title: 1999/646/EF: Kommissionens beslutning af 25. november 1998 om Tysklands støtte til InfraLeuna Infrastruktur und Service GmbH (meddelt under nummer K(1998) 3840) (EØS-relevant tekst) (Kun den tyske udgave er autentisk)

eurovoc_concepts:
Germany
State aid
aid to industry
chemical industry
industrial restructuring
privatisation

text: 6. 10. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 260/1 II (Retsakter hvis offentliggłrelse ikke er obligatorisk) KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUTNING af 25. november 1998 om Tysklands stłtte til InfraLeuna Infrastruktur und Service GmbH (meddelt under nummer K(1998) 3840) (Kun den tyske udgave er autentisk) (E(cid:216)S-relevant tekst) (1999/646/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROP˘ISKE F˘LLESSKABER HAR (cid:151) under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskab, s(cid:230)rlig artikel 93, stk. 2, fłrste punktum, efter at have opfordret alle interesserede parter til at frems(cid:230)tte deres bem(cid:230)rkninger i overensstemmelse med ovenn(cid:230)vnte arti- kel, og ud fra fłlgende betragtninger: I. PROCEDURE Ved brev af 15. april 1997 meddelte Kommissionen Tyskland, at den den 12. marts 1997 havde besluttet at indlede procedu- ren efter EF-traktatens artikel 93, stk. 2, idet der herskede tvivl om, hvorvidt de stłtteforanstaltninger til et belłb af 765 mio. DEM og 300 mio. DEM, som henholdsvis Bundesanstalt f(cid:252)r vereinigungsbedingte Sonderaufgaben (herefter ben(cid:230)vnt BvS) og delstaten Sachsen-Anhalt har truffet til fordel for InfraLeuna Infrastruktur und Service GmbH (herefter ben(cid:230)vnt InfraLeuna), m(cid:229)tte betragtes som stłtte, og hvorvidt disse foranstaltninger i givet fald var forenelige med f(cid:230)llesmarkedet. Kommissionens beslutning om at indlede procedure blev offentliggjort i De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende (1). De łvrige medlemsstater og andre interesserede parter blev opfordret til at sagen. Tyskland udtalte sig om beslutningen ved brev af 14. august 1997. fremsende eventuelle bem(cid:230)rkninger til (1) EFT C 196 af 26. 6. 1997, s. 3. De bem(cid:230)rkninger, som Kommissionen modtog fra en med- lemsstat, tre industrisammenslutninger og fire virksomheder, blev tilsendt Tyskland ved brev af 28. august 1997. Tyskland udtalte sig om disse bem(cid:230)rkninger ved brev af 17. november 1997. Ved brev af 14. maj 1997, 1. december 1997 og 18. marts 1998 tilsendte Kommissionen Tyskland en r(cid:230)kke spłrgsm(cid:229)l, der var opst(cid:229)et i forbindelse med sagen. Tyskland besvarede spłrgsm(cid:229)lene ved brev af 14. august 1997, 9. januar 1998 og 10. juli 1998. Med henblik p(cid:229) at f(cid:229) afklaret sagens forhold og de n(cid:230)rmere enkeltheder fandt der en r(cid:230)kke młder sted mellem Tyskland og Kommissionen den 7. og 8. juli 1997 i Leuna, den 30. april 1998 og den 28. juli 1998 i Bruxelles. II. SAGSFREMSTILLING Sagens forhold fremst(cid:229)r som fłlger p(cid:229) grundlag af ovenn(cid:230)vnte akter og Tysklands forklaringer under ovenn(cid:230)vnte młder: 1. Baggrund og forhistorie Det drejer sig om privatiseringen af infrastrukturer i kemiomr(cid:229)- det Leuna i Sachsen-Anhalt, et omr(cid:229)de, der er stłtteberettiget i henhold til EF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra a) (2). (2) Kommissionens beslutning N 464/93 SG(94) D/5633 af 22. april 1994 og N 613/96 SG(97) D/488 af 23. januar 1997, gyldig indtil udgangen af 1999. L 260/2 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 6. 10. 1999 Med ca. 90 000 besk(cid:230)ftigede var kemiproduktionen en af de vigtigste industrigrene i det tidligere DDR. Kemiindustrien var placeret i Sachsen-Anhalt og Sachsen, den s(cid:229)kaldte kemitre- kant. Det s(cid:230)regne ved denne situation var, at den kemiske pro- duktion var koncentreret p(cid:229) nogle f(cid:229), meget store statsejede virksomheder, der var forbundet med og afh(cid:230)ngige af hinan- den med hensyn til levering af r(cid:229)stoffer, halvfabrikata, energi osv. Med 26 000 besk(cid:230)ftigede udgłr kemiproduktionen i Leuna en betydelig del af kemitrekanten. I Efter genforeningen i 1990 begyndte Treuhandanstalt (herefter ben(cid:230)vnt THA) sine bestr(cid:230)belser p(cid:229) at privatisere kemiindu- fłrste omgang m(cid:229)tte der konstrueres łkonomiske strien. enheder af en stłrrelse, der kunne v(cid:230)kke interesse hos potenti- elle kłbere. Derfor stiftede THA i 1990 Leuna-Werke AG i Leuna som efterfłlger til den gamle statsvirksomhed. I begyn- delsen af 1994 blev virksomheden omdannet til Leuna-Werke GmbH (herefter ben(cid:230)vnt LWG), hvorfra Leuna-Werke Stan- dortservice GmbH (herefter ben(cid:230)vnt LWS) blev udsondret i 1994. Sidstn(cid:230)vnte virksomhed stillede den nłdvendige infra- struktur til r(cid:229)dighed p(cid:229) stedet og forsynede produktionen p(cid:229) stedet med de nłdvendige tjenesteydelser, herunder bl. a. vej- renovation, rłrledningssystemer, brandv(cid:230)sen, infrastruktur, vandforsyning, spildevandsafledning, laboratorietjenester, kom- munikationstjenester, energi-, gas- og vandforsyning. 2. THA’s privatiseringsbestr(cid:230)belser THA’s oprindelige plan var at s(cid:230)lge hele Leuna-projektet, inklusive infrastrukturer, som en samlet virksomhed, hvorfor Leuna-Werke AG i 1991/1992 blev sat til salg i en internatio- nal, (cid:229)ben, gennemsigtig udbudsprocedure uden betingelser. Man fandt imidlertid ingen investor, der var villig til at over- tage en kemivirksomhed af denne stłrrelse. Desuden var anl(cid:230)ggene meget forsłmte, hvorfor en kłber ville skulle fore- tage store investeringer og tr(cid:230)ffe omfangsrige miljłforanstalt- ninger til bek(cid:230)mpelse af forurening. Som fłlge heraf justerede THA sin plan og satte sig i stedet som m(cid:229)l at udsondre de forskellige produktionsomr(cid:229)der og privatisere dem enkeltvis. De udsondrede dele blev sendt i (cid:229)bne, gennemsigtige udbud uden betingelser, og frem til udgangen af 1994 kunne i alt 97 privatiseringer afsluttes. De forskellige produktlinjer blev solgt til en lang r(cid:230)kke investorer (bl. a. UCB, Rh(cid:244)ne-Poulenc og DOW). De stłrste kemiinvestorer i omr(cid:229)det var Linde AG, der overtog produktionen af industri- gasser, og Caproleuna GmbH, et helejet datterselskab i DOMO- gruppen [(cid:133)] (*), der overtog caprolactam-produktionen. Mens de fleste produktionsomr(cid:229)der kunne s(cid:230)lges, og omfanget af produktionsaktiviteten s(cid:229)ledes kunne łges betydeligt, ejede (*) Forretningshemmelighed, omgives af en firkantet parentes, m(cid:230)rkes med en asterisk. THA stadig infrastrukturen i omr(cid:229)det, som THA stillede til r(cid:229)dighed via datterselskabet LWS. Principielt var der to alternativer i forbindelse med infrastruk- turens viderefłrelse: P(cid:229) den ene side kunne det offentlige, dvs. delstaten, kommunen eller offentlige forsyningstjenester tr(cid:230)de ind. P(cid:229) den anden side kunne man prłve at finde en privat kłber. For at vurdere behovene i omr(cid:229)det og finde den bedste lłsning koblede THA i 1992 et internationalt velrenommeret konsulentbureau ind, der fik til opgave at foretage omr(cid:229)destu- dier. Samtidig forsłgte man at f(cid:229) delstaten Sachsen-Anhalt og kommunen Leuna til at overtage infrastrukturen. Forhandlin- gerne blev i sidste ende dog afbrudt, da det stod klart, at hver- ken delstaten eller kommunen var villig til at viderefłre infra- strukturerne. Som fłlge heraf m(cid:229)tte infrastrukturen s(cid:229)ledes viderefłres ved salg til en privat investor eller via THA’s eget selskab. I den for- bindelse m(cid:229)tte THA tage hensyn til, at de tidligere udbudspro- cedurer havde vist, at der generelt ikke var nogen investorer, der havde vist interesse i at overtage infrastrukturen, og at der kun var f(cid:229) virksomheder, der som fłlge af omr(cid:229)dets stłrrelse og specielle produktion kunne komme p(cid:229) tale. Det stod desu- den ikke klart, om det var klogest at forsłge at s(cid:230)lge hele infrastrukturen til Øn enkelt investor, eller om de enkelte dele skulle s(cid:230)lges separat til forskellige investorer. THA begyndte s(cid:229)ledes i 1992 at tage direkte kontakt med virk- somheder, der r(cid:229)dede over den nłdvendige tekniske knowhow og specialviden inden for kemisektoren. Virksomheder af betydning inden for kemisektoren og virksomheder, der alle- rede havde aktiviteter i omr(cid:229)det, fik mulighed for at besigtige faciliteterne. Samtidig gav LWS inden for rammerne af due dili- gence (3)-aftaler alle interesserede fuldt indblik i arbejdsgangen, ligesom de fik forelagt detaljerede oplysninger om omr(cid:229)det og stillet ovenn(cid:230)vnte studier til r(cid:229)dighed (4). THA h(cid:229)bede p(cid:229) denne m(cid:229)de at v(cid:230)kke virksomhedernes interesse i projektet og samtidig inddrage dem i forsłget p(cid:229) at finde en praktisk lłs- ning. I perioden fra udgangen af 1992 til udgangen af 1994 for- handlede THA med tre seriłse interessenter om kłbet af den samlede infrastruktur, nemlig med et konsortium best(cid:229)ende af Thyssen, VEW og Steag, med Mannesmann AG og med det franske Compagnie GØnØrale des Eaux (CGE). Forhandlingerne gav dog ikke noget resultat, da der ikke blev fremsat noget acceptabelt tilbud. Ingen var villig til at overtage den samlede infrastruktur, hvorfor de łkonomisk set mindre interessante dele, som f. eks. veje og rłrledningssystemer, ville v(cid:230)re forble- vet hos THA. Interessenterne ville desuden heller ikke acceptere (3) Pligt til at vise den fornłdne omhu. (4) Interesserede fik fuldt indblik i alle forretningsdokumenter, s(cid:229) de kunne frems(cid:230)tte tilbud. De interesserede m(cid:229)tte imidlertid samtidig forpligte sig til ikke at misbruge kendskabet. 6. 10. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 260/3 bestemmelser, der skulle sikre, at de ikke fik en de facto-mono- polstilling (inden for eks. energi- og vandforsyning), ligesom de v(cid:230)grede sig ved at p(cid:229)tage sig risikoen ved udvikling af omr(cid:229)det og sikring af forbrug, hvis storkunder eventuelt foretrak deres egne lłsninger. Det viste sig, at en interessents overtagelse af den samlede infrastruktur kunne risikere at fordyre privatiserin- gen betydeligt, om ikke decideret bringe den i fare. Parallelt med bestr(cid:230)belserne p(cid:229) at privatisere infrastrukturen som Øn samlet pakke begyndte THA i begyndelsen af 1994 at forhandle med forskellige investorer om salget af separate kom- ponenter. Dette forsłg m(cid:229)tte dog ligeledes opgives, da mange potentielle kłbere forlangte uopfyldelige oms(cid:230)tningsgarantier, da forskellige dele viste sig at v(cid:230)re us(cid:230)lgelige, da det ikke var muligt at koordinere delsagene, og da et s(cid:229)dant salg ikke synes at v(cid:230)re en łkonomisk fordel for THA eller omr(cid:229)det. ved forskelligartede retligt selvst(cid:230)ndige kemiske produktions- virksomheder. Opbygningen af omr(cid:229)dets infrastruktur udviser p(cid:229) grund af den gensidige afh(cid:230)ngighed, de mange infrastruktu- relle tv(cid:230)rbindinger (is(cid:230)r rłrledninger og rłrbroer) og tilslut- ningen til infrastrukturanl(cid:230)g (veje, skinner, spildevandskanaler og energiforsyningsanl(cid:230)g) en meget stłrre kompleksitet end det normalt er tilf(cid:230)ldet i ervhvervs- og industriomr(cid:229)der. Omr(cid:229)- dets produktionsvirksomheder er afh(cid:230)ngige af at f(cid:229) tilfłrt for- skellige r(cid:229)stoffer og har derfor brug for en funktionsdygtig infrastruktur. Da forskellige tjenester (som f. eks. energi og gas) ikke med sikkerhed var til r(cid:229)dighed, gjorde kłberne under pri- vatiseringen overtagelsen betinget af, at BvS garanterede leve- ringen af de forskellige tjenester. Efterh(cid:229)nden som privatiserin- gen skred frem, opstod der s(cid:229)ledes et yderst komplekst aftale- net, der p(cid:229)lagde BvS omfattende leveringsforpligtelser over for forskellige investorer. De eksisterende anl(cid:230)g var imidlertid efter 40 (cid:229)rs planłkonomi nedslidte og m(cid:229)tte derfor fornys og omstruktureres grundl(cid:230)ggende. Samtidig skulle der gennem- fłres reparationsarbejder, ligesom privatiseringen og udviklin- gen af omr(cid:229)det ved etablering af yderligere virksomheder skulle forts(cid:230)ttes. Udsigterne til, at de lłbende forhandlinger ville mislykkes, fik i 1994 THA til at indkalde til en s(cid:229)kaldt »Standortkonferenz«, der skulle s(cid:230)tte gang i privatiseringen og give nye ideer. Omr(cid:229)- dets virksomheder blev opfordret til at udvikle planer og drłfte disse. Desuden deltog Thyssen-Sonnenberg og Westdeutsche Instandhaltungsgesellschaft WIG, som var interesseret i sane- rings- og vedligeholdelsesarbejderne. Konferencen barslede med en plan om et integreret infrastrukturselskab, som omr(cid:229)dets virksomheder skulle have andel i, og som ud over driften og omstruktureringen af infrastrukturen ogs(cid:229) skulle forest(cid:229) udvik- lingen af omr(cid:229)det og privatiseringen af de resterende omr(cid:229)der og virksomhedskomponenter. Selv om planen var fastlagt i f(cid:230)llesskab, tłvede virksomhederne imidlertid med at overtage anparter i omr(cid:229)deselskabet. I sidste ende var det udelukkende Linde og Caproleuna, der var villige til at indlede forhandlinger om en deltagelse i infrastrukturselskabet. I oktober 1994 blev der underskrevet en hensigtserkl(cid:230)ring og i november 1994 en forelłbig aftale om salg af 51 % af anparterne i det infrastruk- turselskab, der skulle etableres. Den 15. februar 1995 blev sel- som InfraLeuna Infrastruktur und Service skabet etableret GmbH, der begyndte at drive virksomhed den 1. januar 1996. Den 22. maj 1996 blev privatiseringsaftalen indgivet med Linde og Caproleuna (med tilbagevirkende kraft pr. 1. januar 1996). Caproleuna og Linde overtog s(cid:229)ledes hver 25,5 % af anparterne i InfraLeuna, mens THA’s efterfłlger BvS tegnede sig for de resterende 49 %. Kłbsprisen p(cid:229) i alt 1,53 mio. DEM svarede til 51 % af indskudskapitalen i InfraLeuna p(cid:229) 3 mio. DEM. Det er m(cid:229)let at f(cid:229) andre investorer i omr(cid:229)det til at over- tage BvS’ anparter og i sidste ende f(cid:229) alle omr(cid:229)dets virksomhe- der til at deltage i InfraLeuna. De allerede etablerede virksomheder i omr(cid:229)det var interesseret i, at infrastrukturen blev tilbudt dem til en attraktiv pris, og at virksomhedsstrukturen i omr(cid:229)det p(cid:229) den ene side kunne sikre leverancer af bestemte halvfabrikata og r(cid:229)materialer, som de havde brug for til produktionen, og p(cid:229) den anden side ville medfłre, at de kunne afs(cid:230)tte deres produkter i omr(cid:229)det. Den konstruktion, man har valgt, er den, der bedst kan opfylde kravene i omr(cid:229)det og samtidig d(cid:230)kke BvS’ og investorernes interesser: InfraLeuna skal forest(cid:229) omstruktureringen og fore- tage de investeringer, der er nłdvendige for at forbedre og modernisere omr(cid:229)dets infrastruktur. Selskabet skal viderefłre udviklingen af omr(cid:229)det og finde nye investorer, s(cid:229) de łvrige industriarealer og produktionslinjer kan s(cid:230)lges. Med dette for łje fik selskabet overdraget egnede bygninger og grunde inden for omr(cid:229)det (et etableringsareal p(cid:229) ca. 190 ha). InfraLeuna skal ligeledes st(cid:229) for den operationelle infrastruktur og de nłdven- dige tjenesteydelser i omr(cid:229)det og muliggłr dermed udveksling og transport af varer, samtidig med at forsyningssikkerheden garanteres. Omstruktureringsfasen skal v(cid:230)re afsluttet inden den 31. december 2000. 