eurovoc_concepts:
European Union
economic policy
employment policy
regional policy

text: 22. 2. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 51/63 Regionsudvalget udtalelse om »De kommende overordnede retningslinjer for den økonomiske politik« REGIONSUDVALGET har — (1999/C 51/11) under henvisning til Kommissionens meddelelse om vækst og beskæftigelse i en stabilitetsorien- teret ØMU — Økonomisk-politiske retningslinjer med henblik på de kommende overordnede retningslinjer for 1998 (KOM(98) 103 endelig udg. ) og Kommissionens henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Fællesskabets økonomiske politikker (KOM(98) 279 endelig udg. ), under henvisning til Kommissionens beslutning af 27. februar 1998 om i henhold til artikel 198 C, stk. 1, i Traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab at anmode om Regionsudvalgets udtalelse om ovennævnte emne, under henvisning til præsidiets beslutning af 13. maj 1998 om at udarbejde en udtalelse om dette emne og at henvise det forberedende arbejde til Underudvalg 6 »Beskæftigelse, Økonomisk Politik, Det Indre Marked, Industri, SMV«, under henvisning til forslag til udtalelse (CdR 110/98 rev. ) vedtaget af Underudvalg 6 den 20. juli 1998 (ordfører: Mercedes Bresso) — på den 26. plenarforsamling den 18. -19. november 1998 (mødet den 19. november) vedtaget følgende udtalelse. 1. Indledning: Resumé af Kommissionens meddelelse I meddelelsen antager Kommissionen, at det 1. 1. igangværende økonomiske opsving, der er stimuleret af lave rentesatser, som på deres side er resultatet af konvergensen og af den stramme økonomiske politik, vil kunne ændre sig til et varigt vækstforløb trukket af investeringerne. Men med en BNP-vækst for EU under ét på 2,6 % i 1997 og 3 % i 1998 er der kun registreret ganske små forbedringer i den samlede beskæftigelse: beskæftigelsesproblemet er og bliver derfor hovedpro- blemet i EU. Beskæftigelsesproblemet i EU vil først kunne løses på mellemlang til lang sigt og vil kræve et varigt investeringsledet vækstforløb; dette mål kan nås, da der findes uudnyttet produktionskapacitet, som kan fremme en ikke-inflationær vækst. Ud fra hensynet til dette mål for den økonomiske politik i EU må der ikke slækkes på de grundlæggende bindinger: den monetære stabilitet skal fastholdes, tilliden på markederne skal opretholdes, konvergensvirkemidlerne skal anvendes fuldt ud, lønudviklingen skal holdes i ave og der skal gennemføres strukturreformer. 1. 2. Beskæftigelsesproblemet inden for EU har to sider: på den ene side var der i 1997 18 mio. arbejdsledige (svarende til en ledighedsgrad på 10,7 %), på den anden side var beskæftigelsesfrekvensen (de beskæftigede i procent af befolkningen i den erhvervsaktive alder) kun 60 % mod 74 % i USA og Japan. til det, den lå på i 1961 (67 %), og gerne helt op i nærheden af det tilsvarende tal for USA og Japan (72 %), svarende til en tilgang til arbejdsmarkedet på 22-34 mio. personer, hvilket forudsætter et beskæftigelsespotentiale af tilsvarende størrelse. Denne anden målsætning skal realiseres ved at stimulere beskæftigelsen blandt lønmodtagere og selvstændige erhvervsdrivende og skabe incitamenter til etablering af virksomheder; desuden er det nødvendigt at finde nye beskæftigelsesmuligheder inden for non-profit sektoren og søge at gøre de unges arbejdsudbud mere fleksibelt i forhold til en række job, som de generelt betragter som lidet tiltrækkende. Et meget væsentligt punkt er udbuddet af kvindelig arbejdskraft, som er ret behersket i de sydlige lande i Europa; hvis kvindernes erhvervsdeltagelse kommer på et mere rimeligt niveau, vil det i sig selv afgørende hæve erhvervsfrekvensen i EU. Mere overordnet er der behov for en uddannelsesindsats og for en forbedring af de menneskelige ressourcer, herunder for omskolingsprogrammer samt for en aktiv arbejdsmarkedspolitik og strukturpolitik, for at imødegå en utilstrækkelig nettojobskabelse. Desuden er det nødvendigt, at substitutionen af arbejde med kapital, som er en proces, der har stået på de sidste tyve år, nedbremses. De teknologiske og organisatoriske fremskridt vil fortsætte, men hvis det sker i en ramme af løntilbageholdenhed, vil man samtidig kunne dæmpe hastigheden i substitutionsprocessen arbejde/kapital og hæve vækstraten. EU’s mål er på én gang at nedbringe ledighedsgraden til naturlige niveauer og at hæve beskæftigelsesfrekvensen 1. 3. Hvis der skal sikres en varig, bæredygtig investe- ringsvækst og beskæftigelsesfremgang uden inflations- C 51/64 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22. 2. 1999 pres, vil det kræve en stabilitetsorienteret monetær politik, en vedholdende indsats for at sanere de offentlige finanser i medlemsstaterne, en udvikling i pengelønning- erne i harmoni med hensynet til stabile priser samt en reallønsudvikling, der retter sig efter produktivitetsud- viklingen. I dette scenario vil ØMU’en have en positiv indvirkning på væksten, fordi den vil sikre et mindre risikobetonet investeringsmiljø, i og med at der ikke længere vil være svingende valutakurser eller risiko for konflikt mellem finans- og pengepolitikken. ØMU’ens rolle vil derfor være fundamental, når det handler om at igangsætte en »god« cirkel med stabilitet og vækst. 1. 4. I ØMU’en vil den monetære politik være et ECB- og et ESCB-anliggende. Skal de lange renter fastholdes på et lavt niveau, er det afgørende, at ECB erhverver og bevarer uafhængighed og troværdighed. Hovedopgaven i den monetære politik vil være at opretholde stabile priser, men ECB skal også støtte den generelle økonomi- ske politik, herunder tilgodese hensynet til vækst og beskæftigelse. Finanspolitikken vil fortsat falde ind under de nationale regeringers kompetence, men den skal føres inden for de bindinger, stabilitets- og vækstpagten lægger, såvel i som uden for ØMU’en. Finanspolitikkens opgaver vil være at frembringe et fald i de lange renter for at stimulere de private investeringer og nedbringe den offentlige gæld; de offentlige udgifter skal drejes over mod investeringer (erhvervsinvesteringer, investeringer i infrastruktur, menneskelig kapital og aktiv arbejdsmar- kedspolitik); det offentlige forbrug (pensioner, sund- hedsvæsen, arbejdsløshedsunderstøttelse og sociale ud- gifter) skal holdes i ave, og på længere sigt skal de skatter og sociale bidrag, der belaster virksomhedernes omkostninger, sænkes. 1. 6. Strukturpolitikken indtager en nøgleposition, når det drejer sig om at fremme den økonomiske vækst, genskabe konkurrenceevnen og øge beskæftigelsen, for- udsat imidlertid at strukturpolitikken går hånd i hånd med en sund makroøkonomisk politik. Hidtil har de fremskridt, der er opnået med hensyn til strukturrefor- mer, der skal øge fleksibiliteten og tilpasningsevnen på vare- og tjenestemarkederne og frem for alt arbejdsmar- kedet, været utilfredsstillende i næsten samtlige EU- lande. I ØMU-sammenhæng skulle strukturreformer rettet mod en varig nedbringelse af arbejdsledigheden — under forudsætning af at medlemsstaterne engagerer sig i fornødent omfang — i sidste ende kunne styrke såvel effektiviteten på markederne som den sociale sammen- hængskraft. Strukturpolitikken skal frem for alt tjene til at udbygge det indre marked fuldt ud gennem en harmonisering af nationale lovbestemmelser og incitamenter til spredning af ny teknologi, innovation, skabelse af hardware- og softwarenet og udvikling af en iværksætterkultur. Derudover vil det være nødvendigt at gennemføre reformer på vare- og tjenestemarkederne ved at forstærke konkurrenceevnen (fjerne unødige byrder, der belaster erhvervslivet, og statsstøtte til hensygnende industrier), tilpasse lovgivningen til SMV-sektorens krav om regel- forenkling og hurtige administrative procedurer samt fjerne hindringerne for en integration af de finansielle markeder. For så vidt endelig angår arbejdsmarkedet er det nødven- dig på sigt at sætte ind med en aktiv arbejdsmarkedspoli- tik (reform af arbejdsformidling, investeringer i uddan- nelse), lette skatte- og bidragstrykket på lønarbejde og reformere de sociale tryghedssystemer ved at øge incitamentet til at søge arbejde og nedbringe incitamen- terne til at forblive i passiv forsørgelse. 1. 5. Denne proces stiller krav om, at lønudviklingen holdes under kontrol af hensyn til den fortsatte sanering af de offentlige budgetter ogsikring af et højt beskæftigel- sesniveau. Reallønsudviklingen skal derfor rette sig efter produktivitetsudviklingen, således at såvel investeringer- ne som købekraften kan øges, og samtidig skal udvik- lingen i pengelønningerne tilgodese hensynet tilprisstabi- litet. Kravet om løntilbageholdenhed gælder naturligvis også den offentlige sektor. 2. Generelle bemærkninger 2. 1. Den overordnede kontekst, der bebudes i doku- mentet, er utvivlsomt gunstig for lokal og regional udviklingspolitik, også selv om meddelelsen kun i forbifarten kommer ind på dette spørgsmål. På det globaliserede marked er den økonomiske konkurrence i stadig højere grad en konkurrence mellem regioner og lokale erhvervssystemer. Skal disse mål nås, er det afgørende, at der dels er et gunstigt klima for den sociale dialog, dels at der i de kollektive lønoverenskomster tages hensyn til de produktivitetsforskelle, der er (og som varierer med færdighedsniveau, branche og region). I forbindelse med opbygningen af det indre marked må der også tages hensyn til de undertiden meget store forskelle i arbejds- kraftomkostninger fra det ene EU-land til det andet, som i de fleste tilfælde skyldes forskelle i udformningen af de sociale tryghedssystemer. En decentralisering — og det er jo det, der ligger i subsidiaritetsprincippet — i politiktilgangen er nødven- dig, når det drejer sig om reformer af vare-, tjeneste- og arbejdsmarkederne. Da det handler om national implementering af EU-direktiver vedrørende regulering af markeder, er de lokale og regionale myndigheder dem, der er bedst placeret til at kunne udarbejde og udmønte ad hoc-programmer, for så vidt som det er dem, der ligger inde med viden om det lokale områdes særlige kendetegn, begrænsninger og potentiale. 22. 2. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 51/65 Derfor skal EU’s strukturpolitik såsom de nationale handlingsplaner for beskæftigelsen forhandles, tilpasses og gennemføres under hensyntagen til den lokale og regionale udvikling og den sociale sammenhængskraft og under overholdelse af konkurrenceprincippet og hensynet til budgetsaneringer. Desuden vil den »gode« budgetsaneringscirkel, der skaber et positivt samspil mellem stabilitet og vækst, give de lokale og regionale myndigheder flere frihedsgra- der, så de kan håndtere større, mere vidensbaserede investeringer i programmer til understøttelse af udvik- lingen. Afgørende er her, at de sættes i stand til at fungere autonomt på deres eget kompetenceniveau uden for mange bureaukratiske begrænsninger. 2. 2. Skal de lokale og regionale udviklingsforløb understøttes på en effektiv måde, er der behov for en målrettet og konsensusbaseret politiktilgang: det vil sige, indgående at udviklingsindsatsen skal bygge på et kendskab til lokale forhold og fastlægges på en sådan måde, at den kan støttes af arbejdsmarkedets parter. 2. 4. At tildele de lokale og regionale myndigheder en central rolle i strategier, der sigter på strukturreformer på markederne og på den sociale sammenhængskraft, er ikke ensbetydende med at indrømme dem enekompe- tence på området. Tværtimod skal de lokale og regionale myndigheder primært udfylde en stimulerende og koor- dinerende opgave i samarbejde med andre aktører på stedet, det være sig offentlige som private. Kommunernes og regionernes opgave med hensyn til stimulering af beskæftigelsen består ikke blot i at korrigere for såkaldte markedsfejl. Deres kernevirksom- hed har også betydning for arbejdsmarkedet, ikke mindst børnepasningsordninger og sundhedsydelser m. v. De lokale og regionale myndigheder skal ikke træde andre aktører i bedene, men derimod skabe sådanne rammevilkår, at de private virksomheder sættes i stand til at forbedre deres effektivitet og konkurrenceevne. Deres rolle er derfor af indirekte art — impulsgivende, koordinerende og formidlende — og de partnere, de arbejder sammen med, vil omfatte private virksomheder, offentlige organer, uddannelsesinstitutioner, aktører inden for non-profitsektoren m. v. De tre institutionelle niveauer, som er fælles for de fleste EU-lande (regioner, provinser og kommuner), har hver sin specifikke rolle at spille, og der er behov for det bredest mulige samarbejde mellem dem, under respekt for subsidiaritetsprincippet. 2. 5. I denne sammenhæng er de regionale og lokale pagter en brugbar model, eftersom de repræsenterer en metode til gennemførelse af lokale udviklingsstrategier i store dele af EU. 2. 3. Dimensionen i udformningen og udmøntningen af strukturpolitiske reformer for vare-, tjenesteydelses- og arbejdsmarkederne må nødvendigvis have et stærkt lokalt islæt. Pagterne har som bekendt til formål at nyttiggøre den lokale viden og de lokale iværksætterressourcer ved, at der for området formuleres integrerede projekter, der gennemføres med sigte på den sociale sammenhængs- kraft og princippet om offentlige/private partnerskaber. På EU-planet, det nationale plan (og det regionale) vil interventioner til strukturel reform af markeder overvejende vedrøre regelværket og sigte på at lempe unødige byrder, der belaster erhvervslivet, og at styrke virksomhedernes tilpasningsevne og fleksibilitet, så de er gearet til de skiftende vilkår på det indre marked og på de globale markeder. De rige piloterfaringer, der hidtil er indvundet i Italien og i en række andre EU-lande, synes — omend vi kun befinder os i en forsøgsfase — at vise, at pagterne, udover at være bygget op om specifikke projekter, overordnet sigter mod større fleksibilitet og tilpasnings- evne i økonomien, større effektivitet på de lokale markeder og øget konkurrenceevne. På det lokale og regionale plan har de lokale og regionale myndigheder i betragtning af, at den globale konkurrence er en konkurrence mellem regioner, stor handlefrihed til at gå ind og styrke både effektiviteten på markederne og den sociale sammenhængskraft, netop fordi de har nøje kendskab til lokale forhold. I et længere tidsperspektiv er de lokale pagters potentielle anvendelsesområde derfor meget bredere, end Kommis- sionens meddelelse lader ane (miljø og personlige tjene- steydelser), og de vil nødvendigvis også omfatte strategier til støtte af SMV’er inden for fremstillingsvirksomhed og erhvervsservice. Indsatsområderne vil specielt være non-profit sektoren og servicesektoren, som det påpeges i meddelelsen, men også de fire »søjler« i en aktiv arbejdsmarkedspolitik (forbedre arbejdskraftens »beskæftigelsesegnethed«, fremme iværksætterånden, stimulere virksomhedernes og lønmodtagernes tilpasningsevne samt sikre ligestil- ling) samt forstærket fleksibilitet og tilpasningsevne på vare- og tjenestemarkederne, under fuld respekt for konkurrenceprincippet. 3. Særlige bemærkninger 3. 1. Den markedspolitik, der falder ind under de lokale og regionale myndigheders kompetenceområde, vedrører overvejende tre områder: administrative proce- durer, gennemsigtighed på tjenestemarkederne og sam- ordning af lokale udviklingsprojekter. C 51/66 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22. 2. 1999 Tunge administrative procedurer er en ikke ubetydelig byrde for SMV’erne, såvel for eksisterende virksomheder som for virksomheder i etableringsfasen. En strømlining af procedurerne, skabelse af en »one-stop-shop« og etablering af konsulentserviceordninger er alle udspil, som falder inden for de lokale og regionale myndigheders opgaveområde, og som vil kunne nedbringe virksomhe- dernes driftsomkostninger og administrative byrder. Gennemsigtighed på tjenstemarkederne er utvivlsomt et af de største problemer for SMV’erne i næsten hele EU. Det er kun sjældent, at de små virksomheder har tilstrækkelig tid, kompetence og ressourcer til at forhøre sig om, hvilke lokale servicetilbud der måtte være, når det drejer sig om at innovere virksomheden og styrke konkurrenceevnen. De lokale og regionale myndigheder kan gå ind med sådanne tilbud, specielt i tilfælde som Frankrig og Tyskland, hvor man mangler sådanne organer på nationalt plan, eller ad hoc-organer i øvrigt. I øvrigt støder man i forsøget på at igangsætte en lokal udviklingsproces via et samspil mellem forskellige aktører (såsom en regional pagt) ofte ind i det problem, at de forskellige lokale aktører ikke har tilstrækkelig tillid til hinanden. Ved at påtage sig en rolle som koordinator og garant kan den lokale eller regionale myndighed igangsætte en »god« cirkel, hvor ansvaret for udvikling og beskæftigelse fordeles ligeligt på offent- lige og private aktører. 3. 2. Aktiv arbejdsmarkedspolitik 3. 2. 1. Forbedre arbejdsstyrkens beskæftigelsesegnet- hed: Programmerne skal søge at optimere ligevægten mellem udbud og efterspørgsel efter arbejdskraft og samtidig tage hensyn til tendenser i udbuddet (ønsker fra de unges side). Der er to områder, hvor de lokale og regionale myn- digheder med fordel kan spille en nøglerolle: i indsatsen over for de unge og over for de langtidsledige. De unge skal sættes i stand til via uddannelse, specifik vejledning og kulturtilbud selv at foretage et erhvervsvalg — det være sig som selvstændig eller lønmodtager — som harmonerer med de muligheder, der er lokalt, og som tillige betyder, at de udnytter deres færdigheder og uddannelse. I forhold til de langtidsledige kan de lokale og regionale myndigheder — ud over som i nogle medlemslande at sætte ind for, at de unge ikke fastholdes i passiv forsørgelse (ved f. eks. at give dem job inden for det sociale område) — fremme kendskabet til de muligheder, der er, og, hvor det er muligt, genopbygge den lediges evner og færdigheder, så han atter kan komme beskæfti- gelse. For så vidt angår specielt uddannelse er det kun ved at satse på de lokale og regionale myndigheder, at der kan gennemføres en decentral uddannelsespolitik, der er gearet til behovene i det lokale område. Med udgangs- punkt i en bred grunduddannelse kan de lokale og regionale myndigheder, i samarbejde med erhvervslivet og uddannelsesinstitutionerne, finde frem til specifikke omskolings- og opkvalificeringsforløb, som modsvarer erhvervslivets umiddelbare behov snarere end retter sig efter, hvilken uddannelsesretning der er særlig populær i det givne øjeblik. Endelig kan de lokale og regionale myndigheder, stadig i samarbejde med de andre aktører i regionen, udvikle en række kulturelle tiltag, som kunne hjælpe med til at øge de unges ringe bevægelighed på det europæiske arbejdsmarked. Partnerskabsaftaler mellem lokale og regionale myndigheder i forskellige lande ville være særlig interessante og kunne støttes af relevante EU- programmer. 3. 2. 2. Fremme iværksætterånden: Der er dels tale om programmer, der skal fremme opkomsten af nye iværksætterinitiativer, dels en indsats, der skal fremme nyetablerede virksomheders overlevelse og vækst. Specielt hvad angår små virksomheder, herunder mikro- virksomheder, skal fremme af foretagsomheden støttes af de lokale og regionale myndigheder, der som de eneste er i stand til at nå ud til de enkelte virksomheder i lokalområderne. Desuden bør der gennemføres specifikke foranstalt- ninger til støtte for kvindelige iværksættere, nemlig ved at sætte ind over for de dele af arbejdsudbuddet, hvor ledighedsgraden er højst (eller over for de kvinder, der ikke deltager på arbejdsmarkedet). Særlig opmærksomhed kræver gruppen af selvstændige med lønmodtagerlignende status. I de fleste tilfælde er det nødvendigt at skabe forsikringsmæssige ordninger uden for virksomheden, hvis den selvstændige skal sikres på lige fod med lønmodtagere (på dette område foreligger interessante erfaringer fra Finland); i nogle tilfælde bør man søge at finde frem til, hvordan man fremmer overgangen til egentlig selvstændig erhvervsvirksomhed og synliggør kooperativsektorens og erhversdrivende foreningers særlige karakteristika. 3. 2. 3. Stimulere virksomhedernes og arbejdstagernes tilpasningsevne: Der er tale om programmer, der skal forbedre virksomhedens driftsvilkår, fremme kendskab- et til serviceudbuddet osv. Der tilkommer her de lokale og regionale myndigheder en koordinerende og stimule- rende rolle inden for lokalområdet. Der henvises her til punkt 3. 1. 3. 2. 4. Styrke ligestillingen: meddelelsen burde have været mere eksplicit på dette punkt, bl. a. fordi de programmer, der kan gennemføres på det lokale og regionale plan — hånd i hånd med strukturpolitiske 22. 2. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 51/67 tiltag — har et langt bredere målspektrum end arbejds- markedspolitikken (mere smidige former for serviceydel- ser rettet mod familien, incitamenter for at få flere til at vælge en teknisk og videnskabelig uddannelse, en politik rettet mod fordelingen af arbejdstid/fritid osv. ). Såvel i tilfældet med lønmodtagere og specielt i forbindel- se med kvindelige virksomhedsledere er aktioner på det lokale og regionale plan af meget stor vigtighed. Dels er det på dette plan, man kan finde løsningerne på familiernes, specielt småbørnsfamiliernes problemer; dels bør man beskytte kvinderne mod ansættelsesforhold (hjemmearbejde, distancearbejde, deltidsarbejde), som er forhandlet privat og derfor ofte vedrører mindre kvalificeret, lavtlønnet arbejde. Udbuddet af børnepasningsordninger bør også nævnes som vigtigt for mænds og kvinders lige adgang til arbejdsmarkedet. 3. 3. For så vidt angår en nedbringelse af lønom- kostningerne er idéen om en øget lønspredning nedadtil normalt ikke en fremgangsmåde, der kan accepteres i en europæisk sammenhæng; en undtagelse kunne være områder, hvor leveomkostningerne er lave — til gengæld må det være en forudsætning, at der her sættes ind med et konsensusbaseret udviklingsprojekt/en indsats for at skabe økonomisk fremgang i området (i Italien har man her instrumentet »Contratti d’area«). Under alle omstændigheder må minimumslønnen ikke fastsættes kunstigt, men skal være baseret på markeds- kræfterne og afspejle produktivitetsforskelle, som vari- erer efter færdighedsniveau, branche og region. Desuden må der tilfælde for tilfælde ses på, om det er hensigtsmæssigt og korrekt at føre en lønpolitik, som udelukkende rammer de lavest lønnede. 3. 4. Stillet over for disse opgaver oplever de kommu- nalt og regionalt ansatte rundt omkring i Europa, Bruxelles, den 19. november 1998. at deres erhvervsmæssige baggrund er utilstrækkelig, eftersom de dels skal kunne klare de sædvanlige arbejds- opgaver og dels leve op til nye europæiske krav. Det er Regionsudvalgets opfattelse, at de kommunalt og regionalt ansattes rolle i en nær fremtid vil være afgørende, når det handler om at udmønte EU’s struktur- politiske tiltag i den lokale kontekst, hvor målene er lokal udvikling og beskæftigelse. Derfor er det vigtigt, at de kommunalt og regionalt ansatte i Europa tilgodeses med relevante uddannelses- programmer, praktikophold og videnudveksling. Her tænkes særlig på programmet EUROTRAINING, som kunne ønskes udvidet til at omfatte de erhvervs- og beskæftigelsespolitiske områder. Man bør sikre de lokale og regionale myndigheders mulighed for at deltage Den Europæiske Socialfonds nye programmer med henblik på at fremme de faglige kundskaber og forbedre de lokale myndigheders forudsætninger for at udvikle sig. Der skal dog samtidig mindes om, at de traditionelle arbejdsopgaver holder de ansatte tilbage, således at de ikke kan deltage i alt for langvarige og/eller komplicerede uddannelsesprogrammer. Det vil derfor være hensigtsmæssigt at undersøge, om man ikke kunne formulere et uddannelsesforløb svarende til det, der henvender sig til kommunalt ansatte, men som retter sig mod de unge. Der kunne herved skabes en ny »europæisk« erhvervsprofil, der kan stå som model for de kommunalt ansatte og stimulere deltagelse i EU-programmer og bidrage til spredning af god forvaltningsskik samt fremme af partnerskaber og samarbejder mellem lokale og regionale myndigheder i de forskellige EU-lande. Regionsudvalget håber, at disse henstillinger tages til følge af Kommissionen og omsættes i specifikke EU- udspil. Manfred DAMMEYER Formand for Regionsudvalget


title: Resolutie over de Theologische Hogeschool van Chalki

eurovoc_concepts:
Orthodoxy
executive
freedom of religious beliefs
theology


title: Alueiden komitean lausunto aiheista "Ehdotus parlamentin ja neuvoston päätökseksi yhteisön koulutusalan Sokrates-toimintaohjelman toisesta vaiheesta"

eurovoc_concepts:
EU programme
action programme
education policy
vocational training
young person


title: Regolamento (CE) n. 2497/98 della Commissione del 19 novembre 1998 relativo al rilascio di titoli di esportazione nel settore vitivinicolo

eurovoc_concepts:
GATT
export licence
export refund
tariff negotiations
viticulture

formats: pdf print

text: 20. 11. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 311/3 REGOLAMENTO (CE) N. 2497/98 DELLA COMMISSIONE del 19 novembre 1998 relativo al rilascio di titoli di esportazione nel settore vitivinicolo LA COMMISSIONE DELLE COMUNIT(cid:211) EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunit(cid:133) europea, visto il regolamento (CE) n. 1685/95 della Commissione, dell’11 luglio 1995, che istituisce un regime per il rilascio dei titoli di esportazione nel settore vitivinicolo (1), modi- ficato da ultimo dal regolamento (CE) n. 1354/97 (2), in particolare l’articolo 3, paragrafo 3, n. 1685/95, rischia di essere superata, a meno che non si adottino restrizioni del rilascio dei titoli di esportazione con fissazione anticipata della restituzione; che, di conse- guenza, (cid:138) opportuno applicare una percentuale uniforme di accettazione delle domande presentate tra il 16 e il 17 novembre 1998 e sospendere fino al 15 gennaio 1999 il rilascio dei titoli per le domande pendenti, nonch(cid:130) la presentazione delle domande stesse, considerando che l’articolo 55, paragrafo 7, del regola- mento (CEE) n. 822/87 del Consiglio, del 16 marzo 1987, relativo all’organizzazione comune del mercato vitivini- colo (3), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 1627/98 (4), ha limitato la concessione di restituzioni all’e- sportazione per settore vitivinicolo ai volumi e alle spese convenuti nel quadro dell’accordo sull’agricoltura, negoziati commerciali multilaterali dell’Uruguay Round; i prodotti del nell’ambito concluso dei considerando che l’articolo 3 del regolamento (CE) n. 1685/95 ha stabilito le condizioni alle quali la Commis- sione pu(cid:149) adottare misure particolari per evitare il supera- mento della quantit(cid:133) prevista o del bilancio disponibile nel quadro di tale accordo; considerando che, in base alle informazioni relative alle domande di titoli di esportazione di cui dispone la Commissione alla data del 18 novembre 1998, la quantit(cid:133) ancora disponibile per il periodo fino al 15 gennaio 1999, di cui all’articolo 1 bis, paragrafo 1, del regolamento (CE) HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 1. I titoli di esportazione con fissazione anticipata della restituzione nel settore vitivinicolo, le cui domande sono state presentate tra il 16 e il 17 novembre 1998 nel quadro del regolamento (CE) n. 1685/95, sono rilasciati nella misura del 47,9 % dei quantitativi richiesti. 2. Fino al 15 gennaio 1999, sono sospesi il rilascio di titoli di esportazione per i prodotti del settore vitivinicolo per quanto riguarda le domande presentate a partire dal 18 novembre 1998, nonch(cid:130) la presentazione di domande di titolo a partire dal 20 novembre 1998. Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il 20 novembre 1998. Il presente regolamento (cid:138) obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 19 novembre 1998. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 161 del 12. 7. 1995, pag. 2. (2) GU L 186 del 16. 7. 1997, pag. 9. (3) GU L 84 del 27. 3. 1987, pag. 1. (4) GU L 210 del 28. 7. 1998, pag. 8


title: Commission Regulation (EC) No 2503/98 of 19 November 1998 fixing the maximum export refund on barley in connection with the invitation to tender issued in Regulation (EC) No 1078/98

eurovoc_concepts:
award of contract
barley
export refund

text: L 311/12 EN Official Journal of the European Communities 20. 11. 98 COMMISSION REGULATION (EC) No 2503/98 of 19 November 1998 fixing the maximum export refund on barley in connection with the invitation to tender issued in Regulation (EC) No 1078/98 THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EEC) No 1766/92 of 30 June 1992 on the common organisation of the market in cereals (1), as last amended by Regulation (EC) No 923/96 (2), Having regard to Commission Regulation (EC) No 1501/ 95 of 29 June 1995 laying down certain detailed rules for the application of Council Regulation (EEC) No 1766/92 on the granting of export refunds on cereals and the measures to be taken in the event of disturbance on the market for cereals (3), as last amended by Regulation (EC) No 2094/98 (4), and in particular Article 4 thereof, Whereas an invitation to tender for the refund and/or the tax for the export of barley to all third countries was opened pursuant to Commission Regulation (EC) No 1078/98 (5); Whereas Article 7 of Regulation (EC) No 1501/95 provides that the Commission may, on the basis of the tenders notified, in accordance with the procedure laid down in Article 23 of Regulation (EEC) No 1766/92, decide to fix a maximum export refund taking account of the criteria referred to in Article 1 of Regulation (EC) No 1501/95; whereas in that case a contract is awarded to any than the tenderer whose bid is equal maximum refund, as well as to any tenderer whose bid relates to an export tax; to or lower Whereas the application of the abovementioned criteria to the current market situation for the cereal in question results in the maximum export refund being fixed at the amount specified in Article 1; Whereas the measures provided for in this Regulation are the Management in accordance with the opinion of Committee for Cereals, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 For tenders notified from 13 to 19 November 1998, pursuant to the invitation to tender issued in Regulation (EC) No 1078/98, the maximum refund on exportation of barley shall be ECU 57,98 per tonne. Article 2 This Regulation shall enter into force on 20 November 1998. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 19 November 1998. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 181, 1. 7. 1992, p. 21. (2) OJ L 126, 24. 5. 1996, p. 37. (3) OJ L 147, 30. 6. 1995, p. 7. (4) OJ L 266, 1. 10. 1998, p. 61. (5) OJ L 154, 28. 5. 1998, p. 20


title: Komission asetus (EY) N:o 2502/98, annettu 19 päivänä marraskuuta 1998, asetuksessa (EY) N:o 1564/98 tarkoitetun ohran vientiä koskevan tarjouskilpailun osana toimitettujen tarjousten osalta

eurovoc_concepts:
Spain
award of contract
barley
export refund

text: 20. 11. 98 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 311/11 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2502/98, annettu 19 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) marraskuuta 1998, asetuksessa (EY) N:o 1564/98 tarkoitetun ohran vienti(cid:132) koskevan tarjouskilpailun osana toimitettujen tarjousten osalta EUROOPAN YHTEIS(cid:153)JEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteis(cid:148)n perustamissopi- muksen, ottaa huomioon vilja-alan yhteisest(cid:132) markkinaj(cid:132)rjestelyst(cid:132) 30 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 923/96 (2), ottaa huomioon neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 soveltamista koskevista tietyist(cid:132) yksityiskohtaisista s(cid:132)(cid:132)n- n(cid:148)ist(cid:132) vientitukien my(cid:148)nt(cid:132)misen ja h(cid:132)iri(cid:148)tilanteessa toteutettavien toimenpiteiden osalta vilja-alalla 29 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1501/95 (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2094/98 (4), sen 7 artiklan, ja erityisesti sek(cid:132) katsoo, ett(cid:132) Espanjasta kaikkiin kolmansiin maihin viet(cid:132)v(cid:132)n ohran vientitukea koskeva tarjouskilpailu on avattu komission asetuksella (EY) N:o 1564/98 (5), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 2309/98 (6), asetuksen (EY) N:o 1501/95 7 artiklan mukaan komissio voi toimitettujen tarjousten perusteella asetuksen (ETY) N:o 1766/92 23 artiklassa s(cid:132)(cid:132)detty(cid:132) menettely(cid:132) noudat- taen p(cid:132)(cid:132)tt(cid:132)(cid:132) tarjouskilpailun ratkaisematta j(cid:132)tt(cid:132)misest(cid:132), erityisesti asetuksen (EY) N:o 1501/95 1 artiklassa s(cid:132)(cid:132)detyt perusteet huomioon ottaen ei ole aiheellista vahvistaa enimm(cid:132)istukea ja t(cid:132)ss(cid:132) asetuksessa s(cid:132)(cid:132)detyt toimenpiteet ovat viljan hallin- tokomitean lausunnon mukaiset, ON ANTANUT T(cid:142)M(cid:142)N ASETUKSEN: 1 artikla Tarjouskilpailu j(cid:132)tet(cid:132)(cid:132)n ratkaisematta niiden tarjousten osalta, jotka on toimitettu 13 ja 19 p(cid:132)iv(cid:132)n marraskuuta 1998 v(cid:132)lisen(cid:132) aikana osana asetuksessa (EY) N:o 1564/98 tarkoitettua ohran vientitukea koskevaa tarjouskilpailua. 2 artikla T(cid:132)m(cid:132) asetus tulee voimaan 20 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) marraskuuta 1998. T(cid:132)m(cid:132) asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, j(cid:132)senvaltioissa. ja sit(cid:132) sovelletaan sellaisenaan kaikissa Tehty Brysseliss(cid:132) 19 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) marraskuuta 1998. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission j(cid:132)sen (1) EYVL L 181, 1. 7. 1992, s. 21 (2) EYVL L 126, 24. 5. 1996, s. 37 (3) EYVL L 147, 30. 6. 1995, s. 7 (4) EYVL L 266, 1. 10. 1998, s. 61 (5) EYVL L 203, 21. 7. 1998, s. 6 (6) EYVL L 288, 27. 10. 1998, s. 11


title: Regolamento (CE) n. 2505/98 della Commissione del 19 novembre 1998 che fissa la restituzione massima all'esportazione di frumento tenero nell'ambito della gara di cui al regolamento (CE) n. 1079/98

eurovoc_concepts:
award of contract
common wheat
export refund

text: L 311/14 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 20. 11. 98 REGOLAMENTO (CE) N. 2505/98 DELLA COMMISSIONE del 19 novembre 1998 che fissa la restituzione massima all’esportazione di frumento tenero nell’ambito della gara di cui al regolamento (CE) n. 1079/98 LA COMMISSIONE DELLE COMUNIT(cid:211) EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunit(cid:133) europea, visto il regolamento (CEE) n. 1766/92 del Consiglio, del 30 giugno 1992, relativo all’organizzazione comune dei mercati nel settore dei cereali (1), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 923/96 della Commissione (2), visto il regolamento (CE) n. 1501/95 della Commissione, del 29 giugno 1995, che stabilisce modalit(cid:133) di applica- zione del regolamento (CEE) n. 1766/92 del Consiglio, riguardo alla concessione delle restituzioni all’esporta- zione e alle misure da adottare in caso di turbative nel settore dei cereali (3), modificato da ultimo dal regola- mento (CE) n. 2094/98 (4), e in particolare l’articolo 4, considerando che una gara per la restituzione e/o la tassa all’esportazione di frumento tenero verso qualsiasi paese terzo, esclusi alcuni paesi ACP, (cid:138) stata indetta con il regolamento (CE) n. 1079/98 della Commissione (5), modificato dal regolamento (CE) n. 2005/98 (6); considerando che, a norma dell’articolo 7 del regolamento (CE) n. 1501/95, la Commissione pu(cid:149), secondo la proce- dura di cui all’articolo 23 del regolamento (CEE) n. 1766/ 92 decidere, di fissare una restituzione massima all’espor- tazione, tenendo conto dei criteri precisati all’articolo 1 del regolamento (CE) n. 1501/95; che in tal caso sono dichiarati aggiudicatari il concorrente o i concorrenti la cui offerta sia pari o inferiore a detta restituzione massima, nonch(cid:130) il concorrente o i concorrenti la cui offerta verta su una tassa all’esportazione; considerando che l’applicazione degli anzidetti criteri all’attuale situazione dei mercati del cereale in oggetto induce a fissare la restituzione massima all’esportazione al livello di cui all’articolo 1; considerando che le misure previste dal presente regola- mento sono conformi al parere del comitato di gestione per i cereali, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 Per le offerte comunicate dal 13 al 19 novembre 1998, nell’ambito della gara di cui al regolamento (CE) n. 1079/ 98, la restituzione massima all’esportazione di frumento tenero (cid:138) fissata a 26,45 ECU per tonnellata. Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il 20 novembre 1998. Il presente regolamento (cid:138) obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 19 novembre 1998. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 181 dell’1. 7. 1992, pag. 21. (2) GU L 126 del 24. 5. 1996, pag. 37. (3) GU L 147 del 30. 6. 1995, pag. 7. (4) GU L 266 dell’1. 10. 1998, pag. 61. (5) GU L 154 del 28. 5. 1998, pag. 24. (6) GU L 258 del 22. 9. 1998, pag. 8


title: Resolutie over schendingen van de vrijheid van meningsuiting in de Federale Republiek Joegoslavië

eurovoc_concepts:
Serbia
freedom of expression
freedom of the press

formats: html print


title: Decisione della Commissione del 19 novembre 1998 relativa ai titoli d'importazione per i prodotti del settore delle carni bovine originari del Botswana, del Kenia, del Madagascar, dello Swaziland, dello Zimbabwe e della Namibia [notificata con il numero C(1998) 3590]

eurovoc_concepts:
ACP countries
beef
import licence
originating product
quantitative restriction

text: 3. 12. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 325/13 (Atti per i quali la pubblicazione non (cid:138) una condizione di applicabilit(cid:133)) II COMMISSIONE DECISIONE DELLA COMMISSIONE del 19 novembre 1998 relativa ai titoli d’importazione per i prodotti del settore delle carni bovine originari del Botswana, del Kenia, del Madagascar, dello Swaziland, dello Zimbabwe e della Namibia [notificata con il numero C(1998) 3590] (98/689/CE) LA COMMISSIONE DELLE COMUNIT(cid:211) EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunit(cid:133) europea, visto il regolamento (CE) n. 1706/98 del Consiglio, del 20 luglio 1998, che stabilisce il regime applicabile ai prodotti agricoli e alle merci ottenute dalla loro trasformazione, originari degli Stati dell’Africa, dei Caraibi e del Pacifico (ACP) e che abroga il regolamento (CEE) n. 715/90 (1), in particolare l’articolo 30, visto il regolamento (CE) n. 1918/98 della Commissione, del 9 settembre 1998, che fissa le modalit(cid:133) d’applicazione, nel settore delle carni bovine, del regolamento (CE) n. 1706/98 del Consiglio relativo al regime applicabile a taluni prodotti agricoli e a talune merci risultanti dalla trasformazione dei prodotti agricoli originari degli Stati dell’Africa, dei Caraibi e del Pacifico, e che abroga il regolamento (CE) n. 589/96 (2), in particolare l’articolo 4, considerando che l’articolo 1 del regolamento (CE) n. 1918/98 prevede la possibilit(cid:133) di rilasciare titoli d’impor- tazione per i prodotti del settore delle carni bovine; che le importazioni devono tuttavia essere effettuate nei limiti dei quantitativi stabiliti per ciascuno di detti paesi terzi esportatori; considerando che le domande di titoli presentate fra il 1o e il 10 novembre 1998, espresse in carni disossate, in conformit(cid:133) del regolamento (CE) n. 1918/98, non ecce- dono, per i prodotti originari del Botswana, del Kenia, del Madagascar, dello Swaziland, dello Zimbabwe e della Namibia, i quantitativi disponibili per questi Stati; che (cid:138) pertanto possibile rilasciare titoli d’importazione per i quantitativi chiesti; considerando che occorre procedere alla fissazione dei quantitativi per i quali possono essere chiesti, a decorrere dal 1o dicembre 1998, titoli d’importazione nei limiti di un totale di 52 100 t; considerando che appare utile ricordare che la presente decisione lascia impregiudicata la direttiva 72/462/CEE del Consiglio, del 12 dicembre 1972, relativa a problemi sanitari e di polizia sanitaria all’importazione di animali della specie bovina, suina, ovina e caprina, di carni fresche o di prodotti a base di carne, in provenienza da paesi terzi (3), modificata da ultimo dalla direttiva 97/79/CE (4), HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE: Articolo 1 Gli Stati membri sotto indicati rilasciano, il 21 novembre 1998, titoli d’importazione concernenti prodotti del settore delle carni bovine, espressi in carni disossate, origi- nari di taluni Stati dell’Africa, dei Caraibi e del Pacifico, per i seguenti quantitativi e paesi di origine: (1) GU L 215 dell’1. 8. 1998, pag. 12. (2) GU L 250 del 10. 9. 1998, pag. 16. (3) GU L 302 del 31. 12. 1972, pag. 28. (4) GU L 24 del 30. 1. 1998, pag. 31. L 325/14 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 3. 12. 98 Germania — 323,600 tonnellate originarie del Botswana Regno Unito — 253,000 tonnellate originarie del Botswana — 300,000 tonnellate originarie dello Zimbabwe — 620,000 tonnellate originarie della Namibia. — Botswana: — Kenia: — Madagascar: — Swaziland: — Zimbabwe: — Namibia: 7 084,400 tonnellate 142,000 tonnellate 7 564,000 tonnellate 3 214,000 tonnellate 3 156,000 tonnellate 5 050,000 tonnellate. Articolo 3 Gli Stati membri sono destinatari della presente decisione. Articolo 2 Fatto a Bruxelles, il 19 novembre 1998. Conformemente all’articolo 3, paragrafo 2, del regola- mento (CE) n. 1918/98, nei primi dieci giorni del mese di dicembre 1998 possono essere presentate domande di titoli per i seguenti quantitativi di carni bovine disossate: Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione


title: Advies van het Comité van de Regio's over: - de "Mededeling van de Commissie 'Van richtsnoeren tot actie: De nationale plannen voor de werkgelegenheid'", en - de "Mededeling van de Commissie 'Voorstel voor richtsnoeren voor het werkgelegenheidsbeleid van de lid-staten in 1999'"

eurovoc_concepts:
EU Member State
employment policy
equal treatment
job creation
professional qualifications
regional policy

