title: Kommissionens förordning (EG) nr 2504/98 av den 19 november 1998 om fastställande av det högsta exportbidraget för vete inom ramen för den anbudsinfordran som avses i förordning (EG) nr 2004/98

eurovoc_concepts:
award of contract
common wheat
export refund

formats: pdf print

text: 20. 11. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 311/13 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 2504/98 av den 19 november 1998 om fastst(cid:132)llande av det h(cid:148)gsta exportbidraget f(cid:148)r vete inom ramen f(cid:148)r den anbudsinfordran som avses i f(cid:148)rordning (EG) nr 2004/98 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 1766/92 av den 30 juni 1992 om den gemensamma organisationen av (cid:132)ndrad genom spannm(cid:134)l (1), marknaden f(cid:148)r kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 923/96 (2), senast med beaktande av kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 1501/95 av den 29 juni 1995 om vissa till(cid:132)mpningsf(cid:148)re- skrifter f(cid:148)r r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 1766/92 vad avser beviljande av exportbidrag och de (cid:134)tg(cid:132)rder som skall vidtas vid st(cid:148)rningar inom spannm(cid:134)lssektorn (3), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 2094/98 (4), s(cid:132)rskilt artikel 7 i denna, och av f(cid:148)ljande sk(cid:132)l: En anbudsinfordran f(cid:148)r bidrag och/eller avgift f(cid:148)r export av vete till vissa AVS-Stater har inletts genom kommissio- nens f(cid:148)rordning (EG) nr 2004/98 (5). I artikel 7 i f(cid:148)rordning (EG) nr 1501/95 f(cid:148)reskrivs att kommissionen p(cid:134) grundval av de meddelade anbuden och i enlighet med det f(cid:148)rfarande som f(cid:148)reskrivs i artikel 23 i f(cid:148)rordning (EEG) nr 1766/92, kan besluta att fastst(cid:132)lla ett h(cid:148)gsta exportbidrag, varvid h(cid:132)nsyn tas till de kriterier som avses i artikel 1 i f(cid:148)rordning (EG) nr 1501/95. I detta fall tilldelas kontraktet den eller de anbudsgivare vars anbud (cid:132)r p(cid:134) samma niv(cid:134) eller l(cid:132)gre (cid:132)n det h(cid:148)gsta bidraget, samt den eller de anbudsgivare vars anbud avser en exportav- gift. Till(cid:132)mpningen av ovann(cid:132)mnda kriterier p(cid:134) det nuvarande marknadsl(cid:132)get f(cid:148)r ifr(cid:134)gavarande spannm(cid:134)l medf(cid:148)r att det h(cid:148)gsta exportbidraget fastst(cid:132)lls till det belopp som anges i artikel 1. De (cid:134)tg(cid:132)rder som f(cid:148)reskrivs i denna f(cid:148)rordning (cid:132)r f(cid:148)renliga med yttrandet fr(cid:134)n F(cid:148)rvaltningskommitt(cid:130)n f(cid:148)r spannm(cid:134)l. H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 F(cid:148)r de anbud som meddelats fr(cid:134)n och med den 13 till och med den 19 november 1998 inom ramen f(cid:148)r f(cid:148)rordning (EG) nr den anbudsinfordran som avses i 2004/98 (cid:132)r det h(cid:148)gsta exportbidraget f(cid:148)r vete fastst(cid:132)llt till 32,80 ecu per ton. Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft den 20 november 1998. Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 19 november 1998. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 181, 1. 7. 1992, s. 21. (2) EGT L 126, 24. 5. 1996, s. 37. (3) EGT L 147, 30. 6. 1995, s. 7. (4) EGT L 266, 1. 10. 1998, s. 61. (5) EGT L 258, 22. 9. 1998, s. 4


title: Regulamento (CE) nº 2496/98 da Comissão de 19 de Novembro de 1998 que estabelece os valores forfetários de importação para a determinação do preço de entrada de certos frutos e produtos hortícolas

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
grape
import price
pip fruit

text: 20. 11. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 311/1 I (Actos cuja publica(cid:135)(cid:209)o (cid:130) uma condi(cid:135)(cid:209)o da sua aplicabilidade) REGULAMENTO (CE) Nº 2496/98 DA COMISS(cid:212)O de 19 de Novembro de 1998 que estabelece os valores forfet(cid:145)rios de importa(cid:135)(cid:209)o para a determina(cid:135)(cid:209)o do pre(cid:135)o de entrada de certos frutos e produtos hort(cid:146)colas A COMISS(cid:212)O DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CE) nº 3223/94 da Comiss(cid:209)o, de 21 de Dezembro de 1994, que estabelece regras de execu(cid:135)(cid:209)o do regime de importa(cid:135)(cid:209)o dos frutos e dos produtos hort(cid:146)colas (1), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 1498/98 (2), e, nomea- damente, o nº 1 do seu artigo 4º, Tendo em conta o Regulamento (CEE) nº 3813/92 do Conselho, de 28 de Dezembro de 1992, relativo (cid:133) unidade de conta e (cid:133)s taxas de convers(cid:209)o a aplicar no (cid:131)mbito da pol(cid:146)tica agr(cid:146)cola comum (3), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 150/95 (4), e, nomeadamente, o nº 3 do seu artigo 3º, Considerando que o Regulamento (CE) nº 3223/94 prev(cid:136), em aplica(cid:135)(cid:209)o dos resultados das negocia(cid:135)(cid:210)es comerciais multilaterais do «Uruguay Round», os crit(cid:130)rios para a fixa(cid:135)(cid:209)o pela Comiss(cid:209)o dos valores forfet(cid:145)rios de impor- ta(cid:135)(cid:209)o dos pa(cid:146)ses terceiros, relativamente aos produtos e per(cid:146)odos que especifica no seu anexo; Considerando que, em aplica(cid:135)(cid:209)o dos supracitados crit(cid:130)- rios, os valores forfet(cid:145)rios de importa(cid:135)(cid:209)o devem ser fixados nos n(cid:146)veis constantes em anexo, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1º Os valores forfet(cid:145)rios de importa(cid:135)(cid:209)o referidos no artigo 4º do Regulamento (CE) nº 3223/94 s(cid:209)o fixados como indi- cado no quadro constante do anexo. Artigo 2º O presente regulamento entra em vigor em 20 de Novembro de 1998. O presente regulamento (cid:130) obrigat(cid:155)rio em todos os seus elementos e directamente aplic(cid:145)vel em todos os Estados-membros. Feito em Bruxelas, em 19 de Novembro de 1998. Pela Comiss(cid:209)o Franz FISCHLER Membro da Comiss(cid:209)o (1) JO L 337 de 24. 12. 1994, p. 66. (2) JO L 198 de 15. 7. 1998, p. 4. (3) JO L 387 de 31. 12. 1992, p. 1. (4) JO L 22 de 31. 1. 1995, p. 1. L 311/2 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 20. 11. 98 ANEXO do Regulamento da Comiss(cid:209)o, de 19 de Novembro de 1998, que estabelece os valores forfet(cid:145)rios de importa(cid:135)(cid:209)o para a determina(cid:135)(cid:209)o do pre(cid:135)o de entrada de certos frutos e produtos hort(cid:146)colas C(cid:155)digo NC 0702 00 00 0709 90 70 0805 20 10 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 0805 30 10 0806 10 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 C(cid:155)digo pa(cid:146)ses terceiros (1) Valor forfet(cid:145)rio de importa(cid:135)(cid:209)o (ECU/100 kg) 204 624 999 052 204 999 204 999 052 999 052 528 600 999 052 400 504 508 604 999 060 064 388 400 404 999 052 064 400 720 999 47,9 145,6 96,8 56,8 35,6 46,2 66,2 66,2 55,9 55,9 58,2 57,7 84,3 66,7 142,9 256,8 280,1 193,8 107,9 196,3 29,4 44,4 21,0 92,6 88,4 55,2 90,6 60,3 84,0 55,2 72,5 (1) Nomenclatura dos pa(cid:146)ses fixada pelo Regulamento (CE) nº 2317/97 da Comiss(cid:209)o (JO L 321 de 22. 11. 1997, p. 19). O c(cid:155)digo «999» representa «outras origens»


title: Regulamento (CE) nº 2501/98 da Comissão de 19 de Novembro de 1998 que fixa a restituição máxima à exportação de centeio no âmbito do concurso referido no Regulamento (CE) nº 1746/98