3. Beskrivelse af planen THA gennemfłrte privatiseringerne p(cid:229) grundlag af de faktiske forhold i omr(cid:229)det, og som fłlge heraf er Leuna kendetegnet Investorerne skal selv planl(cid:230)gge og organisere deres egen infra- struktur i en n(cid:230)rmest kooperativ sammenslutning. Deres del- tagelse tilfłrer InfraLeuna den nłdvendige viden og knowhow. Dermed er de i stand til at vurdere, hvilke produktioner der passer ind i den samlede struktur og dermed supplerer virk- somhedsstrukturen i omr(cid:229)det. Deres tilstedev(cid:230)relse i omr(cid:229)det sikrer, at udbuddet rettes ind efter de reelle behov, at overflł- dige anl(cid:230)g undg(cid:229)s, og at omkostningerne dermed nedbringes. Da de p(cid:229) den ene side er slutbrugere og p(cid:229) den anden side udbydere (anpartshavere i InfraLeuna), har de interesse i at holde priserne lave og samtidig tilbyde anl(cid:230)g og tjenester til L 260/4 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 6. 10. 1999 omkostningsd(cid:230)kkende priser. De har ligeledes en st(cid:230)rk inter- esse i at opn(cid:229) yderligere integrationsvirkninger, ved at nyeta- blerede virksomheder bidrager til en succesrig og afbalanceret udvikling af omr(cid:229)det, da dette giver mulighed for en łget afs(cid:230)tning af egne produkter og samtidig sikrer en omkost- ningsgunstig levering af de materialer, de har brug for ved produktionen. Denne plan gav BvS mulighed for at overdrage privatiserings- opgaven og dermed forbundne opgaver til InfraLeuna. Infra- Leuna overtog samtidig LWS’ og LWG’s service- og leverings- kontrakter, der var indg(cid:229)et i forbindelse med privatiseringerne, hvormed disse selskaber blev frigjort fra deres leveringsforplig- telser over for omr(cid:229)dets investorer. De deltagende parters interesser dannede s(cid:229)ledes grundlaget for planen og en absolut foruds(cid:230)tning for et godt resultat. BvS havde til opgave at forest(cid:229) privatiseringen og opfylde de aftaler, de havde indg(cid:229)et i den forbindelse, medens virksomhederne i omr(cid:229)det havde brug for en funktionsdygtig infrastruktur til en acceptabel pris samt en fornuftig tilgang af nye investorer i overensstemmelse med den overordnede plan. BvS var i den forbindelse interesseret i at holde omkostningerne til udviklin- gen s(cid:229) lave som muligt og samtidigt sikre, at infrastrukturvirk- somheden ikke udnyttede sin (monopol) stilling. Denne sikker- hed var det kun virksomheder, der selv var etableret i omr(cid:229)det, der kunne yde, idet en fordyrelse af InfraLeunas tjenester samt etableringen og udnyttelsen af monopoler var i strid med deres egne interesser. Caproleuna og Linde var de rette partnere for denne opgave og var samtidig i łvrigt ogs(cid:229) de eneste virksomheder i omr(cid:229)der, der i fłrste omgang havde vist interesse for at overtage anpar- ter i InfraLeuna. Som etablerede kemivirksomheder havde de tilstr(cid:230)kkelig kompetence til at hverve og forhandle med virk- somheder, der potentielt kunne etablere sig i omr(cid:229)det, samtidig med at de havde et omfattede kendskab til strukturen, de tek- nisk-łkonomiske sammenh(cid:230)nge og udviklingen i kemiindu- strien. De kunne vurdere og planl(cid:230)gge integrationsvirkninger, samtidig med at de r(cid:229)dede over de nłdvendige kontakter, de nłdvendige erfaringer og et kvalificeret personale. Derudover havde de som de stłrste industrivirksomheder i omr(cid:229)det en meget st(cid:230)rk interesse i en hurtig og fordelagtig udvikling af InfraLeuna. Caproleuna er en stor eller i hvert fald mellemstor aftager af n(cid:230)sten alle tjenesteydelser og vil ved nyetableringer kunne forvente at opn(cid:229) yderligere kooperationsrelaterede inte- grationsvirkninger. Linde kan kun forvente en łget afs(cid:230)tning af industrigasser, hvis omr(cid:229)det udvikler sig gunstigt. 10 % af overskud skal blive i virksomheden. indskudskapitalen til anpartshaverne. Et yderligere januar 1996 besk(cid:230)ftigede InfraLeuna 906 medarbej- Den 1. dere. Antallet af arbejdstagere skal dog reduceres kontinuerligt til 600. InfraLeuna havde i 1996 og 1997 en oms(cid:230)tning p(cid:229) henholdsvis 437 mio. DEM og 409 mio. DEM. Resultatet af den ordin(cid:230)re drift udgjorde i 1996 [(cid:133)] (*) DEM og i [(cid:133)] (*)DEM, medens (cid:229)rets underskud udgjorde [(cid:133)] (*)DEM i 1996 og [(cid:133)] (*)DEM i 1997 som fłlge af lłbende reparationer og omstruktureringer. Cash flowen udgjorde [(cid:133)] (**) DEM i 1996 og [(cid:133)] (*) DEM i 1997. 4. N(cid:230)rmere oplysninger om InfraLeunas aktiviteter 4. 1. Investeringer/omstrukturering I fłrste omgang skal de eksisterende anl(cid:230)g repareres, moderni- seres og tilpasses de faktiske behov i omr(cid:229)det samt de sikker- heds- og miljłstandarder, der er fastsat ved lov eller af myndig- hederne. En stor del af de eksisterende net og anl(cid:230)g er fuldst(cid:230)ndig for(cid:230)ldede, forfaldne og overdimensionerede, hvor- for de som fłlge af den store overskudskapacitet osv. kun kan drives med store tab. S(cid:229)ledes skal f. eks. det eksisterende bane- net reduceres fra 196 km til 55 km, drikkevandsnettet fra 90 km til 31 km og vejnettet fra 120 km til 20 km. I den for- bindelse udarbejdede BvS sammen med Caproleuna, Linde og en r(cid:230)kke eksperter et tiltagsprogram for omr(cid:229)det, der omfatter perioden fra 1. januar 1995 til og med 31. december 2000 og kom til at indg(cid:229) som en s(cid:229)kaldt forretningsplan i privatise- ringsaftalen. Forretningsplanen indeholdt en detaljeret beskri- velse af alle foranstaltninger og investeringer, der var nłdven- dige i forbindelse med saneringen, omstruktureringen, fjernelse af miljłforureningen osv. , herunder de dermed forbundne omkostninger. InfraLeuna stiller sin faglige viden til r(cid:229)dighed, s(cid:229)ledes at planen kan tilpasses p(cid:229) et fagligt korrekt grundlag, efterh(cid:229)nden som omstruktureringen skrider frem. Foranstalt- ningerne er af afgłrende betydning, for at InfraLeuna kan drive anl(cid:230)ggene łkonomisk p(cid:229) l(cid:230)ngere sigt. 4. 2. Rydning InfraLeuna tilstr(cid:230)ber derfor ikke at opn(cid:229) overskud, selskabet arbejder tv(cid:230)rtimod ud fra et low profit-princip. Det betyder, at selskabet skal drive omkostningsd(cid:230)kkende virksomhed med en cash flow, der er tilstr(cid:230)kkelig til at d(cid:230)kke de lłbende reinveste- rings- og vedligeholdelsesudgifter. Selskabet kan hłjst udlodde Rydningen omfatter alle foranstaltninger med henblik p(cid:229) ned- montering af anl(cid:230)g og tekniske faciliteter, nedrivning af byg- ninger, bortskaffelse og deponering af nedrivningsaffald, udgravningsmateriale, byggemateriale, anl(cid:230)g og oplagrede stof- fer, opfyldning af hulrum og nivellering af jorden. Oprydnings- planen er en integreret del af forretningsplanen, som desuden ogs(cid:229) omfatter en opgravning af byggeaffald i de tilf(cid:230)lde, hvor dette er nłdvendigt af hensyn til grundens anvendelsesform(cid:229)l. 6. 10. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 260/5 P(cid:229) stłrstedelen af arealet findes der faldef(cid:230)rdige og kontamine- rede bygninger, anl(cid:230)g osv. , der i (cid:229)rtier har v(cid:230)ret anvendt til kemiproduktion og ikke l(cid:230)ngere kan bruges. De betydelige omkostninger, der er forbundet med nedrivning og bortskaf- felse, kan ofte ikke vurderes p(cid:229) forh(cid:229)nd og er i reglen mange gange hłjere end grundens v(cid:230)rdi. Derfor ville InfraLeuna uden en rydning af arealerne ikke kunne v(cid:230)kke investorernes inter- esse for industrigrundene og dermed s(cid:230)lge dem. Langt de fleste omstrukturerings- og rydningsforanstaltninger sendes i udbud p(cid:229) direktiv 92/50/E(cid:216)F (5), 93/36/E(cid:216)F (6) og 93/37/E(cid:216)F (7) om procedu- rerne ved indg(cid:229)else af offentlige bygge- og anl(cid:230)gskontrakter. For andre ordrers og aftalers vedkommende indhenter Infra- Leuna mindst tre tilbud. overensstemmelse med R(cid:229)dets EF-plan i i henhold til privatiseringsaftalen bundet til visse principper. Det er forbudt at begunstige InfraLeunas anpartshavere og for- fordele andre virksomheder. P(cid:229) de s(cid:229)kaldte kerneomr(cid:229)der (vej- net, banenet, rłrbroer, vandforsyning og -afledning, energipro- duktion og -fordeling), der udgłr monopollignende forretnings- omr(cid:229)der, er InfraLeuna bundet til et prissystem, der er baseret p(cid:229) fłlgende elementer: (cid:151) low profit-princippet (cid:151) allokering af omkostninger efter anerkendte forretnings- ikke-diskriminerende principper p(cid:229) alle aftagere p(cid:229) et grundlag 4. 3. Hvervning og nyetablering (cid:151) differentiering af priser p(cid:229) grundlag af m(cid:230)ngde og ydelse InfraLeuna overtager ansvaret for den videre privatisering af omr(cid:229)det fra BvS. Med henblik herp(cid:229) reklamerer InfraLeuna kraftigt for omr(cid:229)det i de relevante fagtidsskrifter og uddeler egne informationsdokumenter og brochurer om omr(cid:229)det til potentielle interessenter. Selskabet fłrer samtaler med investo- rer og forsłger i overensstemmelse med den fastlagte etable- ringsplan at overtale interessenterne til at kłbe grunde og inve- stere i omr(cid:229)det. Grundene s(cid:230)lges til markedsprisen for byggemodnede industri- grunde. Tyskland har i den forbindelse forelagt tre vurderinger fra uafh(cid:230)ngige vurderingsm(cid:230)nd. Vurderingsm(cid:230)ndene fastsl(cid:229)r, at der ikke kan opn(cid:229)s en gennemsnitspris p(cid:229) mere end 25 DEM pr. m2, da der i de nye delstater findes et overudbud af industri- og erhvervsomr(cid:229)der. 4. 4. Infrastrukturudbuddet Endelig har InfraLeuna overtaget ansvaret for at stille de nłd- vendige infrastrukturer og tjenesteydelser i omr(cid:229)det til r(cid:229)dighed fra BvS. Herunder hłrer bl. a. veje, damp- og strłmforsyning, drikkevands-, ferskvands- og kłlevandsforsyning, spildevands- afledning, laboratorietjenester, tilslutning til strłmforsyningen, brandv(cid:230)sen, post- og kommunikationstjenester, tilr(cid:229)dighedsstil- lelse af rłrbroer til forsyningsnet for gas, v(cid:230)sker osv. mellem de enkelte produktionsenheder, affaldsdeponering osv. Desuden har selskabet indt(cid:230)gter fra delvis udlejning og bortforpagtning af bygninger, som selskabet ejer. InfraLeuna modtager betaling for de ydelser, de pr(cid:230)sterer over for aftagerne. Virksomhederne betaler selv for tr(cid:230)kning af rłr og ledninger, som de derefter ejer, medens de betaler leje for at benytte rłrbroerne. Ved beregningen af priserne er InfraLeuna (5) EFT L 209 af 24. 7. 1992, s. 1. (6) EFT L 199 af 9. 8. 1993, s. 1. (7) EFT L 199 af 9. 8. 1993, s. 54. (cid:151) priserne underl(cid:230)gges de for branchen s(cid:230)dvanlige prisglid- ningsbestemmelser (cid:151) hensyntagen til de nłdvendige geninvesteringsrater og finansieringsomkostninger (8) (cid:151) leverancer og ydelser pr(cid:230)steres som over for tredjemand (armsl(cid:230)ngdeprincippet). Derudover pr(cid:230)sterer InfraLeuna sine ydelser til priser, der for- handles med de p(cid:229)g(cid:230)ldende aftagere. Det er i den forbindelse forbudt at begunstige eller forfordele bestemte aftagere. 