya fabriker träder in på marknaden för nyfiberbaserad kartong som helhet eller på vätskekartongmarknaden under en överskådlig framtid. 79. 80. 81. International Papers fabrik i Parterna har identifierat Svetogorsk i Ryssland som en livskraftig potentiell konkurrent på marknaden för vätskekartong. Kommis- sionens undersökning visade dock att den kartong som tillverkas vid fabriken är av dålig kvalitet och olämplig för den västeuropeiska marknaden. Fabriken levererar för närvarande kartong främst till den ryska marknaden. Kommissionens undersökning bekräftade att det skulle kräva betydande investeringar och ta flera år att tillverka kartong för den västeuropeiska marknaden i fabriken i Svetogorsk. till Parterna har vidhållit att en fabrik i Kwidzyn i Polen, som också hör till International Paper, levererar vätske- Frankrike. en förädlingsanläggning kartong Kommissionen har dock vetskap om att fabriken inte tillverkar vätskekartong och inte kommer att kunna exportera vätskekartong till EES inom en överskådlig framtid. i Parterna hävdar att de nuvarande ökningarna av kapaci- teten hos de konkurrerande vätskekartongtillverkarna, Korsnäs och AssiDomän, ytterligare kommer att intensi- fiera konkurrensen inom EES. Enligt parterna är den nuvarande kapaciteten större än efterfrågan. Kommen- tarer från tredje part tyder dock på att kapacitetsökning- arna nyligen endast motsvarar den ökande efterfrågan på vätskekartong. Undersökningen visade framför allt också 82. 83. att en betydande del av den nya kapaciteten redan har köpare. Kommissionen har hört andra pappers- och kartongtill- verkande företag såsom MoDo och Metsä-Serla om huruvida dessa överväger att träda in på marknaden för vätskekartong. Dessa företag tillverkar för närvarande förpackningskartong. MoDo och Metsä-Serla skulle teoretiskt sett kunna inleda tillverkning av vätskekartong på medellång sikt med sina nuvarande maskiner. Efter att ha hört MoDo och Metsä-Serla har kommissionen dock funnit att det är osannolikt att någondera av dessa tillverkare kommer att träda in på den berörda mark- naden inom en överskådlig framtid. Kommissionen konstaterar att potentialen för ytterligare import från USA tillför marknaden ett begränsat, men inte betydelselöst, konkurrenstryck. Detta tryck kommer sannolikt att öka i framtiden till följd av den gradvisa avvecklingen av importtullar under de kommande åren. Parternas åtagande om att inte motsätta sig ansökningar om en tullfri kvot för vätskekartong skulle bidra till att göra det möjligt för denna effekt att uppstå snabbare, om en sådan kvot antas (se nedan). Utjämnande marknadsinflytande 84. Marknaden för vätskekartong kännetecknas av ett fåtal fåtal stora köpare. De enda stora tillverkare och ett tillverkarna av vätskekartong i Europa förutom Stora och Enso är Korsnäs och AssiDomän. Köparna av vätskekartong är få och marknaden domineras av Tetra Pak, som uppskattas ha en marknadsandel på närmare [60–80 %]*. Övriga stora köpare av vätskekartong är Elopak och SIG Combibloc, vardera med ca [10–20 %]* av EES-marknaden. Efter koncentrationen kommer utbudssidan att ha som återspeglar efterfrågesidans struktur på marknaden för vätskekar- tong, med en stor leverantör och två mindre leveran- törer som står mot en stor köpare och två mindre köpare. en struktur 85. 86. Enligt parterna utövar de tre stora kunderna, framför allt ett betydande marknadsinflytande Tetra Pak, som hindrar tillverkarna av vätskekartong från att höja priserna. Undersökningen visade att förhållandet mellan leveran- törerna och kunderna är ett ömsesidigt beroendeförhål- lande. På marknaden för vätskekartong är relationerna mellan leverantörer och köpare av långsiktig natur och det är sällsynt att en köpare byter leverantör av vätske- kartong. Kunderna har påpekat att ett byte av leverantör skulle orsaka förseningar, att det är kostsamt och att det är tekniskt krävande på grund av att det är en kompli- cerad och tidskrävande process att utveckla vätskekar- tong. Framför allt framgick det av undersökningen att såväl tillverkaren som kunden måste göra betydande investeringar i maskiner, tekniskt stöd, produktförsök och mänskliga resurser för att en tillverkare skall kunna leverantör av en särskild typ av vätskekartong. bli 29. 9. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 254/19 87. 88. 89. 90. 91. 92. 93. Som belägg för långvariga relationer mellan tillverkare och köpare konstateras det i fallet Enso att det mest långvariga kundförhållandet daterar sig 40 år bakåt i tiden. Ytterligare ett bevis för det långvariga ömsesidiga beroendeförhållandet mellan tillverkare och köpare inom kartongindustrin är att Enso har delat upp sin forsk- nings- och utvecklingsverksamhet i enheter som speciali- serar sig på att utveckla kartong för Tetra Pak, Elopak och SIG Combibloc. En undersökning av var och en av de stora köparna bekräftar att efterfrågesidan har ett utjämnande mark- nadsinflytande. Tetra Pak köper omkring [> 500 000 ton]* vätskekar- tong årligen för användning inom EES. Denna volym köps av Enso, Stora, AssiDomän och Korsnäs. Utanför EES anlitar Tetra Pak också lokala leverantörer. Tetra Pak har tidigare bidragit till att utveckla flera av sina nuva- rande leverantörer till tillverkare av vätskekartong. Tetra Pak köper omkring [> 50 %]* av sitt behov i EES av Stora Enso. Tetra Pak köper hela produktionen från flera kartongmaskiner och ca [> 50 %]* av parternas totala produktion för EES. Man måste också beakta att tillverkningen av vätskekartong är en industrigren med höga fasta kostnader, där det är nödvändigt med en hög grad av kapacitetsutnyttjande för att en tillfredsställande lönsamhet skall kunna uppnås. Om parterna förlorar de stora volymer som köps av Tetra Pak skulle de därför vara tvungna att hitta nya kunder för att fylla kapaci- teten. Detta skulle inte vara någon lätt uppgift på kort sikt. Tetra Pak, å andra sidan, köper sådana volymer av vätskekartong att företaget skulle ha alternativet att utveckla ny kapacitet med andra befintliga eller nya leverantörer, om parterna skulle försöka utöva mark- nadsinflytande. Dessutom har Tetra Pak genom det nära samarbetet med tillverkare av vätskekartong en ingående kännedom om parternas kostnadsstruktur. Dessutom utgör vätskekartongen omkring [> 50 %]* av kostnaden för den råkartong som Tetra Pak levererar till sina kunder. Kommissionen har också noterat att plast i viss utsträckning kan vara ett substitut för vätskekartong på lång sikt i efterföljande marknadsled för förpackning av vätskor. Tetra Pak har därför alla skäl att försöka utöva sitt utjämnande marknadsinflytande. Av alla de skäl som nämns ovan befinns Tetra Pak ha ett utjämnande marknadsinflytande i en sådan omfattning att den kommer att neutralisera den ökning av mark- nadsinflytandet som koncentrationen mellan Stora och Enso eventuellt ger upphov till. Elopak och SIG Combibloc köper mycket mindre volymer vätskekartong än Tetra Pak. Dessutom konsta- teras det särskilt i fråga om Elopak att Elopak och Ensos dotterbolag Pakenso för närvarande bedriver gemensam i Lahtis i Finland [. ]*. Denna förädlingsverksamhet gemensamma förädlingsverksamhet utgör en betydande del av den totala mängd kartong som förädlas av Elopak. kunna Denna till parterna försvaga Elopaks marknadsinflytande följd av koncentrationen. förbindelselänk skulle till 94. Man bör dock också beakta att båda företagen gör beställningar som är tillräckligt stora för att fylla kapaci- teten för en kartongmaskin. Detta skulle i sig göra det svårt för Elopak och SIG Combibloc att med kort varsel byta till alternativa leverantörer för en betydande del av den inköpta volymen. Det innebär emellertid också att en omfattande övergång till alternativa leverantörer såsom AssiDomän och Korsnäs, som i princip skulle kunna lägga om WTL-kapacitet och börja tillverka vätskekartong, skulle kunna skada Stora Enso betydligt, om parterna försökte utöva marknadsinflytande. Både Elopak och SIG Combibloc köper dessutom in strate- giska volymer från Förenta staterna, vilket stärker deras utjämnande marknadsinflytande. Båda företagen har också en betydande verksamhet utanför EES. Både Elopak och SIG Combibloc har slutligen, liksom Tetra Pak, ingående kännedom om parternas kostnadsstruktur. De har också samma motiv som Tetra Pak för att utöva sitt marknadsinflytande. 