title: 1999/268/CE: Kommissionens beslut av den 20 januari 1999 om markförvärv enligt den tyska lagen om regleringsåtgärder (Ausgleichsleistungsgesetz) [delgivet med nr K(1999) 42] (Endast den tyska texten är giltig)

eurovoc_concepts:
Germany
State aid
acquisition of property
agricultural real estate
aid to agriculture
restriction on competition

formats: html pdf print

text: 24. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 107/21 II (R(cid:132)ttsakter vilkas publicering inte (cid:132)r obligatorisk) KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUT av den 20 januari 1999 om markf(cid:148)rv(cid:132)rv enligt den tyska lagen om reglerings(cid:134)tg(cid:132)rder (Ausgleichslei- stungsgesetz) [delgivet med nr K(1999) 42] (Endast den tyska texten (cid:132)r giltig) (1999/268/EG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT 1994 till(cid:134)ter (cid:134)tg(cid:132)rder som skulle kunna anses som of(cid:148)ren- liga med den gemensamma marknaden. med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, s(cid:132)rskilt artikel 93. 2 f(cid:148)rsta stycket i detta, efter att i enlighet med n(cid:132)mnda artikel ha gett ber(cid:148)rda parter tillf(cid:132)lle att yttra sig och med beaktande av dessa synpunkter, och av f(cid:148)ljande sk(cid:132)l: I Kommissionen inledde genom beslut av den 18 mars 1998 f(cid:148)rfarandet enligt artikel 93. 2 i EG-f(cid:148)rdraget betr(cid:132)f- fande markf(cid:148)rv(cid:132)rvet enligt ”Ausgleichsleistungsgesetz” (Lagen om reglerings(cid:134)tg(cid:132)rder, nedan kallad ALG, skrivelse nr SG(98) D/2532 av den 30 mars 1998). Genom ovann(cid:132)mnda skrivelse uppmanade kommissionen Tyskland att yttra sig inom en m(cid:134)nad efter att ha mottagit skrivelsen. I enlighet med artikel 93. 2 har (cid:148)vriga medlemsstater och ber(cid:148)rda parter meddelats genom offentligg(cid:148)rande av skrivelsen i Europeiska gemen- skapernas officiella tidning och uppmanats att yttra sig (1). Kommissionen inledde f(cid:148)rfarandet eftersom den inte kunde avg(cid:148)ra om den lag (ALG) som tr(cid:132)dde i kraft redan (1) EGT C 215, 10. 7. 1998, s. 7. Kommissionen har dels velat klarg(cid:148)ra om de aktuella (cid:134)tg(cid:132)rderna kan definieras som st(cid:148)d enligt artikel 92. 1 i EG-f(cid:148)rdraget eller som (cid:134)tg(cid:132)rder f(cid:148)r ers(cid:132)ttning av expro- priationer, som inte kan betraktas som st(cid:148)d enligt best(cid:132)m- melserna om statligt st(cid:148)d. N(cid:132)r det g(cid:132)ller de s(cid:134) kallade enligt (cid:134)tergrundarna kommissionen r(cid:148)ra sig om en s(cid:134)dan ers(cid:132)ttning, medan den d(cid:132)remot hyser starka tvivel vad g(cid:132)ller de s(cid:134) kallade nygrundarna juridiska personer. (Wiedereinrichtern), kunde det (Neueinrichtern) vissa och Med avseende p(cid:134) de (cid:134)tg(cid:132)rder som definieras som st(cid:148)d, har kommissionen dessutom framf(cid:148)rt tvivel p(cid:134) att de h(cid:148)gsta till(cid:134)tna st(cid:148)dniv(cid:134)erna f(cid:148)r f(cid:148)rv(cid:132)rv av jordbruksmark iakttas (enligt artikel 92. 3 c i EG-f(cid:148)rdraget 35 % f(cid:148)r jordbruks- mark i ej eftersatta omr(cid:134)den). Syftet med f(cid:148)rfarandet (cid:132)r vidare att f(cid:134) svar p(cid:134) fr(cid:134)gan om, och i s(cid:134) fall i vilken utstr(cid:132)ckning, (cid:134)tg(cid:132)rderna medf(cid:148)r diskriminering av v(cid:132)sttyska medborgare och andra EU- medborgare, s(cid:132)rskilt med h(cid:132)nsyn till artiklarna 6 respek- tive 52 och f(cid:148)ljande i EG-f(cid:148)rdraget. Tyskland l(cid:132)mnade sitt yttrande till kommissionen i en skrivelse av den 29 maj 1998 (kapitel II). Inga andra medlemsstater har yttrat sig, vilket d(cid:132)remot flera hundra ber(cid:148)rda parter gjort (kapitel III). Tyskland har l(cid:132)mnat ytterligare uppgifter till kommissionen i skrivelser av den 22 oktober 1998 och den 16 december 1998 samt vid ett m(cid:148)te den 18 december 1998. L 107/22 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 24. 4. 1999 II Tyskland har l(cid:132)mnat f(cid:148)ljande yttrande ang(cid:134)ende kommis- sionens skrivelse av den 30 mars 1998 om att inleda f(cid:148)rfarandet. 1. Till(cid:132)mpligheten av artiklarna 92, 93 och 94 i EG-f(cid:148)rdraget Tyskland anser att markf(cid:148)rv(cid:132)rv skall undantas fr(cid:134)n granskningen av st(cid:148)dprogram enligt artiklarna 92, 93 och 94 i EG-f(cid:148)rdraget, eftersom det tidsm(cid:132)ssigt r(cid:148)r sig om en (cid:134)tg(cid:132)rd som egentligen skulle ha inf(cid:148)rts av Tyska demokratiska republiken (DDR) och inne- h(cid:134)llsm(cid:132)ssigt om en reglering av ol(cid:148)sta f(cid:148)rm(cid:148)genhets- fr(cid:134)gor, som i egenskap av allm(cid:132)n (cid:134)tg(cid:132)rd inte omfattas av gemenskapens best(cid:132)mmelser om statligt st(cid:148)d. Tyskland har konkret framf(cid:148)rt f(cid:148)ljande synpunkter: Best(cid:132)mmelserna om markf(cid:148)rv(cid:132)rv enligt ”Entsch(cid:132)di- (Lagen om gungs- und Ausgleichsleistungsgesetz” ers(cid:132)ttning och reglerings(cid:134)tg(cid:132)rder, nedan kallad EALG) utg(cid:148)r en del av den reform av lagarna om markegendom inom jord- och skogsbruk som DDR i inledde F(cid:148)rbundsrepubliken Tyskland och (cid:132)r d(cid:132)rf(cid:148)r en allm(cid:132)n (cid:134)tg(cid:132)rd som vidtagits i en historiskt sett unik situation. Dess juridiska f(cid:148)ruts(cid:132)ttningar och dess syfte fastst(cid:132)lldes redan i DDR:s f(cid:148)rsta statsf(cid:148)rdrag och i ”Einigungsvertrag” (F(cid:148)rdraget om Tysklands enande). r(cid:132)ttsordningen anpassning till f(cid:148)r 1. 1 Statsf(cid:148)rdraget av den 18 maj 1990 Ett v(cid:132)sentligt inslag i den monet(cid:132)ra, ekonomiska och sociala union som uppr(cid:132)ttades mellan F(cid:148)rbundsrepu- bliken Tyskland och DDR genom statsf(cid:148)rdraget av den 18 maj 1990 (Vertrag (cid:129)ber die Schaffung einer W(cid:132)hrungs-, Wirtschafts- und Sozialunion zwischen der Bundesrepublik Deutschland und der Deutschen Demokratischen Republik) (cid:132)r inf(cid:148)randet av privat (cid:132)gander(cid:132)tt. I f(cid:148)rdraget st(cid:132)ller sig b(cid:134)da parter bakom ett statsstyre som bygger p(cid:134) frihet, demokrati, federa- lism, r(cid:132)ttss(cid:132)kerhet och socialt ansvar (artikel 2. 1 f(cid:148)rsta meningen), och privat (cid:132)gander(cid:132)tt (artikel 1. 3). DDR f(cid:148)rbinder sig uttryckligen att utforma lagstiftningen i enlighet med principerna i en s(cid:134)dan r(cid:132)ttsordning (gemensamt protokoll om riktlinjer A. I. 1). DDR f(cid:148)rband sig allts(cid:134) redan i statsf(cid:148)rdraget att f(cid:148)r den dittillsvarande ”folk(cid:132)gda egendomen” skapa ett (cid:132)gan- desystem med utg(cid:134)ngspunkt i r(cid:132)ttsstaten och privat f(cid:148)retagande. 1. 2 Den gemensamma f(cid:148)rklaringen av den 15 juni 1990 De ol(cid:148)sta f(cid:148)rm(cid:148)genhetsfr(cid:134)gorna innebar emellertid s(cid:132)rskilda problem. De f(cid:148)rdragsslutande parterna avgav i denna fr(cid:134)ga redan f(cid:148)re ratificeringen av f(cid:148)rdraget den 15 juni 1990 en gemensam f(cid:148)rklaring ang(cid:134)ende regleringen av ol(cid:148)sta f(cid:148)rm(cid:148)genhetsfr(cid:134)gor. Syftet med den t(cid:132)nkta regleringen var att den bara skulle till(cid:132)mpas p(cid:134) DDR, som, eftersom man aldrig tillh(cid:148)rt den gemensamma marknaden, inte heller vid regleringen av ol(cid:148)sta f(cid:148)rm(cid:148)genhetsfr(cid:134)gor m(cid:134)ste f(cid:148)lja best(cid:132)mmelserna i EG-f(cid:148)rdraget. Det handlade inte heller om att hj(cid:132)lpa f(cid:148)retag att anpassa sig till de kommande f(cid:148)r(cid:132)ndringarna av konkurrenssituationen, utan om n(cid:148)dv(cid:132)ndiga (cid:134)tg(cid:132)rder f(cid:148)r att (cid:132)ndra (cid:132)gandef(cid:148)r- h(cid:134)llandena mot bakgrund av de f(cid:148)rluster som de ber(cid:148)rda (cid:134)samkats under flera (cid:134)rtionden. Syftet med regleringen hade d(cid:132)rf(cid:148)r inte heller inneh(cid:134)llsm(cid:132)ssigt n(cid:134)got samband med gemenskapens uppgifter enligt EG-f(cid:148)rdraget. Syftet med den t(cid:132)nkta regleringen, som allts(cid:134) endast r(cid:148)r ol(cid:148)sta f(cid:148)rm(cid:148)gen- hetsfr(cid:134)gor, beskrivs i inledningen till den gemen- samma f(cid:148)rklaringen p(cid:134) f(cid:148)jande s(cid:132)tt: som helst ”Tysklands delning, den folkvandring fr(cid:134)n (cid:148)st till v(cid:132)st som denna medf(cid:148)rt liksom de olika r(cid:132)ttsordningarna i de b(cid:134)da tyska staterna har inneburit talrika problem p(cid:134) (cid:132)gander(cid:132)ttens omr(cid:134)de, som ber(cid:148)r m(cid:134)nga medbor- gare i DDR och i F(cid:148)rbundsrepubliken Tyskland. Vad g(cid:132)ller de aktuella f(cid:148)rm(cid:148)genhetsproblemen utg(cid:134)r b(cid:134)da regeringarna fr(cid:134)n att det skall ske en socialt godtagbar reglering mellan olika intressen. R(cid:132)ttss(cid:132)- kerhet och juridisk entydighet liksom r(cid:132)tten till privat (cid:132)gande (cid:132)r de principer som regeringarna i DDR och F(cid:148)rbundsrepubliken Tyskland kommer att utg(cid:134) fr(cid:134)n vid behandlingen av de ol(cid:148)sta f(cid:148)rm(cid:148)gen- hetsfr(cid:134)gorna. Bara p(cid:134) s(cid:134) s(cid:132)tt kan man garantera en varaktig och f(cid:148)r alla godtagbar juridisk situation i ett framtida Tyskland. ” N(cid:132)r det g(cid:132)ller n(cid:132)ringslivet har DDR sj(cid:132)lv skapat den r(cid:132)ttsliga grunden f(cid:148)r att (cid:134)terinf(cid:148)ra den privata (cid:132)gan- der(cid:132)tten: Genom lagen om privatisering och omorga- nisering av statlig egendom (Gesetz zur Privatisierung und Reorganisation des volkseigenen Verm(cid:148)gens, den s(cid:134) kallade Treuhandgesetz, nedan kallad privatiseringslagen) av den 17 juni 1990 uts(cid:134)gs en huvudman f(cid:148)r f(cid:148)retagsprivatiseringen. Principerna f(cid:148)r omstruktureringen av egendomen fastst(cid:132)lldes dock bara f(cid:148)r n(cid:132)ringslivet. Omvandlingen av statligt (cid:132)gda f(cid:148)retag till privata f(cid:148)retag (cid:132)gda av privatiser- ingsmyndigheten gjorde det m(cid:148)jligt f(cid:148)r denna att s(cid:132)lja till vem som helst enligt marknadsekonomiska principer. Omedelbart d(cid:132)refter–n(cid:132)r DDR fortfa- rande var en egen stat–p(cid:134)b(cid:148)rjades privatiseringen av n(cid:132)ringslivet. N(cid:132)r det g(cid:132)llde omstruktureringen av stats(cid:132)gd jord- och skogsbruksegendom hade DDR 24. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 107/23 s(cid:132)rskilt stora problem. Enligt privatiseringslagen skall (cid:132)ven denna – sektor liksom n(cid:132)ringslivet – i princip privatiseras (cid:132)ven om man i lagen g(cid:148)r vissa inskr(cid:132)nk- ningar, n(cid:132)mligen att man vid privatisering och omstrukturering av stats(cid:132)gd land- och skogsegendom m(cid:134)ste ta h(cid:132)nsyn till de ekonomiska, ekologiska, strukturella och (cid:132)gander(cid:132)ttsliga s(cid:132)rdragen f(cid:148)r denna sektor (artikel 1. 1 f(cid:148)rsta meningen och artikel 1. 6 i privatiseringslagen). Med h(cid:132)nsyn till de speciella omst(cid:132)ndigheterna kring den mark som skulle privatiseras, var b(cid:134)da regering- arna vid f(cid:148)rhandlingarna om den gemensamma f(cid:148)rklaringen (cid:148)verens om att en varaktig och f(cid:148)r alla godtagbar juridisk l(cid:148)sning bara (cid:132)r m(cid:148)jlig om man tar rimlig h(cid:132)nsyn till de utomordentligt k(cid:132)nsliga intres- sekonflikterna mellan nuvarande f(cid:148)rvaltare och tidi- gare (cid:132)gare. D(cid:132)rf(cid:148)r fastst(cid:132)lldes i inledningen till den gemensamma f(cid:148)rklaringen att en socialt godtagbar reglering m(cid:134)ste (cid:134)stadkommas. P(cid:134) jordbruksomr(cid:134)det var utg(cid:134)ngspunkten f(cid:148)r denna reglering att man (cid:134) ena sidan m(cid:134)ste utesluta en restitution till tidigare (cid:132)gare, och (cid:134) andra sidan f(cid:148)rhindra en ensidig m(cid:148)jlighet till (cid:132)gande f(cid:148)r de kooperativa jordbruken. Inom ramen f(cid:148)r den socialt godtagbara regleringen m(cid:134)ste man allts(cid:134) klarg(cid:148)ra vem som kunde bli (cid:132)gare av den tidigare statligt (cid:132)gda marken och p(cid:134) vilka villkor. DDR hade ett ytterst starkt intresse av en s(cid:134)dan f(cid:148)rklaring, eftersom man inte s(cid:134)g n(cid:134)gon m(cid:148)jlighet att (cid:132)ndra expropriationerna mellan 1945 och 1949 (punkt 1 i den gemensamma f(cid:148)rklaringen) och d(cid:132)rf(cid:148)r ville skydda de (cid:148)sttyska medborgarnas intressen n(cid:132)r det g(cid:132)llde anv(cid:132)ndningen av marken. Dessutom var DDR skyldigt att inr(cid:132)tta ett privatr(cid:132)tts- ligt (cid:132)gandesystem f(cid:148)r att kunna l(cid:148)sa (cid:132)ven dessa (cid:132)gan- defr(cid:134)gor (punkt 13 i den gemensamma f(cid:148)rklaringen). P(cid:134) grund av hur processen mot ett enande fortskred fick inte DDR tillr(cid:132)ckligt med tid f(cid:148)r att behandla dessa (cid:132)gandefr(cid:134)gor, som f(cid:148)rblivit ol(cid:148)sta. 1. 3 F(cid:148)rdraget om Tysklands enande av den 31 augusti 1990 (cid:142)ven F(cid:148)rdraget om Tysklands enande underteck- nades vid en tidpunkt d(cid:134) DDR fortfarande var en egen stat och omfattades allts(cid:134) vid sitt uppr(cid:132)ttande inte av EG-f(cid:148)rdraget. DDR h(cid:148)ll vid f(cid:148)rhandlingarna ih(cid:132)rdigt fast vid sin st(cid:134)ndpunkt fr(cid:134)n den gemen- samma f(cid:148)rklaringen. Eftersom egendomsfr(cid:134)gorna (cid:132)nnu inte var l(cid:148)sta, l(cid:132)t man den gemensamma f(cid:148)rklaringen bli en del av F(cid:148)rdraget om Tysklands (artikel 41 i f(cid:148)rdraget). F(cid:148)rst n(cid:132)r lagstiftaren i det enade Tyskland inom ramen f(cid:148)r EALG utformade en reglering f(cid:148)r markf(cid:148)rv(cid:132)rv godtagbar reglering. Lagstiftaren i det enade Tyskland m(cid:134)ste uppn(cid:134)ddes enande socialt en allts(cid:134) ta tag i en reglering som DDR inte sj(cid:132)lv l(cid:132)ngre kunde skapa. De nya delstaternas r(cid:132)ttsliga positioner, som fastst(cid:132)lldes i den gemensamma f(cid:148)rklaringen och bekr(cid:132)ftades i f(cid:148)rdraget om Tysklands enande med det d(cid:134) suver(cid:132)na DDR, fortsatte att g(cid:132)lla inom ramen f(cid:148)r regleringen. Genom markf(cid:148)rv(cid:132)rvsprogrammet om- s(cid:132)tts best(cid:132)mmelser fr(cid:134)n enandef(cid:148)rdraget – framf(cid:148)- rallt p(cid:134) initiativ av de nya delstaterna – till f(cid:148)rm(cid:134)n f(cid:148)r medborgare i DDR som omfattas av dess garanti (artikel 44 i enandef(cid:148)rdraget). F(cid:148)rbundsr(cid:134)det bekr(cid:132)f- tade, med h(cid:132)nsyn till den socialt godtagbara regler- ingen mellan olika intressen i ol(cid:148)sta f(cid:148)rm(cid:148)genhets- fr(cid:134)gor, i ett beslut av den 19 december 1996 uttryck- ligen att den gemensamma f(cid:148)rklaringen utg(cid:148)r en del av F(cid:148)rdraget om Tysklands enande och att den tyska f(cid:148)rfattningsdomstolen kan kr(cid:132)va att best(cid:132)mmelserna i denna f(cid:148)ljs av de nya delstaterna (BR-Drs. 871/96). Efter att ha redogjort f(cid:148)r ytterligare bakgrundsde- taljer, h(cid:132)vdar Tyskland att det inte g(cid:134)r att uppn(cid:134) en parlamentarisk majoritet f(cid:148)r ett system som utesluter de nygrundare som var bofasta p(cid:134) orten den 3 oktober 1990 eller juridiska personer fr(cid:134)n markf(cid:148)r- v(cid:132)rvsprogrammet. Detta skulle enligt Tyskland ha till f(cid:148)ljd att markreformsfr(cid:134)gorna skulle f(cid:148)rbli ol(cid:148)sta inom (cid:148)versk(cid:134)dlig framtid, eftersom hela den politiska opinionsbildningen d(cid:134) m(cid:134)ste b(cid:148)rja om. Och detta skulle f(cid:148)r Tyskland inneb(cid:132)ra en ny period av politisk splittring. 2. Kompensation f(cid:148)r skador F(cid:148)rbundsregeringen h(cid:134)ller fast vid en vid definition av skadebegreppet. Den f(cid:148)rklarar att det i grunden handlar om att uppr(cid:132)tta grunden f(cid:148)r ekonomisk akti- vitet p(cid:134) eget ansvar. Att s(cid:134) l(cid:134)ngt som m(cid:148)jligt (cid:134)terin- f(cid:148)ra privat (cid:132)gander(cid:132)tt och balanserade (cid:132)gander(cid:132)ttsliga strukturer, vilket ocks(cid:134) (cid:132)r n(cid:148)dv(cid:132)ndigt f(cid:148)r den inre integrationen och inte minst den politiska stabili- teten, m(cid:134)ste i vid bem(cid:132)rkelse ses som att avhj(cid:132)lpa en skada. Regeringen anser ocks(cid:134) att kommissionens resone- mang om ers(cid:132)ttning f(cid:148)r nackdelar (cid:132)r f(cid:148)r sn(cid:132)vt och att kommissionen inte heller tar tillr(cid:132)cklig h(cid:132)nsyn till den speciella situation som det inneb(cid:132)r att en del av ett land som pr(cid:132)glats av en statligt kontrollerad ekonomi omformas och integreras i en marknads- ekonomi. Att utg(cid:134) fr(cid:134)n enskilda fall skulle dessutom inte vara praktiskt genomf(cid:148)rbart och skulle kunna p(cid:134)verka den r(cid:132)ttsliga situationen negativt i de nya delstaterna. F(cid:148)r (cid:148)vrigt skulle krav p(cid:134) individuell skadebevisning ocks(cid:134) leda till alltf(cid:148)r m(cid:134)nga anm(cid:132)lningar av enskilda fall. L 107/24 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 24. 4. 1999 3. F(cid:148)rv(cid:132)rvsr(cid:132)tt f(cid:148)r nygrundare, som den utsatta dagen (cid:132)nnu inte hade uppn(cid:134)tt yrkesverksam (cid:134)lder 5. F(cid:148)rlust av m(cid:148)jliga inkomster N(cid:132)r det g(cid:132)ller denna kategori nygrundare har Tysk- land anf(cid:148)rt f(cid:148)ljande: Detta fall (cid:132)r bara m(cid:148)jligt under s(cid:132)rskilda omst(cid:132)ndig- heter och (cid:132)r i praktiken antagligen utan betydelse. F(cid:148)rutom kravet att den 3 oktober 1990 ha varit bofast p(cid:134) den aktuella orten, har lagstiftaren ocks(cid:134) satt som villkor att den ber(cid:132)ttigade parten den 1 oktober 1996 skall ha startat ett nytt f(cid:148)retag (begreppet nygrundare) och l(cid:134)ngfristigt ha arrenderat mark av privatiser- ingsmyndigheten. Till kravet p(cid:134) ett l(cid:134)ngfristigt arren- deavtal kn(cid:148)ts ocks(cid:134) villkoret att den ber(cid:132)ttigade parten sj(cid:132)lv m(cid:134)ste bruka marken och ha tillr(cid:132)ckliga jord- yrkesm(cid:132)ssiga kvalifikationer f(cid:148)r att driva ett bruksf(cid:148)retag. I det fall som kommissionen tar upp skulle nygrun- daren allts(cid:134) 1990 inte ha varit i yrkesverksam (cid:134)lder, mellan 1990 och 1996 ha skaffat sig yrkesm(cid:132)ssiga kvalifikationer, sedan startat ett nytt jordbruksf(cid:148)retag och omedelbart d(cid:132)refter, det vill s(cid:132)ga senast den 1 oktober 1996, ha tilldelats ett l(cid:134)ngfristigt arrende- avtal. I de allra flesta fallen har nygrundarna skaffat sig yrkesm(cid:132)ssiga kvalifikationer f(cid:148)re (cid:134)r 1990, p(cid:134) DDR-tiden, och var verksamma som tj(cid:132)nstem(cid:132)n eller arbetare p(cid:134) jordbrukskooperativ eller stats(cid:132)gda egen- domar. Det finns emellertid ingen statistik p(cid:134) detta. 4. Juridiska personer, d(cid:132)r ingen av del(cid:132)garna (cid:132)r (cid:134)tergrundare M(cid:148)jligheten till f(cid:148)rv(cid:132)rv f(cid:148)r juridiska personer som inte har n(cid:134)gon (cid:134)tergrundare bland sina del(cid:132)gare (cid:132)r f(cid:148)r n(cid:132)rvarande utan praktisk relevans. F(cid:148)r det f(cid:148)rsta l(cid:132)r det knappast finnas n(cid:134)got f(cid:148)retag som uppst(cid:134)tt ur ett jordbrukskooperativ, som inte har en del(cid:132)gare som kan betraktas som (cid:134)tergrundare. (cid:142)ven om detta kunde ha intr(cid:132)ffat i det f(cid:148)rg(cid:134)ngna (som ett undan- tagsfall), s(cid:134) skulle de detaljer i kommissionens skri- velse som offentliggjorts, och med s(cid:132)kerhet det n(cid:132)ra i Europeiska gemen- f(cid:148)rest(cid:134)ende offentligg(cid:148)randet skapernas officiella tidning, leda till att juridiska personer anpassade sin del(cid:132)garprofil p(cid:134) ett l(cid:132)mpligt s(cid:132)tt. Tyskland utgick ursprungligen fr(cid:134)n en summa p(cid:134) 3 miljarder tyska mark f(cid:148)r f(cid:148)rlust av m(cid:148)jliga inkomster. Det (cid:132)r emellertid troligt att ”sjunkande marknads- v(cid:132)rden kommer att p(cid:134)verka beloppets storlek”. Inga andra kommentarer ges. 6. Snedvridning av konkurrensen och p(cid:134)verkan p(cid:134) handeln mellan medlemsstaterna F(cid:148)ljande kommentarer ges: F(cid:148)rm(cid:134)nliga markf(cid:148)rv(cid:132)rv p(cid:134)verkar inte det ber(cid:148)rda eller konkurrensposition i f(cid:148)retagets marknads- f(cid:148)rh(cid:134)llande till konkurrerande f(cid:148)retag, eftersom f(cid:148)re- taget bara kan f(cid:148)rv(cid:132)rva arrenderad mark som det redan f(cid:148)rvaltar. Vid ett eventuellt f(cid:148)rv(cid:132)rv med l(cid:134)nat kapital visar en j(cid:132)mf(cid:148)relse av r(cid:132)ntekostnaderna med de aktuella arrendepriserna, att f(cid:148)rv(cid:132)rvet n(cid:132)stan inte har n(cid:134)gon effekt p(cid:134) vinsten, vilket g(cid:148)r att varken f(cid:148)retagets kostnadsstruktur f(cid:148)r(cid:132)ndras. D(cid:132)rf(cid:148)r p(cid:134)verkar inte markf(cid:148)rv(cid:132)rv jord- bruksf(cid:148)retagens utbud. Prisniv(cid:134)er och marknadsan- delar f(cid:148)r(cid:132)ndras inte. produktions- eller Eftersom markf(cid:148)rv(cid:132)rvsprogrammet allts(cid:134) inte sned- vrider konkurrensen, p(cid:134)verkas inte heller handeln mellan medlemsstaterna. M(cid:148)jligen f(cid:148)rb(cid:132)ttras f(cid:148)retagens l(cid:134)ngsiktiga stabilitet, eftersom det f(cid:148)r den f(cid:148)rv(cid:132)rvade marken inte r(cid:134)der n(cid:134)gon os(cid:132)kerhet betr(cid:132)ffande f(cid:148)rl(cid:132)ngning av arrende- avtal. Detta inneb(cid:132)r dock inte n(cid:134)gon f(cid:148)rb(cid:132)ttrad konkurrenssituation i f(cid:148)rh(cid:134)llande till andra f(cid:148)retag. D(cid:132)remot (cid:148)kar den (cid:132)gda delen av den mark som f(cid:148)rvaltas. Den av jordbruksf(cid:148)retagen (cid:132)gda andelen uppg(cid:134)r i de gamla delstaterna till 51,8 % medan andelen i de nya delstaterna endast (cid:132)r 8,9 %. Programmet f(cid:148)r markf(cid:148)rv(cid:132)rv skall bidra till att en struktur skapas i de nya delstaterna som (cid:132)r j(cid:132)mf(cid:148)rbar med det f(cid:148)rh(cid:134)llande som r(cid:134)der i de gamla delstaterna mellan arrenderad och (cid:132)gd mark. Dessutom b(cid:148)r det p(cid:134)pekas, att marken p(cid:134) grund av inskr(cid:132)nkningar i f(cid:148)rfogander(cid:132)tten (BVVG:s f(cid:148)rk(cid:148)psr(cid:132)tt och ett 20-(cid:134)rigt avyttringsf(cid:148)rbud) bara har ett begr(cid:132)nsat v(cid:132)rde som s(cid:132)kerhet och i f(cid:148)rsta hand bara kan anv(cid:132)ndas f(cid:148)r att s(cid:132)kra f(cid:148)rs(cid:132)ljningspriset. Den f(cid:148)rb(cid:132)ttrade kapitalstruk- turen i f(cid:148)rh(cid:134)llande till f(cid:148)retag som uteslutande arren- derar jord kan emellertid underl(cid:132)tta tillg(cid:134)ngen till l(cid:134)nat kapital i form av personlig kredit. 24. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 107/25 7. Undantaget enligt artikel 92. 2 c i EG-f(cid:148)rdraget av delningen och allts(cid:134) orsakade av ”driftsst(cid:148)r- ningen”. Lagstiftaren hade d(cid:132)rmed vid utformningen av EALG r(cid:132)tt att undanr(cid:148)ja dessa f(cid:148)ljder f(cid:148)r att minska eftersl(cid:132)pningen och f(cid:148)rb(cid:132)ttra f(cid:148)rh(cid:134)llandena till en med V(cid:132)st j(cid:132)mf(cid:148)rbar niv(cid:134). Tyskland ger f(cid:148)ljande kommentar: 8. Undantaget enligt artikel 92. 3 a i EG-f(cid:148)rdraget formuleringen ”att uppv(cid:132)ga de Det (cid:132)r riktigt att ekonomiska nackdelar som uppkommit genom denna delning” anknyter till delningen av landet. Denna (cid:132)r dock inte en f(cid:148)ljd av naturliga f(cid:148)rh(cid:134)l- landen, som f(cid:148)rsv(cid:134)rar eller hindrar f(cid:148)rbindelserna mellan v(cid:132)stliga och (cid:148)stliga landsdelar, utan beror p(cid:134) ”r(cid:134)dande politiska f(cid:148)rh(cid:134)llanden” [EG-domstolen, Rec. 1960, s. 343 (415) om artikel 92. 2 c]. Mot bakgrund av den verkliga situationen n(cid:132)r delningsklausulen formulerades inneb(cid:132)r begreppet ”delning” inte bara det faktiska uppr(cid:132)ttandet av en gr(cid:132)nsanl(cid:132)ggning i form av en konstgjord barri(cid:132)r, utan (cid:132)r snarare ett uttryck f(cid:148)r den totala politiska situation, som b(cid:134)de best(cid:134)r av gr(cid:132)nsdragningen och inf(cid:148)randet av ett helt igenom statsstyrt ekonomiskt system. Isoleringen av det f. d. DDR och inf(cid:148)randet av ett centralstyrt f(cid:148)rbundna och ekonomiskt system (cid:132)r ouppl(cid:148)sligt m(cid:134)ste ses som en enhetlig process. Det (cid:132)r d(cid:132)rf(cid:148)r inte heller m(cid:148)jligt att antingen h(cid:132)nf(cid:148)ra de ekonomiska underskotten i de nya delstaterna till den fysiska blockaden eller till den centralstyrda ekonomin. Det argument som kommissionen framf(cid:148)r, n(cid:132)mligen att de nuvarande ekonomiska sv(cid:134)righeterna i de nya delstaterna inte orsakats av delningen utan av att delningen upph(cid:148)rt, skulle bara st(cid:132)mma om orsakerna till den ekonomiskt mycket sv(cid:134)ra situationen i de (cid:148)sttyska delstaterna f(cid:148)rsvunnit f(cid:148)r gott i och med att delningen upph(cid:148)rde och om de nuvarande sv(cid:134)righe- terna berodde p(cid:134) nya omst(cid:132)ndigheter som inte var f(cid:148)ljden av den tidigare isoleringen och den central- styrda ekonomin. Att bristerna i den centralstyrda ekonomin har haft en fortsatt betydelse (cid:132)ven efter det att DDR upph(cid:148)rt att existera, kan inte ifr(cid:134)gas(cid:132)ttas. Tysklands enande och (cid:134)terinf(cid:148)randet av marknads- inte att or- ekonomin i (cid:148)stra Tyskland innebar sakskedjan br(cid:148)ts, utan gjorde bara att de ekonomiska nackdelarna blev tydligare, och dessa nackdelar (cid:132)r trots allt en f(cid:148)ljd av delningen. Det finns nackdelar i alla de fall som omfattas av markf(cid:148)rv(cid:132)rvsprogrammet. Vi har redogjort f(cid:148)r dessa ing(cid:134)ende ovan. Alla dessa nackdelar (cid:132)r direkta f(cid:148)ljder Tyskland h(cid:132)nvisar inte till artikel 92. 3 a i EG- f(cid:148)rdraget. Att undanr(cid:148)ja en tidigare or(cid:132)ttvisa kan inte ses som ett vanligt regionalt st(cid:148)d, men eventuellt som ett sektorsst(cid:148)d som skall pr(cid:148)vas enligt artikel 92. 3 c i EG-f(cid:148)rdraget. 9. Undantaget enligt artikel 92. 3 c i EG-f(cid:148)rdraget F(cid:148)rbundsregeringen f(cid:148)ljande med avseende p(cid:134) artikel 92. 3 c: meddelar kommissionen De h(cid:148)gsta niv(cid:134)er som den tyska lagstiftaren fastst(cid:132)llt (en (cid:132)garandel p(cid:134) 50 % och h(cid:148)gst 600 000 respektive 800 000 avkastningsenheter) att f(cid:148)rm(cid:134)nliga f(cid:148)rv(cid:132)rv leder till balans mellan arrenderad och (cid:132)gd mark. P(cid:134) s(cid:134) s(cid:132)tt (cid:132)r arrendatorernas r(cid:132)tt till markf(cid:148)rv(cid:132)rv ocks(cid:134) ett medel f(cid:148)r att undanr(cid:148)ja struk- turella obalanser i jordbruksf(cid:148)retagen i de nya delsta- terna. s(cid:132)kerst(cid:132)lla skall Vid en bed(cid:148)mning av f(cid:148)rs(cid:132)ljningsobjektet ifr(cid:134)ga m(cid:134)ste man utifr(cid:134)n best(cid:132)mmelserna om statligt st(cid:148)d ta f(cid:148)rm(cid:134)nligt h(cid:132)nsyn till att den mark som s(cid:132)ljs omfattas av l(cid:134)ngtg(cid:134)ende inskr(cid:132)nkningar i f(cid:148)rfogande- r(cid:132)tten, s(cid:132)rskilt ett avyttringsf(cid:148)rbud p(cid:134) 20 (cid:134)r och ett lika l(cid:134)ngt (cid:134)tagande att sj(cid:132)lv bruka marken. Dessutom har verwal- tungsGmbH) f(cid:148)rk(cid:148)psr(cid:132)tt, om marken under den tid som avyttringsf(cid:148)rbudet g(cid:132)ller, kan anv(cid:132)ndas f(cid:148)r bygg- nation och d(cid:132)rigenom (cid:148)kar i v(cid:132)rde. BVVG (Bodenverwertungs- und Om marken k(cid:148)ps av n(cid:134)gon som redan har arrenderat marken l(cid:134)ngfristigt (cid:132)ndras inte n(cid:134)got vad g(cid:132)ller (cid:190) produktionens struktur, volym eller intensitet, (cid:190) likviditet och l(cid:148)nsamhet (vid en r(cid:132)ntesats p(cid:134) 7 % motsvarar utgifterna l(cid:134)nat kapital ungef(cid:132)r en arrendeavgift p(cid:134) 5 tyska mark per markpunkt). f(cid:148)r L 107/26 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 24. 4. 1999 F(cid:148)rm(cid:134)nen best(cid:134)r f(cid:148)r jordbrukaren bara i att denne efter 20 (cid:134)r (cid:132)ger jordbruksmarken utan att denna omfattas av inskr(cid:132)nkningar i f(cid:148)rfogander(cid:132)tten, med ett motsvarande marknadsv(cid:132)rde, och som f(cid:148)rst d(cid:134) kan bel(cid:134)nas helt. Den som f(cid:148)rm(cid:134)nligt f(cid:134)tt f(cid:148)rv(cid:132)rva ovann(cid:132)mnda mark kan inte realisera det normala marknadspriset f(cid:148)r mark. Det ekonomiska utbytet av f(cid:148)rm(cid:134)nen skall d(cid:132)rf(cid:148)r ber(cid:132)knas p(cid:134) f(cid:148)ljande s(cid:132)tt: Marknadsv(cid:132)rdet ber(cid:132)knat p(cid:134) 4 300 avkastningsen- heter uppgick 1996 till 6 298 tyska mark/ha. V(cid:132)rde- skillnaden j(cid:132)mf(cid:148)rt med priset inom ramen f(cid:148)r EALG (3 010 tyska mark/ha) (cid:132)r 3 288 tyska mark/ha. Detta ”merv(cid:132)rde” kan k(cid:148)paren dock f(cid:148)rst realisera efter 20 (cid:134)r. Om man utg(cid:134)r ifr(cid:134)n att f(cid:148)rs(cid:132)ljningsv(cid:132)rdena inte kommer att f(cid:148)r(cid:132)ndras under de n(cid:132)rmaste 20 (cid:134)ren, kommer v(cid:132)rdeskillnaden, ber(cid:132)knad med en r(cid:132)nta p(cid:134) 5 % fr(cid:134)n f(cid:148)rv(cid:132)rvstillf(cid:132)llet, att vara 1 240 tyska mark/ ha. Detta skulle allts(cid:134) vara det ekonomiska utbytet vid tidpunkten f(cid:148)r f(cid:148)rs(cid:132)ljningen. St(cid:148)dniv(cid:134)n vid tidpunkten f(cid:148)r f(cid:148)rs(cid:132)ljning skulle d(cid:134) vara 29,2 %. Ett liknande svar f(cid:134)r man p(cid:134) fr(cid:134)gan p(cid:134) vilka villkor st(cid:148)dmottagaren i dag skulle kunna erh(cid:134)lla ”f(cid:148)r- m(cid:134)nseffekten”, det vill s(cid:132)ga den (cid:148)kade andelen (cid:132)gd mark under g(cid:132)llande marknadsf(cid:148)rh(cid:134)llanden. (cid:142)ven i detta fall m(cid:134)ste man ta h(cid:132)nsyn till att marken omfattas av ett avyttringsf(cid:148)rbud under 20 (cid:134)r och att den f(cid:148)rdel som st(cid:148)det inneb(cid:132)r allts(cid:134) f(cid:148)rst kan reali- seras efter 20 (cid:134)r, och att k(cid:148)paren d(cid:132)rf(cid:148)r inte kan g(cid:148)ra n(cid:134)gon spekulationsvinst. V(cid:132)rdet p(cid:134) s(cid:134)dan mark m(cid:134)ste allts(cid:134) reduceras i f(cid:148)rh(cid:134)llande till marknadsv(cid:132)rdet p(cid:134) mark som inte omfattas av inskr(cid:132)nkningar i f(cid:148)rfogan- der(cid:132)tten. Eftersom det inte finns n(cid:134)gon marknad f(cid:148)r den h(cid:132)r marken, m(cid:134)ste ett teoretiskt kommersiellt markv(cid:132)rde fastst(cid:132)llas och j(cid:132)mf(cid:148)ras med det f(cid:148)rm(cid:134)n- liga priset. P(cid:134) dessa villkor (cid:132)r en verksam jordbrukare bara beredd att betala ett pris som motsvarar markens avkastningsv(cid:132)rde, eftersom jordbrukaren bara kan f(cid:148)rv(cid:132)rva marken i syfte att bruka den (jordbrukaren (cid:132)r till och med bunden av ett f(cid:148)retagskoncept som denne m(cid:134)ste l(cid:132)gga fram f(cid:148)r privatiseringsbyr(cid:134)n). Jordbrukaren kommer d(cid:132)rf(cid:148)r att fastst(cid:132)lla det f(cid:148)rs(cid:132)- Haljningspris som han (cid:132)r beredd att betala till nuv(cid:132)rdet av det l(cid:134)ngfristiga arrendet, eftersom arren- dets nuv(cid:132)rde motsvarar avkastningsv(cid:132)rdet inom jord- bruket. Vid ett arrende p(cid:134) 5 tyska mark/markpunkt uppg(cid:134)r arrendets nuv(cid:132)rde till 2 804 tyska mark/ha (kalkylr(cid:132)nta = 5 %). Eftersom inskr(cid:132)nkningarna i f(cid:148)rfogander(cid:132)tten upph(cid:148)r efter 20 (cid:134)r kommer jordbru- karen att vara beredd att betala ytterligare f(cid:148)r den f(cid:148)rdelen. Denna ekonomiska f(cid:148)rdel, korrigerad med r(cid:132)nta fr(cid:134)n f(cid:148)rv(cid:132)rvstillf(cid:132)llet, m(cid:134)ste d(cid:132)rf(cid:148)r l(cid:132)ggas till arrendets nuv(cid:132)rde (se ovan). Detta ger ett teoretiskt marknadsv(cid:132)rde p(cid:134) 4 044 tyska mark/ha och (cid:132)r det pris som en jordbrukare skulle vara beredd att betala f(cid:148)r mark som omfattas av avyttringsf(cid:148)rbud. Vid en j(cid:132)mf(cid:148)relse med det subventionerade priset p(cid:134) 3 010 tyska mark/ha (cid:132)r d(cid:134) st(cid:148)dniv(cid:134)n 25,6 %. Dessutom skall det p(cid:134)pekas att v(cid:132)rdet av en f(cid:148)rdel i samband med privatiseringen av den tidigare stats- (cid:132)gda marken inte kan fastst(cid:132)llas enbart genom en j(cid:132)mf(cid:148)relse med marknadspriser, som uppst(cid:134)tt under helt andra f(cid:148)rh(cid:134)llanden. 10. Inskr(cid:132)nkning personer 3 oktober 1990 av till som var bofasta p(cid:134) orten den f(cid:148)rv(cid:132)rvsm(cid:148)jligheten Tyskland kommenterar detta p(cid:134) f(cid:148)ljande s(cid:132)tt: (cid:190) Genom att l(cid:134)ta nyregleringen av (cid:132)gandestruk- turer och sociala strukturer inom ramen f(cid:148)r EALG g(cid:132)lla de nya delstaterna, skapas en direkt koppling till (cid:134) ena sidan tidigare medborgare i DDR med ett band till regionen och (cid:134) andra sidan de tidigare (cid:132)garna. Lagstiftaren ville genom att fastst(cid:132)lla den 3 oktober 1990 s(cid:132)kerst(cid:132)lla, att den som var intresserad av ett f(cid:148)rv(cid:132)rv och som sj(cid:132)lv eller vars familj hade levt och arbetat i DDR i (cid:134)rtionden kunde omfattas av den socialt godtagbara reglering, som m(cid:134)ste (cid:134)stadkommas mellan dem och de tidigare (cid:132)garna. Lagstiftaren m(cid:134)ste i EALG knyta utformningen av den socialt godtagbara regleringen och de d(cid:132)rav beroende f(cid:148)rv(cid:132)rvsvillkoren till de f(cid:148)rh(cid:134)llanden som den 3 oktober 1990 r(cid:134)dde i de nya delsta- terna. (cid:134)stadkomma (cid:190) (cid:142)ven mot bakgrund av att en l(cid:134)ngtg(cid:134)ende social kontinuitet (cid:132)r absolut n(cid:148)dv(cid:132)ndig, m(cid:134)ste den utveckling av jord- och skogsbruket som man vill genom markf(cid:148)rv(cid:132)rvspro- grammet–i de fall d(cid:134) inga tidigare (cid:132)gare (cid:132)r inblandade–ske med s(cid:132)rskild h(cid:132)nsyn till de f(cid:148)rv(cid:132)rvare som sedan l(cid:132)nge (cid:132)r bofasta i regionen. Vid omstruktureringen av DDR:s jordbruks- sektor, som pr(cid:132)glats av kooperativen, m(cid:134)ste man ta h(cid:132)nsyn till de sociala konsekvenserna. N(cid:132)r 24. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 107/27 systemet abrupt kollapsade hotades de befintliga sociala strukturerna av att sl(cid:134)s s(cid:148)onder. Bara en gradvis anpassning av strukturerna till de nya villkoren gjorde en framg(cid:134)ngsrik omst(cid:132)llnings- process m(cid:148)jlig. Ur lagstiftarens synvinkel g(cid:132)llde detta ocks(cid:134) fr(cid:134)gan vem som skulle delta i omstruktureringen av mark. Av denna anledning var det n(cid:148)dv(cid:132)ndigt att skapa en f(cid:148)rv(cid:132)rvsm(cid:148)j- lighet f(cid:148)r f(cid:148)re detta DDR-medborgare att utifr(cid:134)n sina s(cid:132)rskilda band till en viss region hitta en plats i de nya sociala strukturerna. (cid:142)ven av dessa sk(cid:132)l hade lagstiftaren r(cid:132)tt att s(cid:132)kerst(cid:132)lla att ocks(cid:134) nygrundare deltog i omstruktureringsprocessen f(cid:148)r mark som blivit statlig egendom i DDR. (cid:190) Tyskland f(cid:148)rklarar vidare, att om man inte hade fastst(cid:132)llt ett datum, skulle det med h(cid:132)nsyn till de skogsmark) sjunkande priserna antagligen ha skett en snabb och okoordinerad utf(cid:148)rs(cid:132)ljning i och utanf(cid:148)r Tyskland av (cid:148)sttyska skogar, n(cid:132)mnv(cid:132)rd n(cid:134)gon utan inblandning av (cid:148)sttyskarna sj(cid:132)lva. antagligen (s(cid:132)rskilt f(cid:148)r med att kommissionen inte g(cid:134)tt tillr(cid:132)ckligt l(cid:134)ngt. N(cid:132)r det f(cid:148)rekommer inslag av st(cid:148)d, ser man dessa som of(cid:148)renliga med den gemensamma marknaden. 1. Till(cid:132)mpligheten av artiklarna 92, 93 och 94 i EG-f(cid:148)rdraget Vissa som ber(cid:148)rs av f(cid:148)rfarandet b(cid:148)rjar med att p(cid:134)peka att (cid:132)ven Tyskland i en skrivelse av den 25 januari 1995, liksom i senare st(cid:132)llningstaganden till ers(cid:132)tt- ningsm(cid:148)jligheterna f(cid:148)r jordbrukskooperativens efter- f(cid:148)ljare och f(cid:148)r nygrundare, sj(cid:132)lv har framf(cid:148)rt (cid:134)sikten att EALG utg(cid:148)r ett fall f(cid:148)r granskning av st(cid:148)d enligt artiklarna 92, 93 och 94. Enligt deras resonemang kan dessa best(cid:132)mmelser tvekl(cid:148)st till(cid:132)mpas. III En ber(cid:148)rd part h(cid:132)vdar (cid:134) andra sidan att markf(cid:148)rv(cid:132)rvet inte skall granskas enligt EG-f(cid:148)rdraget eftersom Tysklands enande historiskt (cid:132)r en unik process. har kommissionen Sedan meddelandet om inledandet av f(cid:148)rfarandet (1) hundratals offentliggjorts yttranden och kommentarer fr(cid:134)n intresserade f(cid:148)reningar, f(cid:148)retag och enskilda ber(cid:148)rda i medlemsstaterna (bland annat Frankrike, F(cid:148)renade kungariket, Tyskland, Belgien) och i l(cid:132)nder utanf(cid:148)r gemenskapen (bland annat USA, Kanada, Argentina, Brasilien). f(cid:134)tt Kommissionen har f(cid:148)rutom yttrandena fr(cid:134)n Tyskland, som (cid:134)terges i del II, inte mottagit n(cid:134)gra yttranden fr(cid:134)n andra medlemsstater. Yttrandena har delgetts Tyskland efter utg(cid:134)ngen av den frist som fastst(cid:132)lldes vid inledandet av f(cid:148)rfarandet (2). Dessa kan i huvudsak sammanfattas p(cid:134) f(cid:148)ljande s(cid:132)tt: N(cid:132)r det g(cid:132)ller de yttranden som direkt tar upp fr(cid:134)gorna i f(cid:148)rfarandet kan tv(cid:134) tendenser urskiljas. En del av de ber(cid:148)rda (3) anser att de aktuella (cid:134)tg(cid:132)rderna m(cid:134)ste anses vara f(cid:148)renliga med den gemensamma mark- naden, om konkurrensreglerna f(cid:148)ljs. (cid:153)vriga ger uttryck f(cid:148)r samma tvivel som kommissionen eller h(cid:132)vdar till och (1) EGT C 215, 10. 7. 1998, s. 7. (2) Skrivelse nr VI/32143 av den 19 augusti 1998. (3) Omkring en hundradel av alla brev som tagits emot. Ingen av de (cid:148)vriga ber(cid:148)rda ifr(cid:134)gas(cid:132)tter att f(cid:148)rdragsbe- st(cid:132)mmelserna (cid:132)r till(cid:132)mpliga, eller bekr(cid:132)ftar implicit att s(cid:134) (cid:132)r fallet. S(cid:132)rskilt framf(cid:148)rs (cid:143)tskilliga ber(cid:148)rda fr(cid:134)n b(cid:132)gge l(cid:132)ger intygar att mark- f(cid:148)rv(cid:132)rvsprogrammet f(cid:148)rst i efterhand inf(cid:148)rlivades i lagstiftarens ursprungliga avsikt. Vid EALG, mot lagens tillblivelse var m(cid:134)let att sprida (cid:132)gandet p(cid:134) fysiska personer. (cid:134)sikten att f(cid:148)rbundsregeringen inte b(cid:148)r p(cid:134)st(cid:134) att det handlar om ”en allm(cid:132)n (cid:134)tg(cid:132)rd i en historiskt unik situation f(cid:148)r att skapa (cid:132)gandeformer i (cid:148)verensst(cid:132)mmelse med r(cid:132)tts- systemet i F(cid:148)rbundsrepubliken Tyskland”. Denna formulering skulle (cid:134)terigen d(cid:148)lja det faktum att det r(cid:148)r sig om statligt st(cid:148)d enligt artikel 92. 1 i EG- f(cid:148)rdraget. F(cid:148)rbundsregeringen n(cid:132)mnde n(cid:132)mligen (cid:148)ver huvud taget inte n(cid:134)got markf(cid:148)rv(cid:132)rvsprogram i regeringsf(cid:148)rslaget till EALG av den 31 mars 1993 (Bundesratsdrucksache 244/1993 av den 16 april 1993). Man h(cid:132)vdar vidare att det inte fanns n(cid:134)got ”uppdrag till den tyska lagstiftaren i f(cid:148)rdraget om Tysklands enande” att med hj(cid:132)lp av ett markf(cid:148)r- v(cid:132)rvsprogram skapa en socialt godtagbar reglering mellan olika intressen (cid:132)ven p(cid:134) jord- och skogsbruks- omr(cid:134)det. skall markf(cid:148)rv(cid:132)rvspro- grammet inte heller ha tagits med i lagf(cid:148)rslaget p(cid:134) f(cid:148)rbundsregeringens initiativ, utan p(cid:134) initiativ av koalitionsparterna CDU/CSU och FDP efter den f(cid:148)rsta l(cid:132)sningen av lagen av den 13 maj 1993 verket sj(cid:132)lva I L 107/28 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 24. 4. 1999 (Bundestagsdrucksache 12/4887, stenografisk rapport av den 13 maj 1993 fr(cid:134)n det 158:e sammantr(cid:132)det under den tolfte valperioden). Detta skall emellertid inte ha skett f(cid:148)r att ”skapa en socialt godtagbar reglering mellan olika intressen (cid:132)ven p(cid:134) jord- och skogsbruksomr(cid:134)det”. Snarare var det s(cid:134) att man med detta parlamentariska initiativ till att b(cid:148)rja med ville skapa ett ”markf(cid:148)rv(cid:132)rvsprogram” uteslutande f(cid:148)r att kunna kompensera expropriationsoffer/ers(cid:132)ttnings- ber(cid:132)ttigade. F(cid:148)rst efter det att f(cid:148)rbundsr(cid:134)det hade f(cid:148)rkastat lagf(cid:148)rslaget tv(cid:134) g(cid:134)nger och detta hade behandlats tv(cid:134) g(cid:134)nger i f(cid:148)rlikningsutskottet, ”omarbetades” markf(cid:148)r- v(cid:132)rvsprogrammet, som ursprungligen var avsett f(cid:148)r att ge kompensation till expropriationsoffer, och blev huvudsakligen ett bos(cid:132)ttningsprogram f(cid:148)r personer utan r(cid:132)tt till ers(cid:132)ttning (nygrundare och jordbruks- kooperativens efterf(cid:148)ljare). Inte i n(cid:134)gon av lagtexterna fr(cid:134)n perioden mellan 1991 och 1994 n(cid:132)mns den grund f(cid:148)r markf(cid:148)r- v(cid:132)rvsprogrammet som Tyskland nu h(cid:132)nvisar till. 2. Kompensation f(cid:148)r skador 2. 1 (cid:143)tergrundare utan ers(cid:132)ttningsanspr(cid:134)k Ingen av de ber(cid:148)rda parterna har gett n(cid:134)gra h(cid:134)llbara sk(cid:132)l f(cid:148)r att enligt tysk lag ifr(cid:134)gas(cid:132)tta dessa (cid:134)tergrun- dares r(cid:132)tt till och behov av kompensation (1). Vissa betonar ALG:s kompenserande karakt(cid:132)r med h(cid:132)nsyn till denna mottagargrupp. Detsamma g(cid:148)r ocks(cid:134) en stor del av de ber(cid:148)rda parter som st(cid:148)der Tysklands argument. De medger att ”EALG bara ers(cid:132)tter de exproprierade i otillr(cid:132)cklig omfattning”. 2. 2 (cid:143)tergrundare med ers(cid:132)ttningsanspr(cid:134)k Man har p(cid:134)pekat f(cid:148)r kommissionen, att enligt tysk lag kan inte ”endast v(cid:132)rdef(cid:148)rs(cid:132)mringen” ses som en skada, som ger de ber(cid:148)rda r(cid:132)tt att f(cid:148)rm(cid:134)nligt f(cid:148)rv(cid:132)rva jord- och skogsbruksmark enligt artikel 3 i ALG, eftersom (cid:134)tergrundare med ers(cid:132)ttningsanspr(cid:134)k (2) har (cid:134)terf(cid:134)tt sin tidigare egendom. Dessa (cid:132)r d(cid:132)rf(cid:148)r enligt lagen inte ber(cid:132)ttigade till f(cid:148)rm(cid:134)nliga f(cid:148)rv(cid:132)rv av jord- (1) F(cid:148)r definition se EGT C 215, 10. 7. 1998, s. 9: (cid:143)tergrundare utan ers(cid:132)ttningsanspr(cid:134)k utg(cid:148)rs av tidigare (cid:132)gare till jordbruks- f(cid:148)retag, som exproprierades mellan 1945 och 1949. (2) F(cid:148)r definition se EGT C 215, 10. 7. 1998, s. 9: (cid:143)tergrundare med ers(cid:132)ttningsanspr(cid:134)k utg(cid:148)rs av personer vars jordbruksf(cid:148)- retag exprorierats efter 1949, som d(cid:132)rf(cid:148)r kan g(cid:148)ra anspr(cid:134)k p(cid:134) att (cid:134)terf(cid:134) f(cid:148)retaget enligt f(cid:148)rm(cid:148)genhetslagen. och skogsbruksmark, dock med ett undantag: enligt artikel 3. 2 f(cid:148)rsta delen av tredje meningen i ALG f(cid:134)r (cid:134)tergrundare med ers(cid:132)ttningsanspr(cid:134)k bara f(cid:148)rv(cid:132)rva jord- och skogsbruksmark f(cid:148)rm(cid:134)nligt, om de inte framg(cid:134)ngsrikt har kunnat h(cid:132)vda sina restitutionskrav genom f(cid:148)rm(cid:148)genhetslagen p(cid:134) grund av att de undan- tagits enligt artiklarna 4 och 5 i denna. I detta fall har emellertid ingen egendom alls (cid:134)terl(cid:132)mnats. (cid:143)tergrun- dare med ers(cid:132)ttningsanspr(cid:134)k skulle d(cid:134) undantagsvis befinna sig i samma position som (cid:134)tergrundare utan ers(cid:132)ttningsanspr(cid:134)k, som inte har f(cid:134)tt tillbaka n(cid:134)gon egendom. I dessa fall kan en v(cid:132)rdef(cid:148)rs(cid:132)mring per definition inte ha intr(cid:132)ffat f(cid:148)r egendom som (alls) inte (cid:134)terl(cid:132)mnats. f(cid:134)tt tillbaka tidigare I de fall d(cid:134) en (cid:134)tergrundare med ers(cid:132)ttningsanspr(cid:134)k d(cid:132)remot en (best(cid:134)ende) substansskada (p(cid:134) grund av f(cid:148)rs(cid:132)mring) enligt tysk lag utesluten. Det skulle vara anledningen till att (cid:134)tergrundare med ers(cid:132)ttningsanspr(cid:134)k principi- ellt inte har r(cid:132)tt att f(cid:148)rm(cid:134)nligt f(cid:148)rv(cid:132)rva skogs- och jordbruksmark enligt artikel 3 i ALG. egendom, (cid:132)r Detta, h(cid:132)vdar man, har inte bara sin grund i artikel 3. 2 f(cid:148)rsta delen av tredje meningen i ALG, utan f(cid:148)ljer ocks(cid:134) av artikel 349. 3 i Lastenausgleichsgesetz (nedan kallat skaderegleringslagen). Enligt denna utg(cid:134)r man i juridiskt h(cid:132)nseende fr(cid:134)n att skadan har ersatts i full utstr(cid:132)ckning i och med (cid:134)terl(cid:132)mnandet av expropri- erad egendom, (cid:132)ven om ”substansen i den (cid:134)terl(cid:132)m- nade egendomen. har f(cid:148)rs(cid:132)mrats avsev(cid:132)rt”. D(cid:132)rf(cid:148)r finns i det fallet enligt tysk lag inte l(cid:132)ngre n(cid:134)gra ”resterande skador” att kompensera. F(cid:148)ljaktligen har denna grupp inte r(cid:132)tt att enligt artikel 3 i ALG f(cid:148)rm(cid:134)nligt f(cid:148)rv(cid:132)rva jord- och skogsbruksmark. Dess- utom ligger det i sakens natur att f(cid:148)rlust av jord- bruksinventarier inte lagenligt kan kompenseras med f(cid:148)rm(cid:134)nliga markf(cid:148)rv(cid:132)rv. Man har ocks(cid:134) h(cid:132)vdat att den f(cid:148)rm(cid:148)genhetsf(cid:148)rlust som (cid:134)tergrundare med ers(cid:132)ttningsanspr(cid:134)k har gjort redan m(cid:134)ngfalt kompen- sedan 1991 serats, erh(cid:134)llit avsev(cid:132)rda summor i (cid:134)rligt anpassningsst(cid:148)d. Denna uppgift har dock inte styrkts. eftersom dessa (cid:134)tergrundare Vissa anser ocks(cid:134) att en grupp (cid:134)tergrundare (s(cid:134) kallade markreforminflyttare) inte b(cid:148)r vara ers(cid:132)tt- ningsber(cid:132)ttigade, eftersom de aldrig var fullst(cid:132)ndiga 24. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 107/29 (cid:132)gare (deras mark fick inte s(cid:132)ljas, (cid:132)rvas eller bel(cid:134)nas). Detta skulle ocks(cid:134) ha varit sk(cid:132)let till att h(cid:148)gsta domstolen avslog ers(cid:132)ttningsanspr(cid:134)ken. skogsbruk i de nya delstaterna” och inte n(cid:134)gon kompensation. 2. 3 (cid:143)tergrundare som (cid:132)r bofasta p(cid:134) orten Vissa ber(cid:148)rda parter anser att Tysklands p(cid:134)st(cid:134)ende att de (cid:134)tergrundare som (cid:132)r bofasta p(cid:134) orten m(cid:134)ste kompenseras f(cid:148)r inventarief(cid:148)rluster (1) inte (cid:132)r godtag- bart. Man anser det vara felaktigt att det till dessa (cid:134)tergrundare ”ofta inte utg(cid:134)tt n(cid:134)gon full ers(cid:132)ttning f(cid:148)r de inventarier som (cid:148)verf(cid:148)rts till jordbrukskoope- rativen”. F(cid:148)r att avg(cid:148)ra vilka inslag av st(cid:148)d som den tyska lagen inneh(cid:134)ller (cid:132)r best(cid:132)mmelserna i artikel 44. 1 i lagen om omstrukturering av jordbruket s(cid:134)ledes av betydelse. Enligt denna artikel kan de (cid:134)ter- grundare som (cid:132)r bofasta p(cid:134) orten g(cid:148)ra anspr(cid:134)k p(cid:134) full ers(cid:132)ttning av v(cid:132)rdet f(cid:148)r (cid:148)verf(cid:148)rda inventarier. Detta har enligt Frankfurter Allgemeiner Zeitung (den 6 maj 1998, f(cid:148)rfattningsdomstol nyligen beslutat, n(cid:132)rmare best(cid:132)mt i en dom av den 22 april 1998 (1 BvR 2146/94 och 2189/94). s. 19) Tysklands Men om de (cid:134)tergrundare som (cid:132)r bofasta p(cid:134) orten kan g(cid:148)ra anspr(cid:134)k p(cid:134) full ers(cid:132)ttning f(cid:148)r v(cid:132)rdet av (cid:148)verf(cid:148)rda inventarier, m(cid:134)ste den juridiska utg(cid:134)ngspunkten vara att en full ers(cid:132)ttning f(cid:148)r de inventarier som (cid:148)verf(cid:148)rts till skall jordbrukskooperativen har betalats eller betalas. S(cid:134)dana anspr(cid:134)k skulle ocks(cid:134) verkligen kunna h(cid:132)vdas framg(cid:134)ngsrikt, eftersom jordbrukskooperati- vens efterf(cid:148)ljare i allm(cid:132)nhet har tillr(cid:132)ckligt mycket kapital–inte minst p(cid:134) grund av avsev(cid:132)rda st(cid:148)din- komster att uppfylla bofasta (cid:134)tergrundares anspr(cid:134)k p(cid:134) ers(cid:132)ttning f(cid:148)r (cid:148)verf(cid:148)rda inventarier. Man menar d(cid:132)rf(cid:148)r att kommissionen utifr(cid:134)n den tyska lagstiftningen inte kan utg(cid:134) ifr(cid:134)n att det ”ofta inte utg(cid:134)tt n(cid:134)gon full ers(cid:132)ttning f(cid:148)r de inventarier som (cid:148)verf(cid:148)rts till jord- brukskooperativen” och d(cid:132)rf(cid:148)r inte kan f(cid:148)rneka att det f(cid:148)rekommit inslag av st(cid:148)d i f(cid:148)rm(cid:134)nerna till de (cid:134)tergrundare som (cid:132)r bofasta p(cid:134) orten. fr(cid:134)n gemenskapen efter 1990–f(cid:148)r Tv(cid:132)rtom, menar man, omfattas de (cid:134)tergrundare som (cid:132)r bofasta p(cid:134) orten av den i kommissionens beslut inleda f(cid:148)rfarandet (2) helt korrekta h(cid:132)nvis- om att f(cid:148)rfattningsdomstolens dom av den ningen till 21 maj 1996 i Europ(cid:132)ische Grundrechtzeitschrift s. 332 och f(cid:148)ljande. Enligt denna hade 1996, f(cid:148)rbundsregeringen i f(cid:148)rfattningsdomstolen sj(cid:132)lv h(cid:132)vdat att artikel 3 i ALG g(cid:132)ller ”ett oberoende program f(cid:148)r att fr(cid:132)mja uppbyggnaden av jord- och En ber(cid:148)rd part inv(cid:132)nder mot detta med argumentet, att tidigare enskilda jordbrukares egendom i DDR degraderades till tomma skal p(cid:134) grund av jordbruks- kooperativens oinskr(cid:132)nkta nyttjander(cid:132)tt. Denna typ av inskr(cid:132)nkningar, som drabbade alla medborgare i DDR, borde (cid:134)tminstone delvis kompenseras genom f(cid:148)rm(cid:134)nliga markf(cid:148)rv(cid:132)rv f(cid:148)r en kategori personer som arbetade inom jordbruket. 2. 4 Nygrundare f(cid:148)rv(cid:132)rvsber(cid:132)ttigade En ber(cid:148)rd part h(cid:132)vdar att det r(cid:148)r sig om en mycket allvarlig diskriminering, om de ungef(cid:132)r 800 till 1 000 nygrundare (3), p(cid:134) vilka ungef(cid:132)r en tiondel av den mark som skall privatiseras faller och som liksom (cid:148)vriga f(cid:148)rv(cid:132)rvsber(cid:132)ttigade hindrades fr(cid:134)n att f(cid:148)rv(cid:132)rva egendom och fritt ut(cid:148)va sitt yrke genom de ekono- miska och sociala strukturerna i kommunistsystemet, skulle behandlas s(cid:132)mre inom ramen f(cid:148)r EALG (cid:132)n enligt EALG. Vidare (cid:148)vriga h(cid:132)vdar parten att dessa nygrundares sv(cid:134)righeter vid uppbyggnaden av de nya f(cid:148)retagen (cid:132)r oj(cid:132)mf(cid:148)rligt st(cid:148)rre (cid:132)n alla andra gruppers, eftersom dessa inte haft m(cid:148)jlighet att som andra medborgare i gemenskapen bygga upp kapital under de senaste 40 (cid:134)ren och, i motsats till andra f(cid:148)rv(cid:132)rvsber(cid:132)ttigade, inte f(cid:148)rfogar (cid:148)ver riskkapital i form av delar av tidigare egendom som (cid:134)terl(cid:132)mnats. Dessa har inte heller erh(cid:134)llit n(cid:134)got startkapital j(cid:132)mf(cid:148)rbart med det som (cid:134)tergrundarna erh(cid:148)ll samband med f(cid:148)rm(cid:148)genhetsuppg(cid:148)relsen enligt Landwirtschaftsanpassungsgesetz (nedan kallad lagen om omstrukturering av jordbruket) p(cid:134) grund av att deras egendom utnyttjats av jordbrukskoopera- (cid:132)n tiven. Att behandla nygrundare annorlunda f(cid:148)rv(cid:132)rvsber(cid:132)ttigade vore enligt parten oacceptabelt. i Andra ber(cid:148)rda parter anser d(cid:132)remot, att det inte finns n(cid:134)gon grund f(cid:148)r att behandla nygrundare b(cid:132)ttre (cid:132)n alla andra f(cid:148)retagare i de nya delstaterna som startat ett nytt f(cid:148)retag efter (cid:134)terf(cid:148)reningen. 2. 5 Juridiska personer Det h(cid:132)vdas allm(cid:132)nt att de juridiska personerna–i motsats till de flesta medborgare i f. d. DDR–inte lidit individuell skada och skulle kunna anses som ”minst drabbade”. (1) F(cid:148)r definition se EGT C 215, 10. 7. 1998, s. 9. (2) EGT C 215, 10. 7. 1998, s. 14. (3) F(cid:148)r definition se EGT C 215, 10. 7. 1998, s. 10. L 107/30 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 24. 4. 1999 Kommissionen har s(cid:132)rskilt gjorts uppm(cid:132)rksam p(cid:134) det faktum att, i synnerhet resonemangen om (cid:134)ter- grundare med ers(cid:132)ttningsanspr(cid:134)k och (cid:134)tergrundare som (cid:132)r bofasta p(cid:134) orten, i till(cid:132)mpliga delar m(cid:134)ste beaktas vid bed(cid:148)mningen om kompensation/st(cid:148)d f(cid:148)r juridiska personer d(cid:132)r en (cid:134)tergrundare med ers(cid:132)tt- ningsanspr(cid:134)k eller en (cid:134)tergrundare som (cid:132)r bofast p(cid:134) orten ing(cid:134)r som del(cid:132)gare. Man kritiserar p(cid:134) flera h(cid:134)ll kommissionens resone- mang i beslutet om att inleda f(cid:148)rfarandet (1) om att det enligt artikel 92. 1 i EG-f(cid:148)rdraget i vissa fall inte f(cid:148)religger st(cid:148)d n(cid:132)r det r(cid:148)r sig om juridiska personer d(cid:132)r (cid:134)tergrundare ing(cid:134)r som del(cid:132)gare. Man menar att en s(cid:134)dan ordning skulle kunna leda till missbruk, eftersom det finns en risk att st(cid:148)dbest(cid:132)mmelserna kringg(cid:134)s genom att juridiska personer i efterhand tar upp (cid:134)tergrundare f(cid:148)r att d(cid:132)rigenom erh(cid:134)lla f(cid:148)rm(cid:134)ner utan att vara ers(cid:132)ttningsber(cid:132)ttigade. D(cid:132)rf(cid:148)r f(cid:148)rel(cid:134)s att man skall fastst(cid:132)lla ett datum, d(cid:134) (cid:134)tergrundaren m(cid:134)ste ha varit medlem i den juridiska personen. Ett alterna- fastst(cid:132)lla en klausul om l(cid:132)gsta tivt (cid:132)garandel som m(cid:134)ste innehas av (cid:134)tergrundare. Det skulle inneb(cid:132)ra ett brott mot proportionalitetsprin- cipen om den juridiska personen, (cid:132)ven i det fall d(cid:134) (cid:134)tergrundare endast st(cid:134)r f(cid:148)r en obetydlig (cid:132)garandel, skulle anses ha lidit skada och d(cid:132)rmed skulle ha r(cid:132)tt att (cid:134)tnjuta f(cid:148)rm(cid:134)nen. f(cid:148)rslag (cid:132)r att Andra parter kr(cid:132)ver d(cid:132)remot, att bara (cid:134)tergrundaren, och inte den juridiska personen i sin helhet, skall ha r(cid:132)tt att f(cid:148)rv(cid:132)rva land och f(cid:148)ras in i fastighetsregistret. Det skulle g(cid:148)ra det om(cid:148)jligt f(cid:148)r bolaget att ens p(cid:134) indirekt v(cid:132)g erh(cid:134)lla st(cid:148)d. 3. R(cid:132)tt att f(cid:148)rv(cid:132)rva mark f(cid:148)r nygrundare, som den utsatta dagen (cid:132)nnu inte hade uppn(cid:134)tt yrkes- verksam (cid:134)lder En ber(cid:148)rd part anser, att praktiskt taget alla f(cid:148)rv(cid:132)rvs- ber(cid:132)ttigade (cid:134)r 1990 var myndiga och hade tillr(cid:132)cklig erfarenhet f(cid:148)r att driva jordbruksf(cid:148)retag. Ett villkor f(cid:148)r markf(cid:148)rv(cid:132)rvet var n(cid:132)mligen att f(cid:148)rv(cid:132)rvaren, om denne inte utsatts f(cid:148)r expropriation under Sovjet- unionens ockupation (en s(cid:134) kallad tidigare (cid:132)gare), den 1 oktober 1996 l(cid:134)ngfristigt skulle ha arrenderat jord- bruksmark av BVVG. Att arrendera jordbruksmark (cid:132)r som fastst(cid:132)llts av privatiser- enligt de riktlinjer, ingsmyndigheten efter samr(cid:134)d med olika delstatsin- (1) EGT C 215, 10. 7. 1998, s. 12. stanser, bara m(cid:148)jligt f(cid:148)r s(cid:134)dana personer som kan l(cid:132)gga fram ett b(cid:132)rkraftigt f(cid:148)retagskoncept. p(cid:134) och jordbruksomr(cid:134)det Eftersom sj(cid:132)lvf(cid:148)rvaltning (cid:132)r ett av villkoren, skulle allts(cid:134) bara personer som har tillr(cid:132)cklig yrkeserfa- tillr(cid:132)ckliga renhet kunskaper om hur man driver ett f(cid:148)retag kunna arrendera mark och slutligen f(cid:148)rv(cid:132)rva den inom ramen f(cid:148)r EALG. Det kan inte uteslutas att ett f(cid:134)tal personer (uppskattningsvis mellan 10 och 15 i samt- liga nya delstater) uppfyller att den 3 oktober 1990 ha varit bofasta p(cid:134) orten, utan att tillh(cid:148)ra m(cid:134)lgrupperna tidigare (cid:132)gare eller verksamma jordbrukare p(cid:134) DDR-tiden. villkoret Det antal personer som den 3 oktober 1990 redan var bofasta men inte var medborgare i DDR kan man antagligen bortse ifr(cid:134)n inom ramen f(cid:148)r f(cid:148)rfarandet. 4. Snedvridning av konkurrensen och p(cid:134)verkan p(cid:134) handeln mellan medlemsstaterna Bara en part har kritiserat kommissionens resone- mang i dessa fr(cid:134)gor. Denne h(cid:132)vdar, att ett f(cid:148)rm(cid:134)nligt markf(cid:148)rv(cid:132)rv inte f(cid:148)rb(cid:132)ttrar f(cid:148)rv(cid:132)rvarens konkurrens- l(cid:132)ge. F(cid:148)rv(cid:132)rv av jord- och skogsbruksmark till l(cid:132)gre kostnad g(cid:148)r det inte m(cid:148)jligt f(cid:148)r f(cid:148)retagen att bygga upp r(cid:148)relsekapital p(cid:134) b(cid:132)ttre villkor (cid:132)n f(cid:148)r konkurre- rande f(cid:148)retag, eftersom eget kapital som oms(cid:132)tts i markv(cid:132)rden inte (cid:148)kar r(cid:148)relsekapitalet. Men eftersom den d(cid:134)liga avkastningen p(cid:134) jordbruksomr(cid:134)det g(cid:148)r att de flesta f(cid:148)retag m(cid:134)ste l(cid:134)na f(cid:148)r att k(cid:148)pa mark, minskar den n(cid:148)dv(cid:132)ndiga kapitalkostnaden till och med f(cid:148)retagens redan d(cid:134)liga likviditet och f(cid:148)rs(cid:132)mrar konkurrensl(cid:132)get f(cid:148)r de verksamma f(cid:148)rm(cid:134)nstagarna inom jordbrukssektorn. Vidare h(cid:132)vdas att bankerna varit tveksamma till att bevilja l(cid:134)n f(cid:148)r den k(cid:148)pta marken, eftersom denna mark enligt fastighetsregistret omfattades av ett 20- (cid:134)rigt avyttringsf(cid:148)rbud. Den f(cid:148)rv(cid:132)rvade marken utg(cid:148)r d(cid:132)rigenom inte n(cid:134)gon ytterligare s(cid:132)kerhet vid kapi- talanskaffningen. I ”Bohl-dokumentet” (som antogs p(cid:134) initiativ av f(cid:148)rbundskansler(cid:132)mbetet den 16 november 1992) fast- st(cid:132)lls att markens avkastning skall vara v(cid:132)gledande f(cid:148)r det f(cid:148)rm(cid:134)nliga f(cid:148)rv(cid:132)rvspriset. I EALG har man i f(cid:148)renklande syfte utg(cid:134)tt fr(cid:134)n det tredubbla taxerings- v(cid:132)rdet (som (cid:134)r 1935 grundades p(cid:134) avkastningsv(cid:132)rdet). 24. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 107/31 D(cid:132)rmed (cid:132)r det enligt den ber(cid:148)rda parten uteslutet att ett f(cid:148)rm(cid:134)nligt markk(cid:148)p skulle inneb(cid:132)ra minskade kostnader f(cid:148)r produktionsmedel eller m(cid:148)jligg(cid:148)ra f(cid:148)r f(cid:148)rv(cid:132)rvaren att saluf(cid:148)ra jordbruksprodukter till l(cid:132)gre priser. som helst Marknaden f(cid:148)r jordbruksmark best(cid:132)ms, enligt parten, inte av avkastningsm(cid:148)jligheterna. hur Varken i Tyskland eller de flesta andra medlemsstater (cid:132)r niv(cid:134)n p(cid:134) markpriserna relaterade till avkastnings- m(cid:148)jligheterna. K(cid:148)p av mark inom jordbruket leder i n(cid:132)stan alla gemenskapens regioner till en (cid:148)kning av produktionskostnaderna, vilket minskar konkur- renskraften. Det (cid:132)r, enligt parten, inte markpriserna som avg(cid:148)r produktionskostnaderna i jordbruket, utan arrende- priserna. Det kan enligt denne inte f(cid:148)rnekas, att jord- bruksf(cid:148)retag, som under (cid:134)rtionden och ofta (cid:134)rhund- raden har f(cid:148)rv(cid:132)rvat markegendom genom jordbru- karnas sparsamhet, har st(cid:148)rre stabilitet och s(cid:132)kerhet. Men detta argument g(cid:132)ller inte de f(cid:148)retag som (cid:132)r under uppbyggnad i de nya delstaterna och har stora l(cid:134)nekostnader, och i synnerhet inte problemet med f(cid:148)rm(cid:134)nliga markk(cid:148)p. Dessutom skiljer sig markpriserna avsev(cid:132)rt mellan medlemsstater och regioner och st(cid:134)r inte i relation till inkomstm(cid:148)jligheterna. Det tredubbla taxeringsv(cid:132)rdet, som (cid:132)r det pris som f(cid:148)rv(cid:132)rvsber(cid:132)ttigade f(cid:134)r k(cid:148)pa mark f(cid:148)r enligt EALG, ligger enligt parten h(cid:148)gre (cid:132)n det genomsnittliga marknadsv(cid:132)rde p(cid:134) mark i Frankrike, Spanien, Wales och Skottland. Klagom(cid:134)l fr(cid:134)n mark(cid:132)garf(cid:148)reningar i dessa medlemsstater kan allts(cid:134) bem(cid:148)tas med argu- mentet att mark (cid:132)r billigare i dessa l(cid:132)nder. Arrende- priserna som (cid:132)r avg(cid:148)rande f(cid:148)r konkurrensen p(cid:134) jord- bruksomr(cid:134)det l(cid:134)g dessutom i alla medlemsstater, med undantag f(cid:148)r V(cid:132)sttyskland, p(cid:134) ungef(cid:132)r samma niv(cid:134) som i de nya delstaterna. 5. Undantaget enligt artikel 92. 2 c i EG-f(cid:148)rdraget Inte en enda ber(cid:148)rd part har inv(cid:132)nt mot de tvivel som kommissionen har framf(cid:148)rt om m(cid:148)jligheten att till(cid:132)mpa undantaget enligt artikel 92. 2 c i EG- f(cid:148)rdraget p(cid:134) markf(cid:148)rv(cid:132)rvsprogrammet. En part ans(cid:134)g att Tyskland inte kunnat redovisa n(cid:134)gra (cid:148)vertygande motargument, i synnerhet n(cid:132)r det g(cid:132)llde kommissio- nens (cid:134)sikt att de ifr(cid:134)gasatta regleringarna inte orsa- kats av delningen utan av att delningen upph(cid:148)rt. Enligt parten kan Tyskland inte heller bem(cid:148)ta detta argument med ”att bristerna i den centralstyrda ekonomin har haft en fortsatt betydelse (cid:132)ven efter det att DDR upph(cid:148)rt att existera” eller ens med att ”inf(cid:148)- randet av marknadsekonomi i (cid:153)sttyskland” skulle ha sin grund i delningen, som allts(cid:134) skulle r(cid:132)ttf(cid:132)rdiga den ifr(cid:134)gasatta f(cid:148)rm(cid:134)nen. Den ”driftst(cid:148)rning” som delningen orsakat (cid:132)r avhj(cid:132)lpt sedan 1990. D(cid:132)rf(cid:148)r st(cid:132)mmer det, enligt parten, att delningens upph(cid:148)rande var orsaken till den f(cid:148)rm(cid:134)n som arrendatorerna f(cid:134)tt i och med att de p(cid:134) privat- r(cid:132)ttslig grund f(cid:134)r f(cid:148)rvalta stora jordbruksomr(cid:134)den f(cid:148)r att bygga upp egna fanns d(cid:132)remot inga uppenbara sk(cid:132)l–inte heller kopplade till delningen–till att ocks(cid:134) (cid:148)verf(cid:148)ra egendom till dessa personer p(cid:134) f(cid:148)rm(cid:134)nliga villkor. f(cid:148)rm(cid:148)genheter. Det 6. Undantaget enligt artikel 92. 3 a i EG-f(cid:148)rdraget Det b(cid:148)r p(cid:134)pekas att ingen har h(cid:132)vdat att (cid:134)tg(cid:132)rden i fr(cid:134)ga enligt artikel 92. 3 a skall kunna anses som st(cid:148)d f(cid:148)r fr(cid:132)mja den ekonomiska utvecklingen i regioner d(cid:132)r levnadsstandarden (cid:132)r onormalt l(cid:134)g eller d(cid:132)r det r(cid:134)der allvarlig brist p(cid:134) syssels(cid:132)ttning. att 7. Undantaget enligt artikel 92. 3 c i EG-f(cid:148)rdraget 7. 1 Utveckling av vissa n(cid:132)ringsverksamheter eller vissa regioner/gemensamt intresse En annan ber(cid:148)rd part h(cid:132)vdar d(cid:132)remot att f(cid:148)rm(cid:134)nsta- garna (cid:148)kar sin konkurrenskraft genom det f(cid:148)rm(cid:134)n- liga markk(cid:148)pet. Den mark som kan k(cid:148)pas f(cid:148)rm(cid:134)nligt kan, enligt parten, ocks(cid:134) tj(cid:132)na som r(cid:148)relsekapital, eftersom BVVG:s f(cid:148)rk(cid:148)psr(cid:132)tt n(cid:132)stan aldrig utnyttjas innan den upph(cid:148)r att g(cid:132)lla. Inte heller fanns det n(cid:134)got s(cid:132)tt att f(cid:148)rhindra kompletterande bel(cid:134)ning. Man p(cid:134)pekar att Tyskland inte kan h(cid:132)vda att ”jord- bruksf(cid:148)retagen i de nya delstaterna (led) av en struk- turell obalans i fr(cid:134)ga om andelen (cid:132)gd mark, eftersom dessa till st(cid:148)rsta delen (91,1 %) verkar p(cid:134) arrenderad mark”. Denna situation har n(cid:132)mligen sin orsak i att dessa jordbruksf(cid:148)retag–i motsats till andra f(cid:148)rv(cid:132)r- vare, s(cid:132)rskilt de klagande–tilldelats alldeles f(cid:148)r stora L 107/32 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 24. 4. 1999 s(cid:134)g till arealer. F(cid:148)r (cid:148)vrigt skulle (cid:132)ven l(cid:134)ngfristiga arrende- avtal f(cid:148)r stora jordbruksarealer kunna bidra till att s(cid:132)kra investeringar och arbetstillf(cid:132)llen i tillr(cid:132)cklig utstr(cid:132)ckning. F(cid:148)rm(cid:134)nliga f(cid:148)rv(cid:132)rv skulle, om man jordbrukskooperativens efterf(cid:148)ljare, enbart kunna leda ”till ett balanserat f(cid:148)rh(cid:134)llande mellan arrenderad och (cid:132)gd mark”. Om man d(cid:132)remot tittar p(cid:134) hela jordbruksstrukturen i de nya delstaterna, kan man absolut inte h(cid:132)vda att det r(cid:134)der balans i f(cid:148)rdel- ningen av jord- och skogsbruksmark mellan de ber(cid:148)rda grupperna. arrendatorer bara 29,2 % vid f(cid:148)rs(cid:132)ljningstillf(cid:132)llet–med h(cid:132)nsyn till att kommissionen har sagt att en st(cid:148)dniv(cid:134) p(cid:134) 35 % (cid:132)r godtagbar i ej eftersatta omr(cid:134)den. L(cid:134)ngfri- stiga egendom som vill –s(cid:132)rskilt f(cid:148)r att utnyttja denna som s(cid:132)kerhet vid l(cid:134)n–avskr(cid:132)cks n(cid:132)mligen inte av ett tidsbegr(cid:132)nsat avyttringsf(cid:148)rbud, eftersom dessa hur som helst inte har f(cid:148)r avsikt eller behov av att s(cid:132)lja. Bevis har lagts fram p(cid:134) att st(cid:148)dniv(cid:134)erna i vissa fall (cid:148)verstiger 70 %. f(cid:148)rv(cid:132)rva 7. 2 St(cid:148)dniv(cid:134)er i fr(cid:134)ga om jordbruksmark i ej eftersatta omr(cid:134)den 7. 3 Den utsatta dagen 3 oktober 1990–diskriminering En part p(cid:134)pekar att den f(cid:148)rv(cid:132)rvade jordbruksmarken besv(cid:132)ras av juridiska inskr(cid:132)nkningar, vilket har en mycket negativ inverkan p(cid:134) dess marknadsv(cid:132)rde j(cid:132)mf(cid:148)rt med den jordbruksmark som f(cid:148)rv(cid:132)rvas p(cid:134) den fria marknaden. I k(cid:148)peavtalen inom ramen f(cid:148)r f(cid:148)rordningen om markf(cid:148)rv(cid:132)rv, ingick till exempel i regel avyttrings- och och f(cid:148)rk(cid:148)psr(cid:132)tt f(cid:148)r en period p(cid:134) (cid:134)tminstone 20 (cid:134)r efter undertecknandet av k(cid:148)peavtalet. restv(cid:132)rdesklausuler f(cid:148)rfogandef(cid:148)rbud, i l(cid:134)ngtg(cid:134)ende inskr(cid:132)nkningar Det (cid:132)r i v(cid:132)rderingssammanhang allm(cid:132)nt vedertaget, att f(cid:148)rfogander(cid:132)tten och inteckningar har en best(cid:134)ende effekt p(cid:134) ber(cid:132)k- ningen av markpriset. Det var enligt parten d(cid:132)rf(cid:148)r att inte godtagbart f(cid:148)rs(cid:132)ljningspris j(cid:132)mf(cid:148)ra motsvarande det tredubbla taxeringsv(cid:132)rdet vid ett f(cid:148)rm(cid:134)nligt k(cid:148)p inom markf(cid:148)rv(cid:132)rvsprogrammet med f(cid:148)rv(cid:132)rvanden p(cid:134) den fria marknaden av jordbruks- mark som inte besv(cid:132)ras av n(cid:134)gra inskr(cid:132)nkningar. ett f(cid:148)rfogander(cid:132)tten, Om man vid fastst(cid:132)llandet av jordbruksmarkens verk- liga marknadsv(cid:132)rde tog h(cid:132)nsyn till inskr(cid:132)nkningarna i st(cid:148)dniv(cid:134)n antagligen skulle normalt ligga under 35 %, (cid:132)ven vid ett f(cid:148)rm(cid:134)nligt f(cid:148)rs(cid:132)ljningspris motsvarande det tredubbla taxerings- v(cid:132)rdet. Parten i fr(cid:134)ga medger dock i anslutning till dessa resonemang, att st(cid:148)dniv(cid:134)n i vissa fall (cid:132)nd(cid:134) kan ligga (cid:148)ver 35 %. att Tyskland har Andra ber(cid:148)rda parter menar ber(cid:132)knat s(cid:132)tt. De felaktigt st(cid:148)dniv(cid:134)erna p(cid:134) ett mots(cid:132)tter sig f(cid:148)rs(cid:148)ket att ”r(cid:132)kna ner” f(cid:148)rm(cid:134)nen, f(cid:148)r att p(cid:134) s(cid:134) s(cid:132)tt komma fram till en p(cid:134)st(cid:134)dd st(cid:148)dniv(cid:134) p(cid:134) En part i f(cid:148)rfarandet menar, att lagens tillkomsts(cid:132)tt och de (cid:148)verl(cid:132)ggningar under ledning av f(cid:148)rbunds- kansler(cid:132)mbetet som f(cid:148)regick lagens instiftande visar att Tysklands regering med st(cid:148)d av parlamentet ville begr(cid:132)nsa m(cid:148)jligheten till f(cid:148)rm(cid:134)nliga markf(cid:148)rv(cid:132)rv till personer som var bofasta i DDR. Tidigare medbor- gare i F(cid:148)rbundsrepubliken, som inte hade utsatts f(cid:148)r expropriation under den sovjetiska ockupationen eller av DDR eller inte (cid:132)gde land i DDR, utesl(cid:148)ts allts(cid:134) ocks(cid:134) fr(cid:134)n denna m(cid:148)jlighet. Dessa behandlades p(cid:134) samma s(cid:132)tt som (cid:148)vriga medborgare i gemen- skapen. Nygrundare borde, enligt parten, inte ”uteslutas” av kommissionen. Dessa har under senaste 40 (cid:134)ren inte haft samma m(cid:148)jligheter som andra medborgare i gemenskapen att ackumulera kapital. de bristande Andra ber(cid:148)rda parter (cid:132)r av en annan (cid:134)sikt. M(cid:134)nga proportionerna mellan kritiserar (cid:134)tg(cid:132)rden och skadan och uppfattar detta som en diskriminering. B(cid:134)de grupperna tidigare (cid:132)gare med och utan ers(cid:132)ttningsanspr(cid:134)k (i egenskap av (cid:134)tergrun- dare eller inte l(cid:132)ngre verksamma jordbrukare) och (cid:134)tergrundare som (cid:132)r bofasta p(cid:134) orten har lidit skada. Det (cid:132)r onekligen sv(cid:134)rt att exakt ber(cid:132)kna skadornas omfattning f(cid:148)r de olika grupperna, s(cid:132)rskilt n(cid:132)r det g(cid:132)ller (cid:134)tergrundare med ers(cid:132)ttningsanspr(cid:134)k och (cid:134)ter- grundare som (cid:132)r bofasta p(cid:134) orten, f(cid:148)r vilka v(cid:132)rdef(cid:148)r- s(cid:132)mring respektive bristande utvecklingsm(cid:148)jligheter m(cid:134)ste ses som skador. Men om man j(cid:132)mf(cid:148)rde skadorna och rangordnade dessa, skulle det med s(cid:132)kerhet vara s(cid:134) att exproprierade personer utan r(cid:132)tt till ers(cid:132)ttning j(cid:132)mf(cid:148)relsevis lidit de st(cid:148)rsta skadorna, och de (cid:134)tergrundare som (cid:132)r bofasta p(cid:134) orten och som inte exproprierats lidit de j(cid:132)mf(cid:148)relsevis minsta skadorna. 24. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 107/33 och r(cid:132)tt f(cid:148)rk(cid:148)psr(cid:132)tt Om man ser detta f(cid:148)rh(cid:134)llande som ett obestridligt faktum, framst(cid:134)r det ur juridisk synvinkel som tvivel- aktigt att regleringens f(cid:148)rm(cid:134)nstagare (cid:132)r omv(cid:132)nt rang- ordnade. Enligt ALG erh(cid:148)ll de (cid:134)tergrundare som var bofasta p(cid:134) orten, allts(cid:134) de personer, som inte expro- prierats och f(cid:148)r vilka skadorna bara best(cid:134)r i f(cid:148)rlorade utvecklingsm(cid:148)jligheter, att f(cid:148)rv(cid:132)rva 600 000 avkastningsenheter. F(cid:148)re detta (cid:132)gare som inte l(cid:132)ngre var verksamma som jordbrukare, av vilka en del inte heller hade m(cid:148)jlighet att ta (cid:148)ver sina jordbruk eftersom de bofasta ”redan var p(cid:134) plats”, fick d(cid:132)remot bara ”(cid:134)terk(cid:148)psr(cid:132)tt” och r(cid:132)tten att f(cid:148)rv(cid:132)rva 300 000 avkastningsenheter. De personer som lidit de st(cid:148)rsta skadorna och d(cid:132)rigenom egentligen hade r(cid:132)tt att kr(cid:132)va den h(cid:148)gsta ers(cid:132)ttningen fick allts(cid:134), (cid:134)tminstone om de ocks(cid:134) var arrendatorer, den j(cid:132)mf(cid:148)- relsevis l(cid:132)gsta ers(cid:132)ttningen och de personer som lidit de j(cid:132)mf(cid:148)relsevis minsta skadorna den h(cid:148)gsta ers(cid:132)tt- ningen. Vissa parter ser allts(cid:134) ett missf(cid:148)rh(cid:134)llande i att de som lidit j(cid:132)mf(cid:148)relsevis liten skada mottagit en h(cid:148)gre ers(cid:132)ttning (cid:132)n personer som lidit st(cid:148)rre skada. I vissa fall anklagar man lagstiftaren f(cid:148)r statligt godtycke i fr(cid:134)ga om markf(cid:148)rv(cid:132)rvsprogrammet. En f(cid:148)re detta medborgare i DDR, som flydde p(cid:134) grund av de f(cid:148)rf(cid:148)ljelser och kaotiska f(cid:148)rh(cid:134)llanden som r(cid:134)dde 1989 och f(cid:148)rst (cid:134)terv(cid:132)nde till sin hemregion efter den 3 oktober 1990, har enligt dessa regler inte r(cid:132)tt att f(cid:148)rv(cid:132)rva mark f(cid:148)rm(cid:134)nligt, (cid:132)ven om denne kanske har tvingats tillbringa hela sitt dittillsvarande liv i DDR. (cid:143) andra sidan skulle personer, som flyttat fr(cid:134)n f. d. F(cid:148)rbundsrepubliken Tysklands territorium till det f. d. DDR ”i tid” f(cid:148)re den 3 oktober 1990 ha r(cid:132)tt att f(cid:148)rv(cid:132)rva mark. I den ber(cid:148)rda partens fall ledde detta till att denne inte kunde utvidga sitt existerande f(cid:148)retag p(cid:134) ett ekonomiskt meningsfullt s(cid:132)tt, inte ens till marknadsv(cid:132)rdet, d(cid:132)rf(cid:148)r att all angr(cid:132)nsande mark s(cid:134)lts till f(cid:148)rm(cid:134)nliga priser enligt EALG. (cid:153)vriga ber(cid:148)rda parter anser att (cid:134)tg(cid:132)rden (cid:132)r diskrimi- nerande och h(cid:132)vdar att den inneb(cid:132)r ett brott mot artiklarna 52, 6 och 40:3 i EG-f(cid:148)rdraget. De st(cid:132)ller sig uttryckligen bakom de tvivel som kommissionen framf(cid:148)rt d(cid:134) den inledde f(cid:148)rfarandet. Vissa h(cid:132)vdar ocks(cid:134) att Tyskland utan framg(cid:134)ng f(cid:148)rs(cid:148)ker att objek- tivt r(cid:132)ttf(cid:132)rdiga den klart oj(cid:132)mlika behandling av v(cid:132)st- tyskar och andra EU-medborgare som onekligen (cid:132)ger rum ”med f(cid:148)rh(cid:134)llanden som uppstod i DDR”. (cid:142)ven i detta sammanhang, menar man att det f(cid:148)rbisetts att EALG tr(cid:132)dde i kraft f(cid:148)rst fem (cid:134)r efter (cid:134)terf(cid:148)reningen, d(cid:134) det varken av juridiska eller faktiska sk(cid:132)l fanns anledning att diskriminera v(cid:132)sttyskar och andra EU- medborgare i f(cid:148)rh(cid:134)llande till jordbrukskooperativens efterf(cid:148)ljare och (cid:132)ven nygrundare. Aven h(cid:132)r h(cid:132)nvisar Tyskland – dock utan n(cid:134)got som helst bevis – till ”utformningen av en socialt godtagbar reglering” och till att ”en l(cid:134)ngtg(cid:134)ende social kontinuitet (cid:132)r absolut n(cid:148)dv(cid:132)ndig” n(cid:132)r det g(cid:132)ller utvecklingen inom jord- och skogsbruket. Mot detta inv(cid:132)nder parterna, att det s(cid:132)tt p(cid:134) vilket jordbrukskoo- perativens efterf(cid:148)ljare getts f(cid:148)rm(cid:134)ner varit godtyck- ligt, socialt skevt och djupt or(cid:132)ttvist, och att Tysk- lands h(cid:132)nvisning till en p(cid:134)st(cid:134)dd socialt godtagbar reglering s(cid:134)ledes inte f(cid:134)r f(cid:148)rv(cid:132)xlas med p(cid:134)st(cid:134)endet att de f(cid:148)rm(cid:134)nliga markf(cid:148)rv(cid:132)rven verkligen f(cid:134)r ett s(cid:134)dant resultat. Detta visar s(cid:132)rskilt Tysklands p(cid:134)pekande att man vid omstruktureringen av det av jordbrukskooperativ dominerade jordbrukssystemet i DDR inte f(cid:134)r ”bortse fr(cid:134)n de sociala f(cid:148)ljderna”. Det som i detta samman- hang beskrivs som att de befintliga sociala struktu- rerna ”hotades av att sl(cid:134)s s(cid:148)nder”, innebar i verklig- heten den faktiska f(cid:148)rlusten av m(cid:134)nga hundratusen arbetsplatser p(cid:134) landsbygden, n(cid:134)got som hur som helst inte inte kunde undvikas, och i synnerhet genom att gynna jordbrukskooperativens efterf(cid:148)ljare och nygrundare vid tilldelningen av arrendeavtal och f(cid:148)rs(cid:132)ljning av mark. Den ifr(cid:134)gasatta f(cid:148)rm(cid:134)nen har allts(cid:134) inget som helst samband med Tysklands p(cid:134)st(cid:134)dda bevarande av ”befintliga sociala strukturer”. Tv(cid:132)rtom har den massvisa utstr(cid:148)mningen av arbetskraft ur jordbruks- kooperativen visat att detta p(cid:134)st(cid:134)ende bara (cid:132)r en f(cid:148)re- v(cid:132)ndning. Som rent hyckleri m(cid:134)ste de parter i de nya delstaterna, som fortfarande (cid:132)r bosatta d(cid:132)r men som inte gynnas p(cid:134) ett j(cid:132)mf(cid:148)rbart s(cid:132)tt, uppfatta f(cid:148)rbunds- regeringens p(cid:134)st(cid:134)ende att den ville skapa f(cid:148)rv(cid:132)rvs- f(cid:148)re detta m(cid:148)jligheter som g(cid:148)r det m(cid:148)jligt medborgare i DDR att utifr(cid:134)n sina s(cid:132)rskilda band till en viss region hitta en plats i de nya sociala struktu- rerna”. i detta sammanhang t(cid:132)nkte f(cid:148)rbundsregeringen p(cid:134) ”m(cid:132)nniskorna” i de nya del- staterna (och p(cid:134) dessa ber(cid:148)rda parter) utan uteslu- tande p(cid:134) de omkring 3 000 efterf(cid:148)ljarna till jord- brukskooperativen. Lagstiftaren (cid:134)stadkom ”av dessa sk(cid:132)l” ingen socialt godtagbar reglering. Inte heller ”f(cid:148)r Vissa parter uppm(cid:132)rksammar dessutom s(cid:132)rskilt kommissionen p(cid:134) att (cid:134)r 1996 hade hur som helst de oj(cid:132)mf(cid:148)rligt flesta l(cid:134)ngfristiga arrendeavtalen slutits med (cid:148)sttyskar. Eftersom de flesta v(cid:132)sttyskar och andra EU-medborgare f(cid:148)ljaktligen inte uppfyllde detta villkor, hade denna grupp (cid:132)ven utan fastst(cid:132)l- landet av den 3 oktober 1990 inte kunnat delta i markf(cid:148)rv(cid:132)rvsprogrammet. Av detta kan man dra slut- satsen att fastst(cid:132)llandet av den 3 oktober 1990 inte var n(cid:148)dv(cid:132)ndigt. L 107/34 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 24. 4. 1999 IV nytt och att driften (cid:132)ven inbegriper den mark som avses i artikel 3. 1 i ALG. Tyskland har i en skrivelse av den 22 oktober 1998 gett f(cid:148)ljande synpunkter p(cid:134) de ber(cid:148)rda parternas kommentarer enligt ovan. R(cid:132)tten att inom ramen f(cid:148)r artikel 3 i ALG f(cid:148)rv(cid:132)rva mark upph(cid:132)vs heller inte, s(cid:134)som h(cid:132)vdats, genom andra tyska lagar (skaderegleringslagen och lagen om omstrukturering av jordbruket). 1. (cid:143)tergrundare med ers(cid:132)ttningsanspr(cid:134)k I motsats till vad som h(cid:132)vdas i de klagandes skriftliga inlagor och i yttranden fr(cid:134)n andra ber(cid:148)rda parter, (cid:132)r (cid:134)tergrundare med ers(cid:132)ttningsanspr(cid:134)k och p(cid:134) orten bofasta (cid:134)tergrundare som (cid:134)terigen fritt f(cid:148)rfogar (cid:148)ver sin mark som tidigare (cid:148)verf(cid:148)rts till jordbrukskoopera- tiven, f(cid:148)rv(cid:132)rvsber(cid:132)ttigade enligt artikel 3. 2 f(cid:148)rsta meningen i ALG. Tyskland accepterar inte argumentet att artikel 3. 2 f(cid:148)rsta delen av tredje meningen i ALG skulle inne- b(cid:132)ra att (cid:134)tergrundare med ers(cid:132)ttningsanspr(cid:134)k bara kan f(cid:148)rv(cid:132)rva jord- och skogsbruksmark f(cid:148)rm(cid:134)nligt, om de inte framg(cid:134)ngsrikt har kunnat h(cid:132)vda sina anspr(cid:134)k p(cid:134) (cid:134)terl(cid:132)mnande inom ramen f(cid:148)r f(cid:148)rm(cid:148)gen- hetslagen p(cid:134) grund av att de undantagits enligt artik- larna 4 och 5 i denna. Redan formuleringen ”(cid:134)ter- grundare enligt den betydelse som avses i f(cid:148)rsta meningen (cid:132)r ocks(cid:134). ” i artikel 3. 