5. InfraLeunas finansieringsgrundlag Privatiseringsplanen inklusive forretningsplanen blev forelagt BvS’ styringsudvalg (9) med henblik p(cid:229) en revision. Resultatet er blevet, at InfraLeunas finansielle grundlag belłber sig til i alt 1,13 mia. DEM. Heraf stiller BvS i alt 730 mio. DEM og til investeringer delstaten Sachsen-Anhalt 300 mio. DEM (i over- ensstemmelse med det f(cid:230)lles forbunds- og delstatsprogram »24. Rahmenprogramm zur Gemeinschaftsaufgabe« (10)) til r(cid:229)dighed. Kommissionen godkendte investeringsomkostninger p(cid:229) 100 mio. DEM i 1995 ved beslutning 96/545/EF om stłtteprojekter til for Buna GmbH, S(cid:228)chsische Olefinwerke GmbH, Leuna-Werke GmbH, Leuna-Polyolefine GmbH og BSL Polyole- finverbund GmbH (11). fordel (8) I beregningen indg(cid:229)r i overensstemmelse med de almindelige forret- ningsm(cid:230)ssige principper ogs(cid:229) kapitalomkostninger. (9) Styringsudvalget (Leitungsausschu(cid:223)) er et uafh(cid:230)ngigt organ i BvS, der skal bedłmme privatiseringsplaner og kontrollere, om de offentlige midler anvendes til deres form(cid:229)l. Det er nedsat af for- bundsfinansministeriet, og dets medlemmer er uafh(cid:230)ngige reviso- rer. P(cid:229) det p(cid:229)g(cid:230)ldende tidspunkt var styringsudvalgets medlemmer eksperter fra Roland Berger og C&L. (10) N 531/95 SG(96) D/4868 af 22. maj 1996, et godtkendt stłttepro- gram. (11) EFT L 239 af 19. 9. 1996, s. 1. L 260/6 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 6. 10. 1999 Oversigt over InfraLeunas samlede finansielle grundlag Foranstaltninger Belłb (mio. DEM) Investeringer, omstrukturering (1) Rydning (1) Udligning af cash flows (1) Driftsmidler I alt (1) 800 250 50 30 1 130 Privatiseringsaftalen muliggłr en fleksibel anvendelse af midlerne i de enkelte poster, s(cid:229)ledes at fłlgende finansielle overfłrsler er mulige mellem posterne: 50 mio. DEM mellem rydning og tab, 100 mio. DEM mellem ryd- ning og investeringer, 50 mio. DEM mellem investeringer og tab. Dermed bliver det muligt at forhłje budgettet for tabsudligning med 100 mio. DEM til i alt 150 mio. DEM. Oprindelig havde BvS, Caproleuna og Linde i forretningsplanen budgetteret med omstrukturerings- og investeringsomkostnin- ger p(cid:229) 960 mio. DEM. Efter en indg(cid:229)ende gennemgang af det udarbejdede katalog over foranstaltninger konkluderede sty- ringsudvalget imidlertid, at omkostningerne var for hłjt ansat og reducerede dem med 160 mio. DEM til 800 mio. DEM. I forretningsplanen var der frem til begyndelsen af 1998 afsat investeringer p(cid:229) i alt 550 mio. DEM. P(cid:229) grund af forsinkelser blev der frem til begyndelsen af 1998 imidlertid faktisk kun gennemfłrt investeringer for 275 mio. DEM, s(cid:229)ledes at der er indtr(cid:229)dt en tidsm(cid:230)ssig forskydning af foranstaltningerne. De tilbageblevne foranstaltninger skal dog stadig gennemfłres. BvS forpligtede sig til i alt at stille 250 mio. DEM til r(cid:229)dighed for rydning. Desuden havde InfraLeuna stillet yderligere 135 mio. DEM til r(cid:229)dighed for 1996 i overensstemmelse med § 249h i besk(cid:230)ftigelsesfremmeloven (12). BvS havde forpligtet sig til at udbetale differencen til InfraLeuna, hvis disse midler til materialeomkostninger ikke blev udnyttet fuldt ud i 1996 under foruds(cid:230)tning af, at de ville blive anvendt til samme for- anstaltninger (13). Da Kommissionen indledte proceduren, antog den, at der i 1996 i alt ville blive brugt 100 mio. DEM AFG- midler, hvorfor den konkluderede, at der skulle tages hłjde for yderligere 35 mio. DEM. Imidlertid blev der i 1996 faktisk kun (12) NN 117/92: Foranstaltninger i henhold til § 249h i besk(cid:230)ftigelses- fremmeloven (Arbeitsf(cid:246)rderungsgesetz (cid:151) AFG) har til form(cid:229)l at fjerne miljłskader og forebygge risici, som disse miljłskader p(cid:229) tidligere industriomr(cid:229)der i de nye delstater udgłr. I overensstem- melse med § 249h ydes der tilskud til lłn- og materialeomkostnin- ger, men disse foranstaltninger tjener samtidig jobskabelsen, her- under is(cid:230)r for arbejdslłse unge, (cid:230)ldre mennesker og handicap- pede. Kommissionen konstaterede, tilr(cid:229)dighedsstillelsen af offentlige midler til udbedring af miljłskader, der var opst(cid:229)et fłr den 1. juli 1990, ikke udgłr statsstłtte i overensstemmelse med sk(cid:230)ringsdagsordningen i den fłrste Treuhand-beslutning, og at ungdomsforanstaltningerne og de sociale foranstaltninger ikke kan betragtes som tjenesteydelser, der er underlagt konkurrence. Kom- missionen fandt, at de p(cid:229)g(cid:230)ldende foranstaltninger ikke udgjorde stłtte. at (13) I den forbindelse ville fleksibilitetsgr(cid:230)nserne for overfłrsler til investeringer og tab blive forhłjet tilsvarende, samtidig med at fleksibilitetsgr(cid:230)nserne desuden kunne łges med v(cid:230)rdien af de for- anstaltninger, der blev gennemfłrt ved hj(cid:230)lp af midler under § 249h AFG. brugt 35,4 mio. DEM, s(cid:229)ledes at det differencebelłb, som BvS skulle betale, udgjorde 99,6 mio. DEM. BvS kunne under for- handlinger reducere sin betalingsforpligtelse til 38 mio. DEM, s(cid:229)ledes at BvS maksimalt vil finansiere rydningsforanstaltninger for 288 mio. DEM. Ifłlge Tysklands oplysninger vil udgifterne til rydning formentlig ligge ca. 100 mio. DEM under det oprin- deligt beregnede belłb. InfraLeuna kunne i denne forbindelse drage fordel af et betydeligt prisfald. I henhold til § 12 i privatiseringsaftalen skal BvS udligne opst(cid:229)ede tab eller en negativ cash flow i omstruktureringsfasen. Det nuv(cid:230)rende skłn over cash flowen ligger for perioden 1996-2000 p(cid:229) + 36,8 mio. DEM. BvS stiller 30 mio. DEM til r(cid:229)dighed for InfraLeuna som drifts- midler. Derudover har BvS forpligtet sig til at deltage i de p(cid:229)g(cid:230)ldende finansieringsforanstaltninger, hvis stłtten fra delstaten Sachsen- Anhalt skulle blive mindre end de 300 mio. DEM, der var planlagt. I henhold til privatiseringsaftalen er InfraLeuna desuden fritaget for offentligretligt og privatretligt ansvar for skader, der er for- (cid:229)rsaget ved driften af anl(cid:230)ggene eller anvendelsen af arealerne fłr 1. juli 1990 (gammel miljłforurening). Samtidig skal Infra- Leuna hłjst b(cid:230)re 10 % af omkostningerne ved beskyttelsesfor- anstaltninger for skader, der er for(cid:229)rsaget fłr 1. juli 1990, og de omkostninger, som selskabet kan komme til at b(cid:230)re, er begr(cid:230)nset til maksimalt 5 mio. DEM. Tyskland skłnner, at de samlede udgifter hertil vil udgłre ca. 150 mio. DEM. Oversigt over midlernes oprindelse (1) BvS Investeringer/omstrukturering Delstaten Sachsen-Anhalt Investeringer/omstrukturering Rydning Tabsudligning/negativ cash flow Driftsmidler BvS BvS BvS I alt (1) Tabellen omfatter ikke de 100 mio. DEM, som BvS tidligere har ydet til investeringer og omstrukturering, midler under § 249h AFG og den fri- tagelse for gammel miljłforurening, som BvS har givet. (mio. DEM) 400 300 288 50 30 1 068 6. Udbetalinger og kontrol med anvendelsen af midler I privatiseringsaftalen reguleres BvS’ udbetaling og tilr(cid:229)digheds- stillelse af midler. BvS indbetaler et samlet belłb p(cid:229) 657 mio. DEM p(cid:229) en konto hos Landeszentralbank Berlin (herefter ben(cid:230)vnt LZB). Dette belłb indg(cid:229)r i InfraLeunas kapitalreserve. 6. 10. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 260/7 InfraLeuna kan ikke disponere over kontoen alene. BvS tildeler ogs(cid:229) InfraLeuna et tilgodehavende p(cid:229) 73 mio. DEM, der fłrst kommer til udbetaling, n(cid:229)r det belłb, der er stillet til r(cid:229)dighed p(cid:229) LZB-kontoen, er opbrugt. Midlerne p(cid:229) LZB-kontoen og InfraLeunas tilgodehavende hos BvS forrentes med 3,5 % pro anno, hvormed inflationen udlignes, og disse renter st(cid:229)r ligele- des til InfraLeunas r(cid:229)dighed. likviditetsplanen i InfraLeuna anmoder i henhold til forret- ningsplanen BvS om at overfłre midlerne til InfraLeunas virk- somhedskonto. Det er kun muligt at afvige fra forretningspla- nen med BvS’ accept. Opst(cid:229)r der uenighed, afgłres sagen i en m(cid:230)glings- og voldgiftsprocedure, der er beskrevet i privatise- ringsaftalens § 27. InfraLeunas midler kan ikke indg(cid:229) i kłbers koncerninterne finansieringstransaktioner. BvS kan desuden n(cid:230)gte at foretage udbetaling, hvis der hersker tvivl om, hvor- vidt midlerne anvendes retm(cid:230)ssigt. InfraLeuna skal hvert kvartal dokumentere over for BvS, hvor- ledes midlerne er anvendt. InfraLeuna skal halv(cid:229)rligt dokumen- tere anvendelsen af de midler, der er allokeret til tabsudligning. Der skal i den forbindelse forel(cid:230)gges verificerbare dokumenter, ligesom BvS p(cid:229) et hvilket som helst tidspunkt skal have adgang til InfraLeunas lokaler og mulighed for at f(cid:229) indsigt i dokumen- terne og lade disse kontrollere af en uafh(cid:230)ngig ekspert. Uover- ensstemmelser om anvendelsen af midlerne skal ligeledes afgł- res ved m(cid:230)glings- og voldgiftsproceduren i § 27. Voldgifts- instansen udgłres enten af en revisor, der udpeges af bestyrel- sesformanden for revisorinstituttet Institut der Wirtschaftspr(cid:252)fer, eller af forbundsrevisoratet, Bundesrech- nungshof. i D(cid:252)sseldorf, 7. Afsluttende regnskab, tilbagebetaling og incitamentbe- talinger Efter afslutningen af omstruktureringen forel(cid:230)gger InfraLeuna et afsluttende regnskab, som BvS har lov til at kontrollere med alle til r(cid:229)dighed v(cid:230)rende midler. Belłb, der stadig indest(cid:229)r p(cid:229) LZB-kontoen, og midler, som InfraLeuna har anfordret, men ikke brugt ved afslutning af omstruktureringsfasen, skal tilbage- betales til BvS. BvS er forpligtet til at udbetale 25 % af de tilbagefłrte midler til de enkelte kłbere som incitament til besparelsesforanstalt- ninger. De enkelte udbetalinger er dog begr(cid:230)nset til maksimalt 20 mio. DEM, s(cid:229)ledes at besparelser, der overstiger et belłb af 80 mio. DEM, ikke vil resultere i en forhłjelse af incitamentbe- talingerne. 8. Neutralisering af tabsfremfłrelser efter afslutningen af omstruktureringen InfraLeuna m(cid:229) efter omstruktureringens afslutning ikke kunne drage fordel af andre begunstigelser, der g(cid:229)r ud over den tabs- udligning, som BvS har ydet, ved at overfłre tab til efterfłl- gende (cid:229)r af erhvervs- og selskabsskattetekniske (cid:229)rsager. Derfor tabsfremfłrelsen blive konstateret ved afslutningen af vil omstruktureringsfasen ved hj(cid:230)lp af en ekstern skatterevision. InfraLeuna vil s(cid:229) tilbagebetale den samlede tabsudligning, som selskabet har modtaget fra BvS, ved hj(cid:230)lp af midler fra LZB- kontoen. BvS vil betale InfraLeuna et tilsvarende skattepligtigt tilskud, der skal indt(cid:230)gtsfłres. 9. De relevante markeder Kommissionen har undersłgt, om handelen mellem medlems- stater kan v(cid:230)re berłrt heraf. Kommissionen m(cid:229)tte i den forbin- delse g(cid:229) ud fra, at de produkter, der blev fremstillet i omr(cid:229)det, principielt blev handlet mellem medlemsstater, hvorfor det ikke kunne udelukkes, at foranstaltningerne medfłrte en fordrejning af konkurrencen. Af s(cid:230)rligt betydning var, at en virksomhed i omr(cid:229)det, nemlig DOMO, producerede syntetiske t(cid:230)ppefibre, der er et produkt i en fłlsom sektor og falder ind under EF’s rammebestemmelser for stłtte til kunstfiberindustrien (14). Hvis der var tale om stłtte til producenterne, skulle der under visse omst(cid:230)ndigheder have v(cid:230)ret stillet krav om en kapacitetsned- bringelse. Med hensyn til InfraLeunas tjenesteydelser var det derimod snarere tvivlsomt, om der forel(cid:229) en handel mellem medlemsstater. III. ANDRE INTERESSEREDE PARTERS BEM˘RKNINGER TIL INDLEDNINGEN AF PROCEDUREN Efter at proceduren var indledt, fremsendte en medlemsstat, tre industrisammenslutninger og fire virksomheder bem(cid:230)rkninger til Kommissionen. Medlemsstaten anfłrte i den forbindelse, at kemiindustrien i omr(cid:229)det allerede tidligere havde modtaget betragtelig stłtte, og at der ogs(cid:229) for InfraLeunas vedkommende skulle anvendes strenge kriterier, s(cid:229) enhver direkte begunstigelse af S(cid:228)chsische Olefinwerkes og Bunas aktiviteter kunne udelukkes. Medlems- staten mente desuden, at udbetalingerne ville resultere i en stłtte p(cid:229) 1,78 mio. DEM pr. arbejdsplads og overstige den til- ladte stłtteintensitet p(cid:229) 35 % for store virksomheder markant. Medlemsstaten fandt det uklart, hvilket belłb der ville blive anvendt til hvervning af nye investorer, og om investorerne i Leuna kunne drage fordel af yderligere stłtte. Medlemsstaten indrłmmede, at der var begr(cid:230)nsede muligheder for at drive handel mellem medlemsstater med industrigasser. Ikke desto mindre m(cid:229)tte andre producenter af industrigasser have samme muligheder som Linde for at konkurrere i omr(cid:229)det og etablere luftspaltningsanl(cid:230)g i Sachsen-Anhalt med samme stłtteintensi- tet. Samtidig stłttede den Kommissionens bet(cid:230)nkeligheder og henviste til, at EU’s rammebestemmelser for stłtte til kunst- fiberindustrien g(cid:230)lder for polyamidfiberproduktionen, og at łkonomisk stłtte derfor under bestemte omst(cid:230)ndigheder m(cid:229)tte medfłre en kapacitetsnedbringelse. I de indsendte bem(cid:230)rkninger stłttes Kommissionen i łvrigt i de bet(cid:230)nkeligheder, som den gav udtryk for, da proceduren Industrisammenslutningerne henledte opm(cid:230)rk- blev indledt. somheden p(cid:229) stłttens konkurrencefordrejende virkning p(cid:229) han- delen med caprolactam og polyamidfibre mellem medlemssta- (14) EFT C 346 af 30. 12. 1992, s. 2. L 260/8 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 6. 10. 