95. 96. Jämfört med Tetra Pak har dock båda företagen en svagare ställning på kort- och medellång sikt i förhål- lande till Stora Enso, eftersom de kommer att ha endast en EES-leverantör efter koncentrationen, medan Tetra Pak kommer att ha tre. Dessutom köper Elopak och SIG Combibloc upp mycket mindre volymer än Tetra Pak. Därför verkar det som om den föreslagna koncentra- tionen kommer att medföra att styrkebalansen förskjuts till Stora Ensos förmån i förhållande till Elopak och SIG Combibloc, även om det är sant att Elopak och SIG Combibloc inte helt saknar förutsättningar att möta en prishöjning. I fråga om Elopak och SIG Combibloc måste det dess- utom beaktas att parterna kommer att ha ett motiv för att ha båda företagen som viktiga aktörer på marknaden för att inte bli helt beroende av Tetra Pak. Därför måste det också erkännas att Tetra Paks utjämnande marknads- inflytande i viss mån kommer att komma även Elopak och SIG Combibloc till godo, trots farhågorna för att Elopak och SIG Combibloc kan komma att missgynnas av koncentrationen jämfört med Tetra Pak. Dessutom är parternas åtaganden ett försök från deras sida att dämpa (se skäl 101). Det konstateras dessa betänkligheter framför allt att Ensos avyttring av sin andel i den gemen- samma förädlingsverksamheten med Elopak i Lahtis i Finland kommer att undanröja alla farhågor för att denna förbindelselänk skulle ha kunnat ge parterna ett ökat inflytande över Elopak. L 254/20 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 29. 9. 1999 97. 98. 99. en ganska Slutsatsen är att koncentrationen kommer att leda till en marknadsstruktur med en stor och två mindre leveran- törer som står mot en stor och två mindre köpare. Det är exceptionell marknadsstruktur. Allt sammantaget anser kommissionen att köparna under dessa ganska speciella marknadsförhållanden har ett till- räckligt utjämnande marknadsinflytande för att undvika eventualiteten att parterna utövar sitt marknadsinfly- tande. Reaktioner från tredje part Kundernas reaktioner har varierat från neutrala till posi- tiva. Enligt kunderna är det en långsiktig strategisk fråga för vätskekartongindustrin huruvida plast så småningom kommer att ersätta papper i allt fler tillämpningar. Därför måste vätskekartongindustrin som sådan bli konkurrenskraftigare. Koncentrationen mellan Stora och Enso torde möjliggöra en effektivare tillverkning av vät- skekartong och kommer därför på lång sikt att bidra till att öka vätskekartongens konkurrenskraft i förhållande till förpackningsmaterial av plast. En finsk organisation, nämligen Centralförbundet för lant- och skogsbruksproducenter (MTK), har uttryckt betänkligheter angående koncentrationens inverkan på virkesanskaffningen i Finland. MTK anser att koncentra- tionen stärker parternas ställning genom att de skulle få större möjligheter att köpa in virke från länder utanför EES – särskilt från Baltikum – men också från Sverige. Enligt MTK skulle detta utsätta de finska leverantörerna för en avsevärd press och göra det möjligt för parterna att kontrollera prisnivåerna. Kommissionen är inte av samma åsikt. Framför allt fann kommissionen att koncentrationen knappast skulle ha någon inverkan alls på marknaden för virkesanskaffning i Finland. kunden kommer att vara procentuellt mindre än någon höjning av priserna för de mindre kunderna. På motsvarande sätt kommer ingen procentuell pris- sänkning för den största kunden att vara större än någon procentuell prissänkning för de mindre kunderna. Avvikelser från denna regel är möjliga inom en viss begränsad toleransmarginal och också i de fall där särskilda faktorer, såsom objektiva kost- nadsskillnader, motiverar olikheter i procentuella höjningar och sänkningar av de priser som betalas av de största och de minsta kunderna. Parterna kommer att underrätta kommissionen om alla skillnader i procentuella prishöjningar eller prissänkningar som inte ligger inom toleransmarginalen eller motiveras Prisskyddsmeka- av objektiva kostnadsskillnader. nismen kommer en årligen av revideras att oberoende revisor med sträng tystnadsplikt. b) För den händelse att en eller flera förädlare eller tillverkare inom gemenskapen begär att en tullfri kvot för import av vätskekartong skall införas, har parterna åtagit sig att göra sitt bästa för att underlätta införandet av en sådan kvot och att inte motsätta sig en sådan. Dessutom har parterna tillhandahållit skri- velser från de finska och svenska regeringarna som visar att dessa inte skulle motsätta sig att en sådan kvot införs. c) Enso bedriver en viss förädlingsverksamhet tillsam- mans med Elopak i Lahtis i Finland. Enso har åtagit sig att sälja hela sin del av denna verksamhet till Elopak. En sådan försäljning skulle undanröja alla farhågor om att denna förbindelselänk skulle minska Elopaks utjämnande marknadsinflytande. För den händelse att Elopak och Enso inte når en överens- kommelse om försäljningen, har Enso åtagit sig att inte förlänga det nuvarande avtalet när det löper ut. I det fallet kommer denna verksamhet att säljas till Elopak enligt villkoren i avtalet mellan Elopak och Enso. Slutsats 100. På grundval av det ovanstående kan slutsatsen dras att parterna kommer att ha en stark ställning på marknaden för vätskekartong. Endast en begränsad konkurrens kommer att förekomma. Efterfrågesidan är dock lika koncentrerad som utbudssidan, och de största köparnas, framför allt Tetra Paks, utjämnande marknadsinflytande innebär att transaktionen inte kommer att leda till att en dominerande ställning skapas eller förstärks på mark- naden för vätskekartong. VI. SLUTSATS 102. att den anmälda Slutsatsen är transaktionen inte kommer att skapa eller förstärka en sådan dominerande ställning på någon marknad som skulle leda till att den effektiva konkurrensen påtagligt skulle hämmas på den gemensamma marknaden eller en väsentlig del av denna. Transaktionen är därför förenlig med den gemensamma marknaden och EES-avtalets funktion. Parternas åtaganden 101. Kommissionen noterar att parterna som reaktion på följande meddelandet om invändningar har åtaganden: gjort HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 a) Parterna har åtagit sig att tillhandahålla en pris- skyddsmekanism för mindre kunder under en femårs- period från och med den dag då koncentrationen genomförs. Parterna har framför allt förbundit sig till ingen höjning av deras priser för den största att Den koncentration som anmäldes av parterna den 18 juni 1998 gällande det fullständiga samgåendet mellan Stora Kopparbergs Bergslags AB samt Enso Oyj förklaras förenlig med den gemensamma marknaden och EES-avtalets funktion. 29. 9. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 254/21 Artikel 2 Detta beslut riktar sig till Enso Oyj Kanavaranta 1 FIN-00160 Helsinki Stora Kopparbergs Bergslags AB Group Head Office S-791 80 Falun Utfärdat i Bryssel den 25 november 1998. På kommissionens vägnar Karel VAN MIERT Ledamot av kommissionen