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
rye

text: L 311/10 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 20. 11. 98 REGULAMENTO (CE) Nº 2501/98 DA COMISS(cid:212)O de 19 de Novembro de 1998 que fixa a restitui(cid:135)(cid:209)o m(cid:145)xima (cid:133) exporta(cid:135)(cid:209)o de centeio no (cid:131)mbito do concurso referido no Regulamento (CE) nº 1746/98 A COMISS(cid:212)O DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CEE) nº 1766/92 do Conselho, de 30 de Junho de 1992, que estabelece a organiza(cid:135)(cid:209)o comum de mercado no sector dos cereais (1), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 923/96 da Comiss(cid:209)o (2), Tendo em conta o Regulamento (CE) nº 1501/95 da Comiss(cid:209)o, de 29 de Junho de 1995, que estabelece normas de execu(cid:135)(cid:209)o do Regulamento (CEE) nº 1766/92 do Conselho, no que diz respeito (cid:133) concess(cid:209)o de restitui- (cid:135)(cid:210)es (cid:133) exporta(cid:135)(cid:209)o, bem como as medidas a tomar em caso de perturba(cid:135)(cid:209)o, no sector dos cereais (3), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 2094/98 (4), e, nomeadamente, o seu artigo 7º, Considerando que, pelo Regulamento (CE) nº 1746/98 da Comiss(cid:209)o (5), foi aberto um concurso para a restitui(cid:135)(cid:209)o e/ou a imposi(cid:135)(cid:209)o (cid:133) exporta(cid:135)(cid:209)o de centeio para todos os pa(cid:146)ses terceiros; Considerando que o artigo 7º do Regulamento (CE) nº 1501/95 prev(cid:136) que a Comiss(cid:209)o pode, com base nas propostas comunicadas, de acordo com o processo previsto no artigo 23º do Regulamento (CEE) nº 1766/92, decidir sobre a fixa(cid:135)(cid:209)o duma restitui(cid:135)(cid:209)o m(cid:145)xima (cid:133) expor- ta(cid:135)(cid:209)o, tendo em conta os crit(cid:130)rios previstos no artigo 1º do Regulamento (CE) nº 1501/95; que, neste caso, ser(cid:145)(ser(cid:209)o) declarado(s) adjudicat(cid:145)rio(s) o(s) proponente(s) cuja(s) proposta(s) se situa(m) a um n(cid:146)vel igual ou inferior ao da restitui(cid:135)(cid:209)o m(cid:145)xima, assim como o(s) proponente(s) cuja(s) proposta(s) incide(m) sobre uma imposi(cid:135)(cid:209)o de exporta(cid:135)(cid:209)o; Considerando que a aplica(cid:135)(cid:209)o dos crit(cid:130)rios acima refe- ridos (cid:133) situa(cid:135)(cid:209)o actual dos mercados do cereal em quest(cid:209)o leva a fixar a restitui(cid:135)(cid:209)o m(cid:145)xima (cid:133) exporta(cid:135)(cid:209)o no montante referido no artigo 1º; Considerando que as medidas previstas no presente regu- lamento est(cid:209)o em conformidade com o parecer do Comit(cid:130) de gest(cid:209)o dos cereais, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1º No que diz respeito (cid:133)s propostas comunicadas de 13 a 19 de Novembro de 1998 no (cid:131)mbito do concurso referido no Regulamento (CE) nº 1746/98 a restitui(cid:135)(cid:209)o m(cid:145)xima (cid:133) exporta(cid:135)(cid:209)o de centeio (cid:130) fixada em 69,95 ecus por tone- lada. Artigo 2º O presente regulamento entra em vigor em 20 de Novembro de 1998. O presente regulamento (cid:130) obrigat(cid:155)rio em todos os seus elementos e directamente aplic(cid:145)vel em todos os Estados-membros. Feito em Bruxelas, em 19 de Novembro de 1998. Pela Comiss(cid:209)o Franz FISCHLER Membro da Comiss(cid:209)o (1) JO L 181 de 1. 7. 1992, p. 21. (2) JO L 126 de 24. 5. 1996, p. 37. (3) JO L 147 de 30. 6. 1995, p. 7. (4) JO L 266 de 1. 10. 1998, p. 61. (5) JO L 219 de 7. 8. 1998, p. 3


title: Risoluzione sulla libertà di espressione in Algeria

eurovoc_concepts:
Algeria
freedom of expression
freedom of the press


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 2506/98 af 19. november 1998 om fastsættelse af eksportrestitutionerne for ris og brudris

eurovoc_concepts:
export refund
rice

text: 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 311/15 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2506/98 af 19. november 1998 om fastsættelse af eksportrestitutionerne for ris og brudris KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — forordning (EF) nr. 444/98 (5); der bør tages hensyn hertil ved restitutionsfastsættelsen; under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det i artikel 13, stk. 5, i forordning (EF) nr. 3072/95 fastsættes særlige kriterier, der skal lægges til grund ved bereg- ningen af eksportrestitutionen for ris og brudris; under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3072/95 af 22. december 1995 om den fælles markedsordning for ris (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2072/98 (2), særlig artikel 13, stk. 3, andet afsnit, og situationen på verdensmarkedet eller de særlige krav på visse markeder kan gøre det nødvendigt at differentiere restitutionen for visse produkter efter deres bestemmelses- sted; ud fra følgende betragtninger: I henhold til artikel 13 i forordning (EF) nr. 3072/95 kan forskellen mellem de noteringer eller priser, som gælder på verdensmarkedet for de produkter, der er nævnt i artikel 1 i forordningen, og priserne for disse produkter inden for Fællesskabet udlignes ved en eksportrestitution; i henhold til artikel 13, stk. 4, i forordning (EF) nr. 3072/ 95 skal restitutionerne fastsættes under hensyntagen til situationen og den forventede udvikling, dels for så vidt angår de disponible mængder af ris og brudris og deres priser på Fællesskabets marked, dels for så vidt angår priserne for ris og brudris på verdensmarkedet; ifølge samme artikel er det ligeledes vigtigt at sikre ligevægt på rismarkedet og en naturlig udvikling for så vidt angår priser og samhandel, samt at tage hensyn til de påtænkte udførslers økonomiske aspekt og interessen i at undgå forstyrrelser på Fællesskabets marked samt de begræns- ninger, der er en følge af de aftaler, som indgås i henhold til traktatens artikel 228; i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1361/76 (3) fast- sættes det maksimale indhold af brudris i den ris, for hvilken der er fastsat en eksportrestitution, desuden bestemmes den procentsats, hvormed restitutionen skal nedsættes, såfremt brudrisen udgør en større procentdel af den udførte ris end dette maksimale indhold; der er mulighed for udførsel af en mængde på 2 000 tons ris til visse destinationer; det vil være hensigtmæssigt at anvende fremgangsmåden i artikel 7, stk. 4, i Kommissio- nens forordning (EF) nr. 1162/95 (4), senest ændret ved af hensyn til den nuværende efterspørgsel efter emballeret langkornet ris på visse markeder bør der fastsættes en særlig restitution for det pågældende produkt; restitutionen skal fastsættes mindst en gang om måneden; den kan ændres i mellemtiden; anvendelsen af disse bestemmelser på den nuværende situation på rismarkedet, særlig på noteringerne eller pris- erne på ris og brudris inden for Fællesskabet og på verdensmarkedet, fører til, at restitutionen fastsættes til de beløb, som er angivet i bilaget til denne forordning; de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Korn — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 Eksportrestitutionerne ved udførsel i uforarbejdet stand af de i artikel 1 i forordning (EF) nr. 3072/95 nævnte produkter med undtagelse af de produkter, der er nævnt i stk. 1, litra c), i den pågældende artikel, fastsættes til de beløb, som er angivet i bilaget. Artikel 2 (1) EFT L 329 af 30. 12. 1995, s. 18. (2) EFT L 265 af 30. 9. 1998, s. 4. (3) EFT L 154 af 15. 6. 1976, s. 11. (4) EFT L 117 af 24. 5. 1995, s. 2. Denne forordning træder i kraft den 20. november 1998. (5) EFT L 56 af 26. 2. 1998, s. 12. L 311/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 19. november 1998. På Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen til Kommissionens forordning af 19. november 1998 om fastsættelse af eksportrestitutioner for ris og brudris BILAG Produktkode Bestemmelse (1) Restitutionsbeløb Produktkode Bestemmelse (1) Restitutionsbeløb (ECU/ton) (ECU/ton) 1006 20 11 9000 1006 20 13 9000 1006 20 15 9000 1006 20 17 9000 1006 20 92 9000 1006 20 94 9000 1006 20 96 9000 1006 20 98 9000 1006 30 21 9000 1006 30 23 9000 1006 30 25 9000 1006 30 27 9000 1006 30 42 9000 1006 30 44 9000 1006 30 46 9000 1006 30 48 9000 1006 30 61 9100 1006 30 61 9900 1006 30 63 9100 1006 30 63 9900 1006 30 65 9100 01 01 01 — 01 01 01 — 01 01 01 — 01 01 01 — 01 02 03 04 01 04 01 02 03 04 01 04 01 02 03 04 89,00 89,00 89,00 — 89,00 89,00 89,00 — 89,00 89,00 89,00 — 89,00 89,00 89,00 — 111,00 — — — 111,00 — 111,00 — — — 111,00 — 111,00 — — — 1006 30 65 9900 1006 30 67 9100 1006 30 67 9900 1006 30 92 9100 1006 30 92 9900 1006 30 94 9100 1006 30 94 9900 1006 30 96 9100 1006 30 96 9900 1006 30 98 9100 1006 30 98 9900 1006 40 00 9000 01 04 05 — 01 02 03 04 01 04 — 01 02 03 04 01 04 — 01 02 03 04 01 04 — 05 — — 111,00 — — — 111,00 — — — 111,00 — — 111,00 — — — 111,00 — — 111,00 — — — 111,00 — — — — — (1) Bestemmelserne er følgende: 01 Liechtenstein, Schweiz, kommunerne Livigno og Campione d’Italia; restitutioner fastsat efter fremgangsmåden i artikel 7, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1162/95 for udførsel af en mængde udtrykt som sleben ris, på 2 000 tons 02 Zone I, II, III, VI, Ceuta og Melilla 03 Zone IV, V, VII c), Canada og zone VIII med undtagelse af Surinam, Guyana og Madagaskar 04 Bestemmelser, der er omhandlet i artikel 34 i Kommissionens ændrede forordning (EØF) nr. 3665/87 05 Ceuta og Melilla NB: Zonerne er angivet i Kommissionens ændrede forordning (EØF) nr. 2145/92


title: Avis du Comité des régions sur: - la «Proposition de décision du Parlement européen et du Conseil modifiant la décision 2085/97/CE établissant un programme de soutien, comprenant la traduction, dans le domaine du livre et de la lecture (Programme Ariane)», et - la «Proposition de décision du Parlement européen et du Conseil modifiant la décision 719/96/CE du 29 mars 1996 établissant un programme de soutien aux activités artistiques et culturelles de dimension européenne (Programme Kaléidoscope)»

eurovoc_concepts:
EU programme
cultural cooperation
cultural policy
cultural transmission
literature
translation

formats: html pdf print

text: C 51/92 FR Journal officiel des Communautés européennes 22. 2. 1999 Avis du Comité des régions sur: — la «Proposition de décision du Parlement européen et du Conseil modifiant la décision 2085/97/CE établissant un programme de soutien, comprenant la traduction, dans le domaine du livre et de la lecture (Programme Ariane)», et — la «Proposition de décision du Parlement européen et du Conseil modifiant la décision 719/96/CE du 29 mars 1996 établissant un programme de soutien aux activités artistiques et culturelles de dimension européenne (Programme Kaléidoscope)» (1999/C 51/15) LE COMITÉ DES RÉGIONS, vu la «Proposition de décision du Parlement européen et du Conseil modifiant la décision no 2085/97/CE établissant un programme de soutien, comprenant la traduction, dans le domaine du livre et de la lecture (Programme Ariane)» et la «Proposition de décision du Parlement européen et du Conseil modifiant la décision no 719/96/CE du 29 mars 1996 établissant un programme de soutien aux activités artistiques et culturelles de dimension européenne (Programme Kaléidoscope)» (COM(98) 539 final — 98/0282 COD — 98/0283 COD) (1); vu la décision du Conseil en date du 16 octobre 1998 de le consulter à ce sujet, conformément à l’article 128 et au premier paragraphe de l’article 198C du Traité instituant la Communauté européenne; vu la décision de son Bureau en date du 23 octobre 1998 d’attribuer la préparation de l’avis à la commission 7 «Éducation, formation professionnelle, culture, jeunesse, sport, droits des citoyens»; vu les avis du Comité des régions sur le programme Kaléidoscope 2000 (activités artistiques et culturelles) (CdR 145/95) (2) et sur le programme Ariane (livre et lecture) (CdR 146/95) (3); vu le projet d’avis (CdR 227/98) adopté par la commission 7 le 1er octobre 1998 (rapporteurs: M. Mun˜ oa Ganuza et Mme Tallberg), a adopté lors de sa 26e session plénière des 18 et 19 novembre 1998 (séance du 19 novembre) le présent avis. 1. Introduction 2. Observations particulières La Commission propose de prolonger Ariane, 1. 1. programme de soutien, comprenant la traduction, dans le domaine du livre et de la lecture, et Kaléidoscope, programme de soutien aux activités artistiques et cultu- relles de dimension européenne (tous deux parvenant à leur terme le 31 décembre 1998), jusqu’au 31 décembre 1999. L’objectif est d’assurer la continuité des actions culturelles prévues dans les programmes jusqu’à l’entrée en vigueur du programme-cadre unique en faveur de la culture (2000-2004). La Commission propose également une augmentation budgétaire de 3 mioeuros pour Ariane, ce qui conduit à une enveloppe totale de 10 mioeuros pour la durée du programme (1997-1999), et de 7,9 mioeuros pour Kaléidoscope, soit une enveloppe totale de 34,4 mioeuros pour la durée du programme (1996- 1999). (1) JO C 319 du 16. 10. 1998, pp. 13-14. (2) JO C 100 du 2. 4. 1996, p. 30. (3) JO C 100 du 2. 4. 1996, p. 35. 2. 1. Le Comité est favorable à la prolongation des programmes jusqu’au 31 décembre 1999 à la lumière des résultats de l’évaluation de ces derniers, qui ont mis en évidence leurs effets positifs sur le développement de la coopération dans le secteur culturel à travers l’UE. Il prend acte des conclusions de la Commission 2. 2. selon lesquelles en dépit de sa durée limitée et de moyens financiers réduits, le programme Ariane a permis d’établir des coopérations transnationales de qualité, notamment sur base du partenariat et des réseaux culturels, et d’accroître l’accès des citoyens européens à la connaissance et à la diffusion des œuvres littéraires des pays membres. Il constate également que malgré sa durée limitée et des ressources financières modestes, le programme Kaléidoscope a permis d’établir des coopérations transnationales de qualité, notamment sur base du partenariat et d’échanges culturels, et d’accroître l’accès des citoyens européens à la connaissance et à la diffusion des cultures des pays membres, notamment en ce qui concerne la musique, le théâtre, l’opéra, la danse et les arts visuels et multimédia. 22. 2. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes C 51/93 2. 3. Le Comité partage le point de vue de la Commis- sion quant à la nécessité de prolonger la durée des programmes afin d’assurer la continuité des actions culturelles dans l’attente de l’adoption du programme- cadre en faveur de la culture. 2. 4. Le Comité prend acte des conclusions de l’accord tripartite intervenu entre le Conseil, le Parlement euro- péen et la Commission le 21 septembre 1998 et favorable à une augmentation budgétaire de 4,1 mioeuros pour Ariane et de 10,2 mioeuros pour Kaléidoscope. L’accord répondait à la nécessité d’assurer un budget correspon- dant aux dotations de 1998. La Commission a expliqué qu’elle était toutefois dans l’impossibilité d’avancer ce montant dans sa proposition de décision, du fait de contraintes techniques liées à la nécessité de respecter l’avant-projet de budget. 3. Conclusion Le Comité accueille favorablement la proposition 3. 1. de la Commission de prolonger les programmes Ariane et Kaléidoscope jusqu’au 31 décembre 1999. Le Comité soutient l’accord tripartite intervenu 3. 2. entre le Conseil, le Parlement européen et la Commission proposant une augmentation budgétaire de 4,1 mioeuros pour Ariane, portant l’enveloppe totale prévue à l’arti- cle 6 pour la nouvelle durée du programme (1997-1999) à 11,1 mioeuros. Il soutient également la proposition de l’accord tripartite d’augmenter de 10,2 mioeuros la dotation du programme Kaléidoscope, portant l’enve- loppe totale prévue à l’article 6 pour la nouvelle durée du programme (1996-1999) à 36,7 mioeuros. Bruxelles, le 19 novembre 1998. Le Président du Comité des régions Manfred DAMMEYER


title: Resolution on violation of freedom of expression in the Federal Republic of Yugoslavia

eurovoc_concepts:
Serbia
freedom of expression
freedom of the press


title: Verordening (EG) nr. 2501/98 van de Commissie van 19 november 1998 tot vaststelling van de maximumrestitutie bij uitvoer van rogge in het kader van de inschrijving bedoeld in Verordening (EG) nr. 1746/98

text: L 311/10 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 20. 11. 98 VERORDENING (EG) Nr. 2501/98 VAN DE COMMISSIE van 19 november 1998 tot vaststelling van de maximumrestitutie bij uitvoer van rogge in het kader van de inschrijving bedoeld in Verordening (EG) nr. 1746/98 DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening (EEG) nr. 1766/92 van de Raad van 30 juni 1992 houdende een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector granen (1), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 923/96 van de Commissie (2), Gelet op Verordening (EG) nr. 1501/95 van de Commissie van 29 juni 1995 tot vaststelling van enkele toepassings- bepalingen van Verordening (EEG) nr. 1766/92 van de Raad voor wat de toekenning, in de graansector, van uitvoerrestituties en van bij verstoring van de graanmarkt te treffen maatregelen betreft (3), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 2094/98 (4), en met name op artikel 7, Overwegende dat een openbare inschrijving voor de resti- tutie en/of de belasting bij uitvoer van rogge naar alle derde landen is opengesteld bij Verordening (EG) nr. 1746/98 van de Commissie (5); Overwegende dat in artikel 7 van Verordening (EG) nr. 1501/95 is bepaald dat de Commissie, op grond van de meegedeelde offertes, volgens de procedure van artikel 23 van Verordening (EEG) nr. 1766/92 kan besluiten een maximumrestitutie bij uitvoer vast te stellen, daarbij reke- ning houdend met de in artikel 1 van Verordening (EG) nr. 1501/95 bedoelde criteria; dat in dat geval wordt gegund aan de inschrijver(s) wiens (wier) offerte niet hoger is dan de vastgestelde maximumrestitutie, en aan de inschrijver(s) wiens (wier) offerte betrekking heeft op een uitvoerbelasting; Overwegende dat de toepassing van de bovenbedoelde criteria op de huidige marktsituatie voor de betrokken graansoort leidt tot de vaststelling van de maximumresti- tutie bij uitvoer op het in artikel 1 vermelde bedrag; Overwegende dat de in deze verordening vervatte maatre- gelen in overeenstemming zijn met het advies van het Comit(cid:130) van beheer voor granen, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 Voor de offertes die van 13 tot en met 19 november 1998 bedoeld in Verordening (EG) nr. 1746/98 werden meege- deeld, wordt de maximumrestitutie bij uitvoer van rogge vastgesteld op 69,95 ecu per ton. Artikel 2 Deze verordening treedt 1998. in werking op 20 november Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepassel¶k in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 19 november 1998. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 181 van 1. 7. 1992, blz. 21. (2) PB L 126 van 24. 5. 1996, blz. 37. (3) PB L 147 van 30. 6. 1995, blz. 7. (4) PB L 266 van 1. 10. 1998, blz. 61. (5) PB L 219 van 7. 8. 1998, blz. 3


title: Yttrande från Regionkommittén om "Samarbete över gränserna mellan lokala myndigheter"

eurovoc_concepts:
cross-border cooperation
international cooperation
local authority

text: 22. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 51/21 Yttrande från Regionkommittén om ”Samarbete över gränserna mellan lokala myndigheter” (1999/C 51/05) BAKGRUND — Presidiets beslut av den 12 mars 1998 att i enlighet med artikel 198c fjärde stycket i EG-fördraget avge ett yttrande om ”samarbete över gränserna mellan lokala myndigheter” och ge utskott 4 ”Fysisk planering, stadsfrågor, energi, miljö” i uppgift att utarbeta yttrandet. — Europarådets stadga om lokalt självstyre av den 15 oktober 1985. — Resolutionen från Europeiska kommuners och regioners råds (CEMR) 19:e Europadag år 1993. — Regionkommitténs yttrande om ”De lokala och regionala myndigheternas roll inom utbildningen i Central- och O¨ steuropa i Europeiska unionens regi” (CdR 298/95 fin)(1). — Regionkommitténs yttrande om ”Mot ett program för städer inom Europeiska unionen” (CdR 316/97 fin)(2). — Regionkommitténs yttrande om ”Effekterna av en utvidgning till kandidatländerna i Central- och O¨ steuropa för unionens politik (konsekvensanalys)” av den 20 november 1997 (CdR 280/97 fin) (3). — Europeiska kommissionens meddelande ”Agenda 2000” av den 15 juli 1997 (KOM(97) 2000 slutlig). — Kommissionens interimsrapport från december 1995 om effekterna för unionens politik av utvidgningen av Europeiska unionen till de associerade länderna i Central- och O¨ steuropa, (CSE(95) 605 av den 12 december 1995). — Kommissionens rapport om ”Ecos-Ouverture — Interregionalt samarbete”. — Utkastet till yttrande (CdR 145/98 rév. 2) som antogs av utskott 4 den 2 oktober 1998 (föredragande: Günter Niederbremer). Vid sin 26:e plenarsession den 18-19 november 1998 (sammanträdet den 19 november) antog Regionkommittén enhälligt följande yttrande. 1. Inledning: De lokala organen och Europas förvand- ling under nittiotalet 1. 1. Samarbete innebär att med förenade krafter klara av det som man inte — eller med svårighet — klarar av ensam. Europeiska gemenskapens grundare var överty- gade om att krigsrisken skulle minska ju mer man samarbetade med varandra. Grundandet av de europeis- ka gemenskaperna byggde alltså på insikten att samarbe- te var den viktigaste förutsättningen för att undvika framtida krig i Europa och för att återuppbygga Europa (1) EGT C 100, 2. 4. 1996, s. 98. (2) EGT C 251, 10. 8. 1998, s. 11. (3) EGT C 64, 27. 2. 1998, s. 48. ekonomiskt. Europeiska gemenskapen lade den rättsliga och institutionella grunden för samarbetet och gjorde länderna oåterkalleligt beroende av varandra genom att de lämnade över suveräna nationella rättigheter till gemenskapen. 1. 2. Den pågående integrationsprocessen i Europa har genom fördragen i Maastricht och Amsterdam nått regionerna och de lokala organen som på ett avgörande sätt är delaktiga i den direkta tillämpningen av europeis- ka direktiv och förordningar. Förankringen av subsidia- ritetsprincipen i de europeiska fördragen lägger ytterliga- re ansvar på de lokala och regionala organen. ”Medbor- garnas Europa” skall förverkligas genom decentralisera- de strukturer. Det lägger en ny dimension till samarbetet över gränserna. C 51/22 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 22. 2. 1999 1. 3. Samarbete mellan lokala instanser över nations- gränserna är därmed ett paradexempel på en ”europeisk integration nedifrån”. Hur viktig denna ”markkontakt” är för integrationsprocessen, hur den betonar dess legitimitet och även dess praktiska nytta för de europeis- ka medborgarna har redan den djupgående europeiska strukturomvandlingen sedan början av nittiotalet visat. Fullbordandet av inre marknaden utsatte även kommu- nerna för ett moderniserings- och anpassningskrav för att trygga eller utveckla de fördelar de har som lokaliseringsorter. 1. 4. De omedelbart förestående etapperna med för- djupningen (valutaunionen) och utvidgningen (österut) kommer även för de lokala organen att innebära ytterligare, djupgående utmaningar för vilka de hittills använda instrumenten är otillräckliga. 1. 5. Som resultaten från Habitat II visar, kräver de växande ekonomiska, ekologiska och sociala problemen i städernas utveckling under andra halvan av nittiotalet nya lösningar. Och det handlar inte bara om ytterligare förstärkningar av det kommunala självstyret och om ytterligare finansiella, administrativa och tekniska resur- ser, utan om nya förebilder för en möjlig framtida utveckling samt om ett samarbete över nationsgränserna mellan kommuner, vilket kan beskrivas som en problem- lösnings- och inlärningsprocess. Denna konkretiseras närmare i det följande. kontakterna, som hittills i huvudsak byggt på kultur- och ungdomsutbyte, med inslag av samarbete över nationsgränserna. 2. 4. Att vänortssamarbete kan utvecklas till en viktig resurs bland annat för att öka kompetensen hos ansökar- länderna i O¨ st- och Centraleuropa visar de exempel på fördjupat vänortssamarbete som under 1990-talet vuxit fram mellan många kommuner i norra Europa (bl. a. Sverige, Finland och Danmark) och kommuner i Balti- kum och Polen. Vänortssamarbetet har inneburit såväl en omfattande kunskapsöverföring som ett stöd i utveck- lingen av en demokratisk lokal nivå i dessa länder. 2. 5. Vänortsutbyte är en god utgångspunkt för samar- bete över nationsgränserna. Lokala organs samarbete över gränserna går dock långt utöver det som vänortsre- lationen innebär. Därför måste de rättsliga, institutionel- la och ekonomiska villkoren för lokala instanser delvis förbättras för att samarbete över nationsgränserna skall kunna lyckas. Det är i första hand medlemsstaterna, regionerna och kommunerna själva som bör ta initiativ i denna riktning. 2. 6. Globaliseringsprocessen som tog fart efter 1989 när järnridån fallit gör det än mer nödvändigt att lära av andras erfarenheter och kunskaper. 2. Allmänna orsaker till och motiv för samarbete över nations- och regiongränser mellan lokala myndig- heter 2. 7. I IT-samhället är det nödvändigt att öka samarbe- tet över gränserna särskilt inom ekonomi, vetenskap och forskning för att trygga den egna konkurrenskraften. 2. 1. Frågan om ett samarbete över gränserna får en betydligt större tyngd genom Maastricht- och Amster- damfördragen. Genom att subsidiaritetsprincipen stärks får lokala instanser ytterligare ansvar och handlingsmöj- ligheter. Tendensen att decentralisera ansvaret tränger alltmer ned till de lokala och regionala organen. Den blixtsnabba utvecklingen inom kommunika- 2. 8. tions- och informationstekniken visar tydligt hur erfa- renhets- och kunskapsutbyte kan utnyttjas till ömsesidig fördel. Omvänt är det uppenbart att det är svårt att få till stånd ett samarbete mellan städer och regioner där det varken finns tekniska förutsättningar eller interkulturell och administrativ kompetens. 2. 2. Nya lagar på nationell nivå ger kommuner och regioner större ansvar för utformningen av olika bastjänster, för att främja strategisk planering och för att underlätta en hållbar kommunal utveckling. Alltmer decentraliserade strukturer skapar större närhet till medborgarna och bidrar till att bättre utnyttja möjlighe- terna att öka effektiviteten och förstärka det demokratis- ka ansvaret. 2. 3. Ansatser till samarbete över gränserna finns i form av vänortsavtal, vilket i synnerhet inom kulturen och sporten har varit lyckat i många fall. Ofta saknas dock de ekonomiska medlen för att ge partnerskapet en fast grund på lång sikt. Många partnerskap mellan städer har börjat förändra sin inriktning och komplettera Samarbete över gränserna har blivit allt viktigare 2. 9. i Europa för att lösa gemensamma problem gemensamt och därmed effektivare. Två exempel för att förtydliga: — Lokala instanser i regioner med likartad näringslivs- struktur kan genom samarbete över nationsgränser- na bättre hantera strukturomvandlingens problem och effekter. Utbyte av erfarenheter och lösningar (”best practices”) för att bibehålla och skapa nya framtidssäkra arbetsplatser i regioner med likartad struktur är en viktig del av samarbetet. Ett effektivt samarbete i fråga om näringsliv och arbetsplatser 22. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 51/23 förutsätter att de lokala organen bygger ut och ömsesidigt kompletterar sina förbindelser med nä- ringslivet. I regioner som samarbetar skall näringsli- vets potential och styrka utnyttjas till ömsesidig nytta för att stärka konkurrenskraften och därmed klart förbättra situationen på arbetsmarknaden. — På det miljöpolitiska området är samarbete över nationsgränserna av mycket stor betydelse. Miljö- förstöringen stannar inte vid kommungränserna. Problemen är ofta av samma art. Därför kan lokala instanser utbyta nyttiga erfarenheter. När det gäller miljön kan förvaltningen och näringslivet genom att förmedla erfarenheter av lyckade lösningar hjälpa till att undanröja miljöproblem effektivt och billigt och undvika dem i framtiden. 2. 10. Liksom på europeisk nivå uppträder också i samarbetet mellan lokala organ problemet med hur motsättningar mellan arbete, ekonomi och miljö skall kunna lösas och därutöver om det finns exempel på goda lösningar som kan tjäna som modell för decentraliserade lösningar. 2. 11. Avgörande förutsättningar för att samarbete över nationsgränserna skall lyckas är att de samarbetan- de lokala organen förstår att koncentrera sin kapacitet och uppnå synergieffekter genom en samordnad ”arbets- delning”. Det innebär samtidigt att lokala organ som vill samarbeta över gränserna måste uppfylla vissa minimikrav av institutionellt rättslig, organisatorisk och ekonomisk art. 3. Förutsättningar för samarbete över nationsgrän- serna Europaparlamentets beslut om partnerskap inom EU, där regeringarna och medlemsstaterna uppmanas att undanröja alla administrativa hinder för att bilda och administrera kommunala samarbetsprojekt. 3. 2. Organisatoriska och tekniska krav (”Mänskliga och tekniska resurser”) I informationssamhället blir det allt viktigare 3. 2. 1. för lokala instanser att få fram personalresurser och tekniska resurser för samarbete över gränserna. I ett Europa som växer ihop alltmer måste de lokala organen organisatoriskt anpassa sig till att det finns ett europeiskt perspektiv i alla uppgifter. De administrativa strukturer- na måste anpassas för att möjliggöra ett samarbete över gränserna. 3. 2. 