title: 1999/136/EF: Kommissionens beslutning af 28. januar 1999 om ændring af beslutning 97/296/EF om listen over tredjelande, hvorfra det er tilladt at indføre fiskerivarer til konsum (meddelt under nummer K(1999) 156) (EØS-relevant tekst)

eurovoc_concepts:
fishery product
health control
human nutrition
import
marketing standard
third country

text: 18. 2. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 44/61 KOMMISSIONENS BESLUTNING af 28. januar 1999 om ændring af beslutning 97/296/EF om listen over tredjelande, hvorfra det er tilladt at indføre fiskerivarer til konsum (meddelt under nummer K(1999) 156) (EØS-relevant tekst) (1999/136/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til R(cid:134)dets beslutning 95/408/EF af 22. juni 1995 om betingelserne for opstilling i en overgangs- periode af midlertidige lister over tredjelandsvirksom- heder, hvorfra medlemsstaterne visse animalske produkter, fiskerivarer og levende toskallede bløddyr (1), senest ændret ved beslutning 98/603/EF (2), særlig artikel 2, stk. 2, og artikel 7, og kan indføre ud fra følgende betragtninger: I Kommissionens beslutning 97/296/EF (3), ændret ved beslutning 98/711/EF (4), er der opstillet en liste over lande og territorier, hvorfra det er tilladt at indføre fiskeri- varer til konsum; i afsnit I i bilag I hertil er angivet de lande og territorier, der er omfattet af en særlig beslut- ning, og i afsnit II navnene p(cid:134) dem, der er omfattet af artikel 2, stk. 2, i beslutning 95/408; bilag II indeholder en liste over lande og territorier, hvorfra indførsel af fiskerivarer er tilladt indtil 31. januar 1999 p(cid:134) de betingelser, der er anført i artikel 11, stk. 7, i R(cid:134)dets direktiv 91/493/EØF (5); Algeriet, Angola, Aserbajdsjan, Bahamas, Eritrea, Iran, Kenya, Mozambique, Myanmar, De Nederlandske Antiller, Rumænien, Saint Helena, Salomonøerne, Sri Lanka, Zimbabwe, Cypern, Antigua og Barbuda og Saint Vincent og Grenadinerne har dokumenteret, at de opfylder betingelser svarende til dem, der henvises til i artikel 2, stk. 2, i beslutning 95/408/EF; det er derfor nødvendigt at foretage en ændring og tilføje disse lande p(cid:134) listen i afsnit II i bilag I; til denne beslutning, hvad ang(cid:134)r lande og territorier, der endnu ikke er tilføjet i skal Kommissionen bilagene vurdere, om de ved eksport af fiskerivarer til Fællesskabet mindst anvender krav svarende til dem, der gælder ved fremstilling og afsætning af fællesskabsprodukter; de i denne beslutning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Den St(cid:134)ende Veterinær- komit(cid:130) — VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: Artikel 1 Bilaget til nærværende beslutning erstatter bilag I og II til beslutning 97/296/EF. Artikel 2 Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne. Udfærdiget i Bruxelles, den 28. januar 1999. P(cid:134) Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 243 af 11. 10. 1995, s. 17. (2) EFT L 289 af 28. 10. 1998, s. 36. (3) EFT L 122 af 14. 5. 1997, s. 21. (4) EFT L 337 af 12. 12. 1998, s. 58. (5) EFT L 268 af 24. 9. 1991, s. 15. L 44/62 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 2. 1999 BILAG »BILAG I Liste over lande og territorier, hvorfra det er tilladt at indføre fiskerivarer i enhver form til konsum I. Lande og territorier, der er omfattet af en særlig beslutning i henhold til R(cid:134)dets direktiv 91/493/EØF AL — Albanien AR — Argentina AU — Australien BD — Bangladesh BR — Brasilien CA — Canada CI — C(cid:147)te d’Ivoire CL — Chile CO — Colombia CU — Cuba EC — Ecuador EE — Estland FK — Falklandsøerne FO — Færøerne GH — Ghana GM — Gambia GT — Guatemala IN — Indien ID — Indonesien JP — Japan KR — Sydkorea MA — Marokko MG — Madagaskar MR — Mauretanien MY — Malaysia MV — Maldiverne MX — Mexico NG — Nigeria NZ — New Zealand PE — Peru PH — Philippinerne RU — Rusland SN — Senegal SG — Singapore TH — Thailand TN — Tunesien TW — Taiwan TZ — Tanzania UY — Uruguay ZA — Sydafrika II. Lande og territorier, der opfylder betingelserne i artikel 2, stk. 2, i R(cid:134)dets beslutning 95/408/EF AO — Angola AG — Antigua og Barbuda (1) AN — Nederlandske Antiller AZ — Aserbajdsjan (2) BJ — Benin BS — Bahamas BZ — Belize CH — Schweiz CM — Cameroun CN — Kina CR — Costa Rica CV — Kap Verde CY — Cypern CZ — Tjekkiet DZ — Algeriet ER — Eritrea FJ — Fiji GL — Grønland GN — Guinea HK — Hongkong HN — Honduras HR — Kroatien HU — Ungarn (3) IL — Israel IR — Iran JM — Jamaica KE — Kenya KZ — Kasakhstan (2) LK — Sri Lanka LT — Litauen LV — Letland MM — Myanmar MT — Malta MU — Mauritius MZ — Mozambique NA — Namibia NI — Nicaragua PA — Panama PG — Papua Ny Guinea PK — Pakistan PL — Polen RO — Rumænien SB — Salomonøerne SC — Seychellerne SH — Saint Helena SI — Slovenien SR — Surinam TG — Togo TR — Tyrkiet UG — Uganda US — De Forenede Stater VC — Saint Vincent og Grena- dinerne (1) VE — Venezuela VN — Vietnam ZW — Zimbabwe (1) Kun godkendt i forbindelse med indførsel af frisk fisk. (2) Kun godkendt i forbindelse med indførsel af kaviar. (3) Kun godkendt i forbindelse med indførsel af levende dyr til konsum. 18. 2. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 44/63 Liste over lande, hvorfra det er tilladt at indføre fiskerivarer til konsum indtil 31. januar 1999 p(cid:134) de betingelser, der er anført i artikel 11, stk. 7, i direktiv 91/493/EØF BILAG II BG — Bulgarien CG — Congo-Brazzaville EG — Egypten MK — Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien GA — Gabon GW — Guinea Bissau LC — Saint Lucia«


title: Regulamento (CE) n° 204/1999 da Comissão de 28 de Janeiro de 1999 que fixa a restituição máxima à exportação de trigo mole no âmbito do concurso referido no Regulamento (CE) n° 2004/98

eurovoc_concepts:
award of contract
common wheat
export refund

formats: pdf print

text: 29. 1. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 22/53 REGULAMENTO (CE) Nº 204/1999 DA COMISS(cid:212)O de 28 de Janeiro de 1999 que fixa a restitui(cid:135)(cid:209)o m(cid:145)xima (cid:133) exporta(cid:135)(cid:209)o de trigo mole no (cid:131)mbito do concurso referido no Regulamento (CE) nº 2004/98 A COMISS(cid:212)O DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CEE) nº 1766/92 do Conselho, de 30 de Junho de 1992, que estabelece a organiza(cid:135)(cid:209)o comum de mercado no sector dos cereais (1), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 923/96 da Comiss(cid:209)o (2), Tendo em conta o Regulamento (CE) nº 1501/95 da Comiss(cid:209)o, de 29 de Junho de 1995, que estabelece normas de execu(cid:135)(cid:209)o do Regulamento (CEE) nº 1766/92 do Conselho, no que diz respeito (cid:133) concess(cid:209)o de restitui- (cid:135)(cid:210)es (cid:133) exporta(cid:135)(cid:209)o, bem como as medidas a tomar em caso de perturba(cid:135)(cid:209)o, no sector dos cereais (3), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 2513/98 (4), e, nomeadamente, o seu artigo 7º, Considerando que, pelo Regulamento (CE) nº 2004/98 da Comiss(cid:209)o (5), foi aberto um concurso para a restitui(cid:135)(cid:209)o e/ou a imposi(cid:135)(cid:209)o (cid:133) exporta(cid:135)(cid:209)o de trigo mole para determi- nados Estados ACP; Considerando que o artigo 7º do Regulamento (CE) nº 1501/95 prev(cid:136) que a Comiss(cid:209)o pode, com base nas propostas comunicadas, de acordo com o processo previsto no artigo 23º do Regulamento (CEE) nº 1766/ /92, decidir sobre a fixa(cid:135)(cid:209)o duma restitui(cid:135)(cid:209)o m(cid:145)xima (cid:133) exporta(cid:135)(cid:209)o, tendo em conta os crit(cid:130)rios previstos no artigo 1º do Regulamento (CE) nº 1501/95; que, neste caso, ser(cid:145) (ser(cid:209)o) declarado(s) adjudicat(cid:145)rio(s) o(s) proponente(s) cuja(s) proposta(s) se situa(m) a um n(cid:146)vel igual ou inferior ao da restitui(cid:135)(cid:209)o m(cid:145)xima, assim como o(s) proponente(s) cuja(s) proposta(s) incide(m) sobre uma imposi(cid:135)(cid:209)o de exporta(cid:135)(cid:209)o; Considerando que a aplica(cid:135)(cid:209)o dos crit(cid:130)rios acima refe- ridos (cid:133) situa(cid:135)(cid:209)o actual dos mercados do cereal em quest(cid:209)o leva a fixar a restitui(cid:135)(cid:209)o m(cid:145)xima de exporta(cid:135)(cid:209)o no montante referido no artigo 1º; Considerando que as medidas previstas no presente regu- lamento est(cid:209)o em conformidade com o parecer do Comit(cid:130) de Gest(cid:209)o dos Cereais, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1º No que diz respeito (cid:133)s propostas comunicadas de 22 a 28 de Janeiro de 1999 no (cid:131)mbito do concurso referido no Regulamento (CE) nº 2004/98, a restitui(cid:135)(cid:209)o m(cid:145)xima (cid:133) exporta(cid:135)(cid:209)o de trigo mole (cid:130) fixada em 36,98 EUR por tonelada. Artigo 2º O presente regulamento entra em vigor em 29 de Janeiro de 1999. O presente regulamento (cid:130) obrigat(cid:155)rio em todos os seus elementos e directamente aplic(cid:145)vel em todos os Estados-membros. Feito em Bruxelas, em 28 de Janeiro de 1999. Pela Comiss(cid:209)o Franz FISCHLER Membro da Comiss(cid:209)o (1) JO L 181 de 1. 7. 1992, p. 21. (2) JO L 126 de 24. 5. 1996, p. 37. (3) JO L 147 de 30. 6. 1995, p. 7. (4) JO L 313 de 21. 11. 1998, p. 16. (5) JO L 258 de 22. 9. 1998, p. 4


title: Opinion of the Economic and Social Committee on the 'Proposal for a European Parliament and Council Directive amending Directive 79/373/EEC on the marketing of compound feedingstuffs and Directive 96/25/EC on the circulation of feed materials'

eurovoc_concepts:
ESC opinion
animal nutrition
application of EU law
marketing
trading operation

