title: Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle - Valkoinen kirja kaupasta

eurovoc_concepts:
EU action
common commercial policy
competitiveness
consumer policy
distribution business
entrepreneurship
single market
small and medium-sized enterprises

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 27. 01. 1999 KOM(1999)61opull. KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE VALKOINEN KIRJA KAUPASTA JOHDANTO SISÄLTÖ I. ASIAKIRJAN TAVOITTEET JA SOVELTAMISALA IL ANALYYSI KAUPAN ALASTA A. Alan merkitys B. Trendit ja rakennemuutokset III. KAUPAN STRATEGIAN MUOVAAMINEN: AVAINKYSYMYKSET IV. TOIMINNAN TÄRKEIMMÄT PAINOPISTEALUEET A. Poliittisten välineiden käytön tehostaminen kaupan auttamiseksi 1. Alaa koskevan tietämyksen lisääminen 2. Kaupan rakenteen muutokset: uudet poliittiset haasteet B. Hallinto-, lainsäädäntö- ja rahoitusympäristön parantaminen. 1. Hallintomenettelyjen yksinkertaistaminen 2. 3. vuoropuhelun tehostaminen Rahoituksen saatavuus Kaupan yritysten ja niiden kumppanien (työntekijöiden, kuluttajien, luottolaitosten) välisen C. Kilpailukyvyn vahvistaminen ja yrittäjyyden edistäminen Sähköinen kaupankäynti Yritysten yhteistyö Koulutus Kauppa maaseudulla ja epäsuotuisilla kaupunkialueilla 1. 2. 3. 4. 5. Kauppa ja matkailu 6. Kauppa ja ympäristö D. Eurooppalaistumisen ja kansainvälistymisen kannustaminen Euro 1. 2. Kansainvälinen kaupankäynti 3. Euroopan unionin laajeneminen Liitteet: I. Toimintasuunnitelma j a aikataulu II. Rahoitustiedot 1 2 3 3 3 4 5 5 5 6 7 7 8 10 12 12 14 15 16 16 17 18 18 19 21 JOHDANTO Tässä valkoisessa kirjassa kerrotaan siitä, miten kaupan alan yritykset ja niiden toimittajat tyydyttävät kuluttajien tarpeet, jotka kohdistuvat valikoimaan, laatuun, hintaan ja palveluun. Kauppa työllistää Euroopan unionissa noin 22 miljoonaa ihmistä, joten se on yksi suurimmista talouden aloista. Alan toiminta vaikuttaa voimakkaasti kaikkien Euroopan kansalaisten elämään, sillä se - tuo ihmisten saataville erittäin suuren valikoiman erihintaisia tuotteita - parantaa elämänlaatua kaupungeissa ja asutuskeskuksissa, joissa ostospaikat muodostavat keskipisteen suurelle osalle ihmisen toimintaa - osallistuu hyvien ympäristöön liittyvien, eettisten ja sosiaalisten standardien ylläpitämiseen myytävien tuotteiden ja palvelujen osalta. Kaupan alan yritysten ja muiden kaupan yritysten on menestyäkseen oltava kilpailukykyisiä. Hyvä kilpailukyky merkitsee kasvua ja kannattavuutta. Tästä on etua paitsi kaupan omistajalle myös asiakkaalle laadun ja toiminnan jatkuvuuden muodossa. Kun kilpailukyky paranee, voidaan myös luoda uusia pysyviä työpaikkoja. Tässä valkoisessa kirjassa tunnustetaan, että kauppa on tärkeä tekijä Euroopan unionin talous-, yhteiskunta- ja kulttuurielämässä. Se on poliittinen asiakirja, joka sisältää ajatuksia yhteisön toimien suuntaamisesta siten, että yhteisön panos kaupan kilpailukyvyn parantamiseksi vahvistuu. Tämä on paras tapa tukea alan edellä mainittuja tehtäviä ja säilyttää kaupan asema suurena työllistäjänä Euroopassa. Euroopan unionin toiminta vaikuttaa jo kauppaan monin tavoin. Kauppa hyödyntää epäsuorasti yhteisön poliittisia välineitä esimerkiksi alueellisen kehityksen, ympäristön- ja kuluttajansuojelun sekä tutkimuksen ja kehittämisen alueilla kilpailukykynsä vahvistamiseksi. Tätä voidaan kuitenkin parantaa lisäämällä yritysten tietoisuutta näistä mahdollisuuksista sekä yhteisön että jäsenvaltioiden tasolla. On