formats: html pdf print

text: 22. 2. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 51/59 Advies van het Comité van de Regio’s over: — de „Mededeling van de Commissie ‘Van richtsnoeren tot actie: De nationale plannen voor de werkgelegenheid‘”, en — de „Mededeling van de Commissie ‘Voorstel voor richtsnoeren voor het werkgelegenheids- beleid van de lid-staten in 1999‘” HET COMITÉ VAN DE REGIO’S, (1999/C 51/10) gezien de Mededeling van de Commissie „Van richtsnoeren tot actie: De nationale actieplannen voor de werkgelegenheid” (COM(98) 316 def. ) en de Mededeling van de Commissie „Voorstel voor richtsnoeren voor het werkgelegeneheidsbeleid van de lid-staten in 1999” (COM(98) 574 def. ); gezien het besluit van het Bureau van het Comité van 15 juli 1998 om, overeenkomstig de vierde alinea van artikel 198 C van het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, over dit onderwerp een advies op te stellen en commissie 6 (Werkgelegenheid, economisch beleid, interne markt, industrie, MKB) met de voorbereidende werkzaamheden te belasten; gezien het op 12 oktober 1998 door de Raad van Europese gemeenten en regio’s (CCRE) goedgekeurde document „Act locally for employment”; gezien het ontwerpadvies (CDR 279/98 rev. ), dat op 28 september 1998 door commissie 6 is goedgekeurd (rapporteur: de heer Bodfish), heeft tijdens zijn 26e zitting van 18 en 19 november 1998 (vergadering van 19 november) het volgende advies uitgebracht. A. Achtergrond en inleiding 1. Dit advies is een bijdrage aan de beoordeling van de eerste Europese richtsnoeren en de nationale actieplannen voor werkgelegenheid en bevat een aantal concrete voorstellen om alle partijen bij het vergroten van de werkgelegenheid — een beleidsprioriteit van de Unie — te laten samenwerken. 2. Tijdens de Top van Amsterdam werd besloten om een nieuwe Titel over werkgelegenheid in het Verdrag op te nemen. Dit heeft er met name toe geleid dat werkgelegenheid nu niet alleen als een beleidsprioriteit wordt gezien, maar ook als een onderwerp dat de hele Unie aangaat. 3. Met het oog op dit laatste zijn dan ook mechanis- men ingevoerd om de maatregelen van de lid-staten te coördineren. Het gaat hierbij met name om de vaststel- ling van jaarlijkse werkgelegenheidsrichtsnoeren, die de prioriteiten voor het werkgelegenheidsbeleid van de Unie bevatten, alsook om de beoordeling van de nationale actieplannen die de lid-staten aan de hand van deze prioriteiten ontwikkelen. 4. De Unie heeft ook de bevoegdheid om de maatrege- len van de lid-staten te steunen en zo nodig aan te vullen. Bovendien werd tijdens de Top van Amsterdam besloten dat deze nieuwe Titel onmiddellijk van kracht zal worden. Dat wil zeggen: de betrokken bepalingen zijn per direct, dus nog vo´ o´r de ratificatie van het Verdrag, van toepassing. 5. De Raad ging op 15 december 1997, na de Werk- gelegenheidstop van Luxemburg, akkoord met de eerste richtsnoeren. Deze rusten op vier pijlers: — verbetering van de inzetbaarheid (onder meer door opleiding en permanente educatie en door mensen via actief arbeidsmarktbeleid aan werk te helpen); — stimulering van de ondernemerszin (onder meer door de belasting op arbeid te verlagen, zelfstandige beroepsactiviteiten te stimuleren, de algemene kosten voor het bedrijfsleven te verminderen, en het stimule- ren van de werkgelegenheid in de sociaal-economi- sche sfeer en op lokaal niveau); — vergroting van het aanpassingsvermogen van bedrij- ven en werknemers (dit kan onder meer worden bereikt als de sociale partners de organisatie van het werk moderniseren, met het oog op de steeds diverser wordende arbeidsvormen aanpasbare, maar wel een bepaald zekerheidsniveau garanderende contracten worden ingevoerd, en er wordt gezorgd voor bedrijfs- interne opleidingen en investeringen in menselijke hulpbronnen); — versterking van het gelijke-kansenbeleid (onder meer door mannen en vrouwen op de arbeidsmarkt een gelijke behandeling te garanderen, de mogelijkheden van combinatie van werk en gezin te verbeteren, herintreding op de arbeidsmarkt te vergemakkelijken en de integratie van gehandicapten op de arbeids- markt te bevorderen). C 51/60 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 22. 2. 1999 6. De vier pijlers onder de huidige richtsnoeren — inzetbaarheid, ondernemerszin, aanpassingsver- mogen en gelijke kansen — zullen ook de basis vormen voor de richtsnoeren van volgend jaar. Wel wijst de Commissie in haar Mededeling op een aantal zwakke plekken in de richtsnoeren van 1998 en op punten die opheldering behoeven. De belangrijkste veranderingen zijn de volgende: — meer nadruk op actieve maatregelen; — versterking van IT-vaardigheden en gemakkelijker toegang voor oudere werknemers door meer aan- dacht te besteden aan bijscholing gedurende de hele loopbaan; — „verbreding” van de richtsnoer inzake een grotere integratie van werknemers, zodat iedereen — niet alleen gehandicapten, maar ook bijvoorbeeld etni- sche minderheden — toegang tot de arbeidsmarkt heeft; deze maatregelen moeten deel gaan uitmaken van de inzetbaarheid-pijler; — betere exploitatie van het dynamische werkgelegen- heidspotentieel van de dienstensector; — betere onderlinge afstemming van werk en gezinsle- ven: meer aandacht in de richtsnoeren voor betaal- bare, gemakkelijk toegankelijke kinderopvang van hoge kwaliteit en flexibele arbeidsvoorwaarden. Eén van de horizontale veranderingen, waarvoor geen van de richtsnoeren aangepast hoeft te worden maar waar de lid-staten volgens de Commissie wel rekening mee moeten houden bij de uitvoering van de nationale actieplannen, is het stimuleren van lokale ontwikkeling. De Commissie vindt dat de rol en de verantwoordelijkhe- den van regionale en lokale partijen ten volle in aanmer- king dienen te worden genomen; aangezien alle banen op lokaal niveau worden gecree¨erd, is voor lokale en regionale overheden volgens de Commissie namelijk een belangrijke ondersteunende functie weggelegd. Zij moeten danook worden aangemoedigd om werkgelegen- heidsstrategiee¨n te ontwikkelen en uit te voeren. 7. Het Comité is bevoegd om over deze materie advies uit te brengen en wil zijn bijdrage aan de discussie graag gereed hebben voordat het officieel wordt geraadpleegd over de volgende jaarlijkse werkgelegenheidsrichtsnoe- ren, die tijdens de Europese Raad van december in Wenen zullen worden vastgesteld. 8. Op 13 mei 1998 bracht de Commissie een Medede- ling uit over de nationale actieplannen op het gebied van de werkgelegenheid: Van richtsnoeren tot actie: De nationale actieplannen voor de werkgelegenheid. 9. Gezien de nieuwe bevoegdheden die het Comité met het Verdrag van Amsterdam heeft gekregen, wil het in dit advies ook op bovengenoemde Mededeling ingaan. 10. Het Comité staat volledig achter de gecoördineer- de werkgelegenheidsstrategie die een zaak van de afzon- derlijke lid-staten is en wil graag een bijdrage leveren aan de op handen zijnde discussies over de richtsnoeren voor 1999. 11. Ten slotte wil het Comité enkele aanbevelingen doen om lokale en regionale overheden (1) te helpen een volwaardige, actieve rol te spelen bij de raadpleging over en het uitvoeren van de nationale actieplannen voor de werkgelegenheid; in dit verband stelt het met name voor een Lokaal actieplan voor de werkgelegenheid uit te werken. Activiteiten op zowel lokaal als regionaal niveau zijn in dit verband geboden. B. Rol van lokale en regionale overheden bij het scheppen van werkgelegenheid 12. Voor lokale en regionale overheden is een cruciale rol weggelegd bij het scheppen van werkgelegenheid. Zij bieden werk aan een groot aantal mensen, zijn bevoegd om de lokale en regionale economie te stimule- ren en daar ook nauw bij betrokken, hebben waar nodig verantwoordelijkheden op het gebied van de arbeidsbemiddeling, en bezitten grote kennis van de lokale omstandigheden, vooral wat de sociale integratie betreft. Als zodanig zijn zij het best in staat om de werkgelegenheid te bevorderen en een bijdrage te leveren aan de verspreiding van nieuwe soorten werk, die ontstaan in de steeds sterker geprivatiseerde dienstensec- tor. Zij kunnen rekening houden met de lokale economie en infrastructuur en met de situatie op de arbeidsmarkt. Sinds de jaren ’70 hebben lokale en regionale 13. overheden oplossingen moeten vinden voor de industrie¨- le herstructurering op hun grondgebied. Sommige lan- den, zoals Duitsland, zijn hiermee al bezig sinds de herstructurering van de steenkoolindustrie in de jaren ’20. Omdat zij externe investeerders aantrekken en de totstandkoming van sociaal-economische samenwer- kingsovereenkomsten — en aldus de werkgelegenheid — stimuleren, spelen zij een wezenlijke rol bij het scheppen van banen. Mededeling van de Commissie over de nationale actie- plannen voor de werkgelegenheid In haar Mededeling wijst de Commissie erop dat 14. lokale en regionale overheden in verschillende mate betrokken worden bij de raadpleging en de uitvoering van de nationale actieplannen. Volgens de Commissie hebben deze overheden in sommige gevallen een duidelij- ke inbreng gehad bij het ontwerpen van de actieplannen. (1) In dit verband wil het Comité vooral wijzen op het belang van gekozen lokale en regionale overheden. 22. 2. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 51/61 Andere plannen bevatten direct door lokale en regionale overheden te nemen maatregelen. In sommige was voor decentrale overheden echter slechts een marginale rol weggelegd. Raadpleging van lokale en regionale overheden over de nationale actieplannen 15. Hoewel de Commissie zich er in de Mededeling ingenomen mee toont dat de lid-staten een strategie volgen waarbij alle belanghebbenden worden betrokken, zou het Comité (dat navraag heeft gedaan bij lokale overheidsorganisaties in de lid-staten) erop willen wijzen dat de actieplannen in de praktijk niet in elke lid-staat door alle partijen konden worden ingezien. Het Comité dringt er bij de EU-lid-staten op aan, de opvattingen van lokale en regionale overheden mee te nemen bij het opstellen van nationale actieplannen. Rol van lokale en regionale overheden bij de uitvoering van de nationale actieplannen Verder is men het er na de eerste beoordeling van 16. de actieplannen volgens de Commissie duidelijk over eens dat het werkgelegenheidsbeleid een sterkere lokale dimensie moet krijgen. De Commissie beseft dat de mate van decentralisatie en lokale autonomie in de verschillende lid-staten uiteenloopt, maar zou toch graag zien dat in de toekomstige richtsnoeren en actieplannen een grotere plaats wordt ingeruimd voor lokale initia- tieven. 17. Het Comité is het eens met de analyse van de Commissie. Het stelt voor een initiatief in het leven te roepen — Lokale activiteiten voor werkgelegenheid 1999 — met behulp waarvan lokale en regionale overheden ervoor kunnen zorgen dat de richtsnoeren worden uitgevoerd in de gebieden waarvoor zijn verantwoorde- lijk zijn. De Mededeling en de toekomstige richtsnoeren 18. De Commissie noemt diverse gebieden die in de nieuwe richtsnoeren voor 1999 meer aandacht moeten krijgen. Het gaat hierbij onder meer om het volgende: „Versterking van de lokale dimensie van de werkgelegen- heidsstrategie, waarbij het nodig is dat de lid-staten de lokale initiatieven en de nieuwe werkgelegenheidsbron- nen in de sociale economie integreren in een algemene ontwikkelingsstrategie en de ontwikkeling van geı¨nte- greerde en duurzame ontwikkelingsstragiee¨n op lokaal niveau door de lokale actoren. ” 19. Het door het Comité voorgestelde initiatief Lokale activiteiten voor werkgelegenheid 1999 kan een grote rol spelen bij het versterken van de lokale dimensie van de werkgelegenheidsstrategie. Willen lokale en regionale overheden gebruik kunnen maken van hun nieuwe bevoegdheden op het gebied van de werkgelegenheid, dan moeten voor hen wel de nodige middelen worden vrijgemaakt. „Lokale activiteiten voor werkgelegenheid 1999” 20. Het Comité pleit voor een initiatief met behulp waarvan lokale en regionale overheden de uitvoering van de nationale actieplannen kunnen ondersteunen. 21. Dit initiatief, eventueel „Lokale activiteiten voor werkgelegenheid 1999” te noemen, zou gesteund kunnen worden door lokale overheidsorganisaties en pan- Europese netwerken. Voor het Comité zelf is bij de uitvoering van de nationale actieplannen geen directe, actieve rol weggelegd; (pan-Europese netwerken van) lokale en regionale overheden en de nationale verenigin- gen van lokale en regionale overheden zouden een dergelijke taak echter wel op zich kunnen nemen. 22. Met dit initiatief zouden lokale en regionale overheden in sterkere mate kunnen worden betrokken bij het uitvoeren van de vier belangrijkste maatregelen die in de huidige werkgelegenheidsrichtsnoeren worden genoemd. 23. Dit initiatief leidt volgens het Comité tot het volgende: — lokale en regionale overheidsorganisaties krijgen de invloed die nodig is om met de nationale regeringen te discussie¨ren over de volgende werkgelegenheids- richtsnoeren; — doordat lokale en regionale overheden bij de natio- nale actieplannen worden betrokken, worden deze plannen binnen de lid-staten zelf beter doorgelicht; — lokale en regionale prioriteiten krijgen meer aan- dacht; de betrokken partijen weten namelijk wat de problemen zijn, kunnen beoordelen wat er in de toekomst moet gebeuren en kunnen veel nauwkeu- riger aangeven wat de prioriteiten dienen te zijn. 24. De Commissie zou moeten bezien of het mogelijk is, twee onderdelen van het initiatief ’Lokale activiteiten voor werkgelegenheid 1999’ via het Europees Sociaal Fonds resp. uit de middelen voor de territoriale werkgele- genheidspacten tot op zekere hoogte te steunen. Er zouden twee subprojecten in het leven moeten worden geroepen waarmee de lokale en regionale betrokkenheid bij de actieplannen via de Lokale activiteiten voor werkgelegenheid 1999 ondersteund kan worden. 1) Afgezien van het feit dat de in dit verband bestaande plannen dienen te worden uitgevoerd, moeten er plannen komen waarbij lokale en regionale ambtena- ren en raadsleden met vergelijkbare zaken op het C 51/62 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 22. 2. 1999 gebied van werkgelegenheid in hun portefeuille gedu- rende een aantal weken worden uitgewisseld. De nadruk dient daarin te liggen op lokale activiteiten waarmee de richtsnoeren ten uitvoer kunnen worden gelegd. 2) Er moeten prijzen worden ingevoerd voor steden of regio’s die zich bij het scheppen van banen onderscheiden. De prestaties van regio’s en steden zouden hierbij getoetst kunnen worden aan de mate waarin en het succes en de inzet waarmee zij zich in hun werkgelegenheidsbeleid laten leiden door de vier pijlers van de huidige richtsnoeren. De aldus verzamelde informatie en voorbeelden zou de Commissie via haar Internetsite algemeen toegankelijk kunnen maken. 25. Het initiatief Lokale activiteiten voor werkgele- genheid 1999 zou een goed middel kunnen zijn om ervoor te zorgen dat het werkgelegenheidsbeleid van de Europese Unie op lokaal niveau expliciet gesteund wordt. 26. De werkgelegenheid is niet alleen gediend met toezeggingen om nationale en Europese maatregelen uit te breiden; het scheppen van banen is ook een lokale aangelegenheid. Daarom moet de Commissie lokale werkgelegenheidsinitiatieven blijven steunen. 27. Lokale activiteiten voor werkgelegenheid 1999 zou kunnen worden gesteund door het Comité van de Regio’s, de Commissie, en lokale en regionale netwerken en door nationale overkoepelende verenigingen van gemeentes. C. Conclusie en aanbevelingen pleegd worden over de nationale actieplannen en meehel- pen aan de uitvoering hiervan. 29. Het is een goede zaak dat de Commissie (in de inleiding bij de voorstellen voor de richtsnoeren voor werkgelegenheid 1999) meer aandacht besteedt aan de rol en de verantwoordelijkheden van lokale en regionale verantwoordelijkheden bij het scheppen van werkgele- genheid op lokaal niveau. 30. Het Comité dringt er bij de lid-staten op aan, ervoor te zorgen dat alle partijen in elke lid-staat aan het opstellen van deze actieplannen kunnen meewerken, op die manier lokale en regionale werkgelegenheidsini- tiatieven kunnen stimuleren. 31. Het verband tussen de actieplannen en de nieuwe doelstelling 3-regeling is van groot belang, en het Comité steunt de aanbeveling van de Commissie, doelstelling 3, het Europees Sociaal Fonds en nationale actieplannen voor de werkgelegenheid meer te integreren. 32. De ontwikkeling van kennis is voor lokale en regionale werkgevers van belang om de activiteiten te kunnen uitbouwen en de werknemers mogelijkheden te kunnen geven om aan veranderingen het hoofd te kunnen bieden en aldus indirect om werkloosheid en marginalisering te kunnen tegengaan. 33. Het CvdR wijst op de plaats van gelijke kansen in de werkgelegenheidsrichtsnoeren. 34. Het Comité doet de volgende concrete voorstellen om de richtsnoeren te versterken en lokale en regionale overheden te helpen bij de raadpleging over en de uitvoering van de nationale actieplannen: — de lokale en regionale autoriteiten proberen ervoor te zorgen dat de werkgelegenheidsrichtnoeren in de gebieden waarvoor zij verantwoordelijk zijn, via de lokale activiteiten voor de werkgelegenheid in 1999 worden uitgevoerd; 28. Het Comité staat volledig achter het Europese werkgelegenheidsbeleid en de werkgelegenheidsricht- snoeren. Het wil graag als volwaardige partij geraad- — dit advies zou tijdens de Top van Wenen van decem- ber 1998 moeten worden voorgelegd aan de Raad, die dan de ontwerprichtsnoeren voor 1999 behandelt. Brussel, 19 november 1998. De voorzitter van het Comité van de Regio’s Manfred DAMMEYER


Résolution sur l'Agenda 2000 et la réforme de la PAC


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 2502/98 af 19. november 1998 om bud for udførsel af byg, der er meddelt inden for rammerne af den i forordning (EF) nr. 1564/98 omhandlede licitation

text: 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 311/11 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2502/98 af 19. november 1998 om bud for udførsel af byg, der er meddelt inden for rammerne af den i forord- ning (EF) nr. 1564/98 omhandlede licitation KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 1766/92 af 30. juni 1992 om den fælles markedsordning for korn (1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 923/96 (2), under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 1501/95 af 29. juni 1995 om visse gennemførelsesbestem- melser til R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 1766/92 for s(cid:134) vidt ang(cid:134)r ydelse af eksportrestitutioner for korn samt de foranstaltninger, der skal træffes inden for kornsektoren i tilfælde af markedsforstyrrelser (3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2094/98 (4), særlig artikel 7, og ud fra følgende betragtninger: En licitation over restitutionen ved udførsel af byg fra Spanien til alle tredjelande blev (cid:134)bnet ved Kommissio- nens forordning (EF) nr. 1564/98 (5), ændret ved forord- ning (EF) nr. 2309/98 (6); i overensstemmelse med artikel 7 i forordning (EF) nr. 1501/95 kan Kommissionen p(cid:134) grundlag af de meddelte bud efter fremgangsm(cid:134)den i artikel 23 i forordning (EØF) nr. 1766/92 beslutte, at licitationen skal være uden virk- ning; under henvisning til bl. a. kriterierne i artikel 1 i forord- ning (EF) nr. 1501/95 bør der ikke fastsættes nogen maksimumsrestitution; de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomit(cid:130)en for Korn — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 De bud, der er meddelt indtil den 19. november 1998 inden for rammerne af den i forordning (EF) nr. 1564/98 omhandlede licitation over restitutionen ved udførsel af byg, skal være uden virkning. fra den 13. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft den 20. november 1998. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 19. november 1998. P(cid:134) Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 181 af 1. 7. 1992, s. 21. (2) EFT L 126 af 24. 5. 1996, s. 37. (3) EFT L 147 af 30. 6. 1995, s. 7. (4) EFT L 266 af 1. 10. 1998, s. 61. (5) EFT L 203 af 21. 7. 1998, s. 6. (6) EFT L 288 af 27. 10. 1998, s. 11


title: RISC : Informationsnetz zum Chemiesektor: Gesetzgebung: Statistik.

eurovoc_concepts:
chemistry
database
information network


title: Règlement (CE) n° 2503/98 de la Commission du 19 novembre 1998 fixant la restitution maximale à l'exportation d'orge dans le cadre de l'adjudication visée au règlement (CE) n° 1078/98

text: L 311/12 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes 20. 11. 98 R(cid:221)GLEMENT (CE) No 2503/98 DE LA COMMISSION du 19 novembre 1998 fixant la restitution maximale (cid:133) l’exportation d’orge dans le cadre de l’adjudica- tion vis(cid:130)e au r(cid:138)glement (CE) no 1078/98 LA COMMISSION DES COMMUNAUT(cid:144)S EUROP(cid:144)ENNES, vu le trait(cid:130) instituant la Communaut(cid:130) europ(cid:130)enne, vu le r(cid:138)glement (CEE) no 1766/92 du Conseil, du 30 juin 1992, portant organisation commune des march(cid:130)s dans le secteur des c(cid:130)r(cid:130)ales (1), modifi(cid:130) en dernier lieu par le r(cid:138)glement (CE) no 923/96 de la Commission (2), vu le r(cid:138)glement (CE) no 1501/95 de la Commission, du 29 juin 1995, (cid:130)tablissant certaines modalit(cid:130)s d’application du (CEE) no 1766/92 du Conseil en ce qui r(cid:138)glement concerne l’octroi des restitutions (cid:133) l’exportation ainsi que les mesures (cid:133) prendre, en cas de perturbation, dans le secteur des c(cid:130)r(cid:130)ales (3), modifi(cid:130) en dernier lieu par le r(cid:138)glement (CE) no 2094/98 (4), et notamment son article 4, consid(cid:130)rant qu’une adjudication de la restitution et/ou de la taxe (cid:133) l’exportation d’orge vers tous les pays tiers a (cid:130)t(cid:130) ouverte par le r(cid:138)glement (CE) no 1078/98 de la Commis- sion (5); consid(cid:130)rant que l’article 7 du r(cid:138)glement (CE) no 1501/95 la pr(cid:130)voit que, sur la base des offres communiqu(cid:130)es, Commission peut, selon la proc(cid:130)dure pr(cid:130)vue (cid:133) l’article 23 du r(cid:138)glement (CEE) no 1766/92, d(cid:130)cider de fixer une restitution maximale (cid:133) l’exportation, en tenant compte des crit(cid:138)res vis(cid:130)s (cid:133) l’article 1er du r(cid:138)glement (CE) no 1501/ 95; que, dans ce cas, l’adjudication est attribu(cid:130)e (cid:133) celui ou ceux des soumissionnaires dont l’offre se situe (cid:133) un niveau (cid:130)gal ou inf(cid:130)rieur (cid:133) la restitution maximale, ainsi qu’(cid:133) celui ou ceux des soumissionnaires dont l’offre porte sur une taxe (cid:133) l’exportation; consid(cid:130)rant que l’application des crit(cid:138)res vis(cid:130)s ci-dessus (cid:133) la situation actuelle des march(cid:130)s de la c(cid:130)r(cid:130)ale en cause conduit (cid:133) fixer la restitution maximale (cid:133) l’exportation au montant repris (cid:133) l’article 1er; consid(cid:130)rant que les mesures pr(cid:130)vues au pr(cid:130)sent r(cid:138)glement sont conformes (cid:133) l’avis du comit(cid:130) de gestion des c(cid:130)r(cid:130)ales, A ARR(cid:219)T(cid:144) LE PR(cid:144)SENT R(cid:221)GLEMENT: Article premier Pour les offres communiqu(cid:130)es du 13 au 19 novembre 1998, dans le cadre de l’adjudication vis(cid:130)e au r(cid:138)glement (CE) no 1078/98, la restitution maximale (cid:133) l’exportation d’orge est fix(cid:130)e (cid:133) 57,98 (cid:130)cus par tonne. Article 2 Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement entre en vigueur le 20 novembre 1998. Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement est obligatoire dans tous ses (cid:130)l(cid:130)ments et directement applicable dans tout (cid:144)tat membre. Fait (cid:133) Bruxelles, le 19 novembre 1998. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission (1) JO L 181 du 1. 7. 1992, p. 21. (2) JO L 126 du 24. 5. 1996, p. 37. (3) JO L 147 du 30. 6. 1995, p. 7. (4) JO L 266 du 1. 10. 1998, p. 61. (5) JO L 154 du 28. 5. 1998, p. 20


title: Reglamento (CE) n° 2501/98 de la Comisión de 19 de noviembre de 1998 por el que se fija la restitución máxima a la exportación de centeno en el marco de la licitación contemplada en el Reglamento (CE) n° 1746/98