1999 foranstaltninger kun betragtes terne. De henviste til fłlsomheden i sektoren, hvis kapacitets- udnyttelse i 1996 blot udgjorde 71 %. Desuden pegede de p(cid:229) den indirekte virkning, som stłtten til produktion af caprolac- tam kunne f(cid:229) p(cid:229) produktionen af polyamidfibre, hvis en enkelt producent ville fremstille begge produkter. Da det var hłjst usandsynligt, at InfraLeunas aktiviteter kunne give overskud, kunne BvS’ som en m(cid:229)de, hvorp(cid:229) producenterne i Leuna, is(cid:230)r Linde AG og Caproleuna, fik mulighed for at reducere deres produktionsomkostninger og dermed forbedre deres konkurrenceevne. Ifłlge industrisam- menslutningerne udgjorde ydelser af denne art ofte indtil 30 % af de samlede omkostninger ved slutproduktet. De frygtede, at InfraLeuna ville udbyde tjenesterne under produktionsomkost- ningerne, og at slutbrugerne dermed ville kunne drage fordel af disse tjenester uden selv at skulle pr(cid:230)stere dem eller betale en udbyder en rimelig pris. De var s(cid:230)rlig bet(cid:230)nkelige med hensyn til den mulige tabsudligning p(cid:229) indtil 150 mio. DEM, da den ville resultere i en eklatant konkurrencefordrejning. De anfłrte tillige, at foranstaltningerne var i direkte modstrid med den europ(cid:230)iske kemiindustris bestr(cid:230)belser p(cid:229) at fastholde og for- bedre sin internationale konkurrenceevne. Konkurrenterne p(cid:229)pegede, at Caproleuna GmbH var et helejet datterselskab under DOMO-gruppen, der [(cid:133)] (*)tegnede sig for ca. 54 % af den samlede europ(cid:230)iske polyamidt(cid:230)ppegarnspro- duktion. Stłtte til InfraLeuna ville v(cid:230)re ensbetydende med den urimelig og varig forbedring af Caproleunas konkurrenceevne og ville dermed p(cid:229)virke de andre producenters konkurrence- evne negativt, medens den ville hj(cid:230)lpe DOMO [(cid:133)] (*) med at udbygge sin dominerende stilling p(cid:229) markedet. Det vakte bekymring, at foranstaltningerne med stor sandsynlighed ville p(cid:229)virke priserne p(cid:229) caprolactam og halvfabrikata i relation her- til. To interesserede parter var desuden bange for, at Caproleuna og Linde ville flytte egne omkostninger til reklame over p(cid:229) InfraLeuna. De henviste i den forbindelse til, at der var gjort reklame for omr(cid:229)det i European Chemical News. I disse rekla- mer reklamerede InfraLeuna for omr(cid:229)det under anvendelse af navnene Caproleuna og Linde. virksomheder i f(cid:230)llesskab og samtidig mod betaling, og der var ikke noget anl(cid:230)g, der udelukkende blev anvendt til en enkelt produktionslinje. Anl(cid:230)g af denne type ville de p(cid:229)g(cid:230)ldende virksomheder skulle etablere selv og for egen regning. Over- tagelsen af omkostningerne ved at stille en effektiv infrastruk- tur til r(cid:229)dighed i Leuna kunne ikke p(cid:229)virke konkurrencen, da konkurrenter i tilsvarende omr(cid:229)der i et markedsłkonomisk system ikke ville skulle b(cid:230)re tilsvarende omkostninger, hvorfor virksomhederne i Leuna-omr(cid:229)det ikke blev fritaget for omkost- ninger, som virksomheder normalt selv skulle b(cid:230)re. Der var tv(cid:230)rtimod ingen investor, der uden statsstłtte ville have accep- teret omkostningerne til infrastrukturen i Leuna, der havde et reparationsm(cid:230)ssigt eftersl(cid:230)b p(cid:229) flere (cid:229)rtier. Der var ingen mulighed for, at en privat ville overtage, bort- skaffe, sanere og udskifte de nedkłrte gamle anl(cid:230)g. Der var ingen pr(cid:230)cedens til sagen i Vesteuropa, og foranstaltningerne var umiddelbart nłdvendiggjort af den d(cid:229)rlige styring og pla- nłkonomien. Der var desuden ikke tale om en begunstigelse, da finansieringen var begr(cid:230)nset til et absolut minimum, og alle foranstaltninger var blevet gennemg(cid:229)et med henblik p(cid:229) at sikre, at de var nłdvendige og rimelige. Samtidig var alle for- anstaltninger blevet udbudt i licitation. De priser, som slutbru- gerne betalte InfraLeuna for tjenesterne, var almindelige mar- kedspriser og omkostningsd(cid:230)kkende. istands(cid:230)ttelse af Som fłlge heraf var det heller ikke muligt at foretage en vurde- ring p(cid:229) grundlag af de opretholdte arbejdspladser, da de finansielle bidrag gik til opfyldelse af offentlige opgaver og ikke var forbundet med redning af arbejdspladser. Tyskland anfłrte desuden, at InfraLeunas anpartshavere hłjst kunne opn(cid:229) et afkast p(cid:229) indtil 10 % af indskudskapitalen. Da mulighederne for at opn(cid:229) et afkast var begr(cid:230)nsede, kunne man ikke forvente, at anpartshaverne indskłd betydelige midler i InfraLeuna. Planens funktionsdygtighed var derimod baseret p(cid:229) en balance mellem modst(cid:229)ende interesser, der kun indirekte var af materiel karakter, s(cid:229)ledes at betalingen for udnyttelsen af InfraLeunas tjenester skulle betragtes som en proportional modydelse. Derudover kunne der ikke forventes noget yder- ligere bidrag. Tyskland understregede i sit svar, at der ikke kunne v(cid:230)re tale om nogen konkurrencefordrejende virkning, idet betalingerne til InfraLeuna skulle d(cid:230)kke udgifterne til forsyningspligtydelser og beskyttelse mod farer. Investorer, der łnskede at etablere sig i Sachsen-Anhalt, ville forefinde tilsvarende vilk(cid:229)r i andre omr(cid:229)der, og intet forhin- drede dem i at drage fordel af s(cid:229)danne vilk(cid:229)r, da der forefand- tes et overudbud af industrigrunde. De finansielle foranstaltninger var en uundg(cid:229)elig foruds(cid:230)tning for, at omr(cid:229)det kunne viderefłres samt anl(cid:230)g og arealer priva- tiseres og dermed for gennemfłrelsen af BvS’ offentlige privati- seringsopgave. Fjernelse af gammel miljłforurening, rydning og tilr(cid:229)dighedsstillelsen af en infrastruktur var ikke konkurren- cem(cid:230)ssigt relevant, da det faktisk fłrst var ved hj(cid:230)lp af de statslige foranstaltninger, at omr(cid:229)det og anl(cid:230)ggene blev forbed- ret i en s(cid:229)dan grad, at privatiseringen kunne gennemfłres. Tyskland anfłrte desuden, at der ikke var tale om stłtte efter EF-traktatens artikel 92, stk. 1, da der ikke var tale om begun- stigelser eller p(cid:229)virkning af konkurrencen. Alle InfraLeunas infrastruktur- og forsyningsanl(cid:230)g blev udnyttet af en r(cid:230)kke InfraLeuna havde Tyskland anfłrte, at tabsudligningen i mods(cid:230)tning til, hvad der kom til udtryk i de anfłrte bet(cid:230)nkeligheder, ikke udgjorde driftsstłtte, ved hj(cid:230)lp af hvilken driften af urentable anl(cid:230)g blev tv(cid:230)rtimod den us(cid:230)dvanlige opretholdt. opgave at holde anl(cid:230)ggene i drift under omstruktureringen, s(cid:229)ledes at omr(cid:229)det kunne forsynes med de nłdvendige tjene- ster. Dermed opstod der enorme ekstra omkostninger i sam- menligning med normale transaktioner, hvilket p(cid:229) den ene side skyldtes for(cid:230)ldede overdimensionerede anl(cid:230)g, der kun kunne drives ułkonomisk, og p(cid:229) den anden side s(cid:230)rforanstaltninger, der var nłdvendige for at opretholde infrastrukturen, herunder f. eks. omledning, alternative kredslłb osv. Som fłlge heraf slog tabsudligningen blot bro over problemer i den vanskelige periode, der m(cid:229)tte gennemleves, for at InfraLeuna p(cid:229) l(cid:230)ngere 6. 10. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 260/9 sigt kunne drive en effektiv, omkostningsd(cid:230)kkende virksomhed uden yderligere tilskud. Fleksibiliteten i de enkelte poster blev indfłrt, fordi det ved indg(cid:229)elsen af privatiseringsaftalen ikke var muligt at vurdere de enkelte risici i fuldt omfang. For at tage hłjde for det v(cid:230)rst t(cid:230)nkelige tilf(cid:230)lde enedes man for en sikkerheds skyld om at tillade en eventuel forhłjelse til 150 mio. DEM. p(cid:229)virker samhandelen mellem medlemsstater og fordrejer kon- kurrencen, ind under EF-traktatens artikel 92, stk. 1. For at kunne vurdere, om der er tale om stłtte i henhold til EF- traktatens artikel 92, stk. 1, skal de enkelte foranstaltningers virkning undersłges ud fra dette princip. Tyskland ben(cid:230)gtede, at midlerne blev misbrugt ved at lade Caproleuna og Linde indg(cid:229) i reklamen for omr(cid:229)det. Det var en del af InfraLeunas reklamekoncept at lade selskaber, der alle- rede drev virksomhed med succes i omr(cid:229)det, indg(cid:229) i reklamen ved at n(cid:230)vne deres navne. Man h(cid:229)bede, at dette ville formidle et positivt indtryk og sl(cid:229) omr(cid:229)dets image som kemiomr(cid:229)de fast. S(cid:229)danne aftaler var ikke alene indg(cid:229)et med Caproleuna og Linde, men ogs(cid:229) med Chemtec Leuna samt Leuna Harze GmbH og ville formodentlig blive indg(cid:229)et med Leuna Polymer, Ato- I forbindelse hermed chem og Spezialchemie Leuna GmbH. p(cid:229)tog InfraLeuna og de andre involverede virksomheder sig hver halvdelen af omkostningerne. IV. VURDERING Det skal afklares, om foranstaltningerne falder ind under EF- traktatens artikel 92, stk. 1, i henhold til hvilken statsstłtte eller stłtte, som ydes ved hj(cid:230)lp af statsmidler, og som ved at begunstige visse virksomheder eller visse produkter fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilk(cid:229)rene i det omfang, den p(cid:229)virker samhandelen mellem medlemsstaterne, er ufor- enelig med f(cid:230)llesmarkedet. I EF-traktatens artikel 92, stk. 2 og 3, er der fastsat undtagelser fra dette principielle forbud. Delstaten Sachsen-Anhalts og BvS’ stłtte til InfraLeuna ydes af statsmidler. Delstatens Sachsen-Anhalt indg(cid:229)r i Tysklands fłde- rale struktur og er som delstat en del af de offentlige myndig- heder. BvS er ligeledes en del af det offentlige. BvS finansierer sine indgreb med offentlige midler og handler som statsinstitu- tion, der varetager sin opgave, nemlig at privatisere virksomhe- derne i BvS’ portefłlje p(cid:229) det offentliges vegne og i offentlighe- dens interesse. EF-traktatens artikel 92, stk. 1, skal forhindre, at samhandelen mellem medlemsstater p(cid:229)virkes. EF-Domstolen har gentagne gange anfłrt (15), at det afgłrende er den p(cid:229)g(cid:230)ldende for- anstaltnings virkning og ikke motivet herfor, dens form eller m(cid:229)ls(cid:230)tning. Dermed falder kun de foranstaltninger, der reelt 1. Omkostningerne ved rydning BvS stiller et belłb p(cid:229) indtil 288 mio. DEM til r(cid:229)dighed til ryd- ning. Inklusive AFG-midlerne p(cid:229) 35,4 mio. DEM, der allerede blev ydet i 1996, har InfraLeuna s(cid:229)ledes i alt indtil 323,4 mio. DEM til r(cid:229)dighed til rydning. InfraLeuna skal, jf. privatiserings- aftalens § 14, stk. 3, kvartalsvis freml(cid:230)gge dokumentation for midlernes anvendelse. Tyskland har i forbindelse med procedu- ren forsikret, at InfraLeuna sender foranstaltningerne i offent- ligt udbud eller, hvis dette ikke er lovbefalet, indhenter mindst tre tilbud fra kompetente parter. Allerede ved genforeningen eller kort tid derefter blev det besluttet at viderefłre og privatisere kemiomr(cid:229)derne i det tid- ligere DDR. Hvis man łnskede at lokke investorer til omr(cid:229)det, var det en ufravigelig foruds(cid:230)tning, at arealerne blev ryddet og renset, hvorfor allerede THA fastlagde en rydningsplan i hoved- linjer og p(cid:229)begyndte arbejdets udfłrelse. Rydningsforpligtelsen er i overensstemmelse med privatiseringsaftalens § 10 overg(cid:229)et til InfraLeuna skal i omstruktureringsfasen nedmontere, nedrive, rydde og fjerne for(cid:230)ldede eller overflłdige fabriksanl(cid:230)g, udstyr og andre genstande p(cid:229) arealerne. Kommissionen konstaterer, at de fleste bygninger er st(cid:230)rkt kontaminerede, og at der i mange tilf(cid:230)lde m(cid:229) foretages en opgravning af bygningsaffald, ligesom der efter nedrivningen m(cid:229) fjernes kontamineret jord. InfraLeuna og konkretiseret i rydningsplanen. s(cid:229)ledes Det fremg(cid:229)r af Tysklands oplysninger, at rydningen af arealerne under alle omst(cid:230)ndigheder skulle have v(cid:230)ret gennemfłrt, uan- set hvem den p(cid:229)g(cid:230)ldende kłber var, og hvilke aktiviteter denne udłvede, og at rydningen faktisk allerede var vedtaget, inden opgaverne blev overdraget InfraLeuna. Arbejderne gennemfłres desuden ikke for at begunstige en bestemt virk- somhed, men for at głre kemiomr(cid:229)dets arealer anvendelige. Desuden skal kłbere til grundarealer betale ca. 25 DEM pr. m2, hvilket svarer til markedsprisen for tilsvarende, brugbare og byggemodnede industri- og erhvervsomr(cid:229)der i de nye delsta- ter (16). Det st(cid:229)r dermed fast, at det offentliges overtagelse af omkostningerne ved rydningen ikke fłrer til en begunstigelse af hverken InfraLeuna eller kłberne af grundene (17). til Resultat: De til r(cid:229)dighed stillede midler p(cid:229) 288 mio. DEM til rydning udgłr ikke stłtte. (15) Se dom af 2. juli 1974 i sag 173/73, Italien mod Kommissionen, Sml. 1974, s. 709, og dom af 24. februar 1987 i sag 310/85, Deufil mod Kommissionen, Sml. 1987, s. 901. (16) Se i den forbindelse Kommissionens meddelelse om statsstłttee- lementer i forbindelse med offentlige myndigheders salg af jord og bygninger, EFT C 209 af 10. 7. 1997, s. 3. (17) Se ogs(cid:229) beslutning 95/253/EF; EFT L 159 af 11. 7. 1995, s. 21. L 260/10 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 6. 10. 1999 2. Omkostninger i forbindelse med miljłskader Resultat: Belłbet p(cid:229) 150 mio. DEM, der fritager InfraLeuna fra ansvaret for miljłskader, udgłr kun for en ikke-kvantificerbar dels vedkommende stłtte. Denne stłtte er imidlertid forenelig med f(cid:230)llesmarkedet. I privatiseringsaftalens § 17 fritager BvS InfraLeuna for at skulle d(cid:230)kke omkostningerne ved miljłskader, der forefandtes fłr det tidspunkt, hvor overdragelsen af det łkonomiske ansvar fandt sted, eller som ganske vist er opst(cid:229)et under den industri- elle eller erhvervsm(cid:230)ssige udnyttelse i omstruktureringsfasen, men hvis (cid:229)rsag ligger forud for overdragelsestidspunktet. I hen- hold til § 17 i privatiseringsaftalen skal miljłskader undersłges af en uafh(cid:230)ngig vurderingsmand og BvS godkende den omkostnings- og foranstaltningsplan, som InfraLeuna forel(cid:230)g- ger, inden planen gennemfłres. InfraLeuna skal ogs(cid:229) i denne forbindelse indhente mindst tre tilbud fra kompetente parter for hver enkelt til at deltage i foranstaltning. BvS har ret udformningen af udbuddet, fłre tilsyn med arbejdet og god- f(cid:230)rdige arbejde. Under proceduren har Tyskland kende det begr(cid:230)nset omkostningerne til 150 mio. DEM. Ved godkendelsen af sk(cid:230)ringsdagsordningen konstaterede Kommissionen i den fłrste Treuhand-beslutning (18), at anven- delsen af offentlige midler til at fjerne miljłskader, der er opst(cid:229)et fłr den 1. juli 1990, og til at fritage virksomheder for denne opgave, ikke udgłr stłtte. Virksomheder i de nye delsta- ter kan ikke głres ansvarlige for den miljłforurening, der fandt sted i det tidligere DDR-system, da virksomhederne ikke havde nogen indflydelse herp(cid:229). Kommissionen og Tyskland er blevet enige om, at den overvejende del af den eksisterende miljłfor- urening blev for(cid:229)rsaget fłr 1. juli 1990, og at det ikke er muligt at kvantificere den resterende del, der stammer fra drif- ten eller eksistensen af anl(cid:230)g efter 1. juli 1990. Virksomhe- derne i de nye delstater ville reelt ikke have kunnet tilpasse deres anl(cid:230)g til standarden i de gamle delstater pr. 1. juli 1990. Tv(cid:230)rtimod var der brug for tid til at nedlukke anl(cid:230)ggene og tilpasse dem lovgivningsbestemmelserne, og i denne periode ville den forurening, de for(cid:229)rsagede, uv(cid:230)gerligt forts(cid:230)tte. I henhold til EF’s rammebestemmelser for statsstłtte til miljł- beskyttelse (19) vil stłtte til investeringer i udbedring af miljł- skader ikke falde ind under EF-traktatens artikel 92, stk. 1, hvis det ikke er muligt at udpege den ansvarlige for forureningen eller drage vedkommende til ansvar, og hvis stłtten ikke giver en given virksomhed eller industri en łkonomisk fordel. I InfraLeunas tilf(cid:230)lde tog Kommissionen imidlertid hłjde for, at virksomheden som ejer af den forurenede grund ville blive fri- taget for en lovbestemt pligt. Derfor anvendte Kommissionen nr. 3. 4 i EF’s rammebestemmelser. Forureneren betaler-princip- pet, der er fastlagt i nr. 1. 2 i EF’s rammebestemmelser og i EF- traktatens artikel 130 R, stk. 2, kan fraviges, og stłtten kan accepteres som driftsstłtte, der fritager InfraLeuna fra at b(cid:230)re omkostningerne ved miljłforureningen. I łvrigt begunstiger ikke kłberen, da denne den del, der ikke kan kvantificeres, betaler en markedspris for grunden. (18) NN 108 SG(91) D/17825 af 26. september 1991. (19) EFT C 72 af 10. 3. 1994, s. 3. 3. Omkostningerne ved investeringer og omstrukturering Kommissionen gik i sine undersłgelser ud fra, at BvS’ og del- staten Sachsen-Anhalts investerings- og omstruktureringsbidrag muligvis kunne resultere i en begunstigelse af b(cid:229)de slutbru- gerne, InfraLeuna og anpartshaverne. Tyskland gjorde g(cid:230)ldende, at bidragene til omstrukturering og til investeringer ikke skulle klassificeres som stłtte, da de ikke begunstigede bestemte virksomheder eller produktionen af bestemte varer og dermed ikke fordrejede konkurrencen eller p(cid:229)virkede samhandelen mellem medlemsstater. Bidragene til omstrukturering og investeringer oph(cid:230)vede fortidens forsłm- melser og var omkostninger, som ingen virksomheder i Europa m(cid:229)tte b(cid:230)re, med undtagelse af virksomheder i de nye delstater. Desuden drejede det sig om opbygningen af en infrastruktur, hvilket er en offentlig opgave i overensstemmelse med for- syningspligten, hvorfor der ikke var visse virksomheder eller visse produktioner, der blev begunstiget. BvS havde ikke kun- net p(cid:229)virke forholdene p(cid:229) stedet, men havde m(cid:229)ttet indrette sig efter de p(cid:229) stedet eksisterende forhold. BvS var derfor tvunget til at privatisere produktionerne opdelt og infrastrukturen som helhed. Tyskland anfłrte endvidere, at der inden for rammerne af omstruktureringen blot var afsat 38 mio. DEM til opbygnin- gen af helt nye anl(cid:230)g. Heri indgik dele af det centrale spilde- vandssystem (15 mio. DEM), en central speditionsbygning (4,5 mio. DEM), et centralt servicecenter for tankrensning (13 mio. DEM), et gasreduktions- og fordeleranl(cid:230)g (2,9 mio. DEM) samt forskellige rłrbroer mv. Disse anl(cid:230)g stod mod betaling til r(cid:229)dighed for alle omr(cid:229)dets virksomheder. I sammenligning her- med var der brug for 115 mio. DEM til erstatningsinvesteringer (f. eks. tilpasning til miljł- og sikkerhedsstandarder, reduktion af anl(cid:230)g til den nłdvendige stłrrelse). Reparationen og opbyg- ningen af en ny infrastruktur for omr(cid:229)det var en ufravigelig betingelse for privatiseringen i henhold til BvS’ offentlige man- dat. lyset af anl(cid:230)ggenes tilstand og de dermed forbundne omkostninger ville ingen privat investor have v(cid:230)ret villig til at overtage anl(cid:230)ggene uden er betydeligt tilskud fra det offentlige. Der var s(cid:229)ledes afsat 547 mio. DEM til moderniseringer, her- under ogs(cid:229) saneringer. Det var i mange tilf(cid:230)lde vanskeligt at sondre mellem foranstaltningerne p(cid:229) grund af delvise overlap- ninger. Der var s(cid:229)ledes brug for saneringsforanstaltninger for 171,7 mio. DEM alene inden for serviceomr(cid:229)derne bane, fersk- vand, spildevand, kanaler, veje, drikkevand og brandv(cid:230)sen samt for investeringer for 277 mio. DEM, der kunne fłres p(cid:229) aktivsiden. Det eneste alternativ ville s(cid:229)ledes have v(cid:230)ret, at BvS viderefłrte den eksisterende infrastruktur. I s(cid:229) fald m(cid:229)tte BvS have p(cid:229)taget sig alle omkostningerne og desuden have b(cid:229)ret risikoen for, at omstruktureringen skulle mislykkes, samt selv have drevet anl(cid:230)ggene. Det ville s(cid:229)ledes have v(cid:230)ret det offent- liges opgave og ansvar at b(cid:230)re omkostningerne, da BvS blot I 6. 10. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 260/11 ville have overfłrt sit ansvar for omstrukturering og sanering til en privat operatłr. 3. 1. Begunstigelse af de endelige forbrugere/prisfasts(cid:230)ttelse Kommissionen har taget udgangspunkt i, at en direkte begun- stigelse af producenterne i omr(cid:229)det m(cid:229)tte antages at have fun- det sted, hvis InfraLeuna tilbłd sine tjenesteydelser til under kostpris. Det var desuden tvivlsomt, om omkostningerne til sanering ville blive b(cid:229)ret af omr(cid:229)dets produktionsvirksomheder. En urimelig omkostningsreduktion ville efter Kommissionens opfattelse have resulteret i en konkurrencefordrejning, der ville have p(cid:229)virket samhandelen mellem medlemsstater. Desuden n(cid:230)rede Kommissionen tvivl om, hvorvidt low profit- princippet, som InfraLeuna skulle fłlge, ville resultere i en yderligere begunstigelse af kunderne, da prisen herved under visse omst(cid:230)ndigheder ville blive holde kunstigt lav, og kun- derne i andre omr(cid:229)der ikke ville f(cid:229) denne fordel. Kommissionen undersłgte derefter, hvordan InfraLeuna fast- lagde sine priser. I henhold til § 15 i privatiseringsaftalen skal InfraLeuna principielt tilbyde sine tjenester til alle virksomhe- der uden at favorisere eller forfordele nogen. Der sondres i pri- vatiseringsaftalen desuden mellem de s(cid:229)kaldte hovedomr(cid:229)der, hvor InfraLeuna har en monopolstilling, og de łvrige forret- ningsomr(cid:229)der. For at udelukke, at InfraLeuna udnytter sin monopolstilling, fastl(cid:230)gges prisberegningerne for monopol- omr(cid:229)derne eksplicit. I henhold hertil er InfraLeuna forpligtet til at fordele alle omkostninger p(cid:229) alle kunderne efter anerkendte forretningsprincipper. Heri indg(cid:229)r b(cid:229)de afskrivnings-, finansie- rings-, geninvesterings- og vedligeholdelsesomkostninger. Pri- serne skal desuden differentieres efter kvantitet og ydelse, lige- skal som der under hensyntagen til anvendes prisglidningsformler. P(cid:229) de łvrige omr(cid:229)der skal Infra- Leuna tilbyde sine tjenester til de for sektoren s(cid:230)dvanlige betin- gelser og priser. InfraLeuna kan forhandle frit herom, men skal dog tage hłjde for low profit-princippet. low profit-princippet (f. eks. udviklingsomkostningerne). Under proceduren forelagde InfraLeunas leve- Tyskland s(cid:229)ledes Kommissionen mange af ringsaftaler med forskellige kunder, ligesom Tyskland beskrev omkostningsberegningen for forskellige omr(cid:229)der. Kommissio- nen kunne derved selv konstatere, at priserne for InfraLeunas tjenester faktisk ligger inden for det normale omr(cid:229)de p(cid:229) marke- det og p(cid:229) ingen m(cid:229)de er s(cid:230)rlig favorable. Kommissionen forelagde Tyskland spłrgsm(cid:229)let om, hvorvidt det var muligt at indfłre ovenn(cid:230)vnte prissystem p(cid:229) InfraLeu- nas łvrige aktivitetsomr(cid:229)der. Kommissionen mente, at der var en s(cid:230)rlig risiko for en subventionering af prisen via den tab- sudligning, der skulle betales, da InfraLeuna i henhold til priva- tiseringsaftalen blot skulle udbyde sine tjenester til »de for sek- toren normale betingelser og de meste favorable priser«. Tysk- land anfłrte i den forbindelse, at de anfłrte prisbestemmelser for monopolomr(cid:229)derne var t(cid:230)nkt som en yderligere garanti, der skulle forhindre en urimelig udnyttelse af monopolstillin- gen ved hj(cid:230)lp af urimelige prisforhłjelser og dermed skulle holde priserne p(cid:229) et lavt niveau. Der var ikke en s(cid:229)dan risiko p(cid:229) de łvrige omr(cid:229)der. Her var InfraLeuna underlagt konkur- rence, der tvang selskabet til at rette sig ind efter konkurrenter og fastl(cid:230)gges prisen i overensstemmelse med markedsbetingel- serne. Indfłrelsen af ovenn(cid:230)vnte prissystem ville s(cid:229)ledes v(cid:230)re overflłdigt og blot v(cid:230)re en yderligere belastning. P(cid:229) disse omr(cid:229)der var det kun markedskr(cid:230)fterne, der kunne skabe de łnskede resultater, nemlig forhindre en udnyttelse af monopol- stillingen og holde priserne lave. tjenester tilbyde InfraLeunas Kommissionen accepterede delvis Tysklands argumenter. Man m(cid:229)tte rent principielt g(cid:229) ud fra, at det var i anpartshavernes interesse at til en omkost- ningsd(cid:230)kkende pris. P(cid:229) den anden side m(cid:229)tte man imidlertid tage hensyn til, at anpartshaverne samtidig var aftagere af ydel- serne og dermed havde en mindst lige s(cid:229) stor interesse i, at de kunne kłbe InfraLeunas tjenester s(cid:229) billigt som muligt. For at systemet kunne fungere m(cid:229)tte der derfor efter Kommissionens opfattelse indbygges en yderligere sikring, der kunne udelukke en prissubventionering og samtidig give anpartshaverne et inci- tament til at beregne priserne, s(cid:229) de reelt var omkostningsd(cid:230)k- kende. Kommissionen og Tyskland enedes om, at dette m(cid:229)l bedst kunne n(cid:229)s ved at se bort fra en fast tabsudligning. Dette ville p(cid:229) forh(cid:229)nd udelukke, at der ved beregningen af priser og omkostninger ville indg(cid:229) en eventuel tabsudligning, og at pri- serne ville blive subventioneret af tabsudligningen. Ovenfor anfłrte bestemmelser overbeviste i kombination med den tilgrundliggende generelle plan Kommissionen om, at der var tilstr(cid:230)kkelig sikkerhed for, at der ikke ville finde en direkte begunstigelse af kunderne sted. P(cid:229) monopolomr(cid:229)derne skal InfraLeuna videregive alle omkostninger til kunderne. Ved at i prisberegningen videregives tage hensyn til afskrivninger v(cid:230)rdistigninger, vedligeholdelses- og omstruktureringsomkost- ninger til brugerne, der dermed er med til at betale omkostnin- gerne via priserne. Kommissionen konstaterer, at der ikke fin- der en subventionering af priserne sted ved hj(cid:230)lp af det offent- liges betalinger, da priserne beregnes uafh(cid:230)ngigt af disse beta- linger, herunder tabsudligningsbetalingerne, og udelukkende sker p(cid:229) grundlag af de reelle udgifter uafh(cid:230)ngigt af midlernes oprindelse. De s(cid:229)kaldte opportunity-costs for renteudgifter ind- g(cid:229)r desuden i prisberegningen efter anerkendte forretningsprin- ligesom omkostningerne ved InfraLeunas aktiviteter cipper, Kommissionen undersłgte desuden, om InfraLeunas forplig- telse til at fłlge low profit-princippet udgjorde en stłtterele- vant reduktion af virksomhedernes omkostninger, som kunne fordreje konkurrencen. En prisfasts(cid:230)ttelse kan i princippet betragtes som stłtte, hvis den skyldes den p(cid:229)g(cid:230)ldende med- lemsstats adf(cid:230)rd og betingelserne i EF-traktatens artikel 92 i łvrigt er opfyldt. I en s(cid:229)dan situation anvender medlemsstaten eller den institution, som medlemstaten kontrollerer, ikke pri- sen som en normal markedsdeltager, men bruger den til at give virksomhederne en łkonomisk fordel, idet den giver afkald p(cid:229) en fortjeneste, som den normalt kunne opn(cid:229) (20). (20) Se EF-Domstolens dom af 2. februar 1988 i de forenede sager 67, 68 og 70/85, Landbouwschap mod Kommissionen, Sml. 1988, s. 219. L 260/12 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 6. 10. 1999 at der havde gjort Kommissionen m(cid:229)tte alts(cid:229) afgłre, om virksomhedens forplig- telse til at fłlge low profit-princippet skyldtes statens adf(cid:230)rd og s(cid:229)ledes m(cid:229)tte kategoriseres som »statsstłtte eller stłtte, som ydes ved hj(cid:230)lp af statsmidler«. I den forbindelse skulle der tages hensyn til, at InfraLeuna var organiseret som en n(cid:230)rmest koo- sig s(cid:230)rlige perativ sammenslutning, omst(cid:230)ndigheder g(cid:230)ldende ved InfraLeunas etablering, og at det offentlige kun r(cid:229)der over minoritetsinteresser i selskabet. Det s(cid:230)rlige ved en organisationsform som kooperativt foretagende er efter tysk ret, at den »har til form(cid:229)l at fremme medlemmer- nes erhverv eller łkonomi ved f(cid:230)lles forretningsaktiviteter« (21). Hovedform(cid:229)let er s(cid:229)ledes at lette parternes łkonomiske aktivi- teter via samarbejdet og den f(cid:230)lles organisation, og ikke at opn(cid:229) en fortjeneste via sammenslutningens aktiviteter, selv om dette i princippet ikke udelukkes. BvS har sammen med de andre anpartshavere bevidst besluttet sig herfor for at s(cid:230)tte skub i privatisering af omr(cid:229)det. Konceptet er baseret p(cid:229) den kooperative idØ og fungerer kun under foruds(cid:230)tning af, at investorerne via samarbejdet i InfraLeuna selv stiller de nłd- vendige tjenesteydelser billigt til r(cid:229)dighed i omr(cid:229)det. Det offent- liges nuv(cid:230)rende minoritetsengagement er kun et over- gangsf(cid:230)nomen af midlertidig karakter, indtil BvS’ anparter kan s(cid:230)lges til andre investorer. Alt i alt konstaterede Kommissionen, at virksomhedens forplig- telse til at fłlge low profit-princippet ikke var en fordel, som den tyske stat havde indrłmmet ved en s(cid:230)rlig adf(cid:230)rd, men derimod en ufravigelig foruds(cid:230)tning for, at privatiseringspla- nen kunne fungere, og som skal ses i sammenh(cid:230)ng med idØen om et kooperativt samarbejde, der er forankret i tysk ret. 3. 2. Begunstigelse af InfraLeuna princippet. Eventuelle overskud kan ikke anvendes til en kapi- talforłgelse. En (cid:230)ndring, udbygning eller oph(cid:230)velse af dette grundprincip kr(cid:230)ver ogs(cid:229) en enstemmig beslutning blandt anpartshaverne. P(cid:229) grundlag af ovenn(cid:230)vnte bestemmelser konkluderede Kom- missionen, at InfraLeuna i łkonomisk henseende ikke kunne betragtes som begunstiget af foranstaltningerne. InfraLeuna f(cid:229)r ikke nogen reel łkonomisk fordel af anl(cid:230)ggene ved at vedlige- holde og modernisere dem, da anl(cid:230)ggene er underkastet virk- somhedens form(cid:229)l, og InfraLeuna er forpligtet til principielt kun at opn(cid:229) et lille overskud ved sine aktiviteter. For at for- bedre kontrolmulighederne og dermed forhindre, at anl(cid:230)ggene s(cid:230)lges og anvendes til andre form(cid:229)l, end dem de er bestemt til, błr BvS efter Kommissionens opfattelse fortsat eje mindst 1 % af anparterne i InfraLeuna, indtil omstruktureringen er afsluttet. 3. 3. Begunstigelse af anpartshaverne I forbindelse med vurderingen af stłtten voldte det is(cid:230)r proble- mer, at Caproleuna og Linde p(cid:229) en gang var bygherrer og driftsherrer p(cid:229) infrastrukturen og samtidig slutbrugere heraf. Det kunne frygtes, at de som anpartshavere ville udnytte deres stilling p(cid:229) utilbłrlig vis til ulempe for de andre virksomheder i omr(cid:229)det med henblik p(cid:229) at anvende de offentlige midler til at etablere en infrastruktur i omr(cid:229)det, der ville v(cid:230)re indrettet efter at d(cid:230)kke deres egne behov. Det kunne desuden ikke udelukkes, at der ville blive bygget overflłdige anl(cid:230)g til for hłje priser, da Kommissionen ikke umiddelbart kunne vurdere, om anvendel- sen af midlerne blev kontrolleret. Der var samtidig risiko for, at Caproleuna og Linde via deres interesser i InfraLeuna kunne opn(cid:229) betydelige fortjenester uden tilsvarende modydelser. InfraLeuna modtager den finansielle stłtte direkte og kan dis- ponere frit over midlerne. De faciliteter, InfraLeuna ejer, moderniseres med offentlige midler og forsynes med den nyeste teknologi. Spłrgsm(cid:229)let er imidlertid, om InfraLeuna blev favoriseret i łkonomisk henseende via stłtten, for en łkono- misk begunstigelse opst(cid:229)r ikke i sig selv af et ejendomsforhold, men af muligheden for łkonomisk at kunne udnytte det ejede og drage fordel heraf. I Kommissionens overvejelser i forbindelse med besvarelsen af dette spłrgsm(cid:229)l indgik, at InfraLeunas form(cid:229)l og opgaver er klart afgr(cid:230)nsede, og virksomhedens aktivitet er begr(cid:230)nset til infrastrukturydelser og privatisering af de resterende industri- grunde. Alle virksomhedens aktiviteter skal underordnes dette m(cid:229)l. En udsondring, et salg eller en bortforpagtning af enkelt- st(cid:229)ende forretningsomr(cid:229)der eller dele heraf kr(cid:230)ver en enstem- mig beslutning blandt anpartshaverne. InfraLeuna kan s(cid:229)ledes ikke frit disponere over sin ejendom, der er underlagt virksom- low-profit- hedens form(cid:229)l. Desuden er InfraLeuna underlagt (21) Se § 1 i loven om andelsselskaber og andre kooperative virksom- heder (GenG). 3. 3. 1. Begunstigelse af anpartshaverne som kunder hos InfraLeuna Kommissionen undersłgte i fłrste omgang, om anpartshaverne ville have mulighed for at opn(cid:229) pr(cid:230)ferencevilk(cid:229)r (f. eks. lavere priser end andre kłbere) ved udnyttelsen af tjenesterne. Kom- missionen konstaterede i den forbindelse, at InfraLeuna er omfattet af et diskrimineringsforbud, s(cid:229)ledes at selskabet ikke m(cid:229) sondre mellem de forskellige kunder og kun m(cid:229) anvende objektive kriterier ved salg af tjenester. Diskrimineringsforbud- det kan kun (cid:230)ndres ved enstemmig beslutning blandt anparts- haverne. Kommissionen finder desuden, at selskabets struktur udgłr en yderligere kontrolmekanisme. I sidste ende skal Infra- Leuna privatiseres fuldst(cid:230)ndigt, idet BvS s(cid:230)lger sine andele til andre investorer i omr(cid:229)det og dermed sikrer en yderligere spredning af interesserne. Forskellige virksomheder har faktisk afgivet bindende tilbud, og BvS’ andele planl(cid:230)gges alle (cid:151) med undtagelse af 4 % (cid:151) solgt. Steag og MEAG vil kłbe hver 12,25 %, Rhodia GmbH 10 % og InfraLeuna Beteiligungs GmbH ligeledes 10 % af andelene. InfraLeuna Beteiligungs GmbH er et selskab, der blev stiftet af fem virksomheder i omr(cid:229)det udelukkende med henblik p(cid:229) at kłbe anparter i Infra- Leuna. Ingen af de involverede virksomheder er forbundet med Linde AG eller Caproleuna. De p(cid:229)g(cid:230)ldende kłbsaftaler tr(cid:230)der 6. 10. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 260/13 udelukkende i kraft, hvis Kommissionen godkender privatise- ringsprojektet. Denne gruppering af de forskellige interesser sikrer, at der ikke er Øn enkelt anpartshaver, der begunstiges, idet der som fłlge af anpartshaverstrukturen finder en gensidig kontrol sted, og da anpartshaverne er tvunget til at skabe en balance mellem de forskellige standpunkter. bundet med denne anpartshaver eller st(cid:229)r denne n(cid:230)r, i en periode p(cid:229) mindst 15 (cid:229)r efter omstruktureringens afslut- ning ikke kunne erhverve mere end 24,5 % af anparterne i InfraLeuna. Kommissionen konkluderede, at de eksisterende mekanismer faktisk kan forhindre, at en anpartshaver udnytter sin stilling til at skaffe sig selv en favorabel position. Aftaler med kłbere ind- g(cid:229)s af InfraLeunas direktion, der er bundet af generalforsamlin- gens anvisninger. Direktionen skal i henhold til vedt(cid:230)gterne have tilladelse i form af en enstemmig anpartshaverbeslutning til at indg(cid:229) aftaler med anpartshaverne i InfraLeuna, hvis den samlede v(cid:230)rdi af aftalen overstiger 1 mio. DEM (cid:229)rligt eller 5 mio. DEM over aftalens lłbetid. Der finder s(cid:229)ledes en gensidig kontrol sted, og generalforsamlingens beslutninger pr(cid:230)ges af de forskellige standpunkter og interesser, som der skal tages hensyn til. Da Kommissionen anser muligheden for, at en anpartshaver udnytter sin stilling, som et af hovedproblemerne i denne sag, błr ovenn(cid:230)vnte kontrolsystem efter Kommissionens opfattelse konsolideres. Det kr(cid:230)ver en tilpasning af fłlgende punkter: (cid:151) Ordningen i § 11 i InfraLeunas vedt(cid:230)gter skal (cid:230)ndres, s(cid:229)le- des at en (cid:230)ndring, udvidelse eller oph(cid:230)velse af § 6, stk. 5, litra a), i infraLeunas vedt(cid:230)gter (krav om generalforsamlin- gens forudg(cid:229)ende enstemmige tilladelse til indg(cid:229)else af afta- ler med anpartshaverne) kun kan ske ved enstemmig anpartshaverbeslutning. Der skal desuden foretages en til- fłjelse til vedt(cid:230)gterne, s(cid:229)ledes at denne bestemmelse ikke kan (cid:230)ndres i en periode p(cid:229) 15 (cid:229)r efter omstruktureringens afslutning. (cid:151) Den belłbsm(cid:230)ssige begr(cid:230)nsning g(cid:230)ldende for kravet om enstemmig tilladelse er ikke vidtr(cid:230)kkende nok, da de synes mulighed for at omg(cid:229) ordningen ved en s(cid:230)rlig udformning i InfraLeunas af aftalen. Derfor skal § 6, stk. 5, vedt(cid:230)gter (cid:230)ndres s(cid:229)ledes, at den ikke kun g(cid:230)lder aftaler med anpartshavere, hvor aftalens samlede v(cid:230)rdi overstiger 1 mio. DEM p. a. eller 5 mio DEM i aftalens lłbetid p(cid:229) en s(cid:229)dan m(cid:229)de, at alle aftaler er underkastet kravet om enstemmig tilladelse. litra a), (cid:151) Vedt(cid:230)gterne, is(cid:230)r § 13, stk. 4, og § 3, skal (cid:230)ndres s(cid:229)ledes, at udlodningsforbuddet og InfraLeunas forpligtelse til at overholde low-profit-princippet fastholdes i mindst 15 (cid:229)r efter omstruktureringens afslutning. (cid:151) Som anfłrt er kontrollen baseret p(cid:229) det grundl(cid:230)ggende princip, at der p(cid:229) generalforsamlingen forekommer en spredning af interesserne. For at sikre at dette ogs(cid:229) er til- f(cid:230)ldet, błr en anpartshaver eller en virksomhed, der er for- 3. 3. 2. Begunstigelse som anpartshaver Kommissionen undersłgte, i hvilket omfang BvS’ og delstatens bidrag ville begunstige Caproleuna og Linde som anparts- havere. Det m(cid:229)tte i den forbindelse ikke glemmes, at anparts- haverne nominelt blot betalte i alt 1,53 mio. DEM for 51 % af anparterne, medens det m(cid:229)tte antages, at anl(cid:230)gsaktiverne og under visse omst(cid:230)ndigheder anparterne selv som fłlge af for- anstaltningerne kunne opn(cid:229) en betydelig hłjere v(cid:230)rdi, der muligvis kunne realiseres ved salg af anl(cid:230)gsaktiver eller anpar- terne. Da denne v(cid:230)rdistigning udelukkende skyldtes offentlige midler, forel(cid:229) der efter Kommisionens opfattelse en eventuel stłtterelevant fordel for anpartshaverne, idet der ved salg af aktiver eller anparter eller ved udlodning af dividende kunne opn(cid:229)s betydelige fortjenester. I den forbindelse konstaterede Kommissionen, at InfraLeunas anl(cid:230)gsaktiver m(cid:229)tte anvendes til de anfłrte form(cid:229)l og ikke kunne s(cid:230)lges uden en enstemmig tilladelse fra generalforsam- lingen. I henhold til § 15, stk. 2, i privatiseringsaftalen er Infra- Leuna underlagt en driftsforpligtelse i en periode p(cid:229) 15 (cid:229)r fra overdragelsesdagen (1. januar 1996). Anl(cid:230)ggene afskrives prin- cipielt i overensstemmelse med deres varighed line(cid:230)rt over lange perioder, s(cid:229)ledes at deres bogfłrte v(cid:230)rdi ikke stemmer overens med de faktiske v(cid:230)rdi. Det synes derfor udelukket, at anpartshaverne vil kunne opn(cid:229) en yderligere fordel ved salg, da anl(cid:230)ggene afskrives og deres v(cid:230)rdi efter en anvendelsesperiode p(cid:229) over 15 (cid:229)r m(cid:229) betragtes som forsvindende lille. Desuden er nedmonteringsomkostningerne for enkelte anl(cid:230)g meget hłje, s(cid:229)ledes at skrotv(cid:230)rdien n(cid:230)ppe vil kunne d(cid:230)kke disse omkost- is(cid:230)r ikke efter 15 (cid:229)r. Anpartshavernes dividende af ninger, deres interesser i InfraLeuna er begr(cid:230)nset til 10 % af indskuds- kapitalen. Hvis anparterne overdrages til andre ejere, vil de nye ejere ogs(cid:229) v(cid:230)re underlagt samme anvendelseskrav. Kommissionen konkluderede, at anpartshaverne under disse foruds(cid:230)tninger i princippet ikke blev begunstiget. Det er fak- tisk umuligt at realisere anl(cid:230)ggenes v(cid:230)rdi som aktiver ved salg, da nedmonteringsomkostningerne i reglen er hłjere end skrotv(cid:230)rdien og s(cid:229)ledes n(cid:230)ppe kan d(cid:230)kkes ind. Et salg af anl(cid:230)gsaktiver ville desuden tilfłre selskabet og ikke anparts- haverne midler, hvis anvendelse er underlagt ovenn(cid:230)vnte begr(cid:230)nsninger med hensyn til udbetaling af dividende til anpartshaverne. Selv hvis anl(cid:230)gsaktivernes bogfłrte v(cid:230)rdi sti- ger, synes det udelukket, at markedsv(cid:230)rdien af selskabets anparter vil stige m(cid:230)rkbart til mere end deres nominelle v(cid:230)rdi, da en forhłjelse af den kapitaliserede v(cid:230)rdi er udelukket som fłlge af, at virksomheden er forpligtet til at overholde low-pro- fit-princippet, at den maksimale dividende er begr(cid:230)nset til 10 % af indskudskapitalen, og at en kłber fortsat er underlagt anvendelseskravene. Det hindrer anpartshaverne i at tilegne sig v(cid:230)rdien af de statsstłttede aktiver ved udlodning af en hłj L 260/14 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 6. 10. 1999 dividende og głr det uinteressant for investorer uden for omr(cid:229)det at erhverve anparter. Kommissionen tog ligeledes hen- syn til, at der mindst kan opn(cid:229)s en afkast p(cid:229) 4-5 % ved place- ring af midler i fastforrentede v(cid:230)rdipapirer p(cid:229) det frie kapital- marked, og at der sagtens kan opn(cid:229)s 10 % ved en mere risiko- villig placering. I 1997 kunne der s(cid:229)ledes ved kłb af aktier opn(cid:229)s et afkast p(cid:229) indtil 40 %. Som fłlge heraf og under hen- syntagen til, at det forekommer usandsynligt, at InfraLeuna opn(cid:229)r et overskud, der kan udloddes som dividende, og at kapitalinvesteringen dermed er risikobetonet, er en dividende p(cid:229) hłjst 10 % rimelig. P(cid:229) baggrund af ovenn(cid:230)vnte vurdering konkluderede Kommis- sionen, at der i łkonomisk forstand ikke er tale om en begun- stigelse af anpartshaverne. For dog i alle tilf(cid:230)lde at udelukke en urimelig fordel, forlanger Kommissionen, at Tyskland lader en uafh(cid:230)ngig ekspert foretage en analyse af markedsv(cid:230)rdien af InfraLeunas anparter. Denne analyse skal foretages p(cid:229) grundlag af InfraLeunas kapitaliserede v(cid:230)rdi over en periode p(cid:229) 15 (cid:229)r og det overskud, der ikke udloddes. Kłbere af anparter skal betale en kłbspris svarende til den s(cid:229)ledes fastlagte mar- kedsv(cid:230)rdi. Skulle det vise sig, at markedsv(cid:230)rdien faktisk ligger over anparternes nominelle v(cid:230)rdi, skal Caproleuna og Linde AG indbetale differencen. Desuden skal InfraLeunas driftspligt for en periode p(cid:229) 15 (cid:229)r efter omstruktureringens afslutning (31. december 2000) fastl(cid:230)gges eksplicit, hvorfor § 15, stk. 2, i privatiseringsaftalen skal (cid:230)ndres i overensstemmelse hermed. Det skulle dermed v(cid:230)re sikret, at anl(cid:230)ggenes v(cid:230)rdi efter 15 (cid:229)rs anvendelse ogs(cid:229) reelt er nedbragt s(cid:229) meget, at der ikke kan opn(cid:229)s et overskud ved salg. 3. 3. 3. Begunstigelse som omr(cid:229)deudvikler Kommissionen frygtede, at Caproleuna og Linde som omr(cid:229)- deudviklere kunne p(cid:229)virke konstruktionen af anl(cid:230)ggene p(cid:229) en s(cid:229)dan m(cid:229)de, at de d(cid:230)kkede egne behov og dermed gav disse selskaber en fordel. Samtidig fremgik det ikke klart, hvorvidt omkostningerne blev kontrolleret b(cid:229)de med hensyn til stłrrelse og nłdvendighed. Efter Kommissionens mening var der risiko for, at Caproleuna og Linde eller ordretagerne, der gennemfłrte arbejdet, ville kr(cid:230)ve for hłje priser og dermed spilde offentlige midler. De incitamentbetalinger, som Caproleuna og Linde ville modtage, og som skulle udgłre 25 % af de belłb, der ikke blev anvendt og derfor tilflłd BvS igen, udgjorde desuden et yder- ligere problem. omfatter alle planlagte foranstaltninger, hvormed programmet for omstruktureringen allerede var fastlagt inden privatiserings- aftalen blev indg(cid:229)et. Forretningsplanen indeholder en detaljeret beskrivelse af de enkelte foranstaltninger, de p(cid:229)g(cid:230)ldende grunde, de relevante dele af bygninger osv. , inklusive de skłn- nede omkostninger. Medarbejdere fra b(cid:229)de Caproleuna, Linde og BvS samt uafh(cid:230)ngige eksperter deltog i udarbejdelsen af forretningsplanen. Planen blev desuden gennemg(cid:229)et af BvS’ sty- ringsudvalg, der reducerede omkostningerne p(cid:229) 960 mio. DEM i det oprindelige skłn til 800 mio. DEM (22). Generalforsamlin- gen kan med simpelt flertal vedtage en fornyet gennemgang eller (cid:230)ndring af forretningsplanen. BvS har dog mulighed for at gribe ind ved at mods(cid:230)tte sig den (cid:230)ndrede forretningsplan. I s(cid:229) fald m(cid:229) generalforsamlingen vedtage (cid:230)ndringen af forret- ningsplanen enstemmigt. Opn(cid:229)s der ikke enighed, afgłres tvi- stighederne i en objektiv m(cid:230)glings- og voldgiftsprocedure i henhold til privatiseringsaftalens § 27. P(cid:229) grund af ovenn(cid:230)vnte mekanismer og p(cid:229) grund af, at inve- sterings- og omstruktureringsprogrammet allerede var fastlagt inden privatiseringen, konkluderede Kommissionen, at Capro- leuna og Linde i princippet ikke kunne rette anl(cid:230)ggene ind efter deres specielle behov. Der vil under alle omst(cid:230)ndigheder finde en kontrol sted, idet Tyskland kvartalsvis vil forel(cid:230)gge Kommissionen en investeringsrapport, der inden forel(cid:230)ggelsen skal gennemg(cid:229)s af en uafh(cid:230)ngig ekspert, der skal vurdere for- anstaltningernes nłdvendighed og omkostninger. Med hensyn til den lłbende kontrol af udgifter konstaterer Kommissionen, at InfraLeuna anvender reglerne om offentligt udbud, herunder bestemmelserne i Kommissionens direktiver om offentlige udbud. N(cid:229)r det drejer sig om ordrer, der i hen- hold til disse bestemmelser ikke skal sendes i offentligt udbud, er InfraLeuna forpligtet til at indhente mindst tre tilbud fra kompetente parter, medmindre det drejer sig om bagatelordrer. Dette har Tyskland udtrykkeligt bekr(cid:230)ftet. InfraLeuna skal tr(cid:230)ffe beslutning om tildelingen af ordren ud fra omkostnings- og kvalitetssynspunkter. I den forbindelse anfłres det i § 11, stk. 3, litra a), i privatiseringsaftalen, at virksomheder i de nye delstater skal have prioritet, hvis tilbuddene er ens. Tyskland har lovet, at denne goodwill-bestemmelse fjernes i overens- juli 1997 og stemmelse med Kommissionens udtalelse af 7. Tysklands meddelelse af 9. september 1997. Som anfłrt kon- trollerer BvS InfraLeunas anvendelse af midlerne hvert kvartal. BvS kan głre indsigelse mod enhver forhłjelse af de belłb, der er fastsat i forretningsplanen, s(cid:229)ledes at generalforsamlingen derefter skal tr(cid:230)ffe en afgłrelse herom enstemmigt. Opn(cid:229)s der ikke enighed, skal der s(cid:229) indledes en m(cid:230)glings- og voldgifts- procedure i henhold til § 27 i privatiseringsaftalen. Hvis BvS konkluderer, at midler ikke er anvendt i overensstemmelse med deres form(cid:229)l, eller at omkostningerne er for hłjt ansat, skal der forsłges skabt enighed blandt anpartshaverne. Lykkes dette Kommissionen konstaterede i fłrste omgang, at Caproleuna og Linde kun i begr(cid:230)nset omfang kunne p(cid:229)virke gennemfłrelsen af omstrukturerings- og investeringsforanstaltningerne. De nłd- vendige foranstaltninger blev allerede fastlagt i perioden fłr etableringen af InfraLeuna og fłr underskrivelsen af privatise- ringsaftalen. Kommissionen har kunnet konstatere, at forret- ningsplanen, der som bilag udgłr endel af privatiseringsaftalen, (22) InfraLeunas forretningsplan indeholder en detaljeret liste over alle foranstaltninger, herunder de skłnnede omkostninger. BvS’ sty- ringsudvalg kunne derfor i dette privatiseringsprojekt (cid:151) i mod- s(cid:230)tning til i andre (cid:151) i fłrste omgang lave en detaljeret analyse af de enkelte foranstaltningers nłdvendighed og omkostninger. Kom- missionen g(cid:229)r ud fra, at der er foretaget de nłdvendige korrektio- ner for at reducere eventuelt for hłjt ansatte omkostninger til et rimeligt niveau. 6. 10. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 260/15 ikke, skal m(cid:230)glings- og voldgiftsproceduren i henhold til priva- tiseringsaftalens § 27 gennemfłres. Efter Kommissionens opfattelse har BvS indfłrt de kontrolme- kanismer, der er nłdvendige for at BvS som anpartshaver og samtidig som den, der finansierer de nłdvendige investeringer, kan udłve en absolut, pr(cid:230)cis og lłbende kontrol med omfan- get og rimeligheden af de gennemfłrte investeringer og omstruktureringen ved hj(cid:230)lp af en godkendelses- og indsigel- sesret. Da ordrerne sendes i udbud, og der indhentes forskellige tilbud, er der desuden garanti for, at omkostningerne ikke blive for hłje, og at ordrerne udfłres til markedspriser. Endelig opfatter Kommissionen incitamentordningen som en yderligere kontrolmekanisme, der har til form(cid:229)l at reducere omkostningerne. Lłftet om, at Caproleuna og Linde kan f(cid:229) del i besparelser, bidrager til, at foranstaltningerne begr(cid:230)nses til det absolut nłdvendige, og fortjener derfor en principiel god- kendelse. Kommissionen har s(cid:229)ledes ogs(cid:229) i sin beslutning 96/545/EF godkendt en s(cid:229)dan incitamentbetaling til DOW Chemical Company som stłtte (23). Derefter undersłgte Kommissionen forholdene i de to sager for at se, om de var sammenlignelige, og om incitamentordningen til fordel for Caproleuna og Linde kunne godkendes ligesom ordningen til fordel for DOW Chemical Company. I begge til- f(cid:230)lde udgjorde udbetalingen af belłb til investorerne en ydelse fra det offentlige. DOW Chemical Company overtog produk- tionsanl(cid:230)ggene fra THA med henblik p(cid:229) at omstrukturere dem og p(cid:229) sigt opn(cid:229) en overskudsgivende produktion. Med henblik herp(cid:229) skłd investorerne betydelige belłb ind i projektet, mens Caproleuna og Linde udelukkende yder et finansielt bidrag sva- rende til indskudskapitalen. Til geng(cid:230)ld kan de ikke forvente noget afkast af interesserne i InfraLeuna, ud over en usikker dividende p(cid:229) hłjst 10 % af indskudskapitalen. Tyskland anfłrer, at det i mods(cid:230)tning til DOW Chemical Com- pany-sagen, hvor fordelen hovedsageligt, hvis ikke udeluk- kende, l(cid:229) hos investorerne, i InfraLeunas tilf(cid:230)lde hovedsagelig er en fordel for det offentlige, at investorerne deltager. BvS yder incitamentbetalingerne som modydelse for denne fordel, anfłrer Tyskland. Caproleuna og Linde stillede s(cid:229)ledes know- how til r(cid:229)dighed og fik af BvS til opgave at udvikle omr(cid:229)det, integrere nye investorer og udbyde infrastrukturen. Desuden stillede de betydelige finansielle og personalerelaterede ressour- cer til r(cid:229)dighed. I n(cid:230)sten hele 1995 arbejdede s(cid:229)ledes et hold uafh(cid:230)ngige r(cid:229)dgivere, der var udpeget af BvS, Caproleuna og Linde, med at definere de nłdvendige investeringsforanstaltnin- ger og foretage en omkostningsanalyse. Desuden kunne der under Caproleunas og Lindes ledelse opn(cid:229)s besparelser, hvorfor de to selskabers deltagelse var ubetinget łnskelig. De var de to stłrste investorer i Leuna-omr(cid:229)det og havde betydelige erfarin- ger med gennemfłrelsen af omstrukturerings- og investerings- foranstaltninger, som BvS kunne drage nytte af. P(cid:229) denne bag- grund foreslog THA i sin tid, at de to selskaber skulle have del i besparelserne. Selskabernes andel heraf skulle p(cid:229) den ene side v(cid:230)re stor nok til reelt at udgłre et attraktivt incitament, men (23) Se fodnote 11. p(cid:229) den anden side ogs(cid:229) st(cid:229) i forhold til den samlede m(cid:230)ngde foranstaltninger. Derfor enedes man endelig om at begr(cid:230)nse andelen til maksimalt 20 mio. DEM pr. selskab. Incitamentbe- talingerne til Caproleuna og Linde udgjorde s(cid:229)ledes en resultat- relateret honorering for det bidrag, investorerne ydede. Kommissionen var imidlertid ikke enig i denne argumentation. InfraLeuna-konceptet er baseret p(cid:229) en principielt overvejelse om, at den reelle fordel for alle involverede, herunder investo- rer og anpartshavere, udelukkende best(cid:229)r i, at der stilles en infrastruktur til r(cid:229)dighed, og at der bringes nye investorer til omr(cid:229)det. Det betyder i princippet, at der for InfraLeunas ydel- ser skal betales et belłb, der d(cid:230)kker alle omkostninger, inklu- sive udviklingsomkostningerne. Kommissionen kan alene p(cid:229) grundlag af dette princip, som Tyskland gentagne gange har fremh(cid:230)vet, konkludere, at ingen af de involverede har ret til en stłtteretligt relevant fordel. Incitamentbetalingerne ville v(cid:230)re i strid med dette system. Tyskland har p(cid:229) den ene side ikke kun- net oplyse, hvilke ydelser investorerne reelt har pr(cid:230)steret kvali- tativt og kvantitativt. Dermed var der efter Kommissionens opfattelse ikke tale om en modydelse fra investorernes side, hvorfor en honorering ikke er rimelig. Tv(cid:230)rtimod fremst(cid:229)r betalingen som en ensidig offentlig ydelse, der er et v(cid:230)sentligt element i stłttebegrebet. P(cid:229) den anden side er incitamentbeta- lingen en łkonomisk fordel for investorerne, der ikke kan god- kendes som stłtte, da Linde og Caproleuna i mods(cid:230)tning til DOW Chemical Company ikke yder et n(cid:230)vnev(cid:230)rdigt eget bidrag til den samlede plan. Kommissionen konkluderer derfor, at incitamentbetalingen ikke kan accepteres. Resultat vedrłrende 3: Belłbet p(cid:229) 700 mio. DEM til investerin- ger og omstrukturering udgłr ikke stłtte. For at sikre at dette forhold ikke (cid:230)ndrer sig, skal forskellige betingelser og p(cid:229)l(cid:230)g imidlertid opfyldes. 4. Driftsmidler BvS stiller i omstruktureringsfasen 30 mio. DEM til r(cid:229)dighed for InfraLeuna som driftsmidler. BvS skal hvert kvartal have forelagt dokumentation for anvendelsen af disse driftsmidler i form af dokumenter, der s(cid:230)tter BvS i stand til at kontrollere og fłlge med i, om udgifterne er af den rette stłrrelse og nłdven- dige. S(cid:229)fremt InfraLeuna kan d(cid:230)kke udgifterne med egne indt(cid:230)gter, m(cid:229) der ikke anvendes offentlige midler. Kommissionen har rent principielt bet(cid:230)nkeligheder over for til- f(cid:230)lde, hvor der ydes driftsstłtte, da en reduktion af omkostnin- ger kan begunstige nogen og fłlgelig fordreje konkurrencen inden for EF. L 260/16 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 6. 10. 1999 Efter Kommissionens opfattelse skal udbetaling af driftsmidler i InfraLeunas tilf(cid:230)lde imidlertid vurderes p(cid:229) samme m(cid:229)de som det offentliges overtagelse af investerings- og omstrukturerings- omkostninger. Som fłlge heraf kan en begunstigelse af Infra- Leuna udelukkes, da selskabet ikke m(cid:229) anvende disse midler til egen fordel, men skal anvende dem i overensstemmelse med virksomhedens form(cid:229)l og aktiviteter som fastsat. Slutbrugeren ville ikke blive begunstiget, da de omkostninger, der d(cid:230)kkes af de udbetalte driftsmidler, skal indg(cid:229) i prisberegningen, hvorfor en prisreduktion s(cid:229)ledes ikke er mulig. Der er ligeledes ikke tale om en begunstigelse af InfraLeunas anpartshavere, da de anfłrte kontrolmekanismer, i givet fald i den form, som Kom- missionen anser for nłdvendig, er tilstr(cid:230)kkelige til at forhindre, at midlerne anvendes til andet end det fastsatte form(cid:229)l. Resultat: Tilskuddet p(cid:229) 30 mio. DEM til InfraLeunas driftsmid- ler udgłr ikke stłtte. 