varmistettava, että kaupan olosuhteet otetaan täysin huomioon muotoiltaessa yhteisön tulevia poliittisia aloitteita. tasojen päättäjien Yksi avaintekijä yhteisön olemassa olevien välineiden käytön optimoinnissa on lisätä kaikkien ja tietoisuuden lisääminen siitä oli yksi niistä seikoista, joita tuli ilmi vuonna 1996 julkaistuun vihreään kirjaan annetusta palautteesta. Kaupan merkitystä tärkeänä talouden alana ei aina tunnusteta, kun päätetään alaan vaikuttavasta politiikasta. tietämystä kaupasta. Alan merkityksen tunnustaminen Tietoisuutta kaupan alan merkityksestä ei saada paranemaan muutamalla laajalla lainsäädännöllisellä toimella. On paneuduttava tarkkaan kaupan ja yhteisön politiikan välisiin rajapintoihin. Usean lisätä alan kilpailukykyä suoraan sekä tuomalla alaa esille ja auttaa varmistamaan, että ala hyötyy mahdollisimman paljon yhteisön toimista. toimen yhteisvaikutus voi itsessään pienimuotoisen Tämä valkoinen kirja on poliittinen asiakirja, jossa käsitellään kaupan alan kannalta erityisen tärkeitä seikkoja. Parantamalla kilpailukykyään kauppa voi parhaiten tuottaa hyviä työpaikkoja tulevaisuudessa. Yhteisö voi auttaa suorin toimin sekä parantamalla alan imagoa. Liitteenä on yhteenveto ehdotetuista toimista ja toteutusaikataulu. I. ASIAKIRJAN TAVOITTEET JA SOVELTAMISALA Tämä valkoinen kirja on Euroopan komission seuranta-asiakirja vihreään kirjaan kaupasta 1, jonka komissio antoi 20. marraskuuta 1996. Vihreä kirja puolestaan oli jatkoa 11. maaliskuuta 1991 annetulle komission tiedonannolle kaupan alan yhtenäismarkkinoista {"Towards a Single Market toimia pohjana ajatustenvaihdolle ja käynnistää kuulemismenettely alan merkityksestä taloudelle, alaan kohdistuvista haasteista ja alan mahdollisuuksista säilyttää kilpailukykynsä niin, että sen merkitys työllisyyden ja sosiaalisen koheesion kannalta säilyy. in Distribution")^-. Vihreän kirjan tarkoituksena oli laajasti jaettiin julkishallintoon Vihreää kirjaa kaupasta toimielimiin yhteisössä, jäsenvaltioissa ja alueilla sekä toimialajärjestöille ja yrityksille. Euroopan parlamentti^, talous- ja sosiaalikomitea^ ja alueiden komitea^ sekä runsaat sata eurooppalaista ja jäsenvaltioiden kaupan järjestöä ovat osallistuneet keskusteluun merkittävällä panoksella. Vihreään kirjaan saadut vastaukset olivat jossakin määrin ennakoituja, ja niissä otettiin kantaa itse asiakirjassa esitettyihin näkemyksiin. ja Usein mainittuja seikkoja olivat yhtenäismarkkinoiden tehokas toiminta sekä tarve luoda yritysmyönteinen ympäristö pienentämällä yritysten hallinnollista taakkaa, joka johtuu viranomaisten vaatimuksista. Uutta tekniikkaa oltiin hyvin halukkaita käyttämään. Toivottiin myös ohjelmia kilpailukyvyn lisäämiseksi ja sitä, että myös kaupunkien ja maaseutualueiden maankäytön suunnittelusta vastaavat antaisivat panoksensa kilpailukyvyn lisäämiseen. Jonkin verran kiinnitettiin huomiota myös henkilökohtaisen turvallisuuden parantamistarpeisiin. Monet vastaajat ottivat esille kaksi seikkaa, joita ei mainittu vihreässä kirjassa suurimpien haasteiden joukossa. Toinen oli se, että kaikkien tasojen viranomaisten huonoa kaupan alan arvostusta olisi parannettava. Arvostuksen puutteesta sanotaan seuraavan, että alan etuja ei oteta huomioon päätettäessä politiikasta, jonka vaikutus kauppaan on kuitenkin suuri. Toinen seikka, joka tuotiin esiin harvemmin mutta sitäkin voimakkaammin, koski kilpailua säätelevien toimien soveltamista. Joidenkin mielestä