title: Rådets forordning (EF) nr. 2467/98 af 3. november 1998 om den fælles markedsordning for fåre- og gedekød

text: 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 312/1 I (Retsakter hvis offentliggørelse er obligatorisk) RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 2467/98 af 3. november 1998 om den fælles markedsordning for fåre- og gedekød RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 42 og 43, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2), og ud fra følgende betragtninger: sikre de pågældende landbrugere en rimelig leve- standard er det nødvendigt at opretholde visse foranstaltninger, som letter udbuddets tilpasning af markedets behov; især bør fællesskabsproducen- terne af fåre- og gedekød fortsat modtage en præmie til udligning af deres indkomsttab, ligesom der bør anvendes interventionsforanstaltninger; (4) der bør fastsættes en basispris, som dels tjener til at udløse interventionsforanstaltningerne, dels til at beskytte fællesskabsmarkedet mod prisudsving på verdensmarkedet for visse produkter i denne sek- tor; (1) Rådets forordning (EØF) nr. 3013/89 af 25. sep- tember 1989, om den fælles markedsordning for fåre- og gedekød (3) har ved flere lejligheder været underkastet omfattende ændringer (4); forordnin- gen bør derfor kodificeres, således at dens bestem- melser kan fremtræde klart og rationelt; (5) (2) funktionen og udviklingen af fællesmarkedet for landbrugsprodukter skal ledsages af udformningen af en fælles landbrugspolitik, og denne skal navnlig land- omfatte en brugsprodukter, der kan udformes forskelligt alt efter produkternes art; fælles markedsordning for størrelsen af den præmie, der skal ydes producen- terne, og som beregnes på grundlag af et fælles indkomsttab i Fællesskabet, skal afhænge af den uensartede specialisering i produktionssystemerne i Fællesskabet; for at begrænse en stigning i budget- omkostningerne i denne sektor må der fastsættes et loft for præmie til fuld takst på 1 000 dyr pr. producent i ugunstigt stillede områder i henhold til direktiv 75/268/EØF (5), og på 500 dyr pr. produ- cent i de øvrige områder, overstiges dette antal dyr, udbetales præmien med en nedsat takst på 50 %; (3) med henblik på at nå de i traktatens artikel 39 anførte mål samt især at stabilisere markederne og (1) EFT C 313 af 12. 10. 1998. (2) EFT C 214 af 10. 7. 1998, s. 72. (3) EFT L 289 af 7. 10. 1989, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 1589/96 (EFT L 206 af 16. 8. 1996, s. 25). (4) Se bilag II, del B. (6) med henblik på god administrativ forvaltning bør fristen for udbetaling af præmien falde sammen med regnskabsårets udgang; (5) EFT L 128 af 19. 5. 1975, s. 1. Direktivet er afløst af forordning (EF) nr. 950/97 (EFT L 142 af 2. 6. 1997, s. 1). L 312/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 (7) antallet af moderfår i Fællesskabet viser stigende tendens, hvilket har medført mærkbare prisfald, som alvorligt har forstyrret markedsligevægten; denne udvikling, som delvis er bremset ved de metoder, der er anvendt i forbindelse med priser og stabilisatorer, har ikke desto mindre medført, at produktionen og EUGFL’s udgifter er steget; (12) for at tage hensyn til det forhold, at producenter bør have mulighed for at indskrænke deres pro- duktion i en begrænset periode, bør medlemssta- terne bemyndiges til at kunne tillade midlertidig overdragelse af præmierettigheder; (8) det er derfor nødvendigt, at der med forbehold af særlige bestemmelser, som skal gælde for produ- centsammenslutninger, fastsættes et individuelt loft pr. producent baseret på de samlede præmier, der blev ydet til de enkelte producenter i produktionså- ret 1991; (9) på baggrund af udviklingen i produktionen i hele Fællesskabet bør de samlede præmier dog multipli- ceres med en koefficient, der fastsættes for hver medlemsstat, og som udtrykker forholdet mellem det samlede antal præmieberettigede dyr i begyn- delsen af 1989, 1990 og 1991 og det samlede antal præmieberettigede dyr i produktionsåret 1991; der bør dog fastsættes særlige bestemmelser for Tysk- land for at tage hensyn til visse særlige problemer i de nye delstater; (10) nye producenter bør ikke udelukkes fra præmien, og det samme gælder nuværende producenter, hvis referencebesætning ikke svarer til den normale udvikling i fårebestanden; der bør derfor oprettes en national reserve, der indledningsvis opbygges ved hjælp af en fast udtagning fra de individuelle lofter for alle producenter; der bør træffes bestem- melse om at øge reserven i ugunstigt stillede områ- der; (11) hvis der sker ændringer i støttemodtagerens besid- delser eller produktionskapacitet, kan det være nødvendigt at justere produktionen; de rettigheder, der er erhvervet med hensyn til individuelle lofter, bør derfor på visse betingelser kunne overdrages til andre producenter; for at gøre overdragelsesord- ningen så smidig som mulig, bør det tillades at foretage overdragelse af rettigheder, selv om bedrif- ten ikke overdrages; overdragelsen bør omfattes af regler, der tillader at afstå visse rettigheder veder- lagsfrit til den nationale reserve, for at der ved hjælp af denne især kan gives rettigheder til nye producenter; (13) der bør skabes en forbindelse mellem følsomme områder eller lokaliteter og fåre- og gedeproduk- tionen for at sikre, at denne produktion oprethol- des, især i områder uden noget alternativ; (14) det individuelle præmieloft for hver producent vil indskrænke antallet af præmieberettigede moderfår og geder; (15) denne foranstaltning gør det unødvendigt at fast- sætte begrænsninger pr. dyr med henblik på bestemmelse af præmiens størrelse uden dog at gribe ind i de nuværende præmieberettigede produ- centers ret til præmie; der bør derfor indføres mulighed for at justere de individuelle lofter; (16) fastsættelsen af et individuelt loft pr. producent for retten til præmie kan medføre administrative van- skeligheder i forbindelse med visse producentsam- menslutninger, navnlig familiesammenslutninger, når de foretages overførsel af præmierettigheder mellem medlemmerne af disse sammenslutninger; af hensyn til god administrativ forvaltning bør det derfor fastsættes, at nogle sammenslutninger under visse betingelser kan fritages for at afstå den foreskrevne procentdel af præmierettighederne til den nationale reserve i tilfælde af overdragelse af rettigheder uden overdragelse af bedriften; en sådan bestemmelse må hverken føre til en forhøj- else af de individuelle rettigheder, der for øjeblikket er tildelt i hver medlemsstat, eller give anledning til oprettelse af nye producentsammenslutninger, der alene oprettes med henblik på at undgå afståelse af den foreskrevne procentdel af rettighederne til den nationale reserve i tilfælde af overdragelse af rettig- heder uden overdragelse af bedriften; (17) det individuelle loft blev bl. a. fastlagt på grundlag af de samlede præmiebeløb, der for produktionså- ret 1991 blev ydet til den enkelte producent; som følge af, at det pågældende produktionsår i Italien og Grækenland var et overgangsår mellem to for- skellige præmieordninger, er der her en række producenter, som ikke har varet i stand til at indgive en præmieansøgning for produktionsåret 1991 svarende til antallet af præmieberettigede dyr; for at råde bod på denne situation er det 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 312/3 hensigtsmæssigt at indføre en særlige reserve for henholdsvis Italien og Grækenland, som svarer til det anslåede maksimale antal præmierettigheder, som de pågældende producenter er gået glip af; der bør derfor i første omgang sørges for, at de ansvar- lige myndigheder i disse to medlemsstater kan tildele nye rettigheder inden for rammerne af den ovenfor omhandlede særlige reserve, og efter at Kommissionen har kontrolleret, at de således til- delte rettigheder er tildelt rigtigt, bl. a. i de regioner, der er mest berørt af denne situation, skal Italiens og Grækenlands nationale reserve med virkning fra produktionsåret 1995 forhøjes med en mængde svarende til summen af de nytildelte rettigheder; (18) det er nødvendigt på ny at fastlægge de betingelser, på hvilke Tyskland kan vedtage særlige bestemmel- ser for at tage hensyn til de specifikke problemer, der fortsat gør sig gældende i de nye delstater; (19) for at opnå en gnidningsløs overgang fra de nuvæ- rende bestemmelser i de nye tyske delstater til den præmieordning, der gælder i resten af Fællesskabet, kan visse overgangsforanstaltninger blive nødven- dige; (20) i forbindelse med produktion af fåre- og gedekød er beskyttelsen af miljøet blevet et vigtigt element, som bør tages i betragtning; medlemsstaterne bør derfor have mulighed for at begrænse eller ophæve betalingen af præmien til fåre- og gedekødsprodu- center, hvis de pågældende producenter ikke fuldt ud efterkommer de miljøregler, som medlemssta- terne har fastlagt, forudsat at sanktionen står i et rimeligt forhold til overtrædelsen; (21) for så vidt angår interventionsforanstaltningerne bør det bestemmes, at de skal tage form af støtte til privat oplagring, da denne form for støtte har den mindst mulige indvirkning på den normale afsætning af produkterne; (22) når bestemte kriterier vedrørende markedspriserne er opfyldt, bør det som regel besluttes at yde støtte til privat oplagring, hvis der anvendes en licita- tionsprocedure; ydelse af støtten til privat oplag- ring ved forudfastsættelse af støttebeløbet kan for- bedre effektiviteten af foranstaltningen med støtte til privat oplagring, når det i hastetilfælde er nød- vendigt at anvende privat oplagring på baggrund af en særlig vanskelig markedssituation i et eller flere noteringsområder; det er således nødvendigt at bemyndige Kommissionen til at anvende procedu- ren med forudfastsættelse af støttebeløbet, når denne markedssituation er konstateret, selv om ovennævnte kriterier vedrørende markedspriserne ikke er opfyldt; (23) formålet med ovennævnte præmie er at sikre pro- ducenten en rimelig indkomst; under hensyn til afsætningsmulighederne på fællesskabsmarkedet og Fællesskabs internationale forpligtelser bør pro- duktionen af fåre- og gedekød dog ikke fremmes, når bestanden overstiger et niveau, som er fastlagt i forhold til markedssituationen; med henblik herpå bør der fastsættes en nedsættelse af den garanti, der er fastsat for de pågældende foranstaltninger; den maksimale garantimængde bør fastsættes til det niveau, som bestanden af moderfår nåede op på den 31. december 1987 i de pågældende områ- der, og der bør fastsættes bestemmelser for en senere revision af denne mængde; (24) det må forventes, at indførelsen af individuelle lofter for hver producent for modtagelse af præ- mie, hvor den nuværende bestand opretholdes, i betydelig grad nedsætter risikoen for budgeto- verskridelse; derfor er det hensigtsmæssigt, at koef- ficienten for nedsættelse af den i artikel 13, stk. 2, i nærværende forordning omhandlede basispris fastsættes til samme størrelse som for produktions- året 1990; (25) ved siden af interventionsordningerne bidrager en handelsregulering med en afgiftsordning ved ind- førsel principielt til en stabilisering af EF’s marked; denne samhandelsordning er baseret på de aftaler, der indgået inden for rammerne af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguay-runden, i det følgende betegnet »GATT-aftalerne«; (26) de ansvarlige myndigheder bør sættes i stand til permanent at følge bevægelserne