formats: html pdf print

text: 12. 4. 1999 EN Official Journal of the European Communities C 101/89 Opinion of the Economic and Social Committee on the ‘Proposal for a European Parliament and Council Directive amending Directive 79/373/EEC on the marketing of compound feedingstuffs and Directive 96/25/EC on the circulation of feed materials’ (1) (1999/C 101/19) On 29 October 1998 the Council decided to consult the Economic and Social Committee, under Articles 43 and 198 of the Treaty establishing the European Community, on the above-mentioned proposal. The Section for Agriculture, Rural Development and the Environment, which was responsible for preparing the Committee’s work on the subject, adopted its opinion on 8 January 1999. The rapporteur was Mr Bento Gonçalves. At its 360th plenary session (meeting of 28 January 1999), the Economic and Social Committee adopted the following opinion by 53 votes to six with three abstentions. 1. Introduction 1. 1. Scope and legal basis of the proposal and dealers of feed materials, manufacturers of compound feedingstuffs and livestock farmers, whether they use manufactured compound feeding- stuffs or make direct use of feed materials. 1. 1. 1. S c o p e o f t h e p r o p o s a l 2. 1. 2. additives are not dealt with in this directive. Veterinary medicinal products and feedingstuff General objective: to extend the scope of the directive to the circulation and use of raw materials for animal feedingstuffs (feed materials), with the ultimate aim of creating the conditions to guarantee that they are ‘sound, genuine and of merchantable quality’ and as such do not represent a danger to animal or human health or to the environment. To this end, the scope of Direc- tive 96/25/EC is extended in order to allow the Member States, under the terms of Council Directive 95/53/EC, to introduce official inspection procedures not only for the circulation and use of feed materials for the compound feedingstuffs industry, but also for distribu- tors trading in these materials and livestock farmers who produce feed materials and use them directly on their farms. 1. 1. 2. L e g a l b a s i s The legal basis for this proposal is Article 100a of the Treaty. 2. Gist of the proposal 2. 1. The proposal amends Directives 79/373/EEC on the marketing of compound feedingstuffs and Direc- tive 96/25/EC on the circulation of feed materials. 2. 1. 1. cover: Directive 96/25/EC, once amended, will legally — putting feed materials into circulation and also their use. That is, it will cover producers, transporters (1) OJ C 261, 19. 8. 1998, p. 3. 3. General comments 3. 1. The ESC approves of the proposed amendments because they constitute another step towards achieving the above-mentioned general objectives. It also feels that the right conditions are being created to improve the tracking of feed materials from origin right up to the end user: this is particularly important for materials which entail potential public health risks. 3. 2. The ESC nevertheless considers that there is an urgent need in some areas to go further towards restoring consumer confidence in products of animal origin, particularly beef. In particular, it believes that technical, objective and harmonized criteria must be established between Member States to make it clear which feed materials qualify as being ‘sound, genuine and of merchantable quality’. The ESC also thinks that the Member States 3. 3. should adopt supervisory measures ensuring full com- pliance with the provisions of Directive 96/25/EC concerning feed materials which may not be circulated or used, thereby enhancing the image of livestock production and boosting consumer confidence. 3. 3. 1. To facilitate national controls, the Commission must make it clear what it means when it says that feed materials must not represent a threat to the environment. C 101/90 EN Official Journal of the European Communities 12. 4. 1999 4. Specific comments 4. 1. Directive 79/373/EEC 4. 1. 1. A r t i c l e 1 ( 1 ) Article 5(1) para. k) makes it mandatory for establish- ments to have official approval or an allocated regis- tration number. This requirement will enter into force on 1 April 2001. 4. 1. 2. A r t i c l e 1 ( 4 ) This amendment makes it mandatory for Member States to incorporate the definitive list drawn up by the Commission into national legislation. 4. 2. Directive 96/25/EC 4. 2. 1. A r t i c l e 2 ( 1 ) a n d ( 2 ) The title of the directive is amended to include the term ‘use’, so that it legally covers ‘the circulation and use of feed materials’. 4. 2. 2. A r t i c l e 2 ( 3 ) This introduces legal cover for the use of feed materials, so as to preclude any danger to the environment. 4. 2. 3. A r t i c l e 2 ( 4 ) ( g ) It is proposed to modify paragraph g) of Article 5(1) of Directive 96/25/EC to make it mandatory for firms producing or marketing meat meal to include labels or other identifying marks on the packaging which refer to the firm and feed materials used. These must specify the name or business name and the address or registered place of business of the producing establishment, the approval number and the batch reference number or any other particulars which ensure that the feed material can be traced. 4. 2. 3. 1. Article 2(4)(h) This paragraph refers to those feedingstuff producers not covered by paragraph g). 4. 2. 4. A r t i c l e 2 ( 5 ) a) Technical adjustment. b) This point will be divided into paragraphs b) and c). Brussels, 28 January 1999. The aim is to adopt a list of feed materials of which both circulation and use are prohibited. c) This paragraph is designed to allow adoption of new amendments to the annex and to the list referred to in point b), in the light of advances in scientific and technical knowledge. 4. 2. 5. A r t i c l e s 3 a n d 4 These adjustments require no comment. 5. Conclusions 5. 1. The ESC feels that the proposed changes to the directives are essential in order to provide closer tracking of feed materials from origin to end users, and to extend quality requirements to feed materials produced and directly used by producers on their own farms. 5. 2. The ESC, however, believes that the amendments are insufficient to achieve the ultimate aim of strengthen- ing human health protection and restoring consumer confidence, particularly with regard to beef. — For example, the Committee would support a universal ban on mammalian meat and bonemeal in animal feedstuffs. — Farmers should be provided with full labelling of each ingredient in the feed they buy. The Committee therefore feels that further initiatives aiming, in particular, to establish objective quality criteria for feed materials which are technically sound and apply in all Member States, are urgently needed. 5. 3. The ESC also thinks that the term ‘use’ must be more precisely defined. Otherwise it is not clear what control measures Member States are to carry out in order to monitor use of feed materials on farms. This matter should be clarified in the process of amending the relevant directives. The President of the Economic and Social Committee Beatrice RANGONI MACHIAVELLI


title: Kommissionens förordning (EG) nr 210/1999 av den 28 januari 1999 om fastställande av exportbidragen för bearbetade produkter av spannmål och ris

eurovoc_concepts:
cereal product
export refund
rice

text: 29. 1. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 22/61 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 210/1999 av den 28 januari 1999 om fastställande av exportbidragen för bearbetade produkter av spannmål och ris EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING som det bör tas hänsyn till då exportbidraget för dessa produkter beräknas. med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1766/92 av den 30 juni 1992 om den gemensamma organisationen av ändrad genom marknaden för kommissionens förordning (EG) nr 923/96 (2), särskilt artikel 13. 3 i denna, spannmål (1), senast med beaktande av rådets förordning (EG) nr 3072/95 av den 22 december 1995 om den gemensamma organisa- tionen av marknaden för ris (3), senast ändrad genom förordning (EG) nr 2072/98 (4), särskilt artikel 13. 3 i denna, och med beaktande av följande: Artikel 13 i förordning (EEG) nr 1766/92 och artikel 13 i skillnaden förordning (EG) nr 3072/95 fastställer att mellan noteringarna eller priserna på världsmarknaden för de produkter som anges i artikel 1 i de förordningarna och priserna för de produkterna inom gemenskapen kan täckas av ett exportbidrag. Artikel 13 i förordning (EG) nr 3072/95 föreskriver att då exportbidragen fastställs måste hänsyn tas till den rådande situationen och den förväntade utvecklingen vad avser priser för och tillgängliga kvantiteter av spannmål, ris, brutet ris och spannmålsprodukter på gemenskapens marknad å ena sidan och priser för spannmål, ris, brutet ris och spannmålsprodukter på världsmarknaden å andra sidan. Samma artiklar föreskriver att det också är viktigt att säkerställa jämvikten hos och den naturliga utveck- lingen av priserna och handeln på marknaderna för spannmål och ris och dessutom att ta hänsyn till den planerade exportens ekonomiska aspekt, och behovet av att undvika störningar på gemenskapens marknad. Artikel 4 i kommissionens förordning (EG) nr 1518/95 (5), ändrad genom förordning (EG) nr 2993/95 (6), om import- och exportsystemet för bearbetade produkter baserade på spannmål respektive ris definierar de särskilda kriterier (1) EGT L 181, 1. 7. 1992, s. 21. (2) EGT L 126, 24. 5. 1996, s. 37. (3) EGT L 329, 30. 12. 1995, s. 18. (4) EGT L 265, 30. 9. 1998, s. 4. (5) EGT L 147, 30. 6. 1995, s. 55. (6) EGT L 312, 23. 12. 1995, s. 25. Det exportbidrag som beviljas för vissa bearbetade produkter bör graderas på grundval av innehållet av aska, råfibrer, skal, proteiner, fett och stärkelse i varje enskild berörd produkt, eftersom detta innehåll är en särskilt god indikator på den kvantitet basprodukter som faktiskt ingår i den bearbetade produkten. Det finns för närvarande inget behov av att, på grundval av den ekonomiska aspekten av en eventuell export och särskilt produkternas natur och ursprung, fastställa ett exportbidrag för maniok, andra tropiska rötter och knölar eller finmalet mjöl erhållna av dessa. För vissa bearbetade produkter av spannmål är det, på grund av gemenskapens obetydliga deltagande i världshandeln, för närvarande onödigt att fastställa ett exportbidrag. Förhållandena på världsmarknaden, eller de särskilda krav som vissa marknader ställer, kan göra det nödvändigt att variera exportbidraget för vissa produkter i enlighet med destination. Exportbidraget måste fastställas en gång per månad. Det kan ändras under den mellanliggande perioden. Vissa bearbetade produkter av majs får undergå en värme- behandling efter exportbidrag som inte motsvarar produktens kvalitet kanske betalas ut. Det bör därför specificeras att för dessa produkter, som innehåller förgelatinerad stärkelse, bör inget exportbidrag betalas ut. vilken ett De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från Förvaltningskommittén för spannmål. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Exportbidragen för de produkter som anges i artikel 1. 1 d i förordning (EEG) nr 1766/92 och i artikel 1. 1 c i förord- ning (EG) nr 3072/95 fastställs så som det anges i bilagan till den här förordningen, om inte annat följer av förord- ning (EG) nr 1518/95. L 22/62 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 29. 1. 1999 Denna förordning träder i kraft den 29 januari 1999. Artikel 2 Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 28 januari 1999. På kommissionens vägnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen till kommissionens förordning av den 28 januari 1999 om fastställande av exportbidragen för bearbetade produkter av spannmål och ris BILAGA Produktnummer Bidragsbelopp Produktnummer Bidragsbelopp (EUR/ton) (EUR/ton) 1102 20 10 9200 (1) 1102 20 10 9400 (1) 1102 20 90 9200 (1) 1102 90 10 9100 1102 90 10 9900 1102 90 30 9100 1103 12 00 9100 1103 13 10 9100 (1) 1103 13 10 9300 (1) 1103 13 10 9500 (1) 1103 13 90 9100 (1) 1103 19 10 9000 1103 19 30 9100 1103 21 00 9000 1103 29 20 9000 1104 11 90 9100 1104 12 90 9100 1104 12 90 9300 1104 19 10 9000 1104 19 50 9110 1104 19 50 9130 1104 21 10 9100 1104 21 30 9100 1104 21 50 9100 1104 21 50 9300 1104 22 20 9100 1104 22 30 9100 77,66 66,56 66,56 73,35 49,88 93,10 93,10 99,85 77,66 66,56 66,56 49,99 75,80 33,51 49,88 73,35 103,44 82,75 33,51 88,75 72,11 73,35 73,35 97,80 78,24 82,75 87,92 1104 23 10 9100 1104 23 10 9300 1104 29 11 9000 1104 29 51 9000 1104 29 55 9000 1104 30 10 9000 1104 30 90 9000 1107 10 11 9000 1107 10 91 9000 1108 11 00 9200 1108 11 00 9300 1108 12 00 9200 1108 12 00 9300 1108 13 00 9200 1108 13 00 9300 1108 19 10 9200 1108 19 10 9300 1109 00 00 9100 1702 30 51 9000 (2) 1702 30 59 9000 (2) 1702 30 91 9000 1702 30 99 9000 1702 40 90 9000 1702 90 50 9100 1702 90 50 9900 1702 90 75 9000 1702 90 79 9000 2106 90 55 9000 83,21 63,79 33,51 32,85 32,85 8,21 13,87 58,47 87,04 65,70 65,70 88,75 88,75 88,75 88,75 34,96 34,96 0,00 104,11 79,70 104,11 79,70 79,70 104,11 79,70 109,09 75,72 79,70 (1) Inget exportbidrag skall beviljas för produkter som har undergått en värmebehandling som har lett till att stärkelsen förgelatinerats. (2) Exportbidrag beviljas i enlighet med den ändrade rådets förordningen (EEG) nr 2730/75 (EGT L 281, 1. 11. 1975, s. 20). Obs: Produktnumren och fotnoterna definieras i kommissionens ändrade förordning (EEG) nr 3846/87 (EGT L 366, 24. 12. 1987, s. 1)


title: 1999/128/EG: Kommissionens beslut av den 28 januari 1999 om upphävande av beslut 98/339/EG om skyddsåtgärder mot klassisk svinpest i Spanien [delgivet med nr K(1999) 153] (Text av betydelse för EES)

eurovoc_concepts:
Spain
animal plague
export restriction
health certificate
swine
veterinary inspection

text: L 41/12 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 16. 2. 1999 II (R(cid:132)ttsakter vilkas publicering inte (cid:132)r obligatorisk) KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUT av den 28 januari 1999 om upph(cid:132)vande av beslut 98/339/EG om skydds(cid:134)tg(cid:132)rder mot klassisk svinpest i Spanien [delgivet med nr K(1999) 153] (Text av betydelse f(cid:148)r EES) (1999/128/EG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av r(cid:134)dets direktiv 90/425/EEG av den 26 juni 1990 om veterin(cid:132)ra och avelstekniska kontroller i handeln med vissa levande djur och varor inom gemen- skapen med sikte p(cid:134) att f(cid:148)rverkliga den inre mark- naden (1), senast (cid:132)ndrat genom direktiv 92/118/EEG (2), s(cid:132)rskilt artikel 10. 4 i detta, och av f(cid:148)ljande sk(cid:132)l: Ett antal utbrott av klassisk svinpest har Spanien. intr(cid:132)ffat i Spanien har vidtagit (cid:134)tg(cid:132)rder inom ramen f(cid:148)r r(cid:134)dets direktiv 80/217/EEG av den 22 januari 1980 om inf(cid:148)- rande av gemenskaps(cid:134)tg(cid:132)rder f(cid:148)r bek(cid:132)mpning av klassisk svinpest (3), senast (cid:132)ndrat genom Anslutningsakten f(cid:148)r (cid:153)sterrike, Finland och Sverige. P(cid:134) grund av sjukdomssituationen var det n(cid:148)dv(cid:132)ndigt att anta kommissionens beslut 97/285/EG (4) om vissa skydds(cid:134)tg(cid:132)rder mot klassisk svinpest i Spanien och att (1) EGT L 224, 18. 8. 1990, s. 29. (2) EGT L 62, 15. 3. 1993, s. 49. (3) EGT L 47, 21. 2. 1980, s. 11. (4) EGT L 114, 1. 5. 1997, s. 47. (cid:132)ndra det genom besluten 97/446/EG (5), 98/93/EG (6) och 98/271/EG (7), att upph(cid:132)va det genom beslut 98/ 339/EG (8), samt att (cid:132)ndra beslut 98/339/EG genom beslut 98/411/EG (9), 98/555/EG (10) och 98/720/EG (11). Spanien har antagit det nationella sero(cid:148)vervakningspro- gram f(cid:148)r klassisk svinpest som godk(cid:132)ndes genom kommissionens beslut 98/176/EG (12). Till f(cid:148)ljd av den gynnsamma utvecklingen av klassisk svinpest i provinsen Sevilla b(cid:148)r man (cid:132)ndra antagna best(cid:132)mmelser ang(cid:134)ende f(cid:148)rflyttning av svin och handeln med svinsperma fr(cid:134)n vissa omr(cid:134)den i Spanien. De (cid:134)tg(cid:132)rder som f(cid:148)reskrivs i detta beslut (cid:132)r f(cid:148)renliga med yttrandet fr(cid:134)n St(cid:132)ndiga veterin(cid:132)rmedicinska kommitt(cid:130)n. H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 Beslut 98/339/EG upph(cid:148)r att g(cid:132)lla. (5) EGT L 190, 19. 7. 1997, s. 48. (6) EGT L 18, 23. 1. 1998, s. 35. (7) EGT L 120, 23. 4. 1998, s. 23. (8) EGT L 148, 19. 5. 1998, s. 43. (9) EGT L 188, 2. 7. 1998, s. 40. (10) EGT L 266, 1. 10. 1998, s. 84. (11) EGT L 342, 17. 12. 1998, s. 30. (12) EGT L 65, 5. 3. 1998, s. 26. 16. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 41/13 Medlemsstaterna skall (cid:132)ndra de (cid:134)tg(cid:132)rder som de till(cid:132)mpar vid handel s(cid:134) att dessa (cid:148)verens- st(cid:132)mmer med detta beslut. De skall omedelbart underr(cid:132)tta kommissionen om detta. Artikel 2 Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna. Artikel 3 Utf(cid:132)rdat i Bryssel den 28 januari 1999. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen


eurovoc_concepts:
alcoholic beverage
catch of fish
common fisheries policy
conservation of resources
discarded fish
ecosystem

text: 7. 5. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 128/83 Torsdag, den 28. januar 1999 6. Overbordkastning af fisk A4-0403/98 Beslutning om problemet med overbordkastning af fisk Europa-Parlamentet, › der henviser til forretningsordenens artikel 148, › der henviser til bet(cid:230)nkning fra Fiskeriudvalget (A4-0403/98), A. der henviser til, at fisk er en yderst v(cid:230)rdifuld global og naturlig fłdekilde, B. der henviser til, at der drives alvorlig rovdrift p(cid:229) verdens levende marine ressourcer, og at (cid:230)ndrede forbrugerpr(cid:230)ferencer, stigende kłbekraft og befolkningsv(cid:230)kst fortsat f(cid:229)r den samlede efterspłrgsel efter fiskeriprodukter til at stige, C. der henviser til, at muligheden for at łge det samlede udbud af fisk ved hj(cid:230)lp af bedre forvaltning af fiskebestanden (hvilket bl. a. foruds(cid:230)tter, at fiskene f(cid:229)r lov til at vokse op og gyde, fłr de fanges) og ved at sikre, at fangsterne anvendes optimalt, skal udnyttes fuldt ud, og der henviser til, at akvakultur fremover i stigende grad kan bidrage til den samlede fiskebestand og dermed lette presset p(cid:229) en r(cid:230)kke fiskearter, der fanges, D. der henviser til, at FN(cid:146)s Organisation for Ern(cid:230)ring og Landbrug (FAO) har vurderet, at mellem 17,9 og 39,5 millioner tons fisk › svarende til 20-40% af de marine ressourcer, der fanges p(cid:229) verdensplan › hvert (cid:229)r kastes over bord (1), og der henviser til, at man ved undersłgelser af EU(cid:146)s fiskeri har konstateret overbordkastning af fisk i et lignende omfang, E. der henviser til, at virkningen af overbordkastning p(cid:229) fiskebestanden afh(cid:230)nger af art og bestandstłr- relse, F. der henviser til, at visse bestande er blevet reduceret til et kritisk niveau delvis som fłlge af fangst og overbordkastning af underm(cid:229)lsfisk p(cid:229) havet, G. der henviser til, at overdrevent fiskeri og utilstr(cid:230)kkelig selektivitet med hensyn til fiskeredskaber og fiskemetoder samt manglende fleksibilitet i fiskeripolitikken og beslutningsprocesserne i betydelig grad er (cid:229)rsag til problemet med ułnskede fangster, og at bestr(cid:230)belserne p(cid:229) at reducere fiskeriindsat- sen og łge selektiviteten m(cid:229) forts(cid:230)ttes og forst(cid:230)rkes, H. der henviser til, at F(cid:230)llesskabet str(cid:230)ber efter at reducere EU-fiskerfl(cid:229)dens overskydende kapacitet ved hj(cid:230)lp af det fjerde fler(cid:229)rige styringsprogram, prłver at begr(cid:230)nse m(cid:230)ngden af fisk, der fanges inden for den samlede tilladte fangstm(cid:230)ngde (TAC) og kvoter, og har vedtaget en ny forordning (EF) nr. 850/98 (2) om tekniske foranstaltninger til beskyttelse af yngel, som tr(cid:230)der i kraft den 1. januar 2000 og erstatter den nuv(cid:230)rende forordning (EF) nr. 894/97 (3) om s(cid:229)danne foranstaltninger, I. der henviser til, at gennemfłrelse af tekniske foranstaltninger, navnlig forłgelse af maskestłrrelse og obligatorisk anvendelse af kvadratiske masker i alle fangstposer for at sikre, at sm(cid:229) fisk kan slippe igennem, og regelm(cid:230)ssig opfłlgning af den teknologiske udvikling, der kan forłge fiskeredskabernes produktivitet, og regelm(cid:230)ssig tilpasning af de tekniske foranstaltninger, kan reducere fangsten af underm(cid:229)lsfisk i betydelig grad, (1) FAO Fisheries Technical Paper 339, Rom 1994. (2) EFT L 125 af 27. 4. 1998, s. 1. (3) EFT L 132 af 23. 5. 1997, s. 1. C 128/84 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 7. 5. 1999 Torsdag, den 28. januar 1999 J. der henviser til, at fortsat udvikling og finindstilling af redskaberne p(cid:229) fangstpladserne kan bidrage til at formindske overbordkastningen, men de kan sandsynligvis ikke lłse alle problemer og błr derfor styrkes og suppleres med andre foranstaltninger, K. der henviser til, at restriktioner vedrłrende, hvor mange dage fiskerne m(cid:229) v(cid:230)re p(cid:229) havet, og forbud mod at fiske i visse fangstomr(cid:229)der og i bestemte perioder ogs(cid:229) kan spille en rolle for at reducere den samlede fangstm(cid:230)ngde, navnlig af fiskeyngel og gydende fisk, L. der henviser til, at omkostningen for alle fiskere i form af formindskede fiskebestande ved fangst af underm(cid:229)lsfisk ikke giver sig udslag i nogen s(cid:230)rlig og umiddelbar omkostning for den enkelte fisker, der fanger s(cid:229)danne fisk, s(cid:229) l(cid:230)nge fiskene frit kan kastes over bord, medens anvendelse af mere selektive redskaber og metoder associeres med forskellige ulemper s(cid:229)som lavere indkomst og besv(cid:230)rligere arbejde; den enkelte fiskers villighed til at fiske selektivt undermineres ogs(cid:229) af en manglende tiltro til, at andre fiskere er indstillet p(cid:229) at głre det samme, M. der henviser til, at det meget tit er muligt at omg(cid:229) regler for udformning og anvendelse af redskaber, enten p(cid:229) lovlig eller ulovlig vis, uden s(cid:230)rlig stor risiko for opdagelse, og s(cid:229)danne regler er derfor ikke tilstr(cid:230)kkelige til at lłse de relevante problemer, N. der henviser til, at der derfor m(cid:229) findes nye veje til at give fiskerne incitamenter og łge deres forst(cid:229)else for den logiske begrundelse for de g(cid:230)ldende regler, til at fremme tilliden mellem fiskerne indbyrdes og til at głre det muligt at h(cid:229)ndh(cid:230)ve reglerne, og der henviser til, at det er af afgłrende betydning med bedre uddannelse af fiskerne for at łge deres forst(cid:229)else af, at det er nłdvendigt med en lang r(cid:230)kke foranstaltninger for at bevare fiskebestandene, hvis de skal kunne spille deres vigtige rolle i forvaltningen af fiskeressourcerne for de kommende generationer, O. der henviser til, at sammens(cid:230)tningen af fangsterne varierer i (cid:229)rets lłb og/eller alt efter de forskellige geografiske omr(cid:229)der, og at det normalt er meget lettere at overv(cid:229)ge, hvor og hvorn(cid:229)r de forskellige fartłjer fisker, end at kontrollere, hvordan de fisker, og hvad de fanger, og at man derfor hyppigere skulle głre brug af midlertidige, s(cid:230)sonbestemte eller permanente fredningsomr(cid:229)der, navnlig for at undg(cid:229) den ułkonomiske fangst af mange unge fisk, P. der henviser til, at artikel 16 i den g(cid:230)ldende forordning (EF) nr. 894/97 om tekniske foranstaltninger og artikel 45 i den nye forordning (EF) nr. 850/98 giver de enkelte medlemsstater mulighed for, p(cid:229) strenge betingelser, at tr(cid:230)ffe bevarelsesforanstaltninger for de farvande, der hłrer under deres jurisdiktion, og der henviser til, at det af b(cid:229)de praktiske og procedurem(cid:230)ssige (cid:229)rsager kun er dem, der kan reagere hurtigt nok til at tr(cid:230)ffe foranstaltninger, hvis der opdages store forekomster af yngel i deres farvande, og at de błr tilskyndes til at głre det, Q. der henviser til, at der af flere (cid:229)rsager stadig vil v(cid:230)re temmelig mange bifangster, selv om foranstaltningerne til at formindske dem lykkes, og der henviser til, at man i stadig mindre grad tolererer det spild af ressourcer, som overbordkastning udgłr, og at en r(cid:230)kke nordatlantiske stater derfor har grebet mere og mere ind over for denne praksis, hvilket det norske forbud mod overbordkastning af elleve arter er det bedste eksempel p(cid:229), R. der henviser til, at der er store vanskeligheder med at sikre, at forbud mod overbordkastning overholdes, og at der er stort behov for at supplere s(cid:229)danne forbud med effektive foranstaltninger for at sikre, at forpligtelsen til at beholde hele fangsten om bord og lande den, inklusive underm(cid:229)lsfisk, ikke bruges som d(cid:230)kke for med vilje at fange s(cid:229)danne fisk for at tjene p(cid:229) dem, 1. mener, at der m(cid:229) tr(cid:230)ffes foranstaltninger til at genoprette og opbygge de faldende fiskeressourcer, for at europ(cid:230)isk fiskeri p(cid:229) mellemlang og lang sigt kan forblive et levedygtigt erhverv; p(cid:229)peger, at omfanget af overbordkastning i łjeblikket er uacceptabelt, og at det kun kan s(cid:230)nkes ved 2. hj(cid:230)lp af passende tekniske foranstaltninger og en łget kontrolindsats; 3. henstiller, at der p(cid:229) europ(cid:230)isk niveau gennemfłres forskning for at kortl(cid:230)gge, hvilke arter der lłber stłrst risiko for overbordkastning, samt forskning i fisks adf(cid:230)rd for at udvikle den stłrst mulige selektivitet i redskaberne; 7. 5. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 128/85 Torsdag, den 28. januar 1999 4. opfordrer indtr(cid:230)ngende til, at visse fiskebestande beskyttes ved hj(cid:230)lp af passende forvaltning og regulering af de marine ressourcer, herunder om nłdvendigt et p(cid:229)bud om at skifte fangstplads, hvis over 15% af en enkelt fangst best(cid:229)r af underm(cid:229)lsfisk; dette kan medfłre midlertidig lukning af s(cid:229)danne fangstpladser; 5. gl(cid:230)der sig over Den Europ(cid:230)iske Unions forbud mod drivgarn som en foranstaltning, der i betydelig grad vil bidrage til en formindskelse af for store bifangster, men beklager, at Den Europ(cid:230)iske Union ikke har foretaget en undersłgelse af fiskeredskabernes selektivitetsgrad med henblik p(cid:229) at forbyde de redskaber, der giver for store bifangster; 6. henstiller, at Det Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskab forts(cid:230)tter med at forbedre de tekniske foranstaltninger til reduktion af fangsten af underm(cid:229)lsfisk/umodne fisk, herunder navnlig en udvidet indfłrelse af fangstposer med kvadratiske masker for at give dem mulighed for at undslippe, og andre selektive redskaber; 7. opfordrer Kommissionen til at undersłge, om der i forbindelse med ovenn(cid:230)vnte foranstaltninger błr nedl(cid:230)gges forbud mod overbordkastning af visse vigtige arter, ligesom i Norge, idet der som et pilotprojekt nedl(cid:230)gges forbud mod overbordkastning af en eller to arter; 8. mener, at kvoterne i forbindelse med dette forbud mod overbordkastning af visse arter kan anvendes fleksibelt, s(cid:229)ledes at fiskerne kan f(cid:229) markedsprisen for op til 10% af de kvalitetsfisk, der fanges ud over kvoten, og som s(cid:229) fratr(cid:230)kkes det fłlgende (cid:229)rs kvote, forudsat at der ikke er blevet overfisket med fors(cid:230)t; og mener, at der straks błr indfłres anvendelse af TAC(cid:146)er, der g(cid:230)lder for flere (cid:229)r og flere arter, s(cid:229)dan som f(cid:230)llesskabslovgivningen p(cid:229) fiskeriomr(cid:229)det allerede giver mulighed for; 9. henstiller, at fisk, der landes, men som ikke kan bruges til konsum, s(cid:229) vidt muligt skal anvendes til produktion af fiskemel og fiskeolie, s(cid:229)ledes at der opn(cid:229)s mindre afh(cid:230)ngighed af industrifiskeriet, der i sig selv bidrager til nedgangen i bestandene af fisk til konsum; henstiller, at s(cid:230)rlige fiskearter kun skal landes i s(cid:230)rlige havne med passende kontrolfaciliteter for 10. at formindske den m(cid:230)ngde af »sorte« fisk uden for kvote, der kommer p(cid:229) markedet; 11. opfordrer indtr(cid:230)ngende Kommissionen til at understrege over for medlemsstaternes regeringer, at de har ansvaret for at sikre effektiv inspektion om bord og effektiv havnekontrol med henblik p(cid:229) at f(cid:229) beskyttelsesforanstaltningerne til at fungere samt for at idłmme passende straf for overtr(cid:230)delse af bestemmelserne; opfordrer indtr(cid:230)ngende medlemsstaterne til at forpligte sig til at lukke fangstpladser i deres 12. farvande eller under deres jurisdiktion, n(cid:229)r der er et klart behov for det med henblik p(cid:229) at bevare bestandene, og til ikke at misbruge deres ret til at tr(cid:230)ffe s(cid:229)danne foranstaltninger; 13. efterlyser stłtte til forskning i, hvordan omfanget af akvakultur kan forłges som en yderligere foranstaltning til at lette presset p(cid:229) de mest popul(cid:230)re og mest solgte truede fiskearter, ogs(cid:229) som en alternativ kilde til jobskabelse i fiskersamfund; 14. opfordrer til bedre uddannelse af fiskere, navnlig undervisning i behovet for bevaring af fiskeressourcerne og den logiske begrundelse for de forskellige bevaringsforanstaltninger som et middel til at inddrage fiskerne som meget som muligt og f(cid:229) dem til at forst(cid:229) disse foranstaltninger; 15. opfordrer indtr(cid:230)ngende til, at der iv(cid:230)rks(cid:230)ttes mere effektive stłtteforanstaltninger via struktur- fondene og s(cid:230)rlige tilskud, der fordeles ligeligt til alle kystomr(cid:229)der, for at formindske afh(cid:230)ngigheden af fiskeriet, hvor dette er et betydeligt erhverv, samt til at bist(cid:229) de enkelte fiskere og fiskeriselskaber med at investere i det nłdvendige udstyr og klare yderligere fiskerirestriktioner, n(cid:229)r der er behov for dem; 16. p(cid:229)l(cid:230)gger sin formand at sende denne beslutning til R(cid:229)det og Kommissionen