2. Lokala organ bör arbeta målmedvetet för att utbilda kvalificerad personal med förmåga att arbeta i ett europeiskt perspektiv. För detta måste medlemsstaterna utveckla standarder vid Europautbildningen. Samarbets- förmågan stärks kraftigt om man ger personalen fördju- pade, ömsesidigt kompatibla kunskaper inriktade på det europeiska perspektivet. Den snabba utvecklingen och utbredningen av 3. 2. 3. ny teknik på kommunikations- och informationsområ- det tvingar de lokala organen till ständiga och ofta kostsamma anpassningar till modern standard. Detta är dock nödvändigt för att de skall kunna samarbeta effektivt över gränserna. Tidigare försummade man alltför ofta att se till att lokala organs elektroniska kommunikationsmedel var kompatibla. Det visade sig att de delvis mycket dyra system som anskaffats inte alltid kunde användas för samarbete över gränserna. Det är kontraproduktivt att använda icke kompatibla elektroniska system och det leder ofelbart till missförs- tånd. 3. 1. Institutionellt rättsliga krav (kommunalt själv- styre) 3. 3. Finansiella krav Regionkommittén ansluter sig till definitionen 3. 1. 1. av lokalt självstyre i Europarådets konvention av den 15 oktober 1985: ”. kommunernas rätt och möjlighet att inom lagens gränser reglera och sköta en väsentlig del av de offentliga angelägenheterna på eget ansvar och i den lokala befolkningens intresse. ” 3. 1. 2. Regionkommittén konstaterar att det förekom- mer olika rättsliga villkor för lokala organ ännu tolv år efter det att konventionen antogs. Samarbete över gränserna mellan lokala organ inom gemenskapen, vars mål är att förverkliga ett Medborgarnas Europa, kräver därför att dessa förutsättningar uppfylls för att ge möjligheter till samarbete inom Europa. I detta samman- hang gäller det också att verka för att genomföra 3. 3. 1. Europarådets konvention om kommunalt själv- styre slår fast att kommunerna skall ha rätt till egna tillräckliga ekonomiska resurser, som de fritt får dispo- nera över inom gränserna för sina befogenheter. Dess- utom understryker konventionen att de finansiella sy- stem på vilka de resurser som är tillgängliga för kommunerna grundar sig skall vara tillräckligt varieran- de och flexibla. Regionkommittén ansluter sig till detta krav och uppmanar parlamentet och kommissionen att hos medlemsstaterna arbeta för att tillräckliga finansiella medel skall stå till förfogande för de lokala organens gränsöverskridande och transnationella samarbete, för att även på detta sätt stödja resolutionen från Europeiska kommuners och regioners råds (CEMR) 19:e Europadag år 1993. C 51/24 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 22. 2. 1999 3. 3. 2. De nämnda kraven utgör en nödvändig bas för varje typ av samarbetsprojekt över gränserna. De är dock inte någon tillräcklig garanti för att samarbetet skall bli effektivt och framgångsrikt. Om man skall ta med dessa ytterligare krav måste man gå in på partnerskapens specifika mål och mervärde. Vad detta mervärde innebär beror dock i princip på aktörernas kompetens och på det gränsöverskridande samarbetets former, typer och egenskaper. 4. De lokala organen som aktörer i gränsöverskridande samarbete: problem och möjligheter En kvantitativ analys av aktörerna i partnerskap 4. 1. över gränserna visar att 80 % av de lokala organ som deltar i vänortsutbyte representerar småstäder (under 30 000 invånare). De flesta kommuner som deltar i EU-programmen har under 200 000 invånare. 4. 2. Därtill kommer att större städer inte automatiskt har större självförvaltningsansvar eller tekniska och ekonomiska resurser. De senare är starkt avhängiga av de lokala organens rättsliga och/eller faktiska ställning i de nationella kommunallagarna och av den allmänna nivån på deras ekonomiska och teknologiska utveckling. 4. 3. För att öka och fördjupa de internationella inlärningseffekterna måste villkoren för tillträde till partnerskapen förändras. Det innebär att i synnerhet den europeiska kompetensen hos små och medelstora städer skall ökas: — genom att olika intressegrupper deltar i kommissio- nens planering och genomförande av programmen och genom att de får en starkare ställning i förvalt- ningen av enskilda program, — genom att allmänna informations- och rådgivnings- organ byggs upp lokalt för denna kategori av aktörer. Dessa skall inte bara underlätta tillträde till de enskilda programmen utan hjälpa till i sökandet efter partner och ställa teknisk och organisatorisk projekthjälp till förfogande. I detta avseende samar- betar lokala och regionala myndigheter i olika sammanslutningar som kan utgöra en lämplig ut- gångspunkt. Om det blir fråga om multilateralt samarbete som syftar till att skapa nätverk kan dessa organ med hjälp av begränsade personella och ekonomiska resurser byggas ut till samordningsin- strument. Därmed inkluderas verksamheten inom Europeiska samarbetsorganisationen för kommuner och regioner och United Towns Organisation (UTO), — genom att små kommuner får ökade möjligheter att delta i EU-program. Man bör framför allt bortse från krav på minsta invånarantal. 5. Former, typer och räckvidd för internationellt sam- arbete mellan lokala organ 5. 1. Former: Partnerskap och vänortsavtal Man kan i princip urskilja två former för och fem typer av internationellt samarbete mellan lokala organ. De förutsätter delvis olika rättsliga, administrativa och ekonomiska resurser och man måste ta hänsyn till olika kvantitativa och kvalitativa parametrar: Man måste skilja på vänortssamarbete och partnerskap. Medan de senare består av temainriktat samarbete omkring bestämda administrativa, tekniska och ekonomiska projekt som oftast genomförs inom ramen för EU- projekt, handlar vänortssamarbetet om avtal mellan lokala organ där syftet är att underifrån skapa förståelse inom Europa samt bidra till Medborgarnas Europa. Man måste också ta hänsyn till om det handlar om bilaterala eller multilaterala förbindelser. Det fördjupa- de vänortssamarbetet intar en mellanställning mellan partnerskap och vänortssamarbete. Utvärderingar visar att det fördjupade vänortssamarbetet inneburit såväl en omfattande kunskapsöverföring som ett stöd i utveck- lingen av en demokratisk lokal nivå i dessa länder. 5. 2. Typer och räckvidd för internationellt samarbete mellan kommuner Vad gäller räckvidd, kvantitet (antal uppgifter) och kvalitet (internt och externt mervärde) skall man skilja på fem typer av samarbete: — Samverkan mellan grannkommuner på ömse sidor om en nationsgräns — typ 1. — Samverkan över nationsgränserna mellan kommuner eller lokala organ som inte är grannar — typ 2. — Samarbete inom Europa mellan storstäder eller stadsregioner — typ 3. — Samarbete inom Europa inom och mellan nätverk av städer — typ 4. — Globalt samarbete mellan nätverk av städer och internationella icke-statliga organisationer — typ 5. — genom att förvaltnings- och revisionssystemen fören- klas, inklusive revisionen av lokala projekt, Man skall observera att de enskilda typerna i praktiken ofta går i varandra. (Typ 1, 3, 4 och 5 t. ex. kan vara förenade i en kommun. ) Regionkommittén inriktar sitt 22. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 51/25 yttrande om stödåtgärder, integrationspolitiska och strategiska åtgärder generellt på de typer som hittills har haft mindre möjligheter att delta i samarbete över gränserna. De båda första typerna kan betraktas som basen för samarbete över gränserna, ty de skiljer sig på samma sätt från interregionalt och gränsöverskridande samarbete mellan regioner beträffande mål, räckvidd, uppgifter och former. Kommittén vill betona att det behövs EU-åtgärder som tar fasta på storstädernas och tätorternas verkliga betydelse, genom att städerna betraktas mot bakgrund av den egna regionens utveckling och genom att nations- överskridande samarbete mellan denna typ av stora regioner uppmuntras på grundval av funktionella krite- rier och inte geografisk närhet. 5. 2. 1. B e h o v e t a v s a m a r b e t e ö v e r g r ä n - s e r n a m e l l a n g r a n n k o m m u n e r Samarbete över nationsgränserna mellan grannkommu- ner (typ 1) siktar — till skillnad mot typ 2 — på integration av ett gemensamt område, delat av en statsgräns, som har gemensamma problem (t. ex. avfalls- hantering, vattenskydd, infrastruktur, konkurrens om företagsetableringar) vilka kräver gemensamma lösning- ar. Medan alltså målen för ett samarbete över gränserna mellan grannkommuner kräver gemensam fysisk plane- ring och utvecklingsplanering, är samarbetet mellan kommuner som inte är grannar inte inriktat på småskalig integration av aktörerna och området utan på att skapa storskaliga nätverk till ömsesidig nytta. Den första typen har behandlats utförligt i t. ex. rapporten om gränsöverskridande och överregionalt samarbete från Europaparlamentets utskott för regionalpolitik, ”Myl- lerrapporten” (1), och stöds av både Interreg II A och artikel 10 i ERUF-förordningen. Därför föreslås här att främst typ 2 — samarbete över gränserna mellan kommuner som inte är grannar — skall ges stöd med hänsyn till sin förmåga att skapa storskaliga nätverk. 5. 2. 2. S a m a r b e t e ö v e r g r ä n s e r n a m e l l a n g r a n n a r i n t e r n k o m m u n e r — s o m i n n o v a t i o n u t v e c k l i n g s s t r a t e g i s o m i n t e e n ä r i Vänortsutbytets hittillsvarande framgångsrika arbete måste få fortsatt stöd och måste intensifieras. I samband med det skall man hålla i minnet att det främst varit det kulturella och administrativa mötet som stått i centrum för de hittillsvarande partnerskapen och att efterkrigsti- dens tanke om försoning i Europa var det främsta motivet. Medan detta mål, ”fred genom samarbete underifrån”, uppnåtts till stora delar, åtminstone inom Europeiska unionen, gäller det nu att bygga på detta och ställa upp nya mål som går längre: att stödja de lokala organens inre utveckling genom externt samarbete (över nationsgränserna), vilket är en naturlig följd av den nya verkligheten i Europa. 6. Målsättningar och ”mervärde” för gränsöverskri- dande partnerskap mellan lokala organ i förändring 6. 1. Nya tyngdpunkter för målen för gränsöverskri- dande samarbete mellan lokala organ i det nya Europa Regionkommittén stöder generellt tre mål för samarbete mellan lokala organ i Europa: förståelse, integration, utveckling (kompetens). Medan tyngdpunkten låg vid tanken om fred och förståelse fram till början av åttiotalet, kom från mitten av åttiotalet tanken på utveckling som centralt och funktionellt integrations- instrument alltmer i förgrunden. A¨ ven på detta område handlade samarbete och utveckling om erfarenhetsutby- te och gemensamma projekt med syftet att på lång sikt minska de ekonomiska skillnaderna och främja den ekonomiska och sociala sammanhållningen mellan enhe- ter under den nationella nivån (kommuner och regioner) inom EU. Detta samarbete avspeglade vad man lade tonvikten vid i olika gränsöverskridande partnerskaps ”Europamognad” och ”mervärde”. EU-program som Pacte, Ecos och Recite, vars inriktning ligger på kun- skapsinhämtning och igångsättning av innovativa pro- gram, har bidragit till det. 6. 2. EU-program som är relevanta för lokala instansers samarbete över nationsgränser: analytiska krite- rier Det finns sammanlagt 12 europeiska program med olika geografisk och tematisk inriktning som är av betydelse för lokala organs samarbete över nationsgränser: — Vänortsprogrammet (enligt artikel 10 i ERUF- — Ecos-Ouverture förordningen) — Recite II — Interreg II A och C — Tacis vänortsprogram — Phare-Institution Building samt Phare och Tacis demokratiprogram — Med-Urbs — Urb-Al — Asia Urbs (1) SV/RR/23561, PE 221. 020/slutlig. — EU-Kina, kontakter med lokala myndigheter C 51/26 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 22. 2. 1999 6. 3. Effekter av Agenda 2000 på gränsöverskridande och interregionalt samarbete Vänortsutbytet anses ha följande positiva effek- 7. 2. ter på genomförandet av gemenskapsprogram: 1juli 1997 lade kommissionen fram sitt strategidokument Agenda 2000. De förslag till förordningar för struktur- fonderna för perioden 2000 till 2006 som är ett resultat av Agenda 2000 föreligger sedan den 18 mars 1998. — De ökar medborgarnas intresse för det internationel- la samarbetet och därmed deras förståelse för initia- tiv som kommunerna tar till detta samarbete. Förutom att strukturfondernas prioriterade mål skall minskas från sju till tre skall de för närvarande tretton gemenskapsinitiativen minskas till tre områden, till vilka totalt fem procent av strukturfondernas medel skall anslås. Bland dessa finns det planerade gemenskapsinitiativet för samarbete över nations- och regiongränser, som enligt kommissionens förslag skall vara ett rent ERUF- initiativ i framtiden och för vilket mer medel bör ställas till förfogande. Regionkommittén konstaterar att detta nya gemen- skapsinitiativ består av tre former av samarbete, som hittills har fått stöd från tre olika håll: — gränsöverskridande samarbete som hittills fått stöd via Interreg II A, — samarbete över nationsgränser som hittills fått stöd via Interreg II C, och — interregionalt samarbete som hittills fått stöd via artikel 10 i ERUF-förordningen. Regionkommittén välkomnar kommissionens åsikt att gränsöverskridande och interregionalt samarbete i form av ett gemenskapsinitiativ skall få stöd även i framtiden. Regionkommittén noterar dessutom med tillfredsställel- se att kommissionen vid organisationen av gränsöver- skridande samarbete avser att ta hänsyn till erfarenheter- na av programmen Pacte, Recite och Ecos-Ouverture när det gäller större förenklingar och snabbare handlägg- ning. Regionkommittén välkomnar kommissionens av- sikt att låta genomförandet ske på en mer decentraliserad nivå än tidigare. 7. Det europeiska ”mervärdet” av vänortsutbytet 7. 1. Regionkommittén delar de europeiska kommun- förbundens bedömning av det ”europeiska mervärdet” av vänortsutbyte. Inom ramen för EU:s program för vänortssamarbete fick ca 20 000 europeiska städer stöd mellan 1989 och 1997. Mellan Europeiska unionens 15 medlemsstater finns 7 621 vänortsavtal (1997) och mellan de bidragsberättigade länderna i Central- och O¨ steuropa och EU:s medlemsländer finns 2 581 vänort- savtal (1997). — De bidrar till utvecklandet av de färdigheter som samarbetet kräver (språkkunskaper och erfarenhet av att kommunicera med representanter för andra länder). — De skapar det förtroende mellan kommunala förvalt- ningar i olika länder som krävs för större och mer kostsamma projekt. — De kan spela en stor roll vid EU:s utvidgning genom att de gör de kommunala förvaltningarna i medlems- och kandidatländerna uppmärksamma på samarbe- tets möjligheter. 7. 3. Cirka två tredjedelar av de kommuner som deltog i EU:s stödprogram Pacte och Ecos var vänorter. Regionkommittén välkomnar EU-programmet för vä- nortsutbyte, som har en årsbudget om 7,5 miljoner ecu (1997) och som omfattar fyra åtgärder: utbytesprogram för medborgare inom existerande vänortsprojekt, semi- narier, fortbildningsprogram och innovativa projekt. Det skall dock observeras att samarbetet ofta inskränker sig till den minsta gemensamma nämnaren, att samarbe- tet varken är långsiktigt planerat eller projektövergripan- de och att en allmän beskrivning av mervärdet ännu saknas. Regionkommittén anser därför att program- strukturen måste ändras så att bristerna rättas till samt att mer ekonomiska resurser skall anslås till EU-programmet för vänortsutbyte. 8. Mervärde och problem vid fackinriktade partner- skap inom ramen för EU:s stödpolitik 8. 1. Programmet ”Pacte II — Interregionalt erfaren- hetsutbyte” (enligt ERUF-förordningens artikel 10 och förordningen om Phare) kan bara ses som ett startpro- gram för långsiktiga partnerskap med hänsyn till sin budget på 6 miljoner ecu. Enligtden interna utvärderings- rapporten har 350 projekt genomförts sedan 1990 (Pacte I). Av deltagarna var 85 % nöjda med programmet. Programmet löpte ut 1997. Med hänsyn till det positiva gensvaret anser ReK att Pacte-programmet bör fortsätta. 8. 2. ”Mervärdet” i de nämnda programmen kan sammanfattas i följande punkter. Observera dock att de enskilda programmens kvantitativa och kvalitativa 22. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 51/27 andelar av de positiva utfallen är mycket olika. Mervär- det kan förbättras om kommissionen avhjälper existe- rande brister i förvaltningen av programmen. — Internationell och interkulturell erfarenhet kan sak- nas, särskilt i medelstora och mindre kommuner och hos deras aktörer. — Europeiska kommissionen har hittills inte alltid följt avtalen i fråga om avtalade tidpunkter, bl. a. för utbetalning av stöd. I sådana fall har olika projekt- partner ofta ingen kontaktperson i kommissionen, med rätt att fatta beslut, som snabbt hjälper till att besvara enskilda frågor. 9. Interimsrapport och framtida tyngdpunkter i samar- betet över gränserna: Från mottot ”Fred genom samarbete” till en formel för mervärde: ”Att främja kommuners inre utveckling genom externt samarbe- te (över gränserna)” — EU-programmen bidrar till en ”europeisering” av de lokala organen, bidrar till att man vidgar sin horisont och konfronteras med andra förvaltningskulturer med syftet att öka den egna problemlösningsför- mågan. — Europeiska projekt ger ett innovativt ”plusvärde” som inte uppstår bara genom nationellt stöd. Detta möjliggörs genom att partnerskapsprincipen tilläm- pas över gränserna samt genom kraven på utvärde- ring och vidarebefordran av projektresultat till en samarbetspartner på andra sidan gränsen. — De kan leda till ytterligare samarbete på andra områden och kan skapa synergieffekter. — De ”lokala organens internationella profil” förstärks genom dessa projekt. Regionkommittén vill påpeka att det förekom- 8. 3. mer ett antal problem när programmen genomförs: — Genomförandet av vänortsprojekt kan drabbas av samordningsproblem på grund av att de olika orga- nen har olika fackansvar och juridisk ställning samt på grund av personalomsättningen i förvaltningar och ledningsgrupper. — Det kan vara stora kvalitetsskillnader i hur projek- tens mål förverkligas på grund av att fackkunskapen varierar och på grund av att extra ekonomiska och tekniska resurser saknas. — Arbetsbelastningen på mindre kommuner kan bli för stora i partnerskapsprojekt. — Man kan ha valt fel partner. Partnern motsvarar inte de förväntningar och krav man har inför ett partnerskap över gränserna. 9. 1. Med hänsyn till resultaten av den hittillsvarande stödpolitiken rekommenderar ReK att program som överlappar varandra skall stramas åt och koncentreras i riktningar som försöker förverkliga ”det nya mervärdet” och ”intern utveckling genom externt samarbete”. I samband med det finns det ett antal aspekter att beakta: — Innehållet skall koncentreras till punkter som kan tjäna som förebilder för framtida stadsutveckling och som modeller för europeisk kompetens hos lokala organ. — Specifika partnerskap och vänortsutbyte skall sam- ordnas i programmen och kulturella och vetenskapli- ga mål skall behandlas som olika sidor av samma projekt. — Man skall undersöka om erfarenheter av grannkom- muners samarbete över nationsgränser — med hän- syn tagen till ovan nämnda skillnader — kan användas för gränsöverskridande samarbete mellan kommuner som inte är grannkommuner. — Vänorts- och projektstrategierna skall starta ömsesi- diga inlärningsprocesser, vars resultat är av betydelse inte bara för utvecklingen inom kommunerna utan också för integration i stor skala (t. ex. av kandidat- länderna). I samband med det är det ett allmänt mål att stärka de lokala organens ”europeiska kompetens”. — För aktörer i små och mellanstora kommuner skall särskilda kvalificeringsåtgärder ges stöd genom läm- pliga åtgärder. — Geografiskt bör stödet på detta område koncentreras till samarbete med kommuner i kandidatländerna. Detta samarbete kan dels tjäna som bas för den framtida integrationen och dels fungera som ömsesi- digt erfarenhetsutbyte av anpassade problemlösning- ar till låga kostnader. — Samarbete över nationsgränserna måste vara långsik- tigt planerat och kräver uthållighet och intensiva inlärningsprocesser, särskilt mellan lokala instanser på olika utvecklingsnivå. — Bristande information och kommunikation kan skapa konflikter mellan de ”europeiska” kontakten- heterna och kommunernas fackavdelningar som främst har anförtrotts enskilda projekt. — Förberedelserna och planeringen av vänortsutbytet skall förbättras eller läggas upp på ett nytt sätt med en extern utvärdering av programmen som bas. C 51/28 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 22. 2. 1999 10. Förebilder och innovativt mervärde i gränsöver- skridande partnerskap: hållbar stadsutveckling, gränsöverskridande lärande och lokala organs eu- ropeiska kompetens som exempel 10. 1. En hållbar stadsutveckling är en förebild som skall främjas som ett nytt mervärde. Resultaten av Habitat II, den kommunala Agenda 21 och de centrala etapper under vilka den förverkligas i Europa, A˚ lborg- deklarationen av den 27 maj 1994 och handlingsplanen från konferensen i Lissabon den 8 oktober 1996 är exempel på hur de interna målen för detta gränsöverskri- dande samarbete kan omformuleras. Vad det handlar om är ett gemensamt mål som är erkänt av alla europeiska och internationella organisationer (FN) och vars förverkligande främjas av utbyte och gränsöverskri- dande lärande mellan partnerna. 10. 2. Hit hör etablerandet av nätverk mellan städer där även mindre kommuner kan dra nytta av kunskaper- na. Fördelen med stadsnätverk är å ena sidan att de skapats av städerna själva och — utan att initieras av någon annan sammanslutning — omedelbart kan påbörja arbetet med att aktivt eftersträva vissa mål samt göra samordningsvinster. Detta arbetssätt lämpar sig väl för att arbeta med åtgärder och målsättningar som rör problemområden såsom städernas storlek (t. ex. ”Eurocities”), ekonomiska och kulturgeografiska för- hållanden (t. ex. ”Union of Baltic Cities”), punktinsatser (t. ex. bilfria städer) eller övergripande målsättningar (”Sustainable Cities”). 10. 3. Den europeiska kampanjen ”Sustainable Cities & Towns” skall således inte betraktas som en organisa- tion utan som en samordnad aktion frän ca 350 städer. Med tanke på skillnaderna i kommunala strukturer samt ekonomiska, sociala, kulturella och ekologiska förhållanden beror ett multilateralt samarbete på hur övergripande problem definieras. 10. 4. Att få ut ömsesidiga fördelar ur ett samarbete innebär ett utbyte av administrativ, teknisk och fackmäs- sig kompetens och att där så är möjligt överta framgångs- rika modeller (”best practices”), t. ex. inom lokaltrafik och utveckling av infrastrukturer. Politiken för en hållbar stadsutveckling är inte 10. 5. bara inriktad på enskilda områden, utan på principen att varje beslut som innebär långsiktiga förändringar av strukturer skall granskas med hänsyn till sina effekter. 10. 6. Så till vida skall t. ex. den övergripande principen ”hållbar utveckling” sammankopplas med den lokala principen ”lärande stad”. Gränsöverskridande samarbe- te mellan lokala organ är en avgörande länk i den läroprocessen, i den mån den kan betraktas som ”inter- kommunal”. 10. 7. Det lyckade resultatet pekar på ytterligare en faktor i mervärdet: de lokala organens europeiska kompetens. Vänortsutbytets och partnerskapens erfa- renheter kan dras ihop till tre centrala faktorer: — En kommuns interna, innovativa utvecklingspoten- tial som ger incitamentet till vänortsutbytet, dvs. som utlovar en potentiell kompetenstillväxt eller en utvecklingseffekt. — Förmågan att utnyttja gränsöverskridande samarbe- te som inlärningsmodell för intern vidareutveckling och problemlösning. — Utnyttjande av hittills gjorda erfarenheter av gräns- överskridande samarbete till att medverka externt i bildandet av nätverk i Europa. 10. 8. Gränsöverskridande samarbete i detta avseende siktar på att ömsesidigt stärka interna och externa utvecklingsmöjligheter, där det lyckade resultatet kan kallas ”kommuners europeiska kompetens”. 11. Nya perspektiv på och utvecklingsstrategier för gränsöverskridande samarbete 11. 1. Medan kommunernas formella medverkan i den europeiska opinionsbildningsprocessen, t. ex. i Re- gionkommittén, utgör den politiska sidan av subsidiari- tetsprincipen, kan de lokala organens utvecklande av en europeisk kompetens ses som dess förverkligande på ett praktiskt plan. 11. 2. Uppbyggandet av en administrativt rättslig (självstyrelse), politisk (stärkande av den vertikala de- mokratiprincipen), ekonomisk och ekologisk kompe- tens, stödd på egna ekonomiska, tekniska och organisa- toriska resurser blir en skola för gränsöverskridande samarbetsformer. Denna sammankoppling av förståelse och intern utveckling genom externt samarbete, av vänortsutbytets former och mål med partnerskapens borde spela en framträdande roll för vilka former de lokala organens samarbete får i framtiden. O¨ msesidigt lärande av framgångar eller lärande av (även misslyck- ade) modeller syftar här till att stärka kommunernas allmänna problemlösningsförmåga. 11. 3. Inlärningsprocesser riktar sig inte mot den kortsiktiga framgång som ifrågasätter långvariga lös- ningar, utan mot långsiktiga perspektiv som siktar på hållbarhet. Därför rekommenderas en utvecklingsinrik- tad strategi då nya samarbetsprojekt igångsätts, dvs. att det sker steg för steg: — Man bör utgå från ett enkelt samarbete som bygger på ett icke bindande utbyte av informationer och erfarenheter och som tjänar till att man lär känna varandra. Denna interkulturella förståelse kan utgö- ra basen för en vidare form av bi- eller multilateralt samarbete som för med sig nästa steg, 22. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 51/29 — det ”tillfälliga” samarbetet. Det utgörs av i tiden begränsade pilotprojekt, där processen och utvärde- ringen utgör basen för — det permanenta samarbetet. Det lägger grunden till varaktigt, omfattande samarbete och kan t. ex. omfatta större infrastrukturprojekt. Det multilatera- la samarbetet på denna nivå leder till — att gränsöverskridande nätverk bildas. Som visas av de europeiska kommunalförbun- 11. 4. dens erfarenheter och utvärderingar av gränsöverskri- dande program av intresse för kommunerna kan man inte genomföra dessa steg schematiskt. De ger en viss ledning för ett förnuftigt handlande och kan därmed hindra oerfarna aktörer från att ta på sig övermäktiga uppgifter. Det avgörande är de kvantitativa och kvalitati- va förutsättningar som ger aktörerna möjlighet att framgångsrikt genomföra samarbetsprojekten. 12. Ytterligare problem och exempel på lösningar Förstärkningen av aktörernas ”Europakunnan- 12. 1. de” och ”Europakompetens” i syfte att öka förmågan att verka i Europa bör ske på tre plan: — Det rättsliga planet där det blir fråga om att avlägsna de rättsliga hindren för gränsöverskridande samarbete. — Den politisk-administrativa nivån där man får ägna sig åt skillnaderna i behörighet enligt nationalstater- nas regelverk. — Sakkunskapsplanet på vilket man skall ägna sig åt att förbättra aktörernas kompetens i tekniskt, socialt och kulturellt hänseende. 12. 2. Regionkommittén stöder Europarådets konven- tion om kommunalt självstyre samt tilläggsprotokollet om en europeisk ramöverenskommelse om det gräns- överskridande samarbetet mellan lokala organ och myndigheter. Protokollet undertecknades i Strasbourg den 9 november 1995. Regionkommittén är medveten om att dessa principiella uttalanden framdeles måste ges mer konkret form. — MIC-programmet syftar till följande: • planering av nationella handlingsprogram för de- centralisering; • omstrukturering av det lokala demokratiska för- valtningssystemet; • förstärkning av de lokala organens förvaltning och institutionella struktur; • kompetensförstärkning för tjänstemännen i den offentliga förvaltningen och förbättring av tjäns- teutbudet i förhållande till kommunerna; • förstärkning av de lokala organens institutioner i förhållande till den nationella nivån; • utvärdering av de demokratiska processernas effektivitet på lokal nivå; • utveckling av kvinnornas roll i den offentliga förvaltningen samt i beslutsprocessen på lokal nivå; • förstärkning av den kommunala förvaltningen med syfte att skapa en hållbar utveckling, avhjälpa fattigdom och främja den sociala sammanhåll- ningen. För att lösa problem på aktörernas nivå finns det 12. 4. ett välfungerande nätverk som initierats av Europarådet, ”European Network of Training Organisations for Regional and Local Authorities” (ENTO). I egenskap av allmännyttig organisation omfattar ENTO mer än 70 medlemsorganisationer i Europarådets 40 medlems- stater (1998). ENTO har bland annat följande uppgifter: — att skapa kontakter över hela Europa med syfte att ta fram information om institutioner och samtals- parter; — att inrätta en ”expertpool” i vilken sakkunniga på forskning, områdena utbildning och utveckling, offentlig förvaltning och yrkesutbildning kan ingå; — att utveckla bilaterala och multilaterala partnerskap med uppgift att identifiera och bearbeta stödprogram och framställningar om stöd; 12. 3. Två modeller kunde härvid tjäna som exempel: — att organisera utbyte av personal inom lokal förvalt- ning för utbildning och fortbildning. — Den internationella unionen för lokala myndigheter (IULA) och den europeiska samarbetsorganisationen för kommuner och regioner (CEMR) har med konceptet om internationellt samarbete mellan lo- kala myndigheter (Municipal and International Coo- peration, MIC) och strategin för att förstärka kompe- tens och institutioner, ”Capacity and Institution Building” (CIP), lagt fram ett program för att stärka de lokala organen som Regionkommittén välkomnar. 13. Samarbete med de lokala organen i kandidatlän- derna som viktigt mål 13. 1. Regionkommittén välkomnar de initiativ som hittills gjorts på EU-nivå för att stärka demokratisering- en och de lokala organen. Kommittén förordar samtidigt att man under nästa tioårsperiod intensifierar samarbetet C 51/30 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 22. 2. 1999 med kommunerna i kandidatländerna. Rekommenda- tionen grundar sig på följande: — kommissionens interimsrapport från december 1995 om effekterna på EU:s politik av en utvidgning mot de associerade länderna i O¨ st- och Centraleuropa (1); — kommissionens meddelande av den 15 juli 1997, där kommissionen analyserar effekterna inom ramen för Agenda 2000 (volym II); — Regionkommitténs yttrande om ”De lokala och regionala myndigheternas roll inom utbildningen i länderna i Central- och O¨ steuropa i EU:s regi” (2); — Regionkommitténs yttrande om ”Effekterna av en utvidgning till kandidatländerna i Central- och O¨ steuropa för unionens politik (konsekvensanalys)” av den 20 november 1997 (3). 13. 2. De central- och östeuropeiska kandidatländerna får stöd för att överta och genomföra gemenskapens regelverk genom EU:s förberedelsestrategi. Förberedel- serna inför anslutningen innebär att man måste klara av den svåra dubbeluppgiften att transformera (till demokratiska strukturer och marknadsekonomi) och integrera (harmonisering av standarder, normer och sociala system). Städer och kommuner berörs direkt av länder i O¨ st- och denna dubbla uppgift. Flertalet Centraleuropa har visserligen ratificerat den europeiska stadgan om kommunalt självstyre. Emellertid saknas ännu så länge behörigheten och resurserna för att omsätta denna i handling. Regionkommittén välkomnar att kommissionen i de nya riktlinjerna för Phare-programmet har avsatt 30 % av Phare-medlen till konsolidering av de demokratiska institutionerna. Medlen skall bland annat användas för att bygga upp effektivare och mer demokratiska förvaltningar, möjliggöra övertagande av gemenskapens samlade regelverk, särskilt inom områdena rättsliga och inrikes frågor, bedrägeribekämpning och kamp mot den organiserade brottsligheten, samt för de central- och östeuropeiska ländernas deltagande i gemenskapspro- gram som Sokrates, Leonardo och Media. De åtgärder som planeras inom Phare, särskilt i fråga om vänortssystem och planen att skicka experter till de central- och östeuropeiska länderna för att arbeta där under längre tidsperioder, bör inledas så snart som möjligt. Dessutom bör det vara möjligt att förstärka det nuvar- jordbruk och ande samarbetet rättsliga och inrikes frågor alltefter kandidatländernas behov, till exempel när det gäller ungdomsfrågor och sociala frågor. inom finans, miljö, Regionkommittén anser dessutom att det är viktigt att programmet inte begränsar sig till uppbyggnad av (1) CSE(95) 605, 5. 12. 1995. (2) CdR 298/95 — EGT C 100, 2. 4. 1996, s. 98. (3) CdR 280/97 fin — EGT C 64, 27. 2. 1998, s. 48. nationella ministerier, utan att det även bör omfatta ”Twinnings and traineeships” på såväl regional som lokal nivå. 13. 3. Regionkommittén vill i sammanhanget hänvisa till den svaga förvaltning och otillfredsställande trans- portinfrastruktur som är särskilt typiska för små städer och kommuner på landsbygden. Kommittén är överty- gad om att dessa samarbetsprojekt inte skall ses som uttryck för enkelriktat utvecklingsstöd från Väst. För kommunerna i EU:s medlemsstater kan det t. ex. vara lärorikt att se hur man med förhållandevis små medel kan uppnå enkla, billiga och varaktiga lösningar på kommunala problem. När det gäller att ange mervärdet för dessa projekt bör man ha i minnet att det är ofta först på lång sikt, tio år eller mer, som de uppnår sin fulla effekt. Regionkommittén förväntar sig att dessa syn- 13. 4. punkter beaktas när man omformar gemenskapspro- gram, som t. ex. Phare/CBC (samarbete över nations- gränser) eller Ecos. 14. Samarbete med övriga länder i Central- och O¨ st- europa samt andra länder 14. 1. När det gäller problem som ökar i omfattning, inom exempelvis områdena miljö och migration, är det nödvändigt att även utveckla det gränsöverskridande samarbetet med lokala organ i de länder som f n inte tillhör kretsen kandidatländer och i länder som inte är aktuella för anslutning. Regionkommittén vill framhålla den viktiga roll som följande program har spelat: Interreg II A och II C, Phare, Tacis och Ecos-Ouverture. 14. 2. Regionkommittén arbetar för att ett transnatio- nellt samarbete mellan lokala organ skall främjas inom ramen för gällande EU-program, bland annat följande: — Med-Urbs för kontakter och nätverk mellan kommu- nala förvaltningar i EU:s medlemsstater och tredje land i Medelhavsområdet. Regionkommittén skulle vilja att Meda-programmet återinförs och att finan- siering tillhandahålls, så att projekt som redan valts ut kan drivas vidare och nya projekt föreslås (se från utskott 4 om även det separata yttrandet Medelhavssamarbetet). — Urb-Al som främjar samarbete mellan regioner, städer och kommuner i EU och i Latinamerika. Kommissionen bör antingen förenkla programmet i dess helhet eller acceptera att enskilda och småskaliga projekt förs till denna rubrik, eftersom programmets omfattning sannolikt framstår som överväldigande för lokala myndigheter. 22. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 51/31 — Asia-Urbs som stöder ett decentraliserat samarbete mellan kommunala förvaltningar i EU och i Asien i utformningen av varaktiga och hållbara åtgärder på områdena miljö, företagande samt fattigdom i städerna. ReK skulle vilja att genomförandet av programmet påskyndas, eftersom programmet legat på planeringsstadiet i mer än ett år och försenats flera gånger. — EU-Kina, som främjar kontakter mellan kommunala förvaltningar i EU och Kina. ReK skulle vilja att programmet förlängs så att lokala myndigheter kan planera mer långsiktigt. 14. 3. Regionkommittén välkomnar att man inrättar regionöverskridande samarbetsprojekt som det för Do- nauområdet. För närvarande samarbetar nio städer om mer än 240 gränsöverskridande projekt, inom vilka man samordnar frågor om ekonomi och miljö. Denna typ av samarbetsprojekt bör stödjas. 15. Slutsatser och rekommendationer 15. 1. Regionkommittén välkomnar att regioner och kommuner, inom ramen för ett Europa som samarbetar allt närmare, på grundval av en förstärkt subsidiaritets- princip fått ett större ansvar och större möjligheter att utforma grundläggande service, att främja strategisk planering samt att underlätta en hållbar utveckling på kommunal nivå. 15. 2. Regionkommittén stöder åtgärder som ger de lokala organen rätten och den faktiska kompetensen att inom lagens ram på eget ansvar reglera och utforma en stor del av den offentliga verksamheten, inklusive det gränsöverskridande samarbetet. Enligt kommittén är det gränsöverskridande 15. 3. och transnationella samarbetet mellan lokala organ ett allt viktigare instrument för att få med dessa organ i den gemenskapliga beslutsprocessen. 15. 4. dande samarbete som mål att: För Regionkommittén har det gränsöverskri- — på det mellankommunala planet främja en ”hållbar stadsutveckling” i bemärkelsen varaktig livskvalitet, — vidare på det mellankommunala planet inte enbart ta fram enskilda projekt utan även starta processer för lärande över de nationella gränserna, något som stärker samarbetsparternas europeiska kompetens, — på europeisk nivå skapa ett ”Medborgarnas Europa”. 15. 5. Kommittén vill återigen framhålla hur viktigt samarbetet mellan regioner och lokala organ är, eftersom det är här som den strategiska tyngdpunkten ligger för att främja social och ekonomisk sammanhållning och för en homogen och allomfattande utveckling. 15. 6. Regionkommittén anser att det gränsöverskri- dande samarbetet mellan de lokala organen i EU, kandidatländerna i O¨ st- och Centraleuropa samt Cypern i ljuset av den integrationsdynamik som kännetecknar slutet av detta århundrade kommer att ge en väsentlig impuls ”underifrån” till förmedlemskapsstrategin. Regionkommittén framhåller betydelsen av att 15. 7. stärka den europeiska kompetensen hos de lokala organen så att dessa kan delta i ett gränsöverskridande samarbete i Europa. Det innebär att de rättsliga, institu- tionella, organisatoriska samt ekonomiska förutsätt- ningarna måste föreligga. I och med anslutningen till Europarådets konvention om kommunalt självstyre av den 15 oktober 1985 är medlemsstaterna skyldiga att undanröja alla administrativa hinder för att inrätta och driva kommunala samarbetsprojekt. 15. 8. Det ”gränsöverskridande samarbetet mellan lokala myndigheter” måste integreras i EU:s nuvarande stödpolitik som ett ”nytt mervärde”. Regionkommittén föreslår i detta sammanhang att man koncentrerar överlappande program så att de eftersträvar samma mål, det vill säga ett långsiktigt gränsöverskridande och transnationellt samarbete. Det är viktigt att den särskilda finansieringen för lokala myndigheter och transnationel- la partnerskap är inberäknad, i synnerhet för partner- skap med kandidatländerna. 15. 9. En decentraliserad förvaltning av stödprojekten har visat sig fungera väl. Eftersom detta system bringar stödprogrammen närmare medborgarna kräver Region- kommittén att det bibehålls. 15. 10. Regionkommittén förväntar sig att viktiga EU-program till stöd för gränsöverskridande samarbete ges bättre finansiering så att fler lokala organ kan delta. Regionkommittén anser också att programmet 15. 11. för stöd av kommunala partnerskap skall ges ökade anslag. Kommittén kräver att uppläggningen med en budget som skall beviljas årligen omvandlas till långsik- tigt program. I samband med det måste medlen fördelas jämnt. Europeiska 15. 12. kommissionen och medlemsländerna (i samråd och Regionkommittén uppmanar C 51/32 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 22. 2. 1999 samarbete med nationella sammanslutningar för lokala myndigheter) att främja uppbyggnaden och utvecklingen av informations- och rådgivningskontor för lokala myndigheter. Dessa skulle inte enbart stå till tjänst med individuella program utan även hjälpa till att söka efter lämpliga partner och tillhandahålla tekniskt och administrativt stöd för olika projekt. I fråga om multila- teralt samarbete kopplat till nätverk skulle dessa kontor kunna fungera som samordningsorgan med små kostna- der för personal och finansiering. Regionkommittén betonar att vissa gemen- 15. 13. skapsprogram, exempelvis den europeiska volontär- tjänsten, på ett värdefullt sätt kan bidra till att upprätta transnationella och gränsöverskridande partnerskap mellan lokala myndigheter. 15. 14. I det sammanhanget förväntar sig Regionkom- mittén av kommissionen att systemen för administration och finansiell kontroll, inklusive räkenskapskontrollen av lokala projekt, skall förenklas, så att lokala organ kan samarbeta snabbt och effektivt. Den slutliga kon- trollfunktionen måste ligga kvar hos kommissionen. Regionkommittén uppmanar kommissionen 15. 15. att säkerställa det gränsöverskridande, transnationella samarbetets politiska betydelse genom en noggrann ledning av programmen. Regionkommittén uttalar sig till stöd för ett 15. 16. förstärkt samarbete med de europeiska kommunala centralorganisationerna som den internationella unio- nen för lokala organ (IULA), det internationella samar- betsorganet för världens städer, Europeiska samarbets- organisationen för regioner och kommuner (CEMR) med telematiknätet Elanet för att främja internationellt kommunalt samarbete (Municipal International Coope- ration, MIC). Likaså bör det av Europarådet startade nätverket ”European Network of Training Organisa- tions för Regional and Local Authorities” (ENTO), och Europeiska regionförsamlingen (EAR), vilka inför den förestående utvidgningen av EU har kontakter inom ett flertal områden med regioner i O¨ st- och Centraleuropa, ingå i samarbetet. Bryssel den 19 november 1998. Regionkommitténs ordförande Manfred DAMMEYER