2 tredje meningen i ALG visar, att denna best(cid:132)mmelse inte ger en slut- giltig definition p(cid:134) gruppen (cid:134)tergrundare. Det fastsl(cid:134)s endast att (cid:132)ven de grupper, som omn(cid:132)mns i denna och f(cid:148)r vilka det av olika sk(cid:132)l inte har varit m(cid:148)jligt att f(cid:134) ers(cid:132)ttning f(cid:148)r exproprierad egendom, tillh(cid:148)r gruppen f(cid:148)rv(cid:132)rvsber(cid:132)ttigade (cid:134)tergrundare. Enligt lagstiftarens (cid:148)nskan h(cid:148)r till kategorin (cid:134)ter- grundare enligt artikel 3. 2 f(cid:148)rsta meningen i ALG just ocks(cid:134) s(cid:134)dana personer, som fatt tillbaka sin tidi- f(cid:148)re detta gare egendom genom restitution samt medlemmar av jordbrukskooperativen, som (cid:134)terigen verkar som sj(cid:132)lvst(cid:132)ndiga jordbrukare. I annat fall skulle ett stort antal av de bofasta (cid:134)tergrundarna, som arrenderar en ansenlig del av BVVG:s mark, uteslutas fr(cid:134)n markf(cid:148)rv(cid:132)rv. Enbart f(cid:148)r (cid:134)terkrav/skadereglering fingeras i artikel 349. 3 i skaderegleringslagen en fullst(cid:132)ndig skadeer- s(cid:132)ttning f(cid:148)r ber(cid:132)ttigade personer, som emellertid i verkligheten inte (cid:134)terf(cid:134)tt n(cid:134)gra befintliga f(cid:148)retag. Denna fiktion har uteslutande r(cid:132)ttsteknisk betydelse f(cid:148)r r(cid:132)tten att g(cid:148)ra anspr(cid:134)k p(cid:134) (cid:134)terl(cid:132)mnande. Anspr(cid:134)k p(cid:134) skadereglering (cid:132)r h(cid:132)r alltid begr(cid:132)nsat till restitu- tionsobjektets verkliga v(cid:132)rde. Skaderegleringslagen har varit ett s(cid:132)tt att l(cid:148)sa sv(cid:134)ra fall, och har lika litet som regleringen av ol(cid:148)sta f(cid:148)rm(cid:148)genhetsfr(cid:134)gor i f(cid:148)rdraget om Tysklands enande i civilr(cid:132)ttslig inneburit mening eller gottg(cid:148)relse f(cid:148)r expropriation enligt artikel 14. 3 i grundlagen. full ers(cid:132)ttning f(cid:148)r skador Skaderegleringen utesluter allts(cid:134) inte regleringar p(cid:134) annan r(cid:132)ttslig grund, som ifr(cid:134)gavarande reglering av (cid:132)gandef(cid:148)rh(cid:134)llanden. Eftersom f(cid:148)re detta medlemmar av jordbrukskoope- rativen enligt artikel 44. 1 i lagen om omstrukturering av jordbruket kan g(cid:148)ra anspr(cid:134)k p(cid:134) full ers(cid:132)ttning f(cid:148)r v(cid:132)rdet p(cid:134) (cid:148)verf(cid:148)rda inventarier, drar de klagande slut- satsen att man ”av juridiska sk(cid:132)l” m(cid:134)ste utg(cid:134) fr(cid:134)n, att full ers(cid:132)ttning har utbetalts f(cid:148)r de inventarier som (cid:148)verf(cid:148)rts till jordbrukskooperativen. De s(cid:132)tter allts(cid:134) likhetstecken mellan anspr(cid:134)k p(cid:134) ers(cid:132)ttning och faktisk utbetalning av densamma. Det torde emel- lertid vara allm(cid:132)nt k(cid:132)nt att det i m(cid:134)nga fall inte har betalats ut full ers(cid:132)ttning f(cid:148)r de inventarier som (cid:148)ver- f(cid:148)rts till jordbrukskooperativen. 2. Kompensation av kapitalf(cid:148)rluster F(cid:148)r att som (cid:134)tergrundare vara f(cid:148)rv(cid:132)rvsber(cid:132)ttigad enligt artikel 3. 2 i f(cid:148)rening med artikel 3. 1 i ALG r(cid:132)cker det, om ett jordbruksf(cid:148)retag har startats p(cid:134) I yttrandena framf(cid:148)rs flera g(cid:134)nger (cid:134)sikten, att jord- bruksf(cid:148)retagen i de nya delstaterna sedan 1990 skulle ”(cid:134)rliga anpassningsbidrag i en s(cid:134)dan ha erh(cid:134)llit 24. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 107/35 omfattning, att deras kapitalf(cid:148)rluster ersatts g(cid:134)nger om”. flera Detta antagande bygger p(cid:134) felaktiga grunder: Det st(cid:132)mmer visserligen att jordbruksf(cid:148)retagen i de nya delstaterna har erh(cid:134)llit avsev(cid:132)rda medel sedan 1990. Dessa medel tj(cid:132)nade emellertid inte som kompensa- tion f(cid:148)r kapitalf(cid:148)rluster, som f(cid:148)retagen eller deras (cid:132)gare gjort f(cid:148)re Tysklands (cid:134)terf(cid:148)renande. Producent- priserna inom jordbruket i de nya delstaterna, som under DDR-tiden fastst(cid:132)lldes av staten, sj(cid:148)nk avsev(cid:132)rt i samband med uppr(cid:132)ttandet av den monet(cid:132)ra, ekonomiska och sociala unionen, (cid:148)vertagandet av det gemensamma systemet f(cid:148)r organisationen av mark- naden och anpassningen av jordbrukspriserna till niv(cid:134)n i de gamla delstaterna. Visserligen sj(cid:148)nk samti- digt priserna p(cid:134) insatsvaror, men detta kunde inte ens tilln(cid:132)rmelsevis ers(cid:132)tta inkomstbortfallet, med f(cid:148)ljd att flertalet f(cid:148)retag inte var i st(cid:134)nd att betala sina skulder. F(cid:148)r att uppv(cid:132)ga dessa nackdelar beviljades d(cid:132)rf(cid:148)r anpassningsst(cid:148)d. Dessa st(cid:148)d anm(cid:132)ldes till kommis- sionen och godk(cid:132)ndes av denna. f(cid:148)rm(cid:148)genhetsf(cid:148)rv(cid:132)rv, m(cid:148)jligheten att f(cid:148)r enskilt bygga upp nytt driftkapital (inte privat kapital). Att utesluta kapitalbildningsmodeller har varit en poli- tisk grundtanke vid utformningen av den socialt godtagbara regleringen. Det faktum att bara de personer direkt drabbats av Tysklands delning f(cid:134)r f(cid:148)rv(cid:132)rva mark visar dessutom tydligt, att m(cid:134)ls(cid:132)ttningen att skapa nya (cid:132)gandestruk- turer och p(cid:134) s(cid:134) s(cid:132)tt fris(cid:132)tta ekonomiska och sociala krafter inte strider mot avsikten att ge ers(cid:132)ttning f(cid:148)r de nackdelar som m(cid:132)nniskor i DDR lidit av. inneh(cid:134)ller f(cid:148)r markf(cid:148)rv(cid:132)rv enligt Programmet f(cid:148)rbundsregeringen ingen godtycklig diskriminering av v(cid:132)sttyskar eller andra EU-medborgare. Lagstiftaren av lagen om ers(cid:132)ttning och reglerings(cid:134)tg(cid:132)rder har vid utformningen av den socialt godtagbara regleringen och det d(cid:132)rmed f(cid:148)rbundna fastst(cid:132)llandet av f(cid:148)rv(cid:132)rvs- villkor tvingats knyta an till de f(cid:148)rh(cid:134)llanden som r(cid:134)dde i de nya delstaterna den 3 oktober 1990. F(cid:148)r att (cid:134)stadkomma inre enhet och uppr(cid:132)tth(cid:134)lla r(cid:132)ttslig stabilitet var det n(cid:148)dv(cid:132)ndigt att ocks(cid:134) ge de jordbru- kare som var bofasta p(cid:134) orten vid denna tidpunkt r(cid:132)tt att f(cid:148)rv(cid:132)rva mark. P(cid:134) s(cid:134) s(cid:132)tt s(cid:134)g man samtidigt till, att bara s(cid:134)dana personer som drabbats personligen och direkt av Tysklands delning fick delta i markf(cid:148)rv(cid:132)rvet. f(cid:148)rm(cid:134)nligt 3. Diskriminering V konkurrens f(cid:148)religger enligt fr(cid:134)gan om det N(cid:132)r det g(cid:132)ller gemenskapslagstiftningen relevant diskriminering, framh(cid:134)ller Tyskland att medborgarskapet inte kan ha spelat n(cid:134)gon roll ens om en tidigare (cid:132)gare, vid arrendering och senare f(cid:148)rv(cid:132)rv av jordbruksmark eller vid f(cid:148)rs(cid:132)ljning av skogsmark, i ett hypotetiskt fall skulle ha missgynnats i f(cid:148)rh(cid:134)llande till en annan f(cid:148)rv(cid:132)rvsber(cid:132)ttigad. Denna f(cid:148)rekom uteslutande mellan f(cid:148)re detta medborgare i DDR. Sakliga sk(cid:132)l ligger till grund f(cid:148)r den dag (den 3 oktober 1990) som fastst(cid:132)llts f(cid:148)r markf(cid:148)rv(cid:132)rv. V(cid:132)st- tyska medborgare hade j(cid:132)mf(cid:148)rt med medborgare i DDR mycket goda m(cid:148)jligheter att v(cid:132)lja yrkesinrikt- ning efter egna (cid:148)nskem(cid:134)l och personlig fallenhet, vilket i sin tur gav goda f(cid:148)ruts(cid:132)ttningar f(cid:148)r f(cid:148)rm(cid:148)gen- hetsf(cid:148)rv(cid:132)rv. Om man l(cid:132)t v(cid:132)sttyskar (eller andra EU- medborgare), som inte personligen p(cid:134)verkats av Tysklands delning, ta del i markf(cid:148)rv(cid:132)rvet, skulle detta inneb(cid:132)ra att man gav dem en m(cid:148)jlighet att f(cid:148)rdelak- tigt placera tillg(cid:134)ngar som f(cid:148)rv(cid:132)rvats i v(cid:132)st i de nya delstaterna (till exempel i form av biinkomst i skogs- bruk). D(cid:132)rmed skulle man fr(cid:134)nta DDR-medborgare, som inte tilln(cid:132)rmelsevis haft samma f(cid:148)ruts(cid:132)ttningar D(cid:134) f(cid:148)rfarandet inleddes slog kommissionen fast, att mark- f(cid:148)rv(cid:132)rvsprogrammet inte anm(cid:132)lts som st(cid:148)d(cid:134)tg(cid:132)rd enligt artikel 93. 3 i EG-f(cid:148)rdraget. Enligt denna artikel skall kommissionen underr(cid:132)ttas om statliga st(cid:148)d redan p(cid:134) planeringsstadiet. En (cid:148)vertr(cid:132)delse av denna best(cid:132)mmelse medf(cid:148)r att ett eventuellt st(cid:148)d skall betraktas som olagligt. Tyskland har emellertid anf(cid:148)rt, att artikel 93. 3 liksom (cid:148)vriga best(cid:132)mmelser om statligt st(cid:148)d i f(cid:148)rdraget inte (cid:132)r till(cid:132)mpliga. H(cid:132)rvidlag sl(cid:134)r kommissionen fast att EG- f(cid:148)rdraget fr(cid:134)n dagen f(cid:148)r DDR:s anslutning till F(cid:148)rbunds- republiken Tyskland den 3 oktober 1990 (cid:132)ven omfattar de omr(cid:134)den som tidigare utgjorde DDR. D(cid:132)rf(cid:148)r g(cid:132)llde fr(cid:134)n denna dag ocks(cid:134) konkurrensreglerna i lika h(cid:148)g grad Tysk- lands v(cid:132)stra som (cid:148)stra del. Den del av EALG som innefattar markf(cid:148)rv(cid:132)rvspro- grammet tr(cid:132)dde i kraft den 1 december 1994 (1), allts(cid:134) efter den 3 oktober 1990 och vid en tidpunkt d(cid:134) EG- f(cid:148)rdraget omfattade hela Tyskland. D(cid:132)rf(cid:148)r (cid:132)r b(cid:134)de best(cid:132)mmelserna i artikel 93. 3 och gemenskapens (cid:148)vriga st(cid:148)dbest(cid:132)mmelser till(cid:132)mpliga p(cid:134) EALG. F(cid:148)r s(cid:132)kerhets skull p(cid:134)pekar kommissionen ocks(cid:134) f(cid:148)ljande: Tyskland h(cid:132)vdar att man f(cid:148)re den 3 oktober 1990 av inte bara av politiska, utan (cid:132)ven juridiska sk(cid:132)l var f(cid:148)rpliktigad (1) Bundesgesetzblatt I, s. 2624. L 107/36 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 24. 4. 1999 att inf(cid:148)ra den aktuella (cid:134)tg(cid:132)rden. Detta inv(cid:132)nder (cid:134)tskilliga av de ber(cid:148)rda parterna mot, med argumentet att markf(cid:148)r- v(cid:132)rvsprogrammet inte fanns med i f(cid:148)rslaget till EALG och att det inte heller i f(cid:148)rarbetena fanns n(cid:134)gon h(cid:132)nvisning till en s(cid:134)dan juridisk skyldighet. ursprungligen (cid:148)verhuvudtaget niv(cid:134)n inte (cid:148)verstiger den nackdel som akt(cid:148)ren haft genom tidigare n(cid:132)mnda ingrepp. I det fallet f(cid:148)religger s(cid:134)ledes inget st(cid:148)d. Kommissionen konstaterar, att denna princip varken ifr(cid:134)gasatts av Tyskland eller av (cid:148)vriga ber(cid:148)rda parter. Denna fr(cid:134)ga kan l(cid:132)mnas (cid:148)ppen, eftersom den inte har n(cid:134)gon betydelse f(cid:148)r det (cid:132)rende som behandlas h(cid:132)r. (cid:142)ven om f(cid:148)rbundsregeringen n(cid:134)gon g(cid:134)ng f(cid:148)re den 3 oktober 1990 skulle ha (cid:134)tagit sig att inte bara politiskt utan ocks(cid:134) juridiskt vid en senare tidpunkt (det vill s(cid:132)ga efter EG- f(cid:148)rdragets ikrafttr(cid:132)dande i de nya delstaterna) inf(cid:148)ra vissa best(cid:132)mda st(cid:148)d(cid:134)tg(cid:132)rder i de nya delstaterna, hade det varit regeringens redan f(cid:148)re detta (cid:134)tagande anm(cid:132)la (cid:134)tg(cid:132)rden till kommissionen i enlighet med artikel 93. 3, eftersom Tyskland (cid:132)r bundet av f(cid:148)rdraget sedan 1958. Det st(cid:134)r dock klart att n(cid:134)gon s(cid:134)dan anm(cid:132)lan aldrig gjordes. skyldighet att Programmet f(cid:148)r markf(cid:148)rv(cid:132)rv (cid:132)r allts(cid:134), om det inneh(cid:134)ller st(cid:148)dinslag, olagligt. VI Det faktum att ett st(cid:148)d (cid:132)r olagligt avg(cid:148)r inte fr(cid:134)gan om dess f(cid:148)renlighet med den gemensamma marknaden enligt artikel 92 i EG-f(cid:148)rdraget, som liksom artikel 93 och 94 (cid:132)r till(cid:132)mpliga p(cid:134) jordbruksomr(cid:134)det p(cid:134) grundval av artikel 42 i f(cid:148)rdraget. Denna fr(cid:134)ga kommer att behandlas senare. F(cid:148)r det f(cid:148)rsta vill kommissionen klarl(cid:132)gga i vilken utstr(cid:132)ck- ning markf(cid:148)rv(cid:132)rvsprogrammet inneh(cid:134)ller (cid:134)tg(cid:132)rder, som inte uppfyller villkoren i artikel 92. 1 i EG-f(cid:148)rdraget och f(cid:148)r vilka man allts(cid:134) inte beh(cid:148)ver fastst(cid:132)lla huruvida de (cid:132)r f(cid:148)renliga eller inte med den gemensamma marknaden. S(cid:134) kan till exempel vara fallet, n(cid:132)r staten bara (cid:134)terl(cid:132)mnar vad som tidigare (olagligt) fr(cid:134)ntagits en ekonomisk akt(cid:148)r. I typfallet handlar det om ers(cid:132)ttning (in natura eller pengar) f(cid:148)r de skador som parten lidit p(cid:134) grund av expropriation eller liknande. Kommissionen har d(cid:134) den inledde f(cid:148)rfa- randet uttryckligen p(cid:134)pekat, att det inte (cid:132)r fr(cid:134)ga om en f(cid:148)rm(cid:134)n enligt artikel 92. 1 i EG-f(cid:148)rdraget, om ers(cid:132)ttnings- Samtidigt p(cid:134)pekade kommissionen uttryckligen, att det p(cid:134) grund av utformningen av programmet f(cid:148)r f(cid:148)rm(cid:134)nligt markf(cid:148)rv(cid:132)rv kan f(cid:148)rmodas f(cid:148)religga st(cid:148)d. Kommissionen kan nu ocks(cid:134) konstatera, att inte en enda av de ber(cid:148)rda, det vill s(cid:132)ga varken Tyskland eller n(cid:134)gon annan part, har motsatt sig detta f(cid:148)rmodande. F(cid:148)ljaktligen ser inte kommissionen n(cid:134)gon anledning att (cid:132)ndra sin st(cid:134)ndpunkt och utg(cid:134)r allts(cid:134) (cid:132)ven i forts(cid:132)ttningen principiellt fr(cid:134)n att det f(cid:148)religger st(cid:148)d, om det inte bevis- ligen handlar om en kompensation f(cid:148)r skador, som orsa- kats av expropriationer eller motsvarande ingrepp. Kommissionen anv(cid:132)nder nationell r(cid:132)tt som m(cid:134)ttstock, i det aktuella fallet allts(cid:134) tysk r(cid:132)tt. Man m(cid:134)ste d(cid:132)rmed kunna bevisa f(cid:148)r kommissionen, att annan nationell lagstiftning (cid:132)n EALG erk(cid:132)nner r(cid:132)tten till och behovet av kompensation f(cid:148)r de personkategorier som finns i mark- f(cid:148)rv(cid:132)rvsprogrammet. Det finns huvudsakligen fem olika kategorier. 1. (cid:143)tergrundare utan ers(cid:132)ttningsanspr(cid:134)k (cid:143)tergrundare utan ers(cid:132)ttningsanspr(cid:134)k utg(cid:148)rs av tidi- gare (cid:132)gare till jordbruksf(cid:148)retag som exproprierades mellan 1945 och 1949 (1). Det r(cid:148)rde sig i de flesta fall om f(cid:148)retag i storleksordningen (cid:148)ver 100 ha. Denna kategori hade ditintills inte f(cid:134)tt tillbaka sina f(cid:148)retag. Deras skador uppg(cid:134)r minst till de exproprie- rade f(cid:148)retagens f(cid:148)rm(cid:148)genhetsv(cid:132)rde. Kommissionen p(cid:134)pekade d(cid:134) den inledde f(cid:148)rfarandet, att den ekonomiska f(cid:148)rdelen endast bestod i ”r(cid:132)tt att (cid:134)terf(cid:148)rv(cid:132)rva en del av marken p(cid:134) f(cid:148)rm(cid:134)nliga villkor”. Ingen av de ber(cid:148)rda, dvs. varken Tyskland eller ifr(cid:134)gas(cid:132)tter detta eller slutsatsen att (cid:148)vriga parter, ”Den f(cid:148)rdel som beviljas ligger s(cid:134)ledes under v(cid:132)rdet p(cid:134) den indragna egendomen. ” (2). I brist p(cid:134) motsatta (cid:134)sikter eller andra bel(cid:132)gg, ser inte kommissionen n(cid:134)gon anledning att (cid:132)ndra sin st(cid:134)nd- punkt. Den har klarlagt, att denna kompensation bara (cid:134)terspeglar de r(cid:132)ttsprinciper vad g(cid:132)ller skydd av (cid:132)gander(cid:132)tten som (cid:132)r gemensamma f(cid:148)r alla medlems- stater. (1) Inbegripet de s(cid:134) kallade tidigare (cid:132)garna. (2) EGT C 215, 10. 7. 1998, s. 12, del III. 1. 24. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 107/37 Av dessa anledningar fastst(cid:132)ller kommissionen, att det i fallet (cid:134)tergrundare utan ers(cid:132)ttningsanspr(cid:134)k inte r(cid:148)r sig om st(cid:148)d enligt artikel 92. 1 i EG-f(cid:148)rdraget. 2. (cid:143)tergrundare med ers(cid:132)ttningsanspr(cid:134)k av (cid:143)tergrundare med ers(cid:132)ttningsanspr(cid:134)k utg(cid:148)rs personer vars jordbruksf(cid:148)retag exproprierats efter 1949 och som d(cid:132)rf(cid:148)r enligt f(cid:148)rm(cid:148)genhetslagen kan g(cid:148)ra anspr(cid:134)k p(cid:134) att (cid:134)terf(cid:134) f(cid:148)retaget. I lagen delas denna kategori in i (cid:134)tergrundare med som framg(cid:134)ngsrikt kan h(cid:132)vda ers(cid:132)ttningsanspr(cid:134)k, sina ers(cid:132)ttningskrav, och (cid:134)tergrundare med ers(cid:132)tt- ningsanspr(cid:134)k, som inte framg(cid:134)ngsrikt kan h(cid:132)vda sina ers(cid:132)ttningskrav. N(cid:132)r det g(cid:132)ller (cid:134)tergrundare med ers(cid:132)ttningsanspr(cid:134)k, som inte framg(cid:134)ngsrikt kan h(cid:132)vda sina ers(cid:132)ttnings- krav, s(cid:134) (cid:132)r det uppenbart att en exproprierad med (cid:134)terl(cid:132)mnandekrav, som denne inte har m(cid:148)jlighet att h(cid:132)vda, i praktiken befinner sig i samma situation som en exproprierad utan (cid:134)terl(cid:132)mnandekrav. En (cid:134)ter- grundare med ers(cid:132)ttningskrav som inte framg(cid:134)ngsrikt kan h(cid:132)vdas, m(cid:134)ste vid den f(cid:148)religgande pr(cid:148)vningen s(cid:134)ledes likst(cid:132)llas med en (cid:134)tergrundare utan ers(cid:132)tt- ningsanspr(cid:134)k. F(cid:148)r denna delkategori (cid:134)tergrundare med ers(cid:132)ttnings- anspr(cid:134)k kan man allts(cid:134) dra samma slutsatser som redovisas i punkt 1. Med avseende p(cid:134) f(cid:148)rv(cid:132)rvsr(cid:132)tten f(cid:148)r andra (cid:134)tergrun- dare med ers(cid:132)ttningsanspr(cid:134)k, dvs. de som framg(cid:134)ngs- rikt kan h(cid:132)vda sina anspr(cid:134)k, skiljer sig de tyska myndigheternas uppfattning fr(cid:134)n merparten av de ber(cid:148)rda parternas. De f(cid:148)rra h(cid:132)vdar att det finns ett f(cid:148)rv(cid:132)rvsber(cid:132)ttigande och de senare att s(cid:134) inte (cid:132)ar fallet. Denna tvist g(cid:132)ller tolkningen av nationell lagstiftning men ingen av parterna har h(cid:132)nvisat till h(cid:148)gsta domstolens r(cid:132)ttspraxis. Det (cid:132)r inte kommis- sionens sak att avg(cid:148)ra hur den nationella lagstift- ningen skall tolkas i denna fr(cid:134)ga. Men eftersom Tyskland utg(cid:134)r fr(cid:134)n att dessa (cid:134)tergrun- dare (cid:132)r f(cid:148)rv(cid:132)rvsber(cid:132)ttigade, kan man i praktiken inte utesluta att denna grupp av personer faktiskt kan dra nytta av ett f(cid:148)rm(cid:134)nligt markf(cid:148)rv(cid:132)rv. I detta fall kan det inte alls uteslutas att det f(cid:148)religger st(cid:148)d enligt artikel 92. 1. N(cid:132)r det g(cid:132)ller dessa (cid:134)tergrun- dare med ers(cid:132)ttningsanspr(cid:134)k m(cid:134)ste varje enskilt fall pr(cid:148)vas, eftersom kommissionen inte har n(cid:134)gon grund f(cid:148)r att med s(cid:132)kerhet avg(cid:148)ra om den f(cid:148)rdel som ett f(cid:148)rm(cid:134)nligt markf(cid:148)rv(cid:132)rv till f(cid:148)ljd av ett (framg(cid:134)ngsrikt h(cid:132)vdat) ers(cid:132)ttningsanspr(cid:134)k ger, matematiskt alltid (cid:132)r lika stor eller mindre (cid:132)n den nackdel som orsakats av expropriation (eller skador p(cid:134) inventarier). De ”avsev(cid:132)rda” anpassningsst(cid:148)d som jordbruksf(cid:148)re- tagen i de nya delstaterna f(cid:134)tt sedan 1990, och som anf(cid:148)rs av (cid:148)vriga parter, (cid:132)ndrar inte p(cid:134) detta. Dessa st(cid:148)d utg(cid:148)r inte n(cid:134)gon ers(cid:132)ttning f(cid:148)r de f(cid:148)rm(cid:148)gen- hetsf(cid:148)rluster som f(cid:148)rm(cid:134)nstagarna (cid:134)samkats f(cid:148)re (cid:134)ter- f(cid:148)reningen och skall d(cid:132)rf(cid:148)r inte beaktas. (cid:142)ven om man finner att st(cid:148)d f(cid:148)religger enligt artikel 92. 1 i EG-f(cid:148)rdraget, (cid:132)r det d(cid:132)rmed inte klarlagt huruvida st(cid:148)det (cid:132)r f(cid:148)renligt eller of(cid:148)renligt med den gemen- samma marknaden. Detta pr(cid:148)vas i de f(cid:148)ljande kapitlen. 3. Nygrundare Gruppen nygrundare som (cid:132)r bofasta p(cid:134) orten utg(cid:148)rs av de personer som fram till regimf(cid:148)r(cid:132)ndringen i DDR arbetade p(cid:134) jordbrukskooperativ eller statsjord- bruk och inte tidigare (cid:132)gde n(cid:134)got jordbruksf(cid:148)retag men nu startat ett nytt s(cid:134)dant. Nygrundarna har aldrig f(cid:134)tt sin egendom expropri- erad utan hindrades i DDR endast fr(cid:134)n egendoms- bildning inom jord- och skogsbruk. Tyskland talar i detta sammanhang om ”uteblivna m(cid:148)jligheter” (1). Enligt tysk lag kan denna grupp d(cid:132)rf(cid:148)r inte g(cid:148)ra anspr(cid:134)k p(cid:134) ekonomisk ers(cid:132)ttning (2). Detta (cid:132)r ett obestridligt faktum. N(cid:132)r f(cid:148)rfarandet inleddes p(cid:134)pekade kommissionen: ”Betr(cid:132)ffande detta fastst(cid:132)ller kommissionen att prak- tiskt taget alla medborgare i Tyska demokratiska republiken, oberoende av i vilken sektor de var verk- samma, troligen drabbades av uteblivna m(cid:148)jligheter s(cid:134) l(cid:132)nge systemet med kommunistisk planhush(cid:134)ll- ning till(cid:132)mpades. (. ) skadebegreppet enligt tidigare Med h(cid:132)nsyn till n(cid:132)mnda r(cid:132)ttspraxis kan kommissionen inte utesluta att den typ av st(cid:148)d som avses i artikel 92. 1 i EG- f(cid:148)rdraget f(cid:148)religger. ” Kommissionen har, efter att ha granskat samtliga av de ber(cid:148)rdas kommentarer, ingen anledning att (cid:132)ndra sin st(cid:134)ndpunkt. Ingen av de ber(cid:148)rda har kunnat bel(cid:132)gga att s(cid:134)dana ”skador” skall kompenseras enligt tysk lag. Att (cid:134)terinf(cid:148)ra privat (cid:132)gander(cid:132)tt och skapa (1) EGT C 215, 10. 7. 1998, s. 13, del III. 5. (2) EGT C 215, 10. 7. 1998, s. 10, del II. 2. L 107/38 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 24. 4. 1999 stabila (cid:132)gandef(cid:148)rh(cid:134)llanden kan kanske ses som att (cid:134)tg(cid:132)rda skador i vid mening. Men enligt tysk lagstift- ning m(cid:134)ste detta inte absolut ske med offentliga medel. Det skulle troligtvis ocks(cid:134) vara praktiskt om(cid:148)jligt. I annat fall vore man tvungen att ”gottg(cid:148)ra” ekonomiska akt(cid:148)rer inom alla andra sektorer f(cid:148)r att de inte till(cid:134)tits etablera sig fritt under 40 (cid:134)r. Kommissionen kan d(cid:132)rf(cid:148)r inte h(cid:134)lla med om att dess synpunkter betr(cid:132)ffande reglering av nackdelar (cid:132)r tr(cid:134)ngsynta eller att de problem som uppst(cid:134)r i samband med att omvandla och integrera en central- styrd ekonomisk struktur i en marknadsekonomisk ram inte i tillr(cid:132)cklig utstr(cid:132)ckning skulle ha beaktats. Kommissionen h(cid:134)ller f(cid:148)ljaktligen fast vid sin bed(cid:148)m- ning att subventionerad f(cid:148)rs(cid:132)ljning av jord- eller skogsbruksmark till nygrundare inom en viss sektor av ekonomin (cid:132)r en s(cid:132)rskild (cid:134)tg(cid:132)rd enligt artikel 92. 1 i EG-f(cid:148)rdraget. Huruvida denna (cid:134)tg(cid:132)rd (cid:132)r f(cid:148)renlig med den gemensamma marknaden pr(cid:148)vas i de f(cid:148)ljande kapitlen. De ovan n(cid:132)mnda (cid:148)verv(cid:132)gandena g(cid:132)Haller naturligtvis i (cid:132)nnu h(cid:148)gre utstr(cid:132)ckning f(cid:148)r tv(cid:134) av kategorierna nygrundare, n(cid:132)mligen dels s(cid:134)dana nygrundare som kommit fr(cid:134)n v(cid:132)st och slagit sig ner i (cid:153)sttyskland strax f(cid:148)re den 3 oktober 1990 (och som aldrig varit f(cid:148)rhindrade skogs- och jordbruks- egendom), dels s(cid:134)dana nygrundare som den utsatta dagen (cid:132)nnu inte hade uppn(cid:134)tt yrkesverksam (cid:134)lder (till exempel skolungdom). f(cid:148)rv(cid:132)rva att Tyskland framh(cid:134)ller dock, att ett anspr(cid:134)k p(cid:134) ers(cid:132)tt- ning inte inneb(cid:132)r att ers(cid:132)ttning verkligen utbetalas. Kommissionen delar denna uppfattning. Tyskland har emellertid inte lagt fram n(cid:134)gra bel(cid:132)gg som visar att inte uppfylls. I en r(cid:132)ttsstat som Tyskland kan man enligt kommissionens (cid:134)sikt tv(cid:132)rtom utg(cid:134) fr(cid:134)n att myndig- heter i regel strikt f(cid:148)ljer lagarna. s(cid:134)dana anspr(cid:134)k i allm(cid:132)nhet i regel fr(cid:134)n att I brist p(cid:134) bevis p(cid:134) motsatsen m(cid:134)ste kommissionen utg(cid:134) ers(cid:132)tts. inventarieskador Kommissionen medger dock att det i det enskilda ingen eller otillr(cid:132)cklig fallet kan f(cid:148)rekomma att ers(cid:132)ttning har utbetalats. F(cid:148)ljaktligen utg(cid:134)r kommis- sionen fr(cid:134)n, att ers(cid:132)ttning i normalfallet har utbeta- lats f(cid:148)r inventarieskador enligt lagen om omstruktu- rering av jordbruket, och att (cid:134)tg(cid:132)rden i fr(cid:134)ga inte understigit den skada som uppkommit genom f(cid:148)rlust eller f(cid:148)rst(cid:148)relse av inventarier, utan tv(cid:132)rtom (cid:148)verstigit skadeniv(cid:134)n. Om man utg(cid:134)r fr(cid:134)n denna hypotes blir slutsatsen att det i normalfallet f(cid:148)religger st(cid:148)d enligt artikel 92. 1 i EG-f(cid:148)rdraget. Man m(cid:134)ste emellertid se till varje enskilt fall, i synnerhet med tanke p(cid:134) att det kan f(cid:148)rekomma f(cid:148)rs(cid:132)mringar av substansen. I detta fall kr(cid:132)vs exakta ber(cid:132)kningar. Eftersom f(cid:148)rs(cid:132)mring- arna (inventarieskador/v(cid:132)rdef(cid:148)rs(cid:132)mringar) kan vara kumulativa eller alternativa, p(cid:134) samma s(cid:132)tt som f(cid:148)rdelarna (enligt lagen om omstrukturering av jord- bruket/ALG) kan vara kumulerade, m(cid:134)ste ber(cid:132)k- ningar i det enskilda fallet visa om f(cid:148)rdelarna sammantaget understiger de totala skadorna eller inte. Beroende av resultatet f(cid:148)religger antingen ers(cid:132)tt- ning eller st(cid:148)d enligt artikel 92. 1 i EG-f(cid:148)rdraget. Fr(cid:134)gan om ett eventuellt st(cid:148)d (cid:132)ar f(cid:148)renligt med den gemensamma marknaden skall bed(cid:148)mas f(cid:148)r sig. 4. (cid:143)tergrundare som (cid:132)r bofasta p(cid:134) orten (cid:143)tergrundare som (cid:132)r bofasta p(cid:134) orten utg(cid:148)rs av (cid:132)gare jordbruksmark som har l(cid:148)st ut sin mark fr(cid:134)n till jordbrukskooperativ och (cid:134)tergrundat f(cid:148)retag. Tyskland har h(cid:132)vdat att skadan f(cid:148)r dessa personer best(cid:134)r i att (cid:132)ven de i allm(cid:132)nhet tvingats acceptera att v(cid:132)rdet av deras ursprungliga f(cid:148)retag f(cid:148)rs(cid:132)mrats, utan att detta kompenserats med pengar. Dessutom har de ofta inte f(cid:134)tt full ers(cid:132)ttning f(cid:148)r de inventarier som (cid:148)verf(cid:148)rts till jordbrukskooperativen. sitt 5. Juridiska personer Ocks(cid:134) juridiska personer kan ha r(cid:132)tt att f(cid:148)rm(cid:134)nligt f(cid:148)rv(cid:132)rva mark. Lagstiftaren har dock st(cid:132)llt vissa villkor: 75 % av kapitalet skall (cid:132)gas av personer som var bofasta p(cid:134) orten den 3 oktober 1990. Vissa ber(cid:148)rda parter inv(cid:132)nder mot detta med h(cid:132)nvis- ning till den tyska f(cid:148)rfattningsdomstolens r(cid:132)ttspraxis, och menar att man enligt redan existerande tysk lagstiftning kan g(cid:148)ra anspr(cid:134)k p(cid:134) ers(cid:132)ttning f(cid:148)r inven- tarieskador. Detta har Tyskland inte heller f(cid:148)rnekat. Vissa ber(cid:148)rda parter h(cid:132)vdar att juridiska personer – i motsats till flertalet medborgare i f. d. DDR – inte har lidit individuella skador. Tyskland bestrider inte detta. 24. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 107/39 Om eller i den m(cid:134)n de ber(cid:148)rda juridiska personerna inte (cid:132)Har offer f(cid:148)r expropriationer eller liknande ingrepp i (cid:132)gander(cid:132)tten, kan man – enligt den ovan n(cid:132)mnda hypotesen – inte p(cid:134) f(cid:148)rhand utesluta inslag av st(cid:148)d enligt artikel 92. 1 i EG-f(cid:148)rdraget. Det fast- st(cid:132)llde kommissionen med avseende p(cid:134) denna f(cid:148)rm(cid:134)nstagarkategori d(cid:134) f(cid:148)rfarandet inleddes (1). Kommissionen anser d(cid:132)rf(cid:148)r att det inte (cid:132)r n(cid:148)dv(cid:132)n- digt att fastst(cid:132)lla ett datum, d(cid:134) den bofasta personen skall ha varit del(cid:132)gare respektive medlem i den juri- diska personen, s(cid:134)som vissa ber(cid:148)rda parter har fordrat. Kommissionen m(cid:134)ste dock f(cid:134) en (cid:134)rlig rapport fr(cid:134)n Tyskland, d(cid:132)r man redovisar hur ovan n(cid:132)mnda villkor uppfylls. Likv(cid:132)l anser kommissionen, trots alla farh(cid:134)gor betr(cid:132)f- fande ett eventuellt missbruk, att st(cid:148)d inte beh(cid:148)ver f(cid:148)religga under vissa best(cid:132)mda, klart definierade f(cid:148)ruts(cid:132)ttningar, (cid:132)ven om en juridisk person som inte lidit skada har f(cid:134)tt f(cid:148)rv(cid:132)rva mark. Det kan vara fallet, n(cid:132)r en (cid:134)tergrundare utan ers(cid:132)ttningsanspr(cid:134)k eller en person som (cid:132)r bofast p(cid:134) orten och som skall likst(cid:132)llas med denne (framf(cid:148)r allt (cid:134)tergrundare med ett ers(cid:132)tt- ningsanspr(cid:134)k som inte framg(cid:134)ngsrikt kan h(cid:132)vdas) beslutar, att inte han sj(cid:132)lv f(cid:148)rm(cid:134)nligt skall f(cid:148)rv(cid:132)rva den mark som han har r(cid:132)tt att f(cid:148)rv(cid:132)rva utan den juridiska person som han (cid:132)r del(cid:132)gare i. ingen gemenskapslagstiftningen g(cid:148)r det Enligt skillnad om en (cid:134)tergrundare utan ers(cid:132)ttningsanspr(cid:134)k, eller en person som (cid:132)r bofast p(cid:134) orten och j(cid:132)mst(cid:132)lld med denne, l(cid:134)ter registrera den juridiska personen och inte sig sj(cid:132)lv i fastighetsregistret (f(cid:148)rv(cid:132)rv i flera led). Kommissionen har mycket noga beaktat de m(cid:134)nga kommentarer d(cid:132)r parterna menar att en s(cid:134)dan ordning inbjuder till missbruk eller kringg(cid:134)ende av st(cid:148)dbest(cid:132)mmelserna. Kommissionen inled- ningsvis upprepa att det h(cid:132)r bara r(cid:148)r sig om defini- tionen ers(cid:132)ttning/f(cid:148)rm(cid:134)n enligt artikel 92. 1. Det handlar allts(cid:134) inte om att fastst(cid:132)lla den eventuella f(cid:148)renligheten med den gemensamma marknaden. vill Vad g(cid:132)ller farh(cid:134)gorna f(cid:148)r missbruk sl(cid:134)r kommis- sionen fast f(cid:148)ljande: bara om eller i den m(cid:134)n man kan utesluta att del(cid:132)gare i juridiska personer g(cid:148)r dubbla f(cid:148)rv(cid:132)rv, kan det betraktas som klarlagt att ingen f(cid:148)rm(cid:134)n f(cid:148)religger. Ett dubbelt f(cid:148)rv(cid:132)rv inneb(cid:132)r i detta sammanhang att b(cid:134)de del(cid:132)garen och den juri- diska personen f(cid:148)rv(cid:132)rvar mark. Om s(cid:134) (cid:132)r fallet, kan kommissionen inte utesluta en f(cid:148)rm(cid:134)n betr(cid:132)ffande den juridiska personen. Om man d(cid:132)remot kan utesluta att ett dubbelt f(cid:148)rv(cid:132)rv sker, f(cid:134)r den juridiska personen inte f(cid:148)rv(cid:132)rva mer (i genomsnitt h(cid:148)gst 140 ha) (cid:132)n del(cid:132)garen (i fall denne f(cid:148)rv(cid:132)rvade). (1) EGT C 215, 10. 7. 1998, s. 12. Mot bakgrund av ovanst(cid:134)ende anser kommissionen att det inte finns n(cid:134)gon grund f(cid:148)r vissa parters inv(cid:132)ndningar att det inneb(cid:132)r en (cid:148)vertr(cid:132)delse av prin- cipen om proportionalitet om en f(cid:148)rv(cid:132)rvsber(cid:132)ttigad (cid:132)ger en fullst(cid:132)ndigt obetydlig andel av en juridisk person och hela den juridiska personen (cid:132)nd(cid:134) ses som drabbad och kan (cid:134)tnjuta f(cid:148)rm(cid:134)nen. Som redan klargjorts, utg(cid:134)r kommissionen ingalunda fr(cid:134)n att den juridiska personen lidit automatiskt skada (i form av expropriation eller liknande). Dess- utom kan den juridiska personen inte f(cid:148)rv(cid:132)rva mer mark (cid:132)n del(cid:132)gare som (cid:132)r (cid:134)tergrundare utan ers(cid:132)tt- ningsanspr(cid:134)k (eller motsvarande). Vidare h(cid:132)nvisar kommissionen till den i lag fastst(cid:132)llda 75 %-kvoten. Slutligen p(cid:134)pekar kommissionen, att st(cid:148)d till den juridiska personen enligt artikel 92. 1 i EG-f(cid:148)rdraget bara med tillr(cid:132)cklig s(cid:132)kerhet kan uteslutas enligt den ovan n(cid:132)mnda modellen, om den juridiska personen har (cid:134)tminstone en del(cid:132)gare som (cid:132)r (cid:134)tergrundare utan ers(cid:132)ttningsanspr(cid:134)k (eller (cid:134)tergrundare med ers(cid:132)tt- ningsanspr(cid:134)k som inte framg(cid:134)ngsrikt kan h(cid:132)vdas) bland del(cid:132)garna och som (cid:132)ger de f(cid:148)reskrivna kapi- talandelarna. N(cid:132)r det g(cid:132)ller de andra kategorierna, som beskrivs i punkt 2, 3 och 4, kan kommissionen av d(cid:132)r n(cid:132)mnda sk(cid:132)l inte utesluta st(cid:148)d till f(cid:148)rm(cid:134)n f(cid:148)r den juridiska personen utan m(cid:134)ste i vissa fall till och med f(cid:148)rmoda att s(cid:134)dant f(cid:148)religger. I de fallen m(cid:134)ste man unders(cid:148)ka om (cid:134)tg(cid:132)rden (cid:132)r f(cid:148)renlig med den gemensamma marknaden. P(cid:134) grundval av vad som behandlats i detta kapitel kan kommissionen med s(cid:132)kerhet utesluta att det f(cid:148)religger st(cid:148)d enligt artikel 92. 1 i EG-f(cid:148)rdraget endast i fr(cid:134)ga om (cid:134)tergrundare utan ers(cid:132)ttningsan- j(cid:132)mf(cid:148)rbara (cid:134)tergrundare med ers(cid:132)ttningsan- spr(cid:134)k, spr(cid:134)k, eller juridiska personer, med del(cid:132)gare ur en av ovan n(cid:132)mnda kategorier. F(cid:148)r (cid:148)vriga f(cid:148)rm(cid:134)nstagare (cid:132)r s(cid:134) inte fallet. L 107/40 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 24. 4. 1999 I de fall d(cid:132)r man inte kan utesluta att det f(cid:148)religger st(cid:148)d skall konkurrensreglerna (artikel 92–94) till- l(cid:132)mpas. marken, men intresset f(cid:148)r markf(cid:148)rv(cid:132)rvsprogrammet har varit mycket stort. Enligt artikel 92. 1 i EG-f(cid:148)rdraget (cid:132)r allt st(cid:148)d som ges av en medlemsstat eller med hj(cid:132)lp av statliga medel, av vilket slag det (cid:132)n (cid:132)r, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa f(cid:148)retag eller viss produktion, f(cid:148)rbjudet i den utstr(cid:132)ck- ning det p(cid:134)verkar handeln mellan medlemsstaterna. Redan d(cid:134) f(cid:148)rfarandet inleddes (1) p(cid:134)pekades att f(cid:148)re- komsten av ett st(cid:148)d skall bed(cid:148)omas utifr(cid:134)n den f(cid:148)rm(cid:134)nseffekt det har f(cid:148)r st(cid:148)dmottagaren och inte utifr(cid:134)n medlemsstaternas m(cid:134)ls(cid:132)ttningar eller n(cid:132)rings- politiska (cid:148)verv(cid:132)ganden. Tyskland bestrider att mark- f(cid:148)rv(cid:132)rvsprogrammet skulle ha en f(cid:148)rm(cid:134)nseffekt. Enligt kommissionens meddelande om inslag av st(cid:148)d vid statliga myndigheters f(cid:148)rs(cid:132)ljning av mark och byggnader (2) kan kommissionen utg(cid:134) fr(cid:134)n att det f(cid:148)religger st(cid:148)d vid (cid:148)verl(cid:134)telse av mark om denna a) (cid:148)verl(cid:134)telse inte sker p(cid:134) grundval av ett (cid:148)ppet och villkorsl(cid:148)st anbudsf(cid:148)rfarande d(cid:132)r det b(cid:132)sta eller enda anbudet antagits, eller b) om (cid:148)verl(cid:134)telsen, i avsaknad av ett s(cid:134)dant f(cid:148)rfarande, inte skett till ett pris som (cid:134)tminstone motsvarar marknadsv(cid:132)rdet som fastst(cid:132)llts av oberoende v(cid:132)rde- ringsm(cid:132)n. Kommission utg(cid:134)r i det h(cid:132)r fallet fr(cid:134)n att markf(cid:148)rv(cid:132)rvs- programmet faktiskt har en f(cid:148)rm(cid:134)nseffekt. Det (cid:132)r visserligen riktigt att f(cid:148)rm(cid:134)nstagaren som arren- dator redan tidigare hade den aktuella marken i sin besitt- ning, men nu f(cid:134)r denne ocks(cid:134) (cid:132)gander(cid:132)tten. Den (cid:132)gande- r(cid:132)tt som arrendatorn erh(cid:134)ller ger ett starkare skydd (cid:132)n besittningsr(cid:132)tten. (cid:142)garen har inte bara fler r(cid:132)ttigheter (cid:132)n besittningsha- varen, utan ocks(cid:134) fler ekonomiska f(cid:148)rdelar. Om inte markf(cid:148)rv(cid:132)rvsprogrammet innebar vissa f(cid:148)rdelar, skulle det finnas n(cid:134)gra intressenter eller k(cid:148)pare av inte heller F(cid:148)rbundsregeringen har i sina kommentarer medgett, att den f(cid:148)rv(cid:132)rvade marken kan anv(cid:132)ndas som r(cid:148)relsekapital. Dessutom kan den underl(cid:132)tta tillg(cid:134)ngen till fr(cid:132)mmande kapital. Detta styrker den uppfattning som kommissionen gav uttryck f(cid:148)r d(cid:134) f(cid:148)rfarandet inleddes (3), n(cid:132)mligen att ett f(cid:148)rm(cid:134)nligt f(cid:148)rv(cid:132)rv av jord- och skogsbruksmark g(cid:148)r det m(cid:148)jligt f(cid:148)r f(cid:148)rm(cid:134)nstagarna att bygga upp f(cid:148)retagets till- g(cid:134)ngar och d(cid:132)rmed (cid:132)ven r(cid:148)relsekapitalet. Kommissionen vidh(cid:134)ller denna uppfattning. Inte heller de omn(cid:132)mnda inskr(cid:132)nkningarna (framf(cid:148)r allt det 20-(cid:134)riga avyttringsf(cid:148)rbudet) kan (cid:132)ndra konstaterandet att det i grunden f(cid:148)religger en f(cid:148)rm(cid:134)n. Kommissionen k(cid:132)nner till s(cid:134)dana klausuler fr(cid:134)n investe- ringsst(cid:148)d eller f(cid:148)rm(cid:134)nliga markk(cid:148)p i andra sammanhang. Meningen med en s(cid:134)dan anti-spekulationsklausul (cid:132)r just att f(cid:148)rhindra, att den f(cid:148)rv(cid:132)rvade f(cid:148)rdelen inte genast omvandlas till pengar. Jord- eller skogsbrukaren skall bruka sin f(cid:148)rm(cid:134)nligt f(cid:148)rv(cid:132)rvade mark och p(cid:134) s(cid:134) s(cid:132)tt tj(cid:132)na sitt levebr(cid:148)d. Han skall inte g(cid:148)ra en spekulationsvinst. F(cid:148)rekomsten av en s(cid:134)dan anti-spekulationsklausul tyder tv(cid:132)rtom just p(cid:134) att markf(cid:148)rv(cid:132)rvsprogrammet medf(cid:148)r en ekonomisk f(cid:148)rm(cid:134)n. Storleken p(cid:134) denna f(cid:148)rm(cid:134)n diskuteras nedan. En part menar, att den f(cid:148)rv(cid:132)rvade marken inte kan utg(cid:148)ra vid kapitalanskaffningen, n(cid:134)gon ytterligare eftersom bankerna (cid:132)r ”tveksamma” till att bevilja l(cid:134)n med den k(cid:148)pta marken som s(cid:132)kerhet. s(cid:132)kerhet Inte heller detta argument kan kommissionen f(cid:148)rst(cid:134). Avyttringsf(cid:148)rbudet enligt fastighetsregistret (cid:132)r naturligtvis en inskr(cid:132)nkning. Detta (cid:132)r dock tidsbegr(cid:132)nsat. Den mark som inte besv(cid:132)ras av n(cid:134)gra inskr(cid:132)nkningar kan bel(cid:134)nas som vilken annan mark som helst. F(cid:148)r (cid:148)vrigt p(cid:134)pekar en annan av parterna helt riktigt, att (cid:132)ven under det att det 20-(cid:134)riga f(cid:148)rs(cid:132)ljningsf(cid:148)rbudet g(cid:132)ller (och trots BVVG:s f(cid:148)rk(cid:148)psr(cid:132)tt (som i allm(cid:132)nhet inte utnyttjas eller l(cid:148)per ut)) finns det ingenting som hindrar kompletterande bel(cid:134)- ning. Tyskland har inte heller f(cid:148)rnekat detta. (1) EGT C 215, 10. 7. 1998, s. 17. (2) EGT C 209, 10. 7. 1997, s. 3. (3) EGT C 215, 10. 7. 1998, s. 13. 24. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 107/41 Om enligt denna pr(cid:148)vning st(cid:148)d f(cid:148)religger, snedvrider detta st(cid:148)d eller hotar detta st(cid:148)d att snedvrida konkur- rensen genom att gynna vissa f(cid:148)retag eller viss produk- tion. Enligt artikel 92. 1 i EG-f(cid:148)rdraget r(cid:132)cker det med att st(cid:148)det har en potential att g(cid:148)ra s(cid:134). Snedvridning av konkurrensen eller (cid:134)tminstone en poten- tiell snedvridning av konkurrensen uppst(cid:134)r, n(cid:132)r en f(cid:148)rv(cid:132)r- vares ekonomiska st(cid:132)llning f(cid:148)rb(cid:132)ttras i f(cid:148)rh(cid:134)llande till konkurrenter som inte erh(cid:134)ller s(cid:134)dant. Tyskland inv(cid:132)nder mot detta, att om man antog att marken f(cid:148)rv(cid:132)rvades med hj(cid:132)lp av fr(cid:132)mmande kapital, skulle en j(cid:132)mf(cid:148)relse mellan r(cid:132)ntekostnaderna och de nuvarande arrendeavgifterna visa att f(cid:148)rv(cid:132)rvet var ”s(cid:134) gott som vinstneutralt” och varken f(cid:148)r(cid:132)ndrade kostnads- eller produktionsstrukturer. Detta (cid:132)r inget (cid:148)vertygande argument, eftersom det bygger p(cid:134) endast en av flera f(cid:148)rv(cid:132)rvshypoteser. Flera ber(cid:148)rda parter p(cid:134)pekar, att f(cid:148)rm(cid:134)nstagarna (s(cid:132)rskilt jordbrukskoo- perativens efterf(cid:148)ljare) mycket v(cid:132)l kunde betala k(cid:148)pe- summan med egna medel. Att ta l(cid:134)n (cid:132)r l(cid:134)ngt ifr(cid:134)n alltid n(cid:148)dv(cid:132)ndigt. Dessutom b(cid:148)r det p(cid:134)pekas att ”vinstneutraliteten” varken har belagts eller gjorts g(cid:132)llande f(cid:148)r varje enskilt fall. F(cid:148)lj- aktligen kan man inte utesluta att f(cid:148)retagens kostnads- strukturer p(cid:134)verkas. Kommissionen har i brist p(cid:134) ytterligare bel(cid:132)gg sv(cid:134)rt att tro p(cid:134) bed(cid:148)mningen att prisniv(cid:134) och marknadsandelar inte skulle p(cid:134)verkas. Det g(cid:132)ller ocks(cid:134) p(cid:134)st(cid:134)endet att f(cid:148)rm(cid:134)nliga markf(cid:148)rv(cid:132)rv aldrig ger l(cid:132)gre kostnader f(cid:148)r produktionsmedel eller g(cid:148)r att de ber(cid:148)rda f(cid:148)retagen kan erbjuda jordbruksprodukter till l(cid:132)gre priser. En part i f(cid:148)rfarandet h(cid:132)vdar utan bevis att ”k(cid:148)p av jord- bruksmark i n(cid:132)stan alla EU-regioner leder till en (cid:148)kning av produktionskostnaderna som minskar konkurrens- kraften”. N(cid:132)r parten p(cid:134) fullt allvar h(cid:132)vdar, att f(cid:148)rm(cid:134)nliga markf(cid:148)rv(cid:132)rv i (cid:153)sttyskland–f(cid:148)r det (cid:132)r bara (cid:153)sttyskland det handlar om h(cid:132)r–f(cid:148)rs(cid:132)mrar de ber(cid:148)rda f(cid:148)retagens konkurrensl(cid:132)ge, m(cid:134)ste man fr(cid:134)ga sig varf(cid:148)r n(cid:132)mnda f(cid:148)retag i s(cid:134) fall deltar i markf(cid:148)rv(cid:132)rvsprogrammet. Relevant (cid:132)r inte argumentet att det tredubbla taxerings- v(cid:132)rdet, som (cid:132)r det pris som f(cid:148)rv(cid:132)rvsber(cid:132)ttigade enligt EALG f(cid:134)r k(cid:148)pa f(cid:148)r, ligger mycket h(cid:148)gre (cid:132)n det genom- snittliga marknadsv(cid:132)rdet p(cid:134) mark i Frankrike, Spanien, Wales och Skottland. situationen Reglerna f(cid:148)r st(cid:148)d(cid:148)vervakning m(cid:134)ste utg(cid:134) fr(cid:134)n den verkliga ekonomiska enskilda i medlemsstater och regioner. Konkurrensreglernas syfte skall inte vara att utj(cid:132)mna de objektiva skillnaderna i konkurrensvillkor (1) och skapa absolut likhet. gemenskapens N(cid:132)r f(cid:148)rfarandet inleddes framf(cid:148)rde kommissionen (cid:134)sikten att, en negativ inverkan p(cid:134) den gemensamma marknaden kan antas f(cid:148)religga om mottagaren av f(cid:148)rm(cid:134)nen konkur- rerar med f(cid:148)retag fr(cid:134)n andra medlemsstater. Betr(cid:132)ffande den r(cid:132)tt till f(cid:148)rm(cid:134)nligt markf(cid:148)rv(cid:132)rv som beviljas i lagen f(cid:148)religger som p(cid:134)verkar storleken och f(cid:148)rv(cid:132)rvsvolymen hos framf(cid:148)r allt jordbrukskooperativens eftertr(cid:132)dare. Utl(cid:132)ndska f(cid:148)retag har inte tillg(cid:134)ng till denna f(cid:148)rm(cid:134)n och missgynnas i f(cid:148)rh(cid:134)llande till f(cid:148)rm(cid:134)nstagarna. enligt kommissionens andra medlemsstater p. g. a. effekter (cid:134)sikt l(cid:134)g st(cid:148)dniv(cid:134) inte Det b(cid:148)r understrykas att en relativt n(cid:148)dv(cid:132)ndigtvis utesluter en negativ inverkan p(cid:134) handeln mellan medlemsstaterna. De kommentarer som lagts fram till dags dato har inte gett kommissionen anledning att (cid:132)ndra denna st(cid:134)nd- punkt. F(cid:148)ljaktligen uppfyller markf(cid:148)rv(cid:132)rvsprogrammet kriteri- erna i artikel 92. 1 i EG-f(cid:148)rdraget, med undantag av (cid:134)tg(cid:132)r- derna till f(cid:148)rm(cid:134)n f(cid:148)r (cid:134)tergrundare utan ers(cid:132)ttningsan- spr(cid:134)k, med dessa j(cid:132)mst(cid:132)llda (cid:134)tergrundare med ers(cid:132)ttnings- anspr(cid:134)k samt juridiska personer med del(cid:132)gare fr(cid:134)n n(cid:134)gon av de ovan n(cid:132)mnda kategorierna. VII Fr(cid:134)n den principiella of(cid:148)renligheten med den gemen- samma marknaden enligt artikel 92. 1 i EG-f(cid:148)rdraget finns dock vissa m(cid:148)jligheter till undantag. 1. Undantag enligt artikel 92. 2 c i EG-f(cid:148)rdraget Enligt artikel 92. 2 c i EG-f(cid:148)rdraget (cid:132)r st(cid:148)d som ges till n(cid:132)ringslivet i vissa av de omr(cid:134)den i F(cid:148)rbundsre- publiken Tyskland som p(cid:134)verkats genom Tysklands delning f(cid:148)renliga med den gemensamma marknaden, i den m(cid:134)n st(cid:148)det (cid:132)r n(cid:148)dv(cid:132)ndigt f(cid:148)r att uppv(cid:132)ga de som uppkommit genom ekonomiska nackdelar denna delning. (1) M(cid:134)l 6/69 och 11/69, Banque de France, Rec. 1969, s. 523. L 107/42 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 24. 4. 1999 Betr(cid:132)ffande detta har kommissionen i inledandet av f(cid:148)rfarandet p(cid:134)pekat att ordvalet och andemeningen i artikel 92. 2 c endast avser omedelbara f(cid:148)ljder av Tysklands geografiska delning, och inte en omfat- tande reglering av den ekonomiskt d(cid:134)liga situationen i de nya delstaterna. Dessutom brister det i orsaksf(cid:148)r- h(cid:134)llandet delning–ekonomiska nackdelar, eftersom f(cid:148)retagen i f. d. DDR inte drabbades av delningen utan snarare av att delningen upph(cid:148)rde. Orsakerna till de ekonomiska underskotten var det kommunis- tiska planekonomiska system som till(cid:132)mpades, inte Tysklands delning. Bristen p(cid:134) r(cid:148)relsekapital och andra tillg(cid:134)ngar har ursprungligen sin grund i DDR:s socialistiska egen- domsstruktur, och (cid:132)r inte en f(cid:148)ljd av Tysklands delning. Tyskland anser att isoleringen av f. d. DDR och skapandet av en centralstyrd statlig ekonomi (cid:132)r ouppl(cid:148)sligt f(cid:148)rbundna och skall betraktas som delar av samma f(cid:148)rlopp. Man kan dock inte f(cid:148)rneka att bristerna i det centralstyrda ekonomiska systemet fortsatte att verka (cid:132)ven efter det att DDR upph(cid:148)rt att existera. De ekonomiska nackdelarna f(cid:148)rblev ett resultat av delningen, men (cid:134)terkommer i de nack- delar som (cid:134)terfinns i markf(cid:148)rv(cid:132)rvsprogrammet. f(cid:148)rst p(cid:134)pekas att I samband med detta b(cid:148)r det best(cid:132)mmelsen i tolkas strikt. Den (cid:132)r endast ett undantag fr(cid:134)n den grundl(cid:132)ggande best(cid:132)m- melsen om f(cid:148)rbud mot st(cid:148)d i artikel 92. 1. fr(cid:134)ga skall Inte under n(cid:134)gra omst(cid:132)ndigheter kan det bli fr(cid:134)ga om att utvidga best(cid:132)mmelsen till att omfatta hela f. d. DDR. Markf(cid:148)rv(cid:132)rvsprogrammet i fr(cid:134)ga avser dock ink(cid:148)p av mark med statliga subventioner i hela f. d. DDR. D(cid:132)rut(cid:148)ver vill kommissionen p(cid:134)peka att det inte har p(cid:134)visats n(cid:134)got (cid:148)vertygande orsaksf(cid:148)rh(cid:134)llande mellan. Tysklands delning och nackdelarna i hela f. d. DDR. F(cid:148)rvisso har delningen f(cid:148)rorsakat problem, s(cid:132)rskilt n(cid:132)r det g(cid:132)ller infrastruktur (avbrott) och marknader (avst(cid:132)ngning). Dessa problem kan dock anses l(cid:148)sta sedan dess. De av DDR:s ekonomiska problem som kvarst(cid:134)r (cid:132)r direkta konsekvenser av det tidigare poli- tiska och ekonomiska systemet (och inte Tysklands delning) eller p(cid:134) sin h(cid:148)jd f(cid:148)ljdverkningar av att denna delning upph(cid:148)rde, eftersom dessa ekonomiska problem i verkligheten har andra senare orsaker. Av dessa orsaker vidh(cid:134)ller kommissionen sin praxis att till(cid:132)mpningsomr(cid:134)det f(cid:148)r artikel 92. 2 c inte kan omfatta hela f. d. DDR (1). 2. Undantag enligt artikel 92. 3 a i EG-f(cid:148)rdraget Enligt artikel 92. 3 a i EG-f(cid:148)rdraget f(cid:134)r st(cid:148)d beviljas fr(cid:132)mja den ekonomiska utvecklingen i f(cid:148)r att regioner d(cid:132)r l(cid:134)g. levnadsstandarden (cid:132)r onormalt Redan d(cid:134) f(cid:148)rfarandet inleddes (2) p(cid:134)pekades det att best(cid:132)mmelsen uteslutande avser regionalst(cid:148)d till s(cid:132)rskilt eftersatta omr(cid:134)den i gemenskapen. Dessa (cid:134)tg(cid:132)rder m(cid:134)ste vidtas inom ramen f(cid:148)r omfattande och m(cid:134)linriktade regionalpolitiska program och syftar vanligen till att skapa arbetstillf(cid:132)llen i flera sektorer och fr(cid:132)mja nya investeringar. I denna fr(cid:134)ga vidh(cid:134)ller kommissionen sin uppfatt- ning att n(cid:134)gon s(cid:134)dan regionalpolitisk fr(cid:132)mjande(cid:134)t- g(cid:132)rd inte har redovisats. Genom markf(cid:148)rv(cid:132)rvspro- grammet regleras tills vidare endast de framtida egen- domsf(cid:148)rh(cid:134)llandena av tidigare ”folk(cid:132)gd” mark i f. d. DDR. N(cid:134)gra konsekvenser f(cid:148)r den ekonomiska utvecklingen i vissa regioner har inte p(cid:134)visats. Det fattas vidare en koppling mellan programmet f(cid:148)r markf(cid:148)rv(cid:132)rv och de tidigare n(cid:132)mnda ekonomiska betingelserna f(cid:148)r de st(cid:148)dmottagande f(cid:148)retagen. F(cid:148)re den tyska (cid:134)terf(cid:148)reningen g(cid:132)llde denna best(cid:132)m- melse endast omr(cid:134)dena i den gamla F(cid:148)rbundsrepu- bliken, som genom Tysklands delning hamnat i ett ogynnsamt l(cid:132)ge, n(cid:132)ra V(cid:132)sttysklands gr(cid:132)ns mot (cid:153)sttyskland (gr(cid:132)nszonen och V(cid:132)stberlin). Om denna best(cid:132)mmelse (cid:148)verhuvudtaget skulle bibeh(cid:134)llas efter Tysklands (cid:134)terf(cid:148)rening, s(cid:134) kunde det endast bli fr(cid:134)ga om att l(cid:134)ta den omfatta de omr(cid:134)den i f. d. DDR som l(cid:134)g n(cid:132)ra denna gr(cid:132)ns. Det (cid:132)r fortfarande en (cid:148)ppen fr(cid:134)ga om det billigare markf(cid:148)rv(cid:132)rvet f(cid:148)r nygrundare och jordbrukskoopera- tivens efterf(cid:148)ljare (cid:132)r (cid:132)gnat att f(cid:148)rb(cid:132)ttra levnadsstan- (1) SG(94) D/5981, s. 2 (Verkehr Tettau/Bayern); beslut av den 14 april 1992 (”Potsdamer Platz”), EGT L 263, 9. 9. 1992, s. 15; Opel-Eisenach (EGT C 43, 16. 2. 1993, s. 14); Carl-Zeiss-Jena (EGT C 97, 6. 4. 1993, s. 7); Rhone-Poulenc Rhotex (EGT C 210, 4. 8. 1993, s. 11); SST-GarnG (EGT L 114, 5. 5. 1994, s. 21); Volkswagen i (EGT L 385, 31. 12. 1994, s. 1) och Deggendorf (EGT L 386, 31. 12. 1994, s. 13). (2) EGT C 215, 10. 7. 1998, s. 15. 24. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 107/43 darden eller arbetsmarknadssituationen i de nya del- staterna. F(cid:148)r att st(cid:148)det skall kunna motiveras enligt artikel 92. 3 a i EG-f(cid:148)rdraget skall emellertid dess grundl(cid:132)ggande syfte vara att uppn(cid:134) detta m(cid:134)l. Av dessa orsaker (cid:132)r inte ifr(cid:134)gavarande undantag till(cid:132)mpligt. Det har inte heller (cid:134)beropats vare sig av Tyskland eller av (cid:148)vriga parter i f(cid:148)rfarandet. 3. Undantag enligt artikel 92. 3 c i EG-f(cid:148)rdraget Enligt artikel 92. 3 c i EG-f(cid:148)rdraget f(cid:134)r statligt st(cid:148)d beviljas f(cid:148)r att underl(cid:132)tta utveckling av vissa n(cid:132)rings- verksamheter eller vissa inte p(cid:134)verkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. regioner, n(cid:132)r det i f(cid:148)rordningen, om (cid:134)tg(cid:132)rderna uppfyller st(cid:132)lls best(cid:132)mmelserna i artiklarna 92, 93 och 94 i EG- f(cid:148)rdraget. Kommissionen har som praxis p(cid:134) detta omr(cid:134)de att inte inv(cid:132)nda mot enskilda fall p(cid:134) detta omr(cid:134)de av investeringsst(cid:148)d p(cid:134) upp till 100 % av de f(cid:148)r kostnaderna (5). st(cid:148)dber(cid:132)ttigande Kommissionen vill dock redan nu p(cid:134)peka att detta snart kan komma att (cid:132)ndras. (cid:134)tg(cid:132)rden N(cid:132)r det g(cid:132)ller det aktuella ink(cid:148)pet av skogsbruks- mark till l(cid:132)gre pris anses det vara fr(cid:134)ga om ”villkor och beviljande som skiljer sig fr(cid:134)n dem som fastst(cid:132)lls i denna f(cid:148)rordning”. Statligt st(cid:148)d–av vilken sort det vara m(cid:134)nde–kan dock inte g(cid:148)ra anspr(cid:134)k p(cid:134) undantag enligt artikel 92. 3 i EG-f(cid:148)rdraget, om det (cid:132)r diskriminerande och bryter mot f(cid:148)rdraget. N(cid:132)r det g(cid:132)ller fr(cid:134)gan om huruvida kommissionens ovann(cid:132)mnda s(cid:132)rskilda regler har efterlevts i fr(cid:134)ga om st(cid:148)det till det f(cid:148)rm(cid:134)nliga f(cid:148)rv(cid:132)rvet av jord- och skogs- bruksmark, m(cid:134)ste kommissionen f(cid:148)rst utreda om st(cid:148)det (cid:132)r diskriminerande enligt till(cid:132)mpliga best(cid:132)m- melser i EG-f(cid:148)rdraget. Artikel 92. 3 c kan s(cid:132)rskilt till(cid:132)mpas n(cid:132)r st(cid:148)det i fr(cid:134)ga syftar till att avl(cid:132)gsna strukturella svagheter hos vissa n(cid:132)ringsverksamheter eller i vissa regioner. 3. 1 Diskriminering I den juridiska situationen som g(cid:132)llde d(cid:134) EALG tr(cid:132)dde i kraft kunde kommissionen i princip, i enlighet med artikel 35. 1 i f(cid:148)rening med artikel 12. 5 (1) i r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 2328/91 av den 15 juli 1991 om f(cid:148)rb(cid:132)ttring av jordbruksstrukturens effektivitet (2), f(cid:148)rklara investeringsst(cid:148)d i form av st(cid:148)d till k(cid:148)p av jordbruksmark (3) f(cid:148)renligt med den gemensamma marknaden och bevilja det, om st(cid:148)d- niv(cid:134)n inte (cid:148)verskred 35 % (respektive 75 % i mindre gynnade omr(cid:134)den (4)). N(cid:132)r det g(cid:132)ller skogsbruks(cid:134)tg(cid:132)rder i allm(cid:132)nhet kan medlemsstaterna, enligt artikel 8. 2 i r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 2080/92 av den 30 juni 1992 om en gemenskapsordning f(cid:148)r st(cid:148)d till skogsbruks(cid:134)tg(cid:132)rder inom jordbruket, genomf(cid:148)ra st(cid:148)d(cid:134)tg(cid:132)rder, dels enligt villkor som skiljer sig fr(cid:134)n dem i f(cid:148)rordningen och dels till belopp som (cid:148)verstiger de gr(cid:132)nser som fast- (1) Nu artikel 12. 2 a i f(cid:148)rordning (EG) nr 950/97. (2) Jfr st(cid:148)d N 682/97, N 156/97, N 797/96 och N 940/96. (3) Jfr kriterier i kommissionens meddelande fr(cid:134)n 1979 i bilagans punkt 18 i, (EGT C 31, 3. 2. 1979). (4) I de nya delstaterna kategoriseras endast ca h(cid:132)lften av alla omr(cid:134)den som mindre gynnade; jfr artiklarna 2 och 3 i direktiv 75/268/EEG (nu avdelning III i f(cid:148)rordning (EG) nr 950/97). D(cid:134) f(cid:148)rfarandet inleddes uttryckte kommissionen tvivel om kraven p(cid:134) att nygrundarna och 75 % av de juridiska personernas del(cid:132)gare skall ha varit bofasta p(cid:134) orten den utsatta dagen, den 3 oktober 1990, (cid:132)r f(cid:148)renliga med vissa artiklar i EG-f(cid:148)rdraget (bl. a. artik- larna 52 och 6 i EG-f(cid:148)rdraget). Kommissionen har i samband med detta pekat p(cid:134) att artiklarna 52–58 f(cid:148)reskriver en avveckling av etableringsinskr(cid:132)nkning- arna. Detta avser grundande och uppr(cid:132)ttande av f(cid:148)retag, moder- filialer. Begreppet etableringsfrihet kan enligt EG-domsto- lens etablerade r(cid:132)ttspraxis (6) ocks(cid:134) omfatta k(cid:148)p av n(cid:132)ringslivs(cid:132)ndam(cid:134)l (7). Genom fastigheter f(cid:148)rbudet mot ”inskr(cid:132)nkningar f(cid:148)r medborgare i en medlemsstat att fritt etablera sig p(cid:134) en annan medlemsstats territorium” g(cid:148)rs det i best(cid:132)mmelsen en tydlig koppling till medborgarskap (8) och diskri- minering (cid:132)r d(cid:132)rmed f(cid:148)rbjuden. Diskrimineringsf(cid:148)r- budet g(cid:132)ller inte bara direkt diskriminering, utan och dotterbolag eller f(cid:148)r (5) St(cid:148)d nr N 567/97, N 752/96, N 750/96, N 646/96 och N 153/96. (6) M(cid:134)l 305/87, kommissionen mot Grekland, Rec. 1989, s. 1461. (7) Jfr Allgemeines Programm zur Aufhebung der Beschr(cid:132)n- kungen der Niederlassungsfreiheit (allm(cid:132)nt handlingsprogram f(cid:148)r upph(cid:132)vande av begr(cid:132)nsningar fr(cid:134)n 1962, EGT 2, 15. 1. 1962, s. 36/62. i etableringsfriheten) (8) N(cid:132)r det g(cid:132)ller juridiska personer skall, enligt artikel 58, ett f(cid:148)retags nationalitet fastst(cid:132)llas i enlighet med lagstiftningen i den medlemsstat d(cid:132)r f(cid:148)retaget bildats och d(cid:132)r det har sitt s(cid:132)te, huvudkontor eller huvudsakliga verksamhet. L 107/44 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 24. 4. 1999 till leder (cid:132)ven dold diskriminering. Dold diskriminering med avseende p(cid:134) medborgarskap f(cid:148)religger n(cid:132)r urskilj- ningskriteriet som ett medborgarskapskriterium skulle (1), dvs. en differen- tiering som visserligen inte uppst(cid:134)r direkt p(cid:134) grund av medborgarskap, men p(cid:134) grund av kriterier som endast kan uppfyllas av inf(cid:148)dda eller utl(cid:132)nningar (t. ex. krav i fr(cid:134)ga om h(cid:132)rkomst eller bostadsort). samma resultat I artikel 54. 3 h i EG-f(cid:148)rdraget f(cid:148)reskrivs dessutom att kommissionen skall f(cid:148)rvissa sig om att etablerings- villkoren inte snedvrids genom st(cid:148)d(cid:134)tg(cid:132)rder av medlemsstaterna. Genom att utnyttja denna best(cid:132)m- melse och genom det allm(cid:132)nna handlingspro- grammet fr(cid:134)n 1962 (2) om upph(cid:132)vande av begr(cid:132)ns- ningar av etableringsfriheten har r(cid:134)det beslutat att upph(cid:132)va de f(cid:148)reskrifter och den praxis som enbart f(cid:148)r utl(cid:132)nningar utesluter, inskr(cid:132)nker eller villkorar de r(cid:132)ttigheter som normalt (cid:132)r f(cid:148)rbundna med f(cid:148)rv(cid:132)rvs- verksamhet som egenf(cid:148)retagare. Bland dessa f(cid:148)re- skrifter och praxis r(cid:132)knas ocks(cid:134) direkt eller indirekt statligt st(cid:148)d, som subventionering av markf(cid:148)rv(cid:132)rv. Med detta f(cid:148)rbud mot inskr(cid:132)nkningar i etablerings- r(cid:132)tten g(cid:134)r artiklarna 52–58 ut p(cid:134) att f(cid:148)retagen i fr(cid:134)ga skall behandlas som f(cid:148)retag som redan har sitt s(cid:132)te i den medlemsstat d(cid:132)r etableringen sker. Enligt denna best(cid:132)mmelse kan dock endast de bofasta p(cid:134) orten dra nytta av (cid:134)tg(cid:132)rden enligt artikel 3. 2 i ALG. F(cid:148)r att komma i (cid:134)tnjutande av dessa best(cid:132)mmelser skulle de f(cid:148)retag som inte har sitt s(cid:132)te i de nya delstaterna vara tvungna att f(cid:148)rl(cid:132)gga sitt s(cid:132)te, och m(cid:132)nniskorna sina hem, till regionerna i fr(cid:134)ga. F(cid:148)r f(cid:148)retag och personer fr(cid:134)n andra medlemsstater var detta emellertid av poli- tiska och ekonomiska orsaker i praktiken om(cid:148)jligt att genomf(cid:148)ra till den utsatta dagen den 3 oktober 1990. P(cid:134) s(cid:134) s(cid:132)tt gynnar lagen fysiska och juridiska personer i de nya delstaterna gentemot personer utan s(cid:132)te eller bostad i Tyskland och utg(cid:148)r s(cid:134)ledes ett brott mot diskrimineringsf(cid:148)rbudet enligt artiklarna 52–58 i EG-f(cid:148)rdraget (3), vilket EG-domstolen fastst(cid:132)llde i sin dom av den 7 juni 1996 i m(cid:134)l C-107/94 (Asscher). (1) Dom av den 23 februari 1994, m(cid:134)l C-419/92, Scholz mot Opera Universitaria, Rec. 1994, I-505, punkt 7; Dom av den 23 maj 1996, m(cid:134)l C-237/94, O’Flynn, REG 1996, I-2617, punkt 17. (2) EGT 2, 15 januari 1962, s. 36/62. (3) M(cid:134)l C-107/94, Asscher, REG 1996, s. I-3089, punkt 36 och f(cid:148)ljande. Det var kanske m(cid:148)jligt rent juridiskt f(cid:148)r alla medbor- gare i gemenskapen att uppfylla villkoret att den utsatta dagen den 3 oktober 1990 ha varit bofasta i de nya delstaterna. Detta villkor uppfylldes dock i prak- tiken n(cid:132)stan uteslutande av tyska medborgare–i synnerhet de som tidigare hade bott i de nya delsta- terna. S(cid:134)ledes utest(cid:132)nger detta villkor de personer som inte uppfyller kriteriet att ha varit bofasta i detta omr(cid:134)de. Kommissionen har emellertid med h(cid:132)nvisning till EG-domstolens r(cid:132)ttspraxis p(cid:134) omr(cid:134)det (4) tillst(cid:134)tt att urskiljningkriterier, i praktiken inte som bostad, utg(cid:148)r n(cid:134)gon otill(cid:134)ten direkt diskriminering p(cid:134) grund av medborgarskap, om urskiljningskriterierna (och d(cid:132)rmed en urskiljande behandling) sakligt kan moti- veras. Urskiljningsvillkoret ”p(cid:134) orten bofasta den 3 oktober 1990” kan d(cid:134) endast motiveras om det b(cid:134)de (cid:132)r n(cid:148)dv(cid:132)ndigt och l(cid:132)mpligt f(cid:148)r att uppn(cid:134) lagstiftarens syfte. En (cid:134)tg(cid:132)rd (cid:132)r inte n(cid:148)dv(cid:132)ndig, om lagstiftarens syfte ocks(cid:134) kan uppn(cid:134)s genom en mindre tvingande men lika l(cid:132)mplig (cid:134)tg(cid:132)rd. Enligt f(cid:148)rbundsregeringen ville lagstiftaren ”s(cid:132)ker- st(cid:132)lla, genom att fastst(cid:132)lla den 3 oktober 1990, att den som var intresserad av ett f(cid:148)rv(cid:132)rv och som sj(cid:132)lv, eller vars familj hade levt och arbetat i DDR i (cid:134)rtionden kunde omfattas av den socialt godtagbara reglering som m(cid:134)ste (cid:134)stadkommas mellan dem och de tidigare (cid:132)garna”. Syftet var s(cid:134)ledes att inbegripa f(cid:148)rv(cid:132)rvsparter, som med sina familjer under (cid:134)rtionden hade bott och arbetat i DDR. Tyskland motiverar detta inbegripande med ”att en l(cid:134)ngtg(cid:134)ende social kontinuitet (cid:132)r absolut n(cid:148)dv(cid:132)ndig”. Det var n(cid:148)dv(cid:132)ndigt att finna en ”socialt godtagbar reglering”. S(cid:132)rskild h(cid:132)nsyn skulle tas till ”f(cid:148)rv(cid:132)rvare som sedan l(cid:132)nge (cid:132)r bofasta i regionen”. Lagstiftaren hade ”r(cid:132)att att s(cid:132)kerst(cid:132)lla att ocks(cid:134) nygrundare deltog i omstruktureringsprocessen f(cid:148)r mark som blivit statlig egendom i DDR”. (4) Dom av den 23 maj 1996, m(cid:134)l C-237/94, O’Flynn, REG 1996, I-2617, punkt 20, 21; Dom av den 12 september 1996, m(cid:134)l C-278/94, kommissionen mot Konungariket Belgien, REG 1996, I-4307, punkt 20. 24. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 107/45 Kommissionen p(cid:134)pekar uttryckligen att den accep- terar (cid:134)tg(cid:132)rdernas syfte. Den tyske lagstiftarens m(cid:134)l att anpassa de (cid:148)sttyska (cid:132)gandestrukturerna till det nya ekonomiska systemet (cid:132)r fullt legitimt. Faktum (cid:132)r att f(cid:148)rekommit det markreformer som har gjort det m(cid:148)jligt f(cid:148)r jordbru- kare att f(cid:148)rv(cid:132)rva den mark som de har brukat. Kommissionen respekterar att en s(cid:134)dan anknytning till omr(cid:134)det beaktas. i de flesta medlemsstaterna har F(cid:148)r att uppn(cid:134) detta syfte var det dock inte n(cid:148)dv(cid:132)n- digt att fastst(cid:132)lla den 3 oktober 1990 som datum f(cid:148)r boende p(cid:134) orten. Det var n(cid:132)mligen enligt artikel 3. 1 i ALG till(cid:134)tet f(cid:148)r dessa nygrundare respektive juridiska personer att delta i markf(cid:148)rv(cid:132)rvsprogrammet, om de den 1 oktober 1996 en l(cid:132)ngre tid hade arrenderat tidigare statligt (cid:132)gd mark som privatiseringsmyndig- heten skulle privatisera (1). Under det att huvudf(cid:148)rfarandet p(cid:134)gick, p(cid:134)pekade vissa ber(cid:148)rda parter uttryckligen f(cid:148)r kommissionen, att de allra flesta fler(cid:134)riga arrendeavtal hade slutits med (cid:148)sttyskar. Tyskland har yttrat sig utf(cid:148)rligt och best(cid:132)mt om alla fr(cid:134)gor betr(cid:132)ffande diskriminering. Detta faktum har man dock inte motsagt, (cid:132)n mindre bestridit p(cid:134) ett underbyggt s(cid:132)tt. D(cid:132)rmed (cid:132)r det klarlagt att (cid:132)ven om lagstiftarens syfte (att l(cid:134)ta (cid:148)sttyskarna f(cid:134) del av markf(cid:148)rv(cid:132)rvspro- grammet) i sig (cid:132)r legitimt, skulle det i praktiken inte ha omintetgjorts om den 3 oktober 1990 inte hade fastst(cid:132)llts som ett avg(cid:148)rande datum. I den m(cid:134)n f(cid:148)rv(cid:132)rvet av mark och skog (cid:132)r kopplat till den utsatta dagen den 3 oktober 1990, (cid:132)r denna best(cid:132)mmelse enligt kommissionen inte n(cid:148)dv(cid:132)ndig och d(cid:132)rmed inte heller ber(cid:132)ttigad. S(cid:134) l(cid:132)nge som hemortsbest(cid:132)mmelsen inte samman- faller med kravet p(cid:134) l(cid:134)ngsiktigt arrende (2) g(cid:132)ller f(cid:148)ljande: (1) Med undantag fr(cid:134)n nygrundares enlighet med artikel 3. 8 b i ALG. (2) Artikel 3. 8 b i ALG. f(cid:148)rv(cid:132)rv av skogsmark i Enligt EG-domstolens fasta r(cid:132)ttspraxis f(cid:148)religger en enligt f(cid:148)rdraget f(cid:148)rbjuden diskriminering om likv(cid:132)r- diga f(cid:148)reteelser behandlas olika eller om f(cid:148)reteelser som skiljer sig (cid:134)t behandlas lika (3). Lika och olika behandling m(cid:134)ste r(cid:132)ttf(cid:132)rdigas genom sakligt tvingande sk(cid:132)l som utg(cid:134)r fr(cid:134)n sakf(cid:148)rh(cid:134)llan- dena i (cid:132)rendet. Kommissionen har redan f(cid:148)rklarat att anpassning av (cid:132)gandestrukturerna till det nya ekonomiska systemet utg(cid:148)r ett fullt legitimt m(cid:134)l. En anpassning av (cid:132)gandestrukturerna genom att de som redan brukar den mark som skall privatiseras f(cid:134)r f(cid:148)retr(cid:132)de f(cid:148)r att f(cid:148)rv(cid:132)rva marken, skulle – i princip – p(cid:134) grund av det n(cid:132)ra sambandet (arrendatorer – framtida (cid:132)gare) kunna vara ber(cid:132)ttigad. Emellertid (cid:132)r inte den utsatta dagen 3 oktober 1990 knuten till ett (l(cid:134)ngfristigt) arrende. Det faktiska och i best(cid:132)mmelsen inneboende uteslu- tandet av andra EU-medborgare kan mot bakgrund av dessa (cid:148)verv(cid:132)ganden inte r(cid:132)ttf(cid:132)rdigas. Ur resonemangen om nygrundarna (4) framg(cid:134)r det klart att en olika behandling p(cid:134) grund av skador (cid:132)r r(cid:132)ttf(cid:132)rdigad: Nygrundarna har–vilket litet lika parterna i l(cid:134)tit g(cid:148)ra f(cid:148)rfarandet med r(cid:132)tta har g(cid:132)llande–aldrig exproprierats, som sina medkonkur- renter andra medlemsstater. Detta klargjorde kommissionen redan d(cid:134) f(cid:148)rfarandet inleddes (5). i Av dessa orsaker kan kommissionen inte h(cid:134)lla med den part i f(cid:148)rfarandet som h(cid:132)vdar att kommissionen vill ”utesluta” nygrundarna. Kommissionens uppgift (cid:132)r endast att se till att EG-f(cid:148)rdraget f(cid:148)ljs. D(cid:132)rf(cid:148)r vidh(cid:134)ller kommissionen att diskriminering, som bryter mot artiklarna 52–58 i EG-f(cid:148)rdraget, f(cid:148)re- ligger i form av or(cid:132)ttm(cid:132)tig olika behandling av prin- cipiellt lika intressentkategorier (f(cid:148)rv(cid:132)rvsintressenter fr(cid:134)n ((cid:153)st)tyskland/andra medlemsstater) i samband med f(cid:148)rm(cid:134)nligt markf(cid:148)rv(cid:132)rv. (3) Exempel f(cid:148)r det f(cid:148)rsta fallet: F(cid:130)d(cid:130)ration Charbonni(cid:138)re de la Belgique/Haute Autorit(cid:130), m(cid:134)l 8/55 och 9/55, Rec. 1955/56, s. 297 och 331; Soci(cid:130)t(cid:130) des Fonderies de Pont (cid:133) Mousson, m(cid:134)l 14/59, Rec. 1958/59, s. 465 ff; K(cid:129)hlhaus-Zentrum, m(cid:134)l 79/77, Rec. 1978, s. 611 och f(cid:148)r det andra fallet: Italien/kommis- sionen, m(cid:134)l 13/63, Rec. 1963, s. 357; Milac, m(cid:134)l 8/78, Rec. s. 2749; 1978, Wagner, m(cid:134)l 8/82, Rec. 1983, s. 371. s. 1721; Eridania; m(cid:134)l 230/78, Rec. 1979, (4) Kapitel VI. 3; juridiska personer kan enligt artikel VIII 3 b i ALG inte f(cid:148)rv(cid:132)rva. (5) EGT C 215, 10. 7. 1998, s. 18, kapitel IV. 5 (n(cid:132)st sista stycket). L 107/46 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 24. 4. 1999 Denna direkta diskriminering bryter ocks(cid:134) emot artikel 6 i EG-f(cid:148)rdraget (1), vilket utf(cid:148)rligt redovisas i beslutet om att inleda f(cid:148)rfarandet. Vad betr(cid:132)ffar den utsatta dagen den 1 oktober 1996, noterar kommissionen att den inte varit f(cid:148)rem(cid:134)l f(cid:148)r klagom(cid:134)l f(cid:148)rfarandet och att den d(cid:132)rf(cid:148)r inte heller kommenterats av de tyska myndig- heterna. fr(cid:134)n parterna i Kommissionen kan inte heller i det n(cid:132)mnda beslutet principiellt utesluta ett brott mot artikel 40. 3 i EG- f(cid:148)rdraget (2). Mot detta har Tyskland kommit med den ber(cid:132)ttigade inv(cid:132)ndningen att best(cid:132)mmelserna visserligen ocks(cid:134) riktar sig till medlemsstaterna, men bara i den m(cid:134)n de till(cid:132)mpas inom ramen f(cid:148)r den gemensamma orga- nisationen av marknaden. Det (cid:132)r f(cid:148)rvisso sant att markf(cid:148)rv(cid:132)rvsprogrammet (cid:132)r en nationell (cid:134)tg(cid:132)rd. Det (cid:132)r inte fr(cid:134)ga om att genom- f(cid:148)ra en gemensam organisation av marknaden (3). D(cid:132)rmed omfattas inte programmet av artikel 40. 3 i EG-f(cid:148)rdraget. Ytterligare relevanta anm(cid:132)rkningar i denna fr(cid:134)ga har inte inkommit. Av dessa orsaker (cid:132)r det on(cid:148)digt att ytterligare g(cid:134) in p(cid:134) parternas talrika anm(cid:132)rkningar, enligt vilka de som drar f(cid:148)rdel av markf(cid:148)rv(cid:132)rvsprogrammet i f(cid:148)rsta hand (cid:132)r jordbrukskooperativens efterf(cid:148)ljare, vilket upplevs som ”godtyckligt, socialt skevt och djupt or(cid:132)ttvist”. Kommissionen avh(cid:134)ller sig d(cid:132)rf(cid:148)r ocks(cid:134) fr(cid:134)n att kommentera klagom(cid:134)let om att det inom gruppen av ber(cid:132)ttigade r(cid:134)der en fullst(cid:132)ndig disproportionalitet, eftersom de j(cid:132)mf(cid:148)relsevis minst drabbade skulle ha f(cid:134)tt st(cid:148)rre kompensation genom markf(cid:148)rv(cid:132)rvspro- grammet (cid:132)n de som genom expropriation har (cid:134)sam- kats st(cid:148)rre skador. Av samma anledning tar kommis- sionen inte heller upp de klagom(cid:134)l som har riktats mot inte har bestridit, om att de omtvistade best(cid:132)mmelserna inte (cid:132)r (cid:132)gnade att skydda ”best(cid:134)ende sociala strukturer” och att regeringen (cid:148)verhuvudtaget inte har t(cid:132)nkt p(cid:134) ”m(cid:132)nniskorna” i de nya delstaterna, utan endast p(cid:134) jordbrukskooperativens 3 000 efterf(cid:148)ljare. f(cid:148)rbundsregeringen, vilket denna 3. 2 St(cid:148)dniv(cid:134) Prelimin(cid:132)rt h(cid:132)vdar kommissionen att den inte kunnat f(cid:134) full visshet om huruvida st(cid:148)dprogrammet (cid:134)tminstone f(cid:148)ljer kommissionens best(cid:132)mmelser om st(cid:148)dniv(cid:134). Redan med den ber(cid:132)kningsmetod som Tyskland anv(cid:132)nder (kapitel II. 9) uppg(cid:134)r st(cid:148)dniv(cid:134)n till 29,2 % f(cid:148)r (cid:153)sttyskland. (cid:142)ven om kommissionen helt skulle godta denna ber(cid:132)kningsmetod handlar det dock endast om ett genomsnittsv(cid:132)rde. De uppgifter fr(cid:134)n Tysklands statistikmyndighet som Tyskland meddelade kommissionen genom en skri- velse av den 25 juli 1997 visar dock otvetydigt p(cid:134) variationer mellan delstaterna p(cid:134) mellan +8,7 %, som (cid:132)r genomsnittet f(cid:148)r Brandenburg, och –7,8 % f(cid:148)r Mecklenburg-Vorpommern. Med s(cid:134)dana varia- tioner av genomsnitten f(cid:148)r enskilda delstater kan man frukta ett (cid:148)verskridande av 35-procentsgr(cid:132)nsen icke-missgynnade omr(cid:134)den i vissa delstater, f(cid:148)r utg(cid:134)ende fr(cid:134)n den ber(cid:132)kningsmetod som Tyskland (cid:148)vers(cid:132)nt. Eftersom dessa v(cid:132)rden endast (cid:132)r genom- snittsv(cid:132)rden f(cid:148)r enskilda delstater skulle det i enstaka fall – fortfarande p(cid:134) grundval av det ber(cid:132)kningss(cid:132)tt som nyligen (cid:148)vers(cid:132)nts – kunna f(cid:148)rekomma bety- dande (cid:148)verskridanden av 35-procentsgr(cid:132)nsen. Till f(cid:148)ljd av detta fastst(cid:132)ller kommissionen, att det st(cid:148)d som anknyter till hemort den 3 oktober 1990 (nygrundare och juridiska personer) bryter mot artik- larna 6 och 52–58 i EG-f(cid:148)rdraget och d(cid:132)rf(cid:148)r i enlighet med artiklarna 92, 93 och 94 inte (cid:132)r f(cid:148)ren- ligt med den gemensamma marknaden. (1) EGT C 215, 10. 7. 1998, s. 17 och f(cid:148)ljande. (2) EGT C 215, 10. 7. 1998, s. 17. (3) EG-domstolen – Graff, m(cid:134)l C-351/92 - Rec. 1994, I-3361, 3379; EG-domstolen - Klensch m. fl. /Luxemburg, m(cid:134)l 201/85 och 202/85 – Rec. 1986, 3477. inskr(cid:132)nkningarna p(cid:134) D(cid:132)rut(cid:148)ver r(cid:134)der v(cid:132)sentliga tvivel huruvida de ber(cid:132)k- ningsmetoder som Tyskland har (cid:148)vers(cid:132)nt verkligen (cid:132)r befogade. Visserligen medger kommissionen jordbruks- uttryckligen att marken i fr(cid:134)ga (20-(cid:134)rigt avyttringsf(cid:148)rbud, f(cid:148)rk(cid:148)psr(cid:132)tt vid omvandling till tomtmark) i n(cid:134)gon m(cid:134)n fr(cid:132)mjar s(cid:132)nkningar av marknadsv(cid:132)rdet p(cid:134) denna mark. De ber(cid:132)kningsmetoder som Tyskland har (cid:148)overs(cid:132)nt har dock den nackdelen att de utg(cid:134)r fr(cid:134)n att det f(cid:148)rm(cid:134)n- liga markk(cid:148)pet inte har n(cid:134)got ”merv(cid:132)rde” f(cid:148)r jord- brukaren under det 20-(cid:134)riga avyttringsf(cid:148)rbudet. Som parterna i f(cid:148)rfarandet med r(cid:132)tta har p(cid:134)pekat, ”st(cid:148)rs” i 24. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 107/47 regel inte en arrendator som arrenderar l(cid:134)ngfristigt av det tidsbegr(cid:132)nsade avyttringsf(cid:148)rbudet. P(cid:134) grund av det l(cid:134)ngfristiga arrendeavtalet har denne i regel (cid:132)nd(cid:134) inte n(cid:134)gon avsikt – eller behov av – att s(cid:132)lja under denna tid. Enligt kommissionen skulle det d(cid:132)rf(cid:148)r principiellt vara mer korrekt att utg(cid:134) fr(cid:134)n den st(cid:148)dekvivalent p(cid:134) i genomsnitt 55,5 % som uttryckligen n(cid:132)mns i den ovan n(cid:132)mnda skrivelsen fr(cid:134)n Tyskland, och eventu- ellt minska den med en genomsnittlig f(cid:148)rs(cid:132)ljnings- f(cid:148)rk(cid:148)pskoefficient. Denna f(cid:148)rs(cid:132)ljnings- eller eller f(cid:148)rk(cid:148)pskoefficient (dvs. det genomsnittliga antalet f(cid:148)rs(cid:132)ljningar av jordbruksmark under 20 (cid:134)r respektive omvandling tomtmark) har Tyskland inte meddelat. till enskilda delstaterna (Brandenburg Kommissionen har d(cid:132)rf(cid:148)r inget bevis f(cid:148)r att den st(cid:148)dekvivalent som Tyskland uttryckligen n(cid:132)mner f(cid:148)r de 64,2 %, Sachsen 61,9 %, Sachsen-Anhalt 61,3 %, Th(cid:129)ringen 59,4 %, Mecklenburg-Vorpommern 47,7 %) respek- terar kommissionens 35-procentsgr(cid:132)ns. Detta (cid:132)r ytterligare ett sk(cid:132)l till att markf(cid:148)rv(cid:132)rvsprogrammet i s(cid:134) m(cid:134)tto (1) inte kan anses f(cid:148)renlig med kommissio- nens politik avseende den beskrivna h(cid:148)gsta st(cid:148)d- niv(cid:134)n. Av dessa orsaker kan kommissionen inte medge undantag enligt artikel 92. 3 c i EG-F(cid:148)rdraget. Eftersom den st(cid:148)dbest(cid:132)mmelse som granskas inte heller motsvarar n(cid:134)got annat av syftena i artikel 92. 2 (2) och 92. 3 i EG-f(cid:148)rdraget, m(cid:134)ste kommis- sionen dra slutsatsen att denna (cid:134)tg(cid:132)rd inte kan anses f(cid:148)renlig med den gemensamma marknaden. VIII Tyskland skall f(cid:148)ljaktligen dra in det st(cid:148)d som beviljats inom ramen f(cid:148)r markf(cid:148)rv(cid:132)rvsprogrammet och som var kopplat till hemort den 3 oktober 1990 eller (cid:148)verskred den h(cid:148)gsta st(cid:148)dniv(cid:134)n p(cid:134) 35 % f(cid:148)r jordbruksmark i omr(cid:134)den som inte (cid:132)r mindre gynnade enligt f(cid:148)rordning (EG) nr 950/97. Tyskland skall inom tv(cid:134) m(cid:134)nader fr(cid:134)n delgivningen av detta beslut underr(cid:132)tta kommissionen om vilka (cid:134)tg(cid:132)rder som har vidtagits f(cid:148)r att f(cid:148)lja beslutet. H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 Det markf(cid:148)rv(cid:132)rvsprogram som f(cid:148)reskrivs i artikel 3 i den tyska lagen om reglerings(cid:134)tg(cid:132)rder inneh(cid:134)ller inget st(cid:148)d, om (cid:134)tg(cid:132)rderna endast utg(cid:148)r kompensation f(cid:148)r expropria- tion eller liknande ingrepp p(cid:134) nationell grund och om de beviljade f(cid:148)rm(cid:134)nerna (cid:132)r lika stora som eller mindre (cid:132)n de f(cid:148)rm(cid:148)genhetsskador som f(cid:148)rorsakats av dessa ingrepp. Artikel 2 St(cid:148)det (cid:132)r f(cid:148)renligt med den gemensamma marknaden om det inte kopplas till hemorten den 3 oktober 1990 och om det inte (cid:148)verskrider den h(cid:148)gsta st(cid:148)dniv(cid:134)n p(cid:134) 35 % f(cid:148)r jordbruksmark i omr(cid:134)den som inte (cid:132)r mindre gynnade enligt f(cid:148)rordning (EG) nr 950/97. Det st(cid:148)d som (cid:132)r kopplat till hemorten den 3 oktober 1990 och det st(cid:148)d d(cid:132)r st(cid:148)dniv(cid:134)n (cid:148)verskrider den h(cid:148)gsta gr(cid:132)nsen p(cid:134) 35 % f(cid:148)r jordbruksmark i omr(cid:134)den som inte (cid:132)r mindre gynnade enligt f(cid:148)rordning (EG) nr 950/97 (cid:132)r inte f(cid:148)renligt med den gemensamma marknaden. Tyskland m(cid:134)ste upph(cid:132)va det st(cid:148)d som n(cid:132)mns i punkt 2 och f(cid:134)r inte bevilja det i forts(cid:132)ttningen. Kommissionen fastst(cid:132)ller avslutningsvis att Tyskland har verkst(cid:132)llt st(cid:148)det i strid mot artikel 93. 3 i EG-f(cid:148)rdraget. Artikel 3 Allt st(cid:148)d som har beviljats i strid mot reglerna skall (cid:134)ter- kr(cid:132)vas fr(cid:134)n st(cid:148)dmottagaren f(cid:148)r att (cid:134)terst(cid:132)Halla den ekono- miska situation som skulle r(cid:134)tt utan f(cid:148)rm(cid:134)nen i fr(cid:134)ga. (cid:143)terbetalningen skall ske enligt tyska r(cid:132)ttsliga best(cid:132)m- melser och f(cid:148)rfaranden, med r(cid:132)nta fr(cid:134)n och med den tidpunkt st(cid:148)det beviljades och motsvarande den referens- r(cid:132)nta som anv(cid:132)nds vid bed(cid:148)mningen av regionalst(cid:148)dsord- ningar. (1) De h(cid:148)gsta st(cid:148)dniv(cid:134)erna f(cid:148)r mindre gynnade omr(cid:134)den (75 %) och f(cid:148)r st(cid:148)d till f(cid:148)rv(cid:132)rv av skogsmark ( 100 %) har uppenbar- ligen iakttagits. (2) Inbegripet undantaget enligt punkt b f(cid:148)r andra exceptionella h(cid:132)ndelser. Tyskland skall inom tv(cid:134) m(cid:134)nader (cid:134)terkr(cid:132)va det st(cid:148)d som beviljats enligt artikel 2 andra stycket. (cid:143)terkravet skall ske i enlighet med f(cid:148)rfaranden och best(cid:132)mmelser i tysk lagstiftning, med r(cid:132)nta fr(cid:134)n och med den dag d(cid:134) st(cid:148)det betalades ut och r(cid:132)ntan skall motsvara den referensr(cid:132)nta som ligger till grund f(cid:148)r ber(cid:132)kningen av regionalst(cid:148)d. Artikel 4 Tyskland skall inom tv(cid:134) m(cid:134)nader fr(cid:134)n delgivningen av detta beslut underr(cid:132)tta kommissionen om vilka (cid:134)tg(cid:132)rder som har vidtagits f(cid:148)r att f(cid:148)lja beslutet. L 107/48 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 24. 4. 1999 Detta beslut riktar sig till F(cid:148)rbundsrepubliken Tyskland. Artikel 5 Utf(cid:132)rdat i Bryssel den 20 januari 1999. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen