title: Entschließung zu den im Jahre 1998 erzielten Fortschritten bei der Verwirklichung der Zusammenarbeit in den Bereichen Justiz und Inneres gemäß Titel VI des Vertrags über die Europäische Union

eurovoc_concepts: judicial cooperation in criminal matters in the EU


title: Resolution on the illegal trafficking of babies coming from Guatemala

eurovoc_concepts:
adoption of a child
energy research
recognition of diplomas
trafficking in human beings

formats: html print


title: QUESTION ECRITE no 4079/98 de Manuel ESCOLÁ HERNANDO Approvisionnement de l'Espagne en essence

eurovoc_concepts:
Spain
acid
analytical chemistry
distributive trades
metrology
mineral oil
motor fuel
oil industry
petrol
supply


title: Resolution on Colombia

eurovoc_concepts:
Colombia
government
paramilitary force
settlement of disputes


title: QUESTION ECRITE no 4085/98 de Giulio FANTUZZI Importations de riz

eurovoc_concepts:
CCT duties
common organisation of markets
customs duties
import
import levy
originating product
representative price
rice
third country
world market price

formats: html pdf print

text: 6. 11. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes C 320/115 (1999/C 320/152) QUESTION ÉCRITE E-4085/98 posée par Giulio Fantuzzi (PSE) à la Commission (14 janvier 1999) Objet: Importations de riz D’après les informations dont dispose l’auteur de la présente question, la Commission entend appliquer, à partir du 1er janvier 1999, un nouveau régime en ce qui concerne l’importation de riz de pays tiers, lequel impliquera une diminution moyenne des droits de douane de 25 euros par tonne. La Commission pourrait-elle indiquer: 1. 2. 3. comment elle entend compenser cette nouvelle baisse des droits de douane à l’égard des producteurs communautaires et respecter le principe de la préférence communautaire, comment elle justifie l’augmentation de 8 % des prix pris en compte pour déterminer les droits de douane, étant donné que la référence de qualité est liée au meilleur produit disponible sur le marché, et si elle prévoit de présenter, à court terme, une proposition de modification de l’organisation commune du marché du riz, qui améliore la situation économique des producteurs communautaires, étant donné que les semailles doivent être effectuées au plus tard en mars prochain? Réponse donnée par M. Fischler au nom de la Commission (12 février 1999) Le système de recouvrement cumulatif pour le riz décortiqué (SCR) institué par le règlement (CE) 703/97 de la Commission du 18 avril 1997 instituant au titre d’une période d’essai du 1er juillet 1997 au 30 juin 1998 un système de recouvrement cumulatif relatif à la détermination de certains droits à l’importation dans le secteur du riz et modifiant le règlement (CE) 1503/96 (1) jusqu’au 31 décembre 1998 n’a pas été prolongé, notamment pour des questions de complexité administrative et de risques de distorsion de concurrence. À partir du 1er janvier 1999, les droits à payer pour le riz indica décortiqué importé seront désormais déterminés à partir du prix représentatif de riz décortiqué indica sur le marché des États Unis majoré de 8 %. Cela comporte une amélioration du système de prélèvement des droits à l’importation par rapport au système prévu par le SRC, qui devrait se traduire par une application plus correcte de la protection communautaire à la frontière. Cette majoration des prix représentatifs se base sur les résultats de l’application du SRC et de l’évolution des cotations du marché mondial, notamment pour le riz ayant une qualité supérieure. La Commission est en train d’évaluer différentes hypothèses de modification de l’organisation commune de marché (OCM) riz afin de pouvoir résoudre les problèmes structurels de ce secteur. Une proposition de la Commission sera préparée le plus tôt possible afin que les riziculteurs européens puissent prendre leurs décisions avant la date prévue pour les ensemencements. (1) JO L 104 du 22. 4. 1997. (1999/C 320/153) QUESTION ÉCRITE E-4086/98 posée par Leonie van Bladel (UPE) à la Commission (14 janvier 1999) Objet: Lutte contre la fraude au Suriname, moyen d’action contre la criminalité transatlantique 1. La Commission sait-elle que M. Arthur Trott, chef des services douaniers du Suriname, a déclaré que les relations entre les fabricants étrangers et les importateurs surinamais sont devenues telles que la sous- facturation semble désormais une pratique on ne peut plus courante, qui favorise le développement de la criminalité transatlantique? La Commission n’estime-t-elle pas que le Suriname devrait pouvoir faire appel au savoir-faire européen 2. dans le domaine de la lutte contre la fraude?


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 86/1999 af 14. januar 1999 om faste importværdier med henblik på fastsættelsen af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
perennial vegetable
pip fruit

formats: pdf print

text: L 9/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 15. 1. 1999 I (Retsakter hvis offentliggørelse er obligatorisk) KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 86/1999 af 14. januar 1999 om faste importværdier med henblik p(cid:134) fastsættelsen af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 3223/94 af 21. december 1994 om gennemførelses- bestemmelser og grøntsager (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1498/ 98 (2), særlig artikel 4, stk. 1, importordningen frugt for til under henvisning til R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 3813/92 af 28. december 1992 om den regningsenhed og de omregningskurser, der skal anvendes i den fælles land- brugspolitik (3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 150/ 95 (4), særlig artikel 3, stk. 3, og ud fra følgende betragtninger: I forordning (EF) nr. 3223/94 fastsættes som følge af gennemførelsen af af de multilaterale resultaterne handelsforhandlinger under Uruguay-runden kriterierne for Kommissionens fastsættelse af de faste værdier ved import fra tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i nævnte forordnings bilag; ved anvendelse af ovennævnte kriterier skal de faste importværdier fastsættes p(cid:134) de niveauer, der findes i bilaget til nærværende forordning — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 De faste importværdier, der er omhandlet i artikel 4 i forordning (EF) nr. 3223/94, i tabellen i bilaget. fastsættes som anført Artikel 2 Denne forordning træder i kraft den 15. januar 1999. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 14. januar 1999. P(cid:134) Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 337 af 24. 12. 1994, s. 66. (2) EFT L 198 af 15. 7. 1998, s. 4. (3) EFT L 387 af 31. 12. 1992, s. 1. (4) EFT L 22 af 31. 1. 1995, s. 1. 15. 1. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 9/7 BILAG til Kommissionens forordning af 14. januar 1999 om faste importværdier med henblik p(cid:134) fastsættelsen af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager KN-kode Tredjelandskode (1) (EUR/100 kg) Fast importværdi 0702 00 00 0707 00 05 0709 10 00 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 0805 20 10 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 052 204 999 053 999 220 999 052 204 999 052 204 212 220 624 999 052 204 999 052 464 624 999 052 600 999 052 060 400 404 720 728 999 052 064 400 720 999 87,2 66,9 77,0 102,9 102,9 68,8 68,8 133,1 155,7 144,4 43,1 37,0 46,1 37,0 52,2 43,1 38,6 64,9 51,8 61,0 90,0 86,0 79,0 57,2 63,6 60,4 59,6 44,7 78,2 81,5 90,6 97,1 75,3 137,9 62,3 88,1 63,0 87,8 (1) Den statistiske landefortegnelse, der er fastsat i Kommissionens forordning (EF) nr. 2317/97 (EFT L 321 af 22. 11. 1997, s. 19). Koden »999« repræsenterer »anden oprindelse«


title: A Bizottság 87/1999/EK rendelete (1999. január 14.) a gabona-, illetve a rizságazatban alkalmazott termelési visszatérítésekre vonatkozó 1766/92/EGK, illetve 1418/76/EGK tanácsi rendelet alkalmazásának részletes szabályai megállapításáról szóló 1722/93/EGK rendelet módosításáról