näillä toimilla asetetaan riippumattomat kaupan alan pk-yritykset epäsuotuisaan asemaan suuriin kauppaliikkeisiin verrattuna. Komission on syytä ottaa kantaa näihin kahteen kysymykseen. Tiettyihin tavoitteisiin tähtäävä julkinen politiikka vaikuttaa kauppaan ja muihin toimialoihin. Tällaisen julkisen politiikan tavoitteet voivat liittyä esimerkiksi talouteen, ympäristöön, tai aluekehitykseen, sosiaalikysymyksiin, kuluttajansuojaan. Joskus politiikka voi haitata kauppaa, vaikka se ei olisikaan tarkoituksena. Siksi komission mielestä on nyt tarpeen vaatia, että toimialan oikeutetut edut otetaan kunnolla huomioon muotoiltaessa alaan vaikuttavaa politiikkaa, ja että politiikan avulla saavutettavat edut saatetaan soveltuvin osin tehokkaasti alan käyttöön. koulutukseen, tutkimukseen kulttuuriin, Tässä valkoisessa kirjassa ehdotetaan keinoja, joiden avulla alueellinen, kansallinen ja Euroopan tasoinen julkinen politiikka voi auttaa maksimoimaan alan tehokkuutta. On varmistettava, että kauppaan vaikuttavia julkisia strategioita laadittaessa ymmärretään 1 KOM (96) 530 lopullinen. 2 KOM (91) 41 lopullinen. 3 Garoscin raportti (A4-0254/97), jota Euroopan parlamentin talous- ja raha-asioita käsittelevä valiokunta on käsitellyt ja jonka se hyväksyi 23. heinäkuuta 1997. Talous- ja sosiaalikomitean lausunto 28. -29. toukokuuta 1997 (esittelijä: Folias). 4 5 Alueiden komitean lausunto 10. heinäkuuta 1997 (esittelijä: Kaltenbach). aiottujen syntymiselle. toimien vaikutukset ja kilpailukyvyn parantamisen merkitys työpaikkojen II. ANALYYSI KAUPAN ALASTA A. Alan merkitys ja tarjosivat 21,5 miljoonaa Viimeisimmät Eurostatin julkaisemat luvut kuvaavat kaupan merkitystä. Alalla toimi 30 % Euroopan unionin yrityksistä, se tarjosi 16 % työpaikoista ja tuotti yli 13 % EU:n BKT:stä 1980-luvun puolivälissä. Alan noin viisi miljoonaa yritystä tuottivat yhteensä 640 miljardia ecua ja välitystoiminnoissa. Kauppa on myös tärkeä linkki tuottajien ja kuluttajien välissä, sillä kauppiaat tarjoavat kanavat fyysisille ja rahallisille vaihdoille. Kaupan tarjoamien tavaroiden ja palvelujen valikoima kasvaa koko ajan, ja ala on välttämätön loppukäyttäjän ja valmistajan välinen tietokanava, joka välittää tiedot trendeistä ja tottumuksista sekä kysynnän rakenteesta. Kaupan alan yrityksillä on myös oleellinen osa yhtenäismarkkinoiden moitteettomassa toiminnassa ja kaupankäynnissä EU:n ulkopuolisten maiden kanssa. työpaikkaa vähittäis- tukkukaupassa ja Kauppa poikkeaa muista liike-elämän aloista eräiden rakenteellisten ja ominaisuuksiensa Ominaisuuksia käsitellään seuraavissa luvuissa. takia. Näiden ominaisuuksien toiminnallisten takia erityistoimet ovat perusteltuja. B. Trendit ja rakennemuutokset Markkinoiden kehitys on mullistanut kaupallista ympäristöä: ja keskittyminen, kulutuksen muuttuminen ja uuden tekniikan yleistyminen ovat pakottaneet alan muuttumaan voimakkaasti. lisääntynyt kilpailu Vähittäiskauppa keskittyy voimakkaasti erityisesti elintarvikealalla, ja tämä voi johtaa valikoiman pienenemiseen, hintojen nousuun ja saatavuuden huononemiseen. Seurauksena voi olla myös pienten kauppojen lopettaminen. Tilanne aiheuttaa vaikeuksia niille, jotka voivat käyttää liikennepalveluja vain rajoitetusti. Myyntihinnat vaikuttavat usein kilpailukykyyn, ja suurtuotannon eduista hyötyvät isot kaupat, jotka voivat hankkia tavaroita suurissa erissä. Koosta riippumatta ostajan neuvotteluvoimaan vaikuttaa se, onko kriittinen massa riittävän suuri, jotta ostajalle avautuvat parhain mahdollisin ehdoin tuottajan myyntiverkot, jotka voivat kattaa koko maailman markkinat. Sellaisen kriittisen massan saavuttamiseksi, joka suurilla kaupoilla jo on, kaupan alan pk-yritysten on muodostettava ostoryhmittymiä. Muita tapoja parantaa pienten kauppojen kilpailukykyä on edistää rahoituksen saatavuutta, kehittää omistajien ja johtajien koulutusta, parantaa liikennepalvelujen saatavuutta sekä lisätä tietämystä pienten kauppojen ja kansallisten viranomaisten paikallisten, alueellisten yhteiskunnallisesta ja taloudellisesta merkityksestä sille yhteisölle, jota ne palvelevat. Kilpailukyky edellyttää tehokasta logistiikkaa ja nopeita toimituksia. Näiden keskeisten vaatimusten täyttämiseksi käytetään yhä enemmän uutta tekniikkaa. Kysyntälähtöinen ECR (Efficient Consumer Response) on järjestelmä, joka yhdistää joukon menettelyjä ja teknisiä keinoja, joiden avulla voidaan ratkaista koko jakeluketjussa esiintyviä ongelmia. Nykyisin tällaisia menetelmiä ja keinoja käyttävät pääasiassa suuret yritykset, mutta pk-yritysten yhteiskäyttö on lisääntymässä. Tämän tekijän merkitys kasvaa markkinoiden globalisoituessa. Globalisoituminen vaikuttaa työllisyyteen niin, että Eurooppaan syntyy uusia ammattitaitoa edellyttäviä työpaikkoja, ja vähemmän ammattitaitoa edellyttäviä työpaikkoja siirtyy muualle. Etämyynti kuluttajille lisääntyy nopeasti. Tähän kuuluu myös sähköinen kaupankäynti Internetin kaltaisten verkkojen kautta. Uudet välineet ja mahdollisuudet aiheuttavat alalla merkittäviä uudelleenjärjestelyjä, joita varten tarvitaan huomattavia investointeja laitteisiin ja koulutukseen. tottumukset muuttuvat. He ovat entistä vaativampia Myös kuluttajien ja haluavat kokonaisvaltaisia palveluja (matkailu, kulttuuri, tietotekniikka, henkilökohtainen turvallisuus, liikenne ja kauppa itse). Monimutkaistuva kysyntärakenne herättää kysymyksen siitä, miten eri palvelujen välistä synergiaa voidaan lisätä ihmisten asuinseuduilla. III. KAUPAN STRATEGIAN MUOVAAMINEN: AVAINKYSYMYKSET On perusteltua vaatia, että kaupan alan merkitys tunnustetaan entistä selvemmin. Kauppa on Euroopan unionin toiseksi suurin työllistäjä, ja se on kyennyt luomaan lisää työpaikkoja viimeksi kuluneen vuosikymmenen aikana, kun muilla aloilla on vähennetty työvoimaa. Tämä on ollut mahdollista, koska ala on sopeutunut kysynnän muutoksiin joustavasti. Tulevina vuosina työpaikkojen määrä kaupan alalla sekä lisääntyy että vähenee. Lisäystä tuovat uudet vähittäiskaupan muodot ja lisäpanostus asiakaspalveluun. Vähenemistä aiheuttavat automaation ja tietokoneiden käytön lisääntyminen sekä siirtyminen entistä suurempiin yksiköihin logistiikassa ja varastonhallinnassa. Markkinoiden globalisoituessa syntyy uusia haasteita ja mahdollisuuksia uusilla alueilla, kuten sähköisessä kaupankäynnissä, ja ne vaikuttavat työllisyyteen. Yhteisön alaa koskevilla toimilla pyritään parantamaan Euroopan niiden yritysten työllistämismahdollisuuksia. kilpailukykyä unionin kaupan siten alan ja Kaupan ala on tärkeä kansalaisten hyvinvoinnin kannalta, ja siksi viranomaisten on joskus tarpeen toimia, jottei kehittämismahdollisuuksia jätetä käyttämättä. On tärkeää ylläpitää monipuolisten, kilpailukykyisten ja elinvoimaisten kauppojen verkostoa. Kilpailukyky ei tarkoita pelkästään halvinta hintaa ja alhaisimpia kustannuksia. Kuluttajat etsivät yhä enemmän hyvälaatuisia tuotteita ja tyydyttävää palveluvalikoimaa hintaan, joka on heidän mielestään kohtuullinen, mutta ei välttämättä alhaisin. Menestyvä yritys ottaa huomioon kaikki nämä tekijät. Suurilla liikkeillä on nykyisin suuri tavaravalikoima ja houkuttelevat hinnat. Pienet kaupat toimivat yleensä paikallisesti asiakkaidensa asuinalueella ja tarjoavat henkilökohtaista palvelua. Molempiin tapauksiin liittyy vahvuuksia ja heikkouksia. Kaupan alan suuri haaste on maksimoida vahvuudet, tarjota laatua kohtuulliseen hintaan ja säilyttää asema tärkeänä työllistäjänä. Meneillään olevien kaupan rakennemuutosten takia tarvitaan entistä enemmän koulutettua työvoimaa ja osa-aikaisia työntekijöitä. riittävästi huomioon. Syynä Kauppa on ala, jonka kansalaiset tuntevat hyvin, mutta jota asioista päättävät viranomaiset se, että alan yritykset ovat eivät ota markkinasegmentiltään, yrityskulttuuriltaan ja sijainniltaan niin erilaisia, että alan etujen tuominen esille on erittäin vaikeaa, vaikka eurooppalainen kattojärjestö EuroCommerce onkin tehnyt sinnikästä työtä. Muu alan yritysten edustus on hajanaista etenkin jäsenvaltioissa, ja tämä haittaa vuoropuhelua viranomaisten kanssa. Monet horisontaaliset kansalliset ja EU:n toimet koskettavat kauppaa, mutta alan erityispiirteitä ja tarpeita ei ole otettu huomioon tätä politiikkaa muotoiltaessa. tähän on Mikä voisi olla Euroopan yhteisön panos tässä asiassa? Kaikissa näissä kauppaan vaikuttavissa asioissa yhteisö voi toimia niin, että ala ja sen vahvuudet otetaan paremmin huomioon politiikkaa muotoiltaessa. Yhteisö voi parantaa eri osapuolten eli kaupan järjestöjen ja kansallisten, alueellisten ja paikallisten viranomaisten välistä vuoropuhelua. Vuoropuhelun kautta voidaan esimerkiksi löytää parhaat toimintatavat ja levittää niitä ja siten parantaa kilpailukykyä ja pitkäaikaisten työpaikkojen tarjontaa. Parhaiden toimintatapojen levittäminen edellyttää sitä, että kaupan tarpeet otetaan huomioon alaa koskettavaa politiikkaa muotoiltaessa. Euroopan komissiolla on hyvät mahdollisuudet johtaa toimintaa, jonka kautta voidaan levittää tietoa parhaista toimintatavoista. Pitkän aikavälin mahdollisuudet Tämän valkoisen kirjan tarkoituksena ei ole käynnistää laajaa aloitetta tai tehdä suuria muutoksia politiikkaan. Kauppa- ja jakeluala tarvitsee strategian, joka perustuu ennen muuta kilpailuaseman parantamiseen markkinoilla, joilla kilpailukyky on paras vastaus kuluttajien toiveisiin. Valkoisessa kirjassa eritellään tiettyjä ongelmia ja toimintatapoja ja kehotetaan tasolla sellaisia käynnistämään yhteisön toimia, joiden avulla voidaan varmistaa markkinoiden moitteeton toiminta. Silloin kauppa voi parhaiten edistää kuluttajien hyvinvointia. Joissakin valkoisen kirjan luvuissa hahmotellaan alan keskipitkän ja pitkän aikavälin näkymiä. Konkreettisia toimenpide-ehdotuksia ei anneta, mutta näistä aiheista on syytä keskustella perinpohjaisesti tulevaisuudessa. Joitakin alaan liittyviä toimia on toteutettava ennen kuin on liian myöhäistä. Jäljempänä käsitellään joitakin tärkeimpiä seikkoja. On syytä muistaa, että näiden ongelmien ratkaiseminen voi olla yhteisön toimivallan ulkopuolella (kun otetaan huomioon toissijaisuusperiaate), vaikka ongelmat usein ilmenevät samalla tavoin kaikissa jäsenvaltioissa ja niiden ratkaiseminen edellyttää maiden välistä yhteistyötä. Tässä asiakirjassa ehdotetaan joitakin toimia, joiden tarkoituksena on luoda yhdenmukainen strategia alan toimintaolosuhteiden parantamiseksi tulevina vuