title: QUESTION ECRITE no 4075/98 de Werner LANGEN Aides financières octroyées par l'Union européenne à la Rhénanie- Palatinat de 1994 à 1998 (REPONSE COMPLEMENTAIRE)

eurovoc_concepts:
European Union
Rhineland-Palatinate
aid recipient
exchange of information
financial aid
job creation

text: 29. 11. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes C 341/35 En outre, l’offre d’interconnexion de référence de Telefónica approuvée récemment par le gouvernement espagnol indique que des tarifs identiques seront appliqués aux terminaisons d’appels provenant d’opérateurs en réseau fixe et d’appels provenant d’exploitants de téléphonie mobile, ce qui devrait réduire sensiblement les tarifs apliqués à ces derniers. Cependant, la Commission ne peut prévoir dans quelle mesure ou à quelle date le consommateur final pourra bénéficier de ces réductions de prix, car elles dépendent de la pression concurrentielle du marché et sont décidées par les compagnies prestataires de ces services. (1999/C 341/051) QUESTION ÉCRITE E-4075/98 posée par Werner Langen (PPE) à la Commission (14 janvier 1999) Objet: Aides financières octroyées par l’Union européenne à la Rhénanie-Palatinat de 1994 à 1998 La Commission pourrait-elle communiquer le montant des aides financières octroyées par l’Union européenne à la Rhénanie-Palatinat de 1994 à 1998, en indiquant quels en ont été les bénéficiaires, ainsi que le nombre d’emplois créés grâce à ces aides et les secteurs d’activité concernés? La Commission pourrait-elle indiquer quels montants ont notamment été versés au titre des programmes relatifs: 4 à l’initiative Konver, 4 au secteur agricole, 4 au FEOGA, 4 à la formation, 4 à la jeunesse, 4 à la culture, 4 à la recherche et à la technologie, 4 à l’enseignement supérieur, 4 à l’industrie, 4 au développement régional/aux Fonds structurels, 4 au secteur social? Réponse complémentaire donnée par M. Santer au nom de la Commission (16 avril 1999) En raison de l’ampleur de la réponse, la Commission la transmet directement à l’Honorable Parlementaire et au Secrétariat général du Parlement. (1999/C 341/052) QUESTION ÉCRITE E-4098/98 posée par John McCartin (PPE) à la Commission (14 janvier 1999) Objet: Abattements fiscaux nationaux Étant donné que les disparités économiques régionales à l’intérieur de la plupart des États membres atteignent un taux de 2 pour 1, la Commission peut-elle confirmer que les abattements fiscaux nationaux conçes comme des mesures d’incitation dans le cadre de la politique régionale demeurent acceptables au sein du marché intérieur?


title: Resolution on the relocation by the Xerox Corporation

eurovoc_concepts:
Ireland
Netherlands
United Kingdom
transfer of businesses

formats: html print


title: Resolutie over de toekomstige ontwikkelingen in Irak

eurovoc_concepts:
Iraq
Kurdistan question
UN resolution
humanitarian aid
weapon of mass destruction


title: Resolução sobre a situação dos direitos humanos na Indonésia e em Timor Leste

eurovoc_concepts:
East Timor
European organisation
Indonesia
political unrest
right to demonstrate
self-determination


title: Verordening (EG) nr. 90/1999 van de Commissie van 14 januari 1999 tot vaststelling van de maximumrestitutie bij uitvoer van zachte tarwe in het kader van de inschrijving bedoeld in Verordening (EG) nr. 1079/98

eurovoc_concepts:
award of contract
common wheat
export refund

formats: pdf print

text: 15. 1. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 9/17 VERORDENING (EG) Nr. 90/1999 VAN DE COMMISSIE van 14 januari 1999 tot vaststelling van de maximumrestitutie b¶ uitvoer van zachte tarwe in het kader van de inschr¶ving bedoeld in Verordening (EG) nr. 1079/98 DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening (EEG) nr. 1766/92 van de Raad van 30 juni 1992 houdende een gemeenschappel¶ke ordening der markten in de sector granen (1), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verordening (EG) nr. 923/96 van de Commissie (2), Gelet op Verordening (EG) nr. 1501/95 van de Commissie van 29 juni 1995 tot vaststelling van enkele toepassings- bepalingen van Verordening (EEG) nr. 1766/92 van de Raad wat de toekenning, in de graansector, van uitvoerres- tituties en van b¶ verstoring van de graanmarkt te treffen maatregelen betreft (3), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verorde- ning (EG) nr. 2513/98 (4), en met name op artikel 4, Overwegende dat een openbare inschr¶ving voor de resti- tutie en/of de belasting b¶ uitvoer van zachte tarwe naar alle derde landen met uitzondering van sommige ACS- staten is opengesteld b¶ Verordening (EG) nr. 1079/98 van de Commissie (5), gew¶zigd b¶ Verordening (EG) nr. 2005/98 (6); Overwegende dat in artikel 7 van Verordening (EG) nr. 1501/95 is bepaald dat de Commissie, op grond van de meegedeelde offertes, volgens de procedure van artikel 23 van Verordening (EEG) nr. 1766/92 kan besluiten een maximumrestitutie b¶ uitvoer vast te stellen, daarb¶ reke- ning houdend met de in artikel 1 van Verordening (EG) in dat geval wordt nr. 1501/95 bedoelde criteria; dat gegund aan de inschr¶ver(s) wiens (wier) offerte niet hoger is dan de vastgestelde maximumrestitutie, en aan de inschr¶ver(s) wiens (wier) offerte betrekking heeft op een uitvoerbelasting; Overwegende dat de toepassing van de bovenbedoelde criteria op de huidige marktsituatie voor de betrokken graansoort leidt tot de vaststelling van de maximumresti- tutie b¶ uitvoer op het in artikel 1 vermelde bedrag; Overwegende dat de in deze verordening vervatte maatre- gelen in overeenstemming z¶n met het advies van het Comit(cid:130) van beheer voor granen, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 Voor de offertes die van 8 tot en met 14 januari 1999 in het kader van de inschr¶ving bedoeld in Verordening (EG) nr. 1079/98 werden meegedeeld, wordt de maxi- mumrestitutie b¶ uitvoer van zachte tarwe vastgesteld op 28,98 EUR per ton. Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op 15 januari 1999. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepassel¶k in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 14 januari 1999. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 181 van 1. 7. 1992, blz. 21. (2) PB L 126 van 24. 5. 1996, blz. 37. (3) PB L 147 van 30. 6. 1995, blz. 7. (4) PB L 313 van 21. 11. 1998, blz. 16. (5) PB L 154 van 28. 5. 1998, blz. 24. (6) PB L 258 van 22. 9. 1998, blz. 8


title: Resolutie over de toestand in Angola

eurovoc_concepts:
Angola
cease-fire
humanitarian aid
international sanctions
wine of superior quality


title: Dictamen del Comité de las Regiones sobre la «Propuesta de Directiva del Parlamento Europeo y del Consejo por la que se establece un marco común para la firma electrónica»

eurovoc_concepts:
Community certification
contract
data processing
electronic mail
electronic money
electronics industry

formats: html pdf print

text: 6. 4. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 93/33 Dictamen del Comité de las Regiones sobre la «Propuesta de Directiva del Parlamento Europeo y del Consejo por la que se establece un marco comu´n para la firma electro´nica» EL COMITÉ DE LAS REGIONES, (1999/C 93/06) vista la «Propuesta de Directiva del Parlamento Europeo y del Consejo por la que se establece un marco comu´n para la firma electro´ nica» [COM(1998) 297 final — 98/0191 (COD)] (1); vista la decisio´ n del Consejo de 30 de julio de 1998 de consultarle sobre este asunto, de conformidad con el primer pa´rrafo del artı´culo 198C del Tratado constitutivo de la Comunidad Europea; vista la decisio´n de la Mesa, de 16 de septiembre de 1998, de encargar la elaboracio´n del dictamen a la Comisio´n de Redes Transeuropeas, Transportes y Sociedad de la Informacio´ n (Comisio´n 3); visto su dictamen (CDR 350/97 fin) (2) sobre la «Comunicacio´ n de la Comisio´ n al Consejo, al Parlamento Europeo, al Comité Econo´ mico y Social y al Comité de las Regiones — Iniciativa europea de comercio electro´ nico» (COM(97) 157 final); visto el proyecto de Dictamen (CDR 332/98 rev. ) aprobado por la Comisio´ n 3 el 27 de noviembre de 1998 (ponente: Sr. Koivisto), ha aprobado por unanimidad en su 27o Pleno, de los dı´as 13 y 14 de enero de 1999 (sesio´ n del 14 de enero), el presente Dictamen. 1. Introduccio´n El Comité de las Regiones del comercio electro´ nico, mientras que la firma electro´ni- ca y los servicios de certificacio´n desempen˜ an también un papel importante para el desarrollo de nuevos servicios pu´blicos en los niveles regional y local; 1. 1. acoge favorablemente la propuesta de Directiva de la Comisio´n y comprueba que tiene en cuenta los principios generales que el propio Comité formulo´ a este respecto, en particular, en su dictamen sobre la iniciativa europea de comercio electro´ nico; destaca la necesidad, tanto para el mercado 1. 2. interior como para las regiones, de desarrollar métodos lo ma´s coherentes posibles a nivel mundial; suscribe el enfoque de la Comisio´n segu´n el cual 1. 3. es necesario evitar todo sistema de autorizacio´n previo para los proveedores de servicios de certificacio´ n; 1. 4. destaca en particular la necesidad de desarrollar una legislacio´n en materia de servicios pu´blicos que garantice el reconocimiento jurı´dico de la firma electro´ - nica con el mismo rango que la firma manuscrita; al igual que la Comisio´ n, considera que es 1. 5. importante garantizar, en materia de firma electro´ nica, una legislacio´n neutral desde el punto de vista tecnolo´- gico; toma nota de que, en su exposicio´n de motivos, la 1. 6. Comisio´n se centra fundamentalmente en las necesidades (1) DO C 325 de 23. 10. 1998, p. 5. (2) DO C 180 de 11. 6. 1998, p. 19. 1. 7. considera que, en la actualidad, la libre prestacio´n de servicios de certificacio´n y la posibilidad de recurrir a sistemas cerrados garantizan, en los niveles regional y local, el desarrollo de servicios pu´blicos basados en la firma electro´ nica; 1. 8. considera que el desarrollo de los servicios pu´blicos requiere una definicio´n ma´s precisa de la relacio´ n entre el a´mbito de aplicacio´ n general de la Directiva y los sistemas cerrados mencionados en la propuesta; confı´a en que la Comisio´ n adopte las medidas 1. 9. apropiadas si se demuestra que los métodos utilizados para la aplicacio´n de la firma electro´nica en el sector pu´blico europeo van en detrimento de la libre circulacio´n de los ciudadanos; 1. 10. invita a la Comisio´n a que supervise la evolucio´n de la situacio´n y adopte las medidas necesarias en caso de que la simplificacio´n del recurso a la firma electro´nica implicara una necesidad creciente de reconocimiento estricto de la firma electro´nica tanto en el sector pu´blico como en el privado, incluso cuando este reconocimiento no es indispensable para la transaccio´ n o el servicio de que se trate; C 93/34 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 6. 4. 1999 1. 11. considera que, para un reconocimiento ra´pido de la firma electro´ nica, es esencial orientar los recursos de la Comisio´n hacia acciones de sensibilizacio´ n sobre las posibilidades que ofrecen la firma electro´ nica y hacia la puesta en funcionamiento de aplicaciones y servicios basados en este tipo de firma. 2. Finalidad y a´mbito de aplicacio´ n de la Directiva 2. 1. La presente Directiva tiene por finalidad garanti- zar el buen funcionamiento del mercado interior en el a´rea de la firma electro´nica, instituyendo un marco jurı´dico homogéneo y adecuado para la Comunidad Europea, y definiendo criterios que fundamenten su reconocimiento legal. 2. 2. Las telecomunicaciones y el comercio electro´ nico mundiales dependen, segu´ n la propuesta, de la adapta- cio´n progresiva de la normativa nacional e internacional a la ra´pida evolucio´n de la infraestructura tecnolo´gica. Aunque, a menudo, proceder por analogı´a con las normas existentes brinda una solucio´ n satisfactoria, en ocasiones es necesario introducir modificaciones en funcio´ n de las nuevas tecnologı´as para evitar efectos indeseados. Aunque las firmas digitales creadas con técnicas criptogra´ficas son hoy un tipo importante de firma electro´nica, en opinio´n de la Comisio´ n, el marco reglamentario europeo debe poseer flexibilidad suficien- te para regular otras tecnologı´as que puedan utilizarse con fines de autenticacio´n. Existen aplicaciones obvias de la tecnologı´a de 2. 3. la firma electro´ nica en entornos cerrados, tales como la red de a´rea local de una empresa o un sistema bancario. Los certificados y las firmas electro´nicas pueden utilizar- se también con fines de autorizacio´n, por ejemplo, para acceder a una cuenta privada. Dentro de los lı´mites del derecho nacional, el principio de la libertad contractual permite a las partes convenir las condiciones de su relacio´ n comercial, por ejemplo, si aceptara´n o no la firma electro´ nica. Evidentemente, en tales casos no es necesaria normativa alguna. 2. 4. Dada la variedad de servicios y de posibles aplicaciones, los proveedores de servicios de certificacio´n deben poder desarrollar su actividad sin necesidad de autorizacio´ n previa. No obstante, esos mismos proveedores tal vez deseen aprovechar las ventajas que brindan los sistemas voluntarios de acreditacio´n basados en requisitos comunes, que confieren validez legal a la firma electro´ nica. Segu´ n la propuesta de directiva, la acreditacio´n debe pues considerarse un servicio pu´ blico que se ofrece a los proveedores de servicios de certifica- cio´n deseosos de prestar un servicio de calidad. Ello en ningu´n modo debe implicar, sin embargo, que un servicio no acreditado sea automa´ticamente menos seguro. 2. 5. Un proveedor de servicios de certificacio´ n puede ofrecer una amplia variedad de productos. La Directiva se centra especialmente en los servicios de certificacio´n relacionados con la firma electro´ nica. Los certificados pueden utilizarse con fines muy distintos y contener diferentes datos: identificadores convencionales, como el nombre, direccio´n, nu´mero de registro, nu´mero de seguridad social, co´digo de identificacio´n fiscal o nu´mero de IVA, o bien cualidades especı´ficas del signatario que permiten saber, por ejemplo, si esta´ habilitado para actuar en nombre de una empresa, si es solvente, si cuenta con avales o si es titular de un permiso o licencia determinados. En consecuencia, son posibles distintos certificados para toda una serie de usos. Sin embargo, es necesario un marco jurı´dico del certificado que permita, principalmente, la autenticacio´n de la firma electro´ nica del signatario. 2. 6. En un sistema de firma electro´ nica abierto y, al mismo tiempo, digno de confianza, la eficacia legal de la firma es un elemento clave. En opinio´n de la Comisio´n, la aplicacio´ n de la Directiva contribuira´ también a instituir un marco jurı´dico armonizado en la Comuni- dad, garantizando que no se niegan efecto legal, validez u obligatoriedad a una firma electro´nica por el mero hecho de que se presente en forma electro´ nica o no se base en un certificado reconocido o expedido por un proveedor de servicios de certificacio´ n acreditado, y que la firma electro´nica goza del mismo reconocimiento legal que la manuscrita. Por otra parte, los regı´menes nacionales en materia de admisibilidad de pruebas debera´n ampliarse para dar cabida a la firma electro´ nica. El reconocimiento legal de la firma electro´nica 2. 7. ha de basarse en criterios objetivos, transparentes, no discriminatorios y proporcionados, y no estar supedita- do a la autorizacio´n o acreditacio´n del prestador de servicios. La aplicacio´ n de requisitos comunes a los proveedores de servicios de certificacio´n permitira´ el reconocimiento transfronterizo de las firmas y certifica- dos en el interior de la Comunidad Europea. Segu´ n la propuesta, dichos requisitos deben aplicarse a los proveedores de servicios de certificacio´n, con indepen- dencia del tipo de acreditacio´ n vigente en los distintos Estados miembros. Dado que el progreso tecnolo´gico y la evolucio´n del mercado pueden hacer necesario introducir modificaciones en el futuro, los requisitos debera´n examinarse de vez en cuando. La Comisio´n podra´ proponer requisitos nuevos sobre la base del asesoramiento que reciba en el futuro. 2. 8. La existencia de normas comunes en materia de responsabilidad debera´ servir para fomentar la confianza tanto de los consumidores y empresas como de los proveedores de servicios, estimulando ası´ la difusio´ n de la firma electro´ nica. Para que se desarrolle el comercio electro´nico 2. 9. internacional sera´ muy importante disponer de mecanis- mos de cooperacio´n que permitan reconocer firmas y 6. 4. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 93/35 certificados a través de las fronteras con terceros paı´ses. En concreto, permitir a los proveedores de servicios de certificacio´n de la Comunidad Europea garantizar los certificados de terceros paı´ses de igual forma que lo hacen con los propios podrı´a resultar un medio simple pero eficaz de promover este tipo de servicios internacio- nales. 3. Observaciones especı´ficas El Comité de las Regiones sen˜ ala que ya puso de 3. 1. manifiesto —en particular, en su dictamen sobre la iniciativa europea de comercio electro´nico— la impor- tancia para la expansio´ n del comercio electro´ nico de que se disponga de un marco legal coherente tanto a escala europea como a escala mundial. Por esta razo´n, acoge favorablemente la propuesta de la Comisio´ n y expresa su esperanza de que sera´ examinada y aplicada cuanto antes, sobre todo, para minimizar las diferencias entre las legislaciones nacionales y los métodos utilizados en el sector privado y en las administraciones pu´blicas. 3. 2. El Comité insta a la Comisio´ n a que adopte las medidas necesarias para garantizar que la normativa propuesta en la Directiva sea aprobada también a nivel mundial. Si ello no es posible, deberı´a esforzarse por ajustar la Directiva en cuestio´n a las iniciativas ma´s generales emprendidas en este a´mbito a escala mundial. En caso contrario, las PYME en particular podrı´an encontrar obsta´culos insuperables cuando intenten esta- blecer vı´nculos comerciales con regiones situadas fuera del mercado interior. Naturalmente, es necesario encon- trar un justo medio entre la realizacio´n de este objetivo y la adopcio´ n ra´pida de la firma electro´nica en el territorio de la Unio´n. El Comité quiere asimismo sen˜alar que la aproba- 3. 3. cio´n, no so´lo en la Comunidad sino también ma´s alla´ de las fronteras de la UE, de una normativa sobre la firma electro´ nica puede contribuir en gran medida a reducir el perı´odo de adaptacio´ n de las regiones afectadas por la ampliacio´ n de la Unio´n y a acelerar el desarrollo de las infraestructuras de estas regiones. El Comité aprueba la propuesta de la Comisio´n 3. 4. de evitar la adopcio´ n de sistemas de autorizacio´n previa para los prestadores de servicios de certificacio´ n o la imposicio´n de un sistema de acreditacio´n obligatorio, por las razones que acertadamente se exponen en la propuesta de Directiva. 3. 5. El Comité respalda también la posicio´n de la Comisio´n relativa a la necesidad de garantizar el reconocimiento jurı´dico de la firma electro´nica con el mismo rango que la firma manuscrita y destaca en particular el importante papel desempen˜ ado por el sector pu´blico en la verificacio´n de las normas relativas a sus propias actividades. 3. 6. El Comité considera que el desarrollo de nuevos servicios actualmente en curso tanto en las administra- ciones regionales y locales como en el sector privado exige que la normativa general en materia de firma electro´ nica sea lo ma´s neutral posible desde el punto de vista tecnolo´ gico. 3. 7. El Comité considera que en su exposicio´n de motivos la Comisio´n se centra en la realizacio´n de un marco favorable al comercio electro´nico. Aunque este u´ltimo desempen˜ a un papel importante, es necesario sen˜ alar también que distintas regiones de la UE han emprendido proyectos destinados a desarrollar los servi- cios prestados por las administraciones regionales y locales, cuyo elemento fundamental es el reconocimiento electro´ nico de las partes interesadas. El Comité de las Regiones deplora que la Comisio´n no haya mencionado de manera especı´fica este aspecto del desarrollo de la firma electro´ nica, ya que es esencial desde el punto de vista de los ciudadanos. A corto plazo, la libre prestacio´n de servicios de 3. 8. certificacio´n y la posibilidad de recurrir a sistemas cerrados garantizan la aplicacio´n de los proyectos de desarrollo de las administraciones regionales y locales de acuerdo con las necesidades especı´ficas de este sector. El Comité de las Regiones confı´a no obstante en que la Comisio´ n siga la evolucio´n del recurso a la firma electro´ nica en los servicios pu´blicos europeos y adopte las medidas necesarias en caso de que las posibles divergencias entre los métodos utilizados obstaculicen la aplicacio´ n del principio de la libre circulacio´ n de los ciudadanos. 3. 9. El Comité de las Regiones llama la atencio´ n de la Comisio´n sobre el hecho de que la propuesta de Directiva no define claramente la diferencia fundamental entre el a´mbito de aplicacio´ n general de la Directiva y de los sistemas cerrados mencionados en la propuesta. A este respecto, el Comité considera que el ejemplo de los servicios ofrecidos por un municipio a sus habitantes y que exigen una firma manuscrita o electro´nica no es bastante claro. El Comité aprueba la posicio´n de la Comisio´ n 3. 10. relativa a la necesidad de garantizar un elevado nivel de proteccio´ n de la informacio´ n, en particular, para los servicios de certificacio´n. No obstante, el Comité de las Regiones insta a la Comisio´n y, en particular, al «Comité de Firma Electro´ nica», como se denomina en el documento, a que garanticen que la simplificacio´n técnica del recurso a la firma electro´nica no implicara´ la obligacio´n de reconocimiento cuando ésta no sea estrictamente necesaria, por razones vinculadas a la proteccio´ n de la vida privada. Tal obligacio´n podrı´a considerarse un obsta´culo a la transparencia en lo que se refiere, sobre todo, a algunas cuestiones administrati- vas, si se exigiera un reconocimiento cuando el anonima- to resultara justificado. Del mismo modo, en materia de comercio electro´ nico, en la mayorı´a de los casos bastarı´a con comprobar que el cliente efectuo´ bien el pago y que el destinatario recibio´ efectivamente el importe debido. 3. 11. El Comité considera que es importante extender ra´pidamente el uso de la firma electro´ nica. Un volumen suficiente de transacciones es una condicio´ n esencial tanto para los servicios comerciales de certificacio´n como para la difusio´ n del comercio electro´ nico. Del C 93/36 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 6. 4. 1999 mismo modo, el uso de la firma electro´ nica reducira´ el coste de los servicios pu´blicos. Es primordial, sobre todo desde el punto de vista regional, que el V Programa Marco y los recursos de la Comisio´n permitan llevar a cabo acciones de sensibilizacio´ n sobre las posibilidades de utilizacio´ n de la firma electro´nica y poner en funcionamiento aplicaciones y servicios europeos que contribuyan a su expansio´ n. Bruselas, el 14 de enero de 1999. El Presidente del Comité de las Regiones Manfred DAMMEYER Dictamen del Comité de las Regiones sobre la «Perspectiva Europea de Ordenacio´ n del Territorio» (1999/C 93/07) EL COMITÉ DE LAS REGIONES, vista la Perspectiva Europea de Ordenacio´n del Territorio (PEOT); vista la decisio´ n de la Comisio´ n de 8 de junio de 1998 de consultar al Comité de las Regiones a este respecto, de conformidad con el primer pa´rrafo del artı´culo 198 C del Tratado constitutivo de la Comunidad Europea; vista la decisio´ n de su Mesa de 15 de julio de 1998 de asignar la preparacio´n del dictamen a la Comisio´n de Ordenacio´ n del Territorio, Polı´tica Urbana, Energı´a y Medio Ambiente (Comisio´n 4); visto el proyecto de Dictamen (CDR 266/98 rev. 2) aprobado por la Comisio´ n 4 el 11 de diciembre de 1998 (ponente: Sra. Claude du Granrut, coponente: Sr. Anders Knape), ha aprobado por mayorı´a en su 27o Pleno celebrado los dı´as 13 y 14 de enero de 1999 (sesio´ n del 14 de enero) el presente Dictamen. 1. Observaciones generales 1. 1. Objetivos y planteamiento de la PEOT La elaboracio´n de la Perspectiva Europea de 1. 1. 1. Ordenacio´ n del Territorio (PEOT) demuestra la volun- tad de la Unio´n Europea de afrontar los retos econo´ micos mundiales y de intensificar paralelamente su integracio´n econo´ mica, al tiempo que reconoce el papel creciente de las autoridades regionales y locales en el desarrollo territorial y prepara su ampliacio´n a los paı´ses de Europa Central y Oriental. Esta voluntad esta´ en lı´nea con los tres objetivos fundamentales definidos por la reunio´n informal de Ministros de Ordenacio´ n del Territorio celebrada en Leipzig: la cohesio´n econo´ mica y social, el desarrollo sostenible y la competitividad territorial equilibrada por la solidaridad. Con estas miras, la PEOT propone un planteamiento de desarrollo territorial, integrado y pertinente en cuanto a su zona de aplicacio´ n, que permita una utilizacio´n ma´s equilibrada, eficaz y responsable del espacio europeo y una mejor gestio´ n de sus recursos naturales, humanos y técnicos. A fin de tener en cuenta la diversidad de los territorios y la complejidad de los envites econo´ micos y sociales, la PEOT propugna un proceso de decisio´ n en el que participen los distintos niveles de responsabilidad, favo- reciendo la coherencia y complementariedad de las acciones de ordenacio´n y desarrollo del territorio realiza- das por los Estados miembros. La PEOT sugiere igualmente la integracio´n 1. 1. 2. efectiva de los impactos territoriales de las polı´ticas comunitarias, como fuente de valor an˜ adido y de


title: PERGUNTA ESCRITA n. 4087/98 do Deputado José MENDES BOTA Lagos och det europeiska medborgarskapets dag

eurovoc_concepts:
European citizenship
European integration
European symbol
Portugal
commemoration
cultural event
history
promotion of the European idea
public holiday


title: PERGUNTA ESCRITA n. 4080/98 do Deputado Pedro MARSET CAMPOS Avfolkade byar i Aragón (Spanien)

eurovoc_concepts:
Aragon
EU aid
Structural Funds
competence of the Member States
depopulation
regional aid
rural development
rural region
rural settlement
town and country planning

text: C 325/52 Jornal Oficial das Comunidades Europeias PT 12. 11. 1999 Resposta dada pela Comissária Bjerregaard em nome da Comissão (24 de Março de 1999) A Comissão tem conhecimento do parecer do Provedor de Justiça em relação a esta questão. As críticas feitas pelo Provedor respeitam apenas à extensão da justificação da Comissão para o facto de não ter aceite um argumento jurídico apresentado pelos queixosos (especificamente relacionado com a possibilidade de a Espanha poder beneficiar do processo de autorização para fins de desenvolvimento previsto na Directiva 92/43/CEE do Conselho, de 21 de Maio de 1992, relativa à preservação dos habitats naturais e da fauna e da flora selvagens (1) e não do processo anteriormente previsto na Directiva 79/409/CEE do Conselho, de 2 de Abril de 1979, relativa à conservação das aves selvagens (2)). No entanto, a Comissão considera que a informação que forneceu foi suficiente para contrariar esse argumento, dado que se poderia inferir da informação fornecida a razão pela qual o argumento jurídico dos queixosos não tinha sido aceite. A Comissão indicou claramente, em particular, a data a contar da qual considerava que a Directiva92/43/CEE passara a ser aplicável, tendo os factos demonstrado claramente que o projecto Itoiz iria ser realizado após essa data. De qualquer das formas, o Provedor não questionou a correcção da posição jurídica da Comissão. Perante essa situação e dado que o projecto Itoiz foi entretanto construído, a Comissão não vê qualquer utilidade em que se continue a discutir uma decisão tomada pela Comissão em 1994. O queixos que apresentou originalmente este caso já foi totalmente informado da opinião da Comissão em relação à questão. (1) (2) JO L 206 de 22. 7. 1992. JO L 103 de 25. 4. 1979. (1999/C 325/064) PERGUNTA ESCRITA E-4077/98 apresentada por Caroline Jackson (PPE) à Comissão (14 de Janeiro de 1999) Objecto: Legislar melhor: uma responsabilidade comum Em 2 de Dezembro, a Comissão anunciou que planeava retirar cerca de 90 propostas que, por diversas razões, deixaram de ter qualquer relevância, nomeadamente a subsidiariedade. Poderá a Comissão proporcionar agora uma lista das propostas que tenciona retirar, bem como informar quando se prevê que tal lista se tornará oficial? Quando tal acontecer, compromete-se a Comissão a publicá-la no Jornal Oficial? Resposta dada por Jacques Santer em nome da Comissão (10 de Fevereiro de 1999) A lista referida pela Senhora Deputada foi transmitida ao Parlamento e ao Conselho em 17 de Dezembro de 1998 (1). A publicação desta decisão no Jornal Oficial terá lugar proximamente. (1) SEC(98) 2143. (1999/C 325/065) PERGUNTA ESCRITA E-4080/98 apresentada por Pedro Marset Campos (GUE/NGL) à Comissão Objecto: Aldeias abandonadas em Aragão (Espanha) (14 de Janeiro de 1999) Aragão é a comunidade autónoma de Espanha onde mais se verificaram fenómenos de despopulação, afectando 400 aldeias, casarios e herdades, sobretudo nos Pirenéus de Huesca e nas zonas montanhosas de Teruel, facto que constitui um claro reflexo das políticas de ordenamento territorial até agora levadas a cabo


title: Γνωμοδότηση της Επιτροπής των Περιφερειών για: την «Πρόταση κανονισμού (ΕΚ) του Συμβουλίου σχετικά με τη μεταρρύθμιση της Κοινής Γεωργικής Πολιτικής»: «Κανονισμός (ΕΚ) του Συμβουλίου περί χρηματοδοτήσεως της κοινής γεωργικής πολιτικής» «Κανονισμός (ΕΚ) του Συμβουλίου για την τροποποίηση του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ. 1766/92 περί κοινής οργανώσεως αγοράς στον τομέα των σιτηρών και για την κατάργηση του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ. 2731/75 του Συμβουλίου περί των ποιοτικών τύπων του μαλακού σίτου, της σικάλεως, της κριθής, του αραβοσίτου και του σκληρού σίτου» «Κανονισμός (ΕΚ) του Συμβουλίου για τη θέσπιση καθεστώτος στήριξης των παραγωγών ορισμένων αροτραίων καλλιεργειών» «Κανονισμός (ΕΚ) του Συμβουλίου περί κοινής οργανώσεως αγοράς στον τομέα του βοείου κρέατος» «Κανονισμός (ΕΚ) του Συμβουλίου περί κοινής οργανώσεως αγοράς στον τομέα του γάλακτος και των γαλακτοκομικών προϊόντων» «Κανονισμός (ΕΚ) του Συμβουλίου για την τροποποίηση του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ. 3950/92 για τη θέσπιση συμπληρωματικής εισφοράς στον τομέα του γάλακτος και των γαλακτοκομικών προϊόντων» «Κανονισμός (ΕΚ) του Συμβουλίου σχετικά με τη θέσπιση κοινών κανόνων για τα καθεστώτα άμεσης στήριξης στο πλαίσιο της κοινής γεωργικής πολιτικής» «Κανονισμός (ΕΚ) του Συμβουλίου για τη στήριξη της αγροτικής ανάπτυξης από το Ευρωπαϊκό Γεωργικό Ταμείο Προσανατολισμού και Εγγυήσεων (ΕΓΤΠΕ)»

eurovoc_concepts:
EAGGF
agricultural product
aid to agriculture
common organisation of markets
enlargement of the Union
reform of the CAP


title: Entschließung zur Lage der Menschenrechte in Indonesien und in Ost-Timor


eurovoc_concepts:
EAGGF
common agricultural policy
regional policy
rural development
rural region

text: 6. 4. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 93/9 Regionsudvalgets udtalelse om »Forslag til Rådets forordning (EF) om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL)« (1999/C 93/02) REGIONSUDVALGET har — under henvisning til Kommissionens meddelelse til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomi- ske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om reformforslagene i Agenda 2000: samlet oversigt, under henvisning til Forslag til Rådets forordning (EF) om støtte til landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) (KOM(1998) 158 endelig udg. — 98/0102 CNS) (1), under henvisning til Kommissionens beslutning af 18. marts 1998 og Rådets beslutning af 4. juni 1998 om i henhold til artikel 198 C, stk. 1, i Traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab at anmode om Regionsudvalgets udtalelse, under henvisning til præsidiets beslutning af 13. maj 1998 om at henvise det forberedende arbejde til Underudvalg 2 »Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne, Fiskeri«, under henvisning til Regionsudvalgets udtalelse (CdR 389/96 fin) (2) om »En politik for landdistrikternes udvikling«, under henvisning til forslag til udtalelse (CdR 308/98 rev. ) vedtaget af Underudvalg 2 den 10. december 1998. Ordførere: Robert Savy og Constance Hanniffy, og ud fra følgende betragtninger: ifølge traktatens artikel 2 har Det Europæiske Fællesskab til opgave »i Fællesskabet som helhed at fremme en harmonisk, afbalanceret og bæredygtig udvikling af den økonomiske virksomhed, et højt beskæftigelsesniveau, et højt socialt beskyttelsesniveau. , økonomisk og social samhørighed. «; til disse mål har Amsterdam-traktatens artikel 7 D føjet territorial samhørighed, som er af ganske særlig betydning for Regionsudvalget; i henhold til traktaten er enhedsmarkedet, den fælles valuta og de fælles politikker kun midlerne til at nå disse mål; blandt den fælles landbrugspolitiks mål sidestiller traktatens artikel 33 markedsstabilitet, forsyningssikkerhed og rimelige forbrugerpriser med bestræbelser på at opnå »den bedst mulige anvendelse af produktionsfaktorerne, især arbejdskraften« og det nødvendige i at »sikre landbrugsbefolkningen en rimelig levestandard« samt tage hensyn til »landbrugserhver- vets særlige karakter, der følger af landbrugets sociale struktur og af de strukturelle og naturbetingede forskelle mellem de forskellige landbrugsområder«; Regionsudvalget henviser ligesom Europa-Parlamentet til, at »den første og vigtigste målsætning for reformen af den fælles landbrugspolitik i forbindelse med Agenda 2000 er at befæste den europæiske landbrugsmodel, som dels bygger på overensstemmelse mellem landbruget som økonomisk aktivitet og dets betydning for miljø, sociale forhold og fysisk planlægning, og dels på beskyttelse af de grundlæggende regionale produktioner og fremstilling af produkter, der opfylder høje sikkerhedsstandarder for fødevarer«; endvidere skal den nye fælles landbrugspolitik »arbejde i retning af en global indsats og en bæredygtig udvikling«; på denne generelle baggrund »skal konkurrenceevnen ikke blot fremkomme ved en nedgang i råvarepriserne. men i stadig større udstrækning ved levering af produkter og tjenesteydelser, der lever op til samfundets nye krav« (3); (1) EFT C 170 af 4. 6. 1998, s. 67. (2) EFT C 116 af 14. 4. 1997, s. 46. (3) Europa-Parlamentets resolution af 18. 6. 1998 om reform af den fælles landbrugspolitik (Agenda 2000 — første del, kapitel III), (COM(97) 2000 — C4-0522/97), EFT C 210 af 6. 7. 1998, s. 180. C 93/10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 4. 1999 Regionsudvalget mener ligesom Det Europæiske Råd i Luxembourg (december 1997), at det er væsentligt, at det alsidige landbrug fordeles på hele EU’s område, herunder også i regioner med særlige problemer; det er på baggrund af de bekymringer, som der således gives udtryk for i både EU’s grundlæggende traktat og fra Parlamentets og Rådets side, at forslaget til forordning om støtte til udvikling af landdistrikterne fra EUGFL skal anskues — på den 27. plenarforsamling den 13. -14. januar 1999 (mødet den 14. januar) vedtaget følgende udtalelse. 1. Generelle bemærkninger 1. 1. Den generelle baggrund for forslaget til forord- ning om landdistrikter samt de bekymringer, som der gives udtryk for i forslagets begrundelse og betragtning- er, går i retning af bedre økonomisk, social og territorial samhørighed på hele Den Europæiske Unions område. Der er tale om et uomtvisteligt fremskridt hen imod en mere integreret politik for landdistriktudvikling, som der bør bakkes op om (1. 2). Imidlertid fører en gennem- gang af de foreslåede bestemmelser til, at man må sætte spørgsmålstegn ved deres evne til at nå de mål, som der lægges op til i den nye fælles landbrugspolitik (1. 3), samt til en opfordring om at udvide overvejelserne over, hvorledes en global politik for landdistriktudvikling, som er tilpasset det europæiske område, bør tage sig ud (1. 4). 1. 2. Igangsætning af en integreret politik for land- distriktudvikling 1. 2. 1. Regionsudvalget udtrykker tilfredshed med målene og principperne i begrundelsen og de indledende betragtninger, herunder især følgende: — der satses på en global, sammenhængende politik for landdistriktudvikling til supplering af markeds- forvaltningen, og fremover vil en større del af landbrugsudgifterne gå til udvikling og bevarelse af landområderne; — foranstaltningerne til landdistriktudvikling skal indgå i de integrerede udviklingsprogrammer for regioner under mål 1 og 2; i de øvrige områder skal disse foranstaltninger supplere markedspolitikkerne; — der lægges vægt på subsidiaritet i denne politiks iværksættelse; — der lægges vægt på dækning af de landbrugs- og miljømæssige behov samt på tilskyndelse til dyrkningsmetoder, som bevarer miljøet, naturres- sourcerne og landskaberne; — der lægges vægt på, at landdistriktudvikling tildels skal bero på ikke-landbrugsmæssige aktiviteter og tjenester, med det sigte at være med til at vende tendensen til affolkning og økonomisk og social tilbagegang på landet. Det bånd, som i Agenda 2000 knyttes mellem 1. 2. 2. reformen af den fælles landbrugspolitik og reformen af strukturfondene, må godkendes. De enkelte regioners skæbne og dermed EU’s territoriale samhørighed afhæn- ger både af konsekvenserne af den fælles landbrugspoli- tik og af de foranstaltninger, der tages i medfør af EU’s regionalpolitik. Det er derfor nødvendigt med en god samordning mellem på den ene side foranstaltningerne vedrørende landdistriktudvikling inden for den fælles landbrugspolitik og EUGFL, og på den anden side de foranstaltninger, der træffes som led i det nye strukturfondsmål nr. 2. 1. 2. 3. Forslaget til forordning om udvikling af landdi- strikterne illustrerer ganske godt den forbindelse, som bør findes mellem landbrug og landdistriktudvikling, hvis betydning kommissær Franz Fischler fremhævede i sin tale på konferencen i Cork (november 1996): »Vor indsats bør slet ikke være begrænset til blot at omfatte landbrugsmæssige aktiviteter. Oprettelse af arbejdsplad- ser uden for landbruget, forbedring af infrastrukturer og tjenesteydelser, en fordobling af indsatsen med sigte på forbedring af miljøet, bør alt sammen være en logisk del af enhver politik for landdistriktudvikling«. En god sundhedstilstand i regionerne må bygge på en integreret indfaldsvinkel til regionernes udvikling, hvor landbrug, økonomisk diversificering, forvaltning af naturressour- cer, opretholdelse af almennyttige tjenesteydelser samt fremme af kulturturisme og fritidsaktiviteter indgår i et samspil. Det er positivt, at foranstaltningerne vedrørende landdistriktudvikling indpasses i programmerne for integreret udvikling i de områder, som henhører under regionalpolitikkens mål 1 og 2 (artikel 38). Det fortjener ligeledes opbakning, at der allere- 1. 2. 4. de i forordningsforslagets artikel 1, stk. 1, lægges op til en ramme for EF’s støtte »til en bæredygtig udvikling af landdistrikterne«. I mange af forordningsforslagets bestemmelser lægges der med rette vægt på ønsket om at fremme et bæredygtigt og miljøvenligt landbrug med høj naturværdi. 1. 2. 5. Regionsudvalget bakker helt op om de opstille- de målsætninger. Det gælder om på hele EU’s område at fremme nogle levende landdistrikter, dvs. et område, som er fuldt beskæftiget med landeller skovbrug, en befolkning som forbliver i området takket være beskæfti- gelsesmulighederne i og uden for landbruget (industri, 6. 4. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 93/11 håndværk, turisme, tjenesteydelser), miljøvenlige dyrk- ningsmetoder, kvalitetslandbrug, som giver forbrugerne fødevaresikkerhed og skaber værditilvækst. Dette er ånden i Cork-erklæringen om landdistriktudvikling. Dog må man stille det spørgsmål, om de foreslåede tiltag står mål med ambitionerne, og det må erkendes, at der på dette punkt er grund til tvivl og bange anelser. mål 2; men det vides i dag ikke, hvor stor en del af ressourcerne, der vil komme til at gå til landdistrikter, i konkurrence med kriseramte byområder, områder under industriel omstilling og fiskeri. På baggrund af den nuværende viden om de midler, som EUGFL måske vil få tildelt til landdistriktudvikling, må det befrygtes, at de bliver helt utilstrækkelige. Følgelig bør Ministerrådet sørge for den finansiering, der er nødvendig for udvik- lingen af landdistriktpolitikken. 1. 3. Tilstrækkelige midler til at nå de ønskede mål Forordningsforslaget om landdistriktudvikling 1. 3. 1. skal ses i den bredere sammenhæng, som omfatter Agenda 2000 og reformen af den fælles landbrugspolitik. Hovedproblemet ligger i, at forslaget til reform af den fælles landbrugspolitik kun rummer én reaktion — nemlig prissænkning — på de problemer, som nogle højst forskellige sektorer, produkter og regioner rejser. Det er indlysende, at målet med den fælles landbrugspoli- tik i første række er kommercielt: man går ud fra, at hele Den Europæiske Union blot behøver at nedsætte sine priser for at blive konkurrencedygtig på verdensplan for samtlige produkters vedkommende. Dette er nok rigtigt for nogle produkters vedkommende; for mange andres vedkommende (bl. a. mælk og oksekød) er afstan- den til verdensmarkedspriserne for stor til, at de påtænk- te prisnedsættelser kan gøre disse produkter konkurren- cedygtige. Imidlertid foreligger der ingen garanti for, at den direkte støtte, som ledsager prisnedsættelsen, vil vedblive at bestå. Det program for støtte til landdistrikt- udvikling, som EUGFL skal finansiere, er overmåde beskedent og vil i dets nuværende udformning næppe kunne udgøre en synderlig modvægt mod en liberalise- ring af den fælles landbrugspolitik. Balancepunktet mellem åbning af verdensmarkedet og opretholdelse af et alsidigt landbrug er endnu ikke fundet. Man har den fornemmelse, at reformens ophavsmænd mener, at der kun findes to former for landbrug, nemlig det, der står åbent for samhandel på verdensmarkedet, og det, der overlever takket være det offentliges vederlag for de tjenester, som det yder med hensyn til udnyttelse og vedligeholdelse af landområder. Den europæiske landbrugsmodel, som man ynder at henvise til, omfatter også — og måske hovedsagelig — et »overklasseland- brug« (økologisk landbrug, kvalitetsmærker osv. ), der er hjemmehørende i områder, som i kraft af deres produkters kvalitet har adgang til de dele af markedet, hvor der kan hentes overskud; der består en risiko for, at den nye fælles landbrugspolitik ikke lader disse områder komme til deres ret. I denne henseende er forordningsforslaget om landdistriktudvikling util- strækkeligt på mange punkter. 1. 3. 2. For at afbøde de farer, som den nye fælles landbrugspolitik kan indebære for de allerede svækkede regioner, må der afsættes tilstrækkelige midler til politik- ken for landdistriktudvikling. Ganske vist vil nogle af disse regioner, der faldt ind under det gamle mål 5b, i mange tilfælde også kunne opnå støtte under det nye 1. 3. 3. Det er heller ikke givet, at de foranstaltninger, som der lægges op til i forordningsforslaget om landdi- striktudvikling, har til hovedmål at opretholde nogle aktive landdistrikter i hele EU. Ønsket om at være konkurrencedygtig fremgår af omtalen af landbrugsbe- drifternes »økonomiske levedygtighed«, som der stedse vendes tilbage til i forordningsforslaget, uden at der dog gives en definition. Der kan ydes etableringsstøtte til unge landbrugere (artikel 8), hvis de etablerer sig på en bedrift, forudsat at det kan »dokumenteres, at den er økonomisk levedygtig«. Der kan ydes støtte til førtidspensionering af landmænd med det mål »at give landbrugere, der kan forbedre de resterende landbrugs- bedrifters økonomiske levedygtighed, større mulighed for at overtage. bedrifter« (artikel 10). Investeringsstøt- ten (artikel 5) begrænses til bedrifter, ». hvis økonomi- ske levedygtighed kan dokumenteres«. Støtten til forar- bejdning og afsætning af landbrugsprodukter (artikel 24) vil kun blive ydet til virksomheder, ». hvis økonomiske levedygtighed kan dokumenteres«. Økonomisk levedyg- tighed kan opfattes på forskellig vis. Hvis man som målestok udelukkende benytter verdensmarkedspriserne på de vigtigste produkter, berøves politikken for landdi- striktudvikling sit indhold, og man giver afkald på territorial samhørighed i EU. Hvis man derimod måler levedygtighed ud fra det, som en bedrift eller en virksomhed yder til gavn for et områdes sociale balance og ud fra den plads, som et givet produkt kan indtage på et bestemt markedssegment, er der en chance for, at den europæiske landbrugsmodel kan overleve. Der må foretages et valg mellem disse to begreber, idet det første er det mest sandsynlige og det andet er det eneste, der stemmer overens med de opstillede målsætninger. 1. 3. 4. Forordningsforslagets forskellige bestemmel- ser tager ikke tilstrækkelig højde for denne integrerede indfaldsvinkel til landdistriktudvikling, som kommissær Fischler slog til lyd for på konferencen i Cork. Han påpegede, at livet på landet ikke blot omfatter landbrugs- virksomhed og tilføjede, at man samtidig burde lægge op til udvikling af landbrug, håndværk, landdistrikthandel, offentlige tjenesteydelser, turisme osv. Imidlertid er oplægget i al væsentligt begrænset til landbrug og skovbrug. Af de ni kapitler, som forordningsforslagets afsnit II afsætter til »Foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne«, omhandler de otte udelukkende landbrugsvirksomhed: investeringer i landbrugsbedrif- ter (kapitel 1), etablering af unge landbrugere (kapitel 2), C 93/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 4. 1999 uddannelse af landmænd (kapitel 3), førtidspensionering af landmænd (kapitel 4), støtte til landmænd i ugunstigt stillede områder (kapitel 5), miljøvenligt landbrug (kapi- tel 6), forbedring af forarbejdningen og afsætningen af landbrugsprodukter (kapitel 7) og skovbrug (kapitel 8). Først i kapitel 9 om fremme af tilpasningen og udviklingen af landdistrikterne (artikel 31) falder nogle af de tolv planlagte kategorier af tiltag uden for det egentlige landbrug: renovering og udvikling af landsbyer, forbedring af landdistrikternes infrastruktur, fremme af aktiviteter inden for turisme og håndværk, finansierings- teknik. Hvis den plads, som afsættes til landbruget i landdistriktudviklingen i det foreliggende forordnings- forslag, svarer til den rolle, som man vil tillægge landbruget i den fremtidige politik, er der i høj grad grund til bekymring. 1. 3. 5. Forordningsforslaget er særdeles kortfattet med hensyn til arten af partnerskab med de regionale og lokale myndigheder om etablering og gennemførelse af udviklingsprogrammerne. I de regioner, der henhører under regionalpolitikkens mål 1 og 2, vil man nok benytte strukturfondsreglerne. Derudover nøjes man i artikel 39 med at skrive, at »planer til udvikling af landdistrikterne opstilles på det geografiske niveau, der skønnes mest hensigtsmæssigt«. Beklageligvis skorter det på en nærmere præcisering. Det burde nok tydeligt have været anført, at det relevante niveau er det regionale, når det gælder bedømmelsen af en politiks indvirkning på et områdes samhørighed, og at myndig- hederne på dette niveau er den naturlige partner for nationalstaten og Kommissionen ved udformningen og gennemførelsen af en regionaludviklingspolitik. Det bør dog foregå i tæt samråd med de lokale myndigheder og øvrige parter i det regionale partnerskab. I den nuværende formulering bringer forord- 1. 3. 6. ningsforslaget ikke noget svar på de spørgsmål, som reformen af den fælles landbrugspolitik giver anledning til. Stillet over for et prisfald, hvis følgevirkninger for de enkelte områder er svære at måle, må det fastslås, at usikkerheden omkring de reelle målsætninger og de disponible juridiske og finansielle midler gør det umuligt for den planlagte politik for landdistriktudvikling at fungere som en tilstrækkelig tung modvægt mod de risici, som knytter sig til en åbning mod verdensmarkedet. Beskyttelsen af de enkelte regioners interesser er ikke et forsvar for særinteresser på bekostning af EU’s generelle interesse. Det er tværtimod nødvendigt af hensyn til den territoriale samhørighed i EU, og dette aspekt bør derfor tages med i betragtning. 1. 4. En overordnet strategi for udvikling af landdistrik- terne 1. 4. 1. Et af de største problemer i forbindelse med den fremtidige politik for udvikling af landdistrikterne er spørgsmålet om, hvorledes den kan blive mere integreret. Med reformen af den fælles landbrugspolitik er der en risiko for, at nogle landbrugsegne bliver mere sårbare end efter reformen i 1992. Det må forventes, at mulighederne for traditionel produktion vil blive mere begrænsede, og en stigende del af støtten til landbrugsbe- drifterne vil i så fald ikke være knyttet til produktionen, men snarere sigte mod at udvikle landdistrikternes multifunktionelle karakter. Dette vil bidrage til at opretholde indkomstniveauet i de pågældende områder, men kan svække landbrugets rolle som udviklingsfaktor. Det er vigtigt at skabe balance mellem indkomststøtte og udvikling forstået som udvidelse af landdistrikternes økonomiske muligheder. Foranstaltninger til støtte for udvidelse af produktionen eller forbedring af produktivi- teten vil blive betragtet som et udviklingsincitament, for så vidt som de bidrager til en selvstændig velfærdsforbed- ring. Ikke-landbrugsmæssige foranstaltninger bidrager i sta- dig højere grad til at sikre indtægterne for et voksende antal landmænd og dermed til stabiliseringen af landdi- strikterne. Der er dog også en risiko for, at indkomststøt- te — hvad enten den er helt eller delvis produktionsuaf- hængig — kan hæmme strukturudviklingen og modar- bejde andre foranstaltninger til forbedring eller diversifi- cering af landbruget. Hvis man ønsker, at landbruget skal være uafhængigt, er det måske nødvendigt med større bedrifter og færre landmænd, men hvis man ønsker, at landbruget i bredeste forstand bliver mere integreret i den lokale økonomi, så må landbruget også omfatte andre aktiviteter end landbrugsproduktion. Jo flere funktioner landbruget påtager sig, desto mere kan det som en værdi- og jobskabende sektor bidrage til den lokale udvikling. Den nye fælles landbrugspolitik vil få meget forskellige konsekvenser, afhængigt af hvilken produktionssektor eller region der er tale om. Det er vigtigt, at man før indførelsen af nye ordninger i samarbejde med de nationale, regionale og lokale myndigheder undersøger deres mulige indvirkning på de enkelte regioner. Det er nemlig på regionalt plan, at slaget om EU’s regionale samhørighed skal slås. Et mere detaljeret forudgående kendskab til den fælles landbrugspolitiks regionale konsekvenser vil utvivlsomt gøre det muligt at begrænse de negative følger og afstemme politikken for udvikling af landdistrikterne bedre til de konkrete problemer. Følgelig vil en udvikling af landdistrikterne og stabilise- ring af landbefolkningen kræve, at der føres en politik, som rækker videre end landbruget og også omfatter andre sektorer af betydning for landdistrikternes udvik- ling. Man bør udnytte enhver mulighed for diversifice- ring af landbrugserhvervet, men der er vist ingen tvivl om, at der ligger større muligheder for skabelse af værditilvækst og beskæftigelse i andre sektorer end lige netop landbruget. EFRU og ESF bør fortsat bidrage til finansieringen af de ikke-landbrugsmæssige foranstalt- ninger. 6. 4. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 93/13 Det mere generelle spørgsmål om kursretningen 1. 4. 2. i landdistrikternes udvikling og støtten hertil giver anledning til følgende overvejelser. Tendensen til en nedgang i bedrifternes antal og afvandringen fra mange marginaliserede områder synes at være uafvendelig, eftersom den er bestemt af de disponible ressourcer og deres kvalitet i de pågældende egne og forstærkes af markedsudviklingen, globaliseringen og den teknolo- giske og sociale udvikling. Det må endvidere forventes, at denne udvikling vil fortsætte omend i en lidt svækket form i hele den periode, som dækkes af de finansielle overslag. Strukturfondsreformen kan givetvis ikke brem- se denne udvikling. Så meget desto vigtigere er det at støtte landbruget i denne svære overgangsfase for at afbøde de sociale virkninger af strukturforandringerne, indtil det lykkes gennem en integreret politik for udvik- ling af landdistrikterne at mindske forskellene mellem de forskellige regioner. bidrage til EU’s støtte til ikke-landbrugsmæssige foran- staltninger. 1. 4. 4. Det, der er behov for, er en politisk pakkeløs- ning, som kan supplere de vigtigste infrastrukturpro- grammer, og som tager sigte på befolkningen i landdi- strikterne ved at bistå de virksomheder, tjenesteydelser og miljøtiltag samt den kreativitet, der findes i landdi- strikterne. Hvorledes strukturfondene skal bidrage til opfyldelse af samhørighedsmålet, kommer også til at afhænge af, hvor højt den enkelte medlemsstat eller den enkelte region prioriterer landbruget og landdistriktud- viklingen ved udformningen af deres fællesskabsstøtte- rammer og samlede programmeringsdokumenter for den næste strukturfondsprogrammeringsperiode. 1. 4. 5. Afslutningsvis kan det siges, at Agenda 2000’s forslag om landdistriktudvikling halter noget bagefter de tanker, som var fremme i 1995/1996, hvoraf en lang række kunne tilskrives Kommissionen i Bruxelles eller lignende kilder. Stort set gik disse tanker ud på, at der inden for landdistriktudviklingen skulle tages et samlet, flersektorielt og integreret skridt, hvor hovedvægten blev lagt på de forskellige geografiske områders særlige forhold. Det foreliggende forslag om landdistriktud- viklingen er helt klart af mere begrænset rækkevidde. Det ligger på linje med den mere begrænsede rent landbrugsmæssige udviklingsmodel for landdistriktud- viklingen, som beror på den fælles landbrugspolitik og GD VI’s sektorielle kompetenceområde. Hvis landdi- striktudviklingen begrænses til dette aspekt, takler man kun en del af problematikken, og man vil ikke kunne løse landbrugets tilpasningsproblemer efter år 2000 på tilfredsstillende vis. En sådan landdistriktudvikling kan ikke imødekomme alle landdistrikters udviklingsbehov og især ikke behovet for beskæftigelsesmuligheder i sektorer uden for landbruget, da disse også afhænger af de overordnede økonomiske og sociale politikker og af infrastrukturpolitikken. 2. Regionsudvalgets forslag Bortset fra de generelle bemærkninger henstiller Re- gionsudvalget, at forordningsforslaget ændres som følger: 2. 1. Det er nødvendigt at ændre EUGFL-forordnin- gens artikel 1 og 2 for at sikre den bredest mulige politiske indsats til gavn for landdistrikterne. Især bør foranstaltningerne vedrørende landdistriktudvikling integreres i foranstaltningerne i mål 1- og mål 2-områder, herunder bjergegne og ugunstigt stillede områder. 1. 4. 3. Det står altså klart, at for mange landdistrikter og især de mest marginaliserede af disse vil støtte, som begrænses til landmændene i deres funktion som landbrugere og/eller iværksættere, ikke sikre de pågæl- dende områders økonomiske fremtid. Dette rejser spørgsmålet om, hvad og hvem indsatsen og interessen skal rettes mod i landdistrikterne. Det må afgøres, om landbefolkningen omfatter alle, der bor i landdistrikter- ne, og i bekræftende fald er det nødvendigt at indkredse vor socioøkonomiske og demografiske viden om den del af landbefolkningen, der ikke har landbrug som erhverv. Ved man for eksempel, hvilken grad af afhængighed eller samspil der er mellem den erhvervsaktive befolkning i landdistrikterne og fødevaresektoren, og kender man elementerne i dette afhængighedsforhold i forsynings- og forarbejdningsindustrien? Hvilke faktorer er med til at ændre levevilkårene for landbefolkningen og den erhvervsaktive befolkning som helhed, og hvorledes skal disse faktorer vægtes indbyrdes? Generelt ved man, at erhvervsmønstret i landdistrikterne påvirkes af flere faktorer, som kan opdeles i følgende to kategorier. Den første vedrører omstruktureringen af landbruget og fødevareindustrien, den anden omfatter faktorer, som er bestemmende for omstruktureringen i erhvervssektorer uden for landbruget. I praksis er mange grundlæggende udviklingstendenser fælles for disse to kategorier. Man ved meget lidt om de enkelte variablers betydning for de forandringer, som berører landdistrikterne, men konsekvenserne viser sig tydeligt i form af den betydelige omstrukturering af landdistrikternes og regionernes økonomier. Landdistriktudviklingen er blevet et politisk problem i EU, blandt andet fordi det er nødvendigt at tage højde for konsekvenserne af reformen af den fælles landbrugspolitik. Hvis man vil nå samhørighedsmålet, er det derfor nødvendigt at anskue landdistriktudviklingen ud fra en bredere synsvinkel. EFRU og ESF bør fortsat C 93/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 4. 1999 2. 2. Foranstaltningerne vedrørende landdistriktudvi- kling i artikel 2 bør lægge mere vægt på aktiviteter uden for landbruget. Regionsudvalget foreslår især at medtage følgende: 2. 7. Kapitel VIII om skovbrug bør revideres i lyset af Europa-Parlamentets beslutning af 30. januar 1997 om skovbrugsstrategien i EU (1). — forarbejdning og afsætning af kvalitetsvarer: det foreliggende forslag vedrører udelukkende land- brugsprodukter. Forslaget er ret begrænset, fordi landdistriktudvikling især indebærer diversificering i retning af håndværk, turisme og kulturarv, og det er derfor nødvendigt med støtte til afsætning og forarbejdning, — en bemærkning om, at der kan ydes støtte til forsknings- og udviklingsaktiviteter, som er specifik- ke for landdistrikterne, og som vedrører landdistrik- tudviklingen, idet denne støtte må holdes adskilt fra støtten til teknologisk forskning; endvidere bør det bemærkes, at støtte til udvikling af IT kan danne basis for udvikling af nye uddannelses- og beskæfti- gelsesmuligheder, — en bemærkning om, at man bør fremme både bedriftsejeres og medhjælperes udøvelse af flere sideløbende aktiviteter. 2. 3. I artikel 5 bør der medtages en definition af økonomisk levedygtighed: det bør tydeliggøres, at leve- dygtighed ikke kun skal vurderes ud fra en sammenlig- ning med verdensmarkedspriserne, men også ud fra andre forhold såsom adgang til specialmarkeder, bedrif- tens eller virksomhedens bidrag til territorial samhørig- hed og de miljømæssige fordele. Denne kommentar gælder tillige for artikel 8, 10, 11 og 24. 2. 4. Regionsudvalget er tilfreds med bestemmelsen om støtte til erhvervsuddannelse (artikel 9), men finder det påkrævet at udvide anvendelsesområdet til også at omfatte begrebet virksomhed i landdistrikterne, så det ikke begrænses til de færdigheder, som kræves for at drive en økonomisk levedygtig landbrugsbedrift. I den forbindelse er der også behov for at styrke udvikling af netværkssamarbejder og partnerskaber mellem små og mellemstore virksomheder i landdistrikterne. 2. 5. Da det nu foreslås, at udligningsgodtgørelse skal ydes pr. hektar og ikke i forhold til besætningens størrelse (artikel 14), og da godtgørelsesordningen ikke mere skal indgå i Udviklingssektionens beføjelser, rejser Regionsudvalget spørgsmålet om disse bestemmelsers finansielle følgevirkninger og om det nettoindkomsttab, som vil blive konsekvensen for visse indbyggere i landdistrikterne. 2. 6. Ved afgrænsningen af lavere beliggende bjergom- råder, der er omhandlet i artikel 17, bør man udover hældningskriteriet også tage hensyn til manglende nedbør. 2. 8. Artikel 31 bør revideres og styrkes ved at præcise- re, at kravet om bæredygtig udvikling skal opfyldes i forbindelse med støtten til de i denne artikel nævnte foranstaltninger. Dog må erhvervslivet ikke pålægges alt for tunge administrative byrder. 2. 9. Vedvarende råstoffer bør tilføjes i artikel 31. 2. 10. De ændringer af og tilføjelser til de støtteberetti- gede foranstaltninger, som har til formål at fremme en bredere støtte til landdistriktudviklingen, bør omfatte følgende elementer: — »forarbejdning og afsætning af kvalitetsvarer«, — »forbedring af arbejdsvilkårene«, — »forvaltning af vandressourcer og dertil knyttede aktiviteter«, — »miljøfremme og -bevarelse samt støtte til forvalt- ning af landdistrikternes udvikling«, — »fremme af anvendelsen af fornybare råstoffer til materiale- og energiproduktion«, — »genopretning af de muligheder for landdistriktud- viklingen, som er blevet ramt af naturkatastrofer, samt indførelse af passende forebyggelse«, — »en arealbaseret strategi for lokal udvikling efter “bottom-up-princippet”«, — »støtte til forskning og udvikling i landdistrikter« (jf. ovenfor), — »støtte til uddannelse og videreuddannelse«, — »forebyggelse af ørkendannelse«, — »støtte til udvikling af landbrug i bjergområder blandt andet som led i miljøbeskyttelse«. Først og fremmest må de lokale og regionale myndighed- er have ret til blandt støttemulighederne med henblik på tilpasning og udvikling af landdistrikterne at vælge de elementer og foranstaltninger, der bedst stemmer med deres særlige betingelser for udvikling af landdistrik- terne. 2. 11. For at forenkle de foranstaltninger, der indgår i programmeringen i henhold til artikel 38, foreslås det (1) EFT C 55 af 24. 2. 1997, s. 22. 6. 4. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 93/15 at indføre et enkelt regionalt programmeringsinstru- ment, der giver mulighed for at samordne de forskellige EUGFL-initiativer i hver enkelt region. 2. 12. Angående artikel 39 i forordningen anmoder Regionsudvalget Kommissionen om at udarbejde regio- nale programmer for udvikling af landdistrikter. Den støtte til udvikling af landdistrikterne, der går til ét og samme område, skal omfattes af ét enkelt program, og sammenhængen mellem de forskellige foranstaltninger skal fremgå tydeligt for at sikre overensstemmelse og konsekvens. 2. 13. Man bør udvide artikel 43, som handler om supplerende foranstaltninger og EF-initiativer, og med- tage a) fremme af allerede eksisterende netværk samt etablering af nye netværk mellem partnere i programmer for landdistriktudvikling og b) fremme af udviklingen af bedste praksis mellem de forskellige landdistriktud- viklingsprogrammer. En af svaghederne ved de nuværen- de landdistriktudviklingsprogrammer, som er indført som led i de nuværende mål 1 og 5b, er en ringe udveksling af erfaring programmerne imellem. 2. 14. De overvågningsudvalg, som er nedsat for at følge iværksættelsen af landdistriktudviklingsprogram- mer (artikel 46), bør omfatte repræsentanter for lokale myndigheder og sørge for, at de vedtagne projekter stemmer helt overens med behovene i et givet område. landdistriktudviklingstiltag, Der bør etableres en snæver forbindelse mellem 2. 15. de som finansieres af EUGFL, og medlemsstaternes politik for landdistrikter, således at der opnås en garanti for sammenhæng og integration, og så overlapninger undgås. Landdistriktud- viklingspolitikken og den rene landbrugspolitik bør fortsat sigte mod at skabe tilfredsstillende leve- og arbejdsvilkår og sikre levemuligheder i landdistrikterne. 2. 16. Regionsudvalget udtrykker afslutningsvis ønske om, at der tages hensyn til producentsammenslutninger samt produktfremme og -præsentation. Bruxelles, den 14. januar 1999. Manfred DAMMEYER Formand for Regionsudvalget


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 4084/98 dell'on. Luigi FLORIO Esclusione delle PMI dalle negoziazioni sindacali europee

eurovoc_concepts:
European Trade Union Confederation
European organisation
collective bargaining
handicrafts
industrial enterprise
job creation
labour relations
small and medium-sized enterprises
social dialogue (EU)
social partners


title: Resolución sobre la «Comisión Prodi»

eurovoc_concepts:
European Commissioner
citizens' Europe
corruption
interinstitutional relations (EU)
political morality


title: Forslag til Rådets forordning (EF) om oplysningskampagner og salgsfremmende foranstaltninger for landbrugsprodukter i tredjelande

eurovoc_concepts:
agricultural product
public awareness campaign
sales promotion
third country

text: C 32/12 DA De Europ»iske F»llesskabers Tidende 6. 2. 1999 Forslag til R¿dets forordning (EF) om oplysningskampagner og salgsfremmende foranstalt(cid:220) ninger for landbrugsprodukter i tredjelande (1999/C 32/13) KOM(1998) 683 endelig udg. - 98/0330(CNS) (Forelagt af Kommissionen den 14. januar 1999) R¯DET FOR DEN EUROP`ISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Euro(cid:220) p»iske F»llesskab, s»rlig artikel 43, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Europa(cid:220)Parlamentet, under henvisning til udtalelse fra Det ˘konomiske og Sociale Udvalg, og ud fra f(cid:192)lgende betragtninger: I henhold til de g»ldende bestemmelser kan EF gennem(cid:220) f(cid:192)re salgsfremmende foranstaltninger i tredjelande for et begr»nset antal landbrugsprodukter; de hidtidige resul(cid:220) tater er meget opmuntrende; under hensyntagen til de hidtidige erfaringer, udsigterne for udviklingen p¿ markederne s¿vel i som uden for EF samt de nye vilk¿r for den internationale samhandel b(cid:192)r der udvikles en samlet, sammenh»ngende politik for oplysningskampagner og foranstalt(cid:220) ninger med henblik p¿ markederne i tredjelandene; salgsfremmende en s¿dan politik kan med fordel supplere og forst»rke medlemsstaternes indsats ved at styrke EF(cid:220)produkternes image p¿ de internationale markeder, s»rlig i henseende til levnedsmiddelkvalitet og (cid:220)sikkerhed; en s¿dan aktion kan bidrage til at ¿bne nye afs»tningsmarkeder og dermed ogs¿ virke som multiplikator for nationale eller private initiativer; kriterierne for udv»lgelse af de ber(cid:192)rte produkter og af markederne b(cid:192)r fastl»gges; foresl¿et EF b(cid:192)r som hovedregel kun d»kke en del af udgifterne til foranstaltningerne, s¿ledes at de organisationer, der har samt de ber(cid:192)rte medlemsstater p¿l»gges et medansvar; dog kan det i undtagelsestilf»lde v»re bedst ikke at kr»ve, at den ber(cid:192)rte medlemsstat deltager i finansieringen af udgif(cid:220) terne; foranstaltningerne, det b(cid:192)r fasts»ttes, at Kommissionen ved anvendelse af hensigtsm»ssige procedurer overdrager forvaltningen og gennemf(cid:192)relsen af foranstaltningerne til organer, der r¿der over de n(cid:192)dvendige strukturer og er i besiddelse af den n(cid:192)dvendige kompetence; under hensyntagen til den erfaring, Det Internationale Olivenolier¿d har erhvervet i forbindelse med de salgs(cid:220) fremmende foranstaltninger, det har gennemf(cid:192)rt, og de resultater, det har opn¿et, vil det v»re hensigtsm»ssigt at fasts»tte, at EF fortsat kan overdrage Det Internationale Olivenolier¿d at gennemf(cid:192)re de foranstaltninger, der henh(cid:192)rer under dets kompetence; det b(cid:192)r endvidere fast(cid:220) s»ttes, at EF kan s(cid:192)ge bistand hos tilsvarende internatio(cid:220) nale organer, der er oprettet for andre produkter; med henblik p¿ at kontrollere programmernes gennemf(cid:192)(cid:220) relse samt foranstaltningernes virkning b(cid:192)r det fasts»ttes, at Kommissionen og medlemsstaterne skal sikre en effektiv overv¿gning, og at resultaterne skal evalueres af et uafh»ngigt organ - UDSTEDT F˘LGENDE FORORDNING: Artikel 1 1. (cid:218)(cid:217)EF kan helt eller delvis finansiere oplysningskam(cid:220) pagner og salgsfremmende foranstaltninger for land(cid:220) brugsprodukter i tredjelande. 2. (cid:218)(cid:217)De i f(cid:192)rste stykke n»vnte tiltag m¿ ikke tage sigte p¿ varem»rker eller favorisere produkter fra en bestemt medlemsstat. Artikel 2 De i artikel 1 n»vnte tiltag er: a)(cid:217)PR(cid:220)virksomhed, salgsfremmende foranstaltninger og reklame, navnlig for at fremh»ve EF(cid:220)produkternes fortrin med hensyn til bl. a. kvalitet, hygiejne, levneds(cid:220) middelsikkerhed, ern»ringsm»ssige aspekter, m»rk(cid:220) ning, dyrevelf»rd og milj(cid:192)hensyn b) deltagelse i internationale arrangementer, messer og udstillinger, bl. a. med anvendelse af EF(cid:220)stande c) oplysningskampagner om EF(cid:220)systemet vedr(cid:192)rende BOB/BGB og GTS samt (cid:192)kologisk landbrug 6. 2. 1999 DA De Europ»iske F»llesskabers Tidende C 32/13 d) oplysningskampagner om EF(cid:220)systemet vedr(cid:192)rende kvbd, bordvin og spiritus med geografisk betegnelse e) markedsunders(cid:192)gelser med henblik p¿ udvidelse af afs»tningsmarkederne f) udsendelse af h(cid:192)jtst¿ende repr»sentanter for EF g) evalueringsunders(cid:192)gelser af resultaterne af de salgs(cid:220) foranstaltninger og oplysningskampag(cid:220) fremmende nerne. Artikel 3 De i artikel 1 n»vnte foranstaltninger tager f(cid:192)rst og fremmest sigte p¿ f(cid:192)lgende produkter: a)(cid:217)produkter bestemt til direkte konsum eller til forar(cid:220) bejdning, for hvilke der findes gunstige eksportmulig(cid:220) heder eller muligheder for nye afs»tningsmarkeder i tredjelande, navnlig uden ydelse af restitutioner Artikel 7 1. (cid:218)(cid:217)Med henblik p¿ gennemf(cid:192)relsen af de i artikel 2, litra a), b) og d), n»vnte foranstaltninger og med forbe(cid:220) hold af artikel 6 udarbejder den eller de ber(cid:192)rte sekto(cid:220) rers brancheorganisationer salgsfremmende programmer og oplysningsprogrammer af h(cid:192)jst tre ¿rs varighed. De i foreg¿ende afsnit n»vnte programmer forel»gges for Kommissionen efter at v»re blevet godkendt af de ber(cid:192)rte medlemsstater, som forpligter sig til at deltage i finansieringen heraf, jg. dog artikel 9, stk. 3, andet afsnit. Kommissionen godkender disse programmer efter at have underrettet forvaltningskomit~erne for de ber(cid:192)rte sektorer, idet den l»gger hovedv»gten p¿ programmer hidr(cid:192)rende flere medlemsstater. fra organisationer, der d»kker Inden Kommissionen godkender programmerne, kan den konsultere Den St¿ende Gruppe for Salgsfremmende Foranstaltninger under Den R¿dgivende Komit~ for Kvalitet og Sundhed i Landbrugsproduktionen. 2. (cid:218)(cid:217)De foranstaltninger, der b) typiske produkter eller kvalitetsprodukter med en kraftig v»rditilv»kst. a)(cid:217)er omhandlet i artikel 2, litra c), e) og f), eller Artikel 4 Ved valget af de tredjelande, i hvilke de i artikel 1 n»vnte tiltag skal gennemf(cid:192)res, tages der hensyn til markederne i lande med en betydelig reel eller potentiel eftersp(cid:192)rgsel. Artikel 5 fastl»gger Kommissionen efter 1. (cid:218)(cid:217)Hvert andet ¿r proceduren i artikel 11 listen over de produkter og markeder, der er n»vnt i henholdsvis artikel 3 og 4. Hvis der er behov for det, kan denne liste dog »ndres i mellemtiden. 2. (cid:218)(cid:217)Inden udarbejdelsen af den i stk. 1 n»vnte liste kan for Kommissionen konsultere Den St¿ende Gruppe Salgsfremmende Foranstaltninger under Den R¿dgivende Komit~ for Sundhed i Landbrugsproduktionen. Artikel 6 Hvis der tr»ffes beslutning om at iv»rks»tte foranstalt(cid:220) ninger i sektoren for olivenolie og spiseoliven, kan EF gennemf(cid:192)re foranstaltningerne under medvirken af Det Internationale Olivenolier¿d. N¿r det drejer sig om andre sektorer, kan EF s(cid:192)ge bistand hos internationale organer, som frembyder lignende garantier. b) gennemf(cid:192)res under medvirken af et internationalt organ som omhandlet i artikel 6, vedtages af Kommissionen, efter at denne har under(cid:220) rettet forvaltningskomit~en for de ber(cid:192)rte sektorer eller i givet forordning (E˘F) in henholdsvis nr. 2092/91(cid:216)(˛), (E˘F) nr. 2081/92(cid:216)(ˇ) og (E˘F) nr. 2082/92(cid:216)(—) n»vnte forskriftskomit~. fald den Inden Kommissionen tr»ffer sin beslutning, kan den konsultere den i stk. 1 n»vnte St¿ende Gruppe for Salgs(cid:220) fremmende Foranstaltninger. Artikel 8 1. (cid:218)(cid:217)Med forbehold af artikel 6 v»lger Kommissionen efter proceduren for offentligt eller begr»nset udbud det eller de organer, som skal forvalte og gennemf(cid:192)re foran(cid:220) staltningerne, samt det organ, der skal evaluere resulta(cid:220) terne. Det eller de organer, der f¿r til opgave at gennem(cid:220) f(cid:192)re skal have den n(cid:192)dvendige ekspertise med hensyn til de p¿g»ldende produkter og tredjelandsmarkeder og r¿de over de midler, der er p¿kr»vede for at sikre en virkelig effektiv gennemf(cid:192)relse af foranstaltningerne under hensyntagen til program(cid:220) mernes europ»iske dimension. foranstaltningerne, (˛)(cid:217)EFT L 198 af 22. 7. 1991, s. 1. (ˇ)(cid:217)EFT L 208 af 24. 7. 1992, s. 1. (—)(cid:217)EFT L 208 af 24. 7. 1992, s. 9. C 32/14 DA De Europ»iske F»llesskabers Tidende 6. 2. 1999 2. (cid:218)(cid:217)Et overv¿gningsudvalg best¿ende af repr»sentanter for Kommissionen, de ber(cid:192)rte medlemsstater og de orga(cid:220) nisationer, der har foresl¿et foranstaltningerne, over(cid:220) v¿ger, at foranstaltningerne gennemf(cid:192)res forskriftsm»s(cid:220) sigt. Artikel 10 Udgifterne i forbindelse med EF’s finansiering af de i artikel 1 omhandlede foranstaltninger betragtes som i R¿dets forordning i artikel 3 i den interventioner (E˘F) nr. 729/70(cid:216)(˛) n»vnte forstand. 3. (cid:218)(cid:217)De ber(cid:192)rte medlemsstater for kontrollen med og betalingerne for de i artikel 2, litra a), b) og d), n»vnte foranstaltninger. ansvarlige er Artikel 9 1. (cid:218)(cid:217)Uden at dette ber(cid:192)rer stk. 4, d»kker EF: Artikel 11 Gennemf(cid:192)relsesbestemmelserne vedtages efter proceduren i til denne forordning a)(cid:217)artikel 38 i R¿dets forordning nr. 136/66/E˘F af 22. september 1966 om oprettelse af en f»lles markeds(cid:220) ordning for fedtstoffer(cid:216)(ˇ), eller a)(cid:217)samtlige omkostninger i forbindelse med de i arti(cid:220) kel 2, litra c), f) og g), n»vnte foranstaltninger b) den tilsvarende artikel i de (cid:192)vrige forordninger om f»lles markedsordninger for landbrugsprodukter. b) en del af omkostningerne i forbindelse med de (cid:192)vrige salgsfremmende foranstaltninger og oplysningskam(cid:220) pagner, der er n»vnt i artikel 2. I s»rlige tilf»lde kan EF dog finansiere de i artikel 2, litra b) og e), n»vnte foranstaltninger fuldtud. 2. (cid:218)(cid:217)EF’s finansielle bidrag til de ¿rlige foranstaltninger, der er n»vnt i stk. 1, litra b), m¿ ikke overstige 50(cid:216)% af de faktiske omkostninger, der er forbundet med foran(cid:220) staltningerne. Det finansielle bidrag til salgsfremmende foranstaltninger af mindst to ¿rs varighed skal v»re gradvist faldende fra 60(cid:216)% til 40(cid:216)% af de faktiske omkostninger, der er forbundet med foranstaltningerne. 3. (cid:218)(cid:217)De ber(cid:192)rte medlemsstater bidrager til finansie(cid:220) ringen af de i foreg¿ende stykke n»vnte foranstaltninger i et omfang svarende til 20(cid:216)% af de faktiske omkost(cid:220) ninger, der er forbundet med foranstaltningerne, mens de organisationer, der har foresl¿et foranstaltninger, d»kker resten af omkostningerne. Dog kan det i beh(cid:192)rigt begrundede tilf»lde, og forudsat at programmet er af klar EF(cid:220)interesse, efter proceduren i artikel 11 besluttes, at den forslagsstillende organisation finansierer den del, som ikke d»kkes af EF. Artikel 12 Kommissionen forel»gger hvert andet ¿r en rapport for R¿det og Europa(cid:220)Parlamentet om gennemf(cid:192)relsen af denne forordning. Den f(cid:192)rste rapport skal forel»gges efter det andet ¿r, i hvilket de i denne forordning fast(cid:220) satte foranstaltninger er blevet gennemf(cid:192)rt. Artikel 13 stk. 1, 1. (cid:218)(cid:217)I nr. 136/66/E˘F udg¿r udtrykket (cid:176)eller tredjelande(cid:133). artikel 11, i R¿dets forordning 2. (cid:218)(cid:217)I artikel 2, stk. 2, f(cid:192)rste led, i forordning (E˘F) nr. 1308/70(cid:216)(—) udg¿r udtrykket (cid:176)og uden for(cid:133). 3. (cid:218)(cid:217)I artikel 2, stk. 1, nr. 2275/96(cid:216)((cid:209)) udg¿r udtrykket (cid:176)og uden for(cid:133). i R¿dets forordning (EF) Artikel 14 Denne forordning tr»der i kraft den 1. maj 1999. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og g»lder umiddelbart i hver medlemsstat. 4. (cid:218)(cid:217)Hvis artikel 6 bringes i anvendelse, yder EF efter godkendelse af programmet et passende bidrag til det ber(cid:192)rte internationale organ. (˛)(cid:217)EFT L 94 af 28. 4. 1970, s. 13. (ˇ)(cid:217)EFT 172 af 30. 9. 1966, s. 3025/66. (—)(cid:217)EFT L 146 af 4. 7. 1970, s. 1. ((cid:209))(cid:217)EFT L 308 af 29. 11. 1996, s. 7


title: WRITTEN QUESTION No. 4048/98 by Marjo MATIKAINEN-KALLSTRÖM to the Commission. Nuclear safety in Russia and the Union's northern dimension

eurovoc_concepts:
EU programme
Russia
cooperation policy
financial management
nuclear safety

text: C 207/160 Official Journal of the European Communities EN 21. 7. 1999 The judgment delivered by the Court of Justice on 15 May in case C106/96 led to the freezing of all the budget headings dealing with non-governmental organisations’ and international organisations’ human rights activities (this included the Council of Europe) until the interinstitutional agreement at the end of July 1998 gave exceptional permission for them to be used. The interruption did not, however, have negative effects on the cooperation under way, nor did it endanger the planning of future activities. In 1998, the Commission approved three new projects drawn up in partnership with the Council of Europe. The European Union-Council of Europe quadripartite meeting held on 7 October 1998 praised the state of cooperation between the two organisations. (1999/C 207/221) WRITTEN QUESTION E-4023/98 by José Barros Moura (PSE) to the Commission (8 January 1999) Subject: EU-Macau relations following the transfer of sovereignty on 20 December 1999 Following the example of what it did in the case of Hong Kong, when is the Commission planning to draw up a communication on the future of relations between the EU and the Special Administrative Region of Macau once responsibilities have been transferred to the People’s Republic of China? Account should be taken of the need for the application of the ‘one country, two systems’ principle to be guaranteed and of the major role which Macau could play as an ‘open door’ from China to the West and from the EU into China. When is the Commission intending to submit such a communication, which must be received early enough to enable it to be discussed by Parliament? Answer given by Sir Leon Brittan on behalf of the Commission (5 February 1999) The Commission strongly supports the application of the one country, two systems policy to the future special administrative regime of Macau. As confirmed by the responsible member of the Commission during his visit to Macau on 2 November 1998, the Commission intends to prepare a communication to the Council and the Parliament on Community- Macau relations. Following a similar procedure as that followed in the case of Hong Kong, the Commission intends to prepare the communication close to the date of the transfer of sovereignty of Macau to the Peoples Republic of China in the last part of 1999. That should allow the Commission to raise the main issues to follow in the first year of the implementation of one country, two systems policy. (1999/C 207/222) WRITTEN QUESTION E-4048/98 by Marjo Matikainen-Kallström (PPE) to the Commission Subject: Nuclear safety in Russia and the Union’s northern dimension (13 January 1999) The reply given by Commissioner Hans van den Broek, on behalf of the Commission, to my quite specific Written Question E-3325/98 (1) was very general. It does not comment on any Commission programme of cooperation with regard to nuclear safety in Russia, although everyone knows that, for example, the Commission’s document concerning the northern dimension of the EU includes unambiguous operational recommendations on nuclear safety


title: Decision on common position (EC) No 57/98 adopted by the Council with a view to the adoption of a Council Directive relating to limit values for sulphur dioxide, nitrogen dioxide and oxides of nitrogen, particulate matter and lead in ambient air (10275/98 - C4-0540/98 97/0266(SYN) (Cooperation procedure: second reading)

eurovoc_concepts:
EU environmental policy
air quality
environmental protection
pollutant
quality of the environment

text: C 104/44 EN Official Journal of the European Communities 14. 4. 1999 Wednesday 13 January 1999 4. European Capital of Culture (2005-2019) ***II A4-0509/98 Declaration of intended rejection of common position (EC) No 47/98 established by the Council with a view to adopting a European Parliament and Council Decision establishing a Community action for the (cid:145)European Capital of Culture(cid:146) event for the years 2005-2019 (9268/98 › C4-0493/98 › 97/0290(COD) (Codecision procedure: second reading) The European Parliament, › having regard to common position (EC) No 47/98 of the Council, 9268/98 › C4-0493/98 › 97/0290(COD) (1), › having regard to its opinion at first reading (2) on the Commission proposal to Parliament and the Council COM(97)0549 (3), › having regard to the amended Commission proposal COM(98)0350 (4), › having regard to Article 189b(2)(c) of the EC Treaty, › having regard to Rule 69 of its Rules of Procedure, › having regard to the proposal of the Committee on Culture, Youth, Education and the Media for a declaration of intended rejection (A4-0509/98), 1. Declares its intention to reject the common position; Calls on the Council to convene the Conciliation Committee pursuant to Article 189b(2)(c) of the EC 2. Treaty; Instructs its President to forward this declaration of intended rejection to the Council and 3. Commission. (1) OJ C 285, 14. 9. 1998, p. 5. (2) OJ C 152, 18. 5. 1998, p. 55. (3) OJ C 362, 28. 11. 1997, p. 12. (4) OJ C 208, 4. 7. 1998, p. 6. 5. Quality of ambient air **II A4-0483/98 Decision on common position (EC) No 57/98 adopted by the Council with a view to the adoption of a Council Directive relating to limit values for sulphur dioxide, nitrogen dioxide and oxides of nitrogen, particulate matter and lead in ambient air (10275/98 › C4-0540/98 › 97/0266(SYN) (Cooperation procedure: second reading) The European Parliament, › having regard to common position (EC) No 57/98 of the Council, 10275/98 › C4-0540/98 › 97/0266(SYN) (1), › having regard to its opinion at first reading (2) on the Commission proposal to the Council, COM(97)0500 (3), (1) OJ C 360, 23. 11. 1998, p. 99. (2) OJ C 167, 1. 6. 1998, p. 103. (3) OJ C 9, 14. 1. 1998, p. 6


title: Proposition de décision du Conseil portant sur l'application de techniques d'enquêtes aréolaires et de télédétection aux statistiques agricoles pour la période 1999-2003 (COM(98)0601 - C4-0708/98 - 98/0296(CNS))

eurovoc_concepts:
agricultural statistics
area of holding
land use
management information system
remote sensing


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 4054/98 dell'on. Ana MIRANDA DE LAGE alla Commissione. Pagamento di contratti nel quadro del programma AL-Invest

eurovoc_concepts:
EU financing
EU programme
Latin America
payment


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 4048/98 von Marjo MATIKAINEN- KALLSTRÖM an die Kommission. Nukleartechnische Sicherheit Rußlands und die nordische Dimension der Union

text: C 207/160 Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften DE 21. 7. 1999 Das Urteil des Gerichtshofs vom 15. Mai (RS C106/96) hatte zur Folge, daß alle die Menschenrechte betreffenden und zur Unterstützung von Nichtregierungsorganisationen (NRO) sowie von internationalen Organisationen wie des Europarates bestimmten Haushaltsposten bis zur Interinstitutionellen Vereinbarung Ende Juli 1998 gesperrt wurden, nach der die Verwendung dieser Haushaltsposten ausnahmsweise gestattet ist. Diese Unterbrechung hat indessen die bereits bestehende Zusammenarbeit nicht negativ beeinflußt und die Festlegung künftiger Aktionen nicht behindert. 1998 wurden drei neue Projekte in Partnerschaft mit dem Europarat ausgearbeitet und von der Kommission genehmigt. Die Vierertagung Europäische Union 9 Europarat vom 7. Oktober 1998 hat den Zustand der Zusammen- arbeit zwischen beiden Organisationen besonders begrüßt. (1999/C 207/221) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-4023/98 von José Barros Moura (PSE) an die Kommission (8. Januar 1999) Betrifft: Beziehungen zwischen der EU und Macau nach der Übertragung der Souveränität am 20. Dezember 1999 Wann gedenkt die Kommission in Anlehnung an ihr Vorgehen im Fall Hongkongs eine Mitteilung über die künftigen Beziehungen zwischen der EU und dem Besonderen Verwaltungsgebiet Macau nach der Über- tragung der Verantwortlichkeiten auf die Volksrepublik China auszuarbeiten, die der Notwendigkeit Rechnung trägt, die Anwendung des Grundsatzes „Ein Land, zwei Systeme“ zu garantieren, und die wichtige Rolle berücksichtigt, die Macau als Tor Chinas zum Westen und als Tor der EU zu China spielen kann? Wann beabsichtigt die Kommission diese Mitteilung vorzulegen, damit das Parlament sie beizeiten diskutieren kann? Antwort von Sir Leon Brittan im Namen der Kommission (5. Februar 1999) Die Kommission unterstützt die Anwendung des Grundsatzes „ein Land, zwei Systeme“ für das künftige besondere Verwaltungsgebiet Macau mit Nachdruck. Wie vom zuständigen Mitglied der Kommission während seines Besuchs in Macau am 2. November 1998 bestätigt wurde, beabsichtigt die Kommission die Vorbereitung einer Mitteilung an den Rat und das Parlament zu den Beziehungen zwischen der Gemeinschaft und Macau. Ähnlich dem Verfahren im Falle von Hongkong will die Kommission die Mitteilung nahe am Datum der Übertragung der Souveränität Macaus an die Volksrepublik China in der letzten Jahreshälfte 1999 vorbereiten. Damit dürfte die Kommission die wichtigsten im ersten Jahr der Umsetzung des Konzeptes „ein Land, zwei Systeme“ zu verfolgenden Punkte ansprechen können. (1999/C 207/222) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-4048/98 von Marjo Matikainen-Kallström (PPE) an die Kommission (13. Januar 1999) Betrifft: Nukleartechnische Sicherheit Rußlands und die nordische Dimension der Union Die für die Kommission von Hans van den Broek, Mitglied der Kommission, erteilte Antwort (E-3325/98) (1) auf meine konkrete schriftliche Anfrage ist sehr allgemeiner Natur. In der Antwort wird in keiner Weise auf das von der Kommission vorzubereitende Zusammenarbeitsprogramm im Rahmen der nukleartechnischen Sicherheit Rußlands eingegangen, obwohl allen bekannt ist, daß u. a. in dem in Ausarbeitung befindlichen Dokument der Kommission zur nordischen Dimension der Union klare operationelle Empfehlungen auch für den Bereich der nukleartechnischen Sicherheit enthalten sind


title: Vorschlag für einen Beschluß des Rates über den Einsatz von Flächenstichprobenerhebungen und Fernerkundung in der Agrarstatistik im Zeitraum 1999-2003 (KOM(98)0601 - C4-0708/98 - 98/0296(CNS))


title: Legislative Entschließung mit der Stellungnahme des Europäischen Parlaments zu dem Vorschlag für eine Richtlinie des Europäischen Parlaments und des Rates über gemeinsame Rahmenbedingungen für elektronische Signaturen (KOM(98)0297 C4-0376/98 98/0191(COD))(Verfahren der Mitentscheidung: erste Lesung)

eurovoc_concepts:
approximation of laws
coding
commercial transaction
data protection
electronic mail
information network


title: Resolução legislativa que contém o parecer do Parlamento Europeu sobre a proposta de directiva do Parlamento Europeu e do Conselho relativa a um quadro comum para as assinaturas electrónicas (COM(98)0297 C4-0376/98 98/ 0191(COD)(Processo de co-decisão: primeira leitura)


title: Πρόταση κανονισμού του Συμβουλίου για την τροποποίηση του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 850/98 της 30ής Μαρτίου 1998 για τη διατήρηση των αλιευτικών πόρων μέσω τεχνικών μέτρων προστασίας των νεαρών θαλάσσιων οργανισμών (COM(98)0570 - C4-0624/98 - 98/0291(CNS))

eurovoc_concepts:
conservation of fish stocks
fishery resources
fishing regulations
management of resources
protection of animal life


title: PERGUNTA ESCRITA n. 4043/98 do Deputado Ian WHITE Puerto Morazán - Orkanen Mitch

eurovoc_concepts:
EU aid
EU financing
Honduras
Nicaragua
aid to disaster victims
cyclone
economic reconstruction
emergency aid
non-governmental organisation
project management


title: WRITTEN QUESTION No. 27/99 by Marco FORMENTINI to the Commission. Increased charges introduced by TIM and OMNITEL for fixed- to-mobile telephone traffic

eurovoc_concepts:
Italy
advertising malpractice
consumer protection
economic survey
infringement of EU law
liberalisation of the market
radio telecommunications
restriction on competition
telephone charges


title: Πρόταση απόφασης του Συμβουλίου περί εφαρμογής τεχνικών δειγματοληπτικών ερευνών περιοχών και τηλεπισκόπησης στις γεωργικές στατιστικές για το 1999-2003 (COM(98)0601 - C4-0708/98 - 98/0296(CNS))


title: Verordnung (EG) Nr. 84/1999 der Kommission vom 13. Januar 1999 betreffend die Festsetzung der Höchstbeträge der Erstattungen bei der Ausfuhr von Olivenöl für die vierte Teilausschreibung im Rahmen der mit der Verordnung (EG) Nr. 2269/98 eröffneten Dauerausschreibung

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
olive oil

text: L 8/18 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften 14. 1. 1999 VERORDNUNG (EG) Nr. 84/1999 DER KOMMISSION vom 13. Januar 1999 betreffend die Festsetzung der H(cid:148)chstbetr(cid:132)ge der Erstattungen bei der Ausfuhr von Oliven(cid:148)l f(cid:129)r die vierte Teilausschreibung im Rahmen der mit der Verord- nung (EG) Nr. 2269/98 er(cid:148)ffneten Dauerausschreibung DIE KOMMISSION DER EUROP(cid:142)ISCHEN GEMEINSCHAFTEN — gest(cid:129)tzt auf den Vertrag zur Gr(cid:129)ndung der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaft, gest(cid:129)tzt auf die Verordnung Nr. 136/66/EWG des Rates vom 22. September 1966 (cid:129)ber die Errichtung einer gemeinsamen Marktorganisation f(cid:129)r Fette (1), zuletzt ge(cid:132)n- dert durch die Verordnung (EG) Nr. 1638/98 (2), insbeson- dere auf Artikel 3, Zuschlag erhalten, deren Angebot dem H(cid:148)chstbetrag der Ausfuhrerstattung entspricht oder darunter liegt. Die Anwendung dieser Vorschriften f(cid:129)hrt zur Festsetzung der im Anhang genannten H(cid:148)chstbetr(cid:132)ge der Ausfuhrer- stattung. Der Verwaltungsausschuß f(cid:129)r Fette hat nicht innerhalb der ihm von seinem Vorsitzenden gesetzten Frist Stellung genommen — in Erw(cid:132)gung nachstehender Gr(cid:129)nde: HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Mit der Verordnung (EG) Nr. 2269/98 der Kommis- sion (3) wurde eine Dauerausschreibung f(cid:129)r die Festset- zung der Erstattungen bei der Ausfuhr von Oliven(cid:148)l er(cid:148)ffnet. Gem(cid:132)ß Artikel 6 der Verordnung (EG) Nr. 2269/98 wird unter Ber(cid:129)cksichtigung insbesondere der Lage und der voraussichtlichen Entwicklung des Oliven(cid:148)lmarkts in der Gemeinschaft sowie des Weltmarkts und auf der Grund- lage der eingegangenen Angebote ein H(cid:148)chstbetrag der Ausfuhrerstattung festgesetzt, wobei die Bieter den Artikel 1 Die H(cid:148)chstbetr(cid:132)ge der Erstattungen bei der Ausfuhr von Oliven(cid:148)l f(cid:129)r die vierte Teilausschreibung im Rahmen der mit der Verordnung (EG) Nr. 2269/98 er(cid:148)ffneten Dauer- ausschreibung werden auf der Grundlage der im Anhang bis 9. Januar 1999 eingereichten Angebote festgesetzt. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am 14. Januar 1999 in Kraft. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Br(cid:129)ssel, den 13. Januar 1999 F(cid:129)r die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission (1) ABl. 172 vom 30. 9. 1966, S. 3025/66. (2) ABl. L 210 vom 28. 7. 1998, S. 32. (3) ABl. L 284 vom 22. 10. 1998, S. 25. 14. 1. 1999 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften L 8/19 ANHANG zur Verordnung der Kommission vom 13. Januar 1999 betreffend die Festsetzung der H(cid:148)chstbetr(cid:132)ge der Erstattungen bei der Ausfuhr von Oliven(cid:148)l f(cid:129)r die vierte Teilausschrei- bung im Rahmen der mit der Verordnung (EG) Nr. 2269/98 er(cid:148)ffneten Dauerausschreibung Erzeugniscode Erstattungsbetrag (EUR/100 kg) 1509 10 90 9100 1509 10 90 9900 1509 90 00 9100 1509 90 00 9900 1510 00 90 9100 1510 00 90 9900 — — — — — — NB: Die die Erzeugnisse betreffenden Codes sowie die Verweisungen und Fußnoten sind durch die ge(cid:132)nderte Verordnung (EWG) Nr. 3846/87 der Kommission bestimmt


title: WRITTEN QUESTION No. 4054/98 by Ana MIRANDA DE LAGE to the Commission. Payment of contracts under the Al-Invest programme


title: WRITTEN QUESTION No. 4050/98 by Eolo PARODI , Guido VICECONTE Protection of 'Parma ham'

eurovoc_concepts:
Emilia-Romagna
United Kingdom
consumer protection
designation of origin
location of production
meat processing industry
meat product
originating product
swine

text: 11. 10. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 289/119 Komissio ilmoitti minulle vastauksessaan kysymykseeni (P-2344/98, 5. 8. 1998) (1), että merkintöjä koskevat erilaiset velvoitteet saattavat olla direktiivin 79/112/ETY (2) vastaisia ja sen vuoksi komissio päätti tutkia tapausta ja aloittaa tarvittaessa EY:n perustamissopimuksen 169 artiklassa määrätyn menettelyn. 1. a) b) c) Katsooko komissio, että laki on direktiivin 79/112/ETY vastainen, koska laissa edellytetään edellä mainittujen elintarvikkeiden sisältämien ainesosien prosentuaalisen määrän ilmoittamista, edellä mainittujen elintarvikkeiden ja niiden sisältämien ainesosien alkuperämaan ilmoittamista, tuottajan ja pakkaajan sekä tuontielintarvikkeiden osalta Kreikassa toimivan jakelijan nimen ja osoitteen ilmoittamista? 2. Mikä oli Kreikan hallituksen kanta asiaan komission yhteydenoton jälkeen? Siinä tapauksessa, että lain todetaan olevan yhteisön lainsäädännön vastainen, mitä komissio aikoo tehdä 3. varmistaakseen elintarvikkeiden tuotannon ja markkinoinnin sujuvuuden Kreikassa? (1) (2) EYVL C 13, 18. 1. 1999, s. 157. EYVL L 33, 8. 2. 1979. Komission jäsenen Martin Bangemannin komission puolesta antama vastaus (10. maaliskuuta 1999) Komissio pyytää kunnianarvoisaa jäsentä tutustumaan vastaukseen, jonka komissio antoi hänen esittämäänsä kirjalliseen kysymykseen E-4039/98 (1). (1) Katso sivu 118. (1999/C 289/157) KIRJALLINEN KYSYMYS E-4050/98 esittäjä(t): Eolo Parodi (PPE) ja Guido Viceconte (PPE) komissiolle (13. tammikuuta 1999) Aihe: Parmankinkun suojelu Lontoon vetoomustuomioistuin antoi äskettäin tuomion oikeusjutussa ”Asda/Consorzio Prosciutto di Parma”, jolla brittiläiselle kauppaketjulle annettiin lupa myydä merkinnällä ”Parmankinkkua” varustettuja siankinkkuja, jotka on hankittu Parman kaupungista, mutta siivutettu ja pakattu Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Tuomiossa ei oteta riittävästi huomioon erityisiä siivutus- ja pakkausmenetelmiä, jotka vaikuttavat ratkai- sevasti tuotteen laatuun. Voiko komissio ilmoittaa: 1. Eikö se katso, että yhteisön suojattuja alkuperänimityksiä ja suojattuja maantieteellisiä merkintöjä koskeva lainsäädäntö on tässä tapauksessa jätetty huomiotta? 2. Mihin toimiin se aikoo ryhtyä italialaisen yhteenliittymän ja eurooppalaisten kuluttajien suojelemiseksi? Komission jäsenen Franz Fischler komission puolesta antama vastaus (25. tammikuuta 1999) Komissio pyytää kunnianarvoisia jäseniä tutustumaan vastaukseen, esittämään kirjalliseen kysymykseen P-3881/98 (1). jonka komissio antoi herra Filippi (1) Katso sivu 102


title: Decisão relativa à posição comum (CE) n° 57/98, adoptada pelo Conselho tendo em vista a adopção de uma directiva do Conselho relativa a valores-limite para o dióxido de enxofre, dióxido de azoto e óxidos de azoto, partículas em suspensão e chumbo no ar ambiente(10275/98 - C4-0540/98 97/ 0266(SYN))(Processo de cooperação: segunda leitura)

text: C 104/44 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 14. 4. 1999 Quarta-feira, 13 de Janeiro de 1999 4. Capital Europeia da Cultura ***II A4-0509/98 Declara(cid:231)a(cid:152)o da inten(cid:231)a(cid:152)o de rejeitar a posi(cid:231)a(cid:152)o comum (CE) no 47/98, adoptada pelo Conselho tendo em vista a adop(cid:231)a(cid:152)o da decisa(cid:152)o no 198/CE do Parlamento Europeu e do Conselho relativa a‘ cria(cid:231)a(cid:152)o de uma ac(cid:231)a(cid:152)o comunita·ria de apoio a‘ manifesta(cid:231)a(cid:152)o «Capital Europeia da Cultura» (9268/98 › C4-0493/98 › 97/0290(COD)) (Processo de co-decisa(cid:152)o: segunda leitura) O Parlamento Europeu, › Tendo em conta a posi(cid:231)a(cid:152)o comum do Conselho (9268/98 › C4-0493/98 › 97/0290(COD)) (1), › Tendo em conta o parecer que emitiu em primeira leitura (2) sobre a proposta da Comissa(cid:152)o ao Parlamento Europeu e ao Conselho COM(97)0549 (3), › Tendo em conta a proposta alterada da Comissa(cid:152)o COM(98)0350 (4), › Tendo em conta a al(cid:14)·nea c) do no 2 do artigo 189o-B do Tratado CE, › Tendo em conta o artigo 69o do seu Regimento, › Tendo em conta a proposta de declara(cid:231)a(cid:152)o da inten(cid:231)a(cid:152)o de rejeitar a posi(cid:231)a(cid:152)o comum da Comissa(cid:152)o para a Cultura, a Juventude, a Educa(cid:231)a(cid:152)o e os Meios de Comunica(cid:231)a(cid:152)o Social (A4-0509/98), 1. Declara a sua inten(cid:231)a(cid:152)o de rejeitar a posi(cid:231)a(cid:152)o comum; Convida o Conselho a convocar o Comite· de Concilia(cid:231)a(cid:152)o, nos termos da al(cid:14)·nea c) do no 2 do artigo 2. 189o-B do Tratado CE; Encarrega o seu Presidente de transmitir a presente declara(cid:231)a(cid:152)o da inten(cid:231)a(cid:152)o de rejeitar a posi(cid:231)a(cid:152)o 3. comum ao Conselho e a‘ Comissa(cid:152)o. (1) (2) (3) (4) JO C 285 de 14. 9. 1998, p. 5. JO C 152 de 18. 5. 1998, p. 55. JO C 362 de 28. 11. 1997, p. 12. JO C 208 de 4. 7. 1998, p. 6. 5. Qualidade do ar ambiente **II A4-0483/98 Decisa(cid:152)o relativa a‘ posi(cid:231)a(cid:152)o comum (CE) no 57/98, adoptada pelo Conselho tendo em vista a adop(cid:231)a(cid:152)o de uma directiva do Conselho relativa a valores-limite para o dio·xido de enxofre, dio·xido de azoto e o·xidos de azoto, part(cid:14)·culas em suspensa(cid:152)o e chumbo no ar ambiente (10275/98 › C4-0540/98 › 97/0266(SYN)) (Processo de coopera(cid:231)a(cid:152)o: segunda leitura) O Parlamento Europeu, › Tendo em conta a posi(cid:231)a(cid:152)o comum (CE) no 57/98 do Conselho 10275/98 › C4-0540/98 › 97/0266(SYN) (1), › Tendo em conta o parecer que emitiu em primeira leitura (2) sobre a proposta da Comissa(cid:152)o ao Conselho COM(97)0500 (3), (1) (2) (3) JO C 360 de 23. 11. 1998, p. 99. JO C 167 de 1. 6. 1998, p. 103. JO C 9 de 14. 1. 1998, p. 6