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
rye

text: L 311/10 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 20. 11. 98 REGLAMENTO (CE) No 2501/98 DE LA COMISI(cid:222)N de 19 de noviembre de 1998 por el que se fija la restituci(cid:155)n m(cid:145)xima a la exportaci(cid:155)n de centeno en el marco de la licitaci(cid:155)n contemplada en el Reglamento (CE) no 1746/98 LA COMISI(cid:222)N DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) no 1766/92 del Consejo, de 30 de junio de 1992, por el que se establece la organizaci(cid:155)n com(cid:156)n de mercados en el sector de los cereales (1), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 923/96 de la Comisi(cid:155)n (2), Visto el Reglamento (CE) no 1501/95 de la Comisi(cid:155)n, de 29 de junio de 1995, por el que se establecen determi- nadas disposiciones de aplicaci(cid:155)n del Reglamento (CEE) no 1766/92 del Consejo en lo que respecta a la concesi(cid:155)n de las restituciones a la exportaci(cid:155)n y a las medidas que deben adoptarse en caso de perturbaci(cid:155)n en el sector de los cereales (3), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 2094/98 (4), y, en particular, su art(cid:146)culo 7, Considerando que el Reglamento (CE) no 1746/98 de la Comisi(cid:155)n (5) ha abierto una licitaci(cid:155)n de la restituci(cid:155)n y/o del gravamen a la exportaci(cid:155)n de centeno a todos los terceros pa(cid:146)ses; Considerando que, en virtud del art(cid:146)culo 7 del Regla- mento (CE) no 1501/95, la Comisi(cid:155)n, bas(cid:145)ndose en las ofertas comunicadas y con arreglo al procedimiento esta- blecido en el art(cid:146)culo 23 del Reglamento (CEE) no 1766/ 92, puede decidir fijar una restituci(cid:155)n m(cid:145)xima a la expor- taci(cid:155)n siguiendo los criterios a que se refiere el art(cid:146)culo 1 del Reglamento (CE) no 1501/95; que, en este caso, el contrato se adjudicar(cid:145) al licitador o licitadores cuya oferta sea igual o inferior a la restituci(cid:155)n m(cid:145)xima, y al licitador o licitadores cuya oferta se refiere a un gravamen a la expor- taci(cid:155)n; Considerando que la aplicaci(cid:155)n de los criterios precitados a la situaci(cid:155)n actual de los mercados de cereal conside- rado lleva a fijar la restituci(cid:155)n m(cid:145)xima a la exportaci(cid:155)n en el importe indicado en el art(cid:146)culo 1; Considerando que las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comit(cid:130) de gesti(cid:155)n de los cereales, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Art(cid:146)culo 1 Para las ofertas comunicadas del 13 al 19 de noviembre de 1998 en el marco de la licitaci(cid:155)n contemplada en el Reglamento (CE) no 1746/98, la restituci(cid:155)n m(cid:145)xima a la exportaci(cid:155)n de centeno se fijar(cid:145) en 69,95 ecus por tone- lada. Art(cid:146)culo 2 El presente Reglamento entrar(cid:145) en vigor el 20 de noviembre de 1998. El presente Reglamento ser(cid:145) obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 19 de noviembre de 1998. Por la Comisi(cid:155)n Franz FISCHLER Miembro de la Comisi(cid:155)n (1) DO L 181 de 1. 7. 1992, p. 21. (2) DO L 126 de 24. 5. 1996, p. 37. (3) DO L 147 de 30. 6. 1995, p. 7. (4) DO L 266 de 1. 10. 1998, p. 61. (5) DO L 219 de 7. 8. 1998, p. 3


title: Förslag till rådets beslut om slutande av ett avtal om ändring av avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska gemenskapen och Kanada

eurovoc_concepts:
Canada
EU programme
cooperation agreement (EU)
scientific cooperation
technical cooperation

text: 22. 12. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 400/27 H´RIGENOM FˆRESKRIVS FˆLJANDE. Enda artikel 1. (cid:218)(cid:217)Det femte protokollet till Allm…nna tj…nstehandels(cid:220) avtalet, om finansiella tj…nster (S/L/45), godk…nns h…r(cid:220) med p¿ Europeiska gemenskapens v…gnar vad betr…ffar den del av protokollet som h‰r under Europeiska ge(cid:220) menskapens beh‰righet. 2. (cid:218)(cid:217)Till detta beslut fogas texten till femte protokollet med listan ‰ver gemenskapens och medlemsstaternas s…r(cid:220) listan skilda ¿taganden (GATS/SC/31/Suppl. 4) och ‰ver undantag fr¿n artikel II i Allm…nna tj…nstehandels(cid:220) avtalet (GATS/EL/31), om finansiella tj…nster, samt f‰l(cid:220) jande beslut: -(cid:217)Beslut av Kommitt~n f‰r handel med finansiella tj…nster om att anta det femte protokollet till All(cid:220) m…nna tj…nstehandelsavtalet (S/L/44). -(cid:217)Tj…nstehandelsr¿dets beslut om ¿taganden betr…f(cid:220) fande finansiella tj…nster, antaget i december 1997 (S/L/50). 3. (cid:218)(cid:217)R¿dets ordf‰rande bemyndigas h…rmed att utse den person som skall ha befogenhet att underteckna det femte protokollet till Allm…nna tj…nstehandelsavtalet i syfte att binda Europeiska gemenskapen vad betr…ffar den del av protokollet som h‰r under dess beh‰righet. F‰rslag till r¿dets beslut om slutande av ett avtal om …ndring av avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska gemenskapen och Kanada (98/C 400/07) KOM(1998) 664 slutlig - 98/0316(CNS) (Framlagt av kommissionen den 19 november 1998) EUROPEISKA UNIONENS R¯D HAR ANTAGIT DENNA FˆRORDNING med beaktande av F‰rdraget om uppr…ttandet av Europeiska gemenskapen, s…rskilt arti(cid:220) kel 130(cid:216)M i detta, i f‰rening med artikel 228. 2, f‰rsta meningen och artikel 228. 3 f‰rsta stycket i detta. med beaktande av kommissionens f‰rslag, med beaktande av Europaparlamentets yttrande, och av f‰ljande sk…l: Genom sitt beslut av den 26 februari 1996 godk…nde r¿det avtalet om vetenskapligt och tek(cid:220) niskt samarbete mellan Europeiska gemenskapen och Kanada. Genom sitt beslut av den 22 juni 1998 gav r¿det kommissionen mandat att f‰rhandla om …n(cid:220) dring av ovan n…mnda avtal uteslutande f‰r de samarbetsomr¿den som avses i artikel 4 i avtalet och i enlighet med det f‰rfarande som f‰reskrivs i artikel 12(cid:216)b i avtalet. F‰rhandlingarna har lett till det bifogade avtalet. Avtalet b‰r undertecknas och godk…nnas p¿ Europeiska gemenskapens v…gnar. C 400/28 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 22. 12. 98 H´RIGENOM FˆRESKRIVS FˆLJANDE. H…rmed godk…ns avtalet om …ndring av avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska gemenskapen och Kanada. Avtalets text bifogas detta beslut. Artikel 1 I enlighet med artikel 12 i avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska gemenskapen och Kanada skall r¿dets ordf‰rande meddela Kanada att Europeiska gemenska(cid:220) pen har slutf‰rt f‰rfarandet f‰r ikrafts…ttande av det bifogade avtalet. Artikel 2 Avtal om …ndring av avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska gemenskapen och Kanada EUROPEISKA UNIONENS R¯D p¿ Europeiska gemenskapens v…gnar ¿ ena sidan och KANADAS REGERING ¿ andra sidan HAR AVTALAT FˆLJANDE med beaktande av avtalet vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska gemenskapen och Kanada som tr…dde i kraft den 27 februari 1996, och av f‰ljande sk…l: B¿da parter har uttryckt sin ‰nskan att utvidga avtalets till…mpningsomr¿de och att i detta syfte …ndra avtalet i enlighet med artikel 12(cid:216)b i detta. F‰rhandlingarna om en s¿dan …ndring har slutf‰rts och varit framg¿ngsrika. H´RIGENOM AVTALAS FˆLJANDE. 1. (cid:217)Artikel 4 i avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska gemenskapen och Kanada skall ers…ttas med f‰ljande: Artikel 1 ’’Artikel 4 Omr¿den f‰r samarbetet F‰r gemenskapens vidkommande best¿r omr¿dena av den verksamhet inom forskning, tek(cid:220) nisk utveckling och demonstration som omfattas av artiklarna 130(cid:216)G(cid:216)a(cid:216)(*) och 130(cid:216)G(cid:216)d(cid:216)(**) i F‰rdraget om uppr…ttandet av Europeiska gemenskapen, den sistn…mnda artikeln dock bara vad avser n…t mellan infrastrukturoperat‰rer samt tillh‰rande forskningsprojekt