title: Komission kertomus neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle riittäviä resursseja ja etuuksia koskevista yhteisistä perusteista sosiaalisen suojelun järjestelmissä 24 päivänä kesäkuuta 1992 annetun suosituksen 92/441/ETY täytäntöönpanosta

eurovoc_concepts:
employment policy
poverty
social integration
social security
social-security benefit

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 25. 01. 1999 KOM(1998)7741opull. KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE riittäviä resursseja ja etuuksia koskevista yhteisistä perusteista sosiaalisen suojelun järjestelmissä 24 päivänä kesäkuuta 1992 annetun suosituksen 92/441/ETY täytäntöönpanosta YIITKKINVKTO tavoitteena on arvioida erilaisten toimeentulotukijärjestelmien Tämän kertomuksen asemaa köyhyyden torjunnassa sosiaalisen suojelun järjestelmissä. Kertomus perustuu 24 päivänä kesäkuuta 1992 annettuun suositukseen 92/441/ETY, jolla neuvosto osallistui jäsenvaltioiden toimenpiteisiin köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseksi. Toimeentulotukea käytetään sosiaalisen suojelun järjestelmissä järjestettyjen sosiaalisten tulonsiirtojen yhteydessä viimeisenä tulonjakomekanismina. Toimeentulotuki on tarkoitettu kaikkein köyhimmille ihmisille perustarpeiden kattamista varten, eikä se edellytä aikaisempia maksuja. Suosituksessa esitetyt yhteiset periaatteet kattavat täytäntöönpanomuotoja. monimutkaisia Toimeentulotuki ei ole luontoisetuuksien, sosiaalietuuksien ja sosiaalipalvelujen muodostamaa kokonaisuutta, josta kertomus tarjoaa alustavan kokonaiskuvan. tukimuoto, vaan se on osa poikkeavia kansallisia toisistaan irrallinen ja Toimeentulotuen saajien määrä on kasvanut 80-luvun lopulta alkaen. Tähän on kaksi keskeistä syytä. Ensimmäinen liittyy työttömyyden lisääntymiseen ja pitkittymiseen. Toinen liittyy yhteiskunnasta esimerkiksi vankeuden, perheen hajoamisen, siirtolaisuuden, asunnon menetyksen tai ylivelkaantumisen vuoksi syrjäytyneiden henkilöiden määrän kasvuun. Yksin elävät miehet ja yksinhuoltajaperheet ovat selvästi yliedustettuja koko väestöön verrattuna. ja yleishyödyllisen Jäsenvaltiot yhdistävät toimeentulotukeen vaihtelevassa määrin työllistymistä edistäviä toimenpiteitä. Tällaisia toimenpiteitä ovat suurimmissa vaikeuksissa olevien henkilöiden työllistämispalvelujen työpaikkojen luominen kolmannelle sektorille, kannustinten tarjoaminen työnantajille toimeentulotuen saajien palkkaamiseksi ja työelämään ilman tulojen menetystä tapahtuvan siirtymisen helpottaminen Toimenpiteiden vaikutukset ovat toistaiseksi olleet vähäisiä, ja niitä olisi kehitettävä työmarkkinoille pääsyn helpottamiseksi. Tällainen työikäisten tuensaajien aktiivinen tukeminen liittyy eurooppalaiseen työllisyysstrategiaan sisältyviin sitoumuksiin. toiminnan käynnistäminen, jäsenvaltiot tehokkuutta monet toimintaansa Lisätäkseen taloudellista ja sosiaalista toimenpiteisiin, joilla pyritään parantamaan integroitumista. Toimenpiteet voivat liittyä asumiseen, koulutukseen, perheeseen, terveyteen tai kansalaisuuteen. Tietyissä jäsenvaltioissa on myös kehitetty yksilöllisempää tuensaajat otetaan aktiivisemmin mukaan henkilökohtaisten lähestymistapaa. Siinä suunnitelmien laatimiseen sosiaali- ja työllisyyspalvelujen sekä työmarkkinaosapuolten tuella. ovat tuensaajien laajentamassa järjestelmiä Neuvoston suositus on kannustanut jäsenvaltioiden välistä pohdintaa ja vuoropuhelua. Siinä käsiteltyjä yhdessä sosiaalipolitiikan ja etenkin työllisyyspolitiikan kanssa. Tämän kertomuksen tavoitteena on auttaa jäsenvaltioita optimoimaan toimintaansa sosiaaliturvan, työnsaannin sekä taloudellisen ja sosiaalisen integroimisen alalla. Kertomuksessa esitetään perustietoja, joiden pohjalta voidaan jatkaa keskustelua ja valmistella tulevan perussopimuksen uuden 118 artiklan (konsolidoidun version 137 artiklan) täytäntöönpanoa. kokonaisvaltaisesti on määrä kehittää Sisällysluettelo I- Toimeentulotuen asema sosiaalisen suojelun järjestelmissä 1- Viimeinen turvaverkko 2- Muiden etuuksien vaikutus 3- Työni arkki noiden käytettävissä oleminen 4- Sosiaaliset tukitoimet Il-Toimeentulotuen käytössä viime aikoina tapahtunut kehitys /- Köyhyyden vähentäminen 2- Keitä tuensaajat ovat? 3- Siirtyminen työttömyysavustuksesta 4- Järjestelmästä pois pääsyn esteet 4-1 Sosiaalietuuksien kierre 4-2 Työn saaminen ei aina riitä III- Kohti työllistymistä toimeentulotukeen /- Mitä työllisyyspalveluilla voidaan odottaa? 2- Miten työllistymismahdollisuuksia voidaan parantaa <* 2-1 ie lilojen ja pate vyyden parantaminen 2-2 Erityistoimenpiteet ja työnhäkuaikaan liittyvät mallit 2-2-1 Kannustaminen vapaaehtoistyöhön 2-2-2 Tuettu työ kolmannella sektorilla 3- Pääsy työmarkkinoille 3-1 Pääsy yrityksiin 3-2 Työhön paluuta edistävät taloudelliset kannustimet 3-2-1 Toimeentulotuen tason mukauttaminen 3-2-2 Toimeentulotuesta palkkaan siirtymisen helpottaminen IV- Askel eteenpäin - yksilölliset integroitumisväylät V - Näkymät, riittävät resurssit ja etuudet taloudellisen ja sosiaalisen integroitumisen tukipisteenä Liitteet Neuvoston suositus 92/44l/ETY, annettu 24 päivänä kesäkuuta 1992 Taulukot 1- Kansalliset toimeentulotukijärjestelmät, pääasialliset palvelut ja oheisetuudet 2- Toimeentulo- ja asumistukena sekä perheavustuksina myönnettävän tuen taso ostovoimapariteettina ilmaistuna 3- Taustatietoja toimeentulotuen saajista 4- Toimeentulotuen hakijat ja työllisyys 5- Sosiaalistaloudellisten integroimisjärjestelmien tulokset Neuvosto antoi vuonna 1992 kaksi suositusta, jotka perustuvat sitoumuksiin, jotka komissio oli esittänyt työntekijöiden sosiaalisia perusoikeuksia koskevan yhteisön peruskirjan täytäntöönpanoa koskevassa sosiaalisessa toimintaohjelmassaan joulukuussa 1989. Ensimmäinen suositus' liittyy sosiaalisen suojelun tavoitteiden ja politiikkojen lähentämiseen, ja siinä asetetaan yhteiseksi tavoitteeksi resurssien tason takaaminen ihmisarvoisella tasolla. Toisessa suosituksessa esitetään periaatteet ja yksityiskohtaiset säännöt tämän resurssien takaamisen täytäntöönpanemiseksi. Tässä kertomuksessa käsitellään jälkimmäistä suositusta. Tämä kertomus perustuu kolmeen lähteeseen: eurooppalaiseen seminaariin3, joka järjestettiin Lissabonissa syyskuussa 1996, kun Portugali oli ottamassa käyttöön tutkimukseen sekä kansallista järjestelmää, Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiön viimeaikaisiin selvityksiin4. Kertomuksessa arvioidaan toimeentulotuen asemaa sosiaalisen suojelun järjestelmissä köyhyyden torjunnan näkökulmasta ja analysoidaan sen vaikutusta tuensaajien sosiaaliseen ja taloudelliseen integroitumiseen. jäsenvaltioissa vuonna 1997 tehtyyn Tätä kertomusta on tarkasteltava yhdessä sen komission käynnistämän keskustelun kanssa, joka käsittelee sosiaalisen suojelun nykyaikaistamista ja kohentamista Euroopan unionissa5, ja yhdessä eurooppalaisen työllisyysstrategian6 kanssa. Kertomus on osa komission valmistelutyötä tulevan perussopimuksen uuden 118 artiklan (konsolidoidun version 137 artiklan) täytäntöönpanemiseksi. I - Toimeentulotuen asema sosiaalisen suojelun järjestelmissä Toimeentulotukijärjestelmät juontavat juurensa julkisen sosiaalihuollon alkuajoista. Sosiaaliapua myönnettiin köyhille ja vähäosaisille, jotka eivät kyenneet turvaamaan toimeentuloaan muulla tavoin. Vähimmäistoimeentulon tarjoaminen varattomille oli vakautta. moraalinen Kokonaisvaltaisia sosiaalisen suojelun järjestelmiä laadittaessa järjestelmiin otettiin mukaan toimeentulotukijärjestelmiä vaihtelevassa määrin. yhteiskunnallista velvollisuus turvaamaan auttoi ja työntekoon perustuva sosiaaliturva on vallitsevana, joissa Niissä järjestelmissä, toimeentulotuet, jotka ovat työttömille myönnettäviä maksuihin perustumattomia etuuksia, ovat kehittyneet sosiaaliturvajärjestelmien ulkopuolella. Näin on Saksassa, Alankomaissa. Belgiassa, Toimeentulotukijärjestelmien hallinto on jätetty paikallisviranomaisille. Kansalliset viranomaiset ainoastaan asettavat erilaisille toimenpiteille yhteisen oikeudellisen kehyksen. Luxemburgissa Itävallassa, Ranskassa, ja 1 Neuvoston suositus 92/442/ETY, annettu 27 päivänä heinäkuuta 1992, EYVL L 245, 26. 8. 1992. 2 Neuvoston suositus 92/44 l/ETY, annettu 24 päivänä kesäkuuta 1992, EYVL L 245, 26. 8. 1992. 3, "Les politiques du revenu minimum dans l'Union européenne", Pierre Guibentif - Denis Bouget, 1997, Euroopan komission, Portugalin solidaarisuudesta ja sosiaaliturvasta vastaavan ministeriön ja Uniao das Mutualidades portuguesas -liiton yhteisjulkaisu. 4 "Report on GM1 development in EU Member Countries in 1992-1997", Matti Heikkilä, Darren McCausland, valmisteluasiakirja, joulukuu 1997. 5KOM(97) 102, lopullinen, 12. 3. 1997. 0 Eurooppalaiset työllisyyden suuntaviivat; neuvoston päätöslauselma, annettu 15 päivänä joulukuuta 1997, vuoden 1998 osalta; KOM(98) 574 vuoden 1999 osalta lähestymistapa on yleisempi ja perustuu kansalaisten toimeentulotuki on tullut sosiaalisen suojelun Silloin kun tarpeisiin ja avustusperiaatteeseen, järjestelmien Irlannissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, olennaiseksi osaksi. Näin on ollut Pohjoismaissa ja sittemmin myös Portugalissa. Tällöin toimeentulotukijärjestelmät ovat kuuluneet alusta alkaen ja valtion tiiviimmin sosiaalisen suojelun toimenpiteillä on ollut selvempi merkitys. Välimeren alueen valtiot sijoittuvat näiden toistaiseksi kahden vaihtoehdon välimaastoon. Espanjan soveltaneet ole toimeentulotukimahdollisuutta toimeentulotukea, ja Italiassa7 tuki myönnetään paikallisesti. itsehallintoyhteisöt ovat harvoin, Kreikassa järjestelmiin vain ei Nämä erot liittyvät hallinto- ja rahoitusvastuun jakautumiseen kansallisen, alueellisen ja paikallisen tason kesken. Kuitenkin se, että järjestelmiin kohdistuu samanlaisia sosiaalis taloudellisia muutospaineita ja että niissä on ratkottava samankaltaisia ongelmia, on omiaan edistämään niiden täytäntöönpanon lähentymistä. I - 1. Viimeinen turvaverkko Toimeentulotuki kattaa perustarpeet hätätilassa. Se ei perustu maksuihin, se rahoitetaan verovaroin ja se on toissijaista perheen sisäiseen elatusvastuuseen nähden. Toimeentulotukijärjestelmät toimivat viimeisenä turvaverkkona henkilöille, jotka eivät onnistu turvaamaan toimeentuloaan muulla tavoin. Kuten suosituksessa (C-2) todetaan, ne toimivat erotusperiaatteella. Toimeentulotukijärjestelmillä katetaan omien ja perheen resurssien (riippumatta siitä, ovatko ne peräisin työstä tai muista sosiaalietuuksista8) sekä taatun vähimmäistoimeentulon välinen erotus. Tämä yleisperiaate pitää sisällään monimutkaisia ja keskenään erilaisia kansallisia täytäntöönpanoratkäisuja. 9 Jäsenvaltiot pyrkivät kattamaan perustarpeet ja täyttämään näin suosituksen (C-l-a kohta). Toimeentulotuen taso määritellään yleensä kansallisella tasolla, mutta siinä voidaan ottaa huomioon elinkustannusten alueellinen vaihtelu. Tuki on sidottu kuluttajahintaindeksiin tai muiden sosiaalietuuksien tasoon (suosituksen C-l c ja e kohta). Toimeentulotuen myöntäminen edellyttää hakijoiden resurssien selvittämistä. Suosituksen mukaisesti (B-3 kohta) resursseja koskeva edellytys liittyy kaikissa jäsenvaltioissa koko kotitalouteen10 eikä yksittäiseen hakijaan. Tämä on tärkein peruste tuen maksamiselle. Maksujen taso riippuu sitten kotitalouden kokoonpanosta. Toimeentulotuki on lisäksi toissijaista perheen sisäiseen elatusvastuuseen nähden. Hakijoiden on näin ollen pyrittävä perimään heille myönnetyt elatusmaksut tietyissä jäsenvaltioittain vaihtelevissa rajoissa. toimeentulotuen Se, miten tukena (suosituksen B-5 kohta) on otettu huomioon, vaihtelee. Kahdeksassa jäsenvaltiossa (Belgiassa, Itävallassa, Saksassa, Espanjassa, Ranskassa, Irlannissa, Luxemburgissa ja sosiaalietuuksia. Portugalissa) edellytetään, että hakija on luonne muita sosiaalietuuksia jo hakenut muita täydentävänä 7 Komissio ei ole saanut Italialta lainkaan vastauksia lähettämiinsä kyselyihin. 8 Kaikki sosiaaliturvaan kuuluva taloudellinen tuki, myös muu toimeentuloturva. 9 On esimerkiksi mahdollista, ettei toimeentulotukea myönnetä, vaikka työtulot ja/tai sosiaalietuudet jäävät taatun vähimmäistoimeentulon alapuolelle. Kysymystä käsitellään useissa luvuissa (II-4. 2 ja UI-3. 2. 2) ja päätelmissä. 10 Kansalliset määritelmät eroavat toisistaan. Toimeentulotukea voidaan kuitenkin myöntää tilapäisesti ennen muun etuuden myöntämistä koskevan päätöksen saamista". Useat jäsenvaltiot, kuten Alankomaat, Saksa ja Luxemburg, mainitsevat myös, että toimeentulotuella voidaan täydentää eläke- tai työttömyysetuuksia. Ainoastaan tietyt Espanjan itsehallintoyhteisöt katsovat, että toimeentulotuki ei sovellu yhteen mainittujen etuuksien kanssa. Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Tanskassa, Ruotsissa, Suomessa ja Alankomaissa ei edellytetä, että hakija olisi vedonnut oikeuteensa saada muita etuuksia. Siitä huolimatta toimeentulotuki on viimeinen turvaverkko. Toimeentulotuki on maksuihin perustumaton etuus eli sen myöntäminen ei edellytä mitään aiemmin maksettuja maksuja. Niinpä järjestelmien rahoitus jäsenvaltioissa riippuu yleensä pikemminkin verotuloista kuin työtulosta maksettavista maksuista. (suosituksen B-4 kohta) oikeutta saada Neuvoston vaatimuksen mukaisesti toimeentulotukea ei ole rajoitettu ajallisesti12. Maksujen lakkauttaminen riippuu tuensaajan kotitalouden rajoituksen puuttumisesta huolimatta toimeentulotuki on useimmissa jäsenvaltioissa suunniteltu ainoastaan tilapäiseksi tueksi, jolla helpotetaan sellaisia poikkeuksellisia tilanteita, joista tuensaajien pitäisi selviytyä muun tuen avulla tai ilman sitä, etenkin työn avulla. tasosta. Ajallisen saavuttamasta resurssien I - 2 - Muiden etuuksien vaikutus Toimeentulotuki ei ole irrallinen tukimuoto, vaan se on osa sosiaalietuuksien, sosiaalipalvelujen ja luontoisetuuksien muodostamaa kokonaisuutta. Tässä kertomuksessa on käsitelty yleisimpiä tukijärjestelmiä (katso taulukko 1). Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa järjestelmä on jaettu kahteen etuuteen sen perusteella, onko tuensaaja työmarkkinoiden käytettävissä. Tietyissä jäsenvaltioissa on käytössä erityisiä maksuihin perustumattomia toimeentuloturvan muotoja seuraaville ryhmille - lakisääteisen eläkeiän saavuttaneet henkilöt (kuudessa jäsenvaltiossa: Belgiassa, Ranskassa, Espanjassa, Irlannissa, Portugalissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa13) - vammaiset (seitsemässä jäsenvaltiossa vaikeasti vammaisille: Belgiassa, Espanjassa, Ranskassa, Alankomaissa, Portugalissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa 13) - yksinhuoltajaperheet tarkoitettuja eriasteisia (nimenomaan yksinhuoltajaperheille toimeentulotukia Belgiassa, Ranskassa, Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa13). Seitsemän jäsenvaltiota on asettanut järjestelmien soveltamiselle ikärajoja (18 vuotta Belgiassa, Irlannissa, Alankomaissa, Portugalissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa14, 25 vuotta Ranskassa ja Espanjassa, 30 vuotta Luxemburgissa), mikä jättää niiden ulkopuolelle osan työikäisestä väestöstä. Ranskassa, Espanjassa ja Portugalissa näitä ikärajoja lasketaan, jos kyse on perheen huoltajuudesta. Tässä kertomuksessa käsiteltyjä järjestelmiä sovelletaan usein myös siirtolaisiin, turvapaikanhakijoihin ja muiden kuin EU- maiden kansalaisiin, jos he täyttävät vaaditut asumista koskevat edellytykset. 11 Esimerkiksi Irlannissa määräystä sovelletaan usein. 12 Espanjassa ja Ranskassa kesto on rajattu hallinnollisesti, mutta vastapainoksi uusimismahdollisuutta ei ole rajattu. 1J Sisaltw Income support -etuuteen. 14 Tietyin rajoituksin myös 16-17-vuotiaat työnhakijat. Eri jäsenvaltioissa myönnettävän tosiasiallisen tuen arvioinnissa on oltava erittäin varovainen, sillä pelkän toimeentulotuen arviointi ei yksin riitä. Sen lisäksi, että lakisääteisesti määriteltyyn toimeentulotuella voidaan ylärajaan asti, kuten edellä todettiin, sen vaikutuksia vahvistavat myös suosituksessa tarkoitettuihin (C-l, b kohta) erityistarpeisiin myönnettävät ylimääräiset etuudet, luontoisedut ja palvelut. Niitä myönnetään joko automaattisesti tai harkinnanvaraisesti15. Niillä vastataan terveys-, asumis-, koulutus-, liikkumis-, lämmitys-, kotitalous-, vaatetus- ja ravitsemustarpeisiin (katso taulukko 1). tiettyjä etuuksia täydentää I -3. Työmarkkinoiden käytettävissä oleminen jäsenvaltiossa työmarkkinoiden Kahdessatoista käytettävissä tai valmis osallistumaan koulutukseen. Poikkeuksia tehdään sairauden, vammaisuuden sekä lasten tai vammaisten huoltajuuden perusteella. edellytetään, että henkilö on Kuten suosituksessa (B-3) todetaan, nykyisissä järjestelmissä Ranskaa lukuun ottamatta edellytetään, että työkykyiset tuensaajat ovat työmarkkinoiden käytettävissä, etsivät aktiivisesti työtä ja ovat valmiita vastaanottamaan mitä tahansa sopivaa tai asiallista sovelletaan Irlannissa työtä. Unemployment Assistance- -etuuksiin. Ranskassa ei sovelleta tällaista vaatimusta, ja työnteko on yksi vaihtoehto muiden joukossa yleisessä integroitumisessa, johon tuensaajat sitoutuvat. Kuitenkin kaksi kolmasosaa RMI-etuuden saajista on ilmoittautunut työnhakijoiksi. vaatimusta income-based Jobseeker's Allowance ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Jäsenvaltiot määrittelevät poikkeukset työmarkkinoiden käytettävissä oloa koskevasta vaatimuksesta samalla tavoin. Kyseessä ovat joko vammaiset henkilöt16, henkilöt, jotka eivät ole työiässä, taikka henkilöt, joilla on huollettavanaan pieniä lapsia tai vammaisia aikuisia. Käytettävissä olevat niukat tiedot osoittavat, että sellaisten henkilöiden määrä, jotka eivät ole työmarkkinoiden käytettävissä, vaihtelee huomattavasti jäsenvaltioiden välillä (yksi kolmasosa Ruotsissa, 87,6 prosenttia Luxemburgissa). Tämä voi riippua siitä, onko näille ryhmille suunnattu erityisiä tukijärjestelmiä. Lisäksi on otettava huomioon henkilöt, joilla on työskentelyn estävä pitkäaikainen sairaus (5 prosenttia Saksassa ja Portugalissa, 30 prosenttia Ruotsissa). Alkoholin, huumeiden tai muiden päihteiden väärinkäyttäjät; joilla on usein yliedustus toimeentulotuen saajien joukossa, ovat työkykyisten ja työkyvyttömien rajoilla. tehdään jäsenvaltioissa Perhevelvoitteiden osalta monissa tilapäinen poikkeus työmarkkinoiden käytettävissä olemista koskevasta vaatimuksesta silloin, kun lapset eivät ole vielä kouluiässä. Tietyissä maissa suhtaudutaan joustavammin yksinhuoltajaperheisiin. ja perhe-elämän yhteensovittaminen on ajankohtainen kysymys. Valittu Työ- lähestymistapa voi vaikuttaa välittömästi lasten elämään ja koulutukseen. Lastenhoidon järjestäminen helpottaa vanhempien pääsyä työhön ja koulutukseen. Ruotsissa tällainen palvelu on maksutonta, Suomessa se on yhdistetty toimeentulotuen myöntämiseen, ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa sitä tarjotaan yksinhuoltajaperheille. Vielä on kuitenkin kerättävä kattavat tiedot tästä keskeisestä kysymyksestä eli pienituloisten perheiden ulottuvilla olevien palvelujen tarjonnasta. 15 Myös sellaiset henkilöt, joille toimeentulotuki ei ole pääasiallinen tulonlähde, voivat saada tällaista täydentävää tukea. 16 Useat jäsenvaltiot, kuten Suomi, Ruotsi, Yhdistynyt kuningaskunta, Luxemburg ja Saksa, maintsevat, että vammaisia varten on kehitetty erityisiä toimenpiteitä ja toimintamuotoja. 1-4. Sosiaaliset tukitoimet Puolet jäsenvaltioista on toimenpiteitä, jotka lii Hyvät usein koulutus- ja työllistämistoimenpiteisiin. toteuttanut sosiaaliseen integroitumiseen tarkoitettuja toimeentulotukeen olisi suotavaa yhdistää Suosituksen mukaan taloudelliseen ja sosiaalisen integroitumiseen tarkoitettuja toimenpiteitä (B-3 ja C-4 kohta). Jäsenvaltiot ovat yhdistäneet siihen vaihtelevassa määrin esimerkiksi terveyteen, katkaisuhoitoon, liikkuvuuteen lasten koulutukseen, kielten opiskeluun ja kansalaisuuteen liittyviä toimenpiteitä. Useimmiten lopullisena tavoitteena on työllistäminen. Tietyissä jäsenvaltioissa, kuten Belgiassa, Espanjassa, Ranskassa ja Portugalissa, nämä toimenpiteet on kirjattu henkilökohtaisiin integroitumissuunnitelmiin (katso IV luku). (ylivelkaantuminen), taloudenpitoon (ajokortti), perheen II - Toimeentulotuen käytössä viime aikoina tapahtunut kehitys II -1. Köyhyyden vähentäminen Toimeentulotuki maksaa vähän verrattuna sosiaalisen suojelun kokonaiskustannuksiin, mutta suurimmalle osalle tuensaajista se on tärkein tulonlähde. Toimeentulotuen taso vaihtelee huomattavasti eri jäsenvaltioissa. Toimeentulotuki on suunnattu kaikkein vakavimpaan resurssien puutteeseen. Sitä ei ole tarkoitettu ratkaisuksi kaikkiin köyhyysongelmiin Sosiaalisen suojelun järjestelmiin on kehitetty kokonaisvaltaisempi lähestymistapa toimeentulotuen muodostamien sosiaalisten tulonsiirtojen avulla. Toimeentulotuen osuus budjettimenoista on vähäinen17 ,8. Sen sijaan suurimmalle osalle toimeentulotuen saajista tuki on osoittautunut suurimmaksi tai jopa ainoaksi tulonlähteeksi. Toimeentulotuen ja sen pääasiallisten oheisetuuksien tosiasiallisten vaikutusten arviointi ei ole vielä täysin kattavaa, ja sitä voidaan syventää tulevissa kertomuksissa. Taulukossa 2 esitetään alustava arvio toimeentulo- ja asumistuen sekä perheavustusten muodossa myönnettävän tuen tasosta ostovoimapariteettina ilmaistuna. Jäsenvaltioiden välillä on suuria eroja. Asumistuki ja perheavustukset voivat muodostaa yhteensä yli puolet myönnetystä tuesta. Kaksilapsisissa perheissä perheavustusten osuus koko tuesta on 7- 28 prosenttia19. Avustusten osuus on vielä suurempi yksinhuoltajaperheissä, Suomessa jopa 42 prosenttia. Asumistukea on vaikeampi arvioida. Se voi vaihdella jäsenvaltion sisällä alueittain tai jopa kunnittain ja myös tuensaajan henkilökohtaisen tilanteen mukaan 1 "Sosiaalinen suojelu Euroopassa vuonna I997'\ yksiköiden asiakirja, huhtikuu 1998, ESSPROS:n mukaan sosiaalisen syrjäytymisen kustannukset muodostivat 1,6 prosenttia koko EU:ssa (Kreikka pois lukien) vuonna 1995. Sosiaalisen syrjäytymisen kustannukset olivat suhteellisen alhaiset useimmissa maissa, täysin tai lähes olemattomat Ltelu-Luroopassa. ja ainoastaan Tanskassa ja Ruotsissa niiden osuus oli yli 1 prosenttia. Luokitteluongelmia saattaa kuitenkin csiintyii. ja niiden vuoksi on mahdollista, että menot, joilla pyritään takaamaan, ettei henkilökohtainen elintaso laske vähimmäistason alle, on kirjattu muualle. 18 ''Sosiaalinen suojelu Euroopassa vuonna 1997" - tiivistelmä, KOM(98) 243 lopullinen, yksiköiden asiakirja, huhtikuu 1998. Sosiaaliset tulonsiirrot muodostivat vuonna 1993 noin 30 prosenttia kotitalouksien nettotuloista unionissa. Noin 35 prosentille kotitalouksista ne olivat pääasiallinen tulonlähde ja ilman niitä lähes 40 prosentissa talouksista tulot olisivat jääneet alle puoleen kansallisesta keskiarvosta. Tulonsiirtojen jälkeenkin 17 prosenttia kotitalouksista on sellaisia, joiden tulot ovat tämän keskiarvon alapuolella. w Lapset voidaan ottaa huomioon perheavustusten kautta, jotka voivat sisältyä tai olla sisältymättä toimeentulotuen hakijan käytettävissä olevia tuloja koskevaan arvioon, mutta myös mukauttamalla toimeentulotuen määrää. Kumpaakin mallia voidaan käyttää samassa maassa. silloin, kun se lasketaan todellisten asumiskustannusten perusteella. Asumistuen osuus koko tuesta vaihtelee 7 prosentista yli 50 prosenttiin Näiden järjestelmien monimutkainen vuorovaikutus voi estää monia osallistumasta työllistymiseen tähtääviin aktiivisiin toimenpiteisiin (katso 11-4. 1 kohta). Kysymystä käsitellään eurooppalaisten työllisyyden suuntaviivojen täytäntöönpanoa koskevissa kansallisissa suunnitelmissa. II - 2. Keitä tuensaajat ovat? Tuensaajat ovat yhä useammin työnhakijoita ja yhteiskunnasta syrjäytyneitä henkilöitä. Yksin elävät miehet ja yksinhuoltajaperheet muodostavat suuren osan edunsaajista™. Osa elää toimeentulotuen varassa pitkiä aikoja. Toimeentulotukea saavan väestön koko ja koostumus riippuu siitä, millaisia tietyille erityisryhmille tarkoitettuja muita tukimuotoja, joita ei käsitellä tässä yhteydessä (katso I- 2), on saatavilla. Lisäksi toimeentulotukeen oikeutetut henkilöt eivät aina hae tukea, mikä johtuu ennen kaikkea tiedonpuutteesta, menettelyn hallinnollisesta mutkikkuudesta tai tuen hakemiseen mahdollisesti liittyvästä sosiaalisesta häpeästä21. Voidaan kuitenkin todeta, että tuensaajien määrä on kasvanut 1980-luvun lopulta alkaen kaikissa jäsenvaltioissa22. Tähän on kaksi syytä. Ensimmäinen liittyy työttömyyden kasvuun ja pitkittymiseen. Toinen liittyy yhteiskunnasta (esimerkiksi perheen hajoamisen, siirtolaisuuden, asunnottomuuden, vankeuden, rikollisuuden, ylivelkaantumisen vuoksi) syrjäytyneiden henkilöiden määrän kasvuun. toimeentulotuen saajissa kahdella Kotitalouksien kokonaismäärään suhteutettuna ryhmällä on yliedustus (taulukko 3). Ensimmäisen muodostavat yksin elävät henkilöt, pääasiassa miehet (yli puolet tuensaajista kaikissa jäsenvaltioissa Tanskaa ja Espanjaa lukuun ottamatta). Toinen ryhmä koostuu yksinhuoltajaperheistä, jotka ovat lähes yksinomaan yksinhuoltajaäitejä lapsineen (edunsaajista 10-20 prosenttia ja jopa 35-40 prosenttia tietyissä Espanjan itsehallintoyhteisöissä). Nuorten osuus tuensaajista on huomattava. He turvautuvat toimeentulotukeen jo siirtyessään työelämään tai jo ennen sitä. Nämä suuntaukset kuvastavat tietyssä määrin tilanteen huononemista työmarkkinoilla. Ne liittyvät myös sosiaalipolitiikkaa ja etenkin sosiaalista suojelua koskeviin valintoihin. Esimerkiksi pariskunnilla on aliedustus riippumatta siitä, onko heillä lapsia. Syynä voi olla heille sosiaalisen suojelun ja suurempi järjestelmissä todennäköisyys, että ainakin toisella vanhemmista on töitä. taattu sosiaaliturva todellisuudessa maksetaan. Vain harvoilla On vaikea arvioida, kauanko jäsenvaltioilla on käytössään tietoja asiasta, ja tietoihin vaikuttavat tietyissä tapauksissa järjestelmille asetetut hallinnolliset rajoitukset. Kuitenkin useat jäsenvaltiot mainitsevat, tukea 20 Edunsaaja = henkilö, joka saa toimeentulotukea omissa nimissään tai perheen päänä. Tuensaaja = henkilö, joka saa toimeentulotukea suoraan tai edellä mainitusta henkilöstä riippuvaisena henkilönä. " Tulevissa kertomuksissa voidaan käsitellä useampia tekijöitä, jotka liittyvät hakijoiden tukikelpoisuuteen, mahdollisiin väärinkäytöksiin sekajärjestelmien kattavuuteen. 22 Alankomaissa tapahtunutta tilapäistä laskua lukuun ottamatta. että keskimääräiset maksuajat ovat yleisesti ottaen pidentyneet ja että tietyt tuensaajat ovat joutuneet pitkään jatkuvaan epävarmuuden tilaan. Esimerkiksi Ranskassa ja Suomessa tällaisessa tilanteessa on useiden vuosien ajan noin 10 prosenttia tuensaajista. Irlannissa lähes kolmasosa Unemployment Assistance -etuuden saajista saa etuutta yli kolmen vuoden ajan. Kuitenkin järjestelmät on suunniteltu lyhytaikaisiksi toimenpiteiksi henkilöille, joilta taloudelliset resurssit puuttuvat tilapäisesti Mitä kauemmin henkilöt ovat edunsaajina, sitä vaikeampi heidän on päästä pois järjestelmästä. Alankomaissa on arvioitu, että todennäköisyys päästä pois järjestelmän piiristä on ensimmäisenä vuonna 49 prosenttia mutta neljäntenä vuonna enää 13 prosenttia, ja todennäköisyys löytää töitä laskee 15 prosentista 5 prosenttiin. II - 3. Siirtyminen työttömyysavustuksesta toimeentulotukeen Työttömyysavustusta koskevat rajoitukset ovat ajaneet monet työttömät toimeentulotuen piiriin. Kaikki jäsenvaltiot myöntävät työttömyyden lisääntymisen ja toimeentulotuen saajien määrän kasvun välisen yhteyden. Samalla kun työttömyys on lisääntynyt, monet jäsenvaltiot ovat lyhentäneet työttömyysavustusten maksuaikaa, alentaneet avustusten tasoa tai soveltaneet tiukempia avustusten myöntämisedellytyksiä. Toimeentulotuen saajista on työnhakijoita noin kolmasosa Saksassa, Belgiassa ja Ruotsissa, kaksi kolmasosaa Ranskassa, 86 prosenttia Portugalissa ja 90 prosenttia Irlannissa (taulukko 4) Toimeentulotuki voi täydentää työttömyysavustusta silloin, kun sen henkilökohtainen tai kotitalouskohtainen taso on työttömyysavustusta korkeampi. Työttömyysavustus liittyy ainoastaan työttömään henkilöön, eikä siinä oteta huomioon hänen kotitalouttaan23. Esimerkiksi Saksassa 16 prosenttia 21-65-vuotiaista Sozialhilfe-etuuden saajista saa sitä työttömyysavustuksen lisäksi, ja 33 prosenttia heistä on pariskuntia, joilla on lapsia. Tämä lisää hallinnollista mutkikkuutta. tai keinona loppunut silloin, eivät turvaudutaan myös viimeisenä saamisen edellytykset kun Toimeentulotukeen työttömyysavustus on täyty. sen Työttömyysavustuksen (vakuutukseen perustuvan) saaminen edellyttää aikaisempaa työskentelyä ja sosiaalimaksujen maksamista tietyn vähimmäiskauden ajan. Ulkopuolelle jäävät siten - koulunsa päättäneet nuoret - henkilöt, jotka eivät ole olleet töissä pitkään aikaan tai ollenkaan - henkilöt, joilla on ollut osa-aikaisia tai tilapäisiä työsuhteita, jotka eivät täytä vähimmäisedellytyksiä. Tällaiset henkilöt saattavat perhetilanteestaan riippuen saada toimeentulotukea. Lisäksi taloudellisten silloin kun on asetettu alaikärajoja, osa nuorista tukijärjestelmien ulkopuolelle. jää kaikkien. Jîetyt jäsenvaltiot, kuten Itävalta, Saksa, Espanja, Suomi, Ranska, Portugali ja Ruotsi, jolla pidennetään ovat ottaneet käyttöön ylimääräisen jtyöttömyysvakuutuskauden kestoa, yleensä alhaisemmalla tasolla ja erilaisin edellytyksin työttömyysavustuksen, 23 Lukuun ottamatta Irlantia (jossa Unemployment Benefit -etuus on vain hiukan Supplementary Welfare Allowance - etuutta suurempi) ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa (jossa income-based JSA -etuus on samantasoinen kuin Income Support -etuus). 10 eri jäsenvaltioissa. Kuitenkin silloin, kun tämän avustuksen saaminen edellyttää työttömyysavustuksen saamista, samat ryhmät jäävät jälleen ulkopuolelle. Tämä voi töitä, koska yleiset johtaa siihen, että kyseiset henkilöt työllistämistoimenpiteet eivät ole toimeentulotuen saajien ulottuvilla samalla tavoin kuin työttömyysavustusten saajilla (katso III-l). Irlannissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Tanskassa ja Luxemburgissa työnhakijoille on ainoastaan kahdenlaisia etuuksia, joista toinen perustuu maksuihin ja töinen ei. Kummankin tuen saajilla on oikeus samanlaisiin yleisiin työllistämistoimenpiteisiin. lakkaavat etsimästä Siirtyminen työttömyysavustuksista toimeentulotukeen johtaa usein siihen, että vastuu siirtyy kansallisista talousarvioista alueellisiin ja/tai paikallisiin talousarvioihin. Tämä voi johtaa siihen, että työttömyydestä pahiten kärsiviin alueisiin kohdistuu huomattavia paineita. II - 4. Järjestelmästä pois pääsyn esteet Sosiaalietuusmekanismien mutkikkuus vaikeuttaa järjestelmästä pois pääsyä. ja työmarkkinoiden epävarmuus voivat Järjestelmästä pois pääsy edellyttää, e^tä tulot ylittävät vähimmäistulorajat muiden etuuksien, tai perhetilanteen muuttumisen ansiosta. Esteet voivat olla henkilökohtaisia, mutta ne voivat myös liittyä järjestelmien varsinaiseen toimintaan. työn H - 4-2. Sosiaalietuuksien kierre ei ole mahdollista Toimeentulotuella voidaan täydentää muita avustuksia silloin, kun maksettavien määrien käsitellyn avulla työttömyysavustuksen lisäksi kyseessä voivat olla myös työkyvyttömyys-, sairaus- tai eläkeavustukset (taulukko 4). Järjestelmistä pois pääsy riippuu tällöin muita etuuksia täytäntöönpantaessa tehtävistä päätöksistä. tulotasolle. Edellä taatulle päästä Toimeentulotukea käytetään myös yhdessä muiden etuuksien ja palvelujen kanssa, mikä on omiaan mutkistamaan niiden myöntämismenettelyä ja -edellytyksiä. Hakijat, joilla on tähän tilanteensa vuoksi eniten mukautumisvaikeuksia, hallinnolliseen mutkikkuuteen. He lisätäkseen jatkavat turvallisuuttaan. Ei ole ihme, että he suhtautuvat varauksellisesti etuuksien lopettamiseen, koska tarjotut työpaikat ovat epävarmoja eikä paluu toimeentulotukeen houkuttele. törmäävät helpoimmin hakemista etuuksien He eivät myöskään saa aina aktiivista tukea työnhakuun tai koulutukseen, mikä lisää masennusta. Kuten useat jäsenvaltiot toteavat, pelkkä hakemusten käsittely kuormittaa usein raskaasti paikallista henkilöstöä, eikä sillä ole aikaa toteuttaa sosiaaliseen ja taloudelliseen integroitumiseen tähtääviä toimenpiteitä. Kaiken tämän perusteella voidaan todeta, että vielä on tehtävä paljon, jotta voitaisiin lisätä yksinkertaistaa menettelyjä, kuten suosituksessa kehotetaan järjestelmien itselleen asettaneet sosiaali- ja työllisyyspolitiikan tehostamisen alalla. tehokkuutta ja toteuttaa tavoitteet, jotka jäsenvaltiot ovat (C-6 kohta), II - 4-2. Työn saaminen ei aina riitä Kaikissa jäsenvaltioissa osa tuensaajista tekee palkkatyötä. Heitä on puolet social bidrag -etuuden saajista Ruotsissa (20 prosenttia on kokopäivätyössä), 13 prosenttia Ranskassa, 11 Suomessa ja Alankomaissa, 8 prosenttia Luxemburgissa ja 5,3 prosenttia Portugalissa (taulukko 4). Saksa ilmoittaa, että palkkatyön tekijöiden osuus on jälleen nousussa, ja heitä on 7,4 prosenttia SozialhiIfe-Qtuuden saajista. Jäsenvaltiot eivät ole kiinnittäneet ilmiöön aikaisemmin juurikaan huomiota. Nyt se on korostumassa, kun kehittymässä on osa-aikatyön ja epätyypillisten työsuhteiden muotoja. Voidakseen vastata tällaisiin uusiin tilanteisiin ja helpottaakseen siirtymistä työhön ilman tulojen menetystä jäsenvaltiot ovat kehittäneet erilaisia malleja, joilla toimeentulotuki säilytetään pysyvästi tai tilapäisesti palkan lisänä (asiaa käsitellään yksityiskohtaisesti III- 3. 2. 2 luvussa) Tällaiset mahdollisuudet voivat myös johtaa tuensaajien määrän kasvuun. III - Kohti työllistymistä Jäsenvaltioita 80-luvulta alkaen koetelleet talous- ja budjettiongelmat ovat nostaneet uudelleen esiin kansallisiin säännöksiin24 sisältyvän edellytyksen, jonka mukaan tuensaajan on oltava työmarkkinoiden käytettävissä. Tällä hetkellä kyse on aktiivisesta työmarkkinoiden käytettävissä olosta, ja käsitettä sopiva tai asiallinen työ, joka on otettava vastaan, on lievennetty. Kuitenkin vain harvat löytävät työtä itse tai yleisten koulutus- ja työllistämistoimenpiteiden avulla. Niinpä jäsenvaltiot pyrkivät parantamaan tuloksia ja kohdentamaan rajallisia resursseja niitä eniten tarvitseville. Tässä luvussa ei tarkastella kaikkia työnhakijoita koskevia toimenpiteitä vaan keskitytään niihin vaiheisiin, jotka toimeentulotuen saajien on käytävä läpi saadakseen työtä, jäsenvaltioiden toteuttamiin toimenpiteisiin heidän auttamisekseen (suositus, C-5) sekä haettavaa työtä koskeviin laatuvaatimuksiin. III - /. Mitä työllisyyspalveluilta voidaan odottaa? Palveluilta voidaan odottaa, että ne sovittavat toimenpiteensä yhteen toimeentulotuen hallintopalvelujen kanssa ja huolehtivat tuensaajista aiempaa paremmin. Työmarkkinoiden käytettävissä olevien pääasiallisena työnsaantikeinona on työvoimatoimistoon ilmoittautuminen25. Se on periaatteessa yksi Siirtyminen tapa kohdella työttömyysavustuksista jäsenvaltioissa muutoksia etuuksien hallinnoinnissa ja maksamisessa. tavoin toimeentulotukeen merkitsee useimmissa kuin muitakin. toimeentulotuen tuensaajia samalla saajien Toimeentulotuensaajien asiat kuuluvat pikemminkin sosiaali- kuin työllisyyspalvelujen tehtäväkenttään. Palvelut toimivat kuitenkin usein toisistaan riippumatta. Perinteisesti sosiaalipalvelujen toimenpiteillä ei ole pyritty torjumaan työttömyyttä, jota pidetään yhtenä monista asiakkaiden ongelmista. Tietyissä jäsenvaltioissa sosiaalipalveluille on kuitenkin annettu aktiivisempi tehtävä työllisyyden alalla. Sosiaaliviranomaiset eivät korvaa työvoimatoimistoja vaan niiden vastuulla on pikemminkin kehittää työmarkkinoihin liittyvää erityistoimintaa. 21 Ranskaa lukuun ottaintta, katso 1-3. 25 Ilmoittautuminen on pakollista titeyissä jäsenvaltioissa. 12 Tietyt jäsenvaltiot, jotka tiedostavat sen, että tällainen palvelujen lokerointi on haitallista toimeentulotuen saajien ammatillisen tulevaisuuden kannalta, pyrkivät lähentämään niitä toisiinsa Ensimmäinen vaihe on tuensaajien asettaminen pitkäaikaistyöttömien tavoin etusijalle työllistämistoimenpiteissä Näin ovat toimineet esimerkiksi Belgia, Ranska, Saksa ja Portugali. Irlanti ja Yhdistynyt kuningaskunta toimivat käytännössä samoin, koska ne eivät erottele näihin kahteen työnhakijaryhmään kuuluvien hakijoiden avustuksia. Saksassa Sozialhi 1/e-etuuden saajat voivat osallistua pitkäaikaistyöttömien työllistämiseksi tarkoitettuun tukiohjelmaan26, kuitenkin niin, että heidän osuutensa saa olla enintään 20 prosenttia osallistujista. Portugalissa Rendimento minimo garantido - etuuden saajat ovat etusijalla Euroopan sosiaalirahaston osarahoittamissa toimenpiteissä. Toinen menetelmä on vaativampi ja hitaampi. Siinä pyritään motivoimaan työllisyyspalveluja ottamaan enemmän huomioon suurimmissa vaikeuksissa olevat henkilöt ja kehittämään yhteistyötä toimeentulotukea hallinnoivien palvelujen kanssa. Belgian Centre fmblie d'aide sociale -toimistot toimivat usein yhteistyössä koulutus- ja työllisyyspalvelujen kanssa. Ranskassa Agence Nationale Pour l'Emploi -toimistojen on keskityttävä suurimmissa vaikeuksissa oleviin henkilöihin. Saksassa työllisyysasioita hoitava liittovaltion viranomainen ja liittovaltion paikallisviranomaisten keskusliitto julkaisivat vuonna 1998 oppaan27, jolla kannustetaan työllistämis- ja sosiaalipalveluja tekemään yhteistyötä SozialhiIfe-etuutta saavien henkilöiden ammatillisen integroimisen alalla kanssa. sosiaalipalveluista toiminnassaan vaikeasti työllisyyspalvelut keskittyvät ryhmät määritellään yhdessä Julkiset sijoitettaviin Alankomaiden vastaavien henkilöihin. Nämä ja paikallisviranomaisten sosiaalipalvelut on määrä koota vuoteen 2001 mennessä niin kutsuttuihin työtä ja tuloja hoitaviin keskuksiin, joissa kaikki työnhakijat ja sosiaalietuuksien hakijat voivat asioida yhdellä sosiaalietuuksista vastaavien virastojen henkilöstö toimii samoissa tiloissa kuin työllisyyspalvelut, jotka vastaavat kaikista. ASVJ-etuuden saajista29. Työllisyyspalvelujen asemaa on vahvistettu, ja ne toimivat yhteistyössä useiden paikallisten toimijoiden kanssa New Deal -ohjelmien toteuttamiseksi. luukulla28. Yhdistyneessä kuningaskunnassa työllisyyspalvelut, sosiaalitoimistot Kun sosiaalipalvelut ja työllisyyspalvelut tekevät enemmän yhteistyötä, ne voivat lähentää menetelmiään ja sopeuttaa niitä paremmin tavoitteita vastaaviksi. Näin saadaan myös usein yhdistettyä hallinnollinen vakiopalvelu henkilökohtaisempaan tukeen, mistä ovat osoituksena jäljempänä esitetyt yksilölliset integroitumisväylät (luku IV). III - 2. Miten työllistymismahdollisuuksia voidaan parantaa? kilpailu Kova osallistumisia. Työllistymismahdollisuuksia parantavilla erityistoimenpiteillä auttaa paikkaamaan koulutuksen puutteita. taitojen puute rajoittavat yleisiin ja koulutustoimenpiteisiin voidaan 'Leitfaden för Sozialhilfeträger und Arbeitsämter zur beruflichen Eingliederung Arbeitsloser", Bundesanstalt fur lb_ "Aktion Beschäftigungshilfen fur Langzeitarbeitlose 1995 bis 1999", 10. 2. 1995. 1 Arbeit und Bundesvereinigung der Kommunalen Spitzenverbände, Nurnberg/Köln, März 1998. 2K SZW, sosiaaliasioista ja työllisyydestä vastaava ministeriö, 'The other face of the Netherlands, about preventing and combating hidden poverty and social exclusion", progress report, April 1997. 29 Henkilöt, joilla on erityisiä sosiaalisia ongelmia, ohjataan erillisiin sosiaalipalveluihin. 13 III - 2-1. Taitojen ja pätevyyden parantaminen Ainoastaan muutama prosentti toimeentulotuen saajista (taulukko 5) on koulutuksessa tai työharjoittelussa. Vaikka he voisivat taloudellisista rajoitteista huolimatta osallistua tavanomaisiin koulutustoimenpiteisiin, käytännössä heiltä puuttuu usein sisäänpääsyn tai koulutuksen täysipainoisen hyödyntämisen edellyttämiä taitoja ja pätevyyttä. (20 prosenttia aktivointitoimenpiteisiin osallistuvista henkilöistä) Tanskassa Lov om Kommiwal AkliveringM) velvoittaa kunnat järjestämään aktivoivaa koulutusta ja työharjoittelua (60 prosenttia). Yhdistyneessä kuningaskunnassa työnhakijat, jotka voivat osallistua New Deal -ohjelmaan, voivat saada paikallisten yhteistyökumppaneiden tarjoamaa aktivoivaa koulutusta neljän (jateway-vaiheUa edeltävän kuukauden ajan. Niille New Deal -ohjelmaan osallistujille, jotka eivät ole saattaneet päätökseen pakollista keskiasteen pituista kokopäiväkoulutusta. Ruotsi on kehittämässä kansallista toimintaohjelmaa, jossa on mukana monivuotinen työmarkkinalaitokset (1997-2002) aikuiskoulutusaloite (Arbetsmarknadsinstituts). Aktivoivaa koulutusta tarjotaan kuitenkin ensisijaisesti henkilöille, jotka ovat jo täyttäneet oppivelvollisuutensa. koulutustaan31, enintään voidaan vuoden tarjota ja Tarjolla oleva erityiskoulutus on kuitenkin rajallista ja lyhytkestoista, eikä sitä käytetä paljoa Tämä ei johdu ainoastaan taloudellisista rajoitteista vaan yleisemmin sellaisten selkeiden toimintasuunnitelmien puuttumisesta, joilla voitaisiin paikata kansallisissa koulutusjärjestelmissä olevia aukkoja. lyhytkestoiseen Koulutus voidaan myös yhdistää yrityksissä tapahtuvaan, yleensä taloudellinen harjoitteluun Työnantajille maksetaan harjoittelupaikan korvaus (esimerkiksi Saksassa, Luxemburgissa, Belgiassa, Ranskassa, Tanskassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa). Saksassa on kehitetty pitkäaikaistyöttömille kolmikantamalli (työntekijä, työnantaja, julkinen työvoimatoimisto). Kyseessä on integroimissopimus, jossa taataan tietty koulutusaika, jonka kustannuksista vastaa työvoimatoimisto. Yhdistyneen kuningaskunnan nuorille tarkoitetussa New Deal -ohjelmassa laatusitoumuksen, joka koskee erityisesti tarjottavaa koulutusta. työnantajat allekirjoittavat tarjoamisesta III - 2-2. Erityistoimenpiteet ja työnhakuaikaan liittyvät mallit Yhdeksän jäsenvaltiota (Saksa, Belgia, Tanska, Espanja, Ranska, Luxemburg, Alankomaat, Portugali ja Yhdistynyt kuningaskunta) on kehittänyt toimenpiteitä, joiden lopullisena - usein pitkän aikavälin - tavoitteena on työttömien palauttaminen työmarkkinoille. Useimmissa jäsenvaltioissa toimenpiteet on varattu henkilöille, joiden katsotaan olevan työmarkkinoiden käytettävissä. Tietyissä valtioissa toimenpiteet koskevat myös henkilöitä, joiden kohdalla käytettävyysvaatimuksesta on tehty poikkeus, kuten yksinhuoltajaperheitä ja Alankomaissa'2). Ranskassa ja Portugalissa ne ovat kaikille tuensaajille avoimia vaihtoehtoja. (Tanskassa, Luxemburgissa iäkkäitä ihmisiä ja III -2-2-1. Kannustaminen vapaaehtoistyöhön 30 Korvattu 1. heinäkuuta 1998 Lov om Aktiv Social-Politik -lailla. 31 Ammatillinen näyttökoejärjestelmä National Vocational Qualification, taso 2. 32 Yksinhuoltajaperheet, yli 57,5-vuotiaat, sosiaalisista tai lääketietellisistä syistä poikkeukseen oikeutetut. 14 Mainituissa yhdeksässä jäsenvaltiossa yleishyödyllisiä tehtäviä tarjoavat ennen kaikkea kunnat Tehtävät liittyvät julkisten tilojen ja rakennusten kunnossapitoon, ympäristöön, julkisiin palveluihin ja sairaaloihin. Osallistujat saavat toimeentulotuen lisäksi palkkion tai kulukorvauksen. ja vältetään täydellinen vähennetään toimettomuus Toimenpiteillä sosiaalista syrjäytymistä. Niillä autetaan ennen kaikkea henkilöitä, jotka eivät voisi palata välittömästi työelämään ja siihen liittyviin velvoitteisiin. Toimenpiteet eivät kuitenkaan vastaa työmarkkinoiden todellisia olosuhteita työn luonteen tai työtapojen osalta. Osallistujat ovat edelleen täysin riippuvaisia sosiaalietuuksista, eivätkä he voi palata vakuutuksiin perustuvaan sosiaalisen suojelun järjestelmään eivätkä saada oikeutta työttömyys- tai eläke-etuuksiin, lukuun ottamatta tietyissä jäsenvaltioissa käytössä olevaa maksuihin perustumatonta vähimmäistoimeentuloa. Toimenpiteet jäävät näin ollen rajallisiksi. Ne ovat marginaalisia Ranskassa, ja niiden merkitys on vähenemässä Saksassa ja Luxemburgissa, joissa on annettu etusija seuraavaksi käsiteltävälle vaihtoehdolle. III - 2-2-2. Tuettu työ kolmannella sektorilla Tätä vaihtoehtoa käytetään paljon maissa, joissa se on jo käytössä. Paikallisviranomaiset kannustavat työttömiä luomaan työpaikkoja osuus- ja yhteisötalouden, lähipalvelujen ja julkisten palvelujen alalla ja työllistämään niillä itse itsensä. Luonteeltaan nämä työpaikat muistuttavat vapaaehtoistyötä (2. 2. 1 ), mutta ne ovat paremmin organisoituja ja niistä tehdään usein työsopimus. Työstä maksetaan sosiaalimaksuja, mikä mahdollistaa paluun sosiaalivakuutusjärjestelmien piiriin. Työt ovat ennen kaikkea seuraavanlaisia: - Espanjassa empleo social - Belgiassa ( entres Publics d'Aide Sociale -keskukset palkkaavat minimex-etuuden saajia työskentelemään paikallisyhteisöissä tai kansalaisjärjestöissä - Saksassa kunnat luovat työpaikkoja etenkin nuorille Hilfe zur Arbeit -ohjelman avulla - Ranskassa contrats emploi solidarité (CES)33, ja contrats emploi consolidé (CEC), joissa etusijalla ovat /^//-etuuden saajat - Tanskassa työharjoittelu julkisen sektorin työnantajilla - Luxemburgissa Affectations temporaires indemnisées - Irlannissa (immunity employment programmes - Alankomaissa Banenpool ja Melkert-kokéûut. Näiden toimenpiteiden kehittäminen kuormittaa voimakkaasti paikallisviranomaisia ja on saanut tietyt jäsenvaltiot harkitsemaan uudelleen talousarvioiden, henkilöstön ja vastuun jakautumista. Rahoituksen osalta tilanne on hyvin erilainen eri valtioissa. Luxemburgissa, Portugalissa ja Ranskassa34 talousarvio on kansallinen mutta hallinto hajautettu. Ruotsissa toimeentulotukijärjestelmän vastaavat ja kustannuksista. Muissa jäsenvaltioissa kustannukset jakautuvat paikallisten ja kansallisten viranomaisten kesken Talousarvio ei ole kuitenkaan ainoa ongelma. Ongelmana voi olla myös, riittääkö paikallisviranomaisten henkilöstö ja asiantuntemus työpaikkojen luomisen organisointiin Saksassa kunnat täysin 33 Ne kattavat 40 prosenttia /?AY/-etuuden saajien työllistämisestä. /£M7-etuuden saajien osuus allekirjoitetuista CES'-sopimuksista on 30 prosenttia. 34 Lisäksi jokaisen departementin on varattava 20 prosenttia RMI-txien talousarviosta erityisiin integroimistoimenpiteisiin (terveys, asuminen jne. ), millä voidaan tukea tuettuja sopimuksia. 15 Tarjotut työt ovat valtaosin kehnoja, huonosti palkattuja, osa-aikaisia ja lyhytkestoisia, eikä niiden jatkumisesta ole takeita. Vain harvoissa malleissa työsuhteen kesto on vuotta pidempi3\ Sopimuksen tehneet henkilöt eivät saa aina sellaista työkokemusta, jota he voisivat hyödyntää myöhemmissä työpaikoissa, vaan heidän on edelleen vaikea palata pysyvästi työmarkkinoille. Vuonna 1996 Alankomaissa tuetun sopimuksen tehneistä henkilöistä 6 prosenttia sai vakituisen työpaikan. Luxemburgissa osuus oli 16 prosenttia vuonna 1995. Ranskassa 27 prosenttia henkilöistä, jotka alkoivat saada RMI-etuutta vuonna 1996, oli töissä vuotta myöhemmin. Heistä 44 prosentilla oli tuetut sopimukset36, joista kolme neljäsosaa oli osa-aikaisia sopimuksia, jotka työntekijöiden oli ollut pakko hyväksyä kokoaikatyötä odottaessaan. III - 3. Pääsy työmarkkinoille Toimeentulotuen kiinnittävät erityistä huomiota työelämään siirtymiseen siten, että vältytään. saajille on suunnattu vain vähän toimenpiteitä. Jäsenvaltiot tulonmenetyksiltä \W-3-l. Pääsy yrityksiin työnantajille. Tavallisimpia ovat sosiaalikuluissa Monet kannustimet on suunnattu tukeminen työsuhteissa. Näitä kannustimia käytetään useimmissa jäsenvaltioissa, vaikka toimenpiteitä ei ole tarkoitettu erityisesti toimeentulotuen saajille. Saksa, Luxemburg, Belgia, Alankomaat, Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta kannustavat työnantajia palkkaamaan toimeentulotuen saajia. tai niiden alentaminen määräaikaisissa jälkeen (vakiosopimukset Luxemburgissa, Toimenpiteitä on toteutettu sen välttämiseksi, että nykyistä henkilöstöä korvattaisiin tuetuilla työntekijöillä. Toimenpiteillä kannustetaan työnantajia jatkamaan työsuhdetta tuetun kauden kolmikantasopimukset Saksassa, New Deal -vaihtoehdon laatuvaatimusten täyttämistä koskevat sitoumukset Yhdistyneessä kuningaskunnassa (CIE) -sopimukset Ranskassa). Kokemukset ovat osoittaneet, että työnantajien asenne on yleisesti ottaen varauksellinen. Myöhemmin vakituisen työpaikan saavien osuus on kuitenkin suurempi kuin aiemmin käsitellyissä vaihtoehdoissa, mikä johtuu pääasiassa siitä, että työnantajat valikoivat työntekijät näiden aloittaessa. Tulevaisuudessa olisi hyödyllistä arvioida saatujen työpaikkojen laatua initiative emploi ja contrats Taloudellisten kannustinten lisäksi useat jäsenvaltiot pyrkivät herättämään yritysten ja niiden työntekijöiden sosiaalista vastuuta. Tanskassa järjestettiin aiheesta kansallinen ja eurooppalainen Portugalissa työmarkkinaosapuolet on otettu mukaan integroitumista käsitteleviin toimikuntiin, joiden tarkoituksena on luoda työtilaisuuksia paikallisella tasolla. Belgiassa sosiaalitoimistot (CPAS) etsivät yhteistyömahdollisuuksia yritysten kanssa. keskustelu Ranskassa 199737. vuonna ja Ranskassa, Espanjassa, Irlannissa ja Portugalissa toimeentulotuen saajat voivat saada tai yrityksen perustamiseen. Maat myöntävät myös tukea itsensä ja erityistukea sellaisten integroimisyritysten perustamiseen, jotka ottavat vastaan työllistämiseen 35 Lukuun ottamatta esimerkiksi Irlantia, jossa vaikeasti työllistettävät yli 35-vuotiaat voivat saada 3-vuotisia sopimuksia, ja Ranskaa, jossa CE( "-sopimukset voidaan uusia enintään viideksi vuodeksi. 30 Lukuun sisältyvät myös HI-3 kohdassa käsitellyt yritystuet. "1 Jn nouveau partenariat pour la cohésion sociale", Kööpenhamina, kesäkuu 1997. 16 työllistävät vaikeuksissa olevia ja työmarkkinoilla heikoimmassa asemassa olevia henkilöitä 111 - 3-2. Työhön paluuta edistävät taloudelliset kannustimet Jos tarkastellaan keskimääräisen palkan suhdetta toimeentulotukeen , taloudellinen kannustin työn hakemiseen yleensä säilyy yksin elävillä henkilöillä, joita on lähes puolet kaikista toimeentulotuen saajista Euroopan unionissa. Korvaamisaste on huomattavasti suurempi kaksilapsisilla pariskunnilla, kun ainoastaan toinen vanhemmista palaa työhön. Kun otetaan huomioon molempien vanhempien työssäkäynti, mikä on yleinen tilanne Pohjoismaissa laskee. Yksinhuoltajaperheiden osalta korvaamisasteet ovat tietyssä määrin aliarvioituja, sillä huomioon ei ole otettu lastenhoitokustannuksia, jotka ovat ratkaiseva tekijä työhön paluun kannalta. yleistyy muuallakin korvaamisaste unionissa, ja Toimeentulotuen ja minimipalkan™ suhteesta keskustellaan monissa jäsenvaltioissa. Olisi 40 hyödyllistä voida arvioida tulevaisuudessa korvaamisastetta suhteessa minimipalkkaan sillä on hyvin todennäköistä, että työhön palattaessa palkka on minimipalkan luokkaa III - 3-2-1. Toimeentulotuen tason mukauttaminen seuraamuksia, joita aiheutuu jos henkilö kieltäytyy Jäsenvaltiot eivät käytä toimeentulotuen varsinaisen tason alentamista keinona, jolla edistettäisiin työhön paluuta. On vaikeaa puuttua tasoihin, joita pidetään toimeentulon alarajoina, sillä niiden alittamista olisi vaikea perustella. Jäsenvaltiot ovat kuitenkin tehostaneet tai integroitumistoimenpiteistä. Avustuksen maksaminen voidaan keskeyttää muutamiksi kuukausiksi tai pidemmäksikin aikaa, jos kieltäytyminen on toistuvaa (Belgia, Espanja, Ranska, Luxemburg ja Portugali). Avustuksen määrää voidaan myös pienentää (20- 25 prosenttia Tanskassa, Saksassa ja Suomessa, 15, 30 ja lopuksi 100 prosenttia Alankomaissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa). Henkilöillä, joille on määrätty seuraamuksia, on yleensä oikeus hakea päätökseen muutosta. Seuraamusten yleisyydestä on käytettävissä vain vähän tietoja (2,1 prosenttia tuensaajista Portugalissa, 2,8 prosenttia Luxemburgissa, 5 prosenttia allekirjoitetuista integroitumissopimuksista Ranskassa). henkilökohtaisesta prosenttia etuudesta työstä 40 IW-3-2-2. Toimeentulotuesta palkkaan siirtymisen helpottaminen Helpottaakseen siirtymistä palkkatyöhön kuusi jäsenvaltiota (Belgia, Tanska, Saksa, Ranska, Irlanti ja Alankomaat) on ottanut käyttöön siirtymäkausia (1-3 vuotta), joiden aikana toimeentulotuki voidaan maksaa osittain tai kokonaan yhtä aikaa palkan kanssa41. Alankomaissa ja Irlannissa tavoitteena on ollut kannustaminen osa-aikatyöhön 42. Luxemburgissa työtulot jätetään huomioimatta 20 prosenttiin asti taattujen tulojen kokonaismäärästä, eikä tätä ole rajoitettu ajallisesti. Toimeentulotuen ja palkan yhtäaikainen kertyminen on mahdollista jatkuvasti Irlannissa aina 30:en ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa 16 tuntiin viikossa43. Tämän lisäksi sovelletaan in-work benefits 38 Tai kaksi kolmasosaa näistä palkoista, asumistuet ja perhe-avustukset mukaan luettuina, taulukko 3. 4, s. 35 julkaisussa "Systèmes de prestations et incitations au travail", OECD, vuoden 1998 painos. w Käytössö kuudessa jäsenvaltiossa. 10 Kokoaikatyöstä. " Toisinaan alenevasti. "Alankomaat: yli 57,5-vuotiaille ja yksinhuoltajaperheille, joilla on alle 5-vuotiaita lapsia. Irlanti: Unemployment Assistance- ja Lone Parents Assistance -etuuksien osalta. Toimeentulotukea koskevien tavanomaisten edellytysten mukaisesti. 17 -etuuksia, jotka on varattu yksinomaan lapsiperheille". Ainoastaan tietyissä Espanjan ilsehallinloyhlcisoissa palkan ja toimeentulotuen yhtäaikainen saaminen on estetty Samaa lähestymistapaa voitaisiin soveltaa myös oheisetuuksiin, kuten asumistukiin Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Toimeentulotuen saajia rohkaistaisiin vastaavasti enemmän hyödyntämään työskentelymahdollisuuksia. Tähän mennessä vain harvat jäsenvaltiot ovat ryhtyneet tällaiseen menettelyyn. Menettelyn mutkikkuus ja toimivallan jakautuminen hallinnon eri tasojen kesken hidastaa todennäköisesti sen etenemistä. Tällaisten toimenpiteiden tehokkuus riippuu työskentelyoikeuden, sosiaalisen suojelun, aktiivisten koulutus- ja työllistämistoimenpiteiden sekä verotusjärjestelmien välisestä oikeanlaisesta vuorovaikutuksesta. Jäsenvaltiot ovat kasvua, kilpailukykyä ja työllisyyttä käsittelevän komission valkoisen kirjan45 mukaisesti ryhtyneet alentamaan työn sivukuluja kouluttamattoman sitoutuneet työllisyyspolitiikkaa koskeviin suuntaviivoihin46, joilla pyritään tarkastelemaan avustus- ja verotusjärjestelmiä ja asettamaan niille uudet tavoitteet sekä kannustamaan työttömiä ja työelämän ja ulkopuolella koulutusmahdollisuuksia. hyödyntämään jäsenvaltiot työvoiman työllisyys- etsimään Lisäksi osalta. olevia ovat ja IV- Askel eteenpäin - yksilölliset integroitumisväylät Ainoastaan pieni osa tuensaajista poistuu toimeentulotuen piiristä työpaikan saamisen jossa vuoksi. Tilanteen parantamiseksi yksilöllisen sopimuksen allekirjoittaneet henkilöt sitoutuvat laatimaan henkilökohtaisia suunnitelmia. lähestymistapaa, kehittämässä ollaan tietoja asiasta työpaikan jäsenvaltioissa, löytämisellä. Työpaikan joilla on käytettävissään Niissä (taulukko 5), toimeentulotuen piiristä poistuu vuosittain 6-33 prosenttia tuensaajista, mikä ei selity pelkästään syynä kahdessa kolmasosassa tapauksista Ranskassa ja 13 prosentissa Alankomaissa, mutta työpaikkojen pysyvyyttä on mahdotonta arvioida. Jäsenvaltiot ovat joutuneet tutkimaan muita sosiaalisen integroitumisen aloja ja käsittelemään niitä lukuisia sekä henkilökohtaisia että institutionaalisia esteitä, joita toimeentulotuen saajat voivat kohdata. Esteet voivat liittyä ja ne voivat vaarantaa esimerkiksi perhetaustaan, koulutukseen mahdollisuudet löytää ja säilyttää työpaikka. löytyminen on ja asumiseen, ovat usein jotka ensimmäisiä Sosiaalityöntekijät, keskustelukumppaneita, kertovat, että tulevaisuuden suunnittelu ja suunnistaminen koulutus- ja työllisyystoimenpiteiden muuttuvassa viidakossa on yleensä vaikeaa. Tilanteen korjaamiseksi on kehitetty neuvontaa ja palveluja, jotka auttavat ihmisiä selviämään syrjäytymisestä ja siirtymään vaiheeseen, joka vastaa paremmin heidän henkilökohtaista kehitystään. toimeentulotuen saajien Yksilöllisiä toimintasuunnitelmia laaditaan. Niiden avulla saavutetaan pitkällä aikavälillä ja sosiaalinen yhtenäisempi jossa otetaan huomioon perhetausta lähestymistapa, 44 Yhdistyneessä kuningskunnassa on meneillään muita ryhmiä koskeva kokeiluhanke. Irlannissa Back to Work Allowance -etuudella tuetaan kolmen vuoden ajan alenevasti uusia työpaikkoja tai itse itsensä työllistämistä. In- work benefits -etuuksissa otetaan huomioon asumiskustannukset. 1SK()M(')8) 700 lopullinen. '" Työllisyyspolitiikkaa koskevat suuntaviivat vuodeksi l()'W, 4 kohta, K()M(9X) 574 lopullinen. 18 ajokortti, ympäristö Suunnitelmiin voi sisältyä esimerkiksi sosiaaliseen itsenäisyyteen (kielten opiskelu, kouluttaminen, jne), ylivelkaantuminen jne), keskinäiseen paikalliseen apuun, asumiseen, koulutukseen ja kansalaistaitojen opetteluun liittyviä toimenpiteitä. Monissa tapauksissa lopullisena päämääränä on työllisyys. katkaisuhoito perheeseen (lasten Jäsenvaltiot ovat omaksuneet lähestymistavan eriasteisesti. Siihen sisältyy esimerkiksi seuraavaa: - Suomessa pakolliset henkilökohtaiset suunnitelmat työtarjouksesta kieltäytyneille (otettu käyttöön maaliskuussa 1998) - Saksassa Sozialhilfe-etuuttâ koskevan lain (19 pykälän 4 momentti) mukainen Gesamtplan - Tanskassa individuel handlingsp/an, joka kunnan viranomaisten on laadittava yli 25-vuotiaille Social Bistand -etuuden saajille - Alankomaissa pitkäaikaistyöttömiä koskeva weg naar de arbeids markt, johon sisältyy sosiaaliseen integroitumiseen, opintoihin ja koulutukseen liittyviä järjestelyjä - Yhdistyneessä kuningaskunnassa Jobseeker 's Agreement, joka on edellytyksenä. lohseeker 's Allowance -etuuden saamiselle ja jota tarkistetaan kahden viikon välein. Siinä määritellään, minkälaiseen työhön henkilö on käytettävissä ja millaisten vaiheiden kautta hän etsii työtä. joissa ei ainoastaan anneta Muissa jäsenvaltioissa yksilölliset suunnitelmat ovat kehittyneet vastavuoroisiksi ihmisille vastuuta heidän omasta sitoumuksiksi, ja tulevaisuudestaan vaan työllisyyspalvelut voivat auttaa heitä saavuttamaan ja Portugalissa sitoumukset ulottuvat myös paikallisyhteisöihin, jotka ovat edustettuina sopimuksen allekirjoittajina toimivissa integroimistoimikunnissa. sosiaali- tavoitteensa. Ranskassa tietoa siitä, miten sisältyy myös joihin Tällaiset vastavuoroiset sitoumukset ovat nimeltään contrat d'intégration Belgiassa, contrat d'insertion Ranskassa, projet d'insertion Luxemburgissa, projecto de integraciön Espanjassa ja acordo de inserçao Portugalissa. Niitä pidetään ohjeellisina sosiaalisina välineinä, joita sosiaalityöntekijät käyttävät usein harkinnanvaraisesti. Niiden piiriin kuuluu 15 prosenttia tuensaajista Belgiassa, 22 prosenttia Portugalissa ja 28 prosenttia Ranskassa. Sitoumukset eivät ole työsopimuksia. Työ on ainoastaan yksi osatekijä, jolla pyritään yleiseen taloudellisen ja sosiaalisen integroitumisen tavoitteeseen. Esimerkiksi Portugalissa joka kuudes accordo de inserçao koskee koulutusta, terveyttä ja/tai sosiaalisia tukitoimia ja joka kymmenes asumista. V- Näkymät, riittävät resurssit integroitumisen tukipisteenä ja etuudet taloudellisen ja sosiaalisen Neuvoston suosituksen mukaan olisi suotavaa, että sosiaalisen syrjäytymisen torjumista koskevien yleisten ja yhtenäisten toimenpiteiden yhteydessä tunnustettaisiin yksilön perusoikeus riittäviin resursseihin ja etuuksiin, jotta hän pystyisi viettämään ihmisarvoista elämää. Toimeentulotukijärjestelmät täyttävät tehtävää kahdella tavalla. Ne toimivat ensinnäkin viimeisenä tulonjakomenetelmänä, mikä on äärimmäisen tärkeää taloudellisten tuensaajille kriisien ja köyhyyden pahenemisen aikana. Lisäksi ne tarjoavat 19 oheisetuuksien uudelleenintei'i oitumiseen ja -palvelujen ansiosta perustan taloudelliseen ja sosiaaliseen Neuvoston suositus on kannustanut jäsenvaltioiden välisen pohdinnan ja keskustelun järjestämiseen ja edistämiseen. Havaittavissa on myös kansallisten järjestelmien tiettyä lähentymistä soveltamisalan ja tukikelpoisuuden osalta. Sen sijaan erot ovat edelleen huomattavia, kun tarkastellaan järjestelmien asemaa sosiaalisen suojelun järjestelmissä, niiden suhdetta muihin sosiaalisiin ja työllisyyttä koskeviin tukitoimenpiteisiin sekä niiden täytäntöönpanoa koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä, kuten taatun tuen tasoa ja oheisetuuksia ja -palveluja koskevia säännöksiä. yleisten henkilöiden palautuminen (vakuutukseen Köyhimpien perustuvien) sosiaaliturvajärjestelmien piiriin edellyttää usein vakituisen työn saamista. Kuitenkin ainoastaan pieni osa toimeentulotuen saajista voi nykyään laskea tämän mahdollisuuden varaan. Suurin osa tarjolla olevasta palkkatyöstä tarjoaa ainoastaan tilapäisen ratkaisun. Toimeentulotuen ja palkan välinen raja on hämärtymässä. Tähän vaikuttaa osaltaan lyhytaikaisten tai osa-aikaisten työsuhteiden lisääntyminen. On myös mahdollista, että toimeentulotuen ja palkan päällekkäisyyttä koskevien edellytysten lieventäminen suosii tällaisten uusien työn muotojen syntyä. Toisaalta voidaan kysyä, onko toimeentulotuki tarkoituksenmukaisin keino tukea osa-aikatyötä tekeviä ja pienipalkkaisia ihmisiä. ovat epävarmat, työmarkkinat elinkelpoisten luominen Koska toimeentulotuen saajille on pitkällinen pyrkimys, johon jäsenvaltiot ovat sitoutuneet eriasteisesti. Erilaisia aloitteita on tehty. On esimerkiksi luotu työpaikkoja kolmannelle toimeentulotuesta sektorille, aktivoitu työllisyyspalveluja ja helpotettu siirtymistä palkkaan ilman tulonmenetystä. Monissa jäsenvaltioissa toteutetut yksilölliset sopimukset vahvistavat laajempaan integroitumisnäkemykseen ja ottamalla toimeentulotuen saajat aktiivisemmin mukaan. kiinnittämällä työpaikkojen työllisyyden kehitystä tätä Jatkaakseen jäsenvaltioiden kanssa työtä, jolla pyritään parantamaan suosituksessa käsiteltyjen järjestelmien tuensaajien tilannetta, komissio ehdottaa seuraavien kysymysten lähempää tarkastelua: Sosiaalisen suojelun optimointi - Miten voidaan parhaiten turvata perustarpeiden tyydyttäminen ja ottaa huomioon oheisetuudet (asumis-, terveys-, perhe-ja muut etuudet)? - Voidaanko toimeentuloturvan ja muiden sosiaalietuuksien, etenkin työttömyys- ja eläke-etuuksien, yhtenäisyyttä parantaa? - Missä määrin järjestelmillä voidaan täydentää työtuloja? - Miten järjestelmien toimintaa voidaan parantaa käyttäjien näkökulmasta? Työnsaannin helpottaminen Miten tuensaajia voidaan auttaa osallistumaan yleisiin koulutus- ja työllistämistoimenpiteisiin? - Tarvitaanko erityistoimenpiteitä? Miksi? Millaisia? - Mitkä ovat parhaat käytännöt, joilla voidaan helpottaa siirtymistä työhön ilman tulojen menetystä? - Voidaanko ehdotettujen ja tuensaajien ulottuvilla olevien työpaikkojen laatua parantaa? 20 Näitä kysymyksiä olisi käsiteltävä yhdessä eurooppalaisten työllisyyden suuntaviivojen ja niihin perustuvien kansallisten suunnitelmien kanssa. Taloudellisen ja sosiaalisen integroitumisen kehittäminen - Mitkä ovat tuensaajien ja heidän huollettavinaan olevien henkilöiden oikeudet ja velvollisuudet9 - Miten vastata koordinoidusti tuensaajien moniin erilaisiin taloudellisiin ja sosiaalisiin ongelmiin? - Mitä sosiaalipolitiikka yhteenkuuluvuuden parantamiseksi voitaisiin etsiä? toimeentulotuen saajien määrän kasvu kertoo tavasta, jolla talous- ja sosiaalisen ja edistää niille asetettuja osallistumisen ja integroitumisen tavoitteita? Millaisia sosiaalisen ratkaisuja toimit kansalaisyhteiskunnan Komissio haluaa keskusteluun mukaan myös työmarkkinaosapuolet, kansalaisjärjestöt ja muut sosiaalista integroitumista edistävän politiikan keskeisiä toteuttajia. Käytävät keskustelut ja niihin perustuvat suuntaviivat auttavat valmistelemaan tulevan perussopimuksen uuden 118 artiklan (konsolidoidun version 137 artikla) täytäntöönpanoa. jotka ovat taloudellista järjestöt, ja 21 Taulukko I Itavalta. Belgia Kansalliset toimeentulotukijärjestelmät, pääasialliset palvelut ja oheisetuudet Perusjarjestelma Paaasialliset palvelut ja oheisetuudet Sozialhilfe Asumistuki (jos perustaso ei kata kohtuullisia asumismenoja, kaytetaan lisamaksuja tai luontoisetuuksia). Sairaus- tai terveysvakuutus. Minimex kattaa periaatteessa kaikki pakolliset menot. Centres publics d'Aide sociale -toimistot voivat maksaa harkinnanvaraisesti paaasiassa Minimex (minimum de moyens d'existencc) asumiseen ja siihen liittyviin kiistannuksiin, terveydenhoitoon seka - Minimum maksamattomiin kaasu-. vesi tai sahkolaskuihin liittyvia inaksuja. inkomcu Tan. ska Social Bistand Suomi Toimccntulotuki Revenu Minimum d"Insertion - RMI Sozialhilfe • Ranska Saksa Irlanti Luxemburg Asumistuki. Opinloluki kolona lai kodin ulkopuolclla asuvillc opiskclijoillc. Asumistuki. Toimeentulotucn lisaosa kattaa erityisesti kailiin tcrvcydcnhoidon, lastcnhoidon scka ammalin harjoittamisccn liittyvat suurcl kustannukset. Enimmaismaarainen asumistuki vuokralaisille. Vapautus asuntoverosta. Ilmainen terveydenhoito. Kayttovarat controls d'insertion -sopimustcn yhteydessa. Asumistuki. Terveysvakuutus ja sairauskulut. Koulutustuki. Tuki poikkeuksellisia tilanteita varten. Asumistuki. Tuki kouluakayvien lasten vaatteitajakenkia varten. Supplementary Welfare Allowance - Luontoisetuuksia valttamattflmia kotitaloustarpeita, kuten vuodevaatteila Unemployment assistance Revenu Minimum Garanti - RMG Asumistuki. Sairausvakuutuksesta vastaaminen. ja lammitysta varten. Alankomaat Algcmcne Bijstand Asumistuki. Sairausvakuutuksesta vastaaminen. Portugali Espanja RMG- Rcndimcnlo Asumistuki. Laakckulut (tiettyjen ryhmien), koulutusavustuksct. Alenmikset julkisissa liikennevaiineissa. Minimo garantido Sosiaalinen hataapu (asuminen. kotitaloustarvikkeet ja kodinkoneet). Rcnta Minima Ruotsi Socialbidrag Asumistuki. tuki yksinhiioltajapcrhcillc. Yhdistynyt kuningas- kunta Income Support - income-based Job- maito ja vitamiinit alle 5-vuotiaille lapsille ja raskaana oleville naisille. seekers allowance Asumistuki. Osuus paikallisveroista. Hammashoito, tuetut silmalasit. kouluruokailu. Tuki aitiys-ja hautajaiskuluihin. Kylman vuodenajan aiheuttamien kustannusten maksaminen elakelaisille, vammaisille ja alle 5-vuotiaiden lasten huoltajille. Toimeentulotuen saajiin sovelletaan terveydenhoitoon, koulutukseen ja perheeseen (perheavustuksiin) liittyviä yleisiä kansallisia määräyksiä. Tässä yhteydessä on mainittu ainoastaan ylimääräiset palvelut ja etuudet. Työllistämiseen ja koulutukseen liittyviä määräyksiä käsitellään kertomuksen tekstiosassa. Lähteet: - Pierre Guibentif, Denis Bouget, "Les politiques du revenu minimum dans l'Union européenne", Lisbonne, 1997. - Taattua vähimmäistoimeentuloa koskevaan komission kyselyyn ( 1997) annetut eri maiden vastaukset. - Kuroopan elin- ja työolojen kehittäinissätiö, "Report on (5MI development in HU Member States in 1992-1997", Décembre 1997, Matti Heikkilä, Darren McCausland. - Ol'X'D, "I/assistance sociale dans les pays de l'OCDE, rapports nationaux", 1996. 22 Taulukko 2 Toimeentulotukena sekä asumis- ja perheavustuksina myönnettävän tuen taso 1995. oslovoimaparitccltina ilmaistuna Jasenvaltiot A47 B D Dk E4* F Fin Irl* L Nl p& S UK SI Lapseton ja naimaton henkilö 483 27 499 0 661 36 561 9 304 0 481 40 644 40 384 0 808 734 221 625 14 21 21 7 661 56 Kokonaistuki, netto Asumistucn ostitis /«> Pariskunta - 2 lasta Kokonaistuki, net to 1082 926 1230 1431 565 858 1266 Asumistucn ostitis 15 0 29 0 Pcrhc-aviisluslcn osuus % 23 28 7 II 0 8 Yksinhuoltajaperhe - 2 lasta 31 20 852 0 1519 7 1090 14 654 1° 1207 1094 14 34 II 14 9 14 10 10 13 II Kokonaistuki. netto 903 926 0 895 007 34 11 504 0 760 050 35 24 837 0 145 006 476 10 16 13 994 18 960 38 18 28 28 13 26 10 12 42 9 18 11 13 14 16 Asumistuen osuus % Perhe-avustusten osuus % Asumistuet ja perhe-avustukset on ilmaistu prosentteina kokonaistuen nettomäärästä. Nolla prosenttia merkitsee, ettei käytössä ole erillistä asumistukea. Tällöin oletuksena on, että toimeentulotuki kattaa asumiskulut. Luvuista ei ole vähennetty veroja. Veroa (tulovero, paikallisvero) peritään Tanskassa, Luxemburgissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Alankomaissa. Lähteet - Luvut on mallinnettu sosiaalietuuksia, veroja ja työn kannustimia koskevien OF. CD:n tietojen perusteella, intentct-siviisto: hllp://wvvwoccil(>i»/cls. s()c|M>l/lK'iientsc()in|x:iKluiin/iiKle\ htm. - ( ). stovonnaparilectit. Kinostat: Statistiques en bref - lieonomie et finance, 1995/2. Kansallisissa valuutoissa esitetyt määrät on muunnettu yhteiseksi viiteyksiköksi (1*1'A), jolla saa jokaisessa maassa saman määrän tuotteita ja palveluja tiettynä vuonna. 4 Keskiarvo yhdeksästä Soz/a///z7/t'-järjestelmästä (jokaisella osavaltiossa on omansa). Asumistuesta on ilmoitettu ainoastaan erittäin summittainen määrä, koska henkilökohtaisen tilanteen huomioon ottamisessa on suuria eroja. Renia minima ja perhe-avustukset ovat teoriassa verotettavaa tuloa kaikissa perheissä, mutta veroa ei käytännössä peritä, sillä etuuksien määrät jäävät vapautukseen oikeuttavien tulojen ylärajan alapuolelle. Asumistuki pois luettuna, koska sitä koskevia tietoja ei ole saatavilla. Suhteellisen harvat Supplementary Welfare Allowance -etuuden saajista saavat asumistukea. Yksinhuoltajien avustus, joka kattaa 68 prosenttia tarjottavan tuen kokonaismäärästä, on verotettavaa tuloa, mutta veroa ei peritä, sillä etuuksien määrät jäävät vapautukseen oikeuttavien tulojen ylärajan alapuolelle. Tiedot vuodelta 1997, jolloin i?MJf-etuutta sovellettiin ensimmäisen kerran. Income Support -etuus on verotettavaa tuloa (osittain kaksilapsisten pariskuntien ja kaksilapsisten yksinhuoltajien osalta), mutta veroa ei peritä, sillä etuuksien määrät jäävät vapautukseen oikeuttavien tulojen ylärajan alapuolelle. Kohdassa "verot" ilmoitettu pieni määrä vastaa paikallisveroja. Sen kuitenkin korvaa tuensaajalle myönnettävä paikallisveron alennus, joka kumoaa käytännössä verojen vaikutuksen. Taulukko Tuensaajat Yksin elavat % (miehet/naiset) Yksinhuoltaja- perheet % (miehet/naiset) Pariskunnat, joilla lapsia % Tuensaajien maara Muutos vuodesta 1990 Tuen piiriin kuuluvien maara vhteensa % Ikajakauma B 1997 54 19 DK 1994 40,6 25,3/15,3 11,5 1/10,5 D 1996 51,6 E 1995 22 a 30 22,7 35 a 40 9. 2 32,5 14 80 020 290 000 1 377 945 63 714 + 62 + 16 + 11 (1995) + 26 (95 97) 2. 688 805 186 568 126 000 (arvio) 27 % < 25 V 5 1 % < 35 V Taustatietoja toimeentulotuen saajista FI 1994 61. 4 36,9 24. 5 10,5 1. 3/9. 2 15,8 339 020 (1995) + 87 584 100 (1995) FR Irl 1997 SWA U. A. 72,8 > L 1994 66. 5 NL 1995 5"\6 P 1996 o 19,5 23,6 21,9 S 1994 61. 5 39 22,5 17,2 1. 9 15,3 I. S. 59 27 8,2 11,8 15,6 5 UK JSA 78 1 15 1 010 472 18 279 159 777 4622 493 000 89 937 715 000 4103000 1097000 + 98 + 14 37 604 -7 + 73 ( 1986. 1 6 804 283 433 + 8 (93 94) * 50 % < 30 V 7 3% < 4 0v 2/3 < 45 v 2/3 < 30 v 70 % < 39 v 53 % < 35 v 54 % < 40 v 6 0% < 4 0v 51< 25 v 9 % < 25 v 43 > 60 v 29 < 25 v 13>50^ v = vuotta: Tuensaajat vastaavat erilaisissa kansallisissa järjestelmissä tarkoitettuja kotitalouksia (kansalliset määritelmät), joiden kokoonpano vaihtelee (yksi henkilö tai tukeen oikeutettu ja hänen huollettavanaan olevat lapset ja/tai samaan talouteen kuuluvat aikuiset). Tuen piiriin kuuluvien henkilöiden kokonaismäärä on yleensä arvioitu tuensaajien ilmoitusten perusteella. Lähde: Pierre Guibentif - Denis Bouget, "Les politiques du revenu minimum dans l'Union Européenne", 1997. Tietoja on täydennetty seuraavista lähteistä: B: Tilanne tammikuussa 97, "les bénéficiaires du minimex en Belgique, 1990-1997", Le Secrétaire d'Etat à l'intégration sociale, Jan Peeters. D: Tilanne 31. 12. 96, "Sozialhilfe Statistisch. es Bundesamt". Dk Susanna Brogaard ja Hanne Weise, "Evaluering af Lov om kommunal aktivering"', 1997. E: Osuudet vaihtelevat itsehallintoyhteisöittäin, Fundaciôn Argentaria, 1995. F: Tilanne 31. 12. 96, mukaan luettuina merentakaiset departementit, joiden osuus on noin 16 prosenttia kokonaismäärästä, DIRMI/CAF, kesäkuu 1997 P: Tilanne 31. 8. 98. IRL: Tilanne 31. 12. 97, SWA = Supplementary Welfare Allowance, vuotuinen kokonaismäärä on suurempi (73 554 tuensaajaa vuonna 1997), U. A = Unemployment Assistance. Lux: 3ème rapport RMG du Conseil Supérieur de l'action sociale à la Chambre des Députés, juillet 1996; FNS. CDP:n tiedot joulukuu 1994. NL: Tiedot koskevat 18-64-vuotiaita tuensaajia. UK: I. S = Income support, JSA = income-based Jobseeker's allowance, Statistics Quaterly Enquiry, Nov. 97. Pohjois-Irlanti: Income support 100 prosenttia joukosta, JSA 20 prosentin otos. Tiedot on pyöristetty lähimpään tuhanteen. * IS-etuuden saajien määri kasvoi 36 prosenttia vuosina 1990-95. Lokakuusta 1996 JSA on korvannut IS-etuuden työttömien osalta. Taulukko 4 Toimeentulotuen hakijat ja työllisyys Prosenttia kaikista hakijoista Työssä Työnhakijana Muut Tyo- harioittelussa, koulutuksessa 2. 8 7,4 Saa korvausta 7 Ei saa korvausta 30,1 3,8 (opiskelijoita) 56,3 joista 10,8 eronneita, 9,6 muiden etuuksien lisaksi, 2,9 vammaisia/sairaita 14. 3 20,9 5,3 62,1 joista 14,8:11a huollettavia kotitaloudessa. 7. 1 vammaisia/sairaita. 1. 4 elakkeella hyvin vähän pitkäaikaistyöttömiä viihfm Yksinhuollajaperheila MJ 13 54,3 13,8 hyvin vähän 41,2 76,7 muiden etuuksien lisaksi 6 26 tietoja ei saatavissa 8 5,3 90 31 86,2 10 joista 2,6 vammaisia/sairaita, 1,6 pakolaisia 51 joista 26 vammaisia/sairaita, 18 kotona olevia puolisoita, 8 yli 60-vuotiaita 5 elakkeella, 2,8 vammaisia/sairaita, 0,7 perheen elattajia 50 joista 4 x kansallinen keskiarvo 33 vammaisia/sairaita 20 kokoaikaisi a tietoja ei saatavissa 21,1 (JSA) tietoja ei saatavissa 78,4 joista 34,1 elakkeella, 19. 5 yksinhuoltajaperheila. 17,3 vammaisia/sairaita B I) !•: I'm F Irl L P S UK 1 luom. toimeentulotuen hakija voi saada useita muita sosiaalietuuksia. Lähteet: Komission kyselyyn ( 1997) amietut eri maiden vastaukset. Tietoja on täydennetty seuraavista lähteistä: B: Tilanne hakuhetkellä, "Enquête sur l'accroissement du nombre des demandes en vue de l'obtention du înmimex. Union des villes et communes belges, section CPAS", tiedot vuodelta 1994. D: Tilanne 31. 12. 1996 15-65-vuotiaiden osalta, "Sozialhilfe Statisrisches Bundesamt". E: Työ-ja sosiaaliasioista vastaava ministeriö, "Las rentas minimas de insercion, origen, modelos y aplicaciôn en las Comunidades autonomas", 05-1997. F: Tilanne hakuhetkellä, Isa Aldeghi, "les nouveaux arrivants au revenu minimum d'insertion", enquête RMI900-CREJXXJ- DIRMI 1996, CREIXX:, nov. 96. IRL: Supplementary Welfare Allowance + Unemployment Assistance, Statistical information on Social Welfare Services- Department of Social Community and Family Affairs - 1997. L: Tilanne hakuhetkellä, Service Nationale d'Action Socialen toimintakertomus 1995. P: Kokeilukaudella 1. 7. 96-31. 10. 97 RMG-etuutta sai 17 960 kotitaloutta, 30. 7. 97 etuutta sai edelleen 11 482 kotitaloutta. S: Vastaus vuoden 1996 kyselyyn, tiedot vuodelta 1994. UK: Income Support + income-based Jobseeker's Allowance (JSA), Statistics Quaterly Enquiry, Nov. 97. Pohjois-Wanti: Income support 100 prosenttia perusjoukosta, JSA 20 prosentin otos. 25 Taulukko 5 Sosiaalistaloudellisten integroimisjärjestelmien tulokset I'rosentlia kaikista tuensuujista "Akti voituja" Dk 49 Järjestelmä n piiristä poistuneet 20-30 Työssä Vapaaehlois -lyftssii Koulutuksessa, tyo- harjoittelussa Mutil 15 34 50 muiden etuuksien lisaksi 8. 4 100 teoriassa >28 12,0 1) I-: F L Nl P 21,8 33 6,0 vuonna. 96 32,9 13 sosiaalisess a työssä 27 4,7 11,6 9,7 tietoja ei saatavissa tietoja ei saatavissa 3,9 tietoja ei saatavissa 6 3,5 0,6 21,5 0,05 proyectos de integracion social (terveydenhoito, lasten koulutusjne. ) 47 tyfinhakijoita, 5 muita 79,5 MSC-toimenpiteiden piinssa 18,8 muuttanut/ulkomailla, naimisissa joista 4 4 18,6 terveys, 23,7 sosiaalinen tuki, 7,8 asuminen "Aktivoituja" = sosiaalisiin ja taloudellisiin integroitumistoimenpiteisiin osallistuneet tuensaajat 'Työssä" = tuetun tai muunlaisen työpaikan löytäneet henkilöt Lähteet: Komission kyselyyn ( 1997) annetut eri maiden vastaukset. Tietoja on täydennetty seuraavista lähteistä: D: "Mille /. ur Arbeit" -ohjelmaan osallistuneet; Breuer Wilhem "Revenu minimum garanti et politiques d'insertion sur le marché de l'emploi, le cas de F Allemagne" ISCî, Sozialforschung und Gesellschaftspolitik, l*)95. vuoden 1992 kyselyn perusteella. E: Työ-ja sosiaaliasioista vastaava ministeriö, "Las renias minimus dc inserciôn, origen, modelos y aplicaciôn en las Comunidadcs autonomas", 05-1997; Fundaciôn Argentaria, "Las rentas minimas de inserciôn en Espana: entre la asistencia y la inserciôn", version provisoire Mai 1995; tiedot vuodelta 1993. F: Tilanne vuosi /àV/7-etuuden piiriin pääsemisen jälkeen. 28 prosenttia "aktivoituja'- henkilöitä, jotka ovat allekirjoittaneet contrat d'insertion -sopimuksen; Isa Aldeghi, "Les- nouveaux arrivants au revenu minimum d'insertion", enquête RMI900 - CREDOC-DIRMI 1996, CRELX)C, nov. 96. L: Tilanne 31. 12. 1995. 7433 tuensaajasta 5 912 (79,5 prosenttia) kuuluu Mesures sociales complémentaires -toimenpiteiden (MSC) piiriin; 56,7 prosenttia toimenpiteiden ulkopuolelle jäävistä on "aktivoituja", 3ème rapport du Conseil supérieur à Faction sociale à la Chambre des Députés, juillet 1996. NL: Tiedot vuodelta 1991, selvitys 'De l'assistance nationale à l'emploi", sosiaaliasioista ja työllisyydestä vastaava ministeriö, toukokuu 1994. Vuonna 1995 aktivointitoimenpiteet koskivat 27,5 prosenttia kaikista tuensaajista. P: Tulokset kaudelta 1. 7. 96-31. 8. 98. 21,8 prosenttia "aktivoituja" = acordo de inserçao -sopimuksen allekirjoittaneita. 26 No I 2 4 5 / 46 Official Journal of the European Communities 2 6. 8. 92 COUNCIL RF. COM M END ATION of 24 June 1992 on common criteria concerning sufficient resources and social assistance insocial protection systems (92/441/EEC) TUI COUNCIL OI Till: I IIKOIM AN COMMUNITIES. Having regard to the Treaty establishing the European Economic Community, and in particular Article 23. S thereof. Having regard to the proposal Iron» the Commission ('), I Living H'g. inl I'. irli. mit m {•'), ii» ilic o p i n i on of ihc Europe. iii Having regard m the opinion ol tin- l. couoihic and Social Committee ( ' ), (Ii Whereas reitiforcmg social cohesion within the Cnmmunitv requires the encouragement of solidarity- will» regard to the least privileged and most vulnerable people; (2) Whereas respect lor hum. in dignity is one of the fundament. il rights underlying Community law, as recognized in the preamble to the Single European Act; ( 1) Whereas social exclusion processes and risks of poverty have become more prevalent and more diversified over the last 10 years, owing primarily to a combination of developments in the labour market long-term with, unemployment, ami m family structures with, in particular, an increase in social isolation; particular, growth in in M IK i?<m m (•I) Whereas there is a need lor general development policies capable ol contributing towards halting the perceived structural trends to be accompanied by specific, systemic and coherent integration policies; (5) Whereas, consequently, social policy efforts need to be continued, their achievements reinforced and these policies adapted to the multi-dimensional nature of social exclusion, which involves linking the various forms of immediate assistance needed to measures social aiming expressly integration of the people concerned. the economic and at (6) Whereas people with irregular and uncertain resources are unable to play an adequate insufficient, (') OJ Nu ( 161. 22 6. 1991. p. I (') ( )| N. C ISO, IV 6. 1992 (') 0| N. C M. 2<> I | 9 9 2. p. I part in the economic and social life of the society in which they live and to become successfully integrated economically and socially; whereas the right of the least privileged reliable resources should therefore be recognized as part of a their consistent, overall policy integration; to sufficient, stable and supporting for (7) Whereas on 29 September 1989 the CounciLnnd the Ministers for Social Affairs meeting within the Council adopted a resolution on combating social exclusion ( ') which stressed that combating social exclusion may be regarded as an important part of the social dimension of the internal market; (8) Whereas the Community Charter of the Fundamental Social Rights of Workers, adopted at the European Council in Strasbourg on 9 December 1989 by the Heads of State or Government of 11 Member States, states, inter alia, in its eighth recital and in points 10 and 25: 'Whereas, (. ) in a spirit of solidarity, it is important to combat social exclusion;' 'According to the arrangements applying country: in each 10. Every worker of the European Community shall have a right to adequate social protection and shall, whatever his status and whatever the si/e of the undertaking in which he is employed, enjoy an adequate level of social security benefits. Person who have been unable either to enter or re-enter the labour market and have no means of subsistence must be able to receive sufficient resources and social assistance in keeping with their particular situation. ' '25. Any person who has reached retirement age but who is not entitled to a pension or who does not have other means of subsistence, must be entitled to sufficient resources and to medical and social assistance specifically suited to his needs. '; (') O J N o C 2 7 7. 11. 10. 1989. p. |. «^ 26. 8. 92 Official Journal of the European Communities No L 245/47 (9) Whereas has included the Commission this fundamental aspect of the fight against social exclusion in its action programme relating to the implementation of the Community Charter of the Fundamental Social Rights of Workers, while noting in particular the value of a Community initiative, in a spirit of solidarity, to assist the least privileged citizens of the Community, including the elderly, whose situation all too often resembles that of persons excluded from the labour market; (10) Whereas the implementation of a guarantee of resources and social assistance comes within the sphere of social protection; whereas it is for Member States to define", in this connection, the legal nature of the provisions intended to ensure this guarantee, which in most Member States do not come within the sphere of social security; (II) Whereas it is important to take account during the progressive implementation of this recommendation of the availability of financial resources, of national priorities and of balances within national social protection systems; whereas there are disparities in development between Member States as regards social protection; ( 12). Whereas, in its resolution on combating poverty in the European Community ('). the European Parliament declared itself in favour of establishing in all the Member States a guaranteed minimum income to help ensure that the poorest citizens are integrated into society; (13) Whereas, in its opinion on poverty of 12 July 1989 (2), the Economic also recommended the introduction of a minimum social income, both to act as a safety net for the poor and to boost their reintegration into society; Social Committee and exclusion, and to adapt their social protection systems, as necessary, according to the principles and guidelines set out below; B. to recognize this right according to the following general principles: I. it is to be a right based on respect for human dignify; the scope of that right is to be defined uis-ù-uis individuals, having regard to legal residence and nationality, in accordance with the relevant the aim of provisions on residence, with progressively covering all exclusion situations in that connection as broadly as possible, in accordance with detailed arrangements laid down by the Member States; 1. every person who does not have access individually or within the household in which he or she lives to sufficient resources is to have access to such right: — subject to active availability for work or for vocational training with a view to obtaining work in the case of those persons whose age. health and family situation permit such active availability, or, where appropriate, subject to economic and social integration measures in the case of other persons, and — without prejudice to the Member States' option of not extending this right to persons in full-time employment or to students; compliance with 4. access is not to be subject to time limits, assuming eligibility conditions and on the understanding that, in practice, the right may be granted for limited but renewable periods; the ( 14) Whereas this recommendation does not affect national and Community provisions on right of residence; (15) Whereas the Treaty does not, in respect of the attainment of these objectives, provide for any means of action other than those laid down in Article 235, I. HEREBY RECOMMENDS MEMBER STATES: to recognize the basic right of a person to sufficient resources and social assistance to live in a manner compatible with human dignity as part of a comprehensive and consistent drive to combat social C. the right is auxiliary in relation to other social rights. An effort should be made in parallel to reintegrate the poorest people into the systems of general rights; it is to be accompanied by those policies deemed necessary, at national level, for the economic and social integration of those concerned, as laid down in the resolution of the Council and of the Ministers for Social Affairs, meeting within the Council, of 29 September 1989 on combating social exclusion; to organize according to the following practical guidelines: implementation of the this right (') OJ No C 262, 10. 10. 1989, p. 194. (') OJ No C 221. 28. 8. 1989, p. 10. 1. (a) fixing the amount of resources considered sufficient to cover essential needs with regard to respect for human dignity, taking X% No L 245/48 Official Journal of the European Communities 26. 8. 92 account of living standards and price levels in for the Member State concerned, different types and sizes of household; (b) adjusting or supplementing amounts to meet specific needs; (c) such as, indicators, in order to fix the amounts, referring to appropriate for example, statistical data on the average disposable income in the Member State, statistical data on household consumption, the legal minimum wage if this exists or the level of prices; (d) safeguarding an seek employment for persons whose age and condition render them fit for work; incentive to (e) establishing arrangements for periodic review of these amounts, based on these indicators, in order that needs continue to be covered; granting, to people whose resources taken at the level of the individual or the household arc lower than the amounts thus fixed, adjusted or supplemented, differential financial aid to bring them up to these amounts; the implementation of taking the necessary measures to ensure that, with regard to the extent of the financial support thus granted, the regulations in force in the areas of taxation, civil obligations and social security takes account of the desirable level of sufficient resources and social assistance to live in a manner compatible with human dignity; receive appropriate taking every measure to enable those concerned to support, coil:;). Mig measures and services such as, in par:. <vlar, advice and counselling, information aiiy ai t'. iuue in obtaining their rights, social 3. 4. 5. adopting arrangements in respect of persons whose age and condition render them fit for work, which will ensure they receive effective help to enter or re-enter working life, including training where appropriate; 6. taking the necessary measures to ensure that the least privileged are informed of this right; simplifying as far as possible the administrative procedures and arrangements for examining means and situations involved in claiming this right; in so far as possible and in organizing, accordance with national provisions, the machinery for appeals to independent third parties, such as tribunals, to which the persons concerned should have easy access: D. to guarantee these resources and benefits within the framework of social protection arrangements; to determine detailed arrangements, finance costs and organize and implementation in accordance with national legislation and/or practice; administration their E. in this to implement the measures recommendation progressively as from now in such a way that a report can be drawn up after five years, laid down — taking into account economic and budgetary resources as well as the priorities set by national authorities and balances within social protection systems, and — where appropriate, varying their scope according to age group or family situation, F. to take appropriate measures: — to collect information systematically on the actual arrangements for access to these measures for the people concerned, and — to carry out a methodical evaluation of their implementation and impact; II. AND THEREFORE ASKS THE COMMISSION: 1. 2. to encourage and organize, in liaison with tne Member States, exchange of information and experiences and the continuous evaluation of the national provisions adopted; systematic the to submit to the European Parliament, the Council and the Economic and Social Committee, on a regular basis, reports based on information supplied by the Member States describing the progress achieved and obstacles encountered in implementing this recommendation. Done at Luxembourg, 24. 6. 1992. For the Council The President José da SILVA PENEDA a* ISSN 1024-4492 KOM(98) 774 lopullinen ASIAKIRJAT FI 05 04 01 17 Luettelonumero : CB-CO-98-774-FI-C Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg "io


title: Verordening (EG) nr. 169/1999 van de Commissie van 25 januari 1999 tot indeling van bepaalde goederen in de gecombineerde nomenclatuur

eurovoc_concepts:
Combined Nomenclature
cereal flour
chemical compound
classification
customs regulations

formats: html pdf print

text: L 19/6 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 26. 1. 1999 VERORDENING (EG) Nr. 169/1999 VAN DE COMMISSIE van 25 januari 1999 tot indeling van bepaalde goederen in de gecombineerde nomenclatuur DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening (EEG) nr. 2658/87 van de Raad van 23 juli 1987 met betrekking tot de tarief- en statistiekno- menclatuur en het gemeenschappel¶k douanetarief (1), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verordening (EG) nr. 2248/98 van de Commissie (2), inzonderheid op artikel 9, Overwegende dat, om de uniforme toepassing te waar- borgen van de gecombineerde nomenclatuur die als b¶lage b¶ Verordening (EEG) nr. 2658/87 is gevoegd, bepalingen dienen te worden vastgesteld voor de indeling van de in b¶lage b¶ de onderhavige verordening opge- nomen goederen; Overwegende dat b¶ Verordening (EEG) nr. 2658/87 de algemene regels voor de interpretatie van de gecombi- neerde nomenclatuur z¶n vastgesteld; dat deze regels ook van toepassing z¶n op iedere andere nomenclatuur die, geheel of gedeeltel¶k of met toevoeging van onderverde- lingen, de gecombineerde nomenclatuur overneemt en die b¶ specifieke communautaire voorschriften is vastge- steld voor de toepassing van tarief- of andere maatregelen in het kader van het goederenverkeer; Overwegende dat, met toepassing van genoemde alge- mene regels, de in kolom 1 van de tabel opgenomen in de b¶lage b¶ deze verordening, omschreven goederen dienen te worden ingedeeld onder de daarmee correspon- derende GN-codes vermeld in kolom 2, op grond van de motiveringen opgenomen in kolom 3; Overwegende dat het wensel¶k is dat op een door de douaneautoriteiten van de lidstaten verstrekte bindende tariefinlichting betreffende de indeling van goederen in het gemeenschappel¶k douanetarief die niet in overeen- stemming is met de bepalingen van onderhavige verorde- ning, door de rechthebbende, gedurende drie maanden, overeenkomstig de bepalingen van artikel 12, lid 6, van Verordening (EEG) nr. 2913/92 van de Raad van 12 oktober 1992 tot vaststelling van het communautair doua- newetboek (3) laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 82/97 van het Europees Parlement en de Raad (4) een beroep kan worden gedaan; Overwegende dat de in deze verordening vervatte maatre- gelen in overeenstemming zijn met het advies van de afdeling Tarief- en statistieknomenclatuur van het Comit(cid:130) douanewetboek, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 De goederen omschreven in kolom 1 van de in de bijlage opgenomen tabel worden in de gecombineerde nomen- clatuur ingedeeld onder de corresponderende GN-codes vermeld in kolom 2 van voornoemde tabel. Artikel 2 Op de door de douaneautoriteiten van de lidstaten verstrekte bindende tariefinlichting die niet in overeen- stemming is met de bepalingen van onderhavige verorde- ning, kan gedurende drie maanden, overeenkomstig de bepalingen van artikel 12, lid 6, van Verordening (EEG) nr. 2913/92, een beroep worden gedaan. Artikel 3 Deze verordening treedt in werking op de eenentwintigste dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepassel¶k in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 25 januari 1999. Voor de Commissie Mario MONTI Lid van de Commissie (1) PB L 256 van 7. 9. 1987, blz. 1. (2) PB L 282 van 20. 10. 1998, blz. 55. (3) PB L 302 van 19. 10. 1992, blz. 1. (4) PB L 17 van 21. 1. 1997, blz. 1. 26. 1. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 19/7 B(cid:246)LAGE Omschr¶ving van de goederen GN-code (1) (2) Motivering (3) 1101 00 90 De indeling is vastgesteld op basis van de algemene regels 1 en 6 voor de interpretatie van de gecombineerde nomencla- tuur en de bewoordingen van de GN-codes 1101 00 en 1101 00 90 1101 00 15 De indeling is vastgesteld op basis van de algemene regels 1, 3b en 6 voor de interpretatie van de gecombineerde nomen- clatuur en de bewoordingen van de GN-codes 1101 00 en 1101 00 15 1101 00 15 De indeling is vastgesteld op basis van de algemene regels 1 en 6 voor de interpretatie van de gecombineerde nomencla- tuur en de bewoordingen van GN-codes 1101 00 en 1101 00 15 1901 20 00 De indeling is vastgesteld op basis van de algemene regels 1 en 6 voor de interpretatie van de gecombineerde nomencla- tuur en de bewoordingen van de GN-codes 1901 en 1901 20 00. De toevoeging van roggezuur-deeg en bakkersgist geeft aan het product het karakter van een mengsel voor de bereiding van bakkerswaren zoals bedoeld b¶ post 1905 en sluit het uit van hoofdstuk 11 op basis van aantekening 1 b) op dit hoofdstuk. 2106 90 92 De indeling is vastgesteld op basis van de algemene regels 1 en 6 voor de interpretatie van de gecombineerde nomencla- tuur en de bewoordingen van de GN-codes 2106, 2106 90 en 2106 90 92 Het product is uitgezonderd van post 2936 door de aanwe- zigheid van toevoegingen die niet bedoeld z¶n b¶ de aante- keningen 1 f) en 1 g) op hoofdstuk 29 en door toepassing van de toelichting op het geharmoniseerd systeem, post 2936, laatste paragraaf, onder d). 3207 30 00 De indeling is vastgesteld op basis van de algemene regels 1 en 6 voor de interpretatie van de gecombineerde nomencla- tuur, op basis van aantekening 3, onder c) van hoofdstuk 71, en op basis van de bewoordingen van de GN-codes 3207 en 3207 30 00. Zie eveneens de toelichtingen op het geharmoniseerd systeem, post 7106. 1. Mengsel van meel voor de bereiding van roggebrood, bestaande uit (in gewichtspercenten): — roggemeel: 50,0 — tarwemeel: 48,6 — tarwegluten: 1,4 2. Mengsel van meel voor de bereiding van v¶fgranenbrood, bestaande uit (in gewichtspercenten): — meel van zachte tarwe: 78,5 — roggemeel: 7,0 — havermeel: 4,0 — r¶stemeel: 4,0 — gerstemeel: 2,0 — gemalen kiemen: 1,0 — tarwegluten: 3,5 3. Meel voor de bereiding van brood, bestaande uit (in gewichtspercenten): — meel van zachte tarwe: 99,85 — zout: 0,15 en zeer kleine hoeveelheden amylase en oxidatieremmer (E300) 4. Bakbaar mengsel op basis van meel voor de bereiding van boerenbrood, bestaande uit (in gewichtspercenten): — meel van zachte tarwe: 88 — roggemeel: 10 — gedroogd roggezuurdeeg: 1 — bakkersgist, emulgeermiddel: 1 en zeer kleine hoeveelheden amylase en oxidatieremmer (E300) 5. Tabletten met een gewicht van 550 mg per stuk, bevat- tende calcium ascorbaat (zout van vitamine C) van 200 mg, een vulmiddel (342 mg) bestaande uit dicalciumfos- faat, microkristall¶ne cellulose, gecrosslinkte natriumcar- boxymethylcellulose en stearinezuur en magnesiumstea- raat als antiklonteringsmiddel (8 mg) 6. a) Preparaat op basis van zilver (hoge concentratie), bevat- tende: — Zilver: 72,0 % — Cadmiumverbinding: 8,9 % — Loodverbinding: 8,9 % 6. b) Preparaat op basis van zilver (gemiddelde concentratie), bevattende: — Zilver: 45,0 % — Cadmiumverbinding: 3,5 % — Loodverbinding: 3,5 % De preparaten worden gebruikt voor het opbrengen van elektronische schakelingen op ge(cid:137)mailleerd plaatstaal en worden via een warmtebehandeling aangebracht L 19/8 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 26. 1. 1999 Omschr¶ving van de goederen GN-code (1) (2) Motivering (3) 7. Toner in de vorm van poeder met magnetische eigen- schappen en gebruikt als ontwikkelmiddel voor het foto- kopi(cid:137)ren. Samenstelling van het product: — Copolymeer van styreen en butylacrylaat: 40 % — Polypropyleen: 3 % — Magnetiet: 56 % — Silicium: 1 % 8. Poeder in de kleur gebroken wit, bestaande uit montmo- rilloniet, waaraan ongeveer 30 % stearylamine is toege- voegd. Deze poeders van organofiele aard z¶n mengbaar met organische oplosmiddelen en hebben een massaverlies van 35 % na verwarming b¶ 600 (cid:190)C 3707 90 30 De indeling is vastgesteld op basis van de algemene regels 1 en 6 voor de interpretatie van de gecombineeerde nomen- clatuur, en op basis van de tekst van de GN-codes 3707, 3707 90 en 3707 90 30. Zie eveneens de toelichtingen op het geharmoniseerd systeem, post 3215, punt a) en post 3707, punt 2) 3824 90 95 De indeling is vastgesteld op basis van de algemene regels 1 en 6 voor de interpretatie van de GN en op basis van de bewoordingen van de GN-codes en 3824 90 95. 3824 90 3824, Het product wordt niet als geactiveerd beschouwd zoals bedoeld bij post 3802 Zie eveneens de toelichtingen op het geharmoniseerd systeem, post 3824, punt 40)