text: 12. 4. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 101/55 Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 88/609/EØF om begrænsning af visse luftforurenende emissioner fra store fyringsanlæg« (1) (1999/C 101/13) Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 23. oktober 1998 under henvisning til EF-traktatens artikel 130 S at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne. Det forberedende arbejde henvistes til ØSU’s Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikter- ne og Miljø, som udpegede J. Ignacio Gafo Ferna´ndez til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 8. januar 1999. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 360. plenarforsamling af 27. -28. januar 1999, mødet den 27. januar 1999, følgende udtalelse med 92 stemmer for, 25 imod og 20 hverken for eller imod. 1. Indledning 1. 1. Det foreliggende forslag indebærer en vidtræk- kende revision af direktiv 88/609/EØF, hvis bestemmel- ser for de flestes vedkommende stadig er i kraft. Revisionen er først og fremmest begrundet i 1. 2. følgende fem forhold: — Direktivet fra 1988 kræver i sig selv en revision nu ti år efter dets ikrafttræden. — Udviklingen i EU’s energisituation, som er kendeteg- net ved stadig større anvendelse af naturgas til energiproduktion samt en fortsat faldende kulpro- duktion i EU. — Udviklingen på miljøbeskyttelsesområdet såsom vedtagelsen af direktiv 96/61/EF om integreret fore- byggelse og bekæmpelse af forurening (IPPC) (2) og direktiv 96/62/EF om luftkvalitet (3) samt det stigende behov for bekæmpelse af forsuring (4) og jordnær ozon, der har direkte indvirkning på anven- delsesområdet for dette direktiv. — EU’s udvidelse med tre nye medlemsstater samt de forpligtelser vedrørende grænse- internationale overskridende forurening. — De tekniske fremskridt, som kan give flere økono- misk attraktive muligheder for nedbringelse af SO2, NOx- og støvemissionerne. (1) EFT C 300 af 29. 9. 1998, s. 6. (2) EFT L 257 af 10. 10. 1996. (3) EFT L 296 af 21. 11. 1996. (4) Jf. Kommissionens meddelelse om en EF-strategi til bekæm- forsuring (KOM(1997) 88 endelig udg. af pelse af 12. 3. 1997). Direktivforslaget indeholder flere ændringer af 1. 3. direktiv 88/609/EØF: — anvendelsesområdet udvides, således at det kommer til at omfatte visse former for affald, der ikke er giftigt eller farligt (f. eks. biomasse), der herefter defineres som brændstof samt gasturbiner, der indgår i elproduktionssystemer, — der satses på kombineret kraftvarmeproduktion, hvis den er teknisk og økonomisk gennemførlig, jf. Rådets nylige henstilling, — de kompetente nationale myndigheders mulighed for midlertidigt at dispensere fra kravene, hvis et anlæg rammes af uheld, indskrænkes, — emissionsgrænseværdierne fastsættes som daglige gennemsnitsværdier for nye anlæg, der sættes i drift fra den 1. januar 2000. Det er dog i bilagene, at de mest vidtrækkende 1. 4. ændringer foretages: — De nye emissionsgrænseværdier svarer til en generel reduktion af SO2- og NOx-emissionerne fra nye anlæg på omkring 50 % i forhold til de anlæg, der er blevet godkendt siden 1. juli 1987. — Der indføjes nye emissionsgrænseværdier for gastur- biner. — Procentsatsen for afsvovling forhøjes betydeligt for nye anlæg. — Overvågningen af såvel eksisterende anlæg med en kapacitet på over 300 MW som nye anlæg med en kapacitet på over 100 MW styrkes, idet der i de fleste tilfælde kræves kontinuerlig måling. — Den undtagelse, der var fastsat i den foregående version af direktivet, for anlæg med en kapacitet på 400 MW og derover, som ikke er i drift i mere end 2 200 timer om året, gælder ikke for anlæg, for hvilke der meddeles tilladelse den 1. januar 2000 eller senere. C 101/56 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 12. 4. 1999 2. Generelle bemærkninger 2. 1. ØSU bifalder, at Kommissionen nu fremlægger forslag om en revision af direktivet om store fyringsan- læg, hvilket ØSU opfordrede til i sin udtalelse om forslaget om svovlindholdet i flydende brændstoffer (1). 2. 2. ØSU glæder sig ligeledes over, at der i betragtnin- gerne henvises til sammenkædningen mellem dette forslag og andre tiltag på EU-plan, herunder især direktiv 96/61/EF (IPPC), direktiverne om det indre marked for elektricitet og naturgas samt strategien for nyttiggørelse af affald, såsom udnyttelse af biomasse og kombineret kraft-varmeproduktion. 2. 3. ØSU udtrykker også tilfredshed med, at der i betragtningerne henvises til de sundhedsfarer, som luftforureningen indebærer, og at det i forbindelse med kombineret kraft-varmeproduktion-påpeges, at denne produktionsform kan bidrage til at opfylde EU’s mål om stabilisering af CO2-emissionerne. 2. 4. Ikke desto mindre giver netop disse punkter anledning til de første kritiske kommentarer til nogle af forslagene i direktivet: 2. 4. 1. I direktivet om integreret forebyggelse og be- kæmpelse af forurening fastsættes det, at der skal anvendes et særligt kriterium for analysen af hvert enkelt anlæg i overensstemmelse med princippet om udvælgelse af den bedste, tilgængelige teknologi (BAT-kriteriet). Dette betyder, at kravene i et vist omfang »skræddersyes« til de enkelte anlæg og deres omgivende miljø. Nogle af forslagene, som vurderes nedenfor, er imidlertid meget strenge, hvilket i visse tilfælde kan give sig udslag i en for firkantet og ufleksibel anvendelse, som går videre end anbefalingerne i det nævnte direktiv. 2. 5. ØSU bifalder, at forslaget overholder de mål, der blev opstillet i direktivet fra 1988 både for de daværende anlæg og for anlæg, der godkendes og sættes i drift i perioden mellem det oprindelige direktivs og det reviderede direktivs ikrafttræden. ØSU påpeger dog, at langt de fleste anlæg har måttet reducere deres emissioner betydeligt i den nævnte periode, fordi der på nationalt eller lokalt plan er indført strengere krav, som følger direktivet om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening, der snart træder i kraft, samt forpligtelserne i UNECE-konventionen af 1979 om grænseoverskridende luftforurening over store afstande. (1) EFT C 355 af 21. 11. 1997. træffe 2. 6. ØSU bakker op bag Kommissionens forslag om at for kombineret kraft- varmeproduktion, hvor det er teknisk og økonomisk gennemførligt. foranstaltninger 2. 7. ØSU kan heller ikke tilslutte sig den nye formule- ring af artikel 8 (rensningsudstyr, der ikke fungerer korrekt eller svigter). Denne formulering indebærer en klar indblanding i et spørgsmål, som ifølge subsidiaritets- princippet helt og holdent skal varetages af de kompeten- te myndigheder i de enkelte medlemsstater — så meget mere som der i praksis ikke længere vil være mulighed for under force majeure-omstændigheder undtagelsesvis at anvende brændstof med et højere svovlindhold i en meget kort periode. 2. 8. ØSU’s kritiske holdning til det foreliggende forslag skyldes først og fremmest de nye emissionsgræn- ser for de forskellige brændstofkategorier i bilag III-VII og dermed også i artikel 9, stk. 3. ØSU ved, at disse grænseværdier er blevet mødt med skarp kritik fra samtlige energiproduktionssektorer, som mener, at de er mere vidtgående end de fastsatte mål og umulige at opnå med den disponible, rentable teknologi. Følgende argumenter kan fremføres: Så skrappe krav går i mange tilfælde langt 2. 8. 1. videre end dem, som i dag ville gælde for de enkelte anlæg i medfør af direktivet om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening. Som sagt tager dette direktiv hensyn til de specifikke vilkår, som de enkelte anlæg er underlagt i funktion af det omgivende miljø, idet der skal fastsættes en særskilt regulering af hvert enkelt nyt anlæg, før der gives driftstilladelse. 2. 8. 2. De nye grænseværdier, der opstilles i bilag III-VII betyder generelt en reduktion på henholdsvis 50 % for SO2-emissionerne og 30-50 % for NOx og svævestøv i forhold til de værdier, der blev fastsat for blot ti år siden, skønt den rentable teknologi efter ØSU’s opfattelse ikke er fulgt med i samme takt. De minimumsværdier for afsvovling, der fast- 2. 8. 3. sættes i bilag VIII for anlæg, som benytter fast brændsel, forekommer overdrevne, især for anlæg med en kapacitet på 50-100 MW. 2. 9. Det foreslåede direktiv definerer biomasse som brændsel — også når det stammer fra affald (sålænge det er ubehandlet). ØSU støtter denne indfaldsvinkel, som kan medvirke til at øge genanvendelsen af affald. I tråd hermed anmoder ØSU Kommissionen om at undersøge muligheden for sidenhen at udvide definitio- nen af »brændsel« til andre veldefinerede, rene materi- aler, der bevisligt er uskadelige, og som i dag betragtes som affald. 12. 4. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 101/57 2. 10. Den økonomiske vurdering, som er anført i begrundelsen, burde efter ØSU’s mening baseres på en grundigere analyse, da den er blevet kraftigt kritiseret af mange af de organisationer, som er blevet hørt. De mener, at forslaget vil skade det europæiske erhvervslivs konkurrenceevne. 2. 11. ØSU har endvidere visse forbehold over for udtrykket »nye anlæg«, der anvendes hyppigt i det foreliggende forslag. ØSU ville foretrække, at nye anlæg under definitionerne i artikel 2 udtrykkeligt defineres som anlæg, tilladelse i for hvilke der er meddelt perioden fra den 1. juli 1987 til det reviderede direktivs ikrafttræden (for at undgå væsentlige ændringer af det gældende direktiv). Anlæg, for hvilke der meddeles tilladelse den 1. januar 2000 eller senere, bør defineres som anlæg af anden generation. Dette ville lette forståel- sen af direktivet — og især bilagene — i den foreliggende reviderede form. 2. 12. ØSU anmoder Kommissionen om snarest at undersøge denne revisions følger for de ultraperifere områder, hvor særlige geografiske og atmosfæriske forhold gør sig gældende. Det bør overvejes, om disse områder kan undtages fra nogle af de foreslåede bestem- melser. Bruxelles, den 27. januar 1999. 2. 13. ØSU stiller også et stort spørgsmålstegn ved, om det reviderede direktiv i praksis kan anvendes i de lande, der søger om optagelse i EU. Som ØSU for nylig har påpeget, er der behov for en rimelig overgangsperiode, inden ansøgerlandene kan opfylde direktivet fuldt ud. 2. 14. Endelig havde ØSU i betragtning af dette forslags økonomiske og strategiske betydning, gerne set en kodificeret udgave af det oprindelige direktiv. 3. Særlige bemærkninger 3. 1. Der bør indføjes en ny betragtning 11a med følgende ordlyd: »De særlige vilkår i Fællesskabets ultraperifere regioner taler for, at der gennemføres særlige undersøgelser af nærværende direktivs indvir- kning og anvendelighed på disse regioner; det må eventuelt overvejes, om der kan opnås en tilsvarende effekt på luftkvaliteten ved hjælp af andre foranstalt- ninger«. 3. 2. I artikel 2 bør der indføjes en ny definition med følgende ordlyd: »Anlæg af anden generation«: anlæg, for hvilke der er meddelt tilladelse den 1. januar 2000 eller senere. Beatrice RANGONI MACHIAVELLI Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg C 101/58 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 12. 4. 1999 BILAG til Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse Forkastede ændringsforslag Følgende ændringsforslag blev forkastet under forhandlingerne, men opnåede mindst en fjerdedel af de afgivne stemmer: Punkt 2. 4 og 2. 4. 1 Disse punkter erstattes af et nyt punkt 2. 4: »ØSU godkender Kommissionens forslag om på baggrund af artikel 18 i direktivet om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening at fastlægge nye fælles mindstestandarder for store fyringsanlæg i EU. Denne konkretisering og harmonisering skaber samtidig ensartede konkurrencebetingelser. « Begrundelse Den modsigelse, som ordføreren mener, der er mellem direktivet om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening (IPPC-direktivet) og Kommissionens direktivforslag, findes ikke. Fulgte man ordførerens argumentation, måtte Kommissionens direktivforslag i princippet som helhed afvises. Ifølge IPPC-direktivets artikel 18 kan der fastlægges harmoniserede mindstestandarder, når det anses for nødvendigt. ØSU kan naturligvis komme til det resultat, at mindstestandarder ikke er nødvendige. Men accepterer man generelt linjen i det foreslåede direktiv, har udsagnet i punkt 2. 4 ingen mening. Afstemningsresultat For: 56, imod: 58, hverken for eller imod: 18. Punkt 2. 5 Punktet affattes således: »ØSU tager til efterretning, at gamle anlæg ikke falder ind under dette direktiv. Det konstaterer, at det ville være nødvendigt at medtage gamle anlæg, hvis man ville opnå større immissionsreduktioner. « Begrundelse Gennemførelsen af det foreliggende direktivforslag vil kun nedbringe SO2- og NOx-emissionerne fra store fyringsanlæg med henholdsvis 3 og 6 % i år 2010, hvilket skyldes, at gamle anlæg ikke er medtaget. Skulle de foreslåede emissionsgrænseværdier også gælde for eksisterende anlæg, ville SO2-emissionerne fra store fyringsanlæg blive reduceret med 78 % og Nox-emissionerne med 40 %. EU agter ganske vist at reducere de skadelige udledninger af NOx og SO2, fordi de bl. a. har et medansvar for forsuringen (EU’s forsuringsstrategi, kommissionsdokument KOM(97) 88 endelig udg. ). Men det forelagte direktiv vil kun yde et ubetydeligt bidrag dertil. Hvis ØSU virkelig prioriterer miljøbeskyttelsen højt, bør det i det mindste ikke »billige«, at emissionerne fra gamle anlæg ikke skal nedbringes. Afstemningsresultat For: 54, imod: 72, hverken for eller imod: 7. 12. 4. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 101/59 Punkt 2. 8 (herunder 2. 8. 1, 2. 8. 2 og 2. 8. 3) Disse punkter udgår. Begrundelse Den modsigelse, ordføreren beskriver i punkt 2. 8. 1, findes ikke. Direktivet om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening nævner ingen grænseværdier, men kun den fleksible formulering »best available technology«. Desuden er det ikke korrekt, at de valgte grænseværdier »er blevet mødt med skarp kritik fra samtlige energiproduktionssektorer«, at de er »mere vidtgående«, og at gennemførelsen af dem ville være »umulig at opnå med den disponible, rentable teknologi«. Kommissionen er af den opfattelse, at nye anlæg kan overholde disse mindsteværdier uden problemer. Afstemningsresultat For: 56, imod: 65, hverken for eller imod: 16. Punkt 2. 10 Punktet udgår. Begrundelse Der er ekstreme forskelle mellem, hvad ordføreren her meddeler, og hvad Kommissionen siger med hensyn til industriens reaktion (jf. side 10 i det forelagte forslag). Afstemningsresultat For: 54, imod: 70, hverken for eller imod: 10. Punkt 2. 14 Punktet udgår. Begrundelse Det forsigtighedsprincip, der ligger til grund for EU’s miljøbeskyttelsestænkning må gælde på samme måde i alle områder af Unionen. Afstemningsresultat For: 49, imod: 69, hverken for eller imod: 14


title: Regulamento (CE) n° 190/1999 da Comissão de 27 de Janeiro de 1999 que abre concurso para a mobilização de carne de suíno no mercado comunitário com vista a posterior entrega à Rússia

eurovoc_concepts:
EU market
Russia
award of contract
delivery
pigmeat
supply

formats: pdf print

text: L 21/14 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 28. 1. 1999 REGULAMENTO (CE) Nº 190/1999 DA COMISS(cid:212)O de 27 de Janeiro de 1999 que abre concurso para a mobiliza(cid:135)(cid:209)o de carne de su(cid:146)no no mercado comunit(cid:145)rio com vista a posterior entrega (cid:133) R(cid:156)ssia A COMISS(cid:212)O DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CE) nº 2802/98 do Conselho, de 17 de Dezembro de 1998, relativo a um programa de abastecimento da Federa(cid:135)(cid:209)o da R(cid:156)ssia em produtos agr(cid:146)colas (1), e, nomeadamente, o nº 2 do seu artigo 4º, Considerando que o Regulamento (CE) nº 111/1999 da Comiss(cid:209)o (2), adoptou as normas gerais de execu(cid:135)(cid:209)o do Regulamento (CE) nº 2802/98; que o nº 3 do seu artigo 2º prev(cid:136) que o concurso possa ter por objecto determinar as despesas do fornecimento de produtos a mobilizar no mercado comunit(cid:145)rio; que, em rela(cid:135)(cid:209)o a tal fornecimento, as despesas incluem, nomeadamente, o pre(cid:135)o do produto e as despesas de acondicionamento e marca(cid:135)(cid:209)o dos produtos a entregar no est(cid:145)dio de entrega fixado no an(cid:156)ncio de concurso; Considerando que, com vista (cid:133) execu(cid:135)(cid:209)o dos forneci- mentos decididos pelo Regulamento (CE) nº 2802/98, (cid:130) conveniente aplicar essas disposi(cid:135)(cid:210)es para o fornecimento de 30 000 toneladas de carne de su(cid:146)no, repartidas por 31 lotes; Considerando que, com vista ao r(cid:145)pido arranque desta medida e para respeitar as condi(cid:135)(cid:210)es de concorr(cid:136)ncia, (cid:130) oportuno utilizar, em rela(cid:135)(cid:209)o a um n(cid:156)mero limitado de lotes, produtos que tenham sido objecto de um contrato no (cid:131)mbito do Regulamento (CE) nº 2042/98 da Comiss(cid:209)o, de 25 de Setembro de 1998 relativo (cid:133)s condi- (cid:135)(cid:210)es especiais de concess(cid:209)o de ajudas (cid:133) armazenagem privada no sector da carne de su(cid:146)no (3), alterado pelo Regulamento (CE) nº 2619/98 (4), e que sejam desarmaze- nados ap(cid:155)s o per(cid:146)odo de armazenagem contratual ou no (cid:131)mbito das disposi(cid:135)(cid:210)es previstas no nº 4 do artigo 9º do Regulamento (CEE) nº 3444/90 da Comiss(cid:209)o, de 27 de Novembro de 1990 que estabelece normas de execu(cid:135)(cid:209)o realtivas (cid:133) concess(cid:209)o de ajudas (cid:133) armazenagem privada de carne de su(cid:146)no (5), alterado pelo Regulamento (CE) nº 3533/93 (6); Considerando que (cid:130) conveniente definir as condi(cid:135)(cid:210)es espec(cid:146)ficas aplic(cid:145)veis a esses fornecimentos, complemen- tarmente (cid:133)s disposi(cid:135)(cid:210)es adoptadas pelo Regulamento (CE) nº 111/1999, designadamente no que se refere (cid:133)s medidas em mat(cid:130)ria de qualidade, de acondicionamento e (1) JO L 349 de 24. 12. 1998, p. 12. (2) JO L 14 de 19. 1. 1999, p. 3. (3) JO L 263 de 26. 9. 1998, p. 12. (4) JO L 329 de 5. 12. 1998, p. 9. (5) JO L 333 de 30. 11. 1990, p. 22. (6) JO L 321 de 23. 12. 1993, p. 9. de marca(cid:135)(cid:209)o, e prever a entrada em vigor imediata do presente regulamento; Considerando que (cid:130) conveniente recordar que, nos termos do nº 5 do artigo 9º do Regulamento (CE) nº 111/1999, o adjudicat(cid:145)rio deve submeter-se, em territ(cid:155)rio da Comu- nidade, aos controlos exigidos e efectuados pelos agentes designados pelo pa(cid:146)s benefici(cid:145)rio; Considerando que o Comit(cid:130) de Gest(cid:209)o da Carne de Su(cid:146)no n(cid:209)o emitiu parecer no prazo fixado pelo seu presidente, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1º (cid:144) aberto um concurso para a determina(cid:135)(cid:209)o das despesas do fornecimento de 30 000 toneladas de carne de su(cid:146)no em equivalente-carca(cid:135)a, com as caracter(cid:146)sticas e quali- dades indicadas no anexo I, a entregar a t(cid:146)tulo de um fornecimento referido no nº 3 do artigo 2º do Regula- mento (CE) nº 111/1999, de acordo com as normas desse mesmo regulamento e com o disposto no presente regula- mento. Artigo 2º Em rela(cid:135)(cid:209)o a um lote, o fornecimento compreende: a) A compra dos produtos definidos no anexo I, a mobi- lizar no mercado comunit(cid:145)rio, e, em caso de compra de produtos frescos, a sua transforma(cid:135)(cid:209)o em produtos congelados; b) O acondicionamento e a marca(cid:135)(cid:209)o dos produtos em conformidade com os requisitos do anexo I; c) A entrega dos produtos no est(cid:145)dio de sa(cid:146)da de entre- posto frigor(cid:146)fico na Comunidade, no local indicado pelo proponente na sua proposta, carregados no meio de transporte, no prazo fixado no anexo II. A proposta mencionar(cid:145) o endere(cid:135)o exacto do local de disponibiliza(cid:135)(cid:209)o (entreposto frigor(cid:146)fico) em que devem estar reunidos todos os produtos de um mesmo lote. Esse local deve ser facilmente acess(cid:146)vel para efeitos de tomada a cargo por um transportador. Artigo 3º O fornecimento de 30 000 toneladas (cid:130) repartido por 20 000 toneladas de meias carca(cid:135)as e 10 000 toneladas de partes dianteiras e dividido em 31 lotes, definidos no anexo II. 28. 1. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 21/15 Os cinco primeiros lotes ser(cid:209)o constitu(cid:146)dos por produtos que tenham sido objecto de um contrato de ajuda (cid:133) arma- zenagem privada no (cid:131)mbito do Regulamento (CE) nº 2042/98. As propostas relativas a esses lotes devem ser acompanhadas de uma declara(cid:135)(cid:209)o do proponente de que os produtos foram objecto de contratos de armazenagem privada. Artigo 4º 1. As propostas, estabelecidas em conformidade com o disposto no Regulamento (CE) nº 111/1999, s(cid:209)o apresen- tadas ao organismo de interven(cid:135)(cid:209)o do Estado-membro em cujo territ(cid:155)rio se situe o local de disponibiliza(cid:135)(cid:209)o referido no artigo 2º, cujo endere(cid:135)o consta no anexo III. 2. As propostas que tenham por objecto meias carca(cid:135)as devem especificar se estas se apresentam com ou sem cabe(cid:135)a. N(cid:209)o s(cid:209)o admiss(cid:146)veis as propostas que n(cid:209)o conte- nham tal indica(cid:135)(cid:209)o. Os organismos de interven(cid:135)(cid:209)o, aquando da transmiss(cid:209)o das propostas (cid:133) Comiss(cid:209)o, em confromidade com o nº 1 do artigo 6º do Regulamento (CE) nº 111/1999, indi- car(cid:209)o separadamente as propostas que tenham por objecto lotes de meias carca(cid:135)as com e sem cabe(cid:135)a. 3. Em rela(cid:135)(cid:209)o (cid:133) adjudica(cid:135)(cid:209)o dos lotes que t(cid:136)m por objecto o fornecimento de produtos com as mesmas caracter(cid:146)sticas e nas mesmas quantidades, as propostas s(cid:209)o consideradas indiferentemente apresentadas para qualquer um desses lotes. 4. O per(cid:146)odo de apresenta(cid:135)(cid:209)o das propostas termina em 8 de Fevereiro de 1999 (cid:133)s 17 horas (hora de Bruxelas). Em caso de n(cid:209)o adjuudica(cid:135)(cid:209)o do fornecimento de um lote no termo do primeiro per(cid:146)odo de apresenta(cid:135)(cid:209)o, correr(cid:145) um segundo per(cid:146)odo para apresenta(cid:135)(cid:209)o de propostas com termo em 15 de Fevereiro de 1999 (cid:133)s 17 horas (hora de Bruxelas). Nesse caso, todas as datas fixadas no anexo II ser(cid:209)o dife- ridas de sete dias. Artigo 5º 1. A garantia de concurso (cid:130) fixada em 25 euros por tonelada, em rela(cid:135)(cid:209)o (cid:133)s meias carca(cid:135)as e (cid:133)s partes dian- teiras. 2. A garantia de fornecimento (cid:130) constitu(cid:146)da em confro- midade com o nº 3 do artigo 7º do Regulamento (CE) nº 111/1999. Artigo 6º Previamente (cid:133) apresenta(cid:135)(cid:209)o da proposta, o proponente deve tomar conhecimento das condi(cid:135)(cid:210)es veterin(cid:145)rias e sanit(cid:145)rias do pa(cid:146)s benedfici(cid:145)rio. Artigo 7º As propostas relativas (cid:133)s meias carca(cid:135)as com cabe(cid:135)a ser(cid:209)o afectadas do coeficiente 1,045, para permitir a compara(cid:135)(cid:209)o com as propostas relativas (cid:133)s meias carca(cid:135)as sem cabe(cid:135)a. O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publica(cid:135)(cid:209)o no Jornal Oficial das Comunidades Europeias. O presente regulamento (cid:130) obrigat(cid:155)rio em todos os seus elementos e directamente aplic(cid:145)vel em todos os Estados-membros. Feito em Bruxelas, em 27 de Janeiro de 1999. Pela Comiss(cid:209)o Franz FISCHLER Membro da Comiss(cid:209)o L 21/16 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 28. 1. 1999 ANEXO I 1. Produtos a fornecer: ex 0202 21 10 meias carca(cid:135)as, apresentadas com ou sem cabe(cid:135)a, mas sem banha, p(cid:130) dianteiro, rabo, rim e gordura do rim, diafragma e espinal medula. O lote deve ser constitu(cid:146)do quer por meias carca(cid:135)as com cabe(cid:135)a, quer por meias carca(cid:135)as sem cabe(cid:135)a. ex 0203 29 11 partes dianteiras, sem p(cid:130), mas com pernil, courato e toucinho. 2. Caracter(cid:146)sticas e qualidade da mercadoria Os produtos: — n(cid:209)o podem ser provenientes do abate de porcas ou de varrascos utilizados para a reprodu(cid:135)(cid:209)o, — devem corresponder (cid:133)s disposi(cid:135)(cid:210)es da Directiva 64/433/CEE do Conselho, de 26 de Junho de 1964, relativa (cid:133)s condi(cid:135)(cid:210)es sanit(cid:145)rias de produ(cid:135)(cid:209)o de carnes frescas e da sua coloca(cid:135)(cid:209)o no mercado (1), — devem ser de qualidade s(cid:209), (cid:146)ntegra e comercializ(cid:145)vel e provenientes de animais criados na Comunidade h(cid:145) pelo menos dois meses. 3. Acondicionamento Os produtos s(cid:209)o embalados individualmente em polietileno ou polipropileno, adequado para a embalagem de produtos alimentares, com, pelo menos, 0,04 mil(cid:146)metros de espessura, e, no que diz respeito (cid:133)s meias carca(cid:135)as, em inv(cid:155)lucros de algod(cid:209)o (stockinettes) ou de um mateiral sint(cid:130)tico, suficientemente resistentes, de forma a que os produtos sejam cobertos na sua totalidade pelas referidas embalagens. As partes dianteiras s(cid:209)o apresentadas em embalagens de cart(cid:209)o. 4. Marca(cid:135)(cid:209)o Cada pe(cid:135)a individual ostenta a marca vis(cid:146)vel «EU – 2802/98», aposta na carne. No caso dos produtos provenientes do regime de ajudas (cid:133) armazenagem privada, as embalagens ostentam uma etiqueta com o mesmo texto, colocada de forma a impedir a sua remo(cid:135)(cid:209)o sem a danificar. (1) JO 121 de 29. 7. 1964, p. 2012/64. 28. 1. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 21/17 ANEXO II Descri(cid:135)(cid:209)o dos lotes Lote nº 1: 1 000 toneladas de meias carca(cid:135)as Lote nº 2: 1 000 toneladas de meias carca(cid:135)as Lote nº 3: 1 000 toneladas de meias carca(cid:135)as Lote nº 4: 1 000 toneladas de partes dianteiras Lote nº 5: 1 000 toneladas de partes dianteiras Os produtos dos lotes nº 1 a nº 5 foram objecto de um contrato de ajuda (cid:133) armazenagem privada em conformidade com o Regulamento (CE) nº 2042/98; o seu prazo de entrega termina em 7 de Mar(cid:135)o de 1999. Lote nº 6: 1 500 toneladas de meias carca(cid:135)as Lote nº 7: 1 500 toneladas de meias carca(cid:135)as Lote nº 8: 1 500 toneladas de meias carca(cid:135)as Lote nº 9: 1 500 toneladas de meias carca(cid:135)as Lote nº 10: 1 500 toneladas de meias carca(cid:135)as Lote nº 11: 1 500 toneladas de meias carca(cid:135)as Lote nº 12: 1 000 toneladas de meias carca(cid:135)as Lote nº 13: 1 000 toneladas de meias carca(cid:135)as Lote nº 14: 1 000 toneladas de meias carca(cid:135)as Lote nº 15: 1 000 toneladas de meias carca(cid:135)as Lote nº 16: 1 000 toneladas de meias carca(cid:135)as Lote nº 17: 1 000 toneladas de meias carca(cid:135)as Lote nº 18: 500 toneladas de meias carca(cid:135)as Lote nº 19: 500 toneladas de meias carca(cid:135)as Lote nº 20: 500 toneladas de meias carca(cid:135)as Lote nº 21: 500 toneladas de meias carca(cid:135)as Lote nº 22: 1 000 toneladas de partes dianteiras Lote nº 23: 1 000 toneladas de partes dianteiras Lote nº 24: 1 000 toneladas de partes dianteiras Lote nº 25: 1 000 toneladas de partes dianteiras Lote nº 26: 1 000 toneladas de partes dianteiras Lote nº 27: 1 000 toneladas de partes dianteiras Lote nº 28: 500 toneladas de partes dianteiras Lote nº 29: 500 toneladas de partes dianteiras Lote nº 30: 500 toneladas de partes dianteiras Lote nº 31: 500 toneladas de partes dianteiras O prazo de entrega dos lotes nº 6 a nº 31 termina em 14 de Mar(cid:135)o de 1999. L 21/18 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 28. 1. 1999 ANEXO III — BILAG III — ANHANG III — PAQAQTGLA III — ANNEX III — ANNEXE III — ALLEGATO III — BIJLAGE III — ANEXO III — LIITE III — BILAGA III Direcciones de los organismos de intervenci(cid:155)n — Interventionsorganernes adresser — Anschriften der Interventionsstellen — Dieuh(cid:151)mseir tym oqcamisl(cid:150)m paqelb(cid:145)seyr — Addresses of the intervention agencies — Adresses des organismes d’intervention — Indirizzi degli organismi d’intervento — Adressen van de interventiebureaus — Endere(cid:135)os dos organismos de interven(cid:135)(cid:209)o — Interventio- elinten osoitteet — Interventionsorganens adresser BELGIQUE/BELGI(cid:220): Bureau d’intervention et de restitution belge Rue de Tr(cid:138)ves 82 B-1040 Bruxelles Belgisch Interventie- en Restitutiebureau Trierstraat 82 B-1040 Brussel T(cid:130)l(cid:130)phone: (32-2) 287 24 11; t(cid:130)lex: BIRB. BRUB/24076-65567; t(cid:130)l(cid:130)copieur: (32-2) 230 2533/280 03 07 BUNDESREPUBLIK DEUTSCHLAND: Bundesanstalt f(cid:129)r Landwirtschaft und Ern(cid:132)hrung (BLE) Postfach 180203, D-60083 Frankfurt am Main Adickesallee 40 D-60322 Frankfurt am Main Tel. : (49) 69 1564-704/755; Telex: 411727; Telefax: (49) 69 15 64-790/791 DANMARK: Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri EU-direktoratet Kampmannsgade 3 DK-1780 København V Tlf. (45) 33 92 70 00; telex 151317 DK; fax (45) 33 92 69 48, (45) 33 92 69 23 EKKADA Jtgmotqovij(cid:147) Stad(cid:148)ou 33 GR-Ah(cid:147)ma 33 Tgk(cid:146)vymo: 321 23 59, t(cid:146)ken: 221 683 ESPA(cid:158)A FEGA (Fondo Espa(cid:157)ol de Garant(cid:146)a Agraria) Beneficencia, 8 E-28005 Madrid Tel. : fax: (34) 913 47 65 00/913 47 63 10; t(cid:130)lex: FEGA 23427 E/FEGA 41818 E; (34) 915 21 98 32/915 22 43 87 FRANCE: OFIVAL 80, avenue des Terroirs-de-France F-75607 Paris Cedex 12 T(cid:130)l(cid:130)phone: (33 1) 44 68 50 00; t(cid:130)lex: 215330; t(cid:130)l(cid:130)copieur: (33 1) 44 68 52 33 IRELAND: Department of Agriculture, Food and Forestry Agriculture House Kildare Street Dublin 2 Ireland Tel. Telex 93292 and 93607, telefax (353 1) 661 62 63, (353 1) 678 90 11, ext. 2278 and 3806 (353 1) 678 52 14 and (353 1) 662 01 98 28. 1. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 21/19 ITALIA: AIMA (Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo) Via Palestro 81 I-00185 Roma Tel. (39-06) 49 49 91; telex 61 30 03; fax: (39-06) 445 39 40/(39-06) 445 19 58 LUXEMBOURG: Service d’(cid:130)conomie rurale, section — cheptel et viande 113-115, rue de Hollerich L-1741 Luxembourg T(cid:130)l(cid:130)phone: (352) 478/443; t(cid:130)l(cid:130)copieur: 2537 NEDERLAND: Ministerie van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij, Voedselvoorzieningsin- en verkoopbureau p/a LASER, Zuidoost Slachthuisstraat 71 Postbus 965 6040 AZ Roermond Tel. (31-475) 35 54 44; telex 56396 VIBNL; fax (31-475) 31 89 39. (cid:153)STERREICH: AMA-Agrarmarkt Austria Dresdner Straße 70 A-1201 Wien Tel. : (431) 33 15 12 20; Telefax: PORTUGAL (431) 33 15 1297 Instituto Nacional de Interven(cid:135)(cid:209)o e Garantia Agr(cid:146)cola Rua Fernando Curado Ribeiro, nº 4-G P-1600 Lisboa Tel. : (351-1) 751 85 00; telefax: (351-1) 751 86 15 SUOMI/FINLAND: maa- ja mets(cid:132)talousministeri(cid:148) Ministry of Agriculture and Forestry Department of Agricultural Policy/Intervention Unit Mariankatu 23, PL 232 FIN-00171 Helsinki Puh: (358) 0160 01; faksi: (358) 0160 9790 SVERIGE: Statens jordbruksverk — Swedish Board of Agriculture Vallgatan 8 S-551 82 J(cid:148)nk(cid:148)ping Tfn (46-36) 15 50 00; telex 70991 SJV-S; fax (46-36) 19 05 46 UNITED KINGDOM Intervention Board Executive Agency Kings House 33 Kings Road Reading RG1 3BU Berkshire United Kingdom Tel. (44 11 89) 58 36 26 Fax (44 11 89) 56 67 50


title: Beschluß Nr. 1/1999 des Assoziationsrates zwischen den Europäischen Gemeinschaften und ihren Mitgliedstaaten einerseits und der Republik Litauen andererseits vom 27. Januar 1999 zur Änderung des Protokolls Nr. 3 zum Europa-Abkommen zur Gründung einer Assoziation zwischen den Europäischen Gemeinschaften und ihren Mitgliedstaaten einerseits und der Republik Litauen andererseits

eurovoc_concepts:
Lithuania
association agreement (EU)
originating product
territorial law

formats: html pdf print

text: 19. 2. 1999 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften L 45/39 II (Nicht ver(cid:148)ffentlichungsbed(cid:129)rftige Rechtsakte) RAT BESCHLUSS Nr. 1/1999 DES ASSOZIATIONSRATES zwischen den Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften und ihren Mitgliedstaaten einerseits und der Republik Litauen andererseits vom 27. Januar 1999 zur (cid:142)nderung des Protokolls Nr. 3 zum Europa-Abkommen zur Gr(cid:129)ndung einer Assoziation zwischen den Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften und ihren Mitglied- staaten einerseits und der Republik Litauen andererseits (1999/138/EG) DER ASSOZIATIONSRAT — gest(cid:129)tzt auf das am 12. Juni 1995 in Br(cid:129)ssel unterzeich- nete Europa-Abkommen zur Gr(cid:129)ndung einer Assoziation zwischen den Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften und ihren Mitgliedstaaten einerseits und der Republik Litauen ande- rerseits (1), insbesondere auf Artikel 38 des Protokolls Nr. 3 (2), in Erw(cid:132)gung nachstehender Gr(cid:129)nde: Zum reibungslosen Funktionieren des erweiterten Kumu- lierungssystems, bei dem Vormaterialien mit Ursprung in der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaft, Polen, Ungarn, der Tschechischen Republik, der Slowakischen Republik, Bulgarien, Rum(cid:132)nien, Lettland, Litauen, Estland, Slowe- nien, dem Europ(cid:132)ischen Wirtschaftsraum — im folgenden „EWR“ genannt — sowie Island, Norwegen und der Schweiz — im folgenden „EFTA-Staaten“ genannt — verwendet werden k(cid:148)nnen, sind (cid:142)nderungen an der Bestimmung des Begriffs „Ursprungserzeugnisse“ im Protokoll Nr. 3 vorzunehmen. Es ist zweckm(cid:132)ßig, das System der Pauschalzolls(cid:132)tze nach Artikel 15 des Protokolls Nr. 3 im Zusammenhang mit dem Verbot der Zollr(cid:129)ckverg(cid:129)tung und der Zollbefreiung noch bis zum 31. Dezember 2000 aufrechtzuerhalten. Angesichts der besonderen Situation, die zwischen der Gemeinschaft und der T(cid:129)rkei in bezug auf gewerbliche ist es gerechtfertigt, das obenge- Erzeugnisse besteht, (1) ABl. L 51 vom 20. 2. 1998, S. 3. (2) Das Protokoll Nr. 3 wurde durch den Beschluß Nr. 3/98 des im Amtsblatt ver(cid:148)ffent- (noch nicht Assoziationsrates ersetzt licht). nannte Kumulierungssystem auf gewerblichen Erzeugnisse mit Ursprung in der T(cid:129)rkei zu erstrecken. die Zur Erleichterung des Handels und zur Vereinfachung der Verwaltungsf(cid:148)rmlichkeiten ist es w(cid:129)nschenswert, den Wortlaut der Artikel 3, 4 und 12 des Protokolls Nr. 3 zu (cid:132)ndern. Am Verzeichnis der ursprungsverleihenden Be- und Verarbeitungsanforderungen an Vormaterialien ohne Ursprungseigenschaft sind gewisse Berichtigungen vorzu- nehmen, um die Entwicklung der Verarbeitungstech- niken und gewisse Versorgungsengp(cid:132)sse bei Vormateria- lien zu ber(cid:129)cksichtigen — BESCHLIESST: Artikel 1 Das Protokoll Nr. 3 (cid:129)ber die Bestimmung des Begriffs „Erzeugnisse mit Ursprung in“ oder „Ursprungserzeug- nisse“ und (cid:129)ber die Methoden der Zusammenarbeit der Verwaltungen wird wie folgt ge(cid:132)ndert: 1. Artikel 1 Buchstabe i) erh(cid:132)lt folgende Fassung: „i) Der Begriff ‚Wertzuwachs‘ den Ab-Werk-Preis abz(cid:129)glich des Zollwerts aller verwendeten Vormate- rialien mit Ursprung in den in Artikel 3 und 4 L 45/40 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften 19. 2. 1999 genannten L(cid:132)ndern oder, wenn dieser Zollwert nicht bekannt festgestellt werden kann, den ersten feststellbaren Preis, der in der Gemeinschaft oder in Litauen f(cid:129)r die Vormateria- lien gezahlt wird;“. ist, und nicht 2. Die Artikel 3 und 4 erhalten folgende Fassung: „Artikel 3 Kumulierung in der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaft (1) Unbeschadet des Artikels 2 Absatz 1 gelten Erzeugnisse als Ursprungserzeugnisse der Gemein- schaft, wenn sie dort aus Vormaterialien mit Ursprung in der Gemeinschaft, Litauen, Bulgarien, Polen, Ungarn, der Tschechischen Republik, der Slowaki- schen Republik, Rum(cid:132)nien, Lettland, Estland, Slowe- nien, Island, Norwegen, der Schweiz (einschließlich Liechtenstein (*)) oder der T(cid:129)rkei (**) entsprechend den Bedingungen den Abkommen zwischen der Gemeinschaft und jedem dieser L(cid:132)nder hergestellt worden sind, vorausgesetzt, die in der Gemeinschaft vorgenommene Be- oder Verarbeitung geht (cid:129)ber jene in Artikel 7 dieses Proto- kolls genannten Vorg(cid:132)nge hinaus. Die verwendeten Vormaterialien m(cid:129)ssen nicht in ausreichendem Maße be- oder verarbeitet worden sein. der Ursprungsprotokolle zu (2) Geht eine in der Gemeinschaft vorgenommene Be- oder Verarbeitung nicht (cid:129)ber die in Artikel 7 dieses Protokolls genannten Vorg(cid:132)nge hinaus, gilt das hergestellte Erzeugnis nur dann als Ursprungser- zeugnis der Gemeinschaft, wenn der dort erzielte Wertzuwachs gr(cid:148)ßer ist als die Werte der Vormateria- lien mit Ursprung in einem der in Absatz 1 genannten L(cid:132)nder. Andernfalls gilt das hergestellte Erzeugnis als Ursprungserzeugnis des Landes, auf das der h(cid:148)chste Wert der bei der Herstellung in der Gemeinschaft verwendeten Vormaterialien entf(cid:132)llt. (3) Erzeugnisse, die Ursprung in einem der in Absatz 1 genannten L(cid:132)nder haben, und die in der Gemein- schaft keiner Be- oder Verarbeitung unterzogen werden, behalten ihren Ursprung bei, wenn sie in eines dieser L(cid:132)nder ausgef(cid:129)hrt werden. (4) Die Anwendung der in diesem Artikel vorgese- henen Kumulierung ist nur hinsichtlich von Vormate- rialien und Erzeugnissen zul(cid:132)ssig, die Ursprung aufgrund von Ursprungsregeln erworben haben, die mit den Ursprungsregeln dieses Protokolls (cid:129)berein- stimmen. Die Gemeinschaft teilt Litauen (cid:129)ber die Kommission der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften die Einzelheiten der Abkommen mit den anderen in Absatz 1 genannten L(cid:132)ndern und der jeweiligen Ursprungsre- geln mit. Die Kommission der Europ(cid:132)ischen Gemein- schaften ver(cid:148)ffentlicht im Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften, Reihe C, den Zeitpunkt, ab dem die in diesem Artikel vorgesehene Kumulierung zwischen jenen in Absatz 1 genannten L(cid:132)ndern angewendet werden darf, die die n(cid:148)tigen Bedingungen erf(cid:129)llen. Artikel 4 Kumulierung in Litauen (1) Unbeschadet des Artikels 2 Absatz 2 gelten Erzeugnisse als Ursprungserzeugnisse Litauens, wenn sie dort aus Vormaterialien mit Ursprung in der Gemeinschaft, Litauen, Bulgarien, Polen, Ungarn, der Tschechischen Republik, der Slowakischen Republik, Island, Rum(cid:132)nien, Lettland, Estland, Norwegen, der Schweiz (einschließlich Liechten- stein (*)) oder der T(cid:129)rkei (**) entsprechend den Bedin- gungen der Ursprungsprotokolle zu den Abkommen zwischen Litauen und jedem dieser L(cid:132)nder hergestellt worden sind, vorausgesetzt, die in Litauen vorgenom- mene Be- oder Verarbeitung geht (cid:129)ber jene in Artikel 7 dieses Protokolls genannten Vorg(cid:132)nge hinaus. Die verwendeten Vormaterialien m(cid:129)ssen nicht in ausrei- chendem Maße be- oder verarbeitet worden sein. Slowenien, (2) Geht eine in Litauen vorgenommene Be- oder Verarbeitung nicht (cid:129)ber die in Artikel 7 dieses Proto- kolls genannten Vorg(cid:132)nge hinaus, gilt das hergestellte Erzeugnis nur dann als Ursprungserzeugnis Litauens, wenn der dort erzielte Wertzuwachs gr(cid:148)ßer ist als die Werte der Vormaterialien mit Ursprung in einem der in Absatz 1 genannten L(cid:132)nder. Andernfalls gilt das hergestellte Erzeugnis als Ursprungserzeugnis des Landes, auf das der h(cid:148)chste Wert der bei der Herstel- lung in Litauen verwendeten Vormaterialien entf(cid:132)llt. (3) Erzeugnisse, die Ursprung in einem der in Absatz 1 genannten L(cid:132)nder haben, und die in Litauen keiner Be- oder Verarbeitung unterzogen werden, behalten ihren Ursprung bei, wenn sie in eines dieser L(cid:132)nder ausgef(cid:129)hrt werden. (4) Die Anwendung der in diesem Artikel vorgese- henen Kumulierung ist nur hinsichtlich von Vormate- rialien und Erzeugnissen zul(cid:132)ssig, die Ursprung aufgrund von Ursprungsregeln erworben haben, die mit den Ursprungsregeln dieses Protokolls (cid:129)berein- stimmen. Litauen teilt der Gemeinschaft (cid:129)ber die Kommission der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften die Einzelheiten der Abkommen mit den anderen in Absatz 1 genannten L(cid:132)ndern und der jeweiligen Ursprungsre- geln mit. Die Kommission der Europ(cid:132)ischen Gemein- schaften ver(cid:148)ffentlicht im Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften, Reihe C, den Zeitpunkt, ab dem die in diesem Artikel vorgesehene Kumulierung zwischen jenen in Absatz 1 genannten L(cid:132)ndern angewendet werden darf, die die n(cid:148)tigen Bedingungen erf(cid:129)llen. (*) Es besteht eine Zollunion dem F(cid:129)rstentum Liechtenstein und der Schweiz, und das F(cid:129)rstentum Liechtenstein ist auch Vertrags- partei des Abkommens (cid:129)ber den Europ(cid:132)ischen Wirtschaftsraum. zwischen (**) Die in diesem Artikel vorgesehene Kumulierung findet keine Anwendung auf Vormaterialien mit Ursprung in der T(cid:129)rkei, die in der Liste in Anhang V zu diesem Protokoll angef(cid:129)hrt sind. “ 19. 2. 1999 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften L 45/41 3. Artikel 12 erh(cid:132)lt folgende Fassung: „Artikel 12 Territorialit(cid:132)tsprinzip (1) Vorbehaltlich des Artikels 2 Absatz 1 Buchstabe c), der Artikel 3 und 4 und des nachstehenden Absatzes 3 m(cid:129)ssen die in Titel II genannten Bedin- gungen f(cid:129)r den Erwerb der Ursprungseigenschaft ohne Unterbrechung in der Gemeinschaft oder in Litauen erf(cid:129)llt werden. (2) Ursprungswaren, die aus der Gemeinschaft oder Litauen ausgef(cid:129)hrt und anschließend wiedereingef(cid:129)hrt werden, gelten vorbehaltlich der Artikel 3 und 4 als Erzeugnisse ohne Ursprungseigenschaft, es sei denn, den Zollbeh(cid:148)rden wird glaubhaft dargelegt, daß a) die wiedereingef(cid:129)hrten Waren dieselben wie die ausgef(cid:129)hrten Waren sind und b) diese Waren w(cid:132)hrend ihres Aufenthalts in dem betreffenden Drittland oder w(cid:132)hrend des Transports keine Behandlung erfahren haben, die (cid:129)ber das zur Erhaltung ihres Zustands erforderliche Maß hinaus- geht. (3) Der Erwerb der Ursprungseigenschaft nach Titel II wird durch Be- oder Verarbeitungen, die außerhalb der Gemeinschaft oder Litauens an aus der Gemein- schaft oder Litauen ausgef(cid:129)hrten und anschließend dorthin wiedereingef(cid:129)hrten Vormaterialien vorge- nommen werden, nicht abgebrochen, sofern a) die genannten Vormaterialien in der Gemeinschaft oder in Litauen vollst(cid:132)ndig gewonnen oder herge- stellt worden sind oder dort vor ihrer Ausfuhr eine Be- oder Verarbeitung erfahren haben, die (cid:129)ber die in Artikel 7 genannten nicht ausreichenden Be- oder Verarbeitungen hinausgeht, und b) den Zollbeh(cid:148)rden glaubhaft dargelegt werden kann, daß i) die wiedereingef(cid:129)hrten Waren durch Be- oder Verarbeitung der ausgef(cid:129)hrten Vormaterialien entstanden sind und ii) die gem(cid:132)ß diesem Artikel außerhalb der Gemeinschaft oder Litauens insgesamt erzielte Wertsteigerung 10 v. H. des Ab-Werk-Preises des Erzeugnisses, f(cid:129)r das die Ursprungseigen- schaft beansprucht wird, nicht (cid:129)berschreitet. (4) Im Sinne des Absatzes 3 werden die Bedingungen des Titels II f(cid:129)r den Erwerb der Ursprungseigenschaft bei Be- oder Verarbeitungen außerhalb der Gemein- schaft oder außerhalb Litauens nicht angewendet. Enth(cid:132)lt die Liste in Anhang II eine Regel, die einen zul(cid:132)ssigen H(cid:148)chstwert aller verwendeten Vormateria- lien ohne Ursprungseigenschaft vorsieht, so d(cid:129)rfen f(cid:129)r die letztliche Bestimmung der Ursprungseigenschaft eines Erzeugnisses der Gesamtwert der im Gebiet der betreffenden Vertragspartei verwendeten Vormateria- lien ohne Ursprungseigenschaft und die gem(cid:132)ß diesem Artikel außerhalb der Gemeinschaft oder Litauens insgesamt zusammenge- nommen den angegebenen Vomhundertsatz nicht (cid:129)berschreiten. erzielte Wertsteigerung Im Sinne der Abs(cid:132)tze 3 und 4 bedeutet der (5) Begriff ‚insgesamt erzielte Wertsteigerung‘ alle außer- halb der Gemeinschaft oder außerhalb Litauens anfal- lenden Kosten einschließlich des gesamten Wertes der dort hinzugef(cid:129)gten Vormaterialien. (6) Die Abs(cid:132)tze 3 und 4 gelten nicht f(cid:129)r Erzeugnisse, die die Bedingungen der Liste des Anhangs II nicht erf(cid:129)llen und nur durch Anwendung der allgemeinen Toleranz nach Artikel 6 Absatz 2 als in ausreichendem Maße be- oder verarbeitet angesehen werden k(cid:148)nnen. (7) Die Abs(cid:132)tze 3 und 4 gelten nicht f(cid:129)r Erzeugnisse der Kapitel 50 bis 63 des Harmonisierten Systems. (8) Außerhalb der Gemeinschaft oder außerhalb Litauens durchgef(cid:129)hrte Be- oder Verarbeitungen erfolgen nach diesem Artikel im Rahmen des Verfah- rens der passiven Veredelung oder eines (cid:132)hnlichen Systems. “ 4. In den Artikeln 13, 14, 15, 17, 21, 27, 30 und 32 wird „in Artikel 4 genannt“ ersetzt durch „in den Artikeln 3 und 4 genannt“. 5. In Artikel 15 Absatz 6 letzter Unterabsatz wird das Datum „31. Dezember 1998“ ersetzt durch „31. Dezember 2000“. 6. In Artikel 26 Absatz 1 wird die Kurzbezeichnung „C2-CP3“ ersetzt durch „CN22/CN23“. 7. In Anhang I Bemerkung 5. 2: a) wird zwischen „— k(cid:129)nstliche Filamente“ und „— synthetische Spinnfasern aus Polypropylen“ folgendes eingef(cid:129)gt: „— elektrische Leitfilamente“, b) wird das f(cid:129)nfte Beispiel („ein getufteter Teppich. wird eingehalten“) gestrichen. 8. Anhang II wird wie folgt ge(cid:132)ndert: a) zwischen die Regel zur HS-Position 2202 und dieje- nige zur HS-Position 2208 wird folgende Regel eingef(cid:129)gt: L 45/42 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften 19. 2. 1999 „HS-Position Warenbezeichnung Be- oder Verarbeitungen von Vormaterialien ohne Ursprungseigenschaft, die Ursprung verleihen (1) (2) (3) oder (4) 2207 Ethylalkohol mit einem Alkoholge- halt von 80 % vol oder mehr, unverg(cid:132)llt; und Branntwein mit beliebigem Alko- holgehalt, verg(cid:132)llt Ethylalkohol Herstellen — aus Vormaterialien, die nicht in die Position 2207 oder 2208 einzureihen sind“ b) die Regel zu Kapitel 57 erh(cid:132)lt folgende Fassung: „Kapitel 57 Teppiche und andere Fußbodenbe- l(cid:132)ge, aus Spinnstoffen: — aus Nadelfilz Herstellen aus (1): — nat(cid:129)rlichen Fasern oder — chemischen Vormaterialien oder Spinnmasse Jedoch d(cid:129)rfen — Monofile aus Polypropylen der Position 5402, — Spinnfasern aus Polypropylen der Positionen 5503 und 5506 sowie als — Spinnkabel aus Filamenten aus Polypropylen der Position 5501, bei denen jeweils eine Faser oder von einen Titer ein Filament weniger aufweist, dtex 9 verwendet werden, wenn ihr Wert 40 v. H. des Ab-Werk-Preises der hergestellten Ware nicht (cid:129)ber- schreitet Jutegewebe kann als Unterlage verwendet werden — aus anderem Filz — andere Herstellen aus (1): — nat(cid:129)rlichen Fasern, nicht gekrempelt oder gek(cid:132)mmt oder nicht anders f(cid:129)r die Spinnerei bearbeitet oder — chemischen Vormaterialien oder Spinnmasse Herstellen aus (1): — Kokosgarnen oder Jute (a), — Garnen aus synthetischen oder k(cid:129)nstlichen Filamenten, — nat(cid:129)rlichen Fasern oder — synthetischen oder k(cid:129)nstlichen Spinnfasern, nicht gekrempelt oder gek(cid:132)mmt oder nicht anders f(cid:129)r die Spinnerei bearbeitet Es kann jedoch auch Jutegewebe als Unterlage verwendet werden. (1) Wegen der besonderen Vorschriften betreffend Waren, die aus verschiedenen textilen Vormaterialien bestehen, siehe Bemerkung 5. (a) Die Verwendung von Jutegarnen ist ab 1. Juli 2000 gestattet. “ 19. 2. 1999 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften L 45/43 c) die Regel zur HS-Position 7006 erh(cid:132)lt folgende Fassung: „7006 Glas der Positionen 7003, 7004 oder 7005, gebogen, mit bearbeiteten Kanten, graviert, gelocht, emailliert oder anders bearbeitet, jedoch weder gerahmt noch in Verbindung mit anderen Stoffen: — Glasplatten (Substrate) von einer dielektrischen Metallschicht (cid:129)ber- zogen, Halbleiter nach den Nor- men des SEMII (1) — andere Herstellen aus Glasplatten (Sub- straten) der Position 7006 Herstellen aus Vormaterialien der Position 7001 (1) SEMII — Semiconductor Equipment and Materials Institute Incorporated. “ d) die Regel zur HS-Position 7601 erh(cid:132)lt folgende Fassung: „7601 Aluminium in Rohform Herstellen, bei dem — alle verwendeten Vormaterialien in eine andere Position als die hergestellte Ware einzureihen sind, und — der Wert verwendeten aller Vormaterialien 50 v. H. des Ab- Werk-Preises der hergestellten Ware nicht (cid:129)berschreitet oder Herstellen durch thermische oder von elektrolytische Behandlung nichtlegiertem Aluminium oder Abf(cid:132)llen und Schrott aus Alumi- nium. “ 9. Folgender Anhang wird angef(cid:129)gt: „ANHANG V Liste der Vormaterialien mit Ursprung in der T(cid:129)rkei, f(cid:129)r die die Artikel 3 und 4 nicht gelten, nach Kapiteln und Positionen des Harmonisierten Systems (HS) Kapitel 1 Kapitel 2 Kapitel 3 0401 bis 0402 ex 0403 0404 bis 0410 0504 0511 Kapitel 6 0701 bis 0709 Buttermilch, saure Milch und saurer Rahm, Joghurt, Kefir und andere fermen- tierte oder ges(cid:132)uerte Milch (einschließlich Rahm), auch eingedickt, ohne Zusatz von Zucker und anderen S(cid:129)ßmitteln L 45/44 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften 19. 2. 1999 Gem(cid:129)se, ungekocht oder in Wasser oder Dampf gekocht, gefroren, ausgenommen Zuckermais des Codes 0710 40 00 Gem(cid:129)se, vorl(cid:132)ufig haltbar gemacht (z. B. durch Schwefeldioxid oder in Wasser, dem Salz, Schwefeldioxid oder andere vorl(cid:132)ufig konservierend wirkende Stoffe zugesetzt sind), zum unmittelbaren Genuß nicht geeignet, ausgenommen Zucker- mais des Codes 0711 90 30 ex 0710 ex 0711 0712 bis 0714 Kapitel 8 ex Kapitel 9 Kaffee, Tee und Gew(cid:129)rze, ausgenommen Mate des Codes 0903 Kapitel 10 Kapitel 11 Kapitel 12 ex 1302 Pektinstoffe, Pektinate und Pektate 1501 bis 1514 ex 1515 ex 1516 ex 1517 und ex 1518 ex 1522 Kapitel 16 1701 ex 1702 1703 1801 und 1802 ex 1902 ex 2001 2002 und 2003 ex 2004 ex 2005 2006 und 2007 ex 2008 2009 Andere pflanzliche Fette und fette (cid:153)le (ausgenommen Jojoba(cid:148)l und seine Frak- tionen) sowie deren Fraktionen, auch raffiniert, jedoch nicht chemisch modifiziert Tierische und pflanzliche Fette und (cid:153)le sowie deren Fraktionen, ganz oder teilweise hydriert, umgeestert, wiederverestert oder elaidiniert, auch raffiniert, jedoch nicht weiterverarbeitet, ausgenommen hydriertes Rizinus(cid:148)l (sogenanntes „Opalwachs“) Margarine, Schmalz und andere genießbare Zubereitungen von tierischen Fetten R(cid:129)ckst(cid:132)nde aus der Verarbeitung von Fettstoffen oder von tierischen oder pflanzli- chen Wachsen, ausgenommen Degras Andere Zucker, einschließlich chemisch reine Lactose, Maltose, Glucose und Fructose, fest; Zuckersirupe, ohne Zusatz von Aroma- oder Farbstoffen; Invertzuk- kercreme, auch mit nat(cid:129)rlichem Honig vermischt; Zucker und Melassen, karame- lisiert, ausgenommen die Erzeugnisse der Positionen 1702 11 00, 1702 30 51, 1702 30 59, 1702 50 00 und 1702 90 10 Gef(cid:129)llte Teigwaren, mehr als 20 GHT Fische, Krebstiere oder andere wirbellose Wassertiere, Wurst und (cid:132)hnliche Erzeugnisse, Fleisch und Schlachtnebenerzeug- nisse jeglicher Art, einschließlich Fette jeder Art oder Herkunft, enthaltend Gurken und Cornichons, Speisezwiebeln, Mango-Chutney, Fr(cid:129)chte der Gattung „Capsicum“, mit brennendem Geschmack, Pilze und Oliven, in Essig zubereitet oder haltbar gemacht Andere Gem(cid:129)se, ohne Essig zubereitet oder haltbar gemacht, gefroren, andere als Erzeugnisse der Position 2006, ausgenommen Kartoffeln in Form von Mehl, Grieß oder Flocken sowie ausgenommen Zuckermais Andere Gem(cid:129)se, ohne Essig zubereitet oder haltbar gemacht, nicht gefroren, andere als Erzeugnisse der Position 2006, ausgenommen Kartoffeln in Form von Mehl, Grieß oder Flocken sowie ausgenommen Zuckermais Fr(cid:129)chte, N(cid:129)sse und andere genießbare Pflanzenteile, in anderer Weise zubereitet oder haltbar gemacht, auch mit Zusatz von Zucker, anderen S(cid:129)ßmitteln oder Alkohol, anderweit weder genannt noch inbegriffen, ausgenommen Erdnußbutter, Palmenherzen, Mais, Yamswurzeln, S(cid:129)ßkartoffeln und (cid:132)hnliche genießbare Pflan- zenteile, mit einem St(cid:132)rkegehalt von 5 GHT oder mehr, Weinbl(cid:132)tter, Hopfen- triebe und (cid:132)hnliche genießbare Pflanzentriebe 19. 2. 1999 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften L 45/45 ex 2106 Zuckersirupe, aromatisiert oder gef(cid:132)rbt Ethylalkohol mit einem Alkoholgehalt von 80 % vol oder mehr, unverg(cid:132)llt, gewonnen aus landwirtschaftlichen Erzeugnissen dieser Liste; Ethylalkohol mit beliebigem Alkoholgehalt, verg(cid:132)llt, aus landwirtschaftlichen Erzeugnissen dieser Liste gewonnen Ethylalkohol mit einem Alkoholgehalt von weniger als 80 % vol, unverg(cid:132)llt, gewonnen aus landwirtschaftlichen Erzeugnissen dieser Liste“ 2204 2206 ex 2207 ex 2208 2209 Kapitel 23 2401 4501 5301 und 5302 Dieser Beschluß tritt am Tag seiner Annahme in Kraft. Er gilt mit Wirkung vom 1. Januar 1999. Artikel 2 Geschehen zu Br(cid:129)ssel am 27. Januar 1999. Im Namen des Assoziationsrates Der Vorsitzende A. SAUDARGAS


title: Komission asetus (EY) N:o 184/1999, annettu 27 päivänä tammikuuta 1999, tuonnin kiinteistä arvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
perennial vegetable
pip fruit

text: L 21/2 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 28. 1. 1999 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 184/1999, annettu 27 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) tammikuuta 1999, tuonnin kiinteist(cid:132) arvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan m(cid:132)(cid:132)rit- t(cid:132)miseksi EUROOPAN YHTEIS(cid:153)JEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteis(cid:148)n perustamissopi- muksen, ottaa huomioon hedelmien ja vihannesten tuont¶(cid:132)rjes- telm(cid:132)n soveltamista koskevista yksityiskohtaisista s(cid:132)(cid:132)n- n(cid:148)ist(cid:132) 21 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1994 annetun komission asetuksen (EY) N:o 3223/94 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1498/98 (2), ja erityisesti sen 4 artiklan 1 kohdan, ottaa huomioon yhteisess(cid:132) maatalouspolitiikassa sovellet- tavista laskentayksik(cid:148)st(cid:132) ja muuntokursseista 28 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3813/92 (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 150/95 (4), ja erityisesti sen 3 artiklan 3 kohdan, sek(cid:132) katsoo, ett(cid:132) asetuksessa (EY) N:o 3223/94 s(cid:132)(cid:132)det(cid:132)(cid:132)n Uruguayn kier- roksen monenv(cid:132)listen tulosten mukaisesti komission vahvistamista kolmansien maiden kauppaneuvottelujen tuonnin kiinteiden arvojen perusteista liitteiss(cid:132) m(cid:132)(cid:132)ritelt(cid:132)- vien tuotteiden ja ajanjaksojen osalta, ja edell(cid:132) mainittujen perusteiden mukaisesti tuonnin kiin- te(cid:132)t arvot on vahvistettava t(cid:132)m(cid:132)n asetuksen liitteess(cid:132) esite- tylle tasolle, ON ANTANUT T(cid:142)M(cid:142)N ASETUKSEN: 1 artikla Asetuksen (EY) N:o 3223/94 4 artiklassa tarkoitetut tuonnin kiinte(cid:132)t arvot vahvistetaan liitteess(cid:132) olevassa taulukossa merkityll(cid:132) tavalla. 2 artikla T(cid:132)m(cid:132) asetus tulee voimaan 28 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) tammikuuta 1999. T(cid:132)m(cid:132) asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, j(cid:132)senvaltioissa. ja sit(cid:132) sovelletaan sellaisenaan kaikissa Tehty Brysseliss(cid:132) 27 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) tammikuuta 1999. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission j(cid:132)sen (1) EYVL L 337, 24. 12. 1994, s. 66 (2) EYVL L 198, 15. 7. 1998, s. 4 (3) EYVL L 387, 31. 12. 1992, s. 1 (4) EYVL L 22, 31. 1. 1995, s. 1 28. 1. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 21/3 LIITE tuonnin kiinteist(cid:132) arvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan m(cid:132)(cid:132)ritt(cid:132)miseksi 27 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) tammikuuta 1999 annettuun komission asetukseen CN-koodi Kolmannen maan koodi (1) Tuonnin kiinte(cid:132) arvo (EUR/100 kg) 0702 00 00 0707 00 05 0709 10 00 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 0805 20 10 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 052 204 999 052 999 220 999 052 204 628 999 052 204 212 600 999 204 999 052 204 464 624 999 052 600 999 052 060 400 404 720 728 999 052 064 400 624 999 90,9 44,7 67,8 106,9 106,9 68,8 68,8 140,8 202,8 122,8 155,5 35,4 38,7 41,5 41,3 39,2 66,2 66,2 59,4 55,1 86,1 76,8 69,4 55,5 77,8 66,7 64,8 44,0 68,0 78,1 81,1 84,5 70,1 137,1 62,3 84,0 54,0 84,4 (1) Komission asetuksessa (EY) N:o 2317/97 (EYVL L 321, 22. 11. 1997, s. 19) vahvistettu maanimikkeist(cid:148). Koodi ”999” tarkoittaa ”muuta alkuper(cid:132)(cid:132)”


title: Commission Regulation (EC) No 191/1999 of 27 January 1999 on a decision to make no award in respect of the 24th partial invitation to tender for white sugar issued in connection with the standing invitation to tender referred to in Regulation (EC) No 1574/98

eurovoc_concepts:
award of contract
export levy
export refund
white sugar

text: L 21/20 EN Official Journal of the European Communities 28. 1. 1999 COMMISSION REGULATION (EC) No 191/1999 of 27 January 1999 on a decision to make no award in respect of the 24th partial invitation to tender for white sugar issued in connection with the standing invitation to tender referred to in Regulation (EC) No 1574/98 THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Whereas the measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Management Committee for Sugar, Having regard to Council Regulation (EEC) No 1785/81 of 30 June 1981 on the common organisation of the last amended by markets Commission Regulation (EC) No 1148/98 (2), and in particular point (b) of the second subparagraph of Article 17(5) thereof, in the sugar sector (1), as Whereas Commission Regulation (EC) No 1574/98 of 22 July 1998 on a standing invitation to tender in order to determine levies and/or refunds on exports of white sugar (3) requires that partial invitations to tender be issued for the export of the sugar in question; whereas, pursuant to Article 8(2) of Regulation (EC) No 1574/98 a decision may be taken to make no award in respect of a specific partial invitation to tender; HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 No award shall be made in respect of the 24th partial invitation to tender for white sugar issued pursuant to Regulation (EC) No 1574/98 for which the time limit for the submission of tenders expired on 27 January 1999. Article 2 This Regulation shall enter into force on 28 January 1999. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 27 January 1999. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 177, 1. 7. 1981, p. 4. (2) OJ L 159, 3. 6. 1998, p. 38. (3) OJ L 206, 23. 7. 1998, p. 7


title: Verordnung (EG) Nr. 187/1999 der Kommission vom 27. Januar 1999 zur Berichtigung der spanischen, griechischen, englischen und portugiesischen Fassung der Verordnung (EWG) Nr. 1265/69 über die Methoden zur Bestimmung der Qualität von Zucker, der von den Interventionsstellen gekauft wird

eurovoc_concepts:
intervention agency
intervention buying
product quality
purchase
sugar

text: 28. 1. 1999 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften L 21/9 VERORDNUNG (EG) Nr. 187/1999 DER KOMMISSION vom 27. Januar 1999 zur Berichtigung der spanischen, griechischen, englischen und portugiesischen Fassung der Verordnung (EWG) Nr. 1265/69 (cid:129)ber die Methoden zur Bestimmung der Qualit(cid:132)t von Zucker, der von den Interventionsstellen gekauft wird DIE KOMMISSION DER EUROP(cid:142)ISCHEN GEMEINSCHAFTEN (cid:190) gest(cid:129)tzt auf den Vertrag zur Gr(cid:129)ndung der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaft, gest(cid:129)tzt auf die Verordnung (EWG) Nr. 1785/81 des Rates vom 30. Juni 1981 (cid:129)ber die gemeinsame Marktorgani- sation f(cid:129)r Zucker (1), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verord- nung (EG) Nr. 1148/98 der Kommission (2), insbesondere auf Artikel 9 Absatz 6, in Erw(cid:132)gung nachstehender Gr(cid:129)nde: Die Bestimmung der Qualit(cid:132)tsmerkmale des von den Interventionsstellen anzukaufenden Zuckers ist festgelegt durch den Anhang zur Verordnung (EWG) Nr. 1265/69 der Kommission (3). Die spanische (4), griechische (5), englische (6) und portugiesische (7) Fassung dieser Verord- nung und ihres Anhangs wurden anl(cid:132)ßlich des Beitritts von Großbritannien und Irland, Griechenland, Spanien festgelegt und ver(cid:148)ffentlicht. Da die und Portugal genannten Fassungen von den Fassungen in den anderen Amtssprachen der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaft abwei- chen, m(cid:129)ssen sie berichtigt werden. Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Verwaltungsaus- schusses f(cid:129)r Zucker — HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Der Anhang der Verordnung (EWG) Nr. 1265/69 ist zu berichtigen. Diese Berichtigung betrifft die spanische, griechische, englische und portugiesische Fassung des genannten Anhangs. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am siebten Tag nach ihrer Ver(cid:148)f- fentlichung im Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemein- schaften in Kraft. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Br(cid:129)ssel, den 27. Januar 1999 F(cid:129)r die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission (1) ABl. L 177 vom 1. 7. 1981, S. 4. (2) ABl. L 159 vom 3. 6. 1998, S. 38. (3) ABl. L 163 vom 1. 7. 1969, S. 1. (4) Sonderausgabe zum Amtsblatt 1985, Kapitel 03 Landwirtschaft, Band 3, S. 113. (5) Sonderausgabe zum Amtsblatt vom 31. Dezember 1980, Kapitel 03 Landwirtschaft, Band 4, S. 188. (6) Sonderausgabe zum Amtsblatt vom Dezember 1972, Erstaus- (7) Sonderausgabe zum Amtsblatt 1985, Kapitel 03 Landwirtschaft, gabe 1969 (II), S. 305. Band 3, S. 113


title: WRITTEN QUESTION No. 88/99 by Cristiana MUSCARDINI Legal protection of designs

eurovoc_concepts:
after-sales service
approximation of laws
consumer protection
designs and models
industrial property
monopoly
motor vehicle industry
right to justice
single market
spare part

formats: html print


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 58/99 του Lucio MANISCO Πειθαρχικά μέτρα

eurovoc_concepts:
European official
administrative sanction
contract
disciplinary proceedings
dissemination of EU information
fraud against the EU
professional ethics
professional secret
regulations for civil servants
rights of the defence


title: Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "XXVII kilpailupolitiikkaa koskeva kertomus (1997)"

eurovoc_concepts:
ESC opinion
competition policy
report

text: 12. 4. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 101/1 II (Valmistavat säädökset) TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEA Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”XXVII kilpailupolitiikkaa koskeva kertomus (1997)” (1999/C 101/01) Komissio päätti 24. huhtikuuta 1998 Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 198 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta ”XXVII kilpailupolitiikkaa koskeva kertomus (1997)”. Asian valmistelusta vastannut ”yhtenäismarkkinat, lausuntonsa 19. tammikuuta 1999. Esittelijä oli Mario Sepi. tuotanto ja kulutus” -jaosto antoi Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 27. –28. tammikuuta 1999 pitämässään 360. täysistunnossa (tammikuun 27. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 37 puolesta ja kolme vastaan neljän pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto Talous- ja sosiaalikomitea on erityisen tyytyväi- 1. 1. nen siihen, että XXVII kilpailupolitiikkaa käsittelevä kertomus alkaa komission jäsenen Karel Van Miertin esipuheella, jossa käsitellään alan näkymiä, roolia ja yleisiä tavoitteita. 1. 2. Komitea on aina suhtautunut myönteisesti ko- mission toimiin kilpailupolitiikan alalla EU:n talouspoli- tiikan yleistavoitteiden toteuttamisvälineenä, ei niin- kään tavoitteena sinänsä. 1. 3. Komitea on korostanut kilpailupolitiikkaa kos- kevista kertomuksista antamissaan monissa aiemmissa lausunnoissa (1), että kilpailupolitiikan yhteydessä on vältettävä liian oikeudellisia ja muodollisia näkemyksiä, ja pyrittävä tukemaan nykyistä enemmän talouselämän ja eurooppalaisen yhteiskunnan dynamiikkaa. 1. 4. Näin ollen on korostettava uutta toimintatapaa, joka ei komitean mielestä ole vain muodollinen ja jonka tarkoituksena ei ole vain tehdä kertomuksesta tiivistel- (1) EYVL C 73, 9. 3. 1998; EYVL C 75, 10. 3. 1997; EYVL C 39, 12. 2. 1995. mää vastuussa olevien elinten toiminnasta, vaan myös määrittää näkymiä, joiden puitteissa komissio aikoo toimia. 1. 5. Komitea uskoo, että tämä on tärkeä viesti talou- den toimijoille ja yleisemmin Euroopan kansalaisille, jotka voivat ottaa sen huomioon valinnoissaan. Tämän kaltainen lähestymistapa on toisaalta 1. 6. välttämätön aikana, jolloin taloudellisessa integraa- tiossa ollaan ottamassa suuri edistysaskel EMUun, mikä merkitsee sisämarkkinoiden loppuunsaattamista, samalla kun EU:n laajentuminen on näköpiirissä. 1. 7. Tässä yhteydessä on yhtä tärkeää, että komissio jatkaa lainsäädännön muokkaamista, jotta perustamis- sopimusta sovelletaan tehokkaammin ja yhdenmukai- semmin. Komitea korostaa myös tässä kohden, että mark- 1. 8. kinoiden maailmanlaajuistuminen on yhä tärkeämpää tietyille tuotteille ja palveluille, mikä on otettava entistä paremmin huomioon arvioitaessa perustamissopimuk- sen artikloiden tehokasta soveltamista, sillä maailman- laajuistuminen oli vasta alkamassa, kun perustamissopi- muksen artikloja laadittiin. C 101/2 FI Euroopan yhteiso¨jen virallinen lehti 12. 4. 1999 1. 9. Tämän vuoksi komission on otettava huomioon maailmanmarkkinoilla toimivat eurooppalaiset yrityk- set, ja lainsäädäntöä sovellettaessa on otettava huo- mioon laajentunut toimintaympäristö. 2. 7. Uutena lähtökohtana ovat myös komission ja jäsenvaltioiden kilpailuviranomaisten yhteistyötä kos- kevat perusteet ja käytännön ohjeet, joissa vahvistetaan ”yksi toimivaltainen viranomainen” -periaate. 1. 10. Komitea korostaa, että sen antaman lausunnon ja komission kertomuksessa kuvattujen tapahtumien välinen aika on liian pitkä. Näin ollen komitea toivoo, että komission kertomuksen julkaisemisen ja komitean lausunnon antamisen välistä aikaa lyhennetään, jotta lausunnolla on ajoissa tehokas vaikutus muihin toimieli- miin. 2. Kilpailupolitiikkaa koskeva kertomus Kuten jo mainittiin, kilpailupolitiikkaa koskeva 2. 1. kertomus alkaa komission jäsenen Karel Van Miertin poliittisluontoisella esipuheella, jossa korostetaan kil- pailupolitiikan ja EU:n taloudellisten yleistavoitteiden suhdetta. 2. 2. Kertomuksessa pannaan merkille Amsterdamin sopimuksen tarjoamat uudet puitteet ja etenkin uusi 7 d artikla, joka käsittelee yleistä taloudellista etua koskevia palveluja ja niiden merkitystä edistettäessä taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Komissio korostaa, että on uudistettava kilpailu- joka on suurimmalta osaltaan ”laadittu 2. 3. politiikkaa, yhteismarkkinoiden alkuaikoina”. 2. 4. Kilpailurajoituksia koskevan politiikan osalta komissio korostaa kertomuksessaan kilpailun vertikaali- sia rajoituksia koskevan politiikan ajanmukaistamista, joka on määrä toteuttaa vuonna 1998 konkreettisin lainsäädäntötoimin, sekä horisontaalisten sopimusten alalla juuri aloitettua tarkistamista. Toimilla on kolme tavoitetta: lainsäädännön mukauttaminen ja tehostami- nen, avoimuus sekä läheisyysperiaate. 2. 5. Yrityskeskittymien suhteen kertomuksessa viita- taan neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89 muuttami- seen, jolla yksinkertaistetaan ja tehostetaan asetusta etenkin määrittämällä uusi käsite ”yhteisyritys” sekä korostamalla rajat ylittäviin keskittymiin sovellettavaa yhden toimivaltaisen viranomaisen periaatetta. 2. 6. Komitea korostaa sen uuden tiedonannon tärkeyttä, jossa määritellään vähämerkityksiset sopi- mukset, joiden vaikutukset eivät tavallisesti kuulu EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan määräysten soveltamisalaan. 2. 8. Komission toimet valtiontukien suhteen ovat olleet merkittäviä, ja se on tehnyt horisontaalisia valtion- tukia koskevan asetusehdotuksen sekä vuonna 1998 julkaistun ehdotuksen valtiontukiin sovellettavista me- nettelyistä. Komissio on julkaissut valtiontukia käsitte- levän tiedonannon, jonka mukaan ”valtiontukisääntö- jen soveltamista (verotuksellisiin toimenpiteisiin nouda- tettavaan politiikkaan) on selvennettävä ja lujitettava kilpailun vääristymisen vähentämiseksi yhteismarkki- noilla” (1). 2. 9. Komission mukaan EU:n laajentuminen johtaa väistämättä suuriin vaikeuksiin valtiontukien valvon- nassa. 2. 10. ”Valvontatoiminta” oli vuonna 1997 erityisen vilkasta. Komissio käsitteli 1338 tapausta, eli 92 enemmän kuin vuonna 1996. Kasvu oli merkittävä. Vaikka valtiontukitapaukset ovat säilyneet suureksi osaksi ennallaan, keskittymiin liittyvät tapaukset ovat lisääntyneet 31 %. Ratkaisuun päästiin kaiken kaikkiaan 1165 tapauksessa. 2. 11. Komissio korostaa useaan otteeseen julkisten palvelujen vapauttamisesta saavutettuja tuloksia, ”jotta yleishyödylliset palvelut olisivat kaikkien unionin kansa- laisten ulottuvilla”. Edistystä on tapahtunut etenkin liikenteen ja televiestinnän aloilla. Keskeinen ongelma tulevaisuudessa on energia-alan liberalisointi. Kansainvälisten suhteiden alalla komissio ko- 2. 12. rostaa kertomuksessaan kahta merkittävää ongelmaa, jotka ovat kilpailulainsäädännön käyttöönotto EU:n jäsenyyttä hakeneissa maissa sekä yhteistyö yhteisön ulkopuolisten maiden kilpailuviranomaisten, etenkin Yhdysvaltojen antitrustikomission (Antitrust Commis- sion) kanssa. 3. Yleistä 3. 1. Poliittisluontoisessa johdannossa korostetaan pääosasto IV:n toimia, joilla pyritään kilpailupolitiikan avulla myös EU:n yleisiin sosiaalisiin tavoitteisiin, mutta siitä ilmenee myös se, että tätä näkökohtaa lienee aiemmin toisinaan laiminlyöty. Vaikka komitea tähdent- ääkin pääosasto IV:n suuria ansioita Euroopan kansan- talouksien ja yhteiskunnan ajanmukaistamisessa, josta myös kuluttajat ovat hyötyneet, se on toisaalta havainnut (1) EYVL C 384, 10. 12. 1998. 12. 4. 1999 FI Euroopan yhteiso¨jen virallinen lehti C 101/3 liiallista kaavamaisuutta ja kehottaa lisäksi komissiota tekemään toimintansa tuloksia tunnetuiksi suuren yleisön keskuudessa. epäselväksi, aikooko komissio käsitellä kyseistä tavoitet- ta kilpailukyvyn parantumisesta aiheutuneena sivuvai- kutuksena vai – kuten Luxemburgin huippukokouksen perusteella voidaan päätellä – valmisteleeko se työlli- syystavoitetta ajatellen uusia toimintaperusteita. 3. 2. Johdannossa todetaan, että EMU, ja lisättäköön tähän yhtenäismarkkinat, johtavat talouden rakenteiden laajaan muutokseen. Se lisää vääjäämättä yrityskeskitty- miä, mikä ei suinkaan aina ole kielteistä Euroopan kilpailukyvylle maailmanlaajuistuneilla markkinoilla. Tämän vuoksi valvontaa on tiukennettava kuluttajille ja markkinoiden muille toimijoille koituvien haittojen estämiseksi. 3. 9. Myös julkisten palvelujen liberalisoinnin väli- neitä ja menetelmiä on ajanmukaistettava. Markkinoi- den ja kansalaisten palvelusaatavuuden välistä tasapai- noa on parannettava Amsterdamin sopimuksen 7 d artiklan mukaisesti. Komitea korostaa, että tulevien vuosien sisäiset 3. 3. (EMU, yhtenäismarkkinat, jne. ) ja ulkoiset (laajentumi- nen, kansainvälinen yhteistyö) muutokset vaativat har- kitsemaan uusien tehtävien ja niiden hoitamiseen tarvit- tavien varojen suhdetta, sillä uudet tehtävät ja nykyisten tehtävien kasvava monimutkaisuus vaativat aiempaa laajempia toimintaedellytyksiä. 3. 10. Aiemmin yksinomaan jäsenvaltioiden toimival- taan jätetty, mutta nyttemmin yhteisen rahan ja lisäänty- neen kilpailun vuoksi erityisen mielenkiintoinen seikka on verotus ja sosiaaliturvamaksut. Tietyt valtiot haluai- sivat koordinoida alan. Komitea on sitä mieltä, että muutoin saattaisikin syntyä vakavia kilpailuvääristy- miä, ja verotus voisi kehittyä kohti työn verotuksen lisäämistä ja pääomatulojen verotuksen vähentämistä. 3. 4. Komitean mielestä tässä tilanteessa tarvitaan neljänlaisia uudistuksia: Työn organisointia on tehostet- tava, Euroopan unionin tasolla käsiteltävät tapaukset on valittava soveltuvalla tavalla, toimivaltaa on hajautet- tava jäsenvaltioiden viranomaisille ja lainsäädäntöä on selkeytettävä ja yhdenmukaistettava. Joka tapauksessa kyseisillä yhteisön politiikan 3. 11. uusilla aloilla on yhä tärkeämpää laajentaa kolmenkes- kistä vuoropuhelua kaikkien asianosaisten kesken siten, että EU:n sosiaali- ja teollisuuspolitiikassa otetaan huo- mioon myös kilpailunäkökulma. 3. 5. Nykyistä tehokkaampi valvonta on välttämätön, vaikkakaan ei riittävä edellytys, jotta varmistetaan ”hintojen yhtenäistäminen alaspäin”. Euroopan kansa- laiset ja kuluttajat odottavat tätä etua rahaliitosta. 3. 6. Komitea kiinnittää komission huomiota myös siihen, että yrityskeskittymien ja fuusioiden ennakoitu lisääntyminen vaatii väistämättä uusia lakeja sekä väli- neitä, joilla hillitään rakennemuutoksen sosiaalisia seu- rauksia. Yhteisen rahan käyttöönotto saattaa helpottaa myös (avointen tai salattujen) kartellien perustamista, joten tätä on valvottava. 3. 7. Luxemburgin huippukokouksessa kehotettiin te- hokkaan työllisyyspolitiikan vuoksi ”suuntautumaan tukijärjestelmiin, joissa suositaan taloudellista tehok- kuutta ja työllisyyttä vääristämättä kuitenkaan kilpai- lua”. Kyseisiä suuntaviivoja määriteltäessä on tärkeää, että komissio muotoilee ehdotuksensa myös kilpailupoli- tiikkaa ajatellen ja määrittelee sopivat välineet suuntavii- vojen noudattamiseksi. Johdannossa todetaan tämä tarve mainitsematta 3. 8. kuitenkaan miten asiassa tulee edetä. Erityisesti jää 3. 12. Euroopan unionin kilpailupolitiikan tulee olla markkinoiden ja niiden kehityksen rytmiä seuraava elinvoimainen väline, jonka avulla tarkkaillaan markki- na-analyysejä ja päätöksentekoa niin että pystytään toimimaan uusissa olosuhteissa (kuten komissio itse toteaa asiakirjansa kohdassa 2. 3). Esimerkkeinä voidaan mainita kulutustavaroiden jakelun keskittyminen ja sen aiheuttama taloudellinen riippuvuussuhde teollisuuteen nähden, puolustusteollisuuden tilanne tai tietyt ammatti- ryhmien väliset vähimmäistariffisopimukset. Vaikka kyseisillä aloilla on tiettyjä herkkiä näkökohtia, niillä voi olla vaikutuksia yleiseen kilpailukykyyn. 3. 13. McDonnell Douglas/Boeing-tapauksen jälkeen tiettyjä raaka-aineita ja huipputeknologian aloja koske- va kansainvälisen valvonnan ongelma on ilmennyt muillakin aloilla. Maailmanlaajuinen kilpailupolitiikka vaatii myös kansainvälisiä valvontavälineitä. Komitea kehottaa komissiota jatkamaan käynnissä olevia neuvot- teluja tämän pyrkimyksen mukaisesti. Tietyillä tekniikan aloilla yhteisön ulkopuoli- 3. 14. sissa maissa julkisen tuen muodot ovat paljon laajempia ja vaihtelevampia kuin EU:ssa. Komitean mielestä ko- mission tulee pohtia tarvetta ottaa yhteisössä käyttöön samantyyppisiä teollisuuspolitiikan välineitä, jotta vältetään eurooppalaisen teollisuuden syrjiminen kysei- sillä teollisuudenaloilla, jotka ovat taloudellisesti stra- C 101/4 FI Euroopan yhteiso¨jen virallinen lehti 12. 4. 1999 tegisia (avaruus-, puolustus- ja ilmailuteollisuus) ja joilla on maailmanlaajuiset markkinat. 4. Erityistä Komitea on useissa lausunnoissaan (1) (valtion- 4. 1. tuet, asetus vertikaalisista rajoituksista jne. ) jo määritel- lyt kantansa komission esittämiin säädösehdotuksiin ja tiedonantoihin, eikä tässä lausunnossa enää puututa niihin. Komitea korostaa kuitenkin, kuten jo aiemmissa lausunnoissaan (2), että komission tekemät ”lainsäädän- nölliset” aloitteet (asetukset ja direktiivit) tai lainsäädän- töön liittyvät aloitteet (tiedonannot) ovat oikeus- käytäntöä tärkeämpiä. 4. 2. On havaittavissa tietty pyrkimys siirtää osa kilpailupolitiikasta jäsenvaltioiden kilpailuviranomais- ten vastuulle. Komitea suhtautuu tähän myönteisesti, jotta vältetään asioiden käsittelyn kasaantuminen Brys- seliin. Se on kuitenkin sitä mieltä, että sääntöjä on yhdenmukaistettava ja kaikkiin jäsenvaltioihin on perus- tettava kilpailuviranomainen, jolla on samat toimival- tuudet kuin komissiolla on perussopimusten perusteella. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, ettei hajauttami- nen aiheuta sekaannusta ja epäyhtenäisyyttä lainsää- dännön soveltamisessa. 4. 3. Komitea huomauttaa, että komission tiedonan- to, joka mainitaan asetusehdotuksen 12 kohdassa, ei velvoita jäsenvaltioita mitenkään. Tämän vuoksi on kiinnitettävä erityistä huomiota tapauksiin, joissa jäsen- valtioiden viranomaisille ei ole käytössään asianmukai- sia välineitä, joilla kontrolloida yhteisön lainsäädännön noudattamista. 4. 3. 1. Komitean mielestä uusissa asetusehdotuksissa ja vertikaalisiin rajoituksiin liittyvässä politiikassa on painotettava markkinoilta saatavia tietoja ennemminkin kuin abstrakteja oikeudellisia määritelmiä. Komitea korostaa, että on käynnistettävä laaja- 4. 4. mittainen sääntöjen uudistusprosessi, jolla tuetaan lainsäädännöllisesti komission toimia sekä yhteisön tuomioistuimen oikeuskäytäntöä. Näin Euroopan kan- salaisille tarjotaan käytännönläheinen ja avoin järjes- telmä, johon jäsenvaltioehdokkaat voivat mukautua nopeasti. Tässä yhteydessä komitea arvioi myönteisesti etenkin valvontamenettelyjä ja laittomiin valtiontukiin kohdistuvia määräyksiä käsitteleviä komission ehdotuk- sia, sillä niissä määritellään toimintatapa, jolla pyritään tasoittamaan eroja jäsenvaltioiden kauppalainsäädän- nössä. 4. 5. Edellä kuvatun ja komission esittämien näkökan- tojen valossa verotuksesta ja sosiaaliturvamaksuista on tehtävä perusteellinen analyysi, joka tähtää lainsäädän- töprosessiin komission hiljattain ennakoimia, kilpailua koskevia ”toimintasääntöjä” varten. Komitea valmis- tautuu osallistumaan kyseiseen keskusteluun, jonka se toivoo johtavan nopeasti konkreettisiin tuloksiin. Päätösten teko vie toisinaan liian paljon aikaa. 4. 6. Komitea korostaa, että päätöksenteon lopulliset määräajat on määriteltävä kaikilla kilpailupolitiikan aloilla. 4. 7. Tilastokatsauksen suhteen komitea huomauttaa, että ilmoitukset yrityskeskittymistä ovat lisääntyneet, mutta rikkomusten määrä on vähentynyt vuoteen 1996 verrattuna. Valtiontukien osalta asia on päinvastoin. Tämä riippuu selvästi tiettyjen taloudellisten prosessien nopeutumisesta. Valtiontukiin liittyviä ongelmia saattaa kuitenkin olla aiheellista tutkia uudelleen etenkin edellä mainitun rakennemuutoksen valossa. 4. 8. Perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdassa määriteltyjen alueille suunnattavien valtiontukien osalta komitea kiinnittää komission ehdotuksessa huomiota siihen, että tavoitteiden 1 ja 2 mukaisen rakennerahasto- tuen piiriin kuuluvien alueiden tulisi olla samat kuin jäsenvaltioiden tukea saavat alueet. Vaikka komitea hyväksyy tämän yleissääntönä, se toteaa myös, että valtiontuen kasvu voi olla seurausta EU:n rakennerahas- totoimien entistä keskitetymmästä soveltamisesta. Ko- mitea korostaa että perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan nojalla alueille myönnetty valtion- tuki on jäsenvaltion talouspolitiikan erillinen väline, jota jäsenvaltion tulisi voida käyttää harkintansa mukaan silloin, kun se on perusteltua. siksi, 4. 9. Tässä yhteydessä on muistettava, että valtiontuet ovat nykyisessä järjestelmässä ja huolimatta komission tiukoista toimista hyvin epäsuhtaisia suurten maiden eduksi. Vuosikertomuksen mukaisesti (3) komissio jul- 4. 10. kaisi marraskuussa 1998 koulutustukipuitteiden luon- noksen, jolla luodaan uudet säännöt ja menettelyt. Komission mielestä tietyt koulutustuet voitaisiin rinnas- taa valtiontukeen. Komission asiakirjassa esitetään epämääräinen käsite ”yritysten etujen mukainen kou- lutus”. (1) EYVL C 129, 27. 4. 1998; EYVL C 296, 29. 9. 1997; EYVL C 129, 27. 4. 1998; EYVL C 284, 14. 9. 1998; EYVL C 287, 22. 9. 1997. (2) EYVL C 129, 27. 4. 1998; EYVL C 296, 29. 9. 1997. (3) Kohta 293. 12. 4. 1999 FI Euroopan yhteiso¨jen virallinen lehti C 101/5 tai vaikeuttaminen 4. 11. Tietoyhteiskunnassa, jossa elinikäinen oppimi- nen on erityisen tärkeää, työntekijöiden koulutuksen vähentäminen – Eurooppa- neuvoston eri huippukokouksissa esittämistä työllisyys- ja koulutustavoitteista huolimatta – saattaa vaikeuttaa entisestään kompromissiratkaisua, joka on saavutettava vuoden 1999 loppuun mennessä, sillä se on rakennera- hastojen ohjelmointikauden viimeinen vuosi. 4. 12. Komitea suhtautuu myönteisesti julkisten tu- kien laadulliseen muutokseen siten, että niillä tuetaan tavoitteita kuten tutkimusta, pk- horisontaalisia yrityksiä ja ammattikoulutusta vähentämällä samalla tukien osuutta juoksevista kuluista. 4. 13. Komitea on tyytyväinen äskettäin solmittuun kilpailuviranomaisten sopimukseen Yhdysvaltojen kanssa. OECD:n ja Maailman kauppajärjestön WTO:n tasolla on kuitenkin vielä päästävä todellisiin kansainvä- lisiin sääntöihin, ja niitä on sovellettava tehokkaasti. 4. 14. Komission olisi sille annetuista, yhä laajemmis- ta tehtävistä selviytyäkseen luotava kilpailualalla sekä Bryssel 27. tammikuuta 1999. omia tutkimusvalmiuksia että edistettävä komission ulkopuolista tutkimusta erityisaiheista. Yhä helppokäyttöisemmän vuosikertomuksen 4. 15. ohella on lisättävä tiedotusta vuoden mittaan, jotta selvitetään yleisölle erityisen merkittäviä aloitteita ja tehdään tunnetuksi tutkimuksia, jotka on toteutettu tärkeimpien tapausten määrittelemiseksi. 4. 16. Komitea on vakuuttunut, että huolimatta ko- mission käynnistämistä toimista jäsenvaltioiden sovelta- man kilpailupolitiikan siirtäminen yhteisön jäsenyyttä hakeneisiin maihin on edelleen hyvin vaikea tehtävä. Mikäli kyseistä politiikkaa sovelletaan liian tiukasti, siitä aiheutuu vakavia sosiaalisia seurauksia, mutta jos kilpailupolitiikkaa ei sovelleta, kilpailu vääristyy voimakkaasti. Tästä syystä tarvitaan siirtymäaikaa, jonka yhteydessä otetaan huomioon taloudellisten näkökohtien ohella myös laajentumisen sosiaaliset näkökohdat kyseisellä alalla. 4. 17. WTO:n puitteissa käytävissä neuvotteluissa ja kahdenvälisissä sopimuksissa on aina otettava huo- mioon Kansainvälisen työjärjestön ILO:n työoloja kos- kevat yleissopimukset, jotka on liitettävä kansainvälisen kaupan sääntöihin. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Beatrice RANGONI MACHIAVELLI


title: Ανακοίνωση της Επιτροπής στο Συμβούλιο, στο Ευρωπαϊκό Κοινοβούλιο, στην Οικονομική και Κοινωνική Επιτροπή και στην Επιτροπή των Περιφερειών - Κατευθύνσεις για μια αειφόρο γεωργία

eurovoc_concepts:
agro-industry
agronomic research
common agricultural policy
environmental protection
farm development plan