eurovoc_concepts:
cereals
production refund
rice

text: 288 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 03/24. kötet 31999R0087 L 9/8 AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA 1999. 1. 15. A BIZOTTSÁG 87/1999/EK RENDELETE (1999. január 14. ) a gabona-, illetve a rizságazatban alkalmazott termelési visszatérítésekre vonatkozó 1766/92/EGK, illetve 1418/76/EGK tanácsi rendelet alkalmazásának részletes szabályai megállapításáról szóló 1722/93/EGK rendelet módosításáról AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉG BIZOTTSÁGA, tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerző- désre, tekintettel a legutóbb a 923/96/EK rendelettel (1) módosított, a gabonafélék piacának közös szervezéséről szóló 1992. június 30-i 1766/92/EGK tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 7. cikkének (3) bekezdésére, tekintettel a legutóbb a 2072/98/EK rendelettel (3) módosított, a rizs piacának közös szervezéséről szóló 1995. december 22-i rendeletre (4) és különösen annak 7. 3072/95/EK tanácsi cikkére, mivel a legutóbb az 1011/98/EK rendelettel (5) módosított 1722/93/EGK bizottsági rendelet (6) I. és II. mellékletei felso- rolják azokat a termékeket, amelyek esetében a keményítőre vonatkozóan termelési visszatérítést fizetnek, valamint felso- rolják az alapvető keményítőket és/vagy azok származékait, amelyek felhasználhatók; mivel bizonyos KN-kódok és az emlí- tett mellékletekben található vonatkozó leírások már nincsenek összhangban a legutóbb a 2261/98/EK bizottsági rendelettel (7) módosított, a közösségi vámtarifáról és a vám- és statisztikai nómenklatúráról szóló 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet (8) I. mellékletével; mivel az 1722/93/EGK rendelet mellékleteit ennek alapján módosítani kell; mivel az e rendeletben foglalt vannak a Gabonapiaci Irányítóbizottság véleményével, intézkedések összhangban ELFOGADTA EZT A RENDELETET: 1. cikk Az 1722/93/EGK rendelet I. és II. mellékleteinek helyébe e ren- delet mellékletének szövege lép. 2. cikk Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihir- detését követő hetedik napon lép hatályba. Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban. Kelt Brüsszelben, 1999. január 14-én. a Bizottság részéről Franz FISCHLER a Bizottság tagja (1) HL L 126. , 1996. 5. 24. , 37. o. (2) HL L 181. , 1992. 7. 1. , 21. o. (3) HL L 265. , 1998. 9. 30. , 4. o. (4) HL L 329. , 1995. 12. 30. , 18. o. (5) HL L 145. , 1998. 5. 15. , 11. o. (6) HL L 159. , 1993. 7. 1. , 112. o. (7) HL L 292. , 1998. 10. 30. , 1. o. (8) HL L 256. , 1987. 9. 7. , 1. o. 03/24. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 289 MELLÉKLET „I. MELLÉKLET A keményítő és/vagy annak származékai felhasználásával előállított termékek, amelyek a Kombinált Nómenkla- túra alábbi kódjai és fejezetei alá tartoznak KN-kód ex 1302 Leírás Növényi nedvek és kivonatok; pektinanyagok, pektinátok és pektátok; agar-agar és egyéb mucinok és gélesítők, amelyek lehetnek módosítottak vagy nem módosítottak, és növényi termékekből szár- maznak: – Mucinok és gélesítők, amelyek lehetnek módosítottak vagy nem módosítottak, és növényi termé- kekből származnak ex 1302 32 90 – – – Guarmag mucin ex 1302 39 00 – – Egyéb: – Tengeri moszat ex 1404 Máshol nem megadott vagy belefoglalt növényi termékek: 1404 20 00 – Pamuthulladék ex 1702 Egyéb cukrok, beleértve a kémiailag tiszta laktózt, maltózt, glükózt és fruktózt szilárd formában; hozzáadott ízesítő- vagy színezőanyagot, mesterséges mézet nem tartalmazó cukorszirupok, termé- szetes mézzel keverve vagy anélkül; karamell: 1702 50 00 – – Kémiailag tiszta fruktóz ex 1702 90 – Egyéb invert cukrot tartalmazó anyagok: 1702 90 10 – – Kémiailag tiszta maltóz ex 29. árucsoport Szerves vegyületek, kivéve a 2905 43 00 és 2905 44 alszámokat 30. árucsoport Gyógyszeripari termékek 3402 Szerves felületaktív anyagok (kivéve a szappant); felületaktív készítmények, mosókészítmények (beleértve kiegészítő mosókészítményeket) és tisztítókészítmények, szappantartalmúak is, kivéve a 3401 vámtarifaszám alá tartozó termékeket ex 35. árucsoport Albuminoid anyagok; módosított keményítők; ragasztók, enzimek, kivéve a 3501 vámtarifaszámot és a 3505 10 10, 3505 10 90 és 3505 20 alszámokat ex 38. árucsoport Különböző kémiai termékek, kivéve a 3809 és 3824 60 vámtarifaszámokat 39. árucsoport Műanyagok és azokból készült termékek ex 48. árucsoport Papír és kartonpapír; papírpépből, papírból vagy kartonpapírból készült termékek 4801 00 Újságpapír tekercsekben vagy lapokban 4802 4803 00 4804 4805 4806 Bevonatmentes papír vagy kartonpapír, amelyet írásra, nyomtatásra vagy egyéb grafikus célokra használnak, valamint lyukkártya és lyukasztószalag papírtekercsekben vagy lapokban, kivéve a 4801 vagy 4803 vámtarifaszám alá tartozó papírokat; kézi gyártású papír vagy kartonpapír Toalett vagy arctörlő papíráru, papírtörülköző vagy papír zsebkendő és hasonló típusú, háztartási vagy egészségügyi célokra használt papír, papírvatta és cellulózszálak szövete, kreppelve, ráncolva, dombornyomással, perforálva, felületszínezve, felületdekorálva vagy nyomtatva vagy anélkül, teker- csekben vagy lapokban Csomagolópapír és tekercs vagy lap kiszerelésben, más, mint a 4801 vagy 4803 vámtarifaszám alá tartozó Bevonatmentes kisipari papír és kartonpapír tekercsekben vagy lapokban, amely a Kombinált Nó- menklatúra 48. árucsoportjának 2. megjegyzésében meghatározottakon kívül nem került további megmunkálásra vagy feldolgozásra Pergamenpapír, zsírpapír, másolópapírok és pergamen és más simított átlátszó vagy áttetsző papírok tekercsekben vagy lapokban 290 HU KN-kód 4807 4808 4809 4810 4811 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 03/24. kötet Leírás Kompozitpapír és kartonpapír (vékony papírlapok vagy kartonpapír lapok összeragasztásával készítve), amely nem bevont felületű vagy impregnált, belső merevítéssel vagy anélkül, teker- csekben vagy lapokban Papír vagy kartonpapír, hullámpapír formában (a felületére ragasztott vékony lappal vagy anélkül) kreppelve, ráncolva, dombornyomással, perforálva tekercsekben vagy lapokban, a 4803 vámtarifa- szám alatt leírt papírtípusok kivételével Karbonpapír, önmásoló papír és egyéb másoló- vagy átírópapírok (beleértve a másolóstencilekhez vagy ofszetlapokhoz való bevonattal ellátott vagy impregnált papírt) nyomtatva vagy anélkül, tekercsekben vagy lapokban Papír vagy kartonpapír kaolinbevonattal (kínai agyag) vagy egyéb szervetlen anyag bevonattal az egyik vagy mindkét oldalán, kapoccsal vagy anélkül és egyéb bevonat nélkül, felületszínezve, felületdekorálva, nyomtatva vagy anélkül, tekercsekben vagy lapokban Papír és kartonpapír, papírvatta és cellulózszálak szövete bevonattal, felületimpregnálva, felületszí- nezve, felületdekorálva, nyomtatva, tekercsekben vagy lapokban, kivéve a 4803, 4809 vagy 4810 vámtarifaszámok alatt leírt típusú árukat 4812 00 00 Papírmasszából készült szűrőblokkok, szűrőtáblák és szűrőlapok ex 4813 Cigarettapapír, méretre vágva vagy egyben, könyv vagy cső formátumban ex 4813 90 – Egyéb ex 4814 Tapéta vagy hasonló falborítás; ablaktáblák vagy ablakpapír: 4814 10 00 – »Ingrain« papír 4814 20 00 – Tapéta vagy hasonló falborítás, amely a külső oldalán egy szemcsézett, dombornyomásos, színe- zett, mintanyomott vagy más módon dekorált műanyag réteggel bevont vagy beborított papírból áll 4814 90 – Egyéb ex 4816 Karbonpapír, önmásoló papír és egyéb másoló- vagy átvivőpapírok (kivéve a 4809 vámtarifaszám alatti termékeket), papírból készült másolóstencilek és ofszetlapok, dobozolva vagy anélkül: 4816 10 00 – Karbonpapír vagy hasonló másolópapírok 4816 90 00 – Egyéb 52. árucsoport Pamut ex 5801 Szálszövött szövet és zseníliaszövet, kivéve az 5806 vámtarifaszám alatt szereplő szöveteket – Pamutból: 5801 21 00 – – Vágatlan vetülékszál szövetek ex 5802 Frottír törülközőanyag és hasonló frottírszövetek, kivéve a 2806 vámtarifaszám alatt szereplő sűrű szövetek; bolyhos textilszövetek, kivéve az 5703 vámtarifaszám alatt szereplő termékeket – Pamutból készült frottír törülközőanyag és hasonló frottírszövetek: 5802 11 00 – – Fehérítetlen 5802 19 00 – – Egyéb ex 5803 Géz, kivéve az 5806 vámtarifaszám alatt szereplő sűrű szöveteket 5803 10 00 – Pamutból 03/24. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 291 II. MELLÉKLET KN-kód Leírás A. ALAPVETŐ KEMÉNYÍTŐK (1) (4) Egy tonna előállításához szükséges keményítő minősége ex 1108 Keményítők, inulin: – Keményítők: 1108 11 00 – – Búzakeményítő 1108 12 00 – – Kukoricakeményítő 1108 13 00 – – Burgonyakeményítő ex 1108 19 – – Egyéb keményítők 1108 19 10 – – – Rizskeményítő ex 1108 19 90 – – – Egyéb keményítők: árpa- és zabkeményítő B. A KÖVETKEZŐ SZÁRMAZÉKTERMÉKEK, AMENNYIBEN A FENTIEKEN ALAPULNAK 1702 Egyéb cukrok, beleértve a kémiailag tiszta laktózt, maltózt, glükózt és fruk- tózt szilárd formában; cukorszirupok, amelyek nem tartalmaznak hozzá- adott ízesítő- vagy színezőanyagot, mesterséges mézet, természetes mézzel keverve vagy anélkül; karamell: ex 1702 30 – Glükóz és glükózszirup, amely nem tartalmaz fruktózt, vagy száraz álla- potban kevesebb, mint 20 tömegszázalék fruktózt tartalmaz: – – Egyéb: – – – Amely száraz állapotban 99 tömegszázalék vagy több glükózt tartalmaz 1702 30 51 – – – – Fehér kristálypor formájában, összepréselve vagy sem 1702 30 59 – – – – Egyéb (2) – – – Egyéb: 1702 30 91 – – – – Fehér kristálypor formájában, összepréselve vagy sem 1702 30 99 – – – – Egyéb (2) ex 1702 40 – Glukóz és glukózszörp, amely szárazon legalább 20, de nem több mint 50 súlyszázalék gyümölcscukrot tartalmaz 1702 40 90 – – Egyéb (2) ex 1702 90 – Egyéb, beleértve az invertcukrot: 1702 90 50 – – Maltodextrin és maltodextrinszirup: – – – Fehér kristálypor formájában, összepréselve vagy sem – Egyéb (2): – – Karamell: – – – Egyéb: 1702 90 75 – – – – Por formájában, összepréselve vagy sem 1702 90 79 – – – – Egyéb (2) 1,00 1,00 1,00 1,00 1,00 1,304 1,00 1,304 1,00 1,00 1,304 1,00 1,366 0,95 292 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 03/24. kötet KN-kód Leírás Egy tonna előállításához szükséges keményítő minősége ex 2905 Akrilalkoholok és azok halogénezett, szulfonált, nitrátozott származékai: – Egyéb polihidroxil-alkoholok: 2905 43 00 – – Mannitol 1,52 2905 44 – – D-glucitol (szorbitol) – – – Vizes oldatban: 2905 44 11 – – – – A D-glucitol-tartalom alapján számítva 2 tömegszázalék vagy keve- 1,068 sebb D-mannitol tartalommal (3) 2905 44 19 – – – – Egyéb (3) 0,944 – – – Egyéb 2905 44 91 – – – – A D-glucitol tartalom alapján számítva 2 tömegszázalék vagy keve- 1,52 sebb D-mannitol-tartalommal 2905 44 99 – – – – Egyéb 3505 Dextrinek és egyéb módosított keményítők (például előzselatinizált vagy észterezett keményítők), keményítő, dextrin vagy módosított keményítő alapú enyvek: ex 3505 10 – Dextrinek és egyéb módosított keményítők: 3505 10 10 – – Dextrinek (5) – – Egyéb módosított keményítők: 3505 10 90 – – – Egyéb (5) 3505 20 – Enyvek ex 3809 Befejezőanyagok, a színezés gyorsítására vagy a színezék rögzítésére szolgáló színezőanyag-hordozók és egyéb termékek és készítmények (például dresz- szingek és pácok), amely típusokat a textil-, papír-, bőr- vagy hasonló ipar használ, és máshol nincsen megadva vagy belefoglalva: 3809 10 – Keményítőszerű anyagokon alapuló anyagok (5) ex 3824 Öntödei öntőformák vagy magok előkészített kötőanyagai; kémiai termékek és a kémiai vagy hasonló ipar készítményei (beleértve a természetes termékek keverékeiből álló készítményeket), amelyek máshol nincsenek megadva vagy belefoglalva; a kémiai vagy hasonló ipar melléktermékei, amelyek máshol nincsenek megadva vagy belefoglalva: 3824 60 – Szorbitol, kivéve, ami a 2905 44 alszám alatt szerepel – – Vizes oldatban: 1,52 1,14 1,14 1,14 1,14 3824 60 11 – – – A D-glucitol-tartalom alapján számítva 2 tömegszázalék vagy keve- 1,068 sebb D-mannitol-tartalommal (3) 3824 60 19 – – – Egyéb (3) 0,944 – – Egyéb: 3824 60 91 – – – A D-glucitol-tartalom alapján számítva 2 tömegszázalék vagy keve- 1,52 sebb D-mannitol-tartalommal 3824 60 99 – – – Egyéb 1,52 03/24. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 293 (1) A bemutatott együttható a legalább 87 % szárazanyag-tartalmú keményítőre vonatkozik a kukorica-, rizs-, búza-, árpa- és zabkemé- nyítők és a legalább 80 % szárazanyag-tartalmú burgonyakeményítő esetében. Az említettnél alacsonyabb szárazanyag-tartalmú alapvető keményítő alapján fizetendő termelési visszatérítést a következő képletek szerint kell kiigazítani: 1) Kukorica-, rizs-, búza-, árpa- és zabkeményítő: tényleges szárazanyag-tartalom 87 × termelési támogatás 2) Burgonyakeményíto: tényleges szárazanyag-tartalom 80 × termelési támogatás A szárazanyag-tartalom az 1908/84/EGK bizottsági rendelet II. mellékletében található módszerrel kerül meghatározásra (HL L 178. , 1984. 7. 5. , 22. o. ). Amennyiben a termelési visszatérítést az 1108 KN-kódú keményítő után fizetik, akkor a szárazanyag-tartalomnak legalább 97 %-nak kell lennie. A keményítő tisztaságának meghatározására az említett rendelet III. mellékletében megállapított módszert kell használni. (2) A legalább 78 % szárazanyag-tartalmú, a KN-kódok alá tartozó termékekre fizethető termelési visszatérítést a következő képlettel kell kiigazítani: tényleges szárazanyag-tartalom 78 × termelési támogatás (3) A legalább 70 % szárazanyag-tartalmú, vizes oldatban lévő D-glucitolra (szorbitol) fizethető termelési visszatérítés. Amennyiben a szárazanyag-tartalom alacsonyabb 70 %-nál, akkor a fizethető termelési visszatérítést a következő képlettel kell kiigazítani: tényleges szárazanyag-tartalom 70 × termelési támogatás (4) Közvetlenül kukoricából, búzából, árpából, zabból, rizsből és burgonyából előállítva, kizárva az egyéb mezőgazdasági termékek vagy áruk előállítása során nyert melléktermékek bármiféle felhasználását. (5) A termelési visszatérítés a keményítő vagy dextrin szárazanyag-tartalma után fizethető. ”


title: Alueiden komitean lausunto aiheesta "Satamia ja meriliikenteen infrastruktuuria koskeva Vihreä kirja"

eurovoc_concepts:
border control
environmental protection
harbour installation
occupational safety
regional aid
trans-European network

text: C 93/20 FI Euroopan yhteiso¨jen virallinen lehti 6. 4. 1999 Alueiden komitean lausunto aiheesta ”Satamia ja meriliikenteen infrastruktuuria koskeva Vihreä kirja” (1999/C 93/04) ALUEIDEN KOMITEA, joka ottaa huomioon Satamia ja meriliikenteen infrastruktuuria koskevan Euroopan komission vihreän kirjan KOM(97) 678 lopull. , ottaa huomioon komission 15. joulukuuta 1997 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 c artiklan ensimmäisen kohdan nojalla tekemän päätöksen pyytää aiheesta alueiden komitean lausunto, ottaa huomioon 15. heinäkuuta 1998 tekemänsä päätöksen antaa lausunnon valmistelu valiokunta 3:n ”Euroopan laajuiset verkot – Liikenne – Tietoyhteiskunta” tehtäväksi, ottaa huomioon valiokunta 3:n marraskuun 27. päivänä 1998 hyväksymän lausuntoluonnoksen CdR 331/98 rev. , jonka esittelijä oli Jan Laan, ottaa huomioon aiemmat lausuntonsa seuraavista aiheista: – Euroopan komission tiedonanto ”Uusi merenkulun strategia”; CdR 137/97 fin (1), – Liikennepolitiikan yleiseurooppalainen ulottuvuus; CdR 253/97 fin (2), – Eurooppalainen aluesuunnittelu; CdR 340/96 fin (3), – Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi päätöksen N:o 1692/96/EY muuttamisesta merisatamien, sisävesisatamien ja intermodaaliterminaalien sekä liitteessä III olevan hankkeen N:o 8 osalta; KOM(97) 681 lopull. – 97/0358 COD; CdR 101/98 fin (4), ottaa huomioon työryhmän tekemän valmistelutyön (työryhmään kuuluivat seuraavat hen- kilöt: Ros Scott, Declan Bree, Maurice Cummins, Risto Ervelä, Anders Gustâv, Henning Jensen, puheenjohtajana toiminut Jan Laan, Gianfranco Lamberti, Günter Niederbremer, Roberto Pella, Giuseppe Pericu, Johan Sauwens, Herman Suykerbuyk ja James Walsh), ottaa huomioon Euroopan komission Barcelonassa 7. –8. toukokuuta 1998 järjestämässä konferenssissa ”Euroopan satamien tulevaisuudennäkymät” ja AK:n 26. marraskuuta 1998 Dublinissa järjestämässä seminaarissa ”Euroopan satamat ja meriliikenteen infrastruktuuri: alueiden komitean näkemys” käydyt keskustelut, hyväksyi 13. –14. tammikuuta 1999 pitämässään 27. täysistunnossa (tammikuun 14. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon. 1. Johdanto 1. 1. Alueiden komitea ilmaisee tyytyväisyytensä sata- mia ja meriliikenteen infrastruktuuria koskevan vihreän kirjan julkaisemiseen. Euroopan komissio osoittaa tämän liikenneketjun solmukohdan tärkeyden. Satamat ovat tähän mennessä jääneet liian vähälle huomiolle eurooppalaisesta liikennepolitiikasta ja Euroopan laajui- sista liikenneverkoista käydyssä keskustelussa. Komitea suhtautuu erittäin myönteisesti EU-elinten, satamavi- ranomaisten, satamia käyttävien tahojen ja meren- (1) EYVL C 379, 15. 12. 1997, s. 60. (2) EYVL C 64, 27. 2. 1998, s. 67. (3) EYVL C 116, 14. 4. 1997, s. 1. (4) EYVL C 373, 2. 12. 1998, s. 20. kulkuun liittyvän teollisuuden sekä ammattiliittojen ja muiden alan sosiaalietuja ajavien järjestöjen välillä käynnistyneeseen keskusteluun. 1. 2. Alueiden komitea katsoo, että Euroopan unionin merisatamien tulee osallistua yhteisön kestävään kehi- tykseen niin ekologisista kuin taloudellisistakin syistä. Unionin merisatamat ovat myös sen raja-asemia kaikki- ne tehtävään liittyvine terveys-, turvallisuus- ja talousky- symyksineen. Euroopan unionin merisatamat ovat kiin- teä osa unionia, ja unionin lainsäädäntöä sovelletaan niihin sellaisenaan. 1. 3. Alueiden komitea yhtyy siksi näkemykseen, että merisatamat ovat elintärkeitä Euroopan kilpailukyvylle ja lisäksi merkittäviä alueellisen, taloudellisen ja sosiaali- sen kehityksen keskuksia. Satamat eivät ole pelkästään 6. 4. 1999 FI Euroopan yhteiso¨jen virallinen lehti C 93/21 yksi osa kuljetusketjua, vaan myös taloudellisia kokonai- suuksia jo sillään. Yli 90 % Euroopan unionin kaupasta yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa ja noin 30 % yhteisön sisäisestä kaupasta tapahtuu satamien välityk- sellä, ja lisäksi niiden kautta kulkee vuosittain yli 200 miljoonaa matkustajaa. Satamilla on myös merkittävä osuus paikalliseen ja alueelliseen talouteen ja työllisyy- teen. Pyrkimys kilpailukyvyn kasvattamiseen merenta- kaisten alueiden kanssa käytävässä kaupassa on siis asetettava etusijalle. Kilpailukykyä tulee lisätä luomalla tehokas liikennejärjestelmä, jossa merisatamilla on kes- keinen asema. Merisatamat ovat ihanteellisia sijaintia- lueita teolliselle toiminnalle, joka on riippuvainen yk- sikköhinnaltaan alhaisten raaka-aineiden tuonnista suu- rina määrinä ja toisaalta puolivalmisteiden kuljettami- sesta edelleen. Merisatamat tuottavat näin huomattavaa lisäarvoa Euroopan unionille ja myötävaikuttavat sekä rannikko- että sisämaa-alueiden työllisyyteen. Yhdessä suurten merisatamien kanssa pienet merisatamat ovat ylipäänsä hyvin merkittäviä EU:n talouden sekä kestävän kehityksen kannalta. Tämä koskee erityisesti yhteisön syrjäisillä alueilla sijaitsevia pieniä merisa- tamia. 1. 4. Vihreässä kirjassa esitettyjen arvioiden mukaan yhä pidemmälle etenevä maailmanlaajuistuminen, Eu- ja tietoyhteiskunnan roopan unionin sisämarkkinat vaikutukset vaativat satamien tehokkuuden lisäämistä sekä satama- ja meriliikenteen infrastruktuurin kehittä- mistä. Alueiden komitea katsoo, että tehokkaan liiken- nejärjestelmän luomiseksi tämän tulee antaa tapahtua markkinavoimien ehdoilla edellyttäen kuitenkin, että kansalaisten turvallisuuden ja terveyden suojelu taataan. Vapaiden markkinavoimien aikaansaaman dynaamisen säätelyn ansiosta liikennejärjestelmät vaikuttavat mah- dollisimman edullisesti Euroopan unionin ja sen rannik- ko- ja sisämaa-alueiden talouteen. Tasavertaisin ehdoin toteutuva vapaa kilpailu saadaan aikaan yhtäältä huo- lehtimalla siitä, että mm. työllisyyspolitiikan, työturval- lisuuden, työolosuhteiden, ympäristönsuojelun, ulkoi- sen turvallisuuden ja rajatarkastusten suhteen sovelle- taan yhtäläisiä sääntöjä, ja toisaalta takaamalla, että satamien käyttäjät osallistuvat kaikissa Euroopan meri- satamissa tasavertaisesti satamakokonaisuuden ja sen tarjoamien palvelujen kustannuksiin. 1. 5. Jotta merisatamat toimisivat mahdollisimman tehokkaasti sekä koko Euroopan unionin että rannikko- ja sisämaa-alueiden hyväksi, Euroopan unionilta vaadi- siis yhtenäistä taan säädösperusteista politiikkaa, säännöstöä, jonka noudattamista voidaan valvoa ja jossa määrätään satamainfrastruktuurin käytöstä (al- kaen nykyistä suuremmasta avoimuudesta satamahallin- non kulujen ja tuoton suhteen) ja kohdassa 1. 4 mainituis- ta seikoista. Edellytyksiä luovan merisatamapolitiikan hoito, toisin sanoen satamapalveluista vastaaminen, tulee samasta syystä ja toissijaisuusperiaatteen mukai- sesti jättää jäsenvaltioiden osapuolille kuten yrity- selämälle ja paikallisille, alueellisille ja valtakunnallisille viranomaisille. Euroopan unionin tulisi vain valvoa, että vapaa ja rehellinen kilpailu toteutuu yhdenmukaisin ehdoin (katso myös liite). Euroopan satamia ja merilii- kenteen infrastruktuuria koskevalla politiikalla tulee pyrkiä matkustaja- ja tavaraliikenteen parhaaseen mah- dolliseen kohdentamiseen rannikkoalueilla. Alueiden komitea suhtautuu siksi myönteisesti 1. 6. komission uusiin aloitteisiin sikäli kuin ne edistävät tasapuolisten kilpailusääntöjen toteutumista. Markki- namekanismin optimaalinen toiminta vahvistaa merisa- tamien integroitumista Euroopan laajuiseen multimo- daaliseen infrastruktuuriverkkoon. Euroopan unionin satamapolitiikka edistää näin osaltaan Euroopan kulje- tusverkon tasapainoista kehitystä. 2. Ehdot asettava politiikka 2. 1. Yleisen, ehdot asettavan politiikan suhteen vih- reässä kirjassa pitäydytään lähinnä käsittelemään me- renkulkuun liittyviä määräyksiä. Ympäristönsuojelun, työturvallisuuden ja -olosuhteiden, ulkoisen turvallisuu- den ja rajatarkastusten kaltaiset aiheet ovat jääneet paljolti huomiotta. Eroavuudet näihin aiheisiin liitty- vissä lainsäädännöissä ja/tai niiden noudattamisen val- vonnassa aiheuttavat kuitenkin Euroopan unionin kan- salaisten (turvallisuuteen ja terveyteen liittyvien) perus- oikeuksien epäyhdenmukaista vaalintaa, ja eroilla on suuri vaikutus satamahallintojen väliseen sekä merisata- missa toimivien yritysten väliseen kilpailuun. Tavoittee- na pitäisikin olla yhdenmukaiset yhteisön säännöt. Ympäristö 2. 2. Ympäristön saastuminen on ilmiselvästi rajat ylittävää. Saastumisen vaikutukset ihmisten ja ym- päristön terveyteen ovat periaatteessa samat kaikissa maissa. Tehokas ympäristönsuojelu edellyttääkin raja- nylittävää lähestymistapaa ainakin Euroopan unionissa, mutta yhteistyötä on tehtävä myös Euroopan ulkopuolis- ten maiden kanssa. Koska ympäristönsuojelua koskevil- la toimenpiteillä voi olla huomattavia vaikutuksia tuo- tantokustannuksiin, yhteinen eurooppalainen lähesty- mistapa edesauttaa myös markkinoiden toimintaa. Saastelaskeumat ilmakehästä ja jokien ja veden- 2. 3. laskukanavien kautta kulkeutuvat päästöt ovat meriym- päristön merkittävimmät saastelähteet. Myös merenku- lun päästöillä on osuutensa asiaan. Jätteiden heitto aluksista yli laidan on ikivanha, mutta nykyään Marpol- sopimuksella kielletty käytäntö, joka on liiketaloudelli- sesti kätevä ja lisäksi ilmainen jätteidenhävityskeino. C 93/22 FI Euroopan yhteiso¨jen virallinen lehti 6. 4. 1999 Tämä on syytä ottaa huomioon mietittäessä toimenpi- teitä, joilla estetään jätteiden heitto laivoista. Vihreässä kirjassa mainitaan tässä yhteydessä jätteiden vastaanot- topalvelujen käyttömahdollisuuksien ja laadun paranta- minen kaikissa Euroopan unionin satamissa. Alueiden komitea ehdottaa, että laivojen tuottamien jätteiden vastaanotosta koituvat kulut korvataan siten, että nou- datetaan ”käyttäjä maksaa” -periaatetta (user pays principle), joka on käytössä useimmissa EU-maiden satamissa ja Euroopan ulkopuolisissa merenkulku- maissa. – desinfiointikaasujen (metyylibromidin/fosfiinin) käyttö tuholaisten torjunnassa tietynlaisten lastien kohdalla; – vaarallisten aineiden käsittely varastointi- ja lastaus- liikkeissä (ammattitaito); – melu-, pöly- ja hajuhaittojen torjunta; – alusjätteiden käsittelyn valvontajärjestelmä. 2. 4. Alueiden komitean mielestä merenkulkuun liitty- vissä ympäristönsuojelualoitteissa tulisi soveltaa asiaa koskevia, ei-sitovia maailmanlaajuisia sopimuksia, joita on tehty esimerkiksi IMOn (Kansainvälisen merenkul- kujärjestön) puitteissa. Aloitteiden ei tulisi johtaa näiden sopimusten siirtämiseen yhteisön lainsäädäntöön (ks. lausunto aiheesta ”Uusi merenkulun strategia”. Täy- dentävät tai tiukemmat ehdot eivät tuota toivottua tulosta tämäntyyppisessä maailman- laajuisessa toimin- nassa. Satamatarkastukset, joista on sovittu asiakirjassa ”Yhteisymmärryspöytäkirja satamavaltioiden suoritta- masta valvonnasta”, ovat oikea väline tämän lainsäädän- nön valvontaan. Tämän pöytäkirjan pikainen soveltami- nen ja yhtäläinen valvonta kaikkialla Euroopan unio- nissa edistää sekä kyseisen välineen tehokkuutta että vapaata kilpailua tasavertaisin ehdoin Euroopan sata- mien välillä. 2. 7. Alueiden komitea tietää, että alue- ja paikallisvi- ranomaiset voivat osaltaan huomattavasti myötävaikut- taa vastuulliseen ympäristöhallintoon merisatamissa. Merisatamat sijaitsevat enimmäkseen jokien tai veden- laskukanavien suistoissa. Paikassa, jossa makea sisävesi laskee suolaiseen meriveteen ja veden virtaus pysähtyy, vedessä ajelehtiva kiinteä aines ja sen mukana myös mahdolliset yläjuoksulla veteen kulkeutuneet saasteet saostuvat. Merisatamat tulee ruopata ajoittain niiden syvyyden säilyttämiseksi. Pohjasta ruopattu maa on usein siinä määrin saastunutta, että sen levittäminen ympäristöön (mereen kaato) ei ole turvallista. On osoittautunut, että huomattava osa merenpohjan saas- teista on peräisin joki- ja laskuvesistä. Komitea kehottaa- kin Euroopan komissiota myös tästä syystä ryhtymään toimenpiteisiin pintavesien suojelemiseksi koko unionin alueella. 2. 5. Jatkuva suuri tavaravirta kahden pisteen välillä on välttämätön edellytys intermodaalisen ja lyhyen matkan meriliikenteen kehittämiselle. Vasta silloin suu- ren kuormakapasiteetin (rannikko- ja sisävesialukset ja junat) ja korkean käyttötaajuuden (lyhyet odotusajat) omaavien kuljetusvälineiden käyttö on taloudellisesti järkevää kuljetuspalvelujen tarjoajan kannalta ja talou- dellisesti kiinnostavaa kuljetuspalvelujen käyttäjälle. Erityisesti merisatamat ovat paikkoja, joihin saapuu jatkuvasti suuria tavaramääriä. Ne voivat siis intermo- daalisen ja lyhyen matkan meriliikenteen liittymäkohti- na edistää merkittävästi kuljetusjärjestelmää, joka on myös ympäristöhygienisesti järkevä (ks. lisäksi kohta 3. 11). Työolosuhteet ja -turvallisuus Perustamissopimuksessa määrätään, että jäsen- 2. 8. valtioiden asukkaiden tulee voida ottaa vastaan työpaik- ka missä tahansa EU:n alueella. Aivan kuten ympäristön laatu on yhtä tärkeä Euroopan kaikkien asukkaiden terveydelle, myös työolosuhteiden laatu on yhtä tärkeä kaikkien työntekijöiden turvallisuudelle ja terveydelle. Tämä antaa aiheen työolosuhteita ja työturvallisuutta koskevien, jäsenvaltioiden omien säädösten lähentämi- seen. 2. 6. Alueiden komitea toteaa, että vihreässä kirjassa ovat jääneet huomiotta seuraavat merisatamien ym- päristönäkökohtiin liittyvät seikat, joista tulee sopia Euroopan tasolla: – ruoppauslietteen laatu ja saastuneen ruoppauslietteen säilytys ja/tai käsittely (ks. myös kohta 3. 7); – suhtautuminen laivanpohjan kasvustoa torjuvan (tri- butyltiiniä sisältävän) maalin käyttöön, josta sovi- taan/on sovittu IMOn puitteissa; 2. 9. Kesäkuun 12. päivänä 1989 annettu neuvoston direktiivi 89/391/ETY toimenpiteistä työntekijöiden tur- vallisuuden ja terveyden edistämiseksi tähtää työolosuh- teita ja työturvallisuutta koskevan lainsäädännön yhden- mukaistamiseen koko Euroopan unionin alueella, siis myös merisatamissa. Esimerkkinä tällaisesta toimenpi- teestä on neuvoston direktiivi 90/269/ETY, annettu 29. päivänä toukokuuta 1990, terveyttä ja turvallisuutta varten asetettavista vähimmäisvaatimuksista sellaisessa ihmisvoimin tehtävässä taakkojen käsittelyssä, johon liittyy erityinen työntekijän selän vahingoittumisen vaara (neljäs direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 koh- dassa tarkoitettu erityisdirektiivi). 6. 4. 1999 FI Euroopan yhteiso¨jen virallinen lehti C 93/23 2. 10. Alueiden komitea toteaa, että vihreässä kirjassa ei kuitenkaan ole selvitetty nykyisen lainsäädännön vaikutuksia merisatamille. Tähän liittyen huomiotta on jäänyt myös muun muassa työturvallisuus kontteja sidottaessa ja irrotettaessa, työskentely konttien katoilla ja tietyntyyppisten kierrelukkojen (twistlocks) käyttö konttien katoilla työskentelyn ja siihen liittyvän putoam- isvaaran välttämiseksi (ks. myös luonnosehdotus neu- voston direktiiviksi ”– – korkealla tehtävää tilapäistä työtä helpottavia työvälineitä käyttävien työntekijöiden turvallisuutta ja terveyttä koskevista vähimmäisvaati- muksista” [asiakirja N:o 202/3/97] sekä ILO-sopimus N:o 152). Yhdysvalloissa konttien katoilla työskentely on kiellettyä vuoden 1999 puolivälistä lähtien, minkä vuoksi varustamot joutuvat varustamaan aluksensa kierrelukoilla, jotka soveltuvat laiturilla työskentelyyn. Rajatarkastukset 2. 11. Euroopan merisatamat ovat myös unionin raja- asemia. Myös tämä ketju eli tässä tapauksessa raja- asemien ketju on luonnollisesti juuri niin vahva kuin sen heikoin lenkki. Erityisen vahva yksittäinen lenkki ei toisaalta tee koko ketjusta vahvempaa. Asiaankuuluvat terveys-, turvallisuus-, verotus- ja talousseikat huomioon ottaen alueiden komitea pitää harkittuja, tarkoituksen- mukaisia ja toteuttamiskelpoisia yhteisötarkastuksia tarpeellisina. Seuraavassa esimerkkejä rajatarkastuk- sista: – eläinlääketieteelliset tarkastukset (eläintuotteet); – kasvituotteiden terveystarkastukset; – tarkastukset verojen maksamiseen liittyen (ALV, val- mistevero); – tarkastukset laittoman maahantuonnin varalta (huu- meet ja aseet). Euroopan unionin lainsäädäntö 2. 12. Tehokkaan hallinnon ja yhtäläisten kilpailueh- tojen luomiseksi unionitason lainsäädäntö voi olla tar- peen esimerkiksi ympäristönsuojelun, työolosuhteiden, työturvallisuuden ja rajatarkastusten alalla. Lainsää- dännön yhtäläinen täytäntöönpano käytännössä ei ole kuitenkaan taattu, jos säännökset on laadittu direktiivin muotoon. Alueiden komitea kannattaakin: – mahdollisimman lyhyitä voimaansaattamismääräai- koja mahdollisimman samanaikaisen täytäntöönpa- non saavuttamiseksi, jotta Euroopan unionin direktii- vien voimaantulo jäsenvaltioiden lainsäädännön osana ei johtaisi liian suuriin eroihin; – yhdenmukaisuutta viranomaisten jäsenvaltioissa suo- rittamassa valvonnassa. 2. 13. Edellä mainitun lähentymisen tukemiseksi ko- mitea suosittaa, että perustetaan vaihto-ohjelma virka- miehille, joiden vastuualueeseen kuuluu ympäristönsuo- jeluun, työolosuhteisiin ja työturvallisuuteen liittyvä lainsäädäntö. Eläinlääketieteellisiin tarkastuksiin liit- tyvän Euroopan unionin lainsäädännön yhdenmukaisen toteuttamisen edistämiseksi on jo olemassa asianomais- ten virkamiesten vaihto-ohjelma. 3. Edellytykset luova politiikka Satamakokonaisuus 3. 1. Euroopan merisatamille ovat tunnusomaisia tie- tyt, niiden hallinnon kannalta ratkaisevat yhtäläisyydet ja erot. Merisatama tulee ymmärtää kokonaisuutena, joka koostuu satama-altaista, laitureista ja yritysten käyttämistä alueista ja joka sijaitsee julkisen infrastruk- tuuriverkon keskellä. Tämä verkko puolestaan muodos- tuu mereltä rantaan johtavasta sisääntuloväylästä sekä infrastruktuurista, joka liittää sataman sen välittömään tausta-alueeseen (sisävesiväylät, rautatiet, maantiet) (1). Verkkoon voi kuulua myös muuta kuin julkista infra- struktuuria (putkistoja, suurjännitelinjoja). Kokonai- suus on rakennettu, järjestetty ja varustettu siten, että matkustajien ja tavaroiden on mahdollista vaihtaa suo- raan tai väliaikaisen pysähdyksen/säilytyksen jälkeen kuljetustapaa tehokkaasti ja turvallisesti. Kokonaisuus on myös rakennettu, järjestetty ja varustettu siten, että tuotua tavaraa voi jalostaa alueella teollisesti, jolloin tavara lähtee satamasta uudessa muodossa. Nämä perus- toiminnot tuovat mukanaan kokonaisuuteen lukuisia samanluonteisia toimintoja (luotsaus, laivaliikenteen ohjaus maista käsin, hinauspalvelut, kiinnitys- ja irrotus- palvelu, alusten huolto ja muonitus, välitystoiminta kuljetuspalveluja kysyvien ja tarjoavien välillä, kauppa, rahoitus sekä vakuutustoiminta). Merisataman hallinto tulee siis nähdä merenkulkuyritysten käytettävissä ole- van liiketaloudellisen aluekokonaisuuden hallintona. Huomattavimmat tähän hallintoon liittyvät kustannuk- set aiheutuvat maa-alan hankkimisesta ja sen rakennus- kuntoon saattamisesta, satama-altaiden ja -laitureiden – selkeitä direktiivejä, jotka sisältävät havainnollisia selityksiä yhtäläisen tulkinnan helpottamiseksi, jotta Euroopan unionin direktiivien saattaminen osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä johtaisi mahdollisim- man vähäisiin eroihin; (1) Ilmastolliset olosuhteet vaikuttavat tämän infrastruktuurin käyttömahdollisuuksiin. Esimerkiksi pohjoisilla meria- lueilla joudutaan talviolosuhteissa ottamaan huomioon mm. ajojään esiintyminen. Jäänmurtajat ovat siten kysei- sillä alueilla osa infrastruktuuria. Tästä aiheutuvia kustan- nuksia voidaan verrata muiden satamien ylläpidossa synty- viin ruoppauskuluihin (katso myös kohta 3. 7). C 93/24 FI Euroopan yhteiso¨jen virallinen lehti 6. 4. 1999 rakentamisesta, huoltotöistä sekä hallinnollisesta työstä. Satamamaksut ja satama-alueen käytöstä saatavat tulot ovat satamatoiminnan tärkeimmät tulonlähteet. paikallisissa ahtausyrityksissä. Eräissä toisissa sata- missa ahtaus (ja sen mukana sataman ”ylärakentees- ta” vastaaminen) on yksinomaisesti yksityisen liike- elämän alaa. 3. 2. Käytännössä käsitteestä merisatama on kuiten- kin olemassa lukuisia muunnelmia. Ensinnäkin on sup- pea määrä suuria merisatamia, joille on tunnusomaista mm. suuret tavaramäärät ja kansainvälinen tausta-alue ja jotka ovat näin ollen alttiita kansainväliselle kilpai- lulle. Niiden ohella on lukuisia kauppasatamia, joilla on ennen kaikkea alue- ja paikallistalouden ja -yhteiskunnan kannalta tärkeä rooli matkustajaliikenteessä, kalastuk- sessa ja turisti/vapaa-ajanliikenteessä sen lisäksi, että niillä on varsin merkittävä tehtävä myös (lyhyen matkan) tavarakuljetuksissa. On lisäksi huomattava, että osa virtojen yläjuoksulla tai kanavien varrella sijaitsevista satamista toimii myös merisatamina. Ne vastaanottavat myös merialuksia ja käsittelevät merentakaisilta alueilta tuotuja tavaroita. EU:n toimesta laadittavassa politii- kassa tulee ottaa tarkkaan huomioon kauppasatamien tarjoamat mahdollisuudet ja niiden tarpeet. 3. 3. Satamatoimintaa myös harjoitetaan moninaisin tavoin. Alueiden komitea katsoo, että avoimuus on tärkeä edellytys tulevan satamapolitiikan kehittämiselle seuraavien eroavuuksien vuoksi. 1) Osa Euroopan yhteisön merisatamista on liikeyritys- ten hoidossa. Muita merisatamia hallinnoivat viran- omaiset (kunnat, osavaltiot, viranomaisten yhteis- työelimet). 2) Tietyissä tapauksissa viranomaisten hallinnoimien merisatamien hallinto ja kirjanpito tapahtuu erillään muista julkisista palveluista. Muissa tapauksissa hallinto ja kirjanpito on sisällytetty yleiseen viran- omaishallintoon. 3) Eräät satamahallinnosta vastaavat tahot saavat sata- ma-altaiden, laitureiden ja maa-alueiden rakentami- seen asianomaiselta jäsenvaltiolta taloudellista tukea, jota ei tarvitse maksaa takaisin (tietyissä tapauksissa tuki kattaa kaikki kustannukset). Muut satamahal- linnosta vastaavat joutuvat itse vastaamaan kaikista kuluista omalla riskillään. 4) Useat viranomaisten hallinnoimista satamista joutu- vat siirtämään osan käyttöylijäämästä kyseiselle vi- ranomaiselle. Useissa muissa tapauksissa satamahal- linnosta syntyvät käyttötappiot katetaan julkisin varoin. 5) Eräiden satamahallintojen tarjoamaan kokonaisuu- teen kuuluu muutakin kuin pelkästään satama-altaat, laiturit ja maa-alueet (esimerkiksi satamalaitteita, hinauspalveluja). Eräillä satamahallinnoilla on huo- mattava omistusosuus (aina 100 %:iin asti) johtavissa 6) Myös satama-altaiden, laitureiden ja maa-alueiden tarjontatapa vaihtelee. Eräissä satamissa laitureiden rakentaminen ja maa-alueiden rakennuskelpoiseksi saattaminen tapahtuu yhteisymmärryksessä sen tahon kanssa, joka käyttää tai tulee käyttämään tiettyä aluetta. Satamahallinnosta vastaava päättää laiturin rakentamisesta ja alueen rakennuskelpoiseksi saattamisesta koituvien kulujen sisällyttämisestä hin- taan, jonka alueen käyttäjä joutuu alueesta maksa- maan. Toisissa tapauksissa laitureiden rakentaminen ja maa-alueiden rakennuskelpoiseksi saattaminen tapahtuu satamahallinnosta vastaavan aloitteesta tämän halutessa houkutella alueelle tietynlaista toi- mintaa. Näin luotujen satamapalvelujen luovuttami- nen lopulliselle käyttäjälle tapahtuu julkisen tarjolle asettamisen kautta. 3. 4. Yrityselämä määrää tavaravirran kulun. Toimi- paikan valinnan kannalta ratkaisevia tekijöitä ovat markkinoiden ja raaka-aineita tuottavien alueiden maantieteellinen sijainti sekä kuljetusmahdollisuudet. Näin ollen satamahallinnosta vastaavilla sekä niillä viranomaisilla, joita ala suoraan koskee, on parhaat edellytykset seurata markkinakehitystä. Alueiden komi- tea katsoo tästä syystä, että edellytykset luovan merisata- mapolitiikan hallinto eli varustuksesta vastaaminen tulee jättää jäsenvaltioissa toimiville osapuolille, kuten yrityselämälle ja paikallisille, alueellisille ja valtakunnal- lisille viranomaisille. Edellytykset luovaan politiikkaan tulee nimenomaisesti soveltaa toissijaisuusperiaatetta. Markkinamekanismi rakenteellisesti säätelevänä väli- neenä 3. 5. Alueiden komitea on vakuuttunut siitä, että tehokas kuljetusjärjestelmä voi syntyä vain tasavertaisin ehdoin toteutuvan vapaan kilpailun puitteissa. Vapaiden markkinavoimien aikaansaaman dynaamisen säätelyn ansiosta liikennejärjestelmät vaikuttavat mahdollisim- man edullisesti Euroopan unionin ja sen rannikko- ja sisämaa-alueiden talouteen. Tasavertaisin ehdoin toteutuva vapaa kilpailu saadaan aikaan yhtäältä huo- lehtimalla siitä, että mm. ympäristönsuojelun, työturval- lisuuden, työolosuhteiden, ulkoisen turvallisuuden ja rajatarkastusten suhteen sovelletaan yhdenmukaisia sääntöjä (eli jo mainitun ehdot asettavan, säädösperus- teisen politiikan avulla), ja toisaalta huolehtimalla siitä, että satamien käyttäjät osallistuvat kaikissa Euroopan merisatamissa yhtäläisesti satama-altaista, laitureista ja maa-alueista aiheutuviin kustannuksiin. Alueiden komitea pitää kulujen siirtämistä tasapuolisesti käyttä- jien maksettavaksi ehdottomana edellytyksenä sille, että markkinat voivat toimia Euroopan unionissa satamain- frastruktuurin tarjontaa rakenteellisesti säätelevänä välineenä. Komitea ymmärtää kuitenkin, että satama- hallinnoissa esiintyvistä eroavuuksista johtuen tämä ei 6. 4. 1999 FI Euroopan yhteiso¨jen virallinen lehti C 93/25 ole helppo tehtävä. Kulujen veloitus on monimutkaista myös siksi, että sisäisiä ja ulkoisia kuluja käsitellään koko liikenne- ja kuljetusjärjestelmän eri osissa eri tavoin. Esimerkiksi satama, jolla on erinomainen mutta kallis ympäristönsuojelujärjestelmä, saattaa joutua kil- pailussa epäedulliseen asemaan kokonaiskustannuksia yhteen laskettaessa. Infrastruktuuriin osoitettavasta val- tiontuesta käydyn keskustelun tulokset on syytä ottaa huomioon. Alueiden komitea ei kuitenkaan kannata tiukkaa 3. 6. ”hinnoittelua koskevaa kehystä”, jollaista vihreässä kirjassa tuntuu ehdotettavan. Komitea pitää parempana, että Euroopan komissio pyrkii laatimaan suuntaviivoja, jotka perustuvat Euroopan yhteisön perustamissopi- muksen 92 artiklaan. Suuntaviivoissa tulisi ilmoittaa selkeästi, mitkä kulut saa sisällyttää laskelmiin erityisesti satamainfrastruktuurista koituvia (satama-altaat, laitu- rit ja maa-alat) kustannuksia laskettaessa (1). 3. 7. Aiemmin mainittujen seikkojen lisäksi satama- hallintoon tulee laskea kuuluvaksi mm. saastuneen ruoppauslietteen säilytys ja käsittely sekä kaikki hallin- tokoneistosta koituvat kulut. Näillä aloilla esiintyy nykyisin suuria eroavuuksia, joista on vakavia seurauk- sia kilpailusuhteisiin. Alaan sovellettavan politiikan tulisi suuntautua näiden eroavuuksien poistamiseen ja siis alan yhdenmukaistamiseen. Satamahallinnolla tulisi olla yksinomainen vastuu näistä seikoista. – Merisatamat tulee pitää riittävän syvinä. Ympäristön suojelemiseksi pitää arvioida, voidaanko satama- altaan pohjasta ruopattu maa-aines levittää ym- päristöön (esimerkiksi kaatamalla mereen) ym- päristöä vaarantamatta tai voidaanko se käyttää uudelleen (esimerkiksi yritystontteina käytettävän ruopatun maa- maapohjan kohottamiseen). Jos aineksen vapaa levitys tai uudelleenkäyttö ei ole mahdollista, pitää ryhtyä tarvittaviin toimenpiteisiin (kuten saastuneen maan säilytykseen tai puhdistami- seen). Näihin toimenpiteisiin liittyvät kustannukset ovat hyvin suuria ja niillä voi olla huomattavia vaikutuksia merisatamien väliseen kilpailuun, kun ne tietyissä tapauksissa tulevat ja toisissa tapauksissa eivät tule sataman käyttäjien maksettaviksi, kuten asia on tällä haavaa. Alueiden komitea kannattaakin yksiselitteisten ruoppauslietettä koskevien sääntöjen laatimista. Säännöissä tulisi määrätä ruoppausjätteen kaatamisesta makeisiin ja suolaisiin vesistöihin, saas- tuneen ruoppauslietteen säilytyksestä ja käsittelystä (1) Yhtenä vaihtoehtona on esimerkiksi (mahdollisesti vain tietyn suuruisia satamia koskeva) päätös, että satama- altaiden, laitureiden ja maa-alueiden tarjonnasta saatavan kokonaistuoton (satamamaksut ja maa-alojen käyttöön luovuttamisesta saatavat tulot) tulee kattaa vähintään x % satamatoimintaan liittyvistä kustannuksista (maaperän hankinta, rakennuskuntoon saattaminen, satamavarustuk- sen ja laiturien rakentaminen, ylläpito, hallinto). sekä kulujen veloituksesta. Komitea viittaa direktii- viin jätteiden käsittelystä kaatopaikoilla (annettu 23. maaliskuuta 1998). – Satamien käyttäjiltä yhtäläisesti veloitettaviin satama- hallinnon kuluihin kuuluvat myös hallintokoneistosta aiheutuvat kustannukset. Niihin sisältyvät eläkejär- jestelmästä koituvat kulut, jotka muodostavat huo- mattavat osan henkilöstökuluista. Tietyissä tapauk- sissa nämä kulut käytännössä lankeavat satamahallin- nosta vastaavan tahon maksettavaksi. Toisissa ta- pauksissa on muita julkisia rahastoja eläkejärjes- telmän rahoittamiseksi. Alueiden komitea esittää, että asiaan kiinnitetään huomiota sosiaalisen yhdenmu- kaistamisen puitteissa. – Tällä hetkellä monista unionin satamista puuttuu laitteet alusten jäteöljyn vastaanottamiseksi. Tällai- siin satamiin tulee mitä pikimmin rakentaa jäteöljyn vastaanottoasemat. Kysymys laitteiden rahoituksesta tulee asettaa etusijalle. Siten asianomaisten maiden yhteistyö alusten jätteiden käsittelyn valvontajärjes- telmiä koskevan yhdenmukaisen lainsäädännön luo- miseksi on hyvin tärkeää. Kaikkiin EU:n satamiin tulee soveltaa ympäristö- ja turvallisuuskysymyksissä best practice -linjaa (paras mahdollinen toimitapa). Tavoite tasavertaisin ehdoin toteutuvasta va- 3. 8. paasta kilpailusta koskee luonnollisesti myös merisata- mien palveluja. Esimerkkejä merisatamien palveluista ovat luotsaus, laivaliikenteen ohjaus, hinauspalvelut, kiinnitys- ja irrotuspalvelut sekä ahtauspalvelut (purku, lastaus ja säilytys jatkokuljetusta varten). Satamapalve- luja tarjoavat sekä viranomaiset että yksityisyritykset. Viranomaisten tarjoamien palvelujen kohdalla palvelu- jen käyttäjillä maksatettavien kulujen tulee muodostaa yhtä suuri osa kustannuksista kaikkialla unionissa. Yksityisyritysten tarjoamien palvelujen kohdalla maini- tun tavoitteen toteutuminen voidaan katsoa taatuksi taloudellista kilpailua koskevan unionin lainsäädännön ansiosta. 3. 9. Ahtausalaa koskevan työvoimahallinnon suh- teen alueiden komitea tuo esiin seuraavaa. Eräissä merisatamissa operatiivinen henkilökunta on ahtausliik- keen vakinaisessa palveluksessa. Toisissa satamissa ah- tausliike tarpeen mukaan vuokraa operatiivisen henkilö- kunnan (tai osan siitä) mahdollisesti oikeushenkilön asemassa olevalta organisaatiolta, joka on vastuussa sataman työvoimahallinnosta. Kustannusten yhtäläisen kattamisen kriteeriä tulee komitean mielestä soveltaa luonnollisesti myös palkkakustannuksiin mainittujen organisaatioiden vajaakäytön yhteydessä. 3. 10. Alueiden komitea toteaa, että vihreässä kirjassa korostetaan erityisesti merisatamien tehokkuuden pa- rantamista. Komitea katsoo, että sisäinen tehokkuus on C 93/26 FI Euroopan yhteiso¨jen virallinen lehti 6. 4. 1999 ensisijaisesti satamahallinnosta vastaavien ja sataman yrityselämän itsensä vastuulla. Tehottomuudesta pääs- tään hyvin toimivan markkinamekanismin avulla, mitä komitea erityisesti puoltaa. Euroopan komissio voi kuitenkin edistää Euroopan satamakuljetusjärjestelmän tehokkuutta luomalla tasapuoliset kilpailusäännöt. satamat useinkin edistävät kestävää liikkuvuutta sekä rannikkoalueiden kehitystä, ja samalla kuljetuksista aiheutuvat haitat vähenevät. Pienten satamien verkko on tärkeä edellytys lyhyen matkan meriliikenteen kehi- tykselle. Aluepolitiikka välineenä satunnaisena/tilapäisenä korjaavana 3. 11. Alueiden komitea puoltaa alueellista talouspoli- tiikkaa satunnaisena/tilapäisenä markkinoita tasapai- nottavana välineenä markkinoiden rakenteellisesti säätelevän vaikutuksen ohjaamiseksi. Aluepolitiikka on kuitenkin myös tärkeä väline. Tavoitteena on tarjota satamille mahdollisuus toimia Euroopan siltana muuhun maailmaan sekä hyödyntää syrjäseutujen merisatamia pyrittäessä kehittämään kyseisiä seutuja ja avaamaan niitä muuhun maailmaan, jotta yhteisön markkinat toimisivat kitkattomasti. Komitea myöntää, että unionin rakenne- ja koheesiorahastovarojen osoittaminen sata- mainfrastruktuuriin tosin häiritsee periaatteessa kilpai- lua merisatamien välillä (tiettyjä satamia suosiva poli- tiikka), mutta katsoo, että eräiden EU-alueiden olosuh- teet oikeuttavat tähän. Sama vaara on olemassa, jos unionin varoja käytetään merisatamissa sijaitseviin in- termodaalisiin kuljetusketjun yhtymäkohtiin. Intermo- daalikuljetukset ja lyhyen matkan meriliikenne voivat kuitenkin osaltaan lieventää maanteiden ruuhkautumi- songelmaa sekä auttaa kehittämään ympäristöhallinnon kannalta järkevä kuljetusjärjestelmä. Intermodaalikulje- tusten ja lyhyen matkan meriliikenteen kannustamisessa unionin varoin tulee suosia ennemmin yleisiä, tavaran- kuljettajille suunnattavia toimenpiteitä kuin erityistä yhtymäkohdille osoitettavaa tukea. 3. 12. Alueiden komitea painottaa merikuljetusten merkitystä ympäristöä muita kuljetustapoja vähemmän saastuttavana kuljetusmuotona. Merikuljetusten edistä- minen nimenomaan yhteisön sisäisessä liikenteessä tulee siksi asettaa etusijalle. Kuten komitean aiheesta ”Eu- rooppalainen aluesuunnittelu” antamassa lausunnossa todetaan, tämä edellyttää meriliikenteen lisäämistä suur- ten ja keskisuurten satamien välillä kehittämällä rannik- koliikennettä, lyhyiden matkojen vuorotiheyttä sekä nopeita yhteyksiä. Hyvät yhteydet reuna- ja rannikko- alueiden välillä sekä reuna-alueiden ja keskialueilla sijaitsevien markkinoiden välillä ovat yhteisön edun mukaisia. Reunaja rannikkoalueiden pienet satamat huolehtivat – yhdessä kehittyneen lyhyen matkan merilii- kenteen kanssa – näistä yhteyksistä. On ryhdyttävä toimenpiteisiin merikuljetusten edistämiseksi ja siten myös liikkuvuuden turvaamiseksi Euroopassa. Pienet Alueiden komitea korostaa, että satamat ovat 3. 13. osa Euroopan unionin liikennepolitiikkaa ja yhdistetty- jen kuljetusten ketjua. Euroopan laajuisten verkkojen (TEN, Trans-European Networks) kehittämisessä tulee ottaa huomioon myös reuna-alueet. TEN-verkkoa on kehitettävä jatkamalla sitä myös EU:n ulkopuolisiin maihin. On tärkeää, että kuljetusmuotojen ja kansallis- ten verkkojen yhdentymisen ohella TEN-verkot jatkuvat myös jäsenvaltioiden rajojen ulkopuolelle eivätkä pääty EU:n ulkorajoille. Euroopan laajuisten verkkojen raken- tamiseen tarkoitettujen varojen myöntäminen tulee alu- eiden komitean mielestä rajoittaa niin sanottuihin puut- tuviin lenkkeihin satamien ja niitä tausta-alueiden välillä. On tärkeää selvittää, voiko seurauksena olla kilpailuhäiriöitä. 4. Päätelmät 4. 1. Euroopan kansalaisten turvallisuuteen ja tervey- teen liittyviä perusoikeuksia tulee vaalia yhtäläisesti joka puolella Euroopan unionia, siis myös merisatamissa. Unionin merisatamien yhteisön kestävään kehitykseen niin ekologisista kuin taloudelli- sistakin syistä. Satamat ovat myös unionin raja-asemia kaikkine siihen liittyvine terveys-, turvallisuus- ja talous- kysymyksineen. Euroopan unionin merisatamat ovat kiinteä osa unionia, ja unionin lainsäädäntöä sovelletaan niihin sellaisenaan. osallistua tulee Eroavuudet ympäristönsuojeluun, 4. 2. työturvalli- suuteen ja -olosuhteisiin, ulkoiseen turvallisuuteen ja rajatarkastuksiin liittyvissä jäsenvaltioiden säädöksissä ja/tai niiden noudattamisen valvonnassa aiheuttavat kuitenkin Euroopan unionin kansalaisten (turvallisuu- teen ja terveyteen liittyvien) perusoikeuksien epätasaver- taista vaalintaa. Eroilla on myös suuri vaikutus satama- hallintojen väliseen sekä merisatamissa toimivien yritys- ten väliseen kilpailuun. Tavoitteena pitäisikin olla yh- teisön yhtäläisen säännöstön luominen alalle ja sääntöjen tasapuolinen täytäntöönpano. Tavaravirran kulusta päättää yrityselämä. Teho- 4. 3. kas kuljetusjärjestelmä voi syntyä vain tasavertaisin ehdoin toteutuvan vapaan kilpailun puitteissa. Vapaiden markkinavoimien aikaansaaman dynaamisen säätelyn ansiosta liikennejärjestelmät vaikuttavat mahdollisim- man edullisesti sekä Euroopan unionin markkinoilla kaupan olevien tuotteiden että maailmanmarkkinoilla tarjolla olevien eurooppalaisten tuotteiden hinta- laatusuhteeseen. Markkinamekanismi on oikea väline satama-alan kapasiteetin ja laadun rakenteelliseen sääte- lemiseen. 6. 4. 1999 FI Euroopan yhteiso¨jen virallinen lehti C 93/27 työturvallisuuden, 4. 4. Tasavertaisin ehdoin toteutuva vapaa kilpailu saadaan aikaan yhtäältä huolehtimalla siitä, että mm. ympäristönsuojelun, työolosuhtei- den, ulkoisen turvallisuuden ja rajatarkastusten suhteen sovelletaan yhtäläisiä sääntöjä, ja toisaalta takaamalla, että satamien käyttäjät osallistuvat kaikissa Euroopan merisatamissa tasavertaisesti satamakokonaisuuden ja sen tarjoamien palvelujen kustannuksiin. Tällöin on otettava huomioon sekä luonnolliset (maantieteelliset ja ilmastolliset) että hallinnolliset/organisatoriset erot. 4. 5. Jotta merisatamat toimisivat mahdollisimman tehokkaasti, Euroopan unionilta vaaditaan ennen kaik- kea säädösperusteista politiikkaa, toisin sanoen yhte- näistä säännöstöä, jonka noudattamista voidaan valvoa ja jossa määrätään satamainfrastruktuurin käytöstä (alkaen nykyistä suuremmasta avoimuudesta satamahal- linnon kulujen ja tuoton suhteen) sekä ympäristönsuoje- lusta, työturvallisuudesta, työolosuhteista, ulkoisesta turvallisuudesta ja rajatarkastuksista. Edellytyksiä luo- van merisatamapolitiikan hallinto eli satamapalveluista vastaaminen tulee samasta syystä jättää jäsenvaltioiden osapuolille kuten yrityselämälle ja paikallisille, alueelli- sille ja valtakunnallisille viranomaisille. Edellytykset luovaan politiikkaan tulee nimenomaisesti soveltaa läheisyysperiaatetta. 4. 6. Aluepolitiikkaa, Euroopan laajuisiin verkkoihin sovellettavaa politiikkaa sekä intermodaalisia kuljetuk- sia ja lyhyen matkan meriliikennettä kannustavaa poli- tiikkaa tulee pitää satunnaisesti/tilapäisesti käytettävinä välineinä, joilla korjataan ja/tai kannustetaan markkina- mekanismin rakenteellista säätelyvaikutusta. Avustusta saavien hankkeiden tulee lopulta pystyä maksamaan itse omat kulunsa. Aluepolitiikka, Euroopan laajuisiin verkkoihin sovellettava politiikka sekä intermodaalisia kuljetuksia ja lyhyen matkan meriliikennettä kannustava politiikka voivat häiritä markkinamekanismin eli sata- matoiminnan kapasiteetin ja laadun rakenteellisen sääte- lyvälineen toimintaa kyseisellä alalla. Näitä politiikkoja on siis syytä toteuttaa varoen. Markkinamekanismin häirintä ei saa johtaa alitehoiseen kuljetusjärjestelmään, sillä se vahingoittaisi sekä Euroopan unionin ekologisia että sen taloudellisia etuja. Euroopan laajuisten verkko- jen avulla on pyrittävä luomaan yhteydet EU:n ulkopuo- listen maiden infrastruktuuriin. Bryssel 14. tammikuuta 1999. Alueiden komitean puheenjohtaja Manfred DAMMEYER LIITE alueiden komitean lausuntoon Toimintatapa Säädösperusteinen politiikka Edellytykset luova politiikka Ympäristönsuojelu Työturvallisuus Rajatarkastukset Rahoitus ja kulujen veloitus Aluepolitiikka Euroopan laajuiset verkot Intermodaalikulje- tukset/lyhyen matkan meriliikenne Satamahallinto • Marpol • nosto ihmisvoimin • eläintuotteet • kulujen ja tulojen • Koheesiorahasto • puuttuvat lenkit • satamatarkastukset • sitominen ja irrotta- • kasvituotteet • ruoppaus • lastin desinfiointi • vaarallinen lasti • melu jne. minen • verotus • työskentely konttien katolla • lääkkeet, huumeet • aseet avoimuus • ohjesäännöt valtion- tuista • EAKR • Resider • Pesca • Renaval rakenteellinen tehtävä satunnainen/tilapäinen (korjaava) tehtävä Euroopan unioni Poliittiset päättäjät • tuki kuljetusyrityk- • tarjoukset terminaa- (ei satama- altaista, laitureista ja maa-alueista sille leille) • tarjoukset palveluista satama- valtakunnallisten vi- ranomaisten, alue- ja paikallisviranomais- ten sekä yksityisten yri- tysten yhteinen raken- teellinen tehtävä C 9 3 / 2 8 F I E u r o o p a n y h t e i s o¨ j e n v i r a l l i n e n l e h t i 6. 4. 1 9 9 9


title: Regulamento (CE) n° 92/1999 da Comissão de 14 de Janeiro de 1999 relativo às propostas comunicadas para a exportação de aveia no âmbito do concurso referido no Regulamento (CE) n° 2007/98

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
oats

text: 15. 1. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 9/19 REGULAMENTO (CE) Nº 92/1999 DA COMISS(cid:212)O de 14 de Janeiro de 1999 relativo (cid:133)s propostas comunicadas para a exporta(cid:135)(cid:209)o de aveia no (cid:131)mbito do concurso referido no Regulamento (CE) nº 2007/98 A COMISS(cid:212)O DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CEE) nº 1766/92 do Conselho, de 30 de Junho de 1992, que estabelece a organiza(cid:135)(cid:209)o comum de mercado no sector dos cereais (1), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 923/96 da Comiss(cid:209)o (2), Tendo em conta o Regulamento (CE) nº 1501/95 da Comiss(cid:209)o, de 29 de Junho de 1995, que estabelece normas de execu(cid:135)(cid:209)o do Regulamento (CEE) nº 1766/92 do Conselho, no que diz respeito (cid:133) concess(cid:209)o de restitui- (cid:135)(cid:210)es (cid:133) exporta(cid:135)(cid:209)o, bem como as medidas a tomar em caso de perturba(cid:135)(cid:209)o, no sector dos cereais (3), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 2513/98 (4), Tendo em conta o Regulamento (CE) nº 2007/98 da Comiss(cid:209)o, de 21 de Setembro de 1998, relativo a uma medida especial de interven(cid:135)(cid:209)o para os cereais produzidos na Finl(cid:131)ndia e na Su(cid:130)cia (5), alterado pelo Regulamento (CE) nº 2599/98 (6), e, nomeadamente, o seu artigo 8º, Considerando que, pelo Regulamento (CE) nº 2007/98 da Comiss(cid:209)o foi aberto um concurso para a restitui(cid:135)(cid:209)o (cid:133) exporta(cid:135)(cid:209)o de aveia, produzida na Finl(cid:131)ndia e na Su(cid:130)cia, destes Estados-membros para todos os pa(cid:146)ses terceiros; Considerando que o artigo 8º do Regulamento (CE) nº 2007/98 prev(cid:136) que a Comiss(cid:209)o pode, com base nas propostas comunicadas, de acordo com o processo previsto no artigo 23º do Regulamento (CEE) nº 1766/92, decidir n(cid:209)o dar seguimento ao concurso; Considerando que, tendo em conta, nomeadamente, os crit(cid:130)rios previstos no artigo 1º do Regulamento (CE) nº 1501/95, n(cid:209)o (cid:130) conveniente proceder (cid:133) fixa(cid:135)(cid:209)o duma restitui(cid:135)(cid:209)o m(cid:145)xima; Considerando que as medidas previstas no presente regu- lamento est(cid:209)o em conformidade com o parecer do Comit(cid:130) de Gest(cid:209)o dos Cereais, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1º N(cid:209)o (cid:130) dado seguimento (cid:133)s propostas comunicadas de 8 a 14 de Janeiro de 1999 no (cid:131)mbito do concurso para a restitui(cid:135)(cid:209)o (cid:133) exporta(cid:135)(cid:209)o de aveia referido no Regulamento (CE) nº 2007/98. Artigo 2º O presente regulamento entra em vigor em 15 de Janeiro de 1999. O presente regulamento (cid:130) obrigat(cid:155)rio em todos os seus elementos e directamente aplic(cid:145)vel em todos os Estados-membros. Feito em Bruxelas, em 14 de Janeiro de 1999. Pela Comiss(cid:209)o Franz FISCHLER Membro da Comiss(cid:209)o (1) JO L 181 de 1. 7. 1992, p. 21. (2) JO L 126 de 24. 5. 1996, p. 37. (3) JO L 147 de 30. 6. 1995, p. 7. (4) JO L 313 de 21. 11. 1998, p. 16. (5) JO L 258 de 22. 9. 1998, p. 13. (6) JO L 325 de 3. 12. 1998, p. 10


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 4095/98 dell'on. Mihail PAPAYANNAKIS Prodotti della canapa da fibra in Europa

eurovoc_concepts:
EU production
Greece
complaint to the Commission
drug addiction
exchange of information
hemp
import restriction
manufactured goods
trade restriction

text: C 325/22 Gazzetta ufficiale delle Comunità europee IT 12. 11. 1999 Il Gruppo europeo per l’etica delle scienze e delle nuove tecnologie della Commissione, che conformemente all’articolo 7 della direttiva 98/44/CE ha il compito di valutare tutti gli aspetti etici connessi alla biotecnologia, ha presentato il 23 novembre 1998 il parere no 12 relativo agli aspetti etici della ricerca che comporta l’utilizzo di embrioni umani nel quadro del quinto programma quadro di ricerca. Fondamentalmente il Gruppo conclude che il rispetto del pluralismo delle culture e degli approcci etici in Europa e delle conseguenti relative diversità, talvolta estreme, di regolamentazione nazionale non deve portare l’esclusione a priori dell’attribu- zione di aiuti finanziari europei alla ricerca sugli embrioni condotta nei paesi in cui essa è autorizzata. Tuttavia, il Gruppo ricorda che il rispetto del pluralismo non giustifica il lassismo. Di conseguenza è importante subordinare il finanziamento di tali ricerche al rispetto di rigorose condizioni giuridiche ed etiche, in particolare in materia di approvazione preventiva dei comitati etici e di rispetto dei principi etici fondamentali comuni a tutta l’Europa, quali il rispetto della vita umana sin dal suo inizio ed il consenso delle donne o delle coppie di genitori degli embrioni che possono essere utilizzati a fini di ricerca. La Commissione desidera infine sottolineare che, all’occorrenza, se risultasse che il sistema dei brevetti fosse confrontato con un problema difficile relativo alla brevettabilità dei tessuti di embrioni umani o dei metodi connessi, essa farà il punto della situazione nel quadro dei rapporti annuali sull’evoluzione e sulle conseguenze del diritto brevettuale che presenterà al Parlamento e al Consiglio a partire dal 30 luglio 2000. (1) GU L 213 del 30. 7. 1998. (1999/C 325/025) INTERROGAZIONE SCRITTA E-3679/98 di Mihail Papayannakis (GUE/NGL) alla Commissione Oggetto: Prodotti di canapa filata in Europa (7 dicembre 1998) La polizia greca ha di recente compiuto una serie di perquisizioni in molti negozi che vendono capi di vestiario e altri prodotti ottenuti utilizzando come materia prima la canapa filata (cannabis sativa) e solitamente importati da altri Stati membri dell’Unione europea, dove circolano legalmente e senza alcuna restrizione. Ritiene la Commissione che sia il caso di precisare: 1. 2. 3. se a livello europeo vi sono elementi che facciano alimentare il sospetto che i prodotti in questione possono in un modo o nell’altro comportare un aumento del consumo o della dipendenza da narcotici; in caso affermativo, come intende reagire al fine di vietarne il commercio in Germania, Danimarca, Gran Bretagna e in altri Stati membri; in caso negativo, come intende intervenire per non ostacolarne il commercio in Grecia e se può sostenere la produzione di canapa filata anche in Grecia? (1999/C 325/026) INTERROGAZIONE SCRITTA E-4095/98 di Mihail Papayannakis (GUE/NGL) alla Commissione Oggetto: Prodotti della canapa da fibra in Europa (14 gennaio 1999) La polizia greca ha recentemente avviato una serie di indagini nei confronti di numerosi negozi che vendono capi di abbigliamento e altri prodotti fabbricati a partire dalla canapa da fibra (Cannabis sativa), prodotti spesso importati da altri paesi dell’Unione europea in cui circolano legalmente, senza problemi dal punto di vista giudiziario. Può la Commissione rispondere ai seguenti quesiti: 1. Dispone l’Unione europea di elementi suscettibili di far sospettare che tali prodotti possano, in un modo o nell’altro, portare ad un aumento del consumo di stupefacenti o della dipendenza da tali sostanze?


title: Resolution on Western Sahara

eurovoc_concepts:
Western Sahara
referendum
refugee
self-determination


title: WRITTEN QUESTION No. 4081/98 by Jean-Antoine GIANSILY to the Commission. Establishment of EU officials

eurovoc_concepts:
European official
administrative competition
administrative sanction
competition (EU)
diploma
fraud against the EU
professional qualifications

text: 28. 6. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 182/139 (1999/C 182/190) KIRJALLINEN KYSYMYS E-4081/98 esittäjä(t): Jean-Antoine Giansily (UPE) komissiolle (14. tammikuuta 1999) Aihe: Eurooppalaisten virkamiesten vakinaistaminen Voiko komissio tiedottaa kurinpitotoimenpiteistä, joita on tarkoitus kohdistaa niihin eurooppalaisiin virka- miehiin, jotka on vakinaistettu tutkinnoista annettujen virheellisten tai epätäydellisten tietojen perusteella, ja niin muodoin sekä eurooppalaisten henkilöstösääntöjen että työskentelymaan lakien vastaisesti? Onko olemassa mahdollisten kurinpitotoimenpiteiden ja rangaistusten toimeenpanoa koskevaa vanhenemis- tai määräaikaa? Komission jäsenen Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (1. helmikuuta 1999) Henkilöstösääntöjen 28 ja 30 artiklan mukaan palkkaluokkia A1 ja A2 lukuun ottamatta henkilö voidaan nimittää virkamieheksi ainoastaan, jos hän läpäisee liitteessä III säädetyin edellytyksin pidetyt tutkintotodis- tuksiin tai kokeisiin taikka molempiin perustuvat kilpailut ja jos kilpailun päätyttyä sen valintalautakunta sijoittaa hänet soveltuvien hakijoiden luetteloon. Jos hakija on katsottu soveltuvaksi virheellisten tietojen tai väärennettyjen asiakirjojen perusteella, valinta- lautakunnalla on heti tästä tiedon saatuaan toimivalta peruuttaa aiempi päätöksensä ja poistaa vääriä tietoja antanut hakija soveltuvien hakijoiden luettelosta. Hallinnon on puolestaan kieltäydyttävä nimittämästä hakijaa, joka on sääntöjenvastaisesti kilpailun läpäisseiden henkilöiden luettelossa. Lisäksi virkamiehen on palvelukseen ottamisensa yhteydessä toimitettava hallinnolle palkkaluokkaan sijoitta- mista varten kaikki koulutusta ja ammattipätevyyttä koskevat todistukset. Virkamiehen tässä tilanteessa antamat väärät tiedot muodostavat henkilöstösääntöjen mukaisten rehellisyyttä ja työn arvostamista koskevien velvoitteiden laiminlyönnin. Tämä puolestaan johtaa kurinpitoseuraamuksiin. Toisesta arvoisan parlamentin jäsenen esittämästä kysymyksestä voidaan todeta, että henkilöstösäännöissä ei määrätä kurinpidollisten rikkomusten, kurinpitomenettelyjen tai -seuraamusten vanhentumisajasta. (1999/C 182/191) KIRJALLINEN KYSYMYS E-4093/98 esittäjä(t): Ole Krarup (I-EDN) komissiolle (14. tammikuuta 1999) Aihe: Tanskan varhaiseläkejärjestelmä ja asuinpaikkavaatimus Katsooko komissio, että Tanskan uudistettu varhaiseläkejärjestelmä on EU:n lainsäädännön, erityisesti EY:n perustamissopimuksen 48 artiklan, asetuksen 1612/68 (1) 7 artiklan 2 kohdan ja oikeuksien säilyttämistä jäsenvaltiosta toiseen muutettaessa koskevan asetuksen 1408/71 (2) periaatteiden mukainen? Uusien 4 kuten voimassa olevienkin 4 varhennettua vanhuuseläkettä koskevien sääntöjen mukaan henkilön on asuttava Tanskassa voidakseen saada varhennettua vanhuuseläkettä. Varhennettua eläkettä ei voi siirtää mukanaan toiseen jäsenvaltioon. Varhennetun vanhuuseläkkeen ansaitsemisoikeutta koskevien uusien ja nykyisten sääntöjen mukaan toisen maan kansalainen ei voi siirtää aikaisempia virkavuosiaan Tanskan eläkejärjestelmään. Muiden jäsenvaltioiden kansalaisten, jotka muuttavat Tanskaan täytettyään 35 vuotta, on näiden sääntöjen mukaan mahdotonta ansaita oikeutta tanskalaiseen varhennettuun vanhuuseläkkeeseen. Tanskalaisten, jotka ovat asuneet jossakin toisessa jäsenvaltiossa ja palaavat Tanskaan täytettyään 35 vuotta,


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 4108/98 dell'on. Alexandros ALAVANOS Azioni del programma operativo "Ferrovie" in Grecia

eurovoc_concepts:
Community support framework
EU programme
Greece
Peloponnese
Structural Funds
modernisation aid
rail transport
trans-European network


title: Resolução sobre desenvolvimentos futuros no Iraque

eurovoc_concepts:
Iraq
Kurdistan question
UN resolution
humanitarian aid
weapon of mass destruction


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 4089/98 dell'on. Freddy BLAK alla Commissione. Dirigenti donne in seno alla Commissione

eurovoc_concepts:
European Commission
action programme
equal treatment
female work
gender equality
recruitment
ruling class
woman


title: Legislative resolution embodying Parliament's opinion on the proposal for a Council Regulation (EC) on verification measures, measures relating to the refund system and administrative cooperation measures necessary for the application of Directive 98/xxx/EC (COM(98)0377 C4-0475/98 98/0210 (CNS))(Consultation procedure)

eurovoc_concepts:
catalogue
free movement of goods
new economic order
nut
single market
tax system

text: C 104/126 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 14. 4. 1999 Torsdagen den 14 januari 1999 Fo¤rslag till r(cid:229)dets fo¤rordning (EG) om kontroll(cid:229)tga¤rder, (cid:229)tga¤rder ro¤rande restitutionssystemet och (cid:229)tga¤rder ro¤rande administrativt samarbete som a¤r no¤dva¤ndiga fo¤r tilla¤mpningen av direktiv 98/xxx/EG (KOM(98)0377 › C4-0475/98 › 98/0210(CNS)) II. Fo¤rslaget godka¤ndes med fo¤ljande a¤ndring: KOMMISSIONENS FO¤ RSLAG (*) A¤ NDRINGAR (A¤ ndringsfo¤rslag 11) Artikel 3. 1a (ny) 1a. Om det inte kan faststa¤llas att utgifterna a¤r av yrkesma¤ssig karakta¤r och om skattemyndigheterna av denna anledning bega¤r en o¤versa¤ttning av de utgifter som redovisas p(cid:229) fakturan fr(cid:229)n den skattskyldiga personen skall kostnaderna fo¤r externa o¤versa¤ttningar betalas av myndigheten. (A¤ ndringsfo¤rslag 12) Artikel 6. 4a (ny) 4a. Avdragsmedlemsstaten skall i god tid informera kommissionen och o¤vriga medlemsstater om alla a¤ndringar av nationella lagar som ga¤ller merva¤rdesskatt, vilka kan go¤ra det mo¤jligt fo¤r avdragsmedlemsstaten att mer effek- tivt beka¤mpa eventuella fo¤rso¤k att undg(cid:229) eller undandra skatt. (*) EGT C 219, 15. 7. 1998, s. 20. Lagstiftningsresolution med Europaparlamentets yttrande o¤ver fo¤rslaget till r(cid:229)dets fo¤rordning (EG) om kontroll(cid:229)tga¤rder, (cid:229)tga¤rder ro¤rande restitutionssystemet och (cid:229)tga¤rder ro¤rande administra- tivt samarbete som a¤r no¤dva¤ndiga fo¤r tilla¤mpningen av direktiv 98/xxx/EG (KOM(98)0377 › C4-0475/98 › 98/0210(CNS)) (Samr(cid:229)dsfo¤rfarandet) Europaparlamentet utfa¤rdar denna resolution › med beaktande av kommissionens fo¤rslag till r(cid:229)det (KOM(98)0377 › 98/0209(CNS)) (1), › efter att ha ho¤rts av r(cid:229)det i enlighet med artikel 99 i EG-fo¤rdraget (C4-0475/98), › med beaktande av artikel 58 i arbetsordningen, › med beaktande av beta¤nkandet fr(cid:229)n utskottet fo¤r ekonomi, valutafr(cid:229)gor och industripolitik (A4- 0490/98). 1. Parlamentet godka¤nner kommissionens fo¤rslag s(cid:229)som a¤ndrat av parlamentet, uppmanar kommissionen att a¤ndra sitt fo¤rslag i o¤verenssta¤mmelse ha¤rmed, i enlighet med artikel 2. 189a. 2 i EG-fo¤rdraget, uppmanar r(cid:229)det att underra¤tta parlamentet om det har fo¤r avsikt att avvika fr(cid:229)n den text som 3. parlamentet har godka¤nt, (1) EGT C 219, 15. 7. 1998, s. 20


title: WRITTEN QUESTION No. 4100/98 by John McCARTIN Duty-free employment

eurovoc_concepts:
EU employment policy
duty-free sale
employment statistics
labour market


title: Resolução sobre a situação em Angola

eurovoc_concepts:
Angola
cease-fire
humanitarian aid
international sanctions
wine of superior quality