5. Tabsudligning InfraLeuna har en kompliceret struktur, der er baseret p(cid:229) en balance mellem forskellige interesser og et v(cid:230)rn mod en begunstigelse af eller diskriminering mod de enkelte deltagere. Kommissionen finder konceptet godt og er generelt positivt indstillet over for konstruktionen. P(cid:229) trods af det afbalancerede kontrolsystem er der imidlertid stadig risiko for, at en tabsud- ligning, der st(cid:229)r til fri disposition, kan anvendes til subventio- I sidste ende kan konceptet derfor efter nering af priserne. Kommissionens opfattelse kun vurderes positivt, hvis enhver form for prissubventionering udelukkes fuldst(cid:230)ndigt ved et for- bud mod tabsudligning. Efter Kommissionens opfattelse er det faktisk ikke nłdvendigt at overtage tab. Tyskland har anfłrt, at en tabsudligning prim(cid:230)rt blev aftalt med henblik p(cid:229) for en sik- kerheds skyld at kompensere for forskellige individuelle risici, hvis eksistens og omfang ikke stod klare ved indg(cid:229)elsen af afta- len. En s(cid:229)dan d(cid:230)kning »for en sikkerheds skyld« kan Kommis- sionen ikke acceptere. De foreliggende data viser i łvrigt, at disse risici ikke er opst(cid:229)et. Resultat: Kommissionen konkluderer derfor, at tabsudligningen ikke kan godkendes. Hvis en s(cid:229)dan tabsudligning bliver nłd- vendig, m(cid:229) denne anmeldes separat til og godkendes af Kom- missionen. 6. Tredjemands s(cid:230)rlige bet(cid:230)nkeligheder Kommissionen konstaterer, at de bet(cid:230)nkeligheder, tredjemand har fremlagt, er ubegrundede. Langt stłrstedelen af foranstalt- ligesom der ikke er tale om en ningerne udgłr ikke stłtte, direkte begunstigelse af enkelte virksomheder og dermed heller ikke om en mulighed for at reducere produktionsomkostnin- gerne og forbedre konkurrenceevnen. Som fłlge heraf er det i henhold til rammebestemmelserne for kunstfiberindustrien ikke nłdvendigt at nedbringe kapaciteten. tilbydes, er desuden prim(cid:230)rt De ydelser, der regionalt begr(cid:230)nsede ydelser af infrastrukturel karakter. Det omfattende kontrolsystem udelukker, at de tildelte midler misbruges, og de enkelte omkostningsfaktorer ans(cid:230)ttes for hłjt. Der kan efter Kommissionens opfattelse ikke głres indsigelse mod InfraLeu- nas koncept, hvorefter der reklameres for omr(cid:229)det med virk- somheder fra omr(cid:229)det og under angivelse af disses navne i annoncerne, s(cid:229) l(cid:230)nge de p(cid:229)g(cid:230)ldende virksomheder bidrager rimeligt til omkostningerne. Da udgifterne deles ligeligt mellem InfraLeuna og den p(cid:229)g(cid:230)ldende virksomhed, er denne foruds(cid:230)t- ning opfyldt. Kommissionen kunne desuden afvise, at konkurrenter til Caproleuna og Linde AG blev afholdt fra at etablere sig i omr(cid:229)- det. I de nye delstater og is(cid:230)r i delstaten Sachsen-Anhalt er der et overudbud af industriarealer, som en hvilken som helst virk- somhed kan kłbe, s(cid:229)ledes at konkurrenter kan etablere sig i disse omr(cid:229)der p(cid:229) de samme betingelser som Caproleuna og Linde AG. Med hensyn til etableringen i specielt Leuna og en eventuel del- tagelse i InfraLeuna som anpartshaver konstaterer Kommissio- nen, at privatiseringsaftalen indeholder en beskyttelse mod konkurrenter, idet anpartshaverne i henhold til § 6, stk. 2, i privatiseringsaftalen har indsigelsesret, hvis BvS głr brug af sin optionsret og s(cid:230)lger industrigrunde til InfraLeunas eller andre anpartshaveres konkurrenter. I henhold til § 3, stk. 4, i privati- seringsaftalen kan en direkte konkurrent til en anpartshaver kun kłbe andele i InfraLeuna, hvis alle anpartshavere udtryk- kelig giver tilladelse hertil. Dette har betydning i forbindelse med BvS’ call-option (§ 3, stk. 5, i privatiseringsaftalen), der p(cid:229)l(cid:230)gger Caproleuna og Linde AG hver at s(cid:230)lge hver 1 % af deres andele til en investor, der er udpeget af BvS. I den forbindelse konstaterer Kommissionen, at et generelt for- behold over for en godkendelse af nye anpartshavere i et GmbH er selskabsretligt normalt, men at alle andele med und- tagelse af 4 % allerede er planlagt solgt, s(cid:229)ledes at beskyttelsen mod konkurrenter i § 3, stk. 4, i privatiseringsaftalen n(cid:230)ppe mere er relevant. Da ordningen er helt normal, kan der efter Kommissionens opfattelse ikke frems(cid:230)ttes bet(cid:230)nkeligheder over for ordningen. Efter Kommissionens opfattelse er situationen imidlertid en anden i forbindelse med indsigelsesretten efter § 6, stk. 2, i pri- vatiseringsaftalen. En generel udelukkelse af konkurrenter, som denne ordning synes at muliggłre, er ikke berettiget. I lyset af balancen mellem de involverede interesser og princippet om ikke-diskriminering ville en s(cid:229)dan forud fastsat udelukkelse v(cid:230)re uforenelig med den generelle plan. 7. Konklusion Generelt set er Kommissionen positivt indstillet over for det koncept, der ligger til grund for InfraLeuna. Det offentlige stod med privatiseringen af kemiomr(cid:229)det over for en vanskelig 6. 10. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 260/17 opgave. P(cid:229) den ene side m(cid:229)tte man tage hensyn til de eksiste- rende forhold i omr(cid:229)det, medens man p(cid:229) den anden side var nłdt til at holde trit med den fremadskridende udvikling, d(cid:230)kke de etablerede virksomheders behov og opfylde de for- pligtelser, man havde overtaget fra det offentlige inden for rammerne af privatiseringen. Det nuv(cid:230)rende koncept er efter Kommissionens mening den bedste lłsning, efter at THA/BvS i flere (cid:229)r forg(cid:230)ves havde forsłgt at finde en privat investor til infrastrukturen. P(cid:229) denne m(cid:229)de kan det offentlige leve op til kravet om en privatisering af virksomhederne i de nye delstater og f(cid:229) afsluttet denne opgave. Undersłgelserne har vist, at de planlagte foranstaltninger ikke begunstiger nogen af de involverede, s(cid:229) l(cid:230)nge de betingelser, som Kommissionen har stillet, opfyldes. Foranstaltningerne głr det muligt for InfraLeuna at overleve og vil for perioden efter omstruktureringsfasens afslutning skabe en afbalanceret cash flow, s(cid:229)ledes at finansieringen af InfraLeuna m(cid:229) anses for at v(cid:230)re sikret p(cid:229) lang sigt. Kommissionen konstaterer yderligere, at der skulle v(cid:230)re mulig- hed for at łge omkostningerne til investerings- og omstruktu- reringsforanstaltninger om nłdvendigt. Skulle det vise sig nłd- vendigt at gennemfłre yderligere foranstaltninger, eller skulle omkostningerne til investerings- og omstruktureringsforanstalt- ninger stige p(cid:229) grund af ydre omst(cid:230)ndigheder, kan det belłb, der er afsat til rydningsforanstaltninger, anvendes til investerin- ger og omstrukturering, dog hłjst 100 mio. DEM. Reallokering af midler kan imidlertid kun ske med tilladelse fra BvS, der skal kontrollere, om foranstaltningerne er nłdvendige og tjener for- m(cid:229)let. Der kan ikke finde andre overfłrsler mellem posterne sted (cid:151) VEDTAGET F(cid:216)LGENDE BESLUTNING: Artikel 1 Tysklands finansielle ydelser til InfraLeunas Infrastruktur und Service GmbH (herefter ben(cid:230)vnt som anfłrt nedenfor, udgłr ikke stłtte efter EF-traktatens artikel 92, stk. 1: InfraLeuna) Ydelser til investeringer og omstrukture- ring indtil Ydelser til rydning indtil Driftsmidler indtil I alt 700 mio. DEM 288 mio. DEM 30 mio. DEM 1 018 mio. DEM Artikel 2 En ikke-kvantificerbar del af omkostningerne ved afhj(cid:230)lpning af miljłskader p(cid:229) 150 mio. DEM udgłr stłtte efter EF-trakta- tens artikel 92, stk. 1; den er dog forenelig med f(cid:230)llesmarke- det. Det resterende belłb udgłr ikke stłtte. Artikel 3 Tyskland sikrer, at alle de tjenester, som InfraLeuna pr(cid:230)sterer og tilbyder, stilles til r(cid:229)dighed for alle virksomheder i omr(cid:229)det uden diskriminering mod rimelig betaling. Artikel 4 Tyskland sikrer, at privatiseringsaftalen mellem InfraLeuna, Linde AG, Caproleuna GmbH og Bundesanstalt f(cid:252)r vereini- gungsbedingte Sonderaufgaben samt InfraLeunas vedt(cid:230)gter (cid:230)ndres i overensstemmelse med fłlgende punkter: 1) Privatiseringsaftalen, s(cid:230)rlig § 12, (cid:230)ndres s(cid:229)ledes, at Bun- desanstalt f(cid:252)r vereinigungsbedingte Sonderaufgaben ikke kan p(cid:229)tage sig tabsudligningen p(cid:229) 50 mio. DEM. 2) Privatiseringsaftalen, s(cid:230)rlig § 3, affattes s(cid:229)ledes, at Bundes- anstalt f(cid:252)r vereinigungsbedingte Sonderaufgaben beholder mindst 1 % af anparterne i InfraLeuna i omstrukturerings- perioden (indtil 31. december 2000). 3) Privatiseringsaftalen (cid:230)ndres desuden s(cid:229)ledes, at ingen af anpartshaverne kan eje mere end 24,5 % af anparterne i omstruktureringsperioden og i et tidsrum p(cid:229) femten (cid:229)r efter omstruktureringens afslutning. Tyskland sikrer, at Caproleunas og Linde AG’s andele reduceres til hver 24,5 %. »[(cid:133)] efter afslutning af omstruktureringsfasen [(cid:133)]« i § 3, stk. 5, andet punktum, s(cid:229)ledes at BvS kan głre brug af sin call- option p(cid:229) et hvilket som helst tidspunkt. § 3, stk. 3, fłrste punktum, (cid:230)ndres s(cid:229)ledes, at ingen kłber kan erhverve mere end 24,5 % af InfraLeunas indskudskapital. I den forbindelse udg(cid:229)r udtrykket 4) Goodwill-bestemmelsen i privatiseringsaftalens § 11, stk. 3, udg(cid:229)r. 5) Privatiseringsaftalen, herunder s(cid:230)rlig § 11, stk. 3, litra b), (cid:230)ndres s(cid:229)ledes, at InfraLeuna udelukkende m(cid:229) anvende indtil 100 mio. DEM af det belłb, som BvS har stillet til r(cid:229)dighed for rydningsforanstaltninger, til investeringer og omstruktureringer, s(cid:229)fremt det viser sig nłdvendigt at gennemfłre yderligere investerings- og omstrukturerings- foranstaltninger, eller s(cid:229)fremt omkostningerne ved investe- rings- og omstruktureringsforanstaltningerne forłges som fłlge af ydre omst(cid:230)ndigheder. Midlerne m(cid:229) dog kun real- lokeres med BvS’ tilladelse. BvS kontrollerer sammen med L 260/18 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 6. 10. 1999 en uafh(cid:230)ngig ekspert, om foranstaltningerne er nłdven- dige og form(cid:229)lstjenlige. Enhver anden overfłrsel udeluk- kes. 2. I overensstemmelse med EF-traktatens artikel 93, stk. 3, anmelder Tyskland enhver afvigelse fra den (cid:230)ndrede aftale og enhver indrłmmelse af skattefordele eller andre fordele til Kommissionen. 6) Privatiseringsaftalens § 14, stk. 4, tredje afsnit, udg(cid:229)r. 7) I privatiseringsaftalens § 6, stk. 2, andet punktum, udg(cid:229)r udtrykket »eller til direkte konkurrenter til InfraLeuna«. 8) Privatiseringsaftalens § 15, stk. 2, (cid:230)ndres s(cid:229)ledes, at Infra- Leunas driftsforpligtelse opretholdes i en periode p(cid:229) mindst femten (cid:229)r efter omstruktureringens afslutning (31. december 2000). i litra a), 9) § 11 i InfraLeunas vedt(cid:230)gter (cid:230)ndres s(cid:229)ledes, at § 6, stk. 5, InfraLeunas vedt(cid:230)gter udelukkende kan (cid:230)ndres eller udg(cid:229) efter enstemmig vedtagelse heraf. I § 6, InfraLeunas vedt(cid:230)gter udg(cid:229)r desuden stk. 5, udtrykket »s(cid:229)fremt aftalens samlede v(cid:230)rdi overstiger 1 mio. DEM pro anno eller 5 mio. DEM i aftalens lłbetid«. litra a), i Artikel 7 1. Tyskland tilsender Kommissionen halv(cid:229)rsrapporter om fremskridt under omstruktureringen og om, hvilke midler der er ydet under de forskellige poster i privatiseringsaftalen, s(cid:229)le- des at Kommissionen kan efterprłve, om denne beslutning overholdes. Rapporterne forel(cid:230)gges i fłrste halvdel af det (cid:229)r, der fłlger rapporteringsperioden. 2. Tyskland tilsender Kommissionen den dokumentation, der n(cid:230)vnes i privatiseringsaftalens § 10, stk. 3, og § 11, stk. 3, den dokumentation, der n(cid:230)vnes i § 14, stk. 3, samt kvart(cid:229)rlige investeringsrapporter, der skal v(cid:230)re vurderet af en uafh(cid:230)ngig ekspert med hensyn til stłrrelsen af omkostningerne og nłd- vendigheden af foranstaltningerne. Den endelige afregning, der n(cid:230)vnes i § 14, stk. 4, tilsendes ligeledes Kommissionen. 10) InfraLeunas vedt(cid:230)gter (cid:230)ndres s(cid:229)ledes, at InfraLeunas for- pligtelse til at overholde lowprofit-princippet, diskrimine- ringsforbuddet (§ 3) og udlodningsforbuddet (§ 13, stk. 4) ikke kan (cid:230)ndres i en periode p(cid:229) mindst femten (cid:229)r efter omstruktureringens afslutning. Artikel 8 Tyskland afst(cid:229)r fra at tildele InfraLeuna yderligere midler til den omstruktureringsplan, der er genstand for denne beslut- ning. Artikel 5 Artikel 9 Tyskland sikrer, at kłbere af anparter i InfraLeuna betaler mar- kedsprisen. Anparternes markedsv(cid:230)rdi beregnes af en uafh(cid:230)n- gig ekspert. Ekspertisen baseres p(cid:229) den kapitaliserede v(cid:230)rdi over en periode p(cid:229) femten (cid:229)r efter omstruktureringens afslut- ning og p(cid:229) ikke-udbetalte overskud. Privatiseringsaftalen og InfraLeunas vedt(cid:230)gter m(cid:229) om nłdvendigt (cid:230)ndres i overens- stemmelse hermed. Viser det sig, at anparternes markedsv(cid:230)rdi er hłjere end deres nominelle v(cid:230)rdi, sikrer Tyskland, at Capro- leuna og Linde AG betaler den p(cid:229)g(cid:230)ldende difference til BvS. Artikel 6 Tyskland forel(cid:230)gger Kommissionen en kopi af den 1. (cid:230)ndrede aftale senest en m(cid:229)ned efter indg(cid:229)elsen. Tyskland informerer senest to m(cid:229)neder efter offentliggłrelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme beslutningen. Artikel 10 Denne beslutning er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland. Udf(cid:230)rdiget i Bruxelles, den 25. november 1998. P(cid:229) Kommissionens vegne Karel VAN MIERT Medlem af Kommissionen