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 3538/98 του Pedro MARSET CAMPOS προς την Επ τροπή. Η θέση μιάς μονάδος για την επεξεργασία στερεών αστικών αποβλήτων στην Albudeite (Μούρθια, Ισπανία)

eurovoc_concepts:
Region of Murcia
access to information
administrative transparency
environmental impact
environmental monitoring
impact study
location of industry
waste management

text: C 297/78 Επι΄σηµη Εφηµερι΄δα των Ευρωπαι¨κω΄ν Κοινοτη΄των EL 15. 10. 1999 (1999/C 297/103) ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-3506/98 υποβολη΄: Amedeo Amadeo (NI) προς την Επιτροπη΄ (25 Νοεµβρι΄ου 1998) Θε΄µα: Κοινη΄ οργα΄νωση αγορα΄ς για τις µπανα΄νες (Agenda 2000) Σε σχε΄ση µε την «προ΄ταση κανονισµου΄ (ΕΚ) 404/93 του Συµβουλι΄ου σχετικα΄ µε την κοινη΄ οργα΄νωση αγορα΄ς στον τοµε΄α της µπανα΄νας» (COM(98)4 τελ. " 98/0013 CNS) (1), αναγνωρι΄ζεται η αναγκαιο΄τητα να συµµορφωθου΄ν ορισµε΄να στοιχει΄α της κοινη΄ς οργα΄νωσης αγορα΄ς (ΚΟΑ) του τοµε΄α της µπανα΄νας προς τις διεθνει΄ς υποχρεω΄σεις (ιδιαι΄τερα εκ µε΄ρους του Πολυµερη΄ Εµπορικου΄ Οργανισµου΄) και υπογραµµι΄ζεται ο΄τι η τροποποι΄ηση των λεπτοµερειω΄ν χορη΄γησης των πιστοποιητικω΄ν εισαγωγη΄ς θα µπορου΄σε να ε΄χει δυσµενει΄ς επιπτω΄σεις στην κατα΄σταση σε σχε΄ση µε το εισο΄δηµα και την απασχο΄ληση των παραγωγω΄ν της Κοινο΄τητας και του χω΄ρου ΑΚΕ. Στο πλαι΄σιο αυτο΄, θα µπορου΄σε η Επιτροπη΄ να ενεργη΄σει ε΄τσι ω΄στε να εγγυηθει΄ επαρκει΄ς τιµε΄ς το΄σο για τους παραγωγου΄ς ο΄σο και για τους καταναλωτε΄ς, νοουµε΄νου ο΄τι η νε΄α διαδικασι΄α ρυ΄θµισης της χορη΄γησης πιστοποιητικω΄ν εισαγωγη΄ς, που προ΄κειται να ακολουθηθει΄, θα πρε΄πει να εγγυα΄ται επαρκω΄ς την ανταγωνιστικο΄τητα µεταξυ΄ ο΄λων των εµπορικω΄ν παραγο΄ντων, ω΄στε να µη διαταραχθει΄ η ισορροπι΄α, στα ζητη΄µατα ανεφοδιασµου΄ της Ενω΄σεως, σε ο΄λες τις ζω΄νες καταγωγη΄ς χωρι΄ς εξαι΄ρεση. (1) ΕΕ C 75 της 11. 3. 1998, σελ. 6. Απα΄ντηση του κ. Fischler εξ ονο΄µατος της Επιτροπη΄ς (25 Ιανουαρι΄ου 1999) Κατα΄ την τροποποι΄ηση (1) του κανονισµου΄ (ΕΟΚ) 404/93 του Συµβουλι΄ου της 13ης Φεβρουαρι΄ου 1993 για την κοινη΄ οργα΄νωση αγορα΄ς στον τοµε΄α της µπανα΄νας (2), για να ανταποκριθει΄ στις απαιτη΄σεις του Παγκοσµι΄ου Οργανισµου΄ Εµπορι΄ου (ΠΟΕ), η Επιτροπη΄ ει΄χε επι΄γνωση των α΄λλων διεθνω΄ν υποχρεω΄σεω΄ν της δυνα΄µει της 4ης συ΄µβασης Λοµε΄, ο΄σον αφορα΄ τις χω΄ρες της Αφρικη΄ς, Καραι¨βικη΄ς και Ειρηνικου΄ καθω΄ς και των καθηκο΄ντων της ε΄ναντι των ευρωπαι΄ων παραγωγω΄ν. Η χορη΄γηση αδειω΄ν στο πλαι΄σιο του νε΄ου καθεστω΄τος βασι΄ζεται στην απο΄δειξη των πραγµατικω΄ν εισαγωγω΄ν. Στο νε΄ο καθεστω΄ς υπα΄ρχει µι΄α δια΄ταξη για αυ΄ξηση της αντισταθµιστικη΄ς ενι΄σχυσης για τους κοινοτικου΄ς παραγωγου΄ς. Οι επιπτω΄σεις του νε΄ου καθεστω΄τος στους παραγωγου΄ς των χωρω΄ν ΑΚΕ ελη΄φθησαν υπο΄ψη µε µι΄α προ΄ταση κανονισµου΄ του Συµβουλι΄ου (3) για τη θε΄σπιση ειδικου΄ πλαισι΄ου ενι΄σχυσης των παραδοσιακω΄ν προµηθευτω΄ν ΑΚΕ. (1) COM(98)4 τελικο΄. (2) (3) COM(98)5 τελικο΄. ΕΕ L 47 της 25. 2. 1993. (1999/C 297/104) ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-3538/98 υποβολη΄: Pedro Marset Campos (GUE/NG) προς την Επιτροπη΄ (25 Νοεµβρι΄ου 1998) Θε΄µα: Η θε΄ση µια΄ς µονα΄δος για την επεξεργασι΄α στερεω΄ν αστικω΄ν αποβλη΄των στην Albudeite (Μου΄ρθια, Ισπανι΄α) Το ∆ιοικητικο΄ Συµβου΄λιο του Οµι΄λου Στερεω΄ν Αστικω΄ν Αποβλη΄των της περιφε΄ρειας της Μου΄ρθια απεφα΄σισε σχετικα΄ µε τη θε΄ση της µελλοντικη΄ς µονα΄δος επεξεργασι΄ας στερεω΄ν αστικω΄ν αποβλη΄των (PTRSU) η οποι΄α ευρι΄σκεται 5 χιλ. απο΄ το κε΄ντρο της πο΄λης Albudeite στην Μου΄ρθια. Οι κα΄τοικοι της Albudeite ανησυχου΄ν ολοε΄να και περισσο΄τερο δεδοµε΄νου ο΄τι, ο΄χι µο΄νον η θε΄ση της µονα΄δας αυτη΄ς ορι΄σθηκε χωρι΄ς προηγου΄µενη µελε΄τη περιβαλλοντικω΄ν επιπτω΄σεων, αλλα΄ και δεν υπη΄ρξε και η πλε΄ον στοιχειω΄δης ενηµε΄ρωση απο΄ τον ∆η΄µο της Albudeite, µε΄χρι της στιγµη΄ς κατα΄ την οποι΄α η επιλεγει΄σα θε΄ση υπεβλη΄θη προς ε΄γκριση απο΄ τον σχετικο΄ ο΄µιλο. Ο λο΄γος για τον οποι΄ο πραγµατοποιη΄θηκε µι΄α συνεδρι΄αση χωρι΄ς καµι΄α προηγου΄µενη ενηµε΄ρωση και µα΄λιστα µο΄νον 7 ηµε΄ρες προ της εκπνοη΄ς της προθεσµι΄ας, χωρι΄ς επαρκη΄ χρο΄νο προκειµε΄νου να εκτιµηθει΄ καταλληλο΄τητα της επιλεγει΄σας θε΄σης απο΄ τους θιγο΄µενους δη΄µους, η΄ταν να εξασφαλισθει΄ η ει΄σπραξη των επιδοτη΄σεων POMAL


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 3724/98 van David HALLAM aan de Commissie. Straling van elektromagnetische velden en de gevolgen voor de volksgezondheid

eurovoc_concepts:
electromagnetic interference
health risk
public health
report
safety standard

text: 21. 7. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 207/77 (1999/C 207/101) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-3491/98 van Luigi Moretti (NI) aan de Commissie (25 november 1998) Betreft: Plaatsing van zendmasten voor de versterking van radio- en televisiesignalen in de bebouwde kom Steeds vaker worden in de nabijheid van de bebouwde kom, en zelfs in het centrum van steden zendmasten geplaatst. De magnetische golven die deze masten uitzenden zijn schadelijk voor de gezondheid van de burger, die steeds vaker lichamelijke klachten heeft als doofheid, slaapstoornissen, leukemie. 1. Is de Commissie voornemens nader aan te geven wat de potentiële gevaren zijn van dergelijke zendmasten in de bebouwde kom? 2. Denkt de Commissie een ontwerpverordening uit te werken waarin is opgenomen wat de veilige afstanden zijn voor de plaatsing ten opzichte van woningen en met name ook scholen en ziekenhuizen? (1999/C 207/102) SCHRIFTELIJKE VRAAG P-3724/98 van David Hallam (PSE) aan de Commissie (25 november 1998) Betreft: Straling van elektromagnetische velden en de gevolgen voor de volksgezondheid Is de Commissie onderzoek bekend naar de gevolgen van elektromagnetische velden (opgewekt door telecommunicatiemasten en bovengrondse elektriciteitsleidingen) voor de volksgezondheid of voor de gezondheid van vee dat in deze velden graast? Is de Commissie, indien geen onderzoek is uitgevoerd, bereid het initiatief te nemen voor een onderzoek naar de gevolgen die straling van elektromagnetische velden heeft voor de volksgezondheid? Is zij, indien mocht blijken dat de volksgezondheid gevaar loopt, bereid wetgeving voor te stellen om plaatselijke, regionale of nationale instanties in staat te stellen voorstellen voor de bouw van telecommunicatiemasten aan regels te binden? Gecombineerd Antwoord van de heer Flynn namens de Commissie op de schritftelijke vragen E-3491/98 en P-3724/98 (11 januari 1999) In juni 1998 heeft de Commissie een voorstel ingediend voor een aanbeveling van de Raad betreffende de beperking van blootstelling van de bevolking aan elektromagnetische velden (1). Het voorstel houdt rekening met de wetenschappelijke adviezen van de Internationale Commissie voor bescherming tegen niet-ioniserende straling, die door de wetenschappelijke stuurgroep van de Commissie zijn onderschreven. Momenteel wordt deze tekst besproken door de Raad, die de tekst ook voor advies aan het Parlement heeft toegestuurd. In de context van de rapporteringsprocedure waarin deze tekst voorziet, zal rekening worden gehouden met de resultaten van het lopende en toekomstige onderzoek op dit gebied. (1) COM(98) 268 def. (1999/C 207/103) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-3492/98 van Luigi Moretti (NI) aan de Commissie (25 november 1998) Betreft: Verontreiniging van oppervlaktewateren De rioleringen van bebouwde gebieden zijn vaak niet zodanig aangelegd dat oppervlaktewater of regenwater wordt afgevoerd naar zuiveringsinstallaties, en deze vloeien dus toe aan rivieren, beken en meren


title: PREGUNTA ESCRITA n. 3491/98 del Luigi MORETTI a la Comisión. Presencia de torres para repetidores de radio y TV en centros habitados

text: 21. 7. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 207/77 (1999/C 207/101) PREGUNTA ESCRITA E-3491/98 de Luigi Moretti (NI) a la Comisión (25 de noviembre de 1998) Asunto: Presencia de torres para repetidores de radio y TV en centros habitados Cada vez con mayor frecuencia se instalan torres para repetidores de radio y televisión en lugares próximos a centros habitados, o incluso en los centros de las propias ciudades. Considerando que las ondas magnéticas emanadas por dichas torres son perjudiciales para la salud de los ciudadanos, quienes sufren molestias físicas cada vez más frecuentes (sordera, alteraciones del sueño, leucemia, etc. ): 1. 2. ¿Tiene intención la Comisión de indicar más concretamente el peligro potencial de dichas torres colocadas en centros habitados? ¿Tiene intención la Comisión de examinar la posibilidad de elaborar una propuesta de reglamento que indique las distancias de seguridad desde los centros habitados y, concretamente, de centros de enseñanza y hospitales? (1999/C 207/102) PREGUNTA ESCRITA P-3724/98 de David Hallam (PSE) a la Comisión (25 de noviembre de 1998) Asunto: Las radiaciones procedentes de los campos electromagnéticos y sus efectos en la salud pública ¿Tiene la Comisión conocimiento de que se esté llevando a cabo alguna investigación sobre los efectos de los campos electromagnéticos (creados por las torres de telecomunicaciones y los cables eléctricos aéreos) sobre la salud humana y sobre la del ganado que pasta bajo la influencia de estos campos? Si no se ha llevado a cabo ninguna investigación sobre los efectos de las radiaciones producidas por dichos campos electromagnéticos, ¿puede la Comisión considerar la posibilidad de iniciarla? Si se descubriera algún tipo de amenaza para la salud pública, ¿podrá la Comisión proponer una normativa que permita a las autoridades locales, regionales o nacionales regular los proyectos de edificación de torres de telecomunicaciones? Respuesta común a las preguntas escritas E-3491/98 y P-3724/98 dada por el Sr. Flynn en nombre de la Comisión (11 de enero de 1999) En junio de 1998, la Comisión presentó una propuesta de Recomendación del Consejo relativa a la limitación de la exposición de los ciudadanos a los campos eletromagnéticos (1), en la que se tienen en cuenta los dictámenes científicos del Comité internacional de radiación no ionizante, apoyado por el Comité Director Científico de la Comisión. Este texto se está debatiendo en el Consejo, que lo ha transmitido asimismo al Parlamento para que emita su dictamen. Se examinarán los resultados de las investigaciones actuales y futuras en este ámbito en el marco del procedimiento de transmisión de información previsto en el texto mencionado. (1) COM(98)268 final. (1999/C 207/103) PREGUNTA ESCRITA E-3492/98 de Luigi Moretti (NI) a la Comisión (25 de noviembre de 1998) Asunto: Contaminación de aguas superficiales A menudo, las instalaciones de alcantarillado de los centros urbanos no prevén el encauzamiento de las aguas superficiales o pluviales hacia las correspondientes depuradoras, con lo que éstas se vierten a ríos, torrentes y lagos


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 3474/98 του Gianni TAMINO προς την Επ τροπή. Χρηματοδότηση πρωτοβουλίας της Alleanza Nationale από την ιταλική αντιπροσωπεία της Ευρωπαiκής Επιτροπής

eurovoc_concepts:
European Commission
European Union
Italy
international meeting
promotion of the European idea
public awareness campaign

text: 28. 6. 1999 EL Επι΄σηµη Εφηµερι΄δα των Ευρωπαι¨κω΄ν Κοινοτη΄των C 182/87 Οι µε΄γιστες περιεκτικο΄τητες σε κατα΄λοιπα που εφαρµο΄ζονται στα κατα΄λοιπα των φυτοφαρµα΄κων επα΄νω η΄ µε΄σα σε δια΄φορα προι¨ο΄ντα διατροφη΄ς καθορι΄ζονται απο΄ τις οδηγι΄ες 76/895/ΕΟΚ (οπωροκηπευτικα΄) (2), 86/362/ΕΟΚ (σιτηρα΄) (3) 68/363/EOK (3) και 90/642/ΕΟΚ (προι¨ο΄ντα φυτικη΄ς προε΄λευσης, συµπεριλαµβανοµε΄νων των οπωρο- κηπευτικω΄ν) (4). Απο΄ το 1996, υπα΄ρχουν, σε κοινοτικη΄ κλι΄µακα, ετη΄σια προγρα΄µµατα ελε΄γχου που αφορου΄ν τα κατα΄λοιπα φυτοφαρµα΄κων στα τρο΄φιµα. Τα αποτελε΄σµατα του πρω΄του απο΄ τα εν λο΄γω προγρα΄µµατα, το 1996, ταξινοµη΄θηκαν προ΄σφατα και θα δηµοσιευθου΄ν προσεχω΄ς απο΄ την Επιτροπη΄. (1) (2) (3) (4) ΕΕ L 230 της 18. 8. 1991. ΕΕ L 340 της 9. 12. 1976. ΕΕ L 221 της 7. 8. 1986. ΕΕ L 350 της 14. 12. 1990. (1999/C 182/113) ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-3474/98 υποβολη΄: Gianni Tamino (V) προς την Επιτροπη΄ (25 Νοεµβρι΄ου 1998) Θε΄µα: Χρηµατοδο΄τηση πρωτοβουλι΄ας της Alleanza Nationale απο΄ την ιταλικη΄ αντιπροσωπει΄α της Ευρωπαïκη΄ς Επιτροπη΄ς Την Τετα΄ρτη 28 Οκτωβρι΄ου 1998 δηµοσιευ΄θηκε διαφη΄µιση στην ιταλικη΄ εφηµερι΄δα «Il Giornale» η οποι΄α ανακοι΄νωνε ο΄τι η οµα΄δα των ευρωβουλευτω΄ν της Εθνικη΄ς Συµµαχι΄ας (Alleanza Nationale) θα διοργα΄νωνε την Πε΄µπτη 29 Οκτωβρι΄ου συνεδρι΄αση στο Μιλα΄νο µε θε΄µα «Μια» ψυχη΄ για την Ευρω΄πη« στην οποι΄α θα συµµετει΄χαν οι ευρωβουλευτε΄ς Christiana Muscardini, Gerard Collins και Raul Miguel Rosado Fernandes. Κατα΄ τη διαφη΄µιση στην εφηµερι΄δα ’Il Giornale», η εν λο΄γω συνα΄ντηση θα ετυ΄γχανε της χρηµατοδο΄τησης της εκπροσω΄πησης της Ευρωπαι¨κη΄ς Επιτροπη΄ς στο Μιλα΄νο. Θα µπορου΄σε η Επιτροπη΄ να δηλω΄σει κατα΄ πο΄σο ευσταθει΄ η πληροφορι΄α αυτη΄; Σε περι΄πτωση που ευσταθει΄ θα µπορου΄σε να αναφε΄ρει κατα΄ πο΄σο µπορει΄ να χορηγει΄ται χρηµατοδο΄τηση για συνεδρια΄σεις που διοργανω΄νονται απο΄ οποιοδη΄ποτε πολιτικο΄ κο΄µµα και µε ποια΄ κριτη΄ρια; Απα΄ντηση του κ. Oreja εξ ονο΄µατος της Επιτροπη΄ς (3 Φεβρουαρι΄ου 1999) Κατο΄πιν αιτη΄µατος της κ. Muscardini την 1 Οκτωβρι΄ου 1998, η αντιπροσωπει΄α της Επιτροπη΄ς στο Μιλα΄νο ε΄θεσε υπο΄ την αιγι΄δα της ε΄να συνε΄δριο µε δεδηλωµε΄νο στο΄χο την «εκ νε΄ου ανακα΄λυψη των ηθικω΄ν, πολιτιστικω΄ν και πολιτικω΄ν αξιω΄ν» της Ένωσης, προκειµε΄νου η ενοποι΄ηση της ηπει΄ρου να µην αποτελε΄σει ε΄να απλω΄ς και µο΄νο εµπορικο΄ γεγονο΄ς. Στο συνε΄δριο αυτο΄, τι΄τλος του οποι΄ου η΄ταν «Un’anima per l’Europa» (Μια ψυχη΄ για την Ευρω΄πη) και διεξη΄χθη στις 29 Οκτωβρι΄ου 1998 στην αι΄θουσα τελετω΄ν της περιφε΄ρειας Λοµβαρδι΄ας στο Μιλα΄νο, ει΄χαν προσκληθει΄ να συµµετα΄σχουν κοινοβουλευτικοι΄ απο΄ δια΄φορα κρα΄τη µε΄λη, ιταλικε΄ς εθνικε΄ς και περιφερειακε΄ς αρχε΄ς, καθω΄ς και ο σε εθνικο΄ επι΄πεδο υπευ΄θυνος της Aleanza Nazionale για τα προβλη΄µατα του Κρα΄τους. Ο χαρακτη΄ρας συνεδρι΄ασης, κο΄µµατος η΄ εκπροσω΄πησης δεν ει΄ναι παρα΄ µια ερµηνει΄α που δο΄θηκε απο΄ την εφηµερι΄δα στην οποι΄α αναφε΄ρεται η ερω΄τηση. (1999/C 182/114) ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-3475/98 υποβολη΄: Giacomo Leopardi (PPE) προς την Επιτροπη΄ (25 Νοεµβρι΄ου 1998) Θε΄µα: Μελε΄τες, προτα΄σεις, πρωτοβουλι΄ες η΄ νοµοθετικα΄ µε΄τρα στον τοµε΄α της διανοµη΄ς φαρµα΄κων και φαρµακευ- τικω΄ν υπηρεσιω΄ν Θα µπορου΄σε να αναφε΄ρει η Επιτροπη΄ εα΄ν εξετα΄ζει επι΄ του παρο΄ντος κα΄ποιες µελε΄τες, προτα΄σεις, πρωτοβουλι΄ες η΄ νοµοθετικα΄ µε΄τρα στον τοµε΄α της διανοµη΄ς φαρµα΄κων και φαρµακευτικω΄ν υπηρεσιω΄ν;


title: PERGUNTA ESCRITA n. 3728/98 do Deputado Anneli HULTHÉN à Comissão. Necessidade de revisão da directiva de organização do tempo de trabalho

eurovoc_concepts:
EC Directive
Scotland
United Kingdom
single market
social rights
subcontracting
transfer of businesses
working time

text: 21. 5. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 142/149 A Comissão considera prioritário o encerramento, o mais rápido possível, na Bulgária e noutros países que solicitaram a adesão, dos reactores nucleares obsoletos de modo a atingir os níveis de segurança internacionalmente aceites a custos razoáveis. Em estreita coordenação com as Partes no acordo sobre segurança nuclear, adoptará as medidas adequadas para conseguir uma solução satisfatória com os seus parceiros no processo de pré-adesão, a fim de promover a segurança nuclear na Europa. (1) COM(97) 2000 final. (1999/C 142/197) PERGUNTA ESCRITA P-3727/98 apresentada por Jan Andersson (PSE) à Comissão (25 de Novembro de 1998) Objecto: Dumping social como eventual motivo para a deslocação de determinadas actividades da empresa Ericsson de Norrköping para a Escócia Na discussão que se seguiu à decisão da empresa Ericsson de mudar uma parte da sua actividade de produção de Norrköping para a Escócia, surgiram informações de que esta mudança poderia ser motivada, em termos de custos, por direitos sociais mais limitados para os trabalhadores da fábrica escocesa, nomeadamente em matéria de cumprimento da regulamentação de horários de trabalho. Em geral, é do interesse da Comissão combater o dumping social para impedir situações de concorrência desleal no mercado interno. Nestas condições, efectuou ou tenciona efectuar a Comissão estudos para apurar se há casos de dumping social que motivaram a deslocação de determinadas actividades da empresa Ericsson de Norrköping para a Escócia, e pode a Comissão indicar que medidas tenciona tomar para impedir que as diferenças de aplicação da directiva de tempos de trabalho contribuam para criar condições de concorrência desleal entre Estados-membros? (1999/C 142/198) PERGUNTA ESCRITA P-3728/98 apresentada por Anneli Hulthén (PSE) à Comissão (25 de Novembro de 1998) Objecto: Necessidade de revisão da directiva de organização do tempo de trabalho Tendo em conta que a empresa Ericsson decidiu mudar a sua produção de circuitos integrados para a Escócia e encerrar a sua actividade em Norrköping, Suécia, levantou-se um debate em torno da questão da aplicação pelo Reino Unido da Directiva 93/104/CE (1) sobre organização do tempo de trabalho e se esta pode contribuir para a ocorrência de casos de dumping social. No caso da opção da Ericsson de deslocar parte da sua actividade para a Escócia, parece que as derrogações permitidas ao Governo britânico pela directiva contribuíram directamente para que a Ericsson escolhesse encerrar a sua actividade em Norrköping e utilizar um subcontratante na Escócia, onde a modalidade britânica de aplicação da directiva de tempos de trabalho é utilizada. No seu conjunto, este caso não pode ser encarado doutra forma senão como um exemplo de dumping social. Não considera a Comissão que existe uma necessidade de rever rapidamente a derrogação britânica no quadro da directiva de tempos de trabalho para evitar os casos de dumping social, como no caso do acontecido com a deslocação da produção da Ericsson para a Escócia, e caso a resposta seja afirmativa, tenciona a Comissão antecipar a revisão da derrogação britânica no quadro da directiva de tempos de trabalho para antes do ano 2003? (1) JO L 307 de 13. 12. 1993, p. 18


