title: Komission kertomus - Yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21. toukokuuta 1991 annetun direktiivin 91/271/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 27. helmikuuta 1998 annetulla komission direktiivillä 98/15/EY, täytäntöönpano - Yhteenveto jäsenvaltioiden voimaan saattamista säännöksistä sekä arvio direktiivin 13 ja 17 artiklan nojalla saaduista tiedoista

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 15. 01. 1999 KOM(98)775 lopull. KOMISSION KERTOMUS Yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21. toukokuuta 1991 annetun direktiivin 91/271/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 27. helmikuuta 1998 annetulla komission direktiivillä 98/15/EY, täytäntöönpano Yhteenveto jäsenvaltioiden voimaan saattamista säännöksistä sekä arvio direktiivin 13 ja 17 artiklan nojalla saaduista tiedoista 1. JOHDANTO 2. YHDYSKUNTAJÄTEVESIEN AIHEUTTAMA YMPÄRISTÖN PILAANTUMINEN 3. DIREKTIIVIN PERIAATTEET. 4. DIREKTIIVIN TÄYTÄNTÖÖNPANON TILA 4. 1. Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä 4. 2. Haavoittumiselle alttiiden alueiden (sekä kuormitusta kestävien alueiden) määrittely 4. 3. Kuormitusta kestävät alueet 4. 4. Yhdyskuntajätevesien keräys- ja käsittelyjärjestelmiin johdettavat teollisuusjätevedet 4. 5. Teollisuusjätevesipäästöt vesistöihin (13 artikla) 4. 6. Täytäntöönpano-ohjelmat 4. 7. Tilannekatsaukset. 5. RIKKOMISMENETTELYT 6. TÄYTÄNTÖÖNPANO-OHJELMIEN TARKASTELU JA ARVIOINTI 6. 1. Taajamien lukumäärä ja orgaaninen kuormitus 6. 2. Keräys-ja käsittelykapasiteetin kehittymistä koskevat ennusteet 6. 3. Jätevedenpuhdistamojen lietteen sijoittaminen 6. 4. Investointeja koskevat arviot 4 5 6 8 11 11 13 13 14 15 15 17 17 17 20 24 27 7. SEURAAVAT MÄÄRÄAJAT JA KOMISSION TEHTÄVÄT 8. PÄÄTELMÄT 9. KARTTA 1: HAAVOITTUMISELLE ALTTIIT ALUEET JA KUORMITUSTA KESTÄVÄT ALUEET 31 32 33 1. JOHDANTO Yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21. toukokuuta 1991 annettu neuvoston direktiivi 91/271/ETY1, jota muutettiin 27. helmikuuta 1998 annetulla neuvoston direktiivillä 98/15/EY2, on tärkeä osa yhteisön vesilainsäädäntöä. Direktiivin tarkoituksena on suojella ympäristöä pilaantumiselta, jota aiheuttavat taajamien yhdyskuntajätevedet ja elintarviketeollisuuden edellyttämällä hajoavat jäsenvaltioilta näiden vesien keräystä ja käsittelyä. teollisuusjätevedet, biologisesti Kuten direktiivin 17 artiklassa säädetään, komissio tutkii ja arvioi kertomuksessaan tiedot, jotka se on saanut jäsenvaltioilta yhdyskuntajätevesidirektiivin täytäntöönpano- ohjelmista. Nämä tiedot piti toimittaa komissiolle viimeistään 30. kesäkuuta 1994. Useiden jäsenvaltioiden toimitettua tiedot selvästi myöhässä komission ensimmäinen kertomus voidaan kuitenkin julkaista vasta nyt. Kertomuksen 4. luvun 5. kohdassa esitetään myös tulokset, jotka on saatu direktiivin 13 artiklan mukaisesta hajoavan teollisuusjäteveden ympäristöön johtamista koskevia eri jäsenvaltioiden vaatimuksia. Edellä mainituista syistä nämä tulokset julkaistaan 4 vuotta jäljessä direktiivissä asetetusta määräajasta. tutkimuksesta, biologisesti verrataan jossa Heinäkuun 15. päivänä 1998 eli seitsemän vuotta sen jälkeen, kun neuvosto antoi direktiivin, täyttyi direktiivin ensimmäinen tärkeä käytännön soveltamisen määräaika. ensimmäiseen Kertomuksessa täytäntöönpanovaiheeseen eli niiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten voimaan saattamiseen, joiden tarkoituksena on direktiivin velvoitteiden saattaminen osaksi kansallista oikeusjärjestystä. tilannekatsaus direktiivin luodaan tähän Ensimmäisen vaiheen on toteuttanut 14 jäsenvaltiota. Eräissä näistä jäsenvaltioista direktiivin saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä tai ohjelman täytäntöönpano ei kuitenkaan ole tapahtunut direktiivin säännösten mukaisesti. Rikkomismenettelyjä on aloitettu tiettyjä jäsenvaltioita vastaan siksi, että direktiivin siirtäminen kansalliseen lainsäädäntöön on ollut puutteellista tai siksi, että annettu kansallinen lainsäädäntö ei kaikilta osin vastaa direktiivin vaatimuksia. Täytäntöönpanon ensimmäisen vaiheen tärkeitä kysymyksiä ovat jätevesien purkualueiden määritteleminen (haavoittumiselle alttiit alueet ja kuormitusta kestävät alueet), jonka mukaan jätevesien käsittelyn taso määrittyy, direktiivin noudattamisen edellyttämiä investointeja koskevat alustavat ohjelmat ja niiden taloudelliset seuraukset sekä jäsenvaltioiden antamat tiedot tietyistä Euroopan suurista taajamista (Bryssel, Milano), joita ei voida varustaa käsittelylaitoksilla asetetussa määräajassa. 1 E YVL LI 35, 30. 5. 1991, s. 40. 2EYVLL67,7. 3. 1998,s. 29. 2. YHDYSKUNTAJÄTEVESIEN AIHEUTTAMA YMPÄRISTÖN PILAANTUMINEN Yhdyskuntajätevedellä tarkoitetaan direktiivin mukaan talousjätevettä tai talous- ja teollisuusjäteveden ja/tai huleveden seosta. Käsittelemättömät tai puutteellisesti käsitellyt jätevedet voivat aiheuttaa terveydelle ja ympäristölle haittoja, jotka johtuvat pääasiallisesti seuraavista saasteista: ihmisten typpi on peräisin pääasiassa yhdyskuntavesistä - Typpipäästöt eri muodoissa: orgaaninen typpi, ammoniakkityppi, nitriitit, nitraatit. ja Ympäristöön päästetty maataloudesta. Yhdyskunta- ja maatalousperäiset nitraatit ovat suuri terveysongelma, sillä ne saastuttavat juomaveden ottoon käytettäviä valuma-alueita3. Ammoniakkityppi on erityisen myrkyllistä merieläimistölle. Lisäksi nitraatit ovat eräiden vesien rehevöitymisen suurin syy, joka aiheuttaa levien liikakasvun kautta ekologista epätasapainoa. Eräät näistä levistä levittävät myrkkyjä, jotka voivat vahingoittaa ihmisten syönnin yhteydessä. Rehevöitymisilmiö on huolestuttava esimerkiksi eräillä Pohjanmeren ja Välimeren rannikkoalueilla. Seinen lahdelle tai Ranskan Atlantin puoleiselle rannikolle säännöllisesti muodostuvat myrkylliset levät, jotka näyttävät olevan yhteydessä maatalous- ja yhdyskuntaperäisiin typpipäästöihin, tekevät sinisimpukoista ja muista simpukoista syömäkelvottomia. simpukoiden terveyttä - Fosforipäästöt, jotka huolimatta siitä, että fosfaattien käyttö on vähentynyt puhdistusaineissa, aiheuttavat rehevöitymistä erityisesti makeissa vesissä ja suistoissa, kuten Po-joen suistossa. tasapainoa. Dobris-raportissa4 - Veden happipitoisuuden vähentyminen, joka johtuu jätevesissä olevien orgaanisten aineiden hajoamisesta, mikä aiheuttaa happivajausta ja vaarantaa siten vesieläimistön sekä häiritsee vesien ekologista todetaan, että väestötiheyden kasvaessa valuma-alueella jokien happipitoisuus pienenee ja että noin neljäsosa Euroopan joista voidaan luokitella heikon happipitoisuuden vuoksi laadultaan heikoiksi tai keskinkertaisiksi; vaikutus kohdistuu myös eräiden suisto- ja rannikkovesien laatuun. Tämä laatu on kuitenkin parantumassa erityisesti siitä syystä, että yhdyskuntajätevesien keräys ja käsittely on parantunut, kuten Euroopan ympäristökeskuksen äskettäin laatima Euroopan ympäristöä koskeva toinen arviointi osoittaa3. - Yhdyskuntajätevesien sisältämät ulosteperäiset patogeeniset mikro-organismit (bakteerit, virukset ja loiseläimet), jotka voivat vaikuttaa ihmisten terveyteen pilaamalla juomaveden ottoon käytettäviä valuma-alueita, uimavesiä tai vesiurheiluun käytettäviä vesiä sekä simpukoiden viljelyvesiä. Toukokuussa 1998 julkaistussa kautta uimavettä yhdyskuntajätevesissä aiheuttavat uimavesien saastumista. olevat ulosteperäiset orgaaniset mikrobit selitetään, mitä koskevassa komission raportissa 3 Ks. komission kertomus vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY täytäntöönpanosta (1998). 4 D. Stanner ja P. Bourdeau, (toim. ): Europe's Environment - The Dobris Assessment (EEA, 1995). 5 Europe's Environment: The Second Assessment (EEA, 1998). 5 - Teollisuudesta ja myös kotitalouksista (puhdistusaineet, maalit, liuotteet jne. ) peräisin olevat vaarallisten, myrkyllisten ja biologisesti kertyvien aineiden päästöt (kemialliset yhdisteet, raskasmetallit, hiilivedyt jne. ), jotka voivat vaikuttaa vesieläimistöön ja ihmisten terveyteen. Näitä päästöjä säännellään 4. toukokuuta 1976 annetulla neuvoston direktiivillä 76/464/ETY6. - Jätevesien haitalliset vaikutukset 2. huhtikuuta 1979 luonnonvaraisten lintujen suojelusta annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY7, sellaisena kuin se on muutettuna, mukaisesti perustettuihin erityissuojelualueisiin sekä luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21. toukokuuta 1992 annetussa neuvoston ja lajeihin (Natura 2000 -verkko). luontotyyppeihin 92/43/ETY8 tarkoitettuihin direktiivissä - Yhdyskuntajätevesien pilaamien makeiden vesien ja rannikkovesien kauneus- ja matkailuarvon menetys. 3. DIREKTIIVIN PERIAATTEET Direktiivin tarkoituksena on puuttua edellä mainittuihin pilaantumisongelmiin säätämällä jätevesien käsittelystä, joka soveltuu suojeltavaan ympäristöön ja suojeltavien vesien käyttöön. Tämän saavuttamiseksi direktiivissä asetetaan jäsenvaltioille seuraavat velvoitteet. - Jäsenvaltioiden on säänneltävä säädöksin tai erityisluvin sellaisten jätevesien ympäristöön johtamista, jotka ovat peräisin yhdyskuntajätevesien puhdistamoista ja elintarviketeollisuuden johtamista yhdyskuntajätejätevesien keräys-ja käsittelyjärjestelmiin. teollisuusjätevesien laitoksista, sekä - Jäsenvaltioiden on säädettävä yhdyskuntajätevesien keräys- ja käsittelyjärjestelmät pakollisiksi kaikille taajamille, joiden asukasvastineluku (avl) on yli 2 000. 9 Vähimmäisvaatimuksena on biologinen käsittely10. Käsittelyn on kuitenkin oltava tehokkaampi (biologinen käsittely ja jälkikäsittely11) päästöille, jotka johdetaan jäsenvaltioiden haavoittumiselle alttiiksi määrittelemille alueille sekä näiden alueiden 6EYVLL 129,18. 5. 1976, s. 23 7 EYVLL 103,25. 4. 1979, s. 1 8 EYVLL 206,22. 7. 1992, s. 7 9 Asukasvastineluku on biologisesti hajoavien epäpuhtauksien mittayksikkö, joka vastaa yhden henkilön tämän vuorokaudessa kuormituksen viiden vuorokauden biokemiallinen hapenkulutus (BOD5) on 60 grammaa happea vuorokaudessa. tuottamaa keskimääräistä kuormitusta. Direktiivissä määritetään, että 10 Biologinen käsittely: käsittely menetelmällä, johon sisältyy yleensä biologisen käsittelyn lisäksi jälkiselkeytys, tai vastaavalla menetelmällä. " Jälkikäsittely: biologisen käsittelyn lisäksi typelle (nitrifikaatio ja denitrifikaatio) ja/tai fosforille ja/tai jollekin muulle sellaiselle epäpuhtaudelle tehtävä käsittely, joka vaikuttaa veden laatuun tai erityiseen käyttöön, kuten mikrobiologiseen pilaantumiseen, väriin jne. valuma-alueille. Käsittely voi olla vähemmän tehokas (mekaaninen käsittely12) tietyissä olosuhteissa ja komission ja neuvoston suostumuksella niiden päästöjen osalta, jotka johdetaan jäsenvaltioiden kuormitusta kestäviksi alueiksi määrittelemiin rannikkovesiin tai suistoihin. Direktiivin soveltamisen määräaika on 31. joulukuuta 1998, 31. joulukuuta 2000 tai 31. joulukuuta 2005 riippuen taajaman koosta ja jätteiden purkualueen haavoittumisalttiudesta (ks. taulukko 1). Jäsenvaltioiden on varmistettava, että viimeistään 31. joulukuuta 2000 sellaisten biologisesti hajoavien teollisuusjätevesien johtamisessa purkuvesistöihin, jotka ovat johdeta peräisin direktiivissä viemärijärjestelmiin, noudatetaan säädettyjä edellytyksiä. Tämä koskee kaikkia laitoksia, joiden avl on vähintään 4 000. teollisuudenaloilta luetelluilta joita ja ei Jäsenvaltioiden on säädettävä viimeistään 31. joulukuuta 1998 yleisistä säännöistä tai rekisteröinti- varmistetaan vedenpuhdistuslaitoksista peräisin olevan lietteen lopullisen sijoituspaikan kestävä luonne sekä se, että samaan päivämäärään mennessä lietteiden päästö pintavesiin lopetetaan. lupamenettelyistä, joiden avulla tai Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yhdyskuntajätevesien päästöjä ja niiden vaikutuksia tarkkaillaan. Jäsenvaltioiden on laadittava direktiivin täytäntöönpano-ohjelmat ja huolehdittava siitä, että yleisön informoimiseksi laaditaan joka toinen vuosi tilannekatsaus. 12 Mekaaninen käsittely: fysikaalisin ja/tai kemiallisin menetelmin tapahtuva käsittely, joka sisältää kiintoaineiden laskeutuksen, tai vastaavin menetelmin tapahtuva käsittely. Taulukko 1: Määräajat13 ja käsittelymenetelmät * { '. ' *• , Jos kerays 2005 asianmukai nen käsittely14 Kerays 2005 biologinen käsittely* Kerays 1998 tehokkaampi käsittely KerSys 1998 tehokkaampi kasittely W^'^-ty$l\\ '. J[ Sfiv. '^v'-' •'•§ •<} '-,' k\ - ll <V- * Jos keräys 2005 asianmukai nen käsittely k^ Keräys 2005 biologinen käsittely* Keräys 2005 biologinen käsittely Kerays 2000 biologinen kasittely i '•' ' \ Jos keräys 2005 asianmukai nen käsittely Keräys 2005 asianmu kainen käsittely Keräys 2005 biologinen tai mekaaninen käsittely Kerays 2000 biologinen tai mekaaninen kasittely Kerays 1998 tehok kaampi kasittely Kerays 2000 biologinen kasittely Kerays 2000 biologinen kasittely * Asianmukainen käsittely, jos päästöt johdetaan rannikkovesiin. Helmikuun 27. päivänä 1998 annetulla komission direktiivillä 98/15/EY muutetaan alkuperäistä direktiiviä liitteessä I vahvistettujen vaatimusten ja erityisesti saman liitteen taulukon 2 osalta. Muutosten tavoitteena on täsmentää taulukon osaa, joka koskee typen kokonaispitoisuudelle asetettuja vaatimuksia, ja erityisesti alaviitettä 3, jonka mukaan typen kokonaispitoisuuden osalta voidaan käyttää päivittäistä keskiarvoa vuosittaisen keskiarvon sijaan, jotta vältettäisiin jäsenvaltioiden väliset tulkintaerot. Direktiivi 98/15/EY oli saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä viimeistään 30. syyskuuta 1998. 4. DIREKTIIVIN TÄYTÄNTÖÖNPANON TILA Taulukossa 2 esitetään jäsenvaltioittain direktiivin täytäntöönpanon ensimmäisen vaiheen tärkeimpien velvoitteiden määräajat ja se, miten jäsenvaltiot ovat saattaneet direktiivin velvoitteet osaksi kansallista lainsäädäntöään. 13 Taulukossa mainitaan ainoastaan vuosi; määräaika on vuoden viimeinen päivä. 14 Asianmukainen käsittely: käsittely sellaisilla menetelmillä tai siten, että purkuvesistö täyttää johtamisen jälkeen direktiivin 91/271/ETY ja muiden yhteisön direktiivien asiaa koskevat laatutavoitteet ja säännökset. ,s Tavallinen alue: vesistö, jota ei ole määritelty haavoittumiselle alttiiksi tai kuormitusta kestäväksi alueeksi. 16 Suistoalueilla sijaitsevia kuormitusta kestäviä alueita, joissa mekaanisen käsittelyn mahdollisuus rajoittuu taajamiin, joiden avl < 10 000, ei ole selkeyden vuoksi sisällytetty taulukkoon. Direktiivi on pantava täytäntöön samassa tahdissa kaikissa jäsenvaltioissa. Poikkeuksia on myönnetty Itävallalle, Ruotsille ja Suomelle, jotka liittyivät Euroopan unioniin 1. tammikuuta 1995. Harmaa lokero merkitsee sitä, että direktiiviä ei ole saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä tai sen vaatimukset eivät täyty komission tämänhetkisen tulkinnan mukaan. Taulukko 2: Direktiivin täytäntöönpanon tila 15. heinäkuuta 1998 Saattaminen 1 osaksi kansalhsta lainsafldantfifl Haavoittumi- selle alttiiden aludden maarittely 19 artikia 5 artikia Teollisuusjflteve- sien johtamista yhdyskuntien jfltevedenpuhdis- tamoihin koskeva lainsfifldfintfl 11 artikia Teollisuusjflte- vesien johtamista vesistttdn koskeva rainsfifidfintd 13 artikia TftytfintOdn- pano- ohjeiman toimittaminen 17 artikia | M3firfiaika> 30. 6. 1993 31. 12. 1993 31. 12. 1993 31. 12. 1993 30. 6. 1994 Belgia 1992-1995 1992-1994 1985-1993 1992-1993 Tanska 1994 1994 (5,8 artikla) 1994 1994 1994 Saksa 1992-1998 1992-1998 1992-1998 1992-1998 Kreikka M»H^^H8^9fl^^HH 1997 1997 Espanja 1995-1996 1998 Tarkistus käynnissä Tarkistus kSynnissS Ranska Irlanti Italia 1994 1994 1994 1994 1976-1993 1976-1993 1994 1994 1994 1998 1994 1994 1995 Luxemburg 1994 Alankomaat 1996 ItSvalta Portugal] Suomi 1997 1994 Ruotsi 1994 1994 (5 artiklan 8 kohta) 1996 (5 artiklan 8 kohta) 1996ja 1998 (ei ole haavoittumi selle alttiita alueita) 1994 (5 artiklan 8 kohta) 1994 (5 artiklan 8 kohta) 1994 1994 1996 1996 1996 1994 1959-1995 1996 1998 1997 1997 1990-1994 1990-1994 1994 1994 1969-1970 1969-1995 1995 Yhdistynyt kuningaskunta 1994-1996 1994-1995 1972-1991 1972-1991 1994 ja 1998 10 4. 1. Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä Direktiivin 19 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on saatettava direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 30. kesäkuuta 1993 eli noin kaksi vuotta direktiivin antamisen jälkeen. Italia ei ole vieläkään saattanut direktiiviä osaksi kansallista lainsäädäntöään, vaikka määräaika umpeutui jo viisi vuotta sitten. Muut jäsenvaltiot ovat tehneet tämän, joskin enemmän tai vähemmän myöhässä (ks. taulukko 2). Direktiivin siirtäminen kansalliseen lainsäädäntöön ei ole ollut vaatimusten mukaista Kreikassa eikä Itävallassa. Komissio tarkistaa paraikaa, onko direktiivin siirtäminen kansalliseen lainsäädäntöön ollut vaatimusten mukaista Saksassa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. 4. 2. Haavoittumiselle alttiiden alueiden (sekä kuormitusta kestävien alueiden) määrittely Direktiivin 5 artiklan mukaan jäsenvaltioiden piti määritellä viimeistään 31. joulukuuta 1993 haavoittumiselle alttiit alueet liitteessä II vahvistettujen arviointiperusteiden mukaisesti. Näitä perusteita on kolme: - makeat vedet, suistot ja rannikkovedet, jotka on todettu rehevöityneiksi17 tai jotka saattavat rehevöityä, jollei suojelutoimiin ryhdytä - juomaveden ottoon käytettävät makeat pintavedet, joiden nitraattipitoisuus on tai voi olla yli 50 mg/l, - alueet, joilla tarvitaan lisäkäsittelyä, jotta voitaisiin noudattaa neuvoston direktiivien vaatimuksia, kuten tämän kertomuksen luvussa 2 mainittuja vaatimuksia ja simpukanviljelyvesien laatu, luonnonvaraisten lintujen ja luontotyyppien suojelu jne). (pintavesien, uimavesien kalavesien, Vesistön määrittelemiseen haavoittumiselle alttiiksi riittää yksi näistä perusteista. Vesistön määritteleminen haavoittumiselle alttiiksi alueeksi edellyttää, että kaikissa taajamissa, joiden asukasvastineluku on yli 10 000 ja joiden jätevedet johdetaan kyseiselle haavoittumiselle alttiille alueelle tai sen pilaantumiseen vaikuttaville valuma-alueille, on toiminnassa biologista käsittelyä tehokkaammat keräys- ja käsittelyjärjestelmät viimeistään 31. joulukuuta 1998. Näitä ehtoja ei sovelleta sellaisiin haavoittumiselle alttiisiin alueiseen, joiden osalta voidaan todistaa, että typpi- ja fosforikuormituksen 17 Rehevöitymiselle alttiiksi. 11 kokonaismäärä on vähentynyt vähintään 75 prosenttia molempien muuttujien osalta. Jäsenvaltioiden on tarkisteltava haavoittumiselle alttiiden alueiden määrittely joka neljäs vuosi. Direktiivin 5 artiklan 8 kohdan mukaan jäsenvaltion ei tarvitse määritellä haavoittumiselle alttiita alueita, jos se soveltaa tehokkaampaa käsittelyä koko alueellaan. Kuten taulukosta 2 käy ilmi, viisi jäsenvaltiota on käyttänyt tätä mahdollisuutta. Nämä jäsenvaltiot ovat Tanska, Luxemburg, Alankomaat, Suomi ja Ruotsi. Seitsemän muuta jäsenvaltiota - Belgia, Saksa, Espanja, Ranska, Irlanti, Portugali ja Yhdistynyt kuningaskunta - ovat puolestaan määritelleet eräitä vesistöjä haavoittumiselle alttiiksi alueiksi, mutta eivät vielä ole tarkistaneet tätä ensimmäistä määrittelyä18. Komissio tarkistaa paraikaa, onko määrittelyperusteita noudatettu näissä seitsemässä jäsenvaltiossa. On syytä muistaa, että Ranska ei ole määritellyt haavoittumiselle alttiita alueita merentakaisissa departementeissaan. Itävalta katsoo, että sen alueella ei ole haavoittumiselle alttiita alueita, ja komissio on parhaillaan tarkistamassa myös tätä asiaa. Kreikka ja Italia eivät ole vielä virallisesti määritelleet haavoittumiselle alttiita alueita. Kartassa 1 esitetään tämänhetkinen tilanne haavoittumiselle alttiiden alueiden ja niiden valuma-alueiden määrittelyn osalta19. Direktiivin 5 artiklan 8 kohtaa soveltaneet jäsenvaltiot on merkitty karttaan kauttaaltaan haavoittumiselle alttiiden alueiden valuma-alueiksi, koska vaatimukset ovat samat näiden jäsenvaltioiden koko alueella. Kartassa eivät näy kaikki Belgian (Vallonia), Irlannin, Portugalin ja Yhdistyneen kuningaskunnan haavoittumiselle alttiiden alueiden valuma-alueet, sillä nämä jäsenvaltiot eivät ole toimittaneet tarvittavia, komission vuonna 1997 pyytämiä tietoja omilla alueillaan sijaitsevista valuma-alueista ja taajamista, joiden päästöt edistävät haavoittumiselle alttiiden alueiden pilaantumista. Taulukko 4, jossa on yhteenveto täytäntöönpano-ohjelmia koskevista tiedoista, osoittaa kunkin jäsenvaltion haavoittumiselle alttiilla alueilla sijaitsevien taajamien lukumäärän ja asukasvastineluvun. Tiedot annetaan myös Kreikasta, vaikka Kreikka ei olekaan määritellyt näitä alueita virallisesti ja sääntöjen mukaisesti. 18 Yhdistynyt kuningaskunta ilmoitti komissiolle syyskuussa 1998 määritelleensä 47 uutta haavoittumiselle altista aluetta Englannissa ja Walesissa. 19 Kartassa ei oteta huomioon Espanjan haavoittumiselle alttiita alueita, silla Espanja toimitti niitä koskevan luettelon komissiolle liian myöhään (2. heinäkuuta 98), eikä alueita, jotka Yhdistynyt kuningaskunta määritteli haavoittumiselle alttiiksi tekemänsä tarkistuksen yhteydessä. 12 4. 3. Kuormitusta kestävät alueet Haavoittumiselle alttiiden alueiden määritteleminen on pakollista, mutta kuormitusta kestävien alueiden määritteleminen on jäsenvaltiolle annettu mahdollisuus tietynlaisten rannikko- ja suistoalueiden osalta, jotka voivat täyttää tarvittavat pinnanmuodostukseen liittyvät sekä hydrologiset ja hydrauliset edellytykset. Edellytysten täyttyessä näille alueille voidaan johtaa biologista käsittelyä vähemmän tehokkaalla käsittelyllä (mekaanisella käsittelyllä) käsiteltyjä yhdyskuntajätevesiä ilman, että ympäristölle aiheutetaan haittaa. Ainoastaan kaksi jäsenvaltiota - Yhdistynyt kuningaskunta ja Portugali - on käyttänyt tätä mahdollisuutta (ks. kartta 1). Taulukosta 4 ilmenee myös Kreikan ja Espanjan kuormitusta kestävien alueiden kuormitus, vaikka nämä jäsenvaltiot eivät ole virallisesti määritelleet kyseisiä alueita. Komissio tarkistaa paraikaa, onko määrittelyperusteita noudatettu kuormitusta kestävien alueiden osalta. On tärkeää muistaa, että jokaiselle biologista käsittelyä vähemmän tehokkaalle käsittelylle on pyydettävä poikkeuslupa ennen jätevesien johtamista kuormitusta kestävälle alueelle: jäsenvaltioiden on esitettävä komissiolle perusteelliset tutkimukset, joiden perusteella voidaan osoittaa, että nämä päästöt eivät vaikuta ympäristöön (6 artiklan 2 kohta), tai - olosuhteissa, joita on pidettävä poikkeuksellisina joiden asukasvastineluku on vähintään 150 000 - että tehokkaammasta jäteveden käsittelystä ei ole ympäristölle hyötyä (8 artiklan 5 kohta). Komission on arvioitava nämä tutkimukset ja toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen jälkeen, kun se on antanut niitä koskevan ehdotuksen direktiivin 18 artiklassa säädetylle komitealle ja tarvittaessa neuvostolle. taajamissa, 4. 4. Yhdyskuntajätevesien johdettavat teollisuusjätevedet keräys- ja käsittelyjärjestelmiin Direktiivin 11 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että joulukuun 31. päivään 1993 mennessä teollisuusjätevesien johtamista yhdyskuntajätevesien keräys- ja käsittelyjärjestelmiin säännellään säädöksin ja/tai toimivaltaisen viranomaisen tai asianomaisen toimielimen myöntämin erityisluvin näiden päästöjen aiheuttamien haitallisten vaikutusten ehkäisemiseksi. Teollisuusjätevedet eivät näin ollen saa vahingoittaa kyseisissä laitoksissa työskentelevän henkilöstön terveyttä eivätkä itse järjestelmiä eivätkä myöskään vaikuttaa jäteveden laatuun käsittelyn jälkeen eivätkä käsittelystä syntyvän lietteen laatuun. Taulukko 2 osoittaa, että Italiaa lukuun ottamatta jäsenvaltiot ovat toteuttaneet toimenpiteitä velvoitteen saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöään. Komissio tarkistaa paraikaa, ovatko eräiden jäsenvaltioiden toimenpiteet direktiivin vaatimusten mukaisia. 13 4. 5. TeoIIisuusjätevesipäästöt vesistöihin (13 artikla) III lueteltujen teollisuudenalojen Direktiivin 13 artiklan mukaan joulukuun 31. päivään 2000 mennessä liitteessä (elintarviketeollisuuden) laitoksista tulevan biologisesti hajoavan teollisuusjäteveden, jota ei johdeta yhdyskuntajäteveden puhdistamoihin, on täytettävä ennen purkuvesistöön johtamista jotka toimivaltaisen viranomaisen tai asianomaisen elimen on vahvistettava ennen joulukuun 31. päivää 1993 kaikkia vähintään 4000 avl:n laitoksista tulevia jätevesiä varten. erityisluvissa asetetut säädöksissä ehdot, ja/tai Saman artiklan 3 kohdan mukaisesti komissio on teettänyt vuonna 199620 jäsenvaltioiden ulkopuolisella vaatimuksista21. vertailututkimuksen konsultilla Tutkimuksessa tarkasteltiin kaikkien jäsenvaltioiden jätevesivaatimuksia ja luetteloitiin annetut säännökset, ja siinä tehtiin seuraavat päätelmät: - Espanjaa lukuun ottamatta jäsenvaltiot ovat noudattaneet asetettua määräaikaa (31. joulukuuta 2000) säännösten antamisessa. - Vain muutamat jäsenvaltiot ovat ottaneet huomioon avl-rajan, joka on ja/tai 4000. Valtaosa jäsenvaltioista on säätänyt, että säädökset erityisluvat koskevat teollisuusjätevesiä avhsta riippumatta. kuningaskunta, - Direktiivin 13 artiklan 2 kohdassa edellytettyjen teollisuusalakohtaisten erityisvaatimusten osalta ainoastaan Itävalta, Saksa, Ranska ja Belgian Flanderi ovat sisällyttäneet lainsäädäntöönsä teollisuudenalakohtaiset päästövaatimukset. Yhdistynyt Irlanti, Alankomaat, Tanska, Ruotsi ja Luxemburg ovat puolestaan määrittäneet kullekin teollisuuslaitokselle tapauskohtaiset päästövaatimukset ottamalla huomioon päästöluvan antamisen yhteydessä parhaiden käytettävissä ja Portugalin olevien kansallisessa päästövaatimuksia teollisuudenalan mukaan, eivätkä myönnetyt luvat perustu parhaiden käytettävissä olevien tekniikoiden periaatteeseen. Espanja ei ole vielä saanut päätökseen direktiivin 13 artiklan säännösten saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöään. tekniikoiden periaatteen. Kreikan, lainsäädännössä ei määritetä Suomi, Italian Yhteenvetona komissio katsoo, että yhdeksän jäsenvaltiota on ottanut käyttöön direktiivin 13 artiklaan perustuvat vaatimukset. Itävallan lakia ei pidetä tältä osin direktiivin mukaisena, sillä se ei koske kaikkia direktiivissä teollisuudenaloja. Italia ei ole saattanut direktiiviä osaksi säädettyjä 20 Direktiivin 13 artiklan mukaan komission oli tehtävä vertailu 31. päivään joulukuuta mennessä, mutta koska useat jäsenvaltiot eivät olleet saattaneet tarvittavia säännöksiä osaksi kansallista lainsäädäntöään määräajassa, komissio ei voinut tehdä vertailua ennen vuotta 1996. 21 Yhdyskuntajätevesien käsittelystä annetun direktiivin 91/271/ETY 13 artiklan täytäntöönpanoa koskeva tutkimus (Haskoning, joulukuu 1996). 14 kansallista lainsäädäntöään. Kreikan, Portugalin, Belgian ja Espanjan osalta tehdään paraikaa tarkistuksia. 4. 6. Täytäntöönpano-ohjelmat Direktiivin 17 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on viimeistään 31. joulukuuta 1993 laadittava ohjelma direktiivin täytäntöönpanemista varten ja annettava komissiolle tieto tästä ohjelmasta viimeistään 30. kesäkuuta 1994. Komissio on raportointimalleja koskevan päätöksen 28. heinäkuuta 199322. tehnyt kyseisen ohjelman Tarvittaessa jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ohjelmaa koskevat päivitetyt tiedot joka toinen vuosi viimeistään 30. kesäkuuta. Täytäntöönpano-ohjelma on vuosia 1993-2005 koskeva suunnitelma investoinneista, ja tarvitaan yhdyskuntajätevesien keräykseen käsittelyyn kussakin jäsenvaltiossa direktiivin vaatimusten täyttämiseksi. jotka Ainoastaan Italia ei ollut vielä 15. heinäkuuta 1998 mennessä toimittanut komissiolle täytäntöönpano-ohjelmaa, vaan se oli pelkästään ilmoittanut komissiolle tammikuussa 1998 tilanteestaan ja Milanon taajamaa koskevista hankkeista. Milanolla ei tällä hetkellä ole vedenpuhdistamoa, eikä se pysty paikallisten viranomaisten mukaan noudattamaan direktiivin määräaikoja. Jotkin muut jäsenvaltiot toimittivat ohjelman useita vuosia myöhässä (Portugali ja Kreikka jopa neljä vuotta myöhässä), mikä selittää sen, että komission piti odottaa näihin päiviin asti tutkiakseen ja arvioidakseen toimitetut tiedot. Tämän tutkimuksen ja arvioinnin tuloksia käsitellään tämän kertomuksen 7. luvussa. Vain Yhdistynyt kuningaskunta on täytäntöönpano-ohjelmasta huhtikuussa 1998. toimittanut päivitetyt tiedot Belgia toimitti komissiolle täytäntöönpano-ohjelman, joka ei ollut direktiivin mukainen Brysselin ja käsittelyjärjestelmän toteutuksen määräajan osalta23. yhdyskuntajätevesien taajaman keräys- 4. 7. Tilannekatsaukset Direktiivin 16 artiklan mukaan asianomaisten viranomaisten tai elinten on julkaistava joka toinen vuosi tilannekatsaus yhdyskuntajätevesien ja lietteen päästämisestä alueillaan. Nämä katsaukset on toimitettava komissiolle, kun ne on julkaistu. 22 Neuvoston direktiivin 91/271/ETY 17 artiklassa säädetyistä kansallisten ohjelmien raportointimalleista 28. heinäkuuta 1993 tehty komission päätös 93/481/ETY (EYVL L 226, 7. 9. 1993, s. 23). 23 Belgian viranomaiset ovat ilmoittaneet, että Brysselin taajaman yhdyskuntajätevesien keräys- ja käsittelylaitokset ovat toiminnassa vasta vuonna 2005, vaikka direktiivissä asetettu määräaika on 31. joulukuuta 1998. 15 Kyseisellä katsauksella, joka voidaan laatia alakohtaisesti (jäsenvaltiota kohti voi olla useampia katsauksia), pyritään ennen kaikkea informoimaan säännöllisesti yleisöä yhdyskuntajätevesien ja lietteen päästämisestä tiettynä viiteajankohtana. Ensimmäiset tilannekatsaukset piti julkaista ennen kesäkuun 30. päivää 1995 ja tämän jälkeen joka toinen vuosi. Komissio on toistaiseksi saanut vasta seitsemän katsausta. ja katsausten antaakseen komissiolle laatimista Helpottaakseen mahdollisuuden verrata katsausten sisältämiä tietoja direktiivin 18 artiklassa säädetty komitea valtuutti vuonna 1997 asiantuntijaryhmän laatimaan ehdotuksen katsauksen mallista. Asiantuntijaryhmälle annettiin tehtäväksi myös ehdottaa lomakemallia, jonka avulla komissiolle voidaan antaa tietoja päästöistä ja lietteen poistamisesta direktiivin 15 artiklan mukaisesti. Asiantuntijaryhmän on esitettävä työnsä tulokset mainitulle komitealle vuoden 1998 lopulla. sekä täytäntöönpano-ohjelmien Taulukosta 3 käyvät ilmi tilannekatsausten ja täytäntöönpano-ohjelmien viiteajankohdat, tilannekatsausten julkaisemisen ja komissiolle toimittamisen ja komissiolle määräajat toimittamisen määräajat. Taulukossa ilmoitetaan kummallekin asiakirjalle yhteinen viiteajankohta, joka on päätöksessä 93/481/ETY (28. heinäkuuta 1993) vahvistettu päivämäärä (31. joulukuuta 1992). Direktiivin 17 artiklan sallima jousto ohjelmien laatimisessa ja toimittamisessa antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden yhdistää nämä kaksi asiakirjaa ja toimittaa ne direktiivin 16 artiklassa säädettynä päivämääränä. laatimisen Taulukko 3: Tilannekatsaukset (16 artikla) ja täytäntöönpano-ohjelma (17 artikla) Viiteajankohta (tilanne kyseinena paivamaarana) Tilannekatsauksen julkaisemisen (16 art. ) ja komissiolle toimittamisen paivamaara Taytantoonpano- ohjelman laati mispaivamaa ra (17 art. ) Taytantoonpano- ohjelman komissiolle toimittamisen paivamaara (17 art. ) 31. 12. 1992 31. 12. 1994 31. 12. 1996 31. 12. 1998 31. 12. 2000 jne. Mikäli tarpeellista. — 30. 6. 1995 30. 6. 1997 30. 6. 1999 30. 6. 2001 31. 12. 1993 31. 12. 1995* 3i. 12. 1997* 31. 12. 1999* 31. 12. 2001* 30. 6. 1994 30. 6. 1996* 30. 6. 1998* 30. 6. 2000* 30. 6. 2002* 16 5. RIKKOMISMENETTELYT Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 169 artiklan mukaisesti komissio voi aloittaa rikkomismenettelyn niitä jäsenvaltioita vastaan, jotka eivät ole noudattaneet direktiivin mukaisia velvoitteitaan. Rikkomismenettelyt aloitetaan niitä jäsenvaltioita vastaan, joiden osalta velvoitteiden noudattamatta jättäminen on todettu. Pisimmälle edennyt menettely koskee Italiaa, joka ei ole saattanut direktiiviä osaksi kansallista lainsäädäntöään (Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 12. joulukuuta 1996 antama tuomio - EY:n perustamissopimuksen 171 artiklan perusteella annettu perusteltu lisälausunto). 6. TÄYTÄNTÖÖNPANO-OHJELMIEN TARKASTELU JA ARVIOINTI Neljäntoista jäsenvaltion (Italia ei ole toimittanut tietoja) laatimien täytäntöönpano- ohjelmien tärkeimmät tiedot esitetään yhteenvetona jäljempänä olevissa taulukoissa ja kaavioissa. On syytä pitää mielessä, että kaikki tiedot ovat jäsenvaltioiden laatimia arvioita. 6. 1. Taajamien lukumäärä ja orgaaninen kuormitus Jäljempänä olevasta taulukosta 4 käy ilmi, että neljässätoista jäsenvaltiossa on yhteensä 17 351 taajamaa, joiden asukasvastineluku on suurempi kuin 2 000. Näiden taajamien yhteenlaskettu orgaaninen kuormitus on asukasvastinelukuna ilmaistuna noin 424 miljoonaa. 17 Taulukko 4 : Taajamien lukumäärä ja orgaaninen kuormitus asukasvastinelukuna (avl) ilmaistuna - tilanne vuosina 1992-199524 ja Asukasvastinelukuna jäsenvaltioiden asukasluvun väliset erot johtuvat pääasiassa seuraavista tekijöistä: ilmaistun orgaanisen kuormituksen (avl) - Orgaaniseen kuormitukseen sisältyy ainoastaan yli 2 000 avl:n taajamien kuormitus, joissa yhdyskuntajätevesien keräys ja käsittely on direktiivin 24 Tämän taulukon tietojen vertailuvuodet vaihtelevat jäsenvaltioittain vuodesta 1992 vuoteen 1995. 18 säännösten mukaan pakollista. Kuormituksessa ei oteta huomioon alle 2 000 avl:n taajamia eikä haja-asutusalueita, joilla sovelletaan usein yksittäisiä käsittelyjärjestelmiä. - Yli 2 000 avl:n taajamien aiheuttamaan orgaaniseen kuormitukseen sisältyy pysyvän väestön aiheuttaman kuormituksen lisäksi: muun kuin pysyvän väestön aiheuttama, esimerkiksi matkailu- ja hotellitoimintaan25 liittyvä kuormitus yhdyskuntajätevesien teollisuusjätevesien aiheuttama kuormitus järjestelmiin johdettavien niin ikään yhdyskuntavesien järjestelmiin johdettavien hulevesien aiheuttama kuormitus. jäsenvaltioiden määrittelemiin Näiden taajamien ja tämän kuormituksen jakautuminen haavoittumiselle alttiille alueille, tavallisille alueille sekä kuormitusta kestäville alueille perustuu jakoperusteisiin. Haavoittumiselle alttiille alueille ja niillä sijaitseville valuma-alueille johdettavat jätevedet muodostavat neljässätoista jäsenvaltiossa yhteensä 37 prosenttia orgaanisesta kokonaiskuormituksesta. Kuormitusta kestäville alueille johdettavien jätevesien osuus on 9 prosenttia ja tavallisille alueille johdettavien jätevesien osuus 54 prosenttia. Tämä jakautuminen vaihtelee huomattavasti jäsenvaltioittain. alueiden Vain Portugali ja Yhdistynyt kuningaskunta ovat määritelleet virallisesti kuormitusta kestävät alueet. Myös Espanja ja Kreikka ovat sisällyttäneet ohjelmaansa kuormitusta kestäviä alueita, vaikka ne eivät ôle määritelleet näitä alueita virallisesti. Poikkeuslupa biologista käsittelyä vähemmän tehokkaaseen käsittelyyn, joka suoritetaan ennen jätevesien johtamista vesistöön kuormitusta kestävillä alueilla, on luonnollisesti myönnettävissä vain siitä tapauksessa, että kyseiset alueet on määritelty virallisesti. 25 Komissio aikoo selvittää erimerkiksi sen, miksi Kreikan avhnä ilmaistu orgaaninen kuormitus ei maan vireästä matkailualasta huolimatta ole asukaslukua suurempi. 19 6. 2. Keräys- ja käsittelykapasiteetin kehittymistä koskevat ennusteet Taulukko 5: Keräyskapasiteetin kehittymistä koskevat ennusteet 1992 1995 1998 2000 2005 Lisäys :-mfA 1000 avl 1000 avl 1000 avl 1000 avl 1000 avl 1000 avl 1721 1721 1810 1898 2 201 480 28% 12 133 12133 12 133 12 133 12 133 0% 114 084 114 230 121 756 124 589 127 055 12 971 11% 7 278 7 465 8 170 8 708 8 708 1430 20% '"»lllijllfi ty llltfMl ' 35 001 41456 52 836 62 890 74 439 39 438 113% mk »i, M M ' I I% IrUntt ïres 55 780 61 192 65 893 68 648 70 508 14 728 26% 878 914 1020 1 196 3 862 3 918 3 040 346 % 937 969 969 969 55 6% 21780 21780 21780 21780 21780 0% 16 571 16 571 17 906 18 997 19 467 2 896 17% 9 367 9 657 13 188 16235 16 462 7 095 76% 3 395 3 461 3 576 3 576 3 576 181 5% 13 044 13 044 13 044 13 044 13 044 0% 76 526 76 322 76 957 75 635 75 604 -922 368472 380989 411214 432964 449864 81392 :mm. Taulukosta 5 käyvät ilmi jäsenvaltioiden laatimiin ohjelmiin sisältyvät ennusteet direktiivin säännösten mukaisiksi arvioitujen keräysjärjestelmien orgaanisen kuormituksen kapasiteetista vuosina 1992-2005. Kahdessa oikeanpuolimmaisimmassa sarakkeessa esitetään asukasvastinelukuina ja prosentteina arvioitu kapasiteetin täytäntöönpanoa edeltäneestä tilanteesta vuonna 1992 direktiivin täytäntöönpanon jälkeiseen tilanteeseen vuonna 2005. Kuten näkyy, keräyskapasiteetin arvioidaan lisääntyvän varsin huomattavasti Irlannissa, Espanjassa ja Portugalissa. Kapasiteetin ei sitä vastoin arvioida lisääntyvän lainkaan Tanskassa, lisäys direktiivin 26 Tiedot koskevat ainoastaan Vallonian aluetta. 20 Alankomaissa, Ruotsissa kapasiteetti katsottiin riittäväksi direktiiviä annettaessa. ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, joissa Yleisesti ottaen jäsenvaltioiden keräysjärjestelmien kapasiteetin arvioidaan vuonna 2005 vastaavan alkuperäistä orgaanista kuormitusta taikka ylittävän sen lukuun ottamatta Kreikkaa ja Suomea, joissa kapasiteetin arvioidaan olevan kerättävää orgaanista kuormitusta (ks. taulukko 4) pienempi. Belgian toimittamat tiedot ovat puutteelliset. 21 Taulukko 6: Jätevedenpuhdistamojen kapasiteetin kehitys 1992 1995 1998 2000 2005 Lisäys 1000 avl 1000 avl 1000 avl 1000 avl 1000 avl 1000 avl 5 499 6 836 7 770 8 300 9 919 4 420 80% 5 950 9246 9 246 9 246 9 246 3 296 55% 111456 131 403 141 221 142 022 143 831 32 375 29% Li? 'U 2 058 2 785 5 028 8 624 8 637 6 579 320% 23 872 30152 45 713 60 862 73 754 49 882 209% 40333 51 188 60 761 66 924 69 378 29 045 72% 483 777 550 808 698 3641 3 810 3 327 689 % 939 948 969 192 25% 21396 21705 22 053 22 053 22 053 657 3% 14 413 14 413 16 945 18 864 19 467 5 054 35% 5 731 6660 11 194 15 873 16 387 10656 186% Suomi 3 598 3 772 3 905 3 925 3 935 337 9% Ruotsi 13 038 13 038 13 038 13 038 13 038 0% 29 335 46 841 50 964 74 233 75 323 45 988 157% 277 939 $39 397 38947S 448563 469 747 191 808 69% Taulukossa 6 esitetään samalla periaatteella kuin taulukossa 5 direktiivin säännösten mukaisiksi arvioitujen jätevedenpuhdistamojen kapasiteetin ilmi, että arvioitu kehitys vuosina 1992-2005. Taulukosta käy käsittelykapasiteetin lisäys on huomattava kaikissa jäsenvaltioissa lukuun ottamattaa Belgiaa, Suomea ja Ruotsia, joiden ilmoittama alkuperäinen kapasiteetti on jo huomattavan suuri. Jätevedenpuhdistamojen kapasiteetti riittäisi taulukossa 4 esitetyn orgaanisen kuormituksen käsittelyyn siten, että direktiivin täytäntöönpanopäivämääriä voidaan noudattaa. Näin ei kuitenkaan ole Kreikassa, jossa jätevedenpuhdistamojen lopullinen kapasiteetti on pienempi kuin taulukossa 4 esitetty orgaaninen kuormitus. Lopullinen käsittelykapasiteetti on jäsenvaltiossa keskimäärin 10 prosenttia orgaanista neljässätoista 22 kuormitusta suurempi. Alankomaissa ero on 28 prosenttia, Saksassa 35 prosenttia ja Ruotsissa jopa 74 prosenttia. jäsenvaltion Seuraavassa kaaviossa 1 esitetään kaikkien neljäntoista suunnittelema jätevedenpuhdistamojen kokonaiskapasiteetin lisääntyminen. Keräyskapasiteetin arvioidaan kasvavan 22 prosenttia ja käsittelykapasiteetin 69 prosenttia direktiivin kolmentoista täytäntöönpano vuoden aikana. keräysjärjestelmien ja Kaavio jätevedenpuhdistamojen kehitys (1000 avl) Jäsenvaltioiden 1: suunnittelema 475 000 450 000 425 000 400 000 375 000 350 000 325 000 300 000 275 000 250 000 225 000 200 000 keräysjärjestelmien ja Keräysjär jestelmät Puhdis tamot 1992 1995 1998 2000 2005 23 6. 3. Jätevedenpuhdistamojen lietteen sijoittaminen Yhdyskuntajätevesien puhdistaminen synnyttää lietettä. Taulukossa 7 ja kaaviossa 2 esitetään direktiivin täytäntöönpanon aikana syntyväksi arvioitu lietteen määrä sekä lietteen suunniteltu sijoituspaikka. Tiedot on saatu kolmeltatoista jäsenvaltiolta, joissa syntyvän lietteen yhteismäärä lisääntyy tietojen perusteella vuoden 1992 5,5 miljoonasta tonnista kuiva-ainetta 8,3 miljoonaan tonniin vuonna 2005. On syytä panna merkille maataloudessa ja maaperässä uudelleenkäytettävän osuuden sekä poltettavan osuuden lisääntyminen sekä kaatopaikoille sijoitettavan osuuden lievä vähentyminen. Uudelleenkäytettävän lietteen määrä on noin 53 prosenttia täytäntöönpanojakson aikana syntyvän lietteen kokonaismäärästä. tällaista uudelleenkäyttöä voidaan pitää kestävänä Yleisesti ottaen komissio katsoo, että lietteen uudelleenkäyttöä on tuettava, ratkaisuna koska edellyttäen, että uudelleenkäytettävän lietteen laatu vastaa terveyden- ja ympäristösuojelutavoitteita. Lietettä johdetaan pintavesiin Espanjassa, Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Espanja on suunnitellut jatkavansa tätä käytäntöä myös vuoden 1998 jälkeen, mikä on vastoin direktiivin säännöksiä. •2<r Taulukko 7 : Jätevedenpuhdistamojen lietteen sijoittamista koskevat arviot (tuhatta tonnia kuiva-ainetta vuodessa)27 Vuosl Sij. B DK D GR E F IRL L NL A P FIN UK tit 1992 1995 * 1998 2000 2005 Plnt. Uud. Kaat. Polt. e. m. Yht. Plnt. Uud. Kaat. Polt. e. m. Yht. Plnt Uud. Kaat. Polt. e. m. Yht. Plnt. Uud. Kaat. Polt. e. m. Yht. Plnt. Uud. Kaat. Polt. e. m. Yht. - 17 34 - 8 59 - 22 39 - 17 78 - 110 25 40 - 175 - 1018 846 274 70 2 208 - 1 65 - - 66 38 275 180 35 - 528 - 402 131 110 - 643 - 120 25 40 - 185 - 1 151 857 411 93 2 512 - 1 65 - - 66 54 390 257 50 - 751 - 489 114 161 - 764 - 33 37 11 32 113 - 125 25 50 - 200 - 1270 744 558 89 2 661 - 4 82 - - 86 57 410 268 52 - 787 - 572 92 214 - 878 14 4 16 - 3 37 15 7 14 - 4 40 - 25 17 - 1 43 - 40 43 11 37 131 - 125 25 50 - 200 - 1334 608 732 62 2 736 - 6 90 - - 96 57 578 360 74 - 1069 - 640 71 269 - 980 - 65 35 - - 100 - 5 4 - - 9 - 134 177 12 1 324 - 63 58 66 3 190 - 38 75 - 13 126 - 87 63 - - 150 282 472 130 90 24 998 334 2 626 1804 627 122 5513 - 7 3 - - 10 - 9 1 3 - 13 - 9 1 3 - 13 - 95 192 56 23 366 - 63 58 66 3 190 - 44 88 - 15 147 - 86 72 - 158 267 648 114 110 19 1 158 336 3123 1898 894 174 6 425 - 100 108 150 23 381 - 68 58 66 4 196 - 74 147 - 25 246 - 85 65 - - 150 240 672 118 144 19 1 193 297 3 447 1762 1248 193 6 947 - 110 68 200 23 401 -• 68 58 66 4 196 - 104 209 - 35 348 - 90 60 - - 150 - 1014 111 326 19 1470 57 4183 1739 1731 198 7 890 - 47 40 14 58 159 - 125 25 50 - 200 - 1391 500 838 58 2 787 - 7 92 - - 99 57 589 367 75 - 1088 - 765 - 407 - 1 172 - 84 29 - - 113 - 9 1 4 - 14 - 110 68 200 23 401 - 68 58 65 4 195 - 108 215 - 36 359 - 115 45 - - 160. 1 118 114 332 19 1583 whm 4 536 1154 1985 198 533Q Sij. - sijoituspaikka, pint. * johtaminen pintavesiin, uud. = uudelleenkäyttö maataloudessa ja maaperässä, kaat. * sijoittaminen kaatopaikoille, polt. = polttaminen, e. m. = ei määritelty 27 Ruotsi ei ole toimittanut tietoja lietteen sijoittamisesta. 25 Kaavio 2: Lietteen sijoituspaikkojen jakautuminen (tuhatta tonnia kuiva-ainetta vuodessa) 4 500 4 000 3 500 | 3 000 2 2 500 S 2 000 cd 5 1 500 1000 500 0 ^Uudelleen käyttö 0 Kaatopaikat i Ib I J 1992 1995 1998 2000 2005 no Polttaminen D Pintavedet S Ei määri telty 26 6. 4. Investointeja koskevat arviot Taulukko 8: Arvio keräysjärjestelmiin ja jätevedenpuhdistamoihin vuosina 1993- 2005 tehtävistä investoinneista (miljardeina ecuina vuosien 1994-1995 hinnoin28) Ranska 12,04 Irlanti 0. 34 0,79 1,13 0,15 0,35 0,50 0,49 1,14 1,63 ns3S* Alankomaat 0. 00 0,25 0,25 0,00 0,02 0,02 0,00 0,27 0,27 1,10 1,83 2,93 0,00 0,00 0,00 1,10 1,83 2,93 \ Itävaltaa II——•«•—jy< ^ * Kreikka on toimittanut vain vuosia 1993-2000 koskevat arviot. Taulukossa 8 ja kaaviossa 3 esitetään investoinnit, jotka jäsenvaltiot suunnittelevat täyttämiseksi. Investointien kokonaisarvo on 130 miljardia ecua, josta 53 prosenttia tehdään keräysjärjestelmiin ja 47 prosenttia jätevedenpuhdistamoihin. direktiivin velvoitteiden toteuttavansa 28 Yhdistyneestä kuningaskunnan osalta vuosien 1996-1997 hinnoin. 27 Saksa vastaa yksistään 49 prosentista suunnitelluista investoinneista. 29 jäsenvaltioittain. Tanskassa, Ranskassa, Investointien jakautuminen keräyksen ja käsittelyn välillä vaihtelee huomattavasti Itävallassa, Portugalissa ja Suomessa jätevesien keräykseen kohdistetaan yli 50 prosenttia kaikista investoinneista. Yhdistyneessä kuningaskunnassa vastaava luku on sen sijaan ainoastaan 22 prosenttia, ja Luxemburg ei suunnittele investoivansa keräysjärjestelmiin lainkaan. Tarvittavien investointien arvioinnissa kiinnitetään huomiota pääasiassa - direktiivin täytäntöönpanoa edeltäneeseen yhdyskuntajätevesien keräys- ja käsittelylaitteiden tilaan - - tarvittaviin keräysjärjestelmien parannuksiin kaikkien käsiteltävien jätevesien vuotojen jätevedenpuhdistamoihin, ehkäisemiseksi sekä purkuvesistöjen pilaantumisen vähentämiseksi sateiden aiheuttaman ylikuormituksen yhteydessä johtamiseksi puhdistamojen tarvittaviin yhdyskuntajätevesien käsittelemiseksi direktiivin edellyttämällä tavalla taajamien koon ja sateiden aiheuttama purkuvesistöjen alttiuden mukaan ja ylikuormitus huomioon ottaen parannuksiin lisäksi - erityisrajoituksiin, jotka liittyvät sijaintiin, kaavoitukseen ja ilmasto- oloihin sekä muihin vastaaviin tekijöihin - työvoima-ja laitekustannuksiin. Kaaviossa 4 esitetään investointien määrä asukasvastinelukua kohti jäsenvaltioittain. Määrä vaihtelee Kreikan 112 ecusta Saksan 602 ecuun. Kaikkien 14 jäsenvaltion keskiarvo on 307 ecua. Jos oletetaan yksinkertaistetusti, että nämä investoinnit jakautuvat tasaisesti kolmentoista täytäntöönpanovuoden ajalle, investointien vuotuiseksi keskiarvoksi saadaan vuosien 1994-1995 kiintein hinnoin 23,6 ecua asukasvastinelukua kohti, eli jos kotitalouskäyttäjä kuluttaa vettä keskimäärin 55 m3 vuodessa, investointien keskiarvo ilman rahoituskustannuksia ja poistoja on noin 0,43 ecua jokaista kulutettua kuutiometriä kohden. Kaaviosta 4 käy ilmi, että seitsemässä jäsenvaltiossa - Saksassa, Itävallassa, Tanskassa, Belgiassa, Irlannissa, Ruotsissa ja Suomessa - investointien arvo on selvästi keskiarvoa suurempi, kun taas muissa kuudessa jäsenvaltiossa - Ranskassa, Alankomaissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Espanjassa, Portugalissa ja Kreikassa - arvo on selvästi keskiarvoa pienempi. 29 Saksan investointien suuri määrä johtuu erityisesti entisen Itä-Saksan alueella toteutettavista laajoista parannustöistä jäteveden keräyksen ja käsittelyn alalla, Pohjanmeren ja Itämeren rehevöitymisen torjumiseksi suurimmassa osassa maata edellytetystä käsittelytasosta (jälkikäsittely), sateiden aiheuttaman ylikuormituksen edellyttämistä laajoista toimenpiteistä sekä Saksan korkeista laite- ja työvoimakustannuksista. 28 On syytä muistaa, että näihin investointeihin voi saada yhteisön tukea rakennerahastoista ja koheesiorahastosta. Direktiivin perusteella vuosiksi 1995-1999 suunniteltuja ja toteutettuja ympäristöalan investointeja on itse asiassa pidetty painopisteenä erityisesti koheesiorahaston osalta. Esimerkiksi Espanjassa suunnitelluista investoinneista arvioita 30 prosenttia saa kyseisinä vuosina yhteisrahoitusta koheesiorahastosta. Kaavio 3: Arvio investoinneista vuosina 1993-2005 (miljardia ecua vuosien 1994- 1995 hinnoin30) 30 Yhdistyneen kuningaskunnan osalta vuosien 1996-1997 hinnoin. 29 Kaavio 4: Arviot investoinneista asukasvastinelukua kohti A DK B IRL S FIN L F NL UK E P GR 30 7. SEURAAVAT MÄÄRÄAJAT JA KOMISSION TEHTÄVÄT Tulevat määräajat direktiivin lainsäädäntöä sekä sen soveltamiselle ovat aikajärjestyksessä seuraavat: saattamiselle osaksi jäsenvaltioiden kansallista - 30. syyskuuta 1998: määräaika direktiivin 91/271 /ETY muuttamisesta 27. helmikuuta 1998 annetun direktiivin 98/15/EY saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä - 31. joulukuuta 1998: määräaika direktiivin 91/271/ETY soveltamiselle yli 10 000 tulevan, haavoittumiselle alttiiden alueiden valuma-alueille avl:n johdettavan yhdyskuntajäteveden keräykseen ja käsittelyyn (3 ja 5 artikla) taajamista - 31. joulukuuta 1998: määräaika sille, että lietteen johtamista jätevedenpuhdistamoista säännellään yleisin ohjein, ilmoitusmenettelyin tai luvin (14 artiklan 2 kohta), - 31. joulukuuta 1998: määräaika, johon mennessä on lopetettava jäteveden puhdistuslietteen johtaminen pintavesiin - 30. kesäkuuta 1999: määräaika tilannekatsauksien julkaisemiselle ja niiden komissiolle toimittamiselle (16 artikla); tämän jälkeen katsaukset annetaan joka toinen vuosi - 30. kesäkuuta 2000: määräaika sille, että jäsenvaltiot tarvittaessa toimittavat ajan tasalle saatetut tiedot täytäntöönpano-ohjelmastaan (17 artikla); tämän jälkeen tiedot toimitetaan joka toinen vuosi - 31. joulukuuta 2000: määräaika direktiivin soveltamiselle yli 15 000 avl:n taajamista tulevien sellaisten yhdyskuntajätevesien keräykseen ja käsittelyyn, joita ei johdeta haavoittumiselle alttiiden alueiden valuma-alueille (3,4 ja 6 artikla) - 31. joulukuuta 2000: määräaika direktiivin soveltamiselle liitteessä III lueteltujen teollisuudenalojen laitoksista tulevaan biologisesti hajoavaan teollisuusjäteveteen, jota ei johdeta yhdyskuntajäteveden puhdistamoihin (13 artikla) - 31. joulukuuta 2005: määräaika direktiivin soveltamiselle edellä tarkoitettuja taajamia pienemmistä taajamista tulevien yhdyskuntajätevesien keräykseen ja käsittelyyn (3, 4, 6 ja 7 artikla). Näiden määräaikojen lisäksi on muistettava myös velvoite tarkkailla jatkuvasti päästöjä, vesistöjä ja lietteen päästämistä ympäristöön (15 artikla) sekä velvoite tarkistaa haavoittumiselle alttiiden alueiden ja kuormitusta kestävien alueiden määrittely joka neljäs vuosi (5 ja 6 artikla). puolestaan määritellyt Komissio täytäntöönpanon seurannassa seuraavan kahden vuoden aikana: tärkeimmiksi on tehtävikseen direktiivin - tarkistaa edelleen, lainsäädäntöä saatetaanko direktiivi asianmukaisesti osaksi kansallista - arvioida edelleen haavoittumiselle alttiiden ja kuormitusta kestävien alueiden määrittelyä, jota jäsenvaltiot toteuttavat 31 - pyytää tietoja laitteiden tasosta, päästöjen ja vesistöjen tarkkailusta sekä lietteen päästöistä edellä mainittujen soveltamismääräaikojen mukaan sekä arvioida saadut tiedot koordinoidusti Euroopan ympäristökeskuksen kanssa - todentaa, noudatetaanko direktiivin säännöksiä yhteisön rahoitusta saavissa hankkeissa - arvioida jäsenvaltioilta täytäntöönpano-ohjelmien päivitetyt tiedot sekä julkaista yhteenvetokertomus joka toinen vuosi (seuraavan kerran vuonna 2000) koordinoidusti Euroopan ympäristökeskuksen kanssa tilannekatsaukset saadut ja - mahdollisten poikkeuspyyntöjen käsittely - rikkomismenettelyjen käynnistäminen, jos direktiivin säännöksiä ei ole noudatettu - toimiminen direktiivin 18 artiklalla perustetun seurantakomitean puheenjohtajana vähintään yhdessä kokouksessa vuodessa. 8. PÄÄTELMÄT Italiaa lukuun ottamatta jäsenvaltiot ovat saattaneet yhdyskuntajätevesidirektiivin osaksi kansallista lainsäädäntöään ja laatineet direktiivin täytäntöönpano-ohjelman, joskin toisinaan huomattavasti myöhässä. Joitakin jäsenvaltioita vastaan on aloitettu rikkomismenettelyjä, koska direktiivin siirtäminen kansalliseen lainsäädäntöön tai täytäntöönpano-ohjelma ei ole täyttänyt vaatimuksia tai koska haavoittumiselle alttiit alueet on jätetty määrittelemättä. Komissio jatkaa edelleen arviointia siitä, onko direktiivi saatettu asianmukaisesti osaksi kansallista lainsäädäntöä ja täyttääkö alueiden määrittely vaatimukset. Neljäntoista jäsenvaltion laatimista täytäntöönpano-ohjelmista käy yleisesti ilmi, että (kun Italian taajamia ei oteta huomioon) direktiivin tulevien soveltamismääräaikojen noudattaminen on mahdollista noin 17 351 taajamassa, joiden yhteenlaskettu orgaaninen kuormitus on asukasvastinelukuna ilmaistuna 424 miljoonaa. Tähän mennessä ainoastaan Belgia (Brysselin taajaman osalta) ja Italia (Milanon taajaman osalta) ovat ilmoittaneet, etteivät ne voi noudattaa direktiivissä säädettyjä määräaikoja. Täytäntöönpano-ohjelmat, joiden rahoitus on huomattava (130 miljardia ecua neljässätoista jäsenvaltiossa), ilmentävät jäsenvaltioiden halua parantaa huomattavasti yhdyskuntajätevesien keräyksen ja käsittelyn nykytilaa vesiympäristön laadun kohentamiseksi ja siten kansanterveyden ja ympäristön suojelemiseksi. Komissio katsoo näiden seikkojen pohjalta, että tässä vaiheessa ei ole syytä ehdottaa direktiivin muuttamista. Komissio aikoo tarkistaa vuodesta 1999 lähtien, ovatko täytäntöönpano-ohjelmiin sisältyvät ennusteet toteutuneet erityisesti haavoittumiselle alttiilla valuma-alueilla sijaitsevien yli 10 000 avl:n taajamien laitteiden tason ja jätevesilietteen päästöjen osalta. 32 9. KARTTA 1: HAAVOITTUMISELLE ALTTIIT ALUEET JA KUORMITUSTA KESTÄVÄT ALUEET 33 ISSN 1024-4492 KOM(98) 775 lopullinen ASIAKIRJAT FI 14 15 01 17 Luettelonumero : CB-CO-98-775-FI-C Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg 34


title: WRITTEN QUESTION No. 48/99 by Antonio TAJANI European measures to combat specific forms of crime in Italy

eurovoc_concepts:
EU police cooperation
Europol
Italy
Mafia
Schengen Agreement
cooperation in home affairs
customs cooperation
fight against crime
illegal migration
public safety

formats: html print


title: Kommissionens förordning (EG) nr 98/1999 av den 15 januari 1999 om fastställande av importtullar inom spannmålssektorn

eurovoc_concepts:
CCT duties
United States
cereals
import
stock-exchange listing

formats: pdf print

text: 16. 1. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 11/7 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 98/1999 av den 15 januari 1999 om fastst(cid:132)llande av importtullar inom spannm(cid:134)lssektorn EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 1766/92 av den 30 juni 1992 om den gemensamma organisationen av (cid:132)ndrad genom spannm(cid:134)l (1), marknaden f(cid:148)r kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 923/96 (2), senast med beaktande av kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 1249/96 av den 28 juni 1996 om till(cid:132)mpningsf(cid:148)reskrifter f(cid:148)r r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 1766/92 vad avser import- tullar inom spannm(cid:134)lssektorn (3), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 2519/98 (4), s(cid:132)rskilt artikel 2. 1 i denna, och av f(cid:148)ljande sk(cid:132)l: I f(cid:148)rordning (EG) nr 1249/96 fastst(cid:132)lls till(cid:132)mpningsf(cid:148)re- skrifter f(cid:148)rordning (EEG) nr 1766/92 vad avser importtullar inom spannm(cid:134)lssektorn. f(cid:148)r Importtullarna skall till(cid:132)mpas tills ett nytt fastst(cid:132)llande tr(cid:132)der i kraft. De f(cid:148)rblir likas(cid:134) g(cid:132)llande om det inte finns n(cid:134)gon b(cid:148)rsnotering f(cid:148)r referenssort som avses i bilaga II i f(cid:148)rordning (EG) nr 1249/96 under tv(cid:134) veckor f(cid:148)re n(cid:132)sta period f(cid:148)r fastst(cid:132)llande. F(cid:148)r att f(cid:134) systemet f(cid:148)r importtullar att fungera normalt b(cid:148)r vid ber(cid:132)kningen av dessa tullar de representativa marknadskurser som fastst(cid:132)lls under en referensperiod f(cid:148)r de flytande valutorna forts(cid:132)tta att till(cid:132)mpas. Till(cid:132)mpningen av f(cid:148)rordning (EG) nr 1249/96 medf(cid:148)r att det skall fastst(cid:132)llas importtullar enligt bilagan i denna f(cid:148)rordning. I artikel 10 i f(cid:148)rordning (EEG) nr 1766/92 f(cid:148)reskrivs att n(cid:132)r de produkter som avses i artikel 1 i den f(cid:148)rordningen importeras, skall de tullsatser som f(cid:148)reskrivs i den gemen- samma tulltaxan tas ut. F(cid:148)r de produkter som avses i punkt 2 i denna artikel skall emellertid importtullen vara lika med det f(cid:148)r dessa produkter vid importen (cid:148)kat med 55 %, minskat med det cif-importpris som g(cid:132)ller f(cid:148)r f(cid:148)rs(cid:132)ndelsen i fr(cid:134)ga. Denna tull f(cid:134)r emellertid inte vara h(cid:148)gre (cid:132)n tullsatsen enligt Gemensamma tulltaxan. interventionspris som g(cid:132)ller H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 f(cid:148)rordning (EEG) nr 1766/92 skall Importtullarna inom spannm(cid:134)lssektorn som avses i artikel 10. 2 i fastst(cid:132)llas i bilaga I i denna f(cid:148)rordning p(cid:134) grundval av de faktorer som tas upp i bilaga II. Enligt artikel 10. 3 i f(cid:148)rordning (EEG) nr 1766/92 skall cif-importpriserna ber(cid:132)knas p(cid:134) grundval av de representa- tiva priserna f(cid:148)r produkten i fr(cid:134)ga p(cid:134) v(cid:132)rldsmarknaden. Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft den 16 januari 1999. Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 15 januari 1999. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Karel VAN MIERT Ledamot av kommissionen (1) EGT L 181, 1. 7. 1992, s. 21. (2) EGT L 126, 24. 5. 1996, s. 37. (3) EGT L 161, 29. 6. 1996, s. 125. (4) EGT L 315, 25. 11. 1998, s. 7. L 11/8 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 16. 1. 1999 Importtullar f(cid:148)r de produkter som avses i artikel 10. 2 i f(cid:148)rordning (EEG) nr 1766/92 BILAGA I KN-nummer Produkt 1001 10 00 Durumvete av h(cid:148)g kvalitet av medelh(cid:148)g kvalitet (1) 1001 90 91 Vanligt vete, f(cid:148)r uts(cid:132)de 1001 90 99 Vanligt vete av h(cid:148)g kvalitet, av annat slag (cid:132)n f(cid:148)r uts(cid:132)de (3) av medelh(cid:148)g kvalitet av l(cid:134)g kvalitet 1002 00 00 R(cid:134)g 1003 00 10 Korn, f(cid:148)r uts(cid:132)de 1003 00 90 Korn av annat slag (cid:132)n f(cid:148)r uts(cid:132)de (3) 1005 10 90 Majs f(cid:148)r uts(cid:132)de av annat slag 1005 90 00 Majs av annat slag (cid:132)n f(cid:148)r uts(cid:132)de (3) 1007 00 90 Sorghum av andra slag (cid:132)n f(cid:148)r uts(cid:132)de Tull p(cid:134) import som sker land-, flod- eller havsv(cid:132)gen fr(cid:134)n hamnar i Medelhavet, Svarta havet eller (cid:153)stersj(cid:148)n (EUR/ton) Tull p(cid:134) import som sker luft- eller havsv(cid:132)gen fr(cid:134)n (cid:148)vriga hamnar (2) (EUR/ton) 55,48 65,48 48,16 48,16 77,88 97,61 109,08 109,08 109,08 103,41 103,41 109,08 45,48 55,48 38,16 38,16 67,88 87,61 99,08 99,08 99,08 93,41 93,41 99,08 (1) F(cid:148)r durumvete som inte uppfyller den minimikvalitet f(cid:148)r durumvete av medelh(cid:148)g kvalitet som avses i bilaga I i f(cid:148)rordning (EG) nr 1249/96, skall den tullsats till(cid:132)mpas som fastst(cid:132)llts f(cid:148)r vanligt vete av l(cid:134)g kvalitet. (2) F(cid:148)r produkter som anl(cid:132)nder till gemenskapen via Atlanten eller via Suezkanalen (artikel 2. 4 i f(cid:148)rordning (EG) nr 1249/96) kan import(cid:148)ren erh(cid:134)lla en neds(cid:132)ttning av tullarna med — 3 EUR/ton om lossningshamnen ligger i Medelhavet, — 2 EUR/ton om lossningshamnen ligger i Irland, F(cid:148)renade kungariket, Danmark, Sverige, Finland eller vid den Iberiska halv(cid:148)ns atlantkust. (3) N(cid:132)r villkoren i artikel 2. 5 i f(cid:148)rordning (EG) nr 1249/96 (cid:132)r uppfyllda kan import(cid:148)ren erh(cid:134)lla schablonm(cid:132)ssig neds(cid:132)ttning med 14 eller 8 EUR/ton. 16. 1. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 11/9 BILAGA II Faktorer f(cid:148)r ber(cid:132)kning av tullar (perioden 31. 12. 1998–14. 01. 1999) 1. Genomsnittet f(cid:148)r tv(cid:134)veckorsperioden f(cid:148)re dagen f(cid:148)r fastst(cid:132)llande: B(cid:148)rsnotering Minneapolis Kansas-City Chicago Chicago Minneapolis Minneapolis Minneapolis Produkt (% proteiner vid 12 % vattenhalt) HRS2. 14 % HRW2. 11,5 % SRW2 YC3 HAD2 medelh(cid:148)g kvalitet (*) US barley 2 Notering (EUR/ton) 113,58 99,91 88,65 73,38 133,00 (**) 123,00 79,40 (**) Till(cid:132)gg f(cid:148)r golfen (EUR/ton) 26,75 10,69 2,22 11,69 Till(cid:132)gg f(cid:148)r Stora sj(cid:148)arna (EUR/ton) — — — — (*) Negativt bidrag (discount) p(cid:134) 10 EUR per ton (artikel 4. 1 i f(cid:148)rordning (EG) nr 1249/96). (**) Fob golfen. — — — — — — 2. Kostnader f(cid:148)r fraktsatser: Mexikanska golfen–Rotterdam: 10,91 EUR/ton, Stora sj(cid:148)arna–Rotterdam: 21,18 EUR/ton. 3. Tillskott avseende artikel 4. 2 tredje stycket i f(cid:148)rordning (EG) nr 1249/96: 0,00 EUR/ton (HRW2) 0,00 EUR/ton (SRW2)


title: Commission Regulation (EC) No 108/1999 of 15 January 1999 fixing the maximum buying-in price and the quantities of beef to be bought in under the 215th partial invitation to tender as a general intervention measure pursuant to Regulation (EEC) No 1627/89

eurovoc_concepts:
award of contract
beef
intervention buying
maximum price
purchase price
quantitative restriction

text: L 11/22 EN Official Journal of the European Communities 16. 1. 1999 COMMISSION REGULATION (EC) No 108/1999 of 15 January 1999 fixing the maximum buying-in price and the quantities of beef to be bought in under the 215th partial invitation to tender as a general intervention measure pursuant to Regulation (EEC) No 1627/89 THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EEC) No 805/68 of 27 June 1968 on the common organisation of the market in beef and veal (1), as last amended by Regulation (EC) No 1633/98 (2), and in particular Article 6(7) thereof, Whereas, pursuant to Commission Regulation (EEC) No 2456/93 of 1 September 1993 laying down detailed rules for the application of Council Regulation (EEC) No 805/ 68 as regards the general and special intervention meas- ures for beef (3), as last amended by Regulation (EC) No 2812/98 (4), an invitation to tender was opened pursuant to Article 1(1) of Commission Regulation (EEC) No 1627/ 89 of 9 June 1989 on the buying in of beef by invitation to tender (5), as last amended by Regulation (EC) No 29/ 1999 (6); Whereas, in accordance with Article 13(1) of Regulation (EEC) No 2456/93, a maximum buying-in price is to be fixed for quality R3, where appropriate, under each partial invitation to tender in the light of tenders received; whereas, in accordance with Article 13(2) of that Regula- tion, a decision may be taken not to proceed with the tendering procedure; whereas, in accordance with Article 14 of that Regulation, only tenders quoting prices not exceeding the maximum buying-in price and not exceeding the average national or regional market price, plus the amount referred to in paragraph 1 of that Article, are to be accepted; Whereas, once tenders submitted in respect of the 215th partial invitation to tender have been considered and taking account, pursuant to Article 6(1) of Regulation (EEC) No 805/68, of the requirements for reasonable support of the market and the seasonal trend in slaughter- ings and prices, it has been decided not to proceed with the tendering procedure for category A and to fix the maximum buying-in price and the quantities which may be accepted into intervention for category C; Whereas the measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Management Committee for Beef and Veal, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 Under the 215th partial pursuant to Regulation (EEC) No 1627/89: invitation to tender opened (a) for category A, it has been decided not to proceed with the tendering procedure; (b) for category C: — the maximum buying-in price shall be EUR 235 per 100 kg of carcases or half-carcases of quality R3, — the maximum quantity of carcases and half- carcases accepted shall be 2 784 tonnes. Article 2 This Regulation shall enter into force on 18 January 1999. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 15 January 1999. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 148, 28. 6. 1968, p. 24. (2) OJ L 210, 28. 7. 1998, p. 17. (3) OJ L 225, 4. 9. 1993, p. 4. (4) OJ L 349, 24. 12. 1998, p. 47. (5) OJ L 159, 10. 6. 1989, p. 36. (6) OJ L 5, 9. 1. 1999, p. 39


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 106/1999 af 15. januar 1999 om fastsættelse af maksimumstilskud, der er indgivet inden for rammerne af den i forordning (EF) nr. 2563/98 omhandlede licitation over forsendelse af afskallet, langkornet ris til Réunion

eurovoc_concepts:
Réunion
award of contract
export subsidy
rice

text: L 11/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 1. 1999 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 106/1999 af 15. januar 1999 om fastsættelse af maksimumstilskud, der er indgivet inden for rammerne af den i forordning (EF) nr. 2563/98 omhandlede licitation over forsendelse af afskallet, langkornet ris til R(cid:130)union KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til R(cid:134)dets forordning (EF) nr. 3072/95 af 22. december 1995 om den fælles markedsordning for ris (1), som senest ændret ved forordning (EF) nr. 2072/ 98 (2), særlig artikel 10, stk. 1, under henvisning til Kommissionens forordning (EØF) nr. 2692/89 af 6. september 1989 om gennemførelsesbe- stemmelser for forsendelse af ris til R(cid:130)union (3), særlig artikel 9, stk. 1, og ud fra følgende betragtninger: Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2563/98 (4) blev der (cid:134)bnet en licitation over tilskud ved forsendelse af ris til R(cid:130)union; p(cid:134) grundlag af de indgivne bud kan Kommissionen efter fremgangsm(cid:134)den i artikel 22 i forordning (EF) nr. 3072/ 95 beslutte, at fastsætte et maksimumstilskud, jf. artikel 9 i forordning (EØF) nr. 2692/89; ved fastsættelsen af dette maksimumstilskud skal der navnlig tages hensyn til de kriterier, der er fastsat i artikel 2 og 3 i forordning (EØF) nr. 2692/89; tilslaget gives til alle bydende, hvis bud svarer til maksimumstilskuddet eller en lavere sats; de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomit(cid:130)en for Korn — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 Inden for rammerne af den i forordning (EF) nr. 2563/98 omhandlede licitation fastsættes p(cid:134) grundlag af de bud, der er indgivet fra den 11. indtil den 14. januar 1999, et maksimumstilskud p(cid:134) 293 EUR pr. ton afskallet, lang- kornet ris henhørende under KN-kode 1006 20 98, der sendes til R(cid:130)union. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft den 16. januar 1999. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 15. januar 1999. P(cid:134) Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 329 af 30. 12. 1995, s. 18. (2) EFT L 265 af 30. 9. 1998, s. 4. (3) EFT L 29 af 7. 9. 1989, s. 8. (4) EFT L 320 af 28. 11. 1998, s. 40


title: WRITTEN QUESTION No. 4065/98 by Esko SEPPÄNEN to the Council. The Wassenaar regulations

eurovoc_concepts:
United States
common foreign and security policy
dual-use good
export monitoring
secret service
trade restriction

formats: html pdf print

text: 15. 10. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 297/127 Voiko komissio antaa yleiskatsauksen, esimerkiksi vuosikertomuksen muodossa, tuettujen osakkaiden 2. viime vuosina kehittämästä toiminnasta Belgiassa? Voiko komissio ilmoittaa, arvioiko se säännöllisesti tuettujen hankkeiden tehokkuutta? Jos se arvioi, 3. voiko se antaa arvioista tehdyt kertomukset kysymyksen esittäjälle nähtäväksi? Komission jäsenen Marcelino Orejan komission puolesta antama vastaus (1. maaliskuuta 1999) Taulukoita sisältävän vastauksen pituuden vuoksi komissio lähettää vastauksen suoraan arvoisille jäsenille ja parlamentin pääsihteeristölle. (1999/C 297/174) KIRJALLINEN KYSYMYS E-4046/98 esittäjä(t): Ian White (PSE) komissiolle (13. tammikuuta 1999) Aihe: Hyväksyttyjen teurastamojen hygienian tason valvonta Miksi komissio on sitä mieltä, että direktiivin 64/433/ETY (1) mukaiset vuonna 1995 voimaan tulleet toimeenpanomääräykset eivät vastaa virallisten eläinlääkärien suorittaman valvonnan tasoa Britannian hyväksytyissä teurastamoissa? (1) EYVL 121, 29. 7. 1964, s. 2012. Komission jäsenen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (15. helmikuuta 1999) Komissio on antanut Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 169 artiklan mukaisen perustellun lausunnon kyseisestä asiasta. Merkittävin asiakirjassa esille tuotu rikkominen liittyy tarkastuksiin, joita kelpoisuusehdot täyttävät virkaeläinlääkärit tekevät Yhdistyneen kuningaskunnan lihankäsittelylaitoksissa. Komissio on erityi- sesti asettanut kyseenalaiseksi eläinlääkintätarkastusten määrän, joka on ilmeisen riittämätön eräissä laitos- luokissa, sekä sen, että tarkastuksia tekevät lihahygieniatarkastajat, vaikka heillä ei ole yhteisön lainsäädännön edellyttämää kelpoisuutta tarkastusten tekemiseen. Lainsäädännön mukaan kelpoisuusehdot täyttävien eläin- lääkäreiden on tehtävä tarkastukset tai valvottava niitä riittävällä tavalla. Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt, että sillä on tällä hetkellä vaikeuksia palkata riittävästi eläin- lääkintähenkilöstöä. Se esitti hiljattain komissiolle ehdotuksensa tämän ongelman ratkaisemiseksi. (1999/C 297/175) KIRJALLINEN KYSYMYS E-4065/98 esittäjä(t): Esko Seppänen (GUE/NG) neuvostolle (15. tammikuuta 1999) Aihe: Wassenaar-asetukset Wassenaar-järjestö, joka jatkaa kylmän sodan aikaisen COCOM-järjestön toimintaa, on päättänyt suostua USA:n ja sen salaisten palvelujen intressien mukaisesti siihen, että salausteknologian vienti ei ole vapaata. Kyseessä on periaate, joka loukkaa palvelusten vapaata kauppaa EU:n alueella. Kuinka EU:ssa valmistellaan Wassenaarissa sovittu salausteknologian viennin luvanvaraisuusasetus? Kuinka neuvosto perustelee juridisesti tällaisen vapaakaupalle hyväksytyn rajoituksen?


title: QUESTION ECRITE no 49/99 de Roberta ANGELILLI à la Commission. Augmentation des tarifs pour les téléphones cellulaires et violation de la concurrence

eurovoc_concepts:
Italy
advertising malpractice
consumer protection
economic survey
infringement of EU law
liberalisation of the market
radio telecommunications
restriction on competition
telephone charges

text: C 207/170 Journal officiel des Communautés européennes FR 21. 7. 1999 (1999/C 207/237) QUESTION ÉCRITE P-0049/99 posée par Roberta Angelilli (NI) à la Commission (15 janvier 1999) Objet: Augmentation des tarifs pour les téléphones cellulaires et violation de la concurrence Les nouveaux tarifs pour les téléphones mobiles, mis en place conjointement par Telecom Italia Mobile (TIM) et par Omnitel, ont été annoncés ces derniers jours dans la presse italienne. Ces augmentations, particulière- ment importantes dans certains cas, apparaissent comme totalement injustifiées, car les appels de téléphone fixe à téléphone cellulaire en arriveraient à coûter jusqu’à quatre fois plus que les appels depuis les téléphones cellulaires vers le réseau fixe et entre téléphones cellulaires. En outre, les résultats budgétaires des compagnies gestionnaires sont trop positifs pour justifier de telles augmentations, qui pénaliseraient surtout les personnes utilisant le téléphone cellulaire pour des raisons professionnelles. Eu égard à ce qui précède, la Commission pourrait-elle dire: 1. 2. 3. si les nouveaux tarifs rendus publics par TIM ne pourraient être considérés comme une forme de publicité mensongère, étant donné que les deux unités qui devront être payées pour la réponse n’y sont pas signalées de façon suffisamment claire; si les déclarations des compagnies gestionnaires, qui attribuent la responsabilité de ces augmentations de tarifs à une décision de l’Autorité garante des télécommunications (laquelle n’a au contraire aucune compétence dans ce secteur), ne pourraient également être considérées comme de la publicité mensongère; si la coïncidence totale entre les prix et la modification contemporaine des tarifs ne pourraient amener à penser qu’un accord est intervenu entre les deux compagnies, au détriment des consommateurs, accord débouchant sur une situation de monopole susceptible de violer les règles de la concurrence dans le secteur; si, lors même que ces hausses de tarifs seraient annulées par décision de l’Autorité et à la suite des protestations des associations de défense des consommateurs et usagers, le fait lui-même ne pourrait en tout état de cause faire soupçonner des accords entre les deux compagnies gestionnaires, susceptibles de constituer une dangereuse violation potentielle des règles de concurrence; 4. si la Commission n’estime pas nécessaire d’intervenir pour donner des indications permettant d’empêcher la répétition de tels faits? Réponse commune aux questions écrites P-0027/99, E-0036/99, P-0047/99 et P-0049/99 donnée par M. Van Miert au nom de la Commission (16 février 1999) En Italie, les deux opérateurs GSM pratiquent des prix identiques pour les appels de téléphone filaire (postes fixes) à téléphone mobile depuis l’ouverture du marché mobile à la concurrence. La structure tarifaire appliquée : deux tarifs «business» et un tarif «family» avec chaque fois un prix «heure de pointe» et «hors pointe» : était particulièrement compliquée. En outre, les tarifs «heures de pointe» étaient parmi les plus élevés de la Communauté. La Commission a en 1998 ouvert une enquête en ce qui concerne le niveau des prix pratiqués dans différents États membres pour les appels de téléphone filaire (postes fixes) à téléphone mobile. Cette enquête concernait notamment TIM et Omnitel. En décembre 1998, les deux opérateurs ont notifié simultanément à l’autorité italienne des communications, une nouvelle structure tarifaire simplifiée, ne prévoyant notamment plus qu’un seul prix pour la terminaison d’appels «business» au lieu de quatre. Dans cette nouvelle structure ces tarifs «heure de pointe» étaient réduits, mais les tarifs «heures creuses» étaient sensiblement augmentés, en particulier pour les abonnements «business». Ces nouvelles grilles tarifaires ont été introduites simultanément par ces deux opérateurs au début de 1999. Cette restructuration tarifaire a toutefois été fortement contestée. L’autorité garante de la concurrence a ouvert une enquête en vertu de la loi italienne de la concurrence du 10 octobre 1990 et les opérateurs concernés ont, le 12 janvier 1999, rétabli leurs anciens tarifs. La Commission attend les résultats de cette enquête et n’interviendra en principe pas en parallèle


title: Reglamento (CE) nº 102/1999 de la Comisión de 15 de enero de 1999 sobre la expedición de certificados de importación de plátanos, en el marco de los contingentes arancelarios y de los plátanos tradicionales ACP para el primer trimestre de 1999 (segundo período) (Texto pertinente a los fines del EEE)

eurovoc_concepts:
ACP countries
import licence
quantitative restriction
tariff quota
tropical fruit

text: L 11/16 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 16. 1. 1999 REGLAMENTO (CE) No 102/1999 DE LA COMISI(cid:222)N de 15 de enero de 1999 sobre la expedici(cid:155)n de certificados de importaci(cid:155)n de pl(cid:145)tanos, en el marco de los contingentes arancelarios y de los pl(cid:145)tanos tradicionales ACP para el primer trimestre de 1999 (segundo per(cid:146)odo) (Texto pertinente a los fines del EEE) LA COMISI(cid:222)N DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) no 404/93 del Consejo, de 13 de febrero de 1993, por el que se establece la organizaci(cid:155)n com(cid:156)n de mercados en el sector del pl(cid:145)tano (1), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 1637/98 (2), Visto el Reglamento (CE) no 2362/98 de la Comisi(cid:155)n, de 28 de octubre de 1998, por el que se establecen disposi- ciones de aplicaci(cid:155)n del Reglamento (CEE) no 404/93 del Consejo en lo relativo al r(cid:130)gimen de importaci(cid:155)n de pl(cid:145)tanos en la Comunidad (3) y, en particular, el apartado 2 de su art(cid:146)culo 18, Considerando que el art(cid:146)culo 2 y el anexo del Reglamento (CE) no 2806/98 de la Comisi(cid:155)n (4), fijan, para el primer trimestre de 1999, las cantidades disponibles con vistas al segundo per(cid:146)odo de presentaci(cid:155)n de solicitudes previsto por el art(cid:146)culo 18 del Reglamento (CE) no 2362/98; Considerando que, en aplicaci(cid:155)n del apartado 2 del ar- t(cid:146)culo 18 del Reglamento (CE) no 2362/98, sobre la base de las solicitudes presentadas a lo largo del segundo per(cid:146)odo, cabe fijar sin demora las cantidades por las que puedan expedirse certificados para los or(cid:146)genes en cues- ti(cid:155)n; Considerando que el presente Reglamento deber(cid:145) apli- carse inmediatamente para que los certificados puedan expedirse tan r(cid:145)pidamente como sea posible, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Art(cid:146)culo 1 Por lo que respecta a las nuevas solicitudes previstas en el art(cid:146)culo 18 del Reglamento (CE) no 2362/98, se expedir(cid:145)n certificados de importaci(cid:155)n de acuerdo con el r(cid:130)gimen de importaci(cid:155)n de pl(cid:145)tanos, los contingentes arancelarios y los pl(cid:145)tanos tradicionales ACP, para el primer trimestre de 1999, segundo per(cid:146)odo: 1) por la cantidad que figure en la solicitud de certificado aplic(cid:145)ndole, cuando el origen sea «Panam(cid:145)», el coefi- ciente de reducci(cid:155)n de 0,9701 y cuando el origen sea «Otros», el coeficiente de reducci(cid:155)n 0,7198; 2) por la cantidad que figure en la solicitud de certificado, cuando el origen sea distinto al mencionado en el punto 1. Art(cid:146)culo 2 El presente Reglamento entrar(cid:145) en vigor el 16 de enero de 1999. El presente Reglamento ser(cid:145) obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 15 de enero de 1999. Por la Comisi(cid:155)n Franz FISCHLER Miembro de la Comisi(cid:155)n (1) DO L 47 de 25. 2. 1993, p. 1. (2) DO L 210 de 28. 7. 1998, p. 28. (3) DO L 293 de 31. 10. 1998, p. 32. (4) DO L 349 de 24. 12. 1998, p. 32


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 51/99 af Ursula STENZEL Leonardo - Cresson

eurovoc_concepts:
EU control
EU programme
European Commission
European Parliament
education policy
exchange of information
fraud against the EU
report
young person

text: C 341/38 De Europæiske Fællesskabers Tidende DA 29. 11. 1999 (1999/C 341/055) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0037/99 af Cristiana Muscardini (NI) til Kommissionen (20. januar 1999) Om: Katteskind »til pædagogiske formål« I et katalog over pædagogisk udstyr til mellemskolen, der er uddelt i Italien, kan man bestille katteskind til brug ved fysikeksperimenter. Dette har fået samtlige italienske dyreorganisationer til at protestere. Ifølge fysiklærerne kan eksperimentet udmærket foretages med et ganske almindeligt uldklæde i stedet for et katteskind. Det er ikke særlig pædagogisk at lade børn, der er midt i deres opvækst, foretage eksperimenter med skind fra et dyr, som i de fleste tilfælde venter på dem derhjemme for at lege med dem. Ifølge forlaget, der har udgivet det pågældende katalog, og som er et af de mest seriøse forlag i Italien, indføres katteskindene fra Tyskland, og man må formode, at Tyskland ikke kun har udarbejdet dette materiale til Italien: 1. Mener Kommissionen, at den bør indføre sanktioner over for Tyskland på grund af ovenfor omtalte meget grusomme handel? 2. Mener Kommissionen, at den bør advare både Italien og de andre medlemslande mod at købe materiale, som er bevis på en grusom behandling af dyr, som oven i købet er husdyr? 3. Mener Kommissionen, at den bør minde Italien og de øvrige EU-lande om, at man i lang tid har haft bestemmelser om beskyttelse af dyr og forbud mod mishandling og drab af disse? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (15. marts 1999) Kommissionen skal oplyse det ærede medlem, at handel med katteskind med henblik på forsøg eller til andre formål ikke er omfattet af nogen form for fællesskabslovgivning. I mangel af fællesskabsbeføjelser på dette område er Kommissionen ikke i stand til at gribe ind. (1999/C 341/056) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0051/99 af Ursula Stenzel (PPE) til Kommissionen (15. januar 1999) Om: Leonardo 4 Cresson Leonardo er et af EU’s mest succesrige programmer og giver tusinder af unge mennesker mulighed for personligt at lære Europa at kende. De seneste hændelser vedrører også dette program, og EU’s troværdighed lider meget herunder. I det kompetente udvalg er det nu besluttet at overdrage dokumenterne til statsadvokaturen med anmodning om, at der indledes undersøgelser som følge af bedrageri og økonomisk misrøgt. I dette udvalg påstås, at det kompetente kommissionsmedlem, Cresson, har forholdt udvalget eksistensen af en revideret udgave af revisionsberetningen. Er denne påstand korrekt, og kan Kommissionen redegøre for indholdet af denne beretning?


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 109/1999 af 15. januar 1999 om fastsættelse af eksportrestitutionerne for ris og brudris og om suspension af udstedelsen af eksportlicenser

eurovoc_concepts:
export licence
export refund
rice

text: 16. 1. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 11/23 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 109/1999 af 15. januar 1999 om fastsættelse af eksportrestitutionerne for ris og brudris og om suspension af udstedelsen af eksportlicenser KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3072/95 af 22. december 1995 om den fælles markedsordning for ris (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 192/88 (2), særlig artikel 13, stk, 3, andet afsnit, og stk. 15, og ud fra følgende betragtninger: i artikel 13, stk. 5, i forordning (EF) nr. 3072/95 fastsættes lægges til grund ved bereg- særlige kriterier, der skal ningen af eksportrestitutionen for ris og brudris; situationen på verdensmarkedet eller de særlige krav på visse markeder kan gøre det nødvendigt at differentiere restitutionen for visse produkter efter deres bestemmelses- sted; af hensyn til den nuværende efterspørgsel efter emballeret langkornet ris på visse markeder bør der fastsættes en særlig restitution for det pågældende produkt; restitutionen skal fastsættes mindst en gang om måneden; den kan ændres i mellemtiden; I henhold til artikel 13 i forordning (EF) nr. 3072/95 kan forskellen mellem de noteringer eller priser, som gælder på verdensmarkedet for de produkter, der er nævnt i artikel 1 i forordningen, og priserne for disse produkter inden for Fællesskabet udlignes ved en eksportrestitution; anvendelsen af disse bestemmelser på den nuværende situation på rismarkedet, særlig på noteringerne eller pris- erne på ris og brudris inden for Fællesskabet og på verdensmarkedet, fører til, at restitutionen fastsættes til de beløb, som er angivet i bilaget til denne forordning; i henhold til artikel 13, stk. 4, i forordning (EF) nr. 3072/ 95 skal restitutionerne fastsættes under hensyntagen til situationen og den forventede udvikling, dels for så vidt angår de disponible mængder af ris og brudris og deres priser på Fællesskabets marked, dels for så vidt angår priserne for ris og brudris på verdensmarkedet; ifølge samme artikel er det ligeledes vigtigt at sikre ligevægt på rismarkedet og en naturlig udvikling for så vidt angår priser og samhandel, samt at tage hensyn til de påtænkte udførslers økonomiske aspekt og interessen i at undgå forstyrrelser på Fællesskabets marked samt de begræns- ninger, der er en følge af de aftaler, som indgås i henhold til traktatens artikel 228; i forbindelse med forvaltningen af de mængdebegræns- ninger, der følger af Fællesskabets forpligtelser i forhold til WTO, bør udstedelsen af eksportlicenser med restitu- tion begrænses; de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Korn — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1361/76 (3) fast- sættes det maksimale indhold af brudris i den ris, for hvilken der er fastsat en eksportrestitution, desuden bestemmes den procentsats, hvormed restitutionen skal nedsættes, såfremt brudrisen udgør en større procentdel af den udførte ris end dette maksimale indhold; Artikel 1 Eksportrestitutionerne ved udførsel i uforarbejdet stand af de i artikel 1 i forordning (EF) nr. 3072/95 nævnte produkter, med undtagelse af de produkter, der er nævnt i stk. 1, litra c), i den pågældende artikel, fastsættes til de beløb, som er angivet i bilaget. der er mulighed for udførsel af en mængde på 2 000 tons ris til visse destinationer; det vil være hensigtsmæssigt at anvende fremgangsmåden i artikel 7, stk. 4, i Kommissio- nens forordning (EF) nr. 1162/95 (4), senest ændret ved forordning (EF) nr. 444/98 (5); der bør tages hensyn hertil ved restitutionsfastsættelsen; Artikel 2 Bortset fra den i bilaget fastsatte mængde på 2 000 tons suspenderes udstedelsen af eksportlicenser med forudfast- sættelse af restitutionen. (1) EFT L 329 af 30. 12. 1995, s. 18. (2) EFT L 265 af 30. 9. 1998, s. 4. (3) EFT L 154 af 15. 6. 1976, s. 11. (4) EFT L 117 af 24. 5. 1995, s. 2. (5) EFT L 56 af 26. 2. 1998, s. 12. Artikel 3 Denne forordning træder i kraft den 18. januar 1999. L 11/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 1. 1999 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 15. januar 1999. På Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen til Kommissionens forordning af 15. januar 1999 om fastsættelse af eksportrestitutionerne for ris og brudris og om suspension af udstedelsen af eksportlicenser BILAG Produktkode Bestemmelse (1) Restitutionsbeløb Produktkode Bestemmelse (1) Restitutionsbeløb (EUR/ton) (EUR/ton) 1006 20 11 9000 1006 20 13 9000 1006 20 15 9000 1006 20 17 9000 1006 20 92 9000 1006 20 94 9000 1006 20 96 9000 1006 20 98 9000 1006 30 21 9000 1006 30 23 9000 1006 30 25 9000 1006 30 27 9000 1006 30 42 9000 1006 30 44 9000 1006 30 46 9000 1006 30 48 9000 1006 30 61 9100 1006 30 61 9900 1006 30 63 9100 1006 30 63 9900 1006 30 65 9100 01 01 01 — 01 01 01 — 01 01 01 — 01 01 01 — 01 02 03 04 01 04 01 02 03 04 01 04 01 02 03 04 81,00 81,00 81,00 — 81,00 81,00 81,00 — 81,00 81,00 81,00 — 81,00 81,00 81,00 — 101,00 — — — 101,00 — 101,00 — — — 101,00 — 101,00 — — — 1006 30 65 9900 1006 30 67 9100 1006 30 67 9900 1006 30 92 9100 1006 30 92 9900 1006 30 94 9100 1006 30 94 9900 1006 30 96 9100 1006 30 96 9900 1006 30 98 9100 1006 30 98 9900 1006 40 00 9000 01 04 05 — 01 02 03 04 01 04 — 01 02 03 04 01 04 — 01 02 03 04 01 04 — 05 — — 101,00 — — — 101,00 — — — 101,00 — — 101,00 — — — 101,00 — — 101,00 — — — 101,00 — — — — — (1) Bestemmelserne er følgende: 01 Liechtenstein, Schweiz, kommunerne Livigno og Campione d’Italia; restitutionerne fastsat efter fremgangsmåden i artikel 7, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1162/95 for udførsel af en mængde udtrykt som sleben ris, på 2 000 tons 02 Zone I, II, III, VI, Ceuta og Melilla 03 Zone IV, V, VII c), Canada og zone VIII, med undtagelse af Surinam, Guyana og Madagaskar 04 Bestemmelser, der er omhandlet i artikel 34 i Kommissionens ændrede forordning (EØF) nr. 3665/87 05 Ceuta og Melilla NB: Zonerne er angivet i Kommissionens ændrede forordning (EØF) nr. 2145/92


title: PREGUNTA ESCRITA n. 4085/98 del Giulio FANTUZZI Riisin tuonti

eurovoc_concepts:
CCT duties
common organisation of markets
customs duties
import
import levy
originating product
representative price
rice
third country
world market price

text: 6. 11. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 320/115 (1999/C 320/152) PREGUNTA ESCRITA E-4085/98 de Giulio Fantuzzi (PSE) a la Comisión (14 de enero de 1999) Asunto: Importaciones de arroz Según informaciones en mi poder, la Comisión pretende aplicar, a partir del 1 de enero de 1999, un nuevo régimen para las importaciones de arroz procedentes de terceros países. Dicho régimen incluirá una reducción de los derechos equivalente a 25 euros por tonelada. 1. 2. 3. ¿Cómo piensa la Comisión compensar a los productores comunitarios por esta nueva reducción de los derechos de aduanas, respetando al mismo tiempo el principio de la preferencia comunitaria? ¿Cómo puede justificar la Comisión el aumento del 8 % de los precios tenidos en cuenta para la determinación de los derechos, a la vista de que la calidad de referencia se refiere al mejor producto disponible en el mercado mundial? ¿Piensa la Comisión presentar en breve una propuesta de modificación de la OCM del arroz que mejore la situación económica de los productores comunitarios, a la vista de que la siembra debe realizarse a más tardar el próximo mes de marzo? Respuesta del Sr. Fischler en nombre de la Comisión (12 de febrero de 1999) El sistema de cobro acumulativo del arroz descascarillado (SCA) instituido por el Reglamento (CE) 703/97 de la Comisión, de 18 de abril de 1997, por el que se establece, durante un período de prueba comprendido entre el 1 de julio de 1997 y el 30 de junio de 1998, un sistema de cobro acumulativo relativo a la determinación de determinados derechos de importación en el sector del arroz, y por el que se modifica el Reglamento (CE) 1503/96 (1) hasta el 31 de diciembre de 1998 no ha sido prorrogado, en particular por cuestiones de complejidad administrativa y riesgos de distorsión de la competencia. A partir del 1 de enero de 1999, los derechos que deberán pagarse por el arroz indica descascarillado importado se fijarán a partir del precio representativo del arroz indica descascarillado en el mercado de los Estados Unidos más un suplemento del 8 %. Esto supone una mejora del sistema de exacción de los derechos de importación con relación al sistema previsto por el SCA, que deberá traducirse en una aplicación más correcta de la protección comunitaria en la frontera. Este aumento de los precios representativos se basa en los resultados de la aplicación del SCA y en la evolución de las cotizaciones del mercado mundial, sobre todo en el caso del arroz de calidad superior. La Comisión está evaluando diferentes hipótesis de modificación de la organización común del mercado (OCM) del arroz para poder resolver los problemas estructurales de dicho sector. La Comisión preparará, lo antes posible, una propuesta para que los cultivadores de arroz europeos puedan adoptar sus decisiones antes de la fecha prevista para la siembra. (1) DO L 104 de 22. 4. 1997. (1999/C 320/153) PREGUNTA ESCRITA E-4086/98 de Leonie van Bladel (UPE) a la Comisión (14 de enero de 1999) Asunto: Lucha contra el fraude en Suriname con miras a combatir la delincuencia transatlántica 1. ¿Está enterada la Comisión de las declaraciones del jefe de los servicios aduaneros de Suriname, Sr. Arthur Trott, según las cuales en Suriname las relaciones entre los fabricantes extranjeros y los importadores surinameses han llegado a un punto en que la subfacturación parece haberse convertido en una práctica totalmente habitual, y que este hecho contribuye al desarrollo de la delincuencia transatlántica? ¿No opina la Comisión que Suriname debería poder recurrir a los conocimientos técnicos europeos en 2. materia de lucha contra el fraude?


title: Resolución sobre la situación en Sierra Leona

eurovoc_concepts:
Sierra Leone
cease-fire
humanitarian aid
sparkling wine


title: Ψήφισμα σχετικά με τη βιολογική παραγωγή ζωικών προϊόντων (τροποποίηση του κανονισμού (ΕΟΚ) 2092/91)

eurovoc_concepts:
animal production
organic farming


title: WRITTEN QUESTION No. 4074/98 by Daniela RASCHHOFER Advertising campaign for clementines

eurovoc_concepts:
Austria
EU aid
advertising
citrus fruit
financial aid
food consumption
health policy
nutrition
production surplus
withdrawal from the market

text: C 320/112 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 6. 11. 1999 (1999/C 320/149) SKRIFTLIG FRÅGA P-4071/98 från Heidi Hautala (V) till kommissionen (4 januari 1999) Angående: Kommissionens tjänstemäns bisysslor Av kommissionens svar (E-2930/98 (1)) på undertecknade ledamots fråga om kommissionens tjänstemäns bisysslor framgår att kommissionen i sitt beslut av den 7 maj 1992 fastställt grunder för avgörandet av förfrågningar från kommissionens tjänstemän och övriga anställda om att få bedriva verksamhet utanför tjänsten. Kommissionen har emellertid inte offentliggjort den lista som undertecknad begärt, nämligen listan på vilka bisysslor som tjänstemännen på generaldirektörsnivå innehar. För kommissionen ingen förteckning över tjänstemännens bisysslor? Tänker kommissionen göra upp en förteckning och kan kommissionen utlova någon tid när en sådan förteckning skall offentliggöras? (1) EGT C 135, 14. 5. 1999, s. 139. Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar (15 februari 1999) Som redan nämnts i svaret på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-2930/98, måste alla tjänstemän som önskar utöva en bisyssla eller åta sig uppdrag utanför gemenskaperna ha tillstånd för detta från tillsättnings- myndigheten. På så sätt kan kommissionen kontrollera att bisysslan är förenlig med bestämmelserna i artikel 12 i tjänsteföreskrifterna och i kommissionens beslut av den 14 maj 1992. För de flesta tjänstemän (upp till och med lönegrad A4) är tillsättningsmyndigheten sedan den 1 januari 1998 inom ramen för MAP 2000 generaldirektören för det generaldirektorat tjänstemannen tillhör. Detta skall garantera den bästa bedömningen av huruvida bisysslan är förenlig med tjänstemannens tjänsteutövning och ovannämnda bestämmelser. En förteckning över bisysslor för samtliga tjänstemän upp till och med lönegrad A4 skulle kunna upprättas genom att denna information samlas in från alla generaldirektorat. I samtliga fall är tillstånd för verksamhet utanför gemenskaperna giltigt i maximalt ett år. Som redan sagts i kommissionens svar på parlamentsledamotens fråga E-2930/98 är verksamhet utanför gemenskaperna, vare sig den är avlönad eller ej, som inbegriper utövande av ett så kallat fritt yrke eller innehav av ställning i ett kommersiellt företag inte tillåten. Dessutom är taket för den totala nettoinkomsten av verksamhet utanför gemenskaperna för en tjänsteman 3 500 € per år. Alla belopp som överstiger taket måste överföras till kommissionen. Om verksamheten fortsätter efter detta år måste tjänstemannen ansöka om tillstånd på nytt, varpå tillsättningsmyndigheten fattar ett nytt beslut. En kopia av tillsättningsmyndighetens beslut om begäran finns alltid med i tjänstemannens personalakt. Följande tjänstemän i lönegrad A1 har beviljats tillstånd att utöva verksamhet utanför gemenskapen under 1998: : Stefano Micossi, GD 3, undervisning (universitetet i Rom) : Stefano Micossi, GD 3, undervisning vid Collège d’Europe Natolin : Colette Flesch, SdT, ledamot av Conseil Consultatif du Club Monnet, Luxemburg : Michel Vanden Abeele, GD XXI, undervisning på Université Libre de Bruxelles. (1999/C 320/150) SKRIFTLIG FRÅGA E-4074/98 från Daniela Raschhofer (NI) till kommissionen (14 januari 1999) Angående: Reklamkampanj för klementiner I en österrikisk dagstidning lade jag märke till en reklamkampanj för att öka konsumtion och inköp av klementiner