title: Lovgivningsmæssig beslutning med Europa-Parlamentets udtalelse om miljø, sikkerhed og udenrigspolitik

eurovoc_concepts:
common foreign and security policy
defence policy
development aid
environmental protection
sustainable development

text: C 128/92 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 7. 5. 1999 Torsdag, den 28. januar 1999 8. Miljł, sikkerhed og udenrigspolitik A4-0005/99 Europa-Parlamentet, Beslutning om miljł, sikkerhed og udenrigspolitik › der henviser til forslag til beslutning af Rehn om strategier for udnyttelse af milit(cid:230)re ressourcer til miljłform(cid:229)l (B4-0551/95), › der henviser til FN(cid:146)s undersłgelse »Charting potential uses of resources allocated to military activities for civilian endeavours to protect the environment« (UN A46/364 af 17. september 1991), › der henviser til sin beslutning af 29. juni 1995 om personelminer: en dłdbringende hindring for udvikling (1), › der henviser til sine tidligere beslutninger om ikke-spredning og prłvespr(cid:230)ngninger af kernev(cid:229)ben og Canberra-Komite·ens rapport om afskaffelse af kernev(cid:229)ben fra august 1996, › der henviser til Den Internationale Domstols enstemmige beslutning om kernev(cid:229)benstaternes forpligtelse til at forhandle sig frem til et forbud mod kernev(cid:229)ben (Advisory Opinion no 96/22 af 8. juli 1996), › der henviser til sin udtalelse af 19. april 1996 om forslag til R(cid:229)dets afgłrelse om indfłrelse af et EF-handlingsprogram for civilbeskyttelse (KOM(95)0155 › C4-0221/95 › 95/0098(CNS)) (2), › der henviser til sine tidligere beslutninger om kemiske v(cid:229)ben. › der henviser til resultaterne af FN(cid:146)s konferencer i Kyoto 1997 og Rio de Janeiro 1992, › der henviser til hłringen om HAARP og ikke-dłdbringende v(cid:229)ben, som Underudvalget om Sikkerhed og Nedrustning afholdt i Bruxelles den 5. februar 1998, › der henviser til forretningsordenens artikel 148, › der henviser til bet(cid:230)nkning fra Udvalget om Udenrigs-, Sikkerheds- og Forsvarsanliggender og til udtalelsen fra Udvalget om Miljł- og Sundhedsanliggender og Forbrugerbeskyttelse (A4-0005/99), A. der konstaterer, at den kolde krigs afslutning har medfłrt dybtg(cid:229)ende (cid:230)ndringer i den sikkerhedspo- litiske situation i verden, og at den milit(cid:230)re afsp(cid:230)nding har resulteret i en omfattende nedrustning inden for de milit(cid:230)re sektorer i almindelighed og p(cid:229) kernev(cid:229)benomr(cid:229)det i s(cid:230)rdeleshed, hvorved forsvarsbudgetterne er blevet besk(cid:229)ret betydeligt, B. der henviser til, at der trods denne fuldst(cid:230)ndige (cid:230)ndring af den geostrategiske situation siden afslutningen af den kolde krig ikke er sket nogen n(cid:230)vnev(cid:230)rdig mindskelse af risikoen for katastrofal beskadigelse af det globale miljłs integritet og b(cid:230)redygtighed, is(cid:230)r den biologiske mangfoldighed, enten som fłlge af tilf(cid:230)ldig eller uautoriseret affyring af kernev(cid:229)ben eller autoriseret brug af kernev(cid:229)ben baseret p(cid:229) en formodet, men ubegrundet trussel om et forest(cid:229)ende angreb, C. der henviser til, at risikoen kunne mindskes ganske betydeligt inden for kort tid, hvis alle kernev(cid:229)benstater hurtigt gennemfłrer de seks trin indeholdt i Canberra-Komite·ens rapport, is(cid:230)r oph(cid:230)velse af den łverste beredskabsstatus for alle kernev(cid:229)ben og gradvis overfłrsel af alle v(cid:229)ben til en strategisk reserve, D. der henviser til, at artikel 6 i traktaten om ikke-spredning af kernev(cid:229)ben fra 1968 (NPT) forpligter alle de kontraherende parter til at fłre forhandlinger i god tro om en traktat om almindelig og fuldst(cid:230)ndig nedrustning, og at de principper og m(cid:229)ls(cid:230)tninger, der blev vedtaget p(cid:229) NPT-konferencen i 1995 p(cid:229) ny bekr(cid:230)ftede, at traktatens endelige m(cid:229)l bestod i fuldst(cid:230)ndig afskaffelse af kernev(cid:229)ben, (1) EFT C 183 af 17. 7. 1995, s. 47. (2) EFT C 141 af 13. 5. 1996, s. 258. 7. 5. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 128/93 Torsdag, den 28. januar 1999 E. der henviser til, at trusler mod miljłet, flygtningestrłmme, etniske mods(cid:230)tninger, terrorisme og international kriminalitet udgłr nye alvorlige trusler mod sikkerheden, og at evnen til at h(cid:229)ndtere forskellige former for konflikter f(cid:229)r łget betydning i takt med, at sikkerhedssituationen (cid:230)ndrer sig, F. der konstaterer, at jordens ressourcer bruges, som om de var uudtłmmelige, hvilket har fłrt til, at der oftere og oftere sker natur- og miljłkatastrofer, og som p(cid:229)peger, at s(cid:229)danne lokale og regionale łkologiske problemer kan f(cid:229) betydelige konsekvenser i de internationale forbindelser, og som endelig beklager, at dette ikke afspejler sig tydeligere i landenes udenrigs-, sikkerheds- og forsvarspolitik, G. der henviser til, at konflikter i hele verden overvejende snarere er interne end mellemstatslige anliggender, og at de, n(cid:229)r de opst(cid:229)r staterne imellem, i stigende grad drejer sig om adgang til eller r(cid:229)dighed over basale livsvigtige ressourcer, is(cid:230)r vand, fłdevarer og br(cid:230)ndstof, H. der konstaterer, at adgang til og r(cid:229)dighed over s(cid:229)danne livsvigtige naturressourcer er ulłseligt forbundet med miljłłdel(cid:230)ggelse og forurening, b(cid:229)de hvad ang(cid:229)r (cid:229)rsag og virkning, og at det fłlgelig er logisk, at forebyggelse af konflikter i łget omfang błr fokusere p(cid:229) disse spłrgsm(cid:229)l, I. der henviser til, at alle disse faktorer, som fłrst og fremmest berłrer de fattigste og mest s(cid:229)rbare befolkninger i verden, vedvarende łger antallet af s(cid:229)kaldte »miljłflygtninge«, hvilket medfłrer direkte pres p(cid:229) EU(cid:146)s indvandrings- og retspolitik, p(cid:229) udviklingsbistanden og p(cid:229) udgifterne til humanit(cid:230)r bistand samt indirekte łger sikkerhedsproblemerne for EU i form af regional ustabilitet i andre dele af verden, J. der henviser til, at antallet af »miljłflygtninge« ifłlge detaljeret international forskning, indsamlet og offentliggjort af klimainstituttet i Washington, nu overstiger antallet af »traditionelle flygtninge« (25 millioner sammenlignet med 22 millioner), at dette tal forventes fordoblet inden (cid:229)r 2010 og i v(cid:230)rste fald kan stige betydeligt mere, K. der henviser til, at dette, skłnt behandlingen af globale spłrgsm(cid:229)l siden afslutningen p(cid:229) den kolde krig i vidt omfang er taget ud af den tidligere dominerende ideologiske kontekst og nu i meget mindre grad bestemmes af milit(cid:230)re balancespłrgsm(cid:229)l, endnu ikke afspejles i FN(cid:146)s system for global styring, som i hłjere grad błr l(cid:230)gge v(cid:230)gt p(cid:229) sammenh(cid:230)ng og effektivitet inden for s(cid:229)vel milit(cid:230)re som ikke-milit(cid:230)re komponenter i sikkerhedspolitikken, L. der imidlertid henviser til, at prioritering af den stigende andel af FN(cid:146)s arbejde om globale politiske og sikkerhedsm(cid:230)ssige spłrgsm(cid:229)l i det v(cid:230)sentlige er ikke-milit(cid:230)re og is(cid:230)r har relation til forholdet mellem handel, bistand, miljł og b(cid:230)redygtig udvikling, M. der konstaterer, at der er et presserende behov for at mobilisere tilstr(cid:230)kkelige ressourcer til at młde den miljłm(cid:230)ssige udfordring, og som bem(cid:230)rker, at de disponible ressourcer til miljłbeskyttelse er meget begr(cid:230)nsede, hvilket kr(cid:230)ver nyt(cid:230)nkning i anvendelsen af eksisterende ressourcer, N. der henviser til, at milit(cid:230)ret i takt med, at de milit(cid:230)re ressourcer er blevet frigjort, har f(cid:229)et en enest(cid:229)ende mulighed for og en omfattende kapacitet til at supplere de civile bestr(cid:230)belser p(cid:229) at lłse de voksende miljłproblemer, O. der henviser til, at milit(cid:230)rrelaterede ressourcer ifłlge deres natur er nationale aktiver, mens miljłudfordringen er global, og at der derfor er et stort behov for at finde muligheder for et internationalt samarbejde, n(cid:229)r det g(cid:230)lder om at overfłre og anvende milit(cid:230)re ressourcer til miljłbeskyttelse, P. der henviser til, at udgifterne til miljłbeskyttelse p(cid:229) kort sigt m(cid:229) vejes op mod udgifterne p(cid:229) lang sigt ved forsłmmelser p(cid:229) dette omr(cid:229)de, og at der er et voksende behov for en cost-benefit-analyse af forskellige miljłstrategier, Q. der konstaterer, at det f(cid:230)lles m(cid:229)l: udbedring af de skader, der er sket p(cid:229) jordens łkosystem, ikke kan n(cid:229)s isoleret fra spłrgsm(cid:229)let om en retf(cid:230)rdig udnyttelse af de globale ressourcer, og at det er nłdvendigt at lette det internationale tekniske samarbejde og stłtte overfłrslen af egnet milit(cid:230)rrela- teret teknologi, C 128/94 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 7. 5. 1999 Torsdag, den 28. januar 1999 R. der henviser til, at der trods de eksisterende konventioner foreg(cid:229)r milit(cid:230)r forskning i anvendelse af miljłmanipulation som et v(cid:229)ben, s(cid:229)ledes som det eksempelvis fremg(cid:229)r af HAARP-projektet i Alaska, S. der henviser til, at den generelle foruroligelse over det łkologiske forfald og miljłkriserne kr(cid:230)ver prioriteringer i den nationale beslutningstagning, og at landene m(cid:229) reagere i f(cid:230)llesskab i tilf(cid:230)lde af miljłkatastrofer, opfordrer Kommissionen til, jf. Amsterdam-traktaten, at forel(cid:230)gge R(cid:229)det og Parlamentet en f(cid:230)lles 1. strategi, som sammenstiller FUSP-aspekterne i EU(cid:146)s politik med dens handel, stłtte, udvikling og internationale miljłpolitikker mellem (cid:229)r 2000 og 2010 med henblik p(cid:229) at behandle fłlgende individuelle spłrgsm(cid:229)l og forholdet mellem dem: a) landbrugs- og fłdevareproduktion og miljłłdel(cid:230)ggelse; b) vandmangel og gr(cid:230)nseoverskridende vandforsyning; c) skovrydning og gendannelse af kulstofdr(cid:230)n; d) arbejdslłshed, underbesk(cid:230)ftigelse og absolut fattigdom; e) b(cid:230)redygtig udvikling og klima(cid:230)ndring; f) skovrydning, łrkendannelse og befolkningstilv(cid:230)kst; g) forbindelsen mellem ovenn(cid:230)vnte faktorer og den globale opvarmning og de stadig mere ekstreme vejrforholds konsekvenser for mennesker og miljł; 2. konstaterer, at forebyggende miljłforanstaltninger er et vigtigt sikkerhedspolitisk instrument; opfordrer derfor medlemsstaterne til at opstille miljł-og sundhedsm(cid:230)ssige m(cid:229)l i deres langsigtede forsvars- og sikkerhedspolitiske vurderinger, milit(cid:230)re forskning og handlingsplaner; 3. erkender, at de v(cid:230)bnede styrker spiller en vigtig rolle i et demokratisk samfund og varetager det nationale forsvar, samt at fredsskabende og fredsbevarende initiativer kan yde et vigtigt bidrag til forebyggelse af miljłskader; henviser til, at atmosf(cid:230)riske og underjordiske atomprłvespr(cid:230)ngninger som fłlge af radioaktiv 4. str(cid:229)ling og radioaktivt nedfald har medfłrt spredning af store m(cid:230)ngder radioaktivt c(cid:230)sium 137, strontium 90 og andre kr(cid:230)ftfremkaldende isotoper over hele jorden og har for(cid:229)rsaget store miljł- og sundhedsskader i prłveomr(cid:229)derne; opfordrer i betragtning af, at mange dele af verden er truet af den ukontrollerede, usikre og 5. uprofessionelle opl(cid:230)gning og dumpning af atomub(cid:229)de og overfladefartłjer med deres radioaktive br(cid:230)ndstof og l(cid:230)kkende kernereaktorer, Kommissionen og R(cid:229)det til at tage initiativ til aktioner, p(cid:229) grund af den store risiko for, at store omr(cid:229)der som fłlge heraf snart vil begynde at blive forurenet p(cid:229) grund af str(cid:229)ling; 6. forlanger ligeledes, at der findes en tilfredsstillende lłsning p(cid:229) problemet med de kemiske og konventionelle v(cid:229)ben, der blev dumpet efter de to verdenskrige mange steder i havene rundt om Europa, fordi dumpning var en »nem« m(cid:229)de at slippe af med disse lagre p(cid:229), og p(cid:229)peger, at ingen endnu ved, hvad de łkologiske fłlger p(cid:229) lang sigt kan blive, is(cid:230)r for fiskeressourcer og badevandet; 7. opfordrer Kommissionen og R(cid:229)det til at bidrage til at finde en lłsning p(cid:229) det problem, at der som fłlge af vedvarende krige i hele regioner af Afrika er sket łdel(cid:230)ggelser af menneskelige strukturer og landbrugsstrukturer, og at landomr(cid:229)derne nu er udsat for miljłm(cid:230)ssige katastrofer, is(cid:230)r som fłlge af skovrydning og erosion, der fłrer til łrkendannelse; 8. opfordrer derfor milit(cid:230)ret til at indstille alle aktiviteter, som medvirker til at beskadige miljłet og sundheden, og tr(cid:230)ffe alle nłdvendige foranstaltninger til at rense og dekontaminere de forurenede omr(cid:229)der; Anvendelse af milit(cid:230)re ressourcer til miljłform(cid:229)l 9. mener, at de ressourcer, der er disponible til at genoprette og redde łdelagt miljł, ikke er tilstr(cid:230)kkelige til at młde den globale miljłudfordring, og henstiller derfor til medlemsstaterne at arbejde for anvendelse af milit(cid:230)rrelaterede ressourcer til miljłbeskyttelse ved at a) overveje, hvilke milit(cid:230)rrelaterede ressourcer de midlertidigt, p(cid:229) lang sigt eller p(cid:229) »stand-by«-basis kan stille til FN(cid:146)s r(cid:229)dighed som instrument for et internationalt samarbejde i tilf(cid:230)lde af miljłkatastro- fer og -kriser, 7. 5. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 128/95 Torsdag, den 28. januar 1999 b) udarbejde internationale og europ(cid:230)iske beskyttelsesprogrammer, hvormed der głres brug af personale, udrustning og faciliteter fra den milit(cid:230)re sektor, som stilles til r(cid:229)dighed inden for rammerne af partnerskaber for fred og s(cid:230)ttes ind i nłdsituationer p(cid:229) miljłomr(cid:229)det, c) integrere m(cid:229)ls(cid:230)tninger om miljłbevarende og b(cid:230)redygtig udvikling i deres sikkerhedskoncepter, d) sikre, at de v(cid:230)bnede styrker overholder eksisterende miljłbestemmelser, og at virkningerne af tidligere milit(cid:230)re miljłłdel(cid:230)ggelser afhj(cid:230)lpes, e) indfłre miljłhensyn i deres milit(cid:230)re forsknings- og udviklingsprogrammer; 10. opfordrer i betragtning af de begr(cid:230)nsede erfaringer p(cid:229) omr(cid:229)det Kommissionen til a) at skabe mulighed for udveksling af aktuelle nationale erfaringer med anvendelse af milit(cid:230)rrelaterede ressourcer p(cid:229) miljłomr(cid:229)det og b) i FN-regi at lette den globale spredning af miljłdata, herunder data, som er indsamlet ved hj(cid:230)lp af milit(cid:230)re satellitter og andre platforme for informationsindsamling; 11. opfordrer medlemsstaterne til at lade det civile samfunds miljłlovgivning omfatte alle milit(cid:230)re aktiviteter samt at p(cid:229)tage sig det łkonomiske ansvar for undersłgelse og genoprettelse af omr(cid:229)der, der er skadet af tidligere milit(cid:230)r virksomhed, s(cid:229)ledes at disse omr(cid:229)der atter kan anvendes civilt; dette er s(cid:230)rlig vigtigt p(cid:229) grund af den omfattende dumpning af kemisk og konventionel ammunition langs EU(cid:146)s kyster; opfordrer samtlige medlemsstater til at formulere miljł- og sundhedsm(cid:230)ssige m(cid:229)l og udforme 12. handlingsplaner for forbedring af miljł-og sundhedsarbejdet inden for de respektive landes forsvar; 13. opfordrer medlemsstaternes regeringer til gradvist at forbedre miljłbeskyttelsen inden for forsvaret gennem uddannelse, teknisk udvikling og gennem en grundl(cid:230)ggende undervisning af alt milit(cid:230)rt personale og alle v(cid:230)rnepligtige i miljłspłrgsm(cid:229)l; 14. mener, at miljłstrategierne błr omfatte overv(cid:229)gning af jordens miljł, vurdering af indsamlede data, samordning af det videnskabelige arbejde og informationsspredning med udveksling af relevante data fra nationale observations- og overv(cid:229)gningssystemer, s(cid:229)ledes at man f(cid:229)r et kontinuerligt og samlet billede af miljłsituationen; 15. konstaterer, at drastiske nedsk(cid:230)ringer i forsvarsudgifter kan fłre til betydelige negative konse- kvenser for nogle regioner, og opfordrer medlemsstaterne til at intensivere bestr(cid:230)belserne p(cid:229) at omstille den milit(cid:230)re produktion og teknologi til civile produkter og civile form(cid:229)l gennem b(cid:229)de nationale programmer og gennem f(cid:230)llesskabsinitiativer som Konver-programmet. understreger vigtigheden af, at det pr(cid:230)ventive miljłarbejde styrkes, s(cid:229)ledes at miljł- og 16. naturkatastrofer kan bek(cid:230)mpes; opfordrer R(cid:229)det til i hłjere grad at arbejde for, at USA, Rusland, Indien og Kina ufortłvet 17. undertegner Ottawa-konventionen fra 1997 om forbud mod personelminer. 18. mener, at EU i łget udstr(cid:230)kning błr bist(cid:229) ofre for minespr(cid:230)ngninger og stłtte udviklingen af minerydningsteknikker, og at udviklingen af minerydningsmetoder błr fremskyndes; opfordrer medlemsstaterne til at udvikle en i miljłm(cid:230)ssig henseende uskadelig teknologi til 19. destruktion af v(cid:229)ben; 20. noterer sig, at en af de potentielt alvorligste miljłtrusler t(cid:230)t p(cid:229) EU er den manglende kontrol med affald fra fremstilling af atomv(cid:229)ben og lagrene af biologiske og kemiske kampmidler samt mangel p(cid:229) sanering efter milit(cid:230)re aktiviteter; understreger betydningen af, at medlemsstaterne arbejder for et łget internationalt samarbejde › f. eks. inden for rammerne af De Forenede Nationer og Partnerskab for Fred › med sigte p(cid:229) at destruere disse v(cid:229)ben s(cid:229) miljłvenligt som muligt; 21. mener, at alle yderligere forhandlinger om reduktion og endelig afskaffelse af kernev(cid:229)ben błr baseres p(cid:229) princippet om tilsagn om gensidige og afbalancerede nedsk(cid:230)ringer; C 128/96 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 7. 5. 1999 Torsdag, den 28. januar 1999 22. mener p(cid:229) baggrund af de s(cid:230)rlig alvorlige omst(cid:230)ndigheder i landene i det tidligere Sovjetunionen, at truslen mod det globale og lokale miljł p(cid:229) grund af forv(cid:230)rringen af de forhold, hvorunder nukleare v(cid:229)ben og materialer, som fortsat findes i disse lande, opbevares, głr det endnu mere presserende at sikre, at der indg(cid:229)s en aftale om at viderefłre den igangv(cid:230)rende destruktion af atomv(cid:229)bnene, De retlige aspekter af milit(cid:230)re aktiviteter opfordrer EU til at arbejde for, at ogs(cid:229) de nye teknologier for s(cid:229)kaldte ikke-dłdbringende v(cid:229)ben og 23. udviklingen af nye v(cid:229)benstrategier bliver omfattet og reguleret af internationale konventioner; 24. mener, at HAARP (High Frequency Active Auroral Research Project) p(cid:229) grund af dets omfattende indvirkninger p(cid:229) miljłet er et globalt anliggende, og kr(cid:230)ver, at de retlige, łkologiske og etiske virkninger undersłges af internationale uafh(cid:230)ngige organer, inden der gennemfłres yderligere forskning og testning; beklager, at den amerikanske regering gentagne gange har afvist at sende repr(cid:230)sentanter, der kunne udtale sig, til den offentlige hłring eller senere młder i dets kompetente udvalg om de farer for miljłet og folkesundheden, der er forbundet med forskningsprojektet vedrłrende hłjfrekvent str(cid:229)ling (HAARP), som for łjeblikket gennemfłres i Alaska; 25. anmoder STOA-Panelet om at indvilge i at undersłge det videnskabelige og tekniske materiale fra alle eksisterende videnskabelige undersłgelser af HAARP for nłjagtigt at kunne vurdere arten og graden af den risiko, HAARP indeb(cid:230)rer b(cid:229)de for det lokale og globale miljł og for folkesundheden generelt; 26. opfordrer Kommissionen til at undersłge, hvorvidt der er miljł- og sundhedsm(cid:230)ssige virkninger af HAARP-programmet for det arktiske Europa, og at afl(cid:230)gge beretning til Parlamentet om undersłgelses- resultaterne; opfordrer til indg(cid:229)else af en international konvention om et globalt forbud mod udvikling og 27. placering af v(cid:229)ben, som p(cid:229) nogen m(cid:229)de kan muliggłre manipulation af mennesker; opfordrer Kommissionen og R(cid:229)det til at arbejde for, at der indg(cid:229)s internationale aftaler om 28. beskyttelse af miljłet mod unłdvendige łdel(cid:230)ggelser i tilf(cid:230)lde af krig; opfordrer Kommissionen og R(cid:229)det til at arbejde for, at der opstilles internationale normer for de 29. miljłm(cid:230)ssige virkninger af milit(cid:230)re aktiviteter i fredstid; opfordrer R(cid:229)det til at arbejde aktivt for gennemfłrelsen af Canberra-Komite·ens forslag og artikel 6 30. i NPT; 31. opfordrer R(cid:229)det, og is(cid:230)r den britiske og franske regering, til inden for rammerne af NPT og nedrustningskonferencen at tage initiativ til fortsatte forhandlinger om fuldst(cid:230)ndig gennemfłrelse af forpligtelserne til reduktion og destruktion af atomv(cid:229)ben s(cid:229) hurtigt som muligt til et niveau, hvor det globale lager af resterende v(cid:229)ben ikke l(cid:230)ngere udgłr nogen trussel mod det globale miljłs integritet og b(cid:230)redygtighed; 32. opfordrer R(cid:229)det, Kommissionen og medlemsstaternes regeringer til at głre sig til talsmand for holdningen i denne beslutning i forbindelse med alle kommende FN-młder, der afholdes under eller vedrłrende NPT og Nedrustningskonferencen; 33. opfordrer R(cid:229)det og Kommissionen til i overensstemmelse med artikel J. 7 i traktaten om Den Europ(cid:230)iske Union at afl(cid:230)gge beretning til Parlamentet om Unionens holdning til de specifikke punkter i denne beslutning som led i de forest(cid:229)ende młder i De Forenede Nationer og i organisationens agenturer og organer, is(cid:230)r det forberedende udvalg for NPT i 1999, Nedrustningskonferencen og alle andre relevante internationale fora; * * * p(cid:229)l(cid:230)gger sin formand at sende denne beslutning til R(cid:229)det, Kommissionen, medlemsstaternes 34. regeringer og FN


title: 1999/136/EG: Entscheidung der Kommission vom 28. Januar 1999 zur Änderung der Entscheidung 97/296/EG zur Aufstellung der Liste von Drittländern, aus denen Fischereierzeugnisse zur menschlichen Ernährung eingeführt werden dürfen (Bekanntgegeben unter Aktenzeichen K(1999) 156) (Text von Bedeutung für den EWR)

text: 18. 2. 1999 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften L 44/61 ENTSCHEIDUNG DER KOMMISSION vom 28. Januar 1999 zur (cid:142)nderung der Entscheidung 97/296/EG zur Aufstellung der Liste von Dritt- l(cid:132)ndern, aus denen Fischereierzeugnisse zur menschlichen Ern(cid:132)hrung eingef(cid:129)hrt werden d(cid:129)rfen (Bekanntgegeben unter Aktenzeichen K(1999) 156) (Text von Bedeutung f(cid:129)r den EWR) (1999/136/EG) 2 der Entscheidung 95/408/EG erf(cid:129)llen. Es ist daher angezeigt, diese L(cid:132)nder in den Teil II der Liste des Anhangs I aufzunehmen. Bei den L(cid:132)ndern und Gebieten, die noch nicht in den Anh(cid:132)ngen dieser Entscheidung gef(cid:129)hrt werden, muß die Kommission pr(cid:129)fen, ob die Bedingungen bei Ausfuhren von Fischereierzeugnissen in die Gemeinschaft minde- stens den Bedingungen entsprechen, die f(cid:129)r die Erzeu- gung und Vermarktung von Gemeinschaftserzeugnissen gelten. Die in dieser Entscheidung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des St(cid:132)ndigen Veterin(cid:132)r- ausschusses — HAT FOLGENDE ENTSCHEIDUNG ERLASSEN: Artikel 1 Die Anh(cid:132)nge I und II der Entscheidung 97/296/EG werden durch den Anhang der vorliegenden Entschei- dung ersetzt. Artikel 2 Diese Entscheidung ist an alle Mitgliedstaaten gerichtet. Br(cid:129)ssel, den 28. Januar 1999 F(cid:129)r die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission DIE KOMMISSION DER EUROP(cid:142)ISCHEN GEMEINSCHAFTEN (cid:190) gest(cid:129)tzt auf den Vertrag zur Gr(cid:129)ndung der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaft, gest(cid:129)tzt auf die Entscheidung 95/408/EG des Rates vom 22. Juni 1995 (cid:129)ber die Bedingungen f(cid:129)r die Aufstellung vorl(cid:132)ufiger Listen der Drittlandsbetriebe, aus denen die Mitgliedstaaten Erzeugnisse, Fischereierzeugnisse oder lebende Muscheln einf(cid:129)hren d(cid:129)rfen, w(cid:132)hrend einer (cid:154)bergangszeit (1), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Entscheidung 98/603/EG (2), insbesondere auf Artikel 2 Absatz 2 und Artikel 7, bestimmte tierische in Erw(cid:132)gung nachstehender Gr(cid:129)nde: Mit der Entscheidung 97/296/EG der Kommission (3), ge(cid:132)ndert durch die Entscheidung 98/711/EG (4), wurde die Liste der L(cid:132)nder und Gebiete aufgestellt, aus denen Fischereierzeugnisse zur menschlichen Ern(cid:132)hrung einge- f(cid:129)hrt werden d(cid:129)rfen. Teil I von Anhang I enth(cid:132)lt die Namen der L(cid:132)nder und Gebiete, f(cid:129)r die eine spezifische Entscheidung ergangen ist, und Teil II die Namen der L(cid:132)nder und Gebiete, die den Bedingungen von Artikel 2 Absatz 2 der Entscheidung 95/408/EG entsprechen. Anhang II enth(cid:132)lt die Namen der L(cid:132)nder und Gebiete, aus denen die Einfuhr von Fischereierzeugnissen unter den Bedingungen von Artikel 11 Absatz 7 der Richtlinie 91/493/EWG bis zum 31. Januar 1999 zugelassen ist (5). Algerien, Angola, Aserbaidschan, die Bahamas, Eritrea, Iran, Kenia, Mosambik, Myanmar, die Niederl(cid:132)ndischen Antillen, Rum(cid:132)nien, St. Helena, die Salomonen, Sri Lanka, Simbabwe, Zypern, Antigua und Barbuda und St. Vincent und die Grenadinen haben nachgewiesen, daß sie die gleichwertigen Bedingungen gem(cid:132)ß Artikel 2 Absatz (1) ABl. L 243 vom 11. 10. 1995, S. 17. (2) ABl. L 289 vom 28. 10. 1998, S. 36. (3) ABl. L 122 vom 14. 5. 1997, S. 21. (4) ABl. L 337 vom 12. 12. 1998, S. 58. (5) ABl. L 268 vom 24. 9. 1991, S. 15. L 44/62 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften 18. 2. 1999 ANHANG „ANHANG I Liste von L(cid:132)ndern und Gebieten, aus denen Fischereierzeugnisse aller Art zur menschlichen Ern(cid:132)hrung eingef(cid:129)hrt werden d(cid:129)rfen I. L(cid:132)nder und Gebiete, f(cid:129)r die eine spezifische Entscheidung auf der Grundlage der Richtlinie 91/493/EWG des Rates ergangen ist AL — Albanien AR — Argentinien AU — Australien BD — Bangladesch BR — Brasilien CA — Kanada CI — C(cid:147)te d’Ivoire CL — Chile CO — Kolumbien CU — Kuba EC — Ecuador EE — Estland FK — Falklandinseln FO — F(cid:132)r(cid:148)er GH — Ghana GM — Gambia GT — Guatemala IN — Indien ID — Indonesien JP — Japan KR — S(cid:129)dkorea MA — Marokko MG — Madagaskar MR — Mauretanien MY — Malaysia MV — Malediven MX — Mexiko NG — Nigeria NZ — Neuseeland PE — Peru PH — Philippinen RU — Rußland SN — Senegal SG — Singapur TH — Thailand TN — Tunesien TW — Taiwan TZ — Tansania UY — Uruguay ZA — S(cid:129)dafrika II. L(cid:132)nder und Gebiete, die den Bedingungen von Artikel 2 Absatz 2 der Entscheidung 95/408/EG des Rates entsprechen AO — Angola AG — Antigua und Barbuda (1) AN — Niederl(cid:132)ndische Antillen AZ — Aserbaidschan (2) BJ — Benin BS — Bahamas BZ — Belize CH — Schweiz CM — Kamerun CN — China CR — Costa Rica CV — Kap Verde CY — Zypern CZ — Tschechische Republik DZ — Algerien ER — Eritrea FJ — Fidschi GL — Gr(cid:148)nland GN — Guinea Conakry HK — Hongkong HN — Honduras HR — Kroatien HU — Ungarn (3) IL — Israel IR — Iran JM — Jamaika KE — Kenia KZ — Kasachstan (2) LK — Sri Lanka LT — Lettland LV — Litauen MM — Myanmar MT — Malta MU — Mauritius MZ — Mosambik NA — Namibia NI — Nicaragua PA — Panama PG — Papua-Neuguinea PK — Pakistan PL — Polen RO — Rum(cid:132)nien SB — Salomonen SC — Seychellen SH — St. Helena SI — Slowenien SR — Suriname TG — Togo TR — T(cid:129)rkei UG — Uganda US — Vereinigte Staaten von Amerika VC — St. Vincent und die Grenadinen (1) VE — Venezuela VN — Vietnam ZW — Simbabwe (1) Nur f(cid:129)r die Einfuhr von frischem Fisch zugelassen. (2) Nur f(cid:129)r die Einfuhr von Kaviar zugelassen. (3) Nur f(cid:129)r die Einfuhr von lebenden Tieren zugelassen, die zur menschlichen Ern(cid:132)hrung bestimmt sind. 18. 2. 1999 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften L 44/63 ANHANG II Liste der L(cid:132)nder und Gebiete, aus denen die Einfuhr von Fischereierzeugnissen zur menschlichen Ern(cid:132)hrung unter den Bedingungen von Artikel 11 Absatz 7 der Richtlinie 91/493/EWG bis zum 31. Januar 1999 zugelassen ist BG — Bulgarien CG — Kongo-Brazzaville EG — (cid:142)gypten 807 — Ehemalige Jugoslawische Republik Mazedonien GA — Gabun GW — Guinea-Bissau LC — St. Lucia“


title: Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om koldioxidutsläpp inom transportsektorn - Utveckling av en gemenskapsstrategi"

eurovoc_concepts:
ESC opinion
EU policy
air quality
combustion gases
gas
transport policy

text: 12. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 101/17 Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om koldioxidutsläpp inom transportsektorn — Utveckling av en gemenskapsstrategi” (1999/C 101/05) Den 3 april 1998 beslutade kommissionen i enlighet med artikel 198 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda meddelande. Sektionen för transporter, energi, infrastruktur och informationssamhället, som ansvarat för det förberedande arbetet, antog sitt yttrande den 16 december 1998. Föredragande var Sergio Colombo. Vid sin 360:e plenarsession den 27-28 januari 1999 (sammanträdet den 28 januari 1999) antog Ekonomiska och sociala kommittén med 90 röster för, 1 emot och 2 nedlagda röster, följande yttrande. 1. Meddelandets målsättningar 1. 1. Det aktuella meddelandet är kommissionens första konkreta åtgärd i denna fråga efter Kyotokonfe- rensen den 10 december 1997, där Europeiska unionen hade en betydande roll vid utformningen av den globala strategin. Denna strategi syftar till att återta kontrollen över de klimatförändringar som orsakats av människan för säkerställa framtiden på vår planet. 1. 1. 1. Meddelandets ambitiösa målsättning är att minska koldioxidutsläppen och samtidigt förbättra ef- fektiviteten inom transportområdet. 1. 1. 2. Meddelandet överensstämmer med en mer allmän önskan om en mer rationell energianvändning som gör det möjligt att upprätthålla produktionsnivå, rörlighet och livskvalitet, men med en lägre energikon- sumtion. Dessutom måste frågan om fördelningen av 1. 2. Kyoto-målsättningarna mellan olika sektorer tas upp. Denna mycket komplicerade och känsliga fråga har inte behandlats i meddelandet. Kommissionen presenterar följande två strategier 1. 3. med olika tidsaspekter: — På kort och medellång sikt skall den potential som redan finns på basis av redan fattade beslut omsättas till konkreta resultat. Det innebär alltså att transportpolitiken skall genere- ra varaktiga miljömässiga fördelar som redan idag kan uppnås genom tillämpning av befintlig teknik, till exempel genom att främja och utveckla miljövän- liga transportformer till vilka lämpliga skatter och avgifter kan kopplas. Tillsammans med detta skall dessutom komplette- rande åtgärder främjas genom anpassad nationell och regional politik. skala. Denna politik, som grundar sig på djupgående vetenskapliga och tekniska innovationer, måste un- derstödjas av stora investeringar när det gäller forskning och utveckling på basis av Femte rampro- grammet, som håller på att utarbetas av Europeiska unionen. 1. 4. Mot bakgrund av dessa förutsättningar räknar kommissionen upp ett antal åtgärder som om de antas enhetligt och samordnat kommer att kunna leda till effektivitetsvinster och hindra att koldioxidutsläppen ökar ytterligare. I målsättningarna från toppmötet i Kyoto föreskrivs en total minskning på 8 % av växthus- gaserna fram till år 2010 jämfört med 1990 års värden. I detta sammanhang skall också framhållas att rådsmötet med energi/miljöministrarna i oktober 1990 satte upp målsättningen att koldioxidutsläppen år 2000 skulle stabiliseras på 1990 års nivå (1). 2. Allmänna kommentarer 2. 1. Ekonomiska och sociala kommittén ser positivt på kommissionens meddelande men anser att man med hänsyn till principen om en hållbar utveckling måste vända den aktuella utvecklingstendensen inom trans- portsektorn genom att avsätta betydande resurser för att uppnå målsättningarna. Detta innebär också att det är nödvändigt att transportpolitiken och alla andra politikområden, inklusive de på regional och kommunal nivå, samverkar och kompletterar varandra. 2. 1. 1. Ett omedelbart beslut om lagstiftningsåtgärder inom miljöskyddssektorn är dessutom det enda alternati- vet för att hindra att principöverenskommelserna, till exempel från Kyoto, följs av ständiga fördröjningar när det gäller att vidta konkreta åtgärder. 2. 1. 2. Ett projekt med dessa dimensioner och målsätt- ningar förutsätter att alla berörda aktörer engagerar sig. Detta gäller i synnerhet EU-medborgarna som borde förändra sitt eget beteende, med tanke på att de — På lång sikt (efter år 2010) skall ny teknik i form av bränsleceller och alternativa bränslen införas i stor (1) EGT C 139, 6. 5. 1997, s. 14. C 101/18 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 12. 4. 1999 föreslagna åtgärderna — som skall behandlas i detalj längre fram — ifrågasätter de klassiska transportmedlen. föreskriver noggranna åtgärder när det gäller harmonise- ring av gemenskapens regelverk, och i synnerhet utfor- mar en hållbar politik inom transportsektorn för att undvika okontrollerbara störningar och effekter. 2. 2. Olika ämnen bidrar till växthuseffekten, till exempel metan (CH4) och dikväveoxid (N2O) med flera. Utsläppen av koldioxid är dock den viktigaste orsaken till växthuseffekten. Vid varje förbränning eller jäsning av organiska ämnen produceras koldioxid. Koldioxiden i atmosfären ökar proportionellt mot konsumtionen av fossila bränslen och alltså, bortsett från energiutnyttjan- degraden, även mot energikonsumtionen. Koldioxiden i världen kommer att öka stadigt under de kommande decennierna, vilket också det internationella energiorga- net framhåller. Enligt dessa prognoser kommer ökningen att ligga på nära 50 % mellan 1990 och 2010. Tre fjärdedelar av denna ökning kan tillskrivas utvecklings- länderna (Kina, Sydostasien, etc. ). [Enbart Kinas kolkon- sumtion uppgår till mellan 1 och 3 miljarder ton per år (1). ] 2. 3. Om koldioxidutsläppen minskas måste energi- konsumtionen minskas också genom användningen av alternativa bränslen med mindre miljöpåverkan. Vägtransporterna ligger bakom den största delen av växthusgaserna och har ökat mer än BNP under perioden 1985-1995. Därför är det nödvändigt att vidta åtgärder inom transportområdet, men också inom andra sektorer som bidrar till koldioxidutsläppen. I kommissionsdoku- mentet jämförs koldioxidutsläppen inom transportsek- torn med andra sektorer, och koldioxidutsläppen vid vägtransporter jämförs med utsläpp från andra trans- portmedel. Varutransportfordonens procentuella bety- delse har visserligen ökat avsevärt under perioden 1985-1995, men kommittén anser att detta värde borde ställas i relation till den transporterade godsmängden som också har ökat i stor utsträckning under den aktuella perioden. Det finns ytterligare ett problem när det gäller 2. 4. de östeuropeiska länderna där transportsituationen, som tidigare dominerades av planekonomi och järnvägar, håller på att förändras. Det pågår en successiv och oroande övergång från järnvägstransporter till vägtrans- porter och när det gäller stadstrafiken minskar de allmänna kommunikationerna till förmån för privatbi- lismen, vilket också förvärras av att gemenskapsstödet till största delen går till vägtransporter (2). Därför är det viktigt att man vid anslutningsförhandlingarna inte bara tar upp de rent ekonomiska aspekterna, utan också (1) Prognoser över energikonsumtionen i världen. Det interna- tionella energiorganet, Paris, 1994. (2) Järnvägarna har för närvarande inte kapacitet att klara av en ökad efterfrågan på transporttjänster som en följd av ekonomins krav på rörlighet och utveckling. Privatbilis- mens tjusning och bilen som statussymbol har också stor betydelse. Som en följd av gränsernas avskaffande, kraven 2. 5. på ett ständigt varuflöde, de små och medelstora företagens utveckling (70 % av produktionsmaskine- riet) (3), omvandlingen från en industriellt baserad till en tjänstebaserad ekonomi samt avregleringen har trans- portsektorn på det hela taget blivit mer hektisk. Denna sektor har utgjort en verklig drivkraft för samhällsut- vecklingen genom att i hög grad bidra till BNP och sysselsättning, som för närvarande är EU:s mest centrala problem. Trots alla ansträngningar och försök att tvinga fram en strategi och en politik inom transportområdet som överensstämmer med principerna i de olika grön- och vitböckerna, som har följt på varandra i synnerhet under 90-talet, och trots rådets åtaganden har situationen inte förändrats under åren men vägtransporterna har hela tiden ökat sitt tryck på marknaden. Gemenskapslagstiftningen domineras sedan lång 2. 6. tid av en inställning som inte identifierar miljöskyddet som en hämmande faktor för utvecklingen, utan som en konkret möjlighet när det gäller att driva fram en ekologiskt hållbar utveckling och på så sätt främja miljöskyddet. Det första steget är att utforma en strategi för 2. 7. att förhindra de ständiga ökningarna av utsläppen av de viktigaste växthusgaserna (CO2, CH4 och N2O) som oroar alla vetenskapsmän världen över. Med ett antal vetenskapliga data stöder dessa vetenskapsmän teorin om att vår planet är utsatt för stora risker, som har börjat med de klimatiska problemen. Det enda alternativet för att undvika ytterligare miljörisker för vår planet är konkreta åtgärder med säkra resultat. Det är nödvändigt att utarbeta en global åtgärdspolitik som grundar sig på tekniskt avancerade lösningar. Därför är det inte lämpligt att enbart begränsa sig till kortsiktiga lösningar, till exempel skatter, som skulle kunna få negativa effekter för industrin och produktionen om de bara blir isolerade åtgärder och inte sätts in i ett sammanhang. Denna breda målsättning kommer att ifrågasätta 2. 8. de klassiska utvecklingsformerna, som ligger till grund för den gamla modellen för transportsektorn, och kommer att leda till en ny europeisk dimension i syfte att bygga upp verkliga resurser för sociala, medborgerli- ga och tekniska framsteg. Det är just logistiken som (3) EGT C 19, 21. 1. 1998, s. 25. 12. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 101/19 måste omvärderas genom samarbete mellan kommissio- nen, företagen och arbetsmarknadens parter. Denna omvärdering måste ske såväl internt i de producerande företagens organisation (telematik för att sköta logisti- ken) som externt med samarbete på lokal nivå för att minska transportintensiteten. 2. 9. Målsättningen är av avgörande betydelse. I första hand är det nödvändigt att prioritera transportpolitiken, eftersom transportsektorn släpper ut höga halter av koldioxid och är en hektisk sektor som berör en stor mängd användare. Gemenskapen måste försöka att uppnå en hög skyddsnivå och förbättra miljöns kvalitet både för de nuvarande och de kommande generationer- na, samtidigt som man upprätthåller den egna konkur- renskraften på internationell nivå. 2. 10. Följande tabell som visar situationen före Kyo- tokonferensen och som skisserar den framtida utveck- lingen, påvisar i själva verket oroande tendenser som måste leda till att all uppmärksamhet koncentreras på denna ekonomiskt viktiga sektor. Koldioxidutsläpp per sektor (miljoner ton) (1) Sektor/år 1990 2010 procen- tuell ökning/ minskning 1 032 + 39 % Transport Industri Energi Hushåll 730 626 141 654 532 158 680 El och värme 1 036 1 057 Totalt 3 200 3 459 - 15 % + 12 % + 4 % + 2 % + 8 % Källa: Eurostat, situationen före Kyotokonferensen (exklusive för- bränningsoljor till den internationella sjöfarten, men inklusive internationella flygtransporter). lönsam ny teknik samt de transportmedel som har en lång genomsnittlig livslängd och som ersätts i olika etapper. 2. 12. Det är nödvändigt att sätta miljön främst när det gäller den aktuella förbättringen av person- och varutransporternas framtid. Resultaten kommer dock endast att överensstämma med förväntningarna om de europeiska förslagen grundas på ett brett socialt och politiskt samförstånd som sträcker sig utöver den europeiska dimensionen med tanke på att miljöskydds- politiken måste vara global för att fungera. Allt detta skall baseras på nyskapande visioner som kan förena miljöskyddets primära och oumbärliga krav med ekono- mins och handelns krav. 3. Särskilda kommentarer 3. 1. Framför allt är det nödvändigt att klargöra att EU ansvarar för att utforma en allmän åtgärdsram, och de direkta och riktade åtgärderna ligger inom de enskilda medlemsstaternas befogenhets- och ansvarsområde. I enlighet med subsidiaritetsprincipen måste alltså med- lemsstaterna ansvara för lämpliga åtgärder och insatser. Man bör genomföra en ekonomisk analys och en bedömning av miljöeffekterna på gemenskapsnivå, som beaktar fördelarna och nackdelarna med varje föreslagen åtgärd. A¨ ven om de faktorer inte är helt klara som ligger till grund för kommissionens påstående, att ”om alla externa transportkostnader skulle tas upp i transport- prissättningen i gemenskapen skulle det leda till minsk- ningar av koldioxidutsläppen med i genomsnitt 11,5 %” (2), och även om inte kostnaderna och transport- sektorns eventuella förlust av konkurrenskraft har utvär- derats står det dock klart att internalisering av de externa kostnaderna för alla transportmedel utan tvivel skulle underlätta en bedömning av miljöeffekterna och leda till ökad konkurrens mellan de olika transportmedlen. 3. 2. Det allvarligaste problemet tycks vara stadstrafi- ken. Därför måste kommissionens arbete (3) anses vara av fundamental betydelse och det har fortfarande stor aktualitet. Man måste verka för genomströmning i trafiken, genom att på lokal nivå fatta beslut som allt intelligenta mer tar hänsyn till detta (till exempel trafikljussystem, park-and-ride-faciliteter, intelligent användning av privatbilar). ESK stöder avtalet mellan kommissionen och den Europeiska bilindustrin (4). Detta 2. 11. Kravet på att omedelbart vidta ett antal konkre- ta åtgärder och sända ut praktiska signaler till transport- sektorn för att minska koldioxidutsläppen motiveras även av den tid som krävs för att erhålla betydande resultat inom detta område. Ytterligare bidragande orsaker till detta krav är bristen på miljövänlig och (1) Syftet med tabellen är uteslutande att understryka kravet på prioritering av transportsektorn. (2) KOM(1998) 204 slutlig, punkt 2. 9. (3) EGT C 212, 22. 7. 1996, s. 77. (4) Avtalet mellan kommissionen och ACEA (Förbundet för europeiska fordonstillverkare) föreskriver en gräns för koldioxidutsläppen på 140 g/km till 2008, vilket motsvarar en minskning på ca 25 % jämfört med 1995 års värden. Kommissionen bör regelbundet kontrollera att tillverkarna respekterar sina åtaganden. C 101/20 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 12. 4. 1999 är en mycket viktig aspekt och den kommer förmodligen att medföra att man övergår till dimensionerade motorer med begränsade hastighetsprestanda. Stadstransporter- na har dessutom de högsta externa kostnaderna i absoluta tal (1), varför man ovillkorligen måste stimulera till användande av allmänna kommunikationer och göra dessa mer attraktiva. En stor insats krävs av både avsändare och mottagare av gods: Distributions- och handelssektorn måste rationaliseras och därmed också distributionen som sådan. Man måste planera för olika insatser i städerna (områden för lastning och lossning). För varutransporter i stadsområdena är det sålunda nödvändigt att rationalisera och reglera den fysiska distributionen. Det är inte trafiken i sig som skadar utan det faktum att den hela tiden stannar och kör igång, otillåtna stopp vid avlastning och distributionstider- na (2). Varuleveranser i rusningstid orsakar till exempel föroreningar och trafikstockningar. och samgående, för en förbättring av systemen för förvaltning av lufttrafiken och för en nödvändig fokuse- ring på flygplanens beläggnings- och utnyttjandegrad. Järnvägstransporterna (7) tycks inte orsaka några 3. 5. större problem, åtminstone inte vad gäller produktion av koldioxid, även om det inte framgår av kommissionens uppgifter hur stor betydelse elproduktionen har. Det så viktiga stödet till kombitransporter har tyvärr visat sig vara otillräckligt i de flesta fall. A¨ ven inom den sektorn är det nödvändigt med insatser från gemenskapen, vars medel dock är mycket begränsade. Man behöver bara påminna om att det endast avsatts 6 miljoner ecu för PACT-programmet (8) 1998. Utvecklingen av den spårbundna trafiken måste gå via en likriktning av de tekniska bestämmelserna, interoperabilitet och möjlig- heten att sälja internationella sträckor. 3. 3. Det som redan har planerats vad gäller godstrans- porter (3) måste genomföras. Man måste nalka sig problemet på ett mer övergripande sätt så att man kan skapa balans genom en kombinerad strategi väg/sjö- transport och väg/järnvägstransport. Detta kräver bland annat en omstrukturering av transportföretagen för att kunna klara av kombitransporter både ur effektivise- rings- och integreringssynpunkt. Det är helt nödvändigt att järnvägen visar sin vilja att anta den kommersiella utmaningen. Man måste också effektivisera vägtrans- porterna genom att till exempel minska tomkörningarna och främja ett utbrett användande av telematik. Man måste också planera för miljövänligare vägfordon till och från intermodala terminaler, med en högre tillåten totalvikt (4), genom att till exempel begränsa bruket av ”det modulära konceptet”, som föreskrivs i direktiv 96/53/EG (5) till enbart de allra nordligaste länderna i unionen. Lufttransporterna (6) utgör ett mycket svårt pro- 3. 4. blem. De uppgifter som ges i meddelandet blir ännu mer iögonfallande om man jämför dem med antalet passagerare och mängden transporterat gods. 12 % av koldioxidutsläppen i hela transportsektorn är i sig en talande siffra. Här krävs riktade insatser som också skulle kunna uppmuntra flygbolagen till samarbete (1) EGT C 56, 24. 2. 1997, s. 31. (2) Confetra Conf. Trasporti-uffico studi Milano 1/94. (3) EGT C 19, 31. 1. 1998, s. 25; EGT C 95, 30. 3. 1998, s. 21; EGT C 89, 19. 3. 1997, s. 18; EGT C 56, 24. 2. 1997, s. 31. (4) EGT C 261, 19. 8. 1998, s. 10. (5) EGT C 295, 22. 10. 1994, s. 72. (6) EGT C 95, 30. 3. 1998, s. 59; EGT C 73, 9. 3. 1998, s. 66; EGT C 56, 24. 2. 1997, s. 26. 3. 6. Transporter på hav och inre vattenvägar är två transportsätt som utmärks av mycket effektiv energian- vändning och som kan bidra effektivt till rörligheten för varor och personer. Det är emellertid nödvändigt att strävandena att minska växthusgaserna omfattar hela det internationella fartygsbeståndet. Att vår planet är beboelig är en angelägenhet för hela världen. 4. Slutsatser 4. 1. Ekonomiska och sociala kommittén ser positivt på kommissionens meddelande men anser att man med hänsyn till principen om en hållbar utveckling måste vända den aktuella utvecklingstendensen inom trans- portsektorn genom att avsätta betydande resurser för att uppnå målsättningarna. 4. 2. Om koldioxidutsläppen minskas måste energi- konsumtionen minskas också genom en användningen av alternativa bränslen med mindre miljöpåverkan. Vägtransporterna ligger bakom den största delen av växthusgaserna och har ökat mer än BNP under perioden 1985-1995. Därför är det nödvändigt att vidta åtgärder inom transportområdet, men också inom andra sektorer som bidrar till koldioxidutsläppen. 4. 3. Det är nödvändigt att utarbeta en global åtgärds- politik som grundar sig på tekniskt avancerade lösningar. Därför är det inte lämpligt att enbart begränsa sig till kortsiktiga lösningar, till exempel skatter, som skulle kunna få negativa effekter för industrin och produktio- nen om de bara blir isolerade åtgärder och inte sätts in i ett sammanhang. (7) EGT C 206, 7. 7. 1997, s. 23; EGT C 153, 28. 5. 1996, s. 16. (8) PACT: Pilot Actions in Combined Transport. 12. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 101/21 4. 4. Framför allt är det nödvändigt att klargöra att EU ansvarar för att utforma en allmän åtgärds- ram, och de direkta och riktade åtgärderna ligger inom de enskilda medlemsstaternas befogenhets- och ansvarsområde. Man bör genomföra en ekonomisk analys och en bedömning av miljöeffekterna på gemenskapsnivå, som beaktar fördelarna och nackde- larna med varje föreslagen åtgärd. En internalisering av de externa kostnaderna för alla transportmedel skulle utan tvivel underlätta en bedömning av miljöeffekterna och leda till ökad konkurrens mellan de olika transportmedlen. Bryssel den 28 januari 1999. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Beatrice RANGONI MACHIAVELLI BILAGA till Ekonomiska och sociala komitténs yttrande Följande ändringsförslag fick minst en fjärdedel av rösterna, men avslogs under diskussionen. Punkt 3. 4 Ersätt sista meningen med följande: ”Här krävs framförallt insatser för att förbättra flygtrafikens trafikledningssystem. ” Motivering Redan idag är otillräcklig konkurrens till följd av alltför långtgående samarbete mellan flygbolagen ett problem. Vi bör inte ytterligare uppmuntra sådant samarbete. Ingenting talar för att mer av planhushållning inom denna sektor skulle kunna leda till sådana vinster i något miljöhänseende, att de skulle kunna uppväga de risker som en ytterligare försvagning av konkurrensen kan väntas medföra. Resultat av omröstningen För: 24, emot: 48, nedlagda röster: 6


title: Commission Regulation (EC) No 200/1999 of 28 January 1999 fixing the maximum export refund on barley in connection with the invitation to tender issued in Regulation (EC) No 1078/98

eurovoc_concepts:
award of contract
barley
export refund

text: 29. 1. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 22/49 COMMISSION REGULATION (EC) No 200/1999 of 28 January 1999 fixing the maximum export refund on barley in connection with the invitation to tender issued in Regulation (EC) No 1078/98 THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EEC) No 1766/92 of 30 June 1992 on the common organisation of the market in cereals (1), as last amended by Regulation (EC) No 923/96 (2), Having regard to Commission Regulation (EC) No 1501/ 95 of 29 June 1995 laying down certain detailed rules for the application of Council Regulation (EEC) No 1766/92 on the granting of export refunds on cereals and the measures to be taken in the event of disturbance on the market for cereals (3), as last amended by Regulation (EC) No 2513/98 (4), and in particular Article 4 thereof, Whereas an invitation to tender for the refund and/or the tax for the export of barley to all third countries was opened pursuant to Commission Regulation (EC) No 1078/98 (5); Whereas Article 7 of Regulation (EC) No 1501/95 provides that the Commission may, on the basis of the tenders notified, in accordance with the procedure laid down in Article 23 of Regulation (EEC) No 1766/92, decide to fix a maximum export refund taking account of the criteria referred to in Article 1 of Regulation (EC) No 1501/95; whereas in that case a contract is awarded to any than the tenderer whose bid is equal maximum refund, as well as to any tenderer whose bid relates to an export tax; to or lower Whereas the application of the abovementioned criteria to the current market situation for the cereal in question results in the maximum export refund being fixed at the amount specified in Article 1; Whereas the measures provided for in this Regulation are the Management in accordance with the opinion of Committee for Cereals, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 For tenders notified from 22 to 28 January 1999, pursuant to the invitation to tender issued in Regulation (EC) No 1078/98, the maximum refund on exportation of barley shall be EUR 50,94 per tonne. Article 2 This Regulation shall enter into force on 29 January 1999. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 28 January 1999. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 181, 1. 7. 1992, p. 21. (2) OJ L 126, 24. 5. 1996, p. 37. (3) OJ L 147, 30. 6. 1995, p. 7. (4) OJ L 313, 21. 11. 1998, p. 16. (5) OJ L 154, 28. 5. 1998, p. 20