title: WRITTEN QUESTION No. 3506/98 by Amedeo AMADEO to the Commission. Common organisation of the market in bananas (Agenda 2000)

eurovoc_concepts:
ACP countries
EU production
World Trade Organisation
common organisation of markets
common price policy
consumer protection
fourth Lomé Convention
import licence
producer organisation
tropical fruit

text: C 297/78 Official Journal of the European Communities EN 15. 10. 1999 (1999/C 297/103) WRITTEN QUESTION E-3506/98 by Amedeo Amadeo (NI) to the Commission (25 November 1998) Subject: Common organisation of the market in bananas (Agenda 2000) With reference to the proposal for a Council Regulation (EC) 404/93 on the common organisation of the market in bananas (COM(98) 4 final & 98/0013 CNS) (1), there is a need to ensure that certain aspects of the common organisation of the market in bananas are adapted to meet international commitments (especially those of the WTO) and it should also be pointed out that amending the procedures for the issue of import licences might have negative repercussions on the income and employment situation of Community and ACP producers. Can the Commission therefore take action to guarantee fair prices to both producers and consumers, given that the new arrangements for issuing import licences to be established will then have to guarantee fair competition between all commercial operators so as not to disturb the equilibrium of supply in the Union between all the regions of origin without exception? (1) OJ C 75, 11. 3. 1998, p. 6. Answer given by Mr Fischler on behalf of the Commission (25 January 1999) When amending (1) Council Regulation (EEC) 404/93 of 13 February 1993 on the common organization of the market in bananas (2) to meet the requirements of the World trade organization (WTO) ruling the Commission was cognisant of its other international commitments under the 4th Lome Convention in respect of African, Caribbean and Pacific (ACP) countries and its duties towards European producers. The allocation of licences under the new regime is based on proof of actual imports. There is also a provision within the new regime for an increase in the compensatory aid for Community producers. Effects on ACP producers by the new regime have been taken into consideration through a proposal for a Council regulation (3) to establish a special framework of assistance for traditional ACP suppliers. (1) COM(98) 4 final. (2) OJ L 47, 25. 2. 1993. (3) COM(98) 5 final. (1999/C 297/104) WRITTEN QUESTION E-3538/98 by Pedro Marset Campos (GUE/NG) to the Commission (25 November 1998) Subject: Siting of a solid urban waste treatment plant in Albudeite (Murcia, Spain) The general meeting of the Murcian Regional Solid Urban Waste Consortium has decided that the future solid urban waste treatment plant should be built on a site 5 km from Albudeite town centre. Public disquiet has been mounting because, apart from the fact that the decision on the plant site was taken without conducting the mandatory environmental impact assessment, the most essential information was withheld from Albudeite Municipal Council until the exact moment when it bowed to the wishes of the consortium. The reason why a meeting was held without prior notice just seven days before the deadline was due to expire, without allowing sufficient time for the municipal councils concerned to consider the suitability of the chosen site, was that the developers were anxious to obtain POMAL subsidies


title: PREGUNTA ESCRITA n. 3500/98 del Bryan CASSIDY Tacis- ohjelman yhteydessä lähetettyjen laskujen maksamisen viivästyminen

eurovoc_concepts:
EU Member State
EU programme
European Commission
Georgia
USSR
application of EU law
invoicing
payment
simplification of formalities
technical cooperation

text: 6. 11. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 320/51 Respuesta del Sr. Papoutsis en nombre de la Comisión (24 de febrero de 1999) El grupo de trabajo permanente para la seguridad en el transporte de sustancias radiactivas consta de expertos de los Estados miembros designados por las autoridades competentes para la seguridad que hablan en nombre propio y expresan sus opiniones con extrema confianza. Además, el trabajo asumido por el grupo consiste sólo en un intercambio de opiniones y tiene exclusivamente carácter consultivo y preparatorio para el ejercicio de los poderes de la Comisión. Por lo tanto, las actas de las reuniones del grupo sólo han sido facilitadas hasta el momento a los miembros del grupo y a los servicios afectados de la Comisión. Después de consultar al grupo, la Comisión puede anunciar que en lo sucesivo estas actas se facilitarán también a la Comisión de Investigación, Desarrollo Tecnológico y Energía del Parlamento. (1999/C 320/067) PREGUNTA ESCRITA E-3500/98 de Bryan Cassidy (PPE) a la Comisión (25 de noviembre de 1998) Asunto: Retrasos en el pago de facturas presentadas en el marco del programa TACIS 1. a) b) c) Qué reclamaciones ha recibido la Comisión de cada gobierno nacional, diferentes organizaciones nacionales en cada Estado miembro de la UE, diferentes empresas en cada Estado miembro de la UE, sobre los retrasos en el pago de las facturas presentadas en el marco del programa TACIS? ¿Puede la Comisión presentar una lista, desglosada por Estado miembro, del número de facturas de 2. empresas en el marco de TACIS que están pendientes de pago desde hace a) 2 meses, b) 4 meses, c) 5 meses, d) 6 meses, e) f) 9 meses, 1 año, g) 18 meses, h) 2 años, i) más 2 años? ¿Cuál es el importe total pendiente en cada categoría (a-i) y qué medidas ha adoptado la Comisión para 3. solucionar este problema? (1999/C 320/068) PREGUNTA ESCRITA E-3796/98 de Phillip Whitehead (PSE) a la Comisión (22 de diciembre de 1998) Asunto: Pagos destinados a los proyectos emprendidos en el marco del programa TACIS ¿Puede garantizarme la Comisión que su sistema de pagos en el marco de los proyectos del programa TACIS no contraviene la directiva sobre pagos atrasados?


title: PREGUNTA ESCRITA n. 3471/98 del Daniel VARELA SUANZES- CARPEGNA a la Comisión. Regulación de las actividades pesqueras en el Atlántico Sudoccidental

eurovoc_concepts:
Argentina
exclusive economic zone
fishery management
fishery resources
fishing area
international conflict
international negotiations
law of the sea

text: C 207/74 Diario Oficial de las Comunidades Europeas ES 21. 7. 1999 (1999/C 207/096) PREGUNTA ESCRITA E-3471/98 de Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) a la Comisión (25 de noviembre de 1998) Asunto: Regulación de las actividades pesqueras en el Atlántico Sudoccidental La Comisión Europea comunicaba, en su respuesta de 26 de enero de 1998 a mi pregunta escrita no E-3951/ 97 (1), formulada en el contexto del apresamiento del buque comunitario Arpón y basada en la necesidad de clarificación de la ZEE argentina, que «la Comunidad Europea y la República Argentina han elaborado un proyecto común de creación de un régimen multilateral de cooperación para la gestión y la protección de los recursos de alta mar del Atlántico Sudoeste. Será en este contexto y a su debido tiempo en el que la Comisión planteará esta cuestión». Como quiera que ha pasado el tiempo sin que se hayan producido avances significativos en esta cuestión, y teniendo en cuenta, por tanto, que la inseguridad jurídica persiste en la zona por la deficiente delimitación de la ZEE argentina y que la constitución de una organización internacional multilateral en la zona (SAFO) constituye una garantía para el desarrollo de la actividad pesquera comunitaria en aguas internacionales, 1. 2. 3. ¿Puede informar la Comisión sobre el estado actual de las negociaciones? ¿Qué razones han impedido que no se haya avanzado significativamente en dichas negociaciones? ¿Cuándo prevé la Comisión que pueda cerrarse el período de negociaciones para paso a la constitución de SAFO? (1) DO C 310 de 9. 10. 1998, p. 5. Respuesta de la Sra. Bonino en nombre de la Comisión (15 de enero de 1999) El 19 de enero de 1998, el Consejo aprobó un mandato de negociación con vistas a establecer un marco de gestión de los recursos pesqueros situados en determinados lugares de alta mar del Atlántico suroccidental. Desde entonces, la Comisión mantiene contactos con las autoridades argentinas sobre este tema para definir la naturaleza y el contenido más adaptado a las características de la región en cuestión. Estos debates se desarrollan periódicamente. Teniendo en cuenta que el objetivo es alcanzar un régimen multilateral, está previsto en su momento convocar una reunión multilateral que agrupe a todas las partes interesadas. (1999/C 207/097) PREGUNTA ESCRITA P-3477/98 de Ursula Stenzel (PPE) a la Comisión (12 de noviembre de 1998) Asunto: Derechos humanos ¿Puede indicar la Comisión a cuánto ascienden los créditos del presupuesto destinados a las actividades relacionadas con los derechos humanos que aún están disponibles este año (Capítulo B7-70 del presupuesto? ¿Puede asimismo dar datos concretos sobre la utilización de los créditos previstos en el presupuesto para actividades relacionadas con los derechos humanos? ¿Cómo justifica que no se hayan agotado algunos de esos créditos? ¿Qué medidas concretas se tomaron o se están tomando para que dichos créditos se utilicen eficaz y rápidamente? ¿Puede excluir la posibilidad de que al final de este año todavía haya créditos disponibles en dicho capítulo presupuestario y haya que prorrogarlos al próximo año? Respuesta del Sr. van den Broek en nombre de la Comisión (14 de enero de 1999) La utilización de las líneas presupuestarias del capítulo B7-70 relativas a la promoción y a la protección de los derechos humanos fue objeto de una intervención del Miembro de la Comisión responsable en la sesión plenaria del Parlamento del 17 de noviembre de 1998, en la que se refirió a las numerosas dificultades encontradas durante el ejercicio 1998. Se trata, en particular, de los efectos de la sentencia del Tribunal de


title: PREGUNTA ESCRITA n. 3483/98 del Alexandros ALAVANOS Teollisuutta koskevan toimintaohjelman eteneminen

eurovoc_concepts:
Community support framework
EU industrial policy
Greece
State aid
commitment of expenditure
competitiveness
operational programme

text: 12. 11. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 325/11 En 1998, la Comisión no pudo llevar a cabo un estudio comparativo de la situación de las enfermedades poco comunes en los Estados miembros, ya que la autoridad presupuestaria bloqueó la ejecución de la línea presupuestaria B3-4304 (salud y bienestar) en cuanto a las acciones preparatorias relacionadas con las enfermedades poco comunes. (1) COM(97)225 final. (1999/C 325/012) PREGUNTA ESCRITA E-3481/98 de Jens-Peter Bonde (EDD) a la Comisión (25 de noviembre de 1998) Asunto: Transporte de animales La Comisión ha presentado al Consejo un cierto número de propuestas de modificación encaminadas a que se autorice el transporte de animales vivos en trayectos de hasta 24 horas de duración, cuando la norma básica vigente es de 8 horas. Semejante iniciativa resulta incomprensible, porque existen formas de evitar trayectos prolongados y porque hoy en día los animales están menos preparados para el transporte que cuando podían moverse más durante su desarrollo. Los tiempos prolongados de transporte no se justifican en el caso de los animales destinados a la producción de carne ni en el de los destinados a la reproducción. La alternativa al transporte de animales de cría es el transporte de esperma y óvulos congelados. Las gallinas criadas en batería tienen un esqueleto tan frágil, que no pueden ser transportadas sin sufrir fracturas de patas o de alas. Las cerdas criadas en cautividad también sufren graves trastornos de motricidad. El transporte somete a tensión extrema a los caballos, cerdos y terneros. Dados los elevados costes de estabulación en transbordos, el espacio disponible se aprovecha al máximo y se restringe severamente la libertad de movimiento de los animales. Todas estas circunstancias deberían inducirnos a reducir la duración de los transportes admitida, para evitar sufrimientos inútiles a los animales. Hoy en día es técnicamente posible sacrificar a los animales en la misma explotación donde se crían; el objetivo que debería perseguirse es el de suprimir el transporte de animales vivos. ¿Cómo justifica la Comisión tales propuestas de modificación de los tiempos de transporte de animales vivos? ¿Está dispuesta la Comisión a contribuir a la supresión del transporte de animales vivos? Respuesta del Sr. Fischler en nombre de la Comisión (15 de enero de 1999) Las propuestas elaboradas por la Comisión para presentarlas al Consejo se basan en pruebas científicas. En principio, no hay diferencia entre lo que necesita un animal transportado para el sacrificio y lo que necesita un animal transportado con otro fin, como la cría o el engorde. La información científica no proporciona pruebas que avalen la prohibición del transporte de los animales destinados al sacrificio. Lo importante es que las condiciones de transporte se ajusten a las necesidades de los animales. Las normas comunitarias vigentes mejorarán el bienestar de los animales si se aplican correctamente en la práctica. Desde el punto de vista tanto del bienestar de los animales, como de la sanidad animal y de la salud pública, no puede permitirse en general el sacrificio de los animales en la propia explotación. A este respecto, es importante tener en cuenta la necesidad de contar con un equipo y unas instalaciones especiales, así como de que el personal encargado de los sacrificos domine las técnicas correspondientes. La Comisión está de acuerdo en que se dispone de alternativas al transporte de animales vivos, como puede ser el transporte de carne, esperma, óvulos y embriones. En estos ámbitos hay una normativa comunitaria vigente. (1999/C 325/013) PREGUNTA ESCRITA E-3483/98 de Alexandros Alavanos (GUE/NGL) a la Comisión (25 de noviembre de 1998) Asunto: Evolución del programa empresarial «Industria» En el Segundo Marco Comunitario para Grecia se incluye el programa empresarial «Industria», destinado a la mejora progresiva de la competitividad de las empresas y la creación de una relación de apoyo recíproca entre