i samhandelen for at kunne vurdere udviklingen på markedet og i givet fald anvende nærværende forordning; for at omfanget af samhandelen kan kontrolleres af de kompetente myndigheder og de i nærværende forordning omhandlede foranstaltninger eventuelt anvendes, bør der indføres en ordning med import- og eksportlicenser, der kræver, at der stilles sikker- hed som garanti for, at de forretninger, som der er anmodet om licens for, virkelig gennemføres; L 312/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 (27) for at undgå eller begrænse de skadelige virkninger på Fællesskabets marked, som indførslen af visse landbrugsprodukter kan medføre, skal der ved ind- førslen af et eller flere af disse produkter betales en importafgift, hvis visse betingelser er ekstra opfyldt; (28) det vil være hensigtsmæssigt at tillægge Kommis- sionen kompetence til at åbne og forvalte de told- kontingenter, som er en følge af GATT-aftalerne, på visse betingelser; (29) som tillæg til den ovenfor beskrevne ordning bør der åbnes mulighed for at regulere anvendelsen og i det omfang markedssituationen kræver det, helt eller delvis forbyde anvendelsen af proceduren for aktiv eller passiv forædling; (30) ordningen med told gør det muligt at give afkald på alle øvrige beskyttelsesforanstaltninger ved Fæl- lesskabets ydre grænser; denne ordning med fælles priser og told kan dog under usædvanlige omstæn- digheder vise sig utilstrækkelig; for ikke i sådanne tilfælde at lade Fællesskabets marked være ube- skyttet over for de forstyrrelser, der måtte følge deraf, da de tidligere importhindringer er blevet fjernet, må Fællesskabet have mulighed for hurtigt at træffe alle nødvendige foranstaltninger; disse foranstaltninger bør være i overensstemmelse med bestemmelserne i GATT-aftalerne; (31) der gives mulighed for at træffe foranstaltninger, når markedsforstyrrelser indtræder eller truer med at indtræde som følge af en væsentlig prisstigning; markedssituationen kræver, at denne mulighed også står åben i tilfælde af et væsentligt prisfald; (32) begrænsninger i den frie vareomsætning som følge af anvendelsen af foranstaltninger til bekæmpelse af udbredelsen af sygdomme hos dyr kan skabe vanskeligheder på markedet i en eller flere med- lemsstater; det er nødvendigt at åbne mulighed for at indføre undtagelsesforanstaltninger til støtte af markedet med henblik på at afhjælpe en sådan situation; (33) for at lette gennemførelsen af de påtænkte bestem- melser bør der fastlægges en procedure, ved hvil- ken der i en forvaltningskomite´ tilvejebringes et nært samarbejde mellem medlemsstaterne og Kom- missionen; (34) ved den fælles markedsordning for fåre- og gede- kød skal der, sideløbende og på passende måde, tages hensyn til de i traktatens artikel 39 og 110 fastsatte mål; (35) når det indre marked hviler på et system af fælles priser, kan dets funktion skades ved ydelse af visse former for støtte; derfor bør de bestemmelser i traktaten, der gør det muligt at vurdere den af medlemsstaterne ydede støtte og at forbyde støtte, der er uforenelig med det fælles marked, bringes i anvendelse inden for fåre- og gedekødssektoren; (36) de udgifter, der afholdes af medlemsstaterne i med- før af de forpligtelser, der følger af anvendelsen af denne forordning; påhviler Fællesskabet i henhold til bestemmelserne i Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 af 21. april 1970 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (1) — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: KAPITEL I Anvendelsesområde Artikel 1 Den fælles markedsordning for fåre- og gedekød omfatter regler for priser og samhandel og gælder for følgende produkter: (1) EFT L 94 af 28. 4. 1970, s. 13. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 1287/95 (EFT L 125 af 8. 6. 1995, s. 1). 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 312/5 KN-kode Varebeskrivelse a) 0104 10 30 Lam (et år og derunder) 0104 10 80 Andre varer end racerene avlsdyr (får) 0104 20 90 Geder, levende, undtagen racerene avlsdyr 0204 Kød af får og geder, fersk, kølet eller frosset 0210 90 11 Kød af får og geder, ikke udbenet, saltet, i saltlage, tørret eller røget 0210 90 19 Kød af får og geder, udbenet, saltet, i saltlage, tørret eller røget b) 0104 10 10 Får, levende, racerene avlsdyr 0104 20 10 Geder, levende, racerene avlsdyr 0206 80 99 0206 90 99 Spiseligt slagteaffald af får og geder, fersk eller kølet, undtagen til fremstilling af farmaceutiske produkter Spiseligt slagteaffald af får og geder, frosset, undtagen til fremstilling af farmaceutiske produkter 0210 90 60 Spiseligt slagteaffald af får og geder, saltet, i saltlage, tørret eller røget ex 1502 00 90 Talg af får eller geder, andre end dem i nr. 1503 1602 90 72 1602 90 74 Andre varer af kød eller slagteaffald af får eller geder, ikke kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt; blandinger af sådant kød eller slagteaffald med kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt kød eller slagteaffald 1602 90 76 1602 90 78 Andre varer af kød eller slagteaffald, af får eller geder c) d) KAPITEL II e) foranstaltninger, der skal gøre det lettere at konsta- tere markedsprisudviklingen. Pris-, præmie- og interventionsordning De generelle regler for disse foranstaltninger fastsættes efter proceduren i traktatens artikel 43, stk. 2. Artikel 2 For i erhvervslivet at fremme initiativer, der kan lette tilpasningen af udbuddet til markedets krav, kan der for de i artikel 1 nævnte produkter træffes følgende fælles- skabsforanstaltninger: a) foranstaltninger, der skal muliggøre en bedre avls- planlægning b) foranstaltninger til fremme af en bedre organisation af fremstilling, forarbejdning og afsætning c) foranstaltninger til forbedring af kvaliteten d) foranstaltninger, der skal muliggøre opstilling af kort- eller langfristede prognoser på baggrund af de benyt- tede produktionsmidler Artikel 3 1. Efter proceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, fast- sættes der hvert år for det følgende produktionsår en basispris for ferske eller kølede fårekroppe. 2. Ved fastsættelse af basisprisen tages der især hensyn til følgende faktorer: a) markedssituationen for fårekød i det indeværende år b) udsigterne for udviklingen i produktion og forbrug af fårekød c) produktionsomkostningerne for fårekød L 312/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 d) markedssituationen i de andre sektorer for animalske produkter, navnlig oksekødssektoren 5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel ved- tages efter proceduren i artikel 25. e) de indvundne erfaringer. Rådet fastsætter på forslag af Kommissionen og med kvalificeret flertal de sæsonregulerede basispriser for at tage hensyn til fællesskabsmarkedets normale sæson- udsving for fårekød. 3. Medmindre Rådet med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen træffer anden beslutning, begynder pro- duktionsåret den første mandag i januar og slutter dagen før denne dag det følgende år. Artikel 4 1. Der konstateres en ugentlig vægtet gennemsnitspris for ferske eller kølede fårekroppe på Fællesskabets repræ- sentative markeder på basis af de priser, der konstateres på det eller de repræsentative markeder i hvert noterings- område for EF-standardkvaliteten af ferske eller kølede fårekroppe under hensyn til den forholdsmæssige betyd- ning af den samlede produktion af fårekød i hvert noteringsområde. Ved noteringsområde forstås: — Storbritannien — Nordirland — alle andre medlemsstater hver for sig. 2. Den i stk. 1 omhandlede fællesskabsnotering for standardkvalitet repræsenterer den gennemsnitlige mest udbredte produktion i Fællesskabet for besætninger, der er specielt beregnet til produktion af kød af tunge lam. Rådet, der træffer afgørelse på forslag af Kommissionen, skal med kvalificeret flertal: — fastlægge standardkvaliteten Artikel 5 1. I det omfang, det er nødvendigt til udligning af et eventuelt indkomsttab, som fårekødsproducenterne i Fæl- lesskabet har lidt i løbet af et produktionsår, des der en præmie. Men henblik herpå fastsættes et fælles indkomsttab, som pr. 100 kg slagtet vægt udgør den eventuelle forskel mellem den basispris, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, og det aritmetiske gennemsnit af de ugentlige markedspri- ser, der er konstateret i overensstemmelse med artikel 4. 2. Størrelsen af den præmie, der betales for hvert moder- får til de producenter af tunge lam, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3, beregnes ved anvendelse på det i stk. 1 i nærværende artikel omhandlede indkomsttab af en koef- ficient, som for hele Fællesskabet udtrykker den normale årlige gennemsnitsproduktion af kød af tunge lam pr. moderfår, der producerer disse lam, opgjort pr. 100 kg slagtet vægt. 3. Størrelsen af den præmie, der udbetales for hvert moderfår til de producenter af lette lam, der er omhand- let i artikel 4, stk. 3, beregnes ved anvendelse på det i stk. 1 i nærværende artikel omhandlede indkomsttab af en koefficient på 80 % af den koefficient, der er fastsat i overensstemmelse med bestemmelserne i stk. 2 i nærvæ- rende artikel. 4. Hver producent oppebærer den præmie, der er bereg- net for den kategori, han tilhører. En producent, der afsætter fåremælk eller fåremælksprodukter, kan, hvis han kan godtgøre, at mindst 40 % af de lam, som er født på hans bedrift, er opfedet til tunge slagtekroppe, på anmodning herom modtage den præmie, der gælder for den tunge kategori, i et forhold svarende til det antal lam, som er født på hans bedrift, og som opfedes til tunge slagtekroppe. — udarbejde en definition af lam, der opfedes til tunge slagtekroppe. 5. Til udligning af et indkomsttab for gedekødsprodu- centerne ydes der en præmie: 3. Alle fåreproducenter, der afsætter fåremælk eller mælkeprodukter, der er fremstillet på grundlag af fåre- mælk, anses for producenter af lette lam. Alle andre fåreproducenter anses for producenter af tunge lam. 4. Alle medlemsstater indfører på en for Kommissionen tilfredsstillende måde og senest for produktionsåret 1991 en foranstaltning, der gør det muligt at sondre mellem producenter af tunge lam og producenter af lette lam. a) dels i de i bilag I nævnte områder b) dels i bjergområder i henhold til artikel 23, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 950/97 af 20. maj 1997 om forbedring af landbrugsstrukturernes effektivi- tet (1), bortset fra de i bilag I i denne forordning nævnte områder, for så vidt det efter proceduren i artikel 25 fastslås, at produktionen i disse områder opfylder følgende to kriterier: (1) EFT L 142 af 2. 6. 1997, s. 1. 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 312/7 — gedeopdrættet tager hovedsagelig sigte på gede- kødsproduktion præmieberettiget ged i de områder, der er omhandlet i stk. 5. — der anvendes samme teknik til opdræt af geder og får. Efter samme procedure Det præmiebeløb, der betales for hver ged, svarer til 80 % af den præmie, der betales for hvert moderfår i overensstemmelse med stk. 2. 6. Inden udgangen af hvert halvår foretager Kommissio- nen — efter proceduren i artikel 25 — en vurdering af det forventede indkomsttab for hele produktionsåret og af det forventede præmiebeløb. På grundlag af dette anslåede indkomsttab kan medlems- staterne udbetale et halvårligt forskud på indtil 30 % af den anslåede præmie til alle deres producenter. Medlemsstaterne kan bestemme, at disse to forskud udbetales på e´n gang til producenterne fra udgangen af andet halvår. Det endelige præmiebeløb fastsættes straks efter udgan- gen af det pågældende produktionsår og senest den 31. marts. Et eventuelt restbeløb udbetales inden den 15. oktober samme år. Præmien udbetales til producenten på grundlag af det antal moderfår og/eller geder, der holdes på bedriften i en minimumsperiode, der skal fastsættes efter proceduren i artikel 25. 7. Indtil udgangen af produktionsåret 1994 udbetales præmien til producenter af fåre- og gedekød som omhandlet i nærværende artikel til fuld takst for indtil 1 000 dyr pr. producent i de ugunstigt stillede områder i henhold til artikel 3, stk. 3, 4 og 5, i direktiv 75/ 268/EØF, og for indtil 500 dyr pr. producent i de øvrige områder. Overstiges de lofter, der er nævnt i første afsnit, fastsæt- tes præmiebeløbet indtil udgangen af produktionsåret 1994 til 50 % af det beløb, som bliver beregnet. For så vidt angår sammenslutninger eller andre former for samarbejde mellem producenter, anvendes de i første afsnit omhandlede lofter individuelt på de enkelte produ- center. — kan Rådet udvide ydelsen af præmien til at omfatte visse hundyr af bjergrace, der opdrættes i nærmere fastsatte områder med særligt vanskelige produktion- svilkår, og som ikke svarer til definitionen på præmie- berettiget moderfår; i så fald er det enhedspræmiebe- løb, der betales for disse hundyr, lig med 70 % af det beløb, der er fastsat for et præmieberettiget moderfår i overensstemmelse med stk. 2 — kan Rådet bestemme, at præmien kun ydes til produ- center med et minimumsantal moderfår og, med hen- syn til de i stk. 5 nævnte områder, et minimumsantal moderfår og/eller geder. 9. Kommissionen fastsætter efter proceduren i artikel 25: — i givet fald de præmier, der betales pr. moderfår til de producenter, der er omhandlet i stk. 2 og 3, for hundyr af bjergrace som omhandlet i stk. 8, samt pr. ged for så vidt angår de områder, der er omhandlet i stk. 5 — de i stk. 2 omhandlede koefficienter for hvert produk- tionsår og for hele produktionsåret — gennemførelsesbestemmelserne til nærværende artikel, blandt andet om indgivelse af ansøgningerne om præmie og om udbetaling heraf. 10. De udgifter, der afholdes som led i ordningen i denne artikel, betragtes som en del af interventionerne til regulering af landbrugsmarkederne. Artikel 6 1. Der indføres et individuelt loft pr. producent for den i artikel 5 omhandlede præmie. For producenter, der har fået tildelt præmien inden produktionsåret 1992, udbetales præmien for produk- tionsåret 1993 og følgende produktionsår for det antal dyr, som præmien blev udbetalt for i produktionsåret 1991, multipliceret med den i stk. 5 omhandlede koeffi- cient. 8. Rådet fastsætter på forslag af Kommissionen og med kvalificeret flertal de almindelige regler for den i denne artikel fastsatte ordning, blandt andet definitionerne på præmiemodtager og præmieberettiget moderfår samt Såfremt denne koefficient er større end 1, kan medlems- staterne dog vedtage helt eller delvis at anvende det yderligere antal præmierettigheder, som følger heraf, til tilførsel til den i artikel 7, stk. 1, omhandlede nationale reserve. L 312/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 Lofterne nedsættes således, at den i artikel 7, stk. 1, omhandlede nationale reserve kan oprettes. b) Når en producent sælger eller på anden måde over- drager sin bedrift, kan han overdrage alle sine præ- mierettigheder til den, der overtager bedriften. 2. Er præmien for produktionsåret 1991 ikke udbetalt eller udbetalt med et nedsat beløb som følge af naturlige forhold, tages der hensyn til det antal dyr, der svarer til udbetalingerne i det nærmest forudgående produktionsår. Er præmien for produktionsåret 1991 ikke udbetalt eller udbetalt med et nedsat beløb som følge af sanktioner, der har medført præmietilbageholdelse, tages der hensyn til det antal dyr, der blev konstateret under den kontrol, der gav anledning til sanktionerne. 3. For sammenslutninger, foreninger eller andre former for samarbejde mellem producenter anvendes de i stk. 1 omhandlede lofter individuelt på hver tilsluttet producent efter følgende regel: a) Har sammenslutningen meddelt den i artikel 2, stk. 2, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2385/91 (1) nævnte fordelingsnøgle for fårebestanden for produk- tionsåret 1991 til den kompetente myndighed ifølge artikel 4 i nævnte forordning, fastsættes lofterne for hvert producerende medlem på grundlag af forde- lingsnøglen. b) Har sammenslutningen ikke meddelt den i litra a) nævnte fordelingsnøgle for produktionsåret 1991, udbetales præmien til sammenslutningen for det antal dyr, som præmieydelsen til sammenslutningen omfat- tede for produktionsåret 1991, ifølge reglerne i stk. 1. Der fastsættes for produktionsåret 1993 et individuelt loft for hvert producerende medlem efter den af sammenslutningen meddelte fordelingsnøgle. Hvis sammenslutningens sammensætning senere hen ænd- res, tages der ved udbetalingen af præmien til sammen- slutningen hensyn til opgørelsen over de individuelle lofter for de enkelte producerende medlemmer, der har tilsluttet sig eller forladt sammenslutningen. 4. Retten til præmie fastsættes efter følgende regler: Han kan også overdrage alle eller en del af sine rettigheder til andre producenter uden at overdrage bedriften. Kommissionen kan efter proceduren i arti- kel 25 opstille specifikke regler for det mindste antal, der kan udgøre en deloverdragelse. I tilfælde af overdragelse, uden at bedriften overdra- ges, skal han afstå en del af sine præmierettigheder, dog højst 15 % uden vederlag til den nationale reserve i den medlemsstat, hvor hans bedrift er belig- gende, med henblik på gratis tildeling til nye produ- center eller andre prioriterede producenter, som omhandlet i artikel 7, stk. 2. Fra produktionsåret 1995 finder tredje afsnit ved overdragelser af præmierettigheder mellem medlem- mer af samme producentsammenslutning dog ikke anvendelse på medlemmer af en producentsammens- lutning, der opfylder en række betingelser, som fast- lægges nærmere af Kommissionen efter proceduren i artikel 25. I disse betingelser skal der mindst tages hensyn til: — medlemmernes status i sammenslutningen — varigheden af medlemmernes medlemskab og del- tagelse i sammenslutningen — sammenslutningens sammensætning i det omfang, det er nødvendigt, for ikke at bringe anvendelsen af tredje afsnit i fare. c) Medlemsstaterne — træffer de nødvendige foranstaltninger for at undgå, at præmierettighederne flyttes væk fra føl- somme områder eller områder, hvor fåreavl er særlig vigtig for den lokale økonomi — kan fastsætte, at overdragelse af rettigheder uden overdragelse af bedriften sker enten direkte mellem producenter eller via den nationale reserve. a) Præmierettighederne forbeholdes producenter, der fik udbetalt præmie for produktionsåret 1991, og som også har indgivet en ansøgning om præmie for pro- duktionsåret 1992. d) Medlemsstaterne kan, inden en dato, som skal fast- sættes, give tilladelse til midlertidig overdragelse af den del af præmierettighederne, som den pågældende producent ikke agter at benytte. (1) EFT L 219 af 7. 8. 1991, s. 15. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 2143/96 (EFT L 286 af 8. 11. 1996, s. 10). e) Præmierettigheder, der overdrages endeligt eller mid- lertidigt til en producent, skal lægges til de præmieret- tigheder, som han oprindelig har fået tildelt. 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 312/9 f) Kommissionen fastsætter gennemførelsesbestemmelser til dette stykke efter proceduren i artikel 25, især bestemmelser, hvorefter medlemsstaterne under hen- syntagen til deres modefårbesætningers struktur kan fastlægge den i stk. 1 nævnte nedsættelse, samt bestemmelser, hvorefter medlemsstaterne kan løse de særlige problemer, der kan opstå i forbindelse med overdragelse af præmierettigheder fra producenter, der ikke ejer de arealer, deres bedrift ligger på. 5. Med henblik på anvendelsen af stk. 1 fastsætter medlemsstaterne en koefficient, der udtrykker forholdet mellem: a) det samlede antal dyr, der gav ret til præmie, og som var til stede på støttemodtagernes bedrifter i begyn- delsen af et af produktionsårene 1989, 1990 eller 1991, og b) det samlede antal dyr, der gav ret til præmie for produktionsåret 1991. Medlemsstaterne skal inden den 31. oktober 1992 under- rette Kommissionen om, hvilket år de har valgt med henblik på litra a). 6. Medlemsstatene omregner de individuelle lofter på en sådan måde, at de mængder, der overstiger lofterne på 1 000 dyr og 500 dyr, som omhandlet i artikel 5, stk. 7, reduceres med 50 %. De omregnede lofter anvendes fra produktionsåret 1995. Artikel 7 1. Hver medlemsstat opretter en indledende national reserve svarende til mindst 1 % og højst 3 % af summen af de individuelle lofter for de producenter, hvis bedrifter er beliggende på dens område. Den nationale reserve skal også tildeles rettigheder i henhold til artikel 6, stk. 4, litra b). For Tyskland beregnes den indledende nationale reserve på grundlag af summen af alle de individuelle lofter for producenter, hvis bedrifter er beliggende i de gamle tyske delstater. Denne reserve vedrører kun de pågældende producenter. Endvidere indføres der for Italien og Grækenland en særlig reserve med et loft på 600 000 rettigheder for hver af disse to medlemsstater, som skal gøre det muligt at tildele supplerende rettigheder til producenter, der er berørt af sammenfaldet i produktionsåret 1991 af dels ændringerne i støttebetingelserne for præmieberettigede dyr, dels indførelsen af ordningen med et individuelt garantiloft pr. producent, baseret på antallet af udbetalte præmier for nævnte produktionsår. Kommissionen kontrollerer, at de supplerende rettigheder kun tildeles de berørte producenter, som ikke må opnå flere rettigheder end dem, de ville have fået tildelt, hvis den i tredje afsnit omhandlede situation ikke var indtruf- fet. Med forbehold af denne kontrol og inden for grænserne af den i tredje afsnit omhandlede særlige reserve forhøjes den nationale reserve, der er oprettet i henhold til denne artikel, med en mængde svarende til summen af de supplerende rettigheder, som skal tildeles; denne forhøj- else berører ikke den tillægsreserve, der er omhandlet i stk. 3. 2. Medlemsstaterne anvender deres nationale reserver til at tildele præmierettigheder til navnlig følgende produ- center: a) producenter, der har indgivet præmieansøgning inden produktionsåret 1992, og som over for den kompe- tente myndighed har godtgjort, at anvendelsen af lofterne, i henhold til artikel 6, ville true deres be- drifts rentabilitet på baggrund af gennemførelsen af et investeringsprogram i fåre- og gedesektoren, der er udarbejdet inden den 1. januar 1993 b) producenter, som for produktionsåret 1991 har indgi- vet en præmieansøgning, der som følge af usædvan- lige forhold ikke svarer til den faktiske situation som fastslået i de foregående produktionsår c) producenter, der regelmæssigt har indgivet en præ- mieansøgning, dog uden at have indgivet en for produktionsåret 1991 d) producenter, der indgiver præmieansøgning for første gang i produktionsåret 1993 eller i de følgende pro- duktionsår e) producenter, som har erhvervet en del af arealer, der før har været benyttet af andre producenter til fåre- eller gedehold. 3. Der oprettes en tillægsreserve på 1 % af summen af de individuelle lofter for producenterne i hver medlems- stats ugunstigt stillede områder; denne reserve skal ude- lukkende tildeles producenter i disse områder efter krite- rier, som medlemsstaterne fastlægger. For Tyskland udgør tillægsreserven 1 % af summen af de individuelle lofter for producenter, hvis bedrifter er belig- gende i de gamle tyske delstaters ugunstigt stillede områ- der. Denne reserve vedrører kun de pågældende produ- center. L 312/10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 4. Med forbehold af artikel 6, stk. 4, litra f), fastsættes gennemførelsesbestemmelserne til artikel 6 og nærvæ- rende artikel efter proceduren i artikel 25. Artikel 9 Efter samme procedure vedtages de foranstaltninger, der anvendes, hvis den nationale reserve i en medlemsstat ikke er udnyttet. Artikel 8 1. Uanset artikel 6, stk. 1, gælder følgende for de nye tyske delstater: a) der fastsættes et regionalt loft på 1 mio. præmieberet- tigede dyr Medlemsstaterne kan anvende passende miljøforanstalt- ninger, som svarer til de specifikke forhold på det område, der anvendes til produktion af får eller geder, som er berettigede til præmien. De medlemsstater, som gør brug af denne mulighed, fastlægger sanktioner, der er passende og står i et rimeligt forhold til alvoren af de miljømæssige konsekvenser, som en manglende overholdelse af de pågældende foranstalt- ninger har. Disse sanktioner kan indebære en begræns- ning eller eventuelt ophævelse af de fordele, som følger med præmien. Medlemsstaterne underretter Kommissio- nen om de foranstaltninger, de træffer i forbindelse med anvendelsen af denne artikel. b) Tyskland fastlægger betingelserne for tildelingen af dette loft og dets områdemæssige fordeling. Artikel 10 2. I de nye tyske delstater anvender Tyskland senest fra begyndelsen af produktionsåret 2 000 bestemmelserne om de individuelle producentlofter, som gælder i resten af Fællesskabet, dog med forbehold af bestemmelserne i nærværende artikel. 1. Uanset artikel 6, stk. 1, 2, 3, stk. 4, litra a), stk. 5 og 6, fastsættes der et samlet loft for Finland, Sverige og Østrig for den i artikel 5 omhandlede præmie. Det samlede antal præmieberettigede dyr under dette loft fastsættes til: Tyskland giver producenterne meddelelse om deres indivi- duelle loft for ydelsen af den i artikel 5 omhandlede præmie. Det individuelle producentloft fastlægges på grundlag af antallet af moderfår, som der blev betalt præmie for i produktionsåret forud for det år, for hvilket producenterne fik meddelelse om deres individuelle lof- ter. 3. Hvis præmien for referenceåret ikke er udbetalt eller udbetalt med et nedsat beløb som følge af naturlige forhold, tages der hensyn til det antal dyr, der svarer til udbetalingerne i det nærmest forudgående produktionsår. Hvis præmien for referenceåret ikke er udbetalt eller udbetalt med et nedsat beløb som følge af sanktioner, der har medført præmietilbageholdelse, tages der hensyn til det antal dyr, der blev konstateret under den kontrol, der gav anledning til sanktionerne. 4. Hvis summen af alle de individuelle lofter for produ- center, hvis bedrifter er beliggende i de nye tyske delsta- ter, er under det regionale loft, der er fastsat for dette område, lægges de resterende rettigheder til den tyske nationale reserve som omhandlet i artikel 7, stk. 1. Den nye reserve, der således opstår, er gældende på hele Tysklands område. — 205 651 for Østrig — 80 000 for Finland — 180 000 for Sverige. Disse tal omfatter både de oprindeligt tildelte mængder og enhver reserve, som medlemsstaterne opretter. 2. Inden for de i stk. 1 nævnte lofter tildeles der individuelle lofter til producenterne i Finland, Sverige og Østrig senest: — den 31. december 1996 for Østrig — den 31. december 1995 for Finland og Sverige. 3. Kommissionen fastsætter efter proceduren i artikel 25 gennemførelsesbestemmelser til denne artikel og særlig de nødvendige tilpasnings- og overgangsforanstaltninger. Artikel 11 5. Om nødvendigt fastsætter Kommissionen gennemfø- relsesbestemmelser til denne artikel efter proceduren i artikel 25. Der kan træffes interventionsforanstaltninger i form af støtte til privat oplagring af lammekroppe og opskærin- ger heraf. 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 312/11 Artikel 12 Artikel 13 1. Hvis 1. Den maksimale 63 400 000 moderfår. garantimængde fastsættes til — den i henhold til artikel 4 konstaterede pris på den ene side, og — markedsprisen i et noteringsområde som omhandlet i artikel 4, stk. 1, på den anden side er mindre end 90 % af den i artikel 3, stk. 2, omhandlede sæsonregulerede basispris og kan forventes af forblive på dette niveau, kan det vedtages at iværksætte den i artikel 11 omhandlede støtte til privat oplagring for det pågæl- dende noteringsområde. 2. Hvis — den i henhold til artikel 4 konstaterede pris på den ene side, og — markedsprisen i et noteringsområde på den anden side er mindre end 70 % af den sæsonregulerede basispris og kan forventes af forblive på dette niveau, kan det ved- tages at iværksætte den i artikel 11 omhandlede støtte til privat oplagring for det pågældende noteringsområde; der skal i så fald benyttes en licitationsprocedure. Det kan imidlertid besluttes at yde denne støtte som led i en procedure med forudfastsættelse, såfremt det i hastetil- fælde er nødvendigt at anvende privat oplagring på baggrund af en særlig vanskelig markedssituation i et eller flere noteringsområder. Denne procedure kan i så fald kun besluttes for noteringsområder, hvor denne markedssituation er konstateret. 3. Rådet fastsætter på forslag af Kommissionen og med kvalificeret flertal de almindelige gennemførelsesbestem- melser til denne artikel. 2. For hvert produktionsår gælder følgende: — hvis bestanden af moderfår anslås at ville overstige den maksimale garantimængde for dette produktions- år, nedsættes den i artikel 5 omhandlede præmie såvel for moderfår som for geder med incidensen på basisprisen af en koefficient, der svarer til en nedsæt- telse af basisprisen med 1 % for hver procents overskridelse af det maksimale garantiniveau — hvis den i første led fastsatte mekanisme ved anven- delse på den faktisk konstaterede bestand af moderfår for det foregående produktionsår fører til et præmie- beløb, der er forskelligt fra det beløb, der er blevet beregnet, foretages justeringen på tidspunktet for fast- sættelsen af den endelige moderfårspræmie for det pågældende produktionsår, eller, hvis dette ikke er muligt, i forbindelse med beregningen af præmien for det følgende produktionsår. Ved udarbejdelse af prognoserne over og den endelige opgørelse af bestanden af moderfår tages der ikke hensyn til det antal moderfår, der er opdrættet på den tidligere Tyske Demokratiske Republiks område. 3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, her- under den koefficient og det beløb, der er omhandlet i stk. 2, fastsættes efter proceduren i artikel 25. 4. Fra produktionsåret 1993 er den i stk. 2 omhandlede nedsættelseskoefficient for basisprisen dog 7 %. KAPITEL III Regler for samhandelen med tredjelande 4. Efter proceduren i artikel 25 Artikel 14 a) fastsættes de varer og kvaliteter, for hvilke der kan ske privat oplagring 1. Ved import til eller eksport fra Fællesskabet af de i artikel 1 nævnte produkter kan der kræves fremlagt en import- eller eksportlicens. b) træffes der afgørelser om indledning af de i stk. 1 og 2 nævnte foranstaltninger. c) træffes der afgørelse om støtte til privat oplagring, de for dens tidspunktet godkendte mængder samt ophør Licensen udstedes af medlemsstaterne til enhver, der anmoder herom, uanset hvor i Fællesskabet han er etable- ret, uden at dette i øvrigt anfægter anvendelsen af artikel 17. d) vedtages de øvrige gennemførelsesbestemmelser til denne artikel, især betingelserne for anvendelse af interventionsforanstaltningerne. Import- og eksportlicensen gælder for hele Fællesskabet. Licensudstedelsen kan være betinget af, at der stilles sikkerhed for opfyldelsen af forpligtelsen til at gennem- føre importen eller eksporten inden for licensens gyldig- L 312/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 hedsperiode; sikkerheden fortabes helt eller delvis, hvis transaktionen ikke eller kun delvis har fundet sted inden for nævnte frist, undtagen i tilfælde af force majeure. a) de produkter, for hvilke der kan anvendes tillægsim- porttold i henhold til artikel 5 i landbrugsaftalen 2. Fortegnelsen over de produkter, for hvilke der kræves eksportlicens, licensernes gyldighedsperiode og de øvrige gennemførelsesbestemmelser til denne artikel fastsættes efter proceduren i artikel 25. Artikel 15 Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes toldsatserne i den fælles toldtarif for de i artikel 1 nævnte produkter. Artikel 16 1. For at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger for EF-markedet af import af nogle af de i artikel 1 nævnte produkter pålægges importen til satsen i den fælles told- tarif af et eller flere af disse produkter en tillægsimport- told, hvis betingelserne i artikel 5 i den aftale om landbrug, der er indgået i overensstemmelse med trakta- tens artikel 228 under de multilaterale handelsforhandlin- ger i Uruguay-rundens regi, er opfyldt, undtagen i tilfælde hvor importen ikke risikerer at skabe forstyrrelser på EF-markedet, og virkningerne ikke står i forhold til det mål, der søges opnået. 2. De udløsningspriser, under hvilke der kan pålægges en tillægsimporttold, er dem, Fællesskabet meddeler Ver- denshandelsorganisationen. De mængder, der skal overskrides, for at der pålægges en tillægsimporttold, fastlægges navnlig på grundlag af importen til Fællesskabet i de tre år, der går forud for det år, hvori de i stk. 1 nævnte skadelige virkninger opstår eller vil kunne opstå. 3. De importpriser, der tages i betragtning ved pålæg- gelse af en tillægsimporttold, fastlægges på grundlag af cif-importpriserne for den pågældende sending. b) de øvrige kriterier, som er nødvendige for at sikre, at stk. 1 anvendes i overensstemmelse med artikel 5 i nævnte aftale. Artikel 17 1. De toldkontingenter for de i artikel 1 nævnte produk- ter, der følger af de aftaler, der er indgået inden for rammerne af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguay-runden, åbnes og forvaltes efter bestemmelserne, der er fastlagt efter proceduren i artikel 25. 2. Forvaltningen af kontingenterne kan gennemføres efter en af følgende metoder eller ved en kombination af disse metoder: a) en metode, der er baseret på den kronologiske række- følge af indgivelsen af ansøgninger (efter »først til mølle«-princippet) b) en metode, der går ud på fordeling i forhold til de mængder, der er indgivet ansøgning for (efter den såkaldte metode med »samtidig behandling«) c) en metode, hvor der tages hensyn til de traditionelle handelsstrømme (efter den såkaldte metode »traditio- nelle/nye mønstre«). Der kan fastsættes andre hensigtsmæssige metoder. De må ikke medføre nogen forskelsbehandling mellem de berørte erhvervsdrivende. 3. Forvaltningsmetoden skal i givet fald tage hensyn til forsyningsbehovene på Fællesskabets marked og nødven- digheden af at sikre ligevægten på dette marked, idet der dog kan tages udgangspunkt i metoder, der tidligere er blevet anvendt til forvaltning af kontingenter svarende til dem, der er omhandlet i stk. 1, jf. dog de rettigheder, der følger af de aftaler, der er indgået inden for rammerne af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguay-run- den. Med henblik herpå kontrolleres cif-importpriserne på grundlag af de repræsentative priser for det pågældende produkt på verdensmarkedet eller EF-importmarkedet. 4. De i stk. 1 omhandlede bestemmelser fastsætter åbning af årlige kontingenter og fastlægger om nødven- digt, med en hensigtsmæssig tidsfordeling: 4. Kommissionen fastsætter gennemførelsesbestemmel- serne til denne artikel efter proceduren i artikel 25. De omfatter navnlig: a) bestemmelser, der giver sikkerhed for produktets art, afsendelsessted og oprindelse samt, hvis det er hen- sigtsmæssigt, traditionelle samhandelsmønstre bevarelsen de af 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 312/13 b) bestemmelser om anerkendelse af det dokument, der muliggør kontrol af garantierne med henblik på den i litra a) nævnte sikkerhed, og c) betingelserne for udstedelse af importlicenser og licen- sernes gyldighedsperiode. Artikel 18 Artikel 20 1. Bliver Fællesskabets marked for et eller flere af de i artikel 1 nævnte produkter på grund af importen eller eksporten udsat for eller truet af alvorlige forstyrrelser, som kan bringe virkeliggørelsen af de i traktatens artikel 39 nævnte mål i fare, kan der anvendes egnede foranstalt- ninger i samhandelen med tredjelande, indtil forstyrrelsen eller faren herfor er ophørt. 1. I det omfang det er nødvendigt, for at den fælles markedsordning for fåre- og gedekød kan fungere bedst muligt, kan Rådet, der træffer afgørelse på forslag af Kommissionen efter afstemningsproceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, i særlige tilfælde helt eller delvis udelukke anvendelsen af proceduren for aktiv eller passiv forædling for de i artikel 1 nævnte produkter. Rådet, der træffer afgørelse på forslag fra Kommissionen efter afstemningsproceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, vedtager de generelle gennemførelsesbestemmelser til dette stykke og fastsætter de tilfælde, hvor medlemssta- terne kan træffe bevarende foranstaltninger, som græn- serne herfor. 2. Hvis den i stk. 1 omhandlede situation er af særlig hastende karakter, og Fællesskabets marked forstyrres eller trues af forstyrrelse på grund af proceduren for aktiv eller passiv forædling, kan bestemmelserne i stk. 1 fravi- ges, og Kommissionen træffer på begæring af en med- lemsstat eller på eget initiativ de nødvendige foranstalt- ninger, som meddeles Rådet og medlemsstaterne; de pågældende foranstaltninger kan ikke anvendes i mere end seks måneder og træder straks i kraft. Har Kommis- sionen fået forelagt en begæring fra en medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest en uge efter begærin- gens modtagelse. 3. Enhver medlemsstat kan indbringe den af Kommissio- nen trufne afgørelse for Rådet inden for en frist på en uge efter meddelelsesdagen. Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal, kan bekræfte, ændre eller ophæve Kommissionens afgørelse. Såfremt Rådet ikke senest tre måneder efter, at det har fået sagen forelagt, har truffet en afgørelse, anses Kommissionens afgørelse for ophæ- vet. Artikel 19 1. De almindelige regler for fortolkningen af den kombi- nerede nomenklatur og de særlige regler for dens anven- delse gælder ved tariferingen af de produkter, der er omfattet af denne forordning; den toldnomenklatur, der følger af anvendelsen af denne forordning, optages i den fælles toldtarif. 2. Indtræder den i stk. 1 nævnte situation, træffer Kommissionen på begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ bestemmelse om de nødvendige foranstalt- ninger, som meddeles medlemsstaterne og straks bringes i anvendelse. Har Kommissionen fået forelagt en begæring fra en medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest tre arbejdsdage efter begæringens modtagelse. 3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne foranstaltning for Rådet. Rådet træder straks sammen. Det kan ved kvalificeret flertal ændre eller ophæve den pågældende foranstaltning. 4. Bestemmelserne i denne artikel anvendes under iagtta- gelse af de forpligtelser, der følger af de aftaler, som er indgået i overensstemmelse med traktatens artikel 228, stk. 2. KAPITEL IV Generelle bestemmelser Artikel 21 2. Medmindre andet er bestemt i denne forordning eller vedtaget i henhold til en af dens bestemmelser, er føl- gende forbudt i samhandelen med tredjelande: a) opkrævning af afgifter med tilsvarende virkning som told b) anvendelse af kvantitative restriktioner eller foran- staltninger med tilsvarende virkning. For at tage hensyn til de begrænsninger i den frie vareomsætning, som kan skyldes, at der anvendes for- holdsregler til bekæmpelse af udbredelsen af sygdomme hos dyr, kan der efter proceduren i artikel 25 træffes undtagelsesforanstaltninger til støtte for det marked, som berøres af sådanne begrænsninger. Disse foranstaltninger må kun træffes i et omfang og for et tidsrum, der er strengt nødvendigt for at støtte dette marked. L 312/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 Artikel 22 Medmindre andet bestemmes i denne forordning, finder traktatens artikel 92, 93 og 94 anvendelse på produktion af og handel med de i artikel 1 i denne forordning nævnte produkter. komite´ens udtalelse, forelægger Kommissionen snarest Rådet disse foranstaltninger. Kommissionen kan i så fald udsætte anvendelsen af de foranstaltninger, den har ved- taget, men højst e´n måned fra datoen for meddelelsen. Rådet kan med kvalificeret flertal træffe anden afgørelse inden for en måned. Artikel 23 Medlemsstaterne og Kommissionen meddeler gensidigt hinanden de oplysninger, der er nødvendige til gennemfø- relsen af denne forordning. De nærmere bestemmelser om meddelelse og udbredelse af oplysningerne vedtages efter proceduren i artikel 25. Artikel 24 Der nedsættes en forvaltningskomite´ for får og geder, i det følgende benævnt »komite´en«, bestående af repræsen- tanter for medlemsstaterne og med en repræsentant for Kommissionen som formand. Artikel 25 1. Når der henvises til proceduren i denne artikel, ind- bringer formanden for komite´en sagen for denne enten på eget initiativ eller efter anmodning fra en repræsentant for en medlemsstat. 2. Kommissionens repræsentant forelægger i komite´en et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Komite´en afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Den udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Ved afstemninger i komite´en tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen. Artikel 26 Komite´en kan undersøge ethvert andet spørgsmål, som formanden på eget initiativ eller efter anmodning fra en repræsentant for en medlemsstat forelægger den. Artikel 27 Ved anvendelsen af denne forordning skal der på pas- sende måde tages hensyn til de i traktatens artikel 39 og 110 fastsatte mål. Artikel 28 Rådet kan på forslag af Kommissionen og med kvalifice- ret flertal ændre bilag I. Artikel 29 Forordning (EØF) nr. 3013/89 ophæves. Henvisninger til omtalte forordning gælder som henvis- ninger til nærværende forordning og læses i henhold til den i bilag II, del A, anførte sammenligningstabel. Artikel 30 Kommissionen vedtager foranstaltninger, som straks fin- der anvendelse. Hvis de ikke er i overensstemmelse med Denne forordning træder i kraft på dagen for offentlig- gørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlems- stat. Udfærdiget i Bruxelles, den 3. november 1998. Rå Rådets vegne B. PRAMMER Formand 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 312/15 BILAG I 1. FRANKRIG: Korsika. 2. GRÆKENLAND: Hele området. 3. ITALIEN: 4. SPANIEN: Lazio, Abruzzo, Molise, Campania, Puglia, Basilicata, Calabria, Sicilien og Sardinien Følgende autonome samfund: Andalucía, Aragón, Baleares, Castilla-la Mancha, Càstilla y León, Cataluña, Extremadura, Galicia (undtagen provinserne La Coruña og Lugo), Madrid, Murcia, La Rioja, Comuni- dad Valenciana og De Kanariske Øer 5. PORTUGAL: Hele området, undtagen Azorerne og Madeira L 312/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 BILAG II Del A SAMMENLIGNINGSTABEL Forordning (EØF) nr. 3013/89 Nærværende forordning — Artikel 1 — Artikel 2 Afsnit I Artikel 3 Artikel 4 Kapitel I Artikel 1 Kapitel II Artikel 2 — Artikel 3 Artikel 4 Artikel 5, stk. 1 til 4 Artikel 5, stk. 1 til 4 Artikel 5, stk. 5, første afsnit, første led Artikel 5, stk. 5, første afsnit, litra a) Artikel 5, stk. 5, første afsnit, andet led Artikel 5, stk. 5, første afsnit, litra b) Artikel 5, stk. 5, første afsnit, andet led, litra a) Artikel 5, stk. 5, første afsnit, litra b), første led Artikel 5, stk. 5, første afsnit, andet led, litra b) Artikel 5, stk. 5, første afsnit, litra b), andet led Artikel 5, stk. 5, andet afsnit Artikel 5, stk. 5, andet afsnit Artikel 5, stk. 6 til 10 Artikel 5a, stk. 1, 2 og 3 Artikel 5, stk. 6 til 10 Artikel 6, stk. 1, 2 og 3 Artikel 5a, stk. 4, litra a) til d) Artikel 6, stk. 4, indledningen, litra a) til d) Artikel 5a, stk. 4, litra e), første afsnit Artikel 6, stk. 4, litra e) Artikel 5a, stk. 4, litra e), andet afsnit — Artikel 5a, stk. 4, litra f) Artikel 6, stk. 4, litra f) Artikel 5a, stk. 5 Artikel 5a, stk. 6 Artikel 6, stk. 5 Artikel 6, stk. 6 Artikel 5b, stk. 1, første afsnit Artikel 7, stk. 1, første afsnit Artikel 5b, stk. 1, andet afsnit Artikel 7, stk. 1, andet afsnit Artikel 5b, stk. 1, tredje afsnit Artikel 7, stk. 1, tredje afsnit Artikel 5b, stk. 1, fjerde afsnit Artikel 5b, stk. 1, femte afsnit Artikel 5b, stk. 1, sjette afsnit, første del af sætningen — — — Artikel 5b, stk. 1, sjette afsnit, efter andet komma Artikel 7, stk. 1, fjerde afsnit Artikel 5b, stk. 1, syvende afsnit Artikel 7, stk. 1, femte afsnit Artikel 5b, stk. 2 Artikel 5b, stk. 3 Artikel 7, stk. 2 Artikel 7, stk. 3 Artikel 5b, stk. 4, første afsnit Artikel 7, stk. 4, første afsnit Artikel 5b, stk. 4, andet afsnit, første led Artikel 7, stk. 4, andet afsnit Artikel 5b, stk. 4, andet afsnit, andet led — 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 312/17 Forordning (EØF) nr. 3013/89 Nærværende forordning Artikel 5b, stk. 5 Artikel 5c Artikel 5d Artikel 5e Artikel 6, 7 og 8 Afsnit II Artikel 9, 10 og 11 Artikel 12, stk. 1 — Artikel 8 Artikel 9 Artikel 10 Artikel 11, 12 og 13 Kapitel III Articoli 14, 15 og 16 Artikel 17, stk. 1 Artikel 12, stk. 2, første afsnit, første led Artikel 17, stk. 2, første afsnit, litra a) Artikel 12, stk. 2, første afsnit, andet led Artikel 17, stk. 2, første afsnit, litra b) Artikel 12, stk. 2, første afsnit, tredje led Artikel 17, stk. 2, første afsnit, litra c) Artikel 12, stk. 2, andet afsnit Artikel 17, stk. 2, andet afsnit Artikel 12, stk. 2, tredje afsnit Artikel 17, stk. 2, tredje afsnit Artikel 12, stk. 3 Artikel 12, stk. 4 Artikel 13 Artikel 14, stk. 1 Artikel 17, stk. 3 Artikel 17, stk. 4 Artikel 18 Artikel 19, stk. 1 Artikel 14, stk. 2, første led Artikel 19, stk. 2, litra a) Artikel 14, stk. 2, andet led Artikel 19, stk. 2, litra b) Artikel 15 Afsnit III Artikel 21 til 25 Afsnit IV Artikel 26 Artikel 27 Artikel 28 Artikel 29, stk. 1 Artikel 29, stk. 2 Artikel 30 Artikel 31 Artikel 32 Artikel 33 — — Bilag I — Artikel 20 — — Kapitel IV Artikel 21 Artikel 22 Artikel 23 Artikel 24 — Artikel 25 Artikel 26 Artikel 27 Artikel 28 Artikel 29 Artikel 30 Bilag I Bilag II L 312/18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 Del B FORORDNINGER, DER ÆNDRER FORORDNING (EØF) nr. 3013/89 Rådets forordning (EØF) nr. 3577/90 af 4. decem- ber 1990 Rådets forordning (EØF) nr. 1741/91 af 13. juni 1991 Rådets forordning (EØF) nr. 1601/92 af 15. juni 1992 Rådets forordning (EØF) nr. 2069/92 af 30. juni 1992 Kommissionens forordning (EØF) nr. 3890/92 af 28. december 1992 Rådets forordning (EØF) nr. 363/93 af 10. februar 1993 Rådets forordning (EF) nr. 233/94 af 24. januar 1994 Kommissionens forordning (EF) nr. 1096/94 af 11. maj 1994 Rådets forordning (EF) nr. 1886/94 af 27. juli 1994 Rådets forordning (EF) nr. 3290/94 af 22. december 1994 Rådets forordning (EF) nr. 1265/95 af 29. maj 1995 Rådets forordning (EF) nr. 1589/96 af 30. juli 1996 Nr. L 353 L 163 L 173 L 215 L 391 L 42 L 30 L 121 L 197 L 349 L 123 L 206 EFT Side 23 41 13 59 51 1 9 9 30 105 1 25 Dato 17. 12. 1990 26. 6. 1991 27. 6. 1992 30. 7. 1992 31. 12. 1992 19. 2. 1993 3. 2. 1994 12. 5. 1994 30. 7. 1994 31. 12. 1994 3. 6. 1995 16. 8. 1996


title: Acto do Conselho de 3 de Novembro de 1998 que adopta regulamentação em matéria de protecção do sigilo das informações da Europol

eurovoc_concepts:
Europol
access to information
confidentiality
data processing
data protection

formats: html pdf print

text: C 26/10 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 30. 1. 1999 ACTO DO CONSELHO de 3 de Novembro de 1998 que adopta regulamentação em matéria de protecção do sigilo das informações da Europol (1999/C 26/02) O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA, Tendo em conta a Convenção, elaborada com base no artigo K. 3 do Tratado da União Europeia, que cria um Serviço Europeu de Polícia (Convenção Europol) (1), nomeadamente o n. ° 1 do artigo 31. °, Tendo em conta o projecto de regulamentação submetido pelo Conselho de Administração, Considerando que o Conselho, deliberando por unanimi- dade, deve adoptar regulamentação adequada em matéria de protecção do sigilo das informações recolhidas pela Europol ou intercambiadas por esta, ADOPTOU A PRESENTE REGULAMENTAÇÃO: CAPÍTULO I DEFINIÇÕES E ÂMBITO DE APLICAÇÃO Artigo 1. ° Definições d) «Coordenador da Segurança da Europol»: o director- -adjunto da Europol, que — nos termos do n. ° 2 do artigo 29. ° da Convenção Europol — o director incumbe, a par das suas restantes funções, da coorde- nação e controlo em questões de segurança; e) «Agente de Segurança da Europol»: agente da Euro- pol designado pelo director da Europol referido na alínea e) e responsável pelas questões de segurança de acordo com o artigo 5. °; f) «Manual de Segurança»: manual de execução da presente regulamentação, a elaborar de acordo com o artigo 6. °; g) «Nível de segurança»: menção de segurança da Euro- pol 1, 2 ou 3 atribuída a um documento processado pela ou através da Europol, tal como referido no artigo 8. °; h) «Pacote de segurança»: conjunto específico de medi- das de segurança que deverão ser aplicadas às infor- mações sujeitas a um nível de segurança da Europol, tal como referido no artigo 8. °; i) «Nível básico de protecção»: o nível de protecção que será aplicado a todas as informações processadas pela informações ou através da Europol, excepto às expressamente assinaladas ou claramente identificá- veis como informações públicas, tal como referido no n. ° 1 do artigo 8. ° Para efeitos da presente regulamentação, entende-se por: Artigo 2. ° a) «Tratamento de informações»: qualquer operação ou conjunto de operações efectuadas sobre dados pes- soais, com ou sem meios automatizados, tais com a recolha, organização, conservação, adaptação ou alte- ração, recuperação, consulta, utilização, comunicação por transmissão, difusão ou qualquer outra forma de colocação à disposição, com comparação ou interco- nexão, bem como o bloqueio, apagamento ou destrui- ção; b) «Parte terceira»: Estado ou órgão terceiro na acepção do n. ° 4 do artigo 10. ° da Convenção Europol; c) «Comité de Segurança da Europol»: o comité consti- tuído por representantes dos Estados-Membros e da Europol referido no artigo 3. °; (1) JO C 316 de 27. 11. 1995, p. 1. Âmbito de aplicação 1. A presente regulamentação estabelece as medidas de segurança a aplicar a toda a informação processada pela ou através da Europol no âmbito da sua organização. 2. Os Estados-Membros comprometem-se a assegurar que, no seu território, essa informação terá um nível de protecção equivalente ao garantido por estas medidas. 3. As comunicações electrónicas entre a Europol e as unidades nacionais dos Estados-Membros deverão pro- porcionar um nível de protecção equivalente ao garantido por estas medidas. O Comité de Segurança aprovará por unanimidade uma norma comum para estas comunica- ções electrónicas, após consulta das autoridades compe- tentes dos Estados-Membros. 30. 1. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 26/11 4. O anexo à presente regulamentação contém uma panorâmica dos níveis de segurança da Europol a que se refere o artigo 8. ° e as menções equivalentes presente- mente aplicadas pelos Estados-Membros às informações sujeitas a esses níveis de segurança. Sempre que um Estado-Membro informar os outros Estados-Membros e a Europol de qualquer alteração às disposições nacionais em matéria de níveis de segurança ou de menções equiva- lentes, a Europol elaborará uma versão revista dessa panorâmica. Pelo menos uma vez por ano, o Comité de Segurança da Europol verificará se a panorâmica se encontra actualizada. CAPÍTULO II RESPONSABILIDADES DE SEGURANÇA Artigo 3. ° Comité de Segurança da Europol 1. É criado um Comité de Segurança da Europol, constituído por representantes dos Estados-Membros e da Europol, que se reunirá pelo menos uma vez por ano. 2. O Comité de Segurança da Europol terá como função aconselhar o Conselho de Administração e o director da Europol sobre as questões relacionadas com a política de segurança, incluindo a aplicação do Manual de Segurança. 3. O Comité de Segurança da Europol elaborará o seu regulamento interno. As reuniões do Comité de Seguran- ça da Europol serão presididas pelo coordenador da segurança. Artigo 4. ° Coordenador da segurança 1. O coordenador da segurança será, de uma maneira geral, responsável por todas as questões relacionadas com a segurança, incluindo as medidas de segurança previstas na presente regulamentação e no Manual de Segurança. Deverá acompanhar a aplicação das disposições de segu- rança e informar o director de todas as violações da segurança, o qual, por sua vez, nos casos graves, informa- rá o Conselho de Administração. Caso haja risco de tais violações comprometerem os interesses de um Estado- -Membro, este será igualmente informado. 2. O coordenador da Segurança dependerá directa- mente do director da Europol. Artigo 5. ° Oficial de segurança 1. A responsabilidade pela aplicação prática das medi- das de segurança estabelecidas na presente regulamenta- ção e no Manual de Segurança incumbirá ao oficial de segurança da Europol, que dependerá directamente do coordenador da segurança. São funções específicas do oficial de segurança: a) Gerir a Unidade de Segurança da Europol; b) Formar, assistir e aconselhar os agentes de ligação e o pessoal da Europol no exercício das suas funções nos termos da presente regulamentação e do Manual de Segurança; c) Aplicar as disposições de segurança, investigar as violações à segurança e informar rapidamente das mesmas o coordenador da segurança; d) Rever em permanência as medidas de segurança para verificar a sua adequação, com base na avaliação das ameaças; para o efeito, e por norma, informará o coordenador da segurança pelo menos uma vez por mês e, em casos excepcionais, sempre que necessário, e fará observações e sugestões; e) Desempenhar as funções que lhe forem confiadas ao abrigo do presente regulamento ou do Manual de Segurança; f) Desempenhar outras funções que lhe forem atribuídas pelo coordenador da segurança. 2. O oficial de segurança deve ser sujeito a um con- trolo correspondente ao mais alto nível de segurança previsto na legislação aplicável no Estado-Membro da sua nacionalidade. Artigo 6. ° Manual de Segurança: procedimento e conteúdo 1. O Manual de Segurança será adoptado pelo Conse- lho de Administração depois de consultado o Comité de Segurança. 2. O Manual de Segurança conterá: a) Regras pormenorizadas sobre as medidas de seguran- ça que prevejam um nível básico de protecção, tal como referido no n. ° 1 do artigo 8. ° da presente regulamentação, baseadas no artigo 25. ° e no n. ° 2 do artigo 32. ° da Convenção Europol e que tenham em conta o n. ° 3 do artigo 31. ° dessa convenção, a aplicar no âmbito da organização da Europol; b) Regras pormenorizadas sobre as medidas de seguran- ça associadas aos diferentes níveis de segurança da Europol e aos respectivos pacotes de segurança, con- forme referido nos n. os 2 e 3 do artigo 8. °; 3. As alterações ao Manual de Segurança serão adop- tadas de acordo com o procedimento previsto no n. ° 1. Para o sistema informático Europol e quaisquer 4. outros sistemas informáticos utilizados na Europol que sirvam para processar informações com menção de protec- ção, será adoptado e alterado nos termos de procedi- C 26/12 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 30. 1. 1999 mento descrito no n. ° 1 um requisito específico de segurança do sistema. Esse requisito específico de segurança do sistema terá de obedecer às disposições pertinentes do Manual de Segurança. Europol 1: Nível aplicável às informações cuja circula- ção não autorizada lesaria com gravidade os interesses essenciais da Europol ou de um ou mais Estados-Membros; Artigo 7. ° Cumprimento As medidas de segurança previstas na presente regula- mentação e no Manual de Segurança deverão ser observa- das por todo o pessoal da Europol e pelos agentes de ligação, bem como por qualquer outra pessoa vinculada a uma obrigação especial de discrição ou confidenciali- dade. CAPÍTULO III PRINCÍPIOS GERAIS Artigo 8. ° Nível básico de protecção, níveis de segurança e pacotes de segurança Toda a informação processada pela ou através da 1. Europol, com excepção das informações expressamente assinaladas ou claramente identificáveis como informa- ções públicas, será sujeita a um nível básico de protecção dentro da organização da Europol e nos Estados-Mem- bros. As informações sujeitas apenas ao nível básico de protecção não necessitarão de qualquer menção específica de um nível de segurança da Europol, mas deverão ser designadas como informações da Europol. 2. Nos termos do n. ° 2 do artigo 2. °, os Estados- -Membros garantirão a aplicação do nível básico de protecção a que se refere o n. ° 1 através de uma série de medidas conformes com a legislação e as normas nacio- nais, em que se inclui a obrigação de discrição e confi- dencialidade, limitando o acesso às informações a pessoal autorizado, o preenchimento dos requisitos de protecção dos dados pessoais e a aplicação das medidas gerais de carácter técnico e processual, a fim de preservar a segurança das informações, tendo em conta o n. ° 2 do artigo 25. ° da Convenção Europol. 3. As informações que exijam medidas de segurança suplementares ficarão sujeitas a um nível de segurança da Europol que será indicado através de uma menção especí- fica. Esse nível de segurança será atribuído apenas quando se revelar absolutamente necessário e terá a duração indispensável. 4. Os níveis de segurança da Europol serão numerados «nível Europol 1 a 3»: Europol 2: Nível aplicável às informações cuja circula- ção não autorizada lesaria com muita gravi- dade os interesses essenciais da Europol ou de um ou mais Estados-Membros; Europol 3: Nível aplicável às informações cuja circula- ção não autorizada lesaria com extrema gra- vidade os interesses essenciais da Europol ou de um ou mais Estados-Membros; Cada um dos níveis de segurança da Europol relacionar- -se-á com um pacote de segurança específico a aplicar dentro da organização da Europol. Os pacotes de segurança proporcionarão diferentes níveis de protecção, consoante o teor da informação e as consequências negativas que o acesso não autorizado, a divulgação ou a utilização da informação possam ter para os interesses dos Estados--Membros ou da Europol. Relativamente às medidas de segurança a aplicar, os níveis Europol 1 a 3 corresponderão, tanto quanto possível, aos padrões inter- nacionais existentes. Sempre que se proceda à recolha de informações com menções de protecção de segurança de diferentes níveis, o nível de segurança a aplicar será pelo menos tão elevado quanto o da informação protegida ao nível mais elevado. De qualquer modo, a um grupo de informações pode ser atribuído um nível de protecção superior ao de cada uma das suas partes. As traduções de documentos com menção de protecção serão sujeitas à mesma protecção que os originais. 5. Os pacotes de segurança consistirão numa série de medidas de natureza técnica, organizativa ou administra- tiva, conforme previsto no Manual de Segurança. Neles se incluirá qual a utilização que é permitido dar à informação sujeita ao artigo 17. ° da Convenção Europol, que pode ir desde a utilização sem restrições à proibição de utilização sem autorização do emitente. Artigo 9. ° Determinação do nível de segurança 1. O Estado-Membro que fornece a informação à Europol será responsável pela determinação, nos termos do artigo 8. °, de um nível de segurança adequado para essa informação e, ao fornecê-la, assinalará, eventual- mente, a informação com um nível de segurança da Europol tal como previsto no n. ° 4 do artigo 8. ° 30. 1. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 26/13 Ao determinar um nível de segurança, os Estados- 2. -Membros terão em conta a classificação da informação ao abrigo da sua legislação nacional e a necessidade de flexibilidade operacional exigida para um adequado fun- cionamento da Europol. Um Estado-Membro que forneça informações à 3. Europol poderá especificar o período de tempo durante o qual se deverá aplicar um nível de segurança e as possíveis alterações a que poderá vir a ser sujeito após esse período. 3. Se, com base na informação que já possuir, a Europol chegar à conclusão de que a escolha do nível de segurança deve ser alterada (por exemplo, mediante a eventual supressão ou atribuição de um nível de seguran- ça), ou a atribuição de um nível de segurança a um documento anteriormente sujeito ao nível básico de pro- tecção, informará o Estado-Membro em causa, com o qual tentará decidir de um nível de segurança adequado. A Europol não especificará, não alterará, não atribuirá, nem suprimirá qualquer nível de segurança sem esse acordo. 4. Quando tiver sido a Europol a determinar o nível básico de protecção ou o nível de segurança de acordo com o n. ° 4 do artigo 9. °, a alteração do nível básico de protecção ou do nível de segurança só poderá ser feita pela Europol de acordo com os Estados-Membros inte- ressados. 5. Quando tiver sido a Europol a determinar o nível de segurança de acordo com o n. ° 5 do artigo 9. °, a Europol poderá alterar ou suprimir o nível de segurança sempre que o considerar necessário. 4. Quando a informação concebida na Europol se basear em ou contiver informações fornecidas por um Estado-Membro, a Europol determinará, de acordo com o Estado-Membro em causa, se o nível básico de protec- ção é suficiente ou se será necessário aplicar um nível de segurança da Europol. 6. Quando a informação em relação à qual foi alte- rado o nível de segurança, em conformidade com o presente artigo, já tiver sido prestada a outros Estados- -Membros, a Europol será obrigada a informar os desti- natários da alteração do nível de segurança. 5. Quando a informação tiver origem na própria Euro- pol e não se basear nem contiver informações fornecidas por um Estado-Membro, a Europol determinará um nível de segurança adequado para essa informação, utilizando critérios fixados pelo Comité de Segurança. Se necessário, a Europol atribuirá à informação uma menção consentâ- nea. 6. Sempre que a informação diga igualmente respeito aos interesses essenciais de outro Estado-Membro, os Estados-Membros e a Europol deverão consultar esse Estado-Membro sobre se deverá aplicar-se um nível de segurança à informação em causa e, na afirmativa, qual o nível de segurança a aplicar. Artigo 10. ° Alteração dos níveis de segurança 1. O Estado-Membro que tenha fornecido uma infor- mação à Europol poderá, em qualquer momento, solicitar a alteração do nível de segurança escolhido, incluindo a eventual remoção ou atribuição de um nível de segurança superior, ficando a Europol obrigada a suprimir, alterar ou atribuir um nível de segurança de acordo com o desejo manifestado pelo Estado-Membro em causa. 2. O Estado-Membro em causa deverá, assim que as circunstâncias o permitirem, solicitar que o nível de segurança em questão seja diminuído ou removido. Artigo 11. ° Processamento, acesso e controlo de segurança 1. Dentro da organização da Europol, o acesso e a detenção de informação ficará limitados às pessoas que, por razões relacionadas com os seus deveres ou obriga- ções, deverão conhecê-la ou geri-la. As pessoas encarrega- das do processamento de informações deverão ter sido sujeitas ao necessário controlo de segurança e receber uma formação especial. 2. Todas as pessoas que possam ter acesso à informa- ção sujeita a um nível de segurança processada pela Europol deverão ser sujeitas a um controlo de segurança nos termos do n. ° 2 do artigo 31. ° da Convenção Europol e do Manual de Segurança. O coordenador da segurança deverá, sob proposta do oficial de segurança e de acordo com as disposições do Manual de Segurança, conceder uma autorização às pessoas sujeitas a um con- trolo de segurança ao nível nacional adequado que, por força dos seus deveres ou obrigações, necessitem de conhecer a informação sujeita a um nível de segurança da Europol. Será também responsável pela aplicação do n. ° 3. 3. Ninguém deverá ter acesso a informações sujeitas a um nível de segurança sem ter sido sujeito a um controlo de segurança ao nível adequado. Excepcionalmente, toda- via, o coordenador da segurança poderá, após consultar o oficial de segurança, conceder a pessoas que tenham sido sujeitas a um controlo de segurança aos níveis 1 ou 2 uma autorização específica e limitada de acesso a C 26/14 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 30. 1. 1999 determinada informação de nível superior se essas pes- soas, por força dos seus deveres ou obrigações, necessita- rem de conhecer a informação sujeita a um nível de segurança Europol mais elevado. 4. Essa autorização não será concedida quando, ao prestar a informação em causa, um Estado-Membro especificar que a faculdade de decisão atribuída ao coor- denador da Segurança nos termos do n. ° 3 não deverá ser exercida em relação a essa informação. Artigo 12. ° Partes terceiras Ao celebrar acordos sobre confidencialidade com partes terceiras ao abrigo do n. ° 6 do artigo 18. ° da Convenção Europol, ou acordos ao abrigo do seu artigo 42. °, a Europol terá em conta os princípios estabelecidos na presente regulamentação ou no Manual de Segurança, a aplicar em conformidade com a informação trocada com essas partes terceiras. CAPÍTULO IV DISPOSIÇÕES FINAIS Artigo 13. ° Entrada em vigor O presente regulamento entrará em vigor 1 de Janeiro de 1999. Artigo 14. ° Revisão da presente regulamentação Qualquer proposta de alteração do presente regulamento será apreciada pelo Conselho de Administração, com vista à sua adopção pelo Conselho de acordo com o procedimento previsto no n. ° 1 do artigo 31. ° da Convenção Europol. Feito em Bruxelas, em 3 de Novembro de 1998. Pelo Conselho O Presidente B. PRAMMER 30. 1. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 26/15 Quadro de equivalência entre as classificações nacionais e as classificações Europol correspondentes O quadro seguinte ilustra como os Estados-Membros são obrigados a proporcionar um nível de protecção equivalente ao previsto pela Europol em lugar de aporem um rótulo específico. ANEXO País Classificação Europol Europol 1 Europol 2 Europol 3 Bélgica (1) — Diffusion restreinte Secret Très secret — Confidentiel Dinamarca (2) Confidential Secret Top Secret Alemanha (3) VS Nur für den Dienst- gebrauch VS Vertraulich VS Geheim Grécia Espanha França Irlanda Itália Confidential (Εµ(cid:240)Ø(cid:243)(cid:244)(cid:229)υ(cid:244)Øκ(cid:222)) Secret (Α(cid:240)(cid:222)ρρη(cid:244)(cid:239)) Top Secret (˝κρως Æ(cid:240)(cid:222)ρρη(cid:244)(cid:239)) Confidencial Reservado Secreto Confidentiel (Défense) Secret (Défense) Secret (Défense) Confidential Secret Top Secret — Diffusione ristretta Segreto Molto segreto — Confidenziale Luxemburgo (4) — Diffusion restreinte Secret Très secret — Confidentiel Países Baixos (5) Áustria Portugal Finlândia A delegação austríaca apresentará um texto dentro em breve. Reservado Confidencial — Secreto — Muito secreto Salassapidettävä (= a manter secreto) Salassapidettävä (= a manter secreto) Salassapidettävä (= a manter secreto) Suécia Hemlig Reino Unido Confidential Hemlig Secret Hemlig Top Secret (1) Na Bélgica, as informações utilizadas pela polícia raramente são classificadas; eventualmente, é utilizada a classificação OTAN. (2) Na Dinamarca, as informações utilizadas pela polícia raramente são classificadas; eventualmente, é utilizada a classificação OTAN. (3) No que diz respeito às medidas de segurança estabelecidas pela Europol para os níveis de segurança especiais, os graus de segurança da Alemanha acima descritos serão igualmente utilizados de forma a corresponder aos níveis de segurança Europol previstos no n. ° 4 do artigo 8. ° da regulamentação em matéria de sigilo, em linha com a obrigação, resultante para os Estados-Membros do n. ° 2 do artigo 31. ° da Convenção Europol, de controlo de segurança dos seus próprios nacionais a quem a Europol tenha confiado uma actividade sensível em matéria de segurança, a efectuar de acordo com as respectivas disposições nacionais. (4) No Luxemburgo, as informações utilizadas pela polícia raramente são classificadas; eventualmente, é utilizada a classificação OTAN. (5) Nos Países Baixos, as informações utilizadas pela polícia raramente são classificadas; eventualmente, são utilizadas as indicações 00, 0I e II. C 26/16 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 30. 1. 1999 NOTA Tal como referido no n. ° 4 do artigo 2. °, a Europol elaborará uma versão revista da presente panorâmica caso seja notificada de quaisquer alterações às disposições nacionais. Pelo menos uma vez por ano, o Comité de Segurança da Europol verificará se a panorâmica está actualizada. Quaisquer dificuldades na aplicação do conceito de equivalência dos níveis de protecção será debatida entre os Estados-Membros e a Europol ou colectivamente pelo Comité de Segurança. Do mesmo modo, o Comité de Segurança analisará as implicações para o quadro de equivalência de quaisquer ajustamentos aos pacotes de segurança da Europol, tal como estabelecido no Manual de Segurança


title: Proposta de Directiva do Parlamento Europeu e do Conselho que altera a Directiva 95/53/CE que fixa os princípios relativos à organização dos controlos oficiais no domínio da alimentação animal

eurovoc_concepts:
EU control
animal health
animal nutrition
food inspection
third country

text: 14. 11. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 346/9 II (Actos preparat(cid:246)rios) COMISS]O Proposta de directiva do Parlamento Europeu e do Conselho que altera a Directiva 95/53/CE que fixa os princ(cid:242)pios relativos { organiza(cid:136)}o dos controlos oficiais no dom(cid:242)nio da alimenta(cid:136)}o animal (98/C 346/09) (Texto relevante para efeitos do EEE) COM(1998) 602 final - 98/0301(COD) (Apresentada pela Comiss}o em 3 de Novembro de 1998) O PARLAMENTO EUROPEU E O CONSELHO DA UNI]O EUROPEIA, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, e, nomeadamente, o seu artigo 100o. A, Tendo em conta a proposta da Comiss}o, Tendo em conta o parecer do Comit~ Econ(cid:246)mico e Social, Deliberando em conformidade com o procedimento pre(cid:220) visto no artigo 189o. B do Tratado, Considerando que a Directiva 95/53/CE do Conselho, de 25 de Outubro de 1995, que fixa os princ(cid:242)pios relati(cid:220) vos { organiza(cid:136)}o dos controlos oficiais no dom(cid:242)nio da alimenta(cid:136)}o animal(cid:216)(˛) prev(cid:240) os princ(cid:242)pios de acordo com os quais os controlos oficiais devem ser efectuados; que a experi(cid:240)ncia demonstrou que, se for caso disso, importa dispor a n(cid:242)vel comunit‘rio da possibilidade de definir es(cid:220) tes princ(cid:242)pios mais pormenorizadamente, a fim de estabe(cid:220) lecer um procedimento harmonizado e fi‘vel e de criar o novo sistema de controlo dos produtos utilizados na ali(cid:220) menta(cid:136)}o animal provenientes de pa(cid:242)ses terceiros; Considerando que, para proteger a saœde humana, a sa(cid:220) nidade animal e o ambiente, importa prever a possibili(cid:220) dade de peritos da Comiss}o e dos Estados(cid:220)membros efectuarem controlos n}o s(cid:246) na Comunidade, mas tam(cid:220) b~m em pa(cid:242)ses terceiros, nomeadamente na sequ(cid:240)ncia da apari(cid:136)}o num pa(cid:242)s terceiro de um fen(cid:246)meno suscept(cid:242)vel de afectar a salubridade dos alimentos para animais colo(cid:220) cados em circula(cid:136)}o na Comunidade; Considerando que, al~m disso, importa dar { Comiss}o a possibilidade de, em caso de necessidade, enviar para lo(cid:220) cais da Comunidade peritos que verifiquem se as exig(cid:240)n(cid:220) cias regulamentares da Comunidade s}o respeitadas e de, se for caso disso, adoptar medidas comunit‘rias; (˛)(cid:217)JO L 265 de 8. 11. 1995, p. 17. Considerando que, pelo mesmo motivo, ~ necess‘rio in(cid:220) troduzir um regime de salvaguarda; que, neste quadro, a Comiss}o deve poder agir e adoptar as medidas apro(cid:220) priadas { situa(cid:136)}o; Considerando que, ao abrigo da Directiva 95/53/CE e com base numa recomenda(cid:136)}o da Comiss}o, o Conselho fixou o princ(cid:242)pio da organiza(cid:136)}o de programas comuni(cid:220) t‘rios anuais e coordenados de controlo; Considerando que, em casos espec(cid:242)ficos, devido a ques(cid:220) tøes de saœde humana ou sanidade animal, se afigura ne(cid:220) cess‘rio refor(cid:136)ar os controlos praticados pelos Estados(cid:220) (cid:220)membros; que, nesse caso, no interesse da aplica(cid:136)}o uniforme e eficaz dos controlos e das investiga(cid:136)øes a n(cid:242)(cid:220) vel da Comunidade, importa confiar { Comiss}o a adop(cid:220) (cid:136)}o de programas espec(cid:242)ficos e coordenados de controlo, ADOPTARAM A PRESENTE DIRECTIVA: Artigo 1o. A Directiva 95/53/CE ~ alterada do seguinte modo: 1. (cid:217)Ao artigo 5o. , ~ aditado o seguinte par‘grafo: (cid:133)Se for caso disso, as modalidades de aplica(cid:136)}o do presente artigo ser}o adoptadas de acordo com o pro(cid:220) cedimento previsto no artigo 23o. (cid:176). 2. (cid:217)Ao artigo 7o. , ~ aditado o seguinte par‘grafo: (cid:133)Se for caso disso, as modalidades de aplica(cid:136)}o do presente artigo ser}o adoptadas de acordo com o pro(cid:220) cedimento previsto no artigo 23o. (cid:176). 3. (cid:217)^ inserido o novo artigo 9o. A que se segue: (cid:133)Artigo 9o. A 1. (cid:218)(cid:217)Em caso de necessidade, peritos da Comiss}o e dos Estados(cid:220)membros poder}o efectuar controlos lo(cid:220) cais em pa(cid:242)ses terceiros, a fim de verificarem se as ga(cid:220) rantias relativas {s condi(cid:136)øes de produ(cid:136)}o e de colo(cid:220) ca(cid:136)}o no mercado dos alimentos para animais apre(cid:220) sentadas pelos pa(cid:242)ses terceiros podem ser consideradas pelo menos equivalentes {s exigidas na Comunidade. C 346/10 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 14. 11. 98 2. (cid:218)(cid:217)Os controlos previstos no no. 1 ser}o efectuados por conta da Comunidade, que tomar‘ a cargo as res(cid:220) pectivas despesas. 3. (cid:218)(cid:217)A Comiss}o deve informar os Estados(cid:220)membros sobre os resultados dos controlos previstos no no. 1. 4. (cid:218)(cid:217)As modalidades de aplica(cid:136)}o do presente artigo ser}o adoptadas, se necess‘rio, de acordo com o pro(cid:220) cedimento previsto no artigo 23o. (cid:176). 23o. , tendo em vista a prorroga(cid:136)}o, altera(cid:136)}o ou revo(cid:220) ga(cid:136)}o das medidas tempor‘rias nacionais. (cid:176) 5. (cid:217)O t(cid:242)tulo da sec(cid:136)}o 3 ~ substitu(cid:242)do pelo texto seguinte: (cid:133)Coopera(cid:136)}o em caso de constata(cid:136)}o de infrac(cid:136)}o e inspec(cid:136)øes(cid:176). 6. (cid:217)^ inserido o novo artigo 15o. A que se segue: 4. (cid:217)^ inserido o novo artigo 9o. B que se segue: (cid:133)Artigo 15o. A (cid:133)Artigo 9o. B 1. (cid:218)(cid:217)Se, no territ(cid:246)rio de um pa(cid:242)s terceiro, surgir ou alastrar uma causa suscept(cid:242)vel de constituir um risco grave para a saœde humana, a sanidade animal ou o ambiente, a Comiss}o, por sua pr(cid:246)pria iniciativa ou a pedido de um Estado(cid:220)membro, deve adoptar imedia(cid:220) tamente, em fun(cid:136)}o da gravidade da situa(cid:136)}o, as se(cid:220) guintes medidas: -(cid:217)suspens}o das importa(cid:136)øes provenientes da totali(cid:220) dade ou de uma parte do pa(cid:242)s terceiro em causa, e, se for caso disso, do pa(cid:242)s terceiro de tr|nsito, e/ou -(cid:217)fixa(cid:136)}o de condi(cid:136)øes especiais para os produtos provenientes da totalidade ou de uma parte do pa(cid:242)s terceiro em causa. 2. (cid:218)(cid:217)Excepto em caso de urg(cid:240)ncia, a Comiss}o deve consultar os Estados(cid:220)membros antes de tomar as me(cid:220) didas previstas no no. 1. 3. (cid:218)(cid:217)A Comiss}o deve comunicar imediatamente ao Conselho e aos Estados(cid:220)membros todas as decisøes tomadas em conformidade com o no. 1. Qualquer Estado(cid:220)membro pode submeter a decis}o da Comiss}o ao Conselho no prazo de 30 dias a contar da comunica(cid:136)}o prevista no no. 1. O Conselho, delibe(cid:220) rando por maioria qualificada, pode confirmar, alterar ou revogar a decis}o da Comiss}o. Se o Conselho n}o tiver adoptado uma decis}o no prazo de 30 dias, a decis}o da Comiss}o ser‘ considerada revogada. 4. (cid:218)(cid:217)Se um Estado(cid:220)membro informar oficialmente a Comiss}o sobre a necessidade de se adoptarem medi(cid:220) das de salvaguarda e se esta œltima n}o recorrer ao disposto no no. 1, tal Estado(cid:220)membro pode adoptar medidas provis(cid:246)rias no que respeita {s importa(cid:136)øes de produtos. Se um Estado(cid:220)membro adoptar medidas provis(cid:246)rias, deve informar desse facto os restantes Es(cid:220) tados(cid:220)membros e a Comiss}o. No prazo de 10 dias œteis, a Comiss}o deve consultar o Comit~ Perma(cid:220) nente dos Alimentos dos Animais em quest}o, em conformidade com o procedimento previsto no artigo 1. (cid:218)(cid:217)Sem preju(cid:242)zo do disposto no artigo 15o. , em caso de necessidade peritos da Comiss}o e dos Estados(cid:220) (cid:220)membros, em colabora(cid:136)}o com as autoridades nacio(cid:220) nais competentes, poder}o efectuar controlos locais, a fim de verificarem se as disposi(cid:136)øes da presente direc(cid:220) tiva, e nomeadamente as dos artigos 5o. , 7o. , 11o. e 12o. , s}o efectivamente aplicadas. Os peritos dos Estados(cid:220)membros ser}o designados pela Comiss}o sob proposta dos Estados(cid:220)membros. 2. (cid:218)(cid:217)O Estado(cid:220)membro em cujo territ(cid:246)rio se efectuar a inspec(cid:136)}o deve fornecer aos peritos da Comiss}o e dos Estados(cid:220)membros toda a ajuda necess‘ria para o cumprimento da sua miss}o. 3. (cid:218)(cid:217)A Comiss}o deve informar os Estados(cid:220)membros sobre os resultados dos controlos efectuados. 4. (cid:218)(cid:217)Se a Comiss}o entender que os resultados do controlo o justificam, pode proceder a uma an‘lise da situa(cid:136)}o no |mbito do Comit~ Permanente dos Ali(cid:220) mentos para Animais e adoptar, de acordo com o pro(cid:220) cedimento previsto no artigo 23o. , as decisøes necess‘(cid:220) rias. 5. (cid:218)(cid:217)A Comiss}o deve acompanhar a evolu(cid:136)}o da si(cid:220) tua(cid:136)}o, e, de acordo com o procedimento previsto no artigo 23o. , alterar ou revogar, em fun(cid:136)}o dessa evolu(cid:220) (cid:136)}o, as decisøes referidas no no. 4. 6. (cid:218)(cid:217)As modalidades de aplica(cid:136)}o do presente artigo ser}o adoptadas, se necess‘rio, de acordo com o pro(cid:220) cedimento previsto no artigo 23o. (cid:176). 7. (cid:217)Ao artigo 22o. , ~ aditado o no. 4 que se segue: (cid:133)4. (cid:218)(cid:217)Sem preju(cid:242)zo do disposto nos no. s 1 a 3, e se a protec(cid:136)}o da sanidade animal, da saœde humana ou do ambiente requererem a cria(cid:136)}o r‘pida de um pro(cid:220) grama espec(cid:242)fico de coordena(cid:136)}o dos controlos nacio(cid:220) nais a n(cid:242)vel da Comunidade Europeia, a Comiss}o deve adoptar as medidas necess‘rias, de acordo com o procedimento previsto no artigo 23o. (cid:176). 14. 11. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 346/11 Artigo 2o. 1. (cid:218)(cid:217)Os Estados(cid:220)membros por}o em vigor as disposi(cid:136)øes legislativas, regulamentares e administrativas necess‘rias para dar cumprimento { presente directiva o mais tardar at~ 30 de Dezembro de 1998. Eles aplicar}o estas dispo(cid:220) si(cid:136)øes a partir de 1 de Janeiro de 1999. Do facto informar}o imediatamente a Comiss}o. 2. (cid:218)(cid:217)Sempre que os Estados(cid:220)membros adoptarem tais disposi(cid:136)øes, estas dever}o incluir uma refer(cid:240)ncia { pre(cid:220) sente directiva ou ser acompanhadas dessa refer(cid:240)ncia aquando da sua publica(cid:136)}o oficial. As modalidades dessa refer(cid:240)ncia ser}o adoptadas pelos Estados(cid:220)membros. 3. (cid:218)(cid:217)Os Estados(cid:220)membros comunicar}o imediatamente { Comiss}o o texto das principais disposi(cid:136)øes de direito in(cid:220) terno que adoptem no dom(cid:242)nio regido pela presente di(cid:220) rectiva. Artigo 3o. A presente directiva entra em vigor no vig~simo dia se(cid:220) guinte ao da sua publica(cid:136)}o no Jornal Oficial das Comu(cid:220) nidades Europeias. Artigo 4o. Os Estados(cid:220)membros s}o os destinat‘rios da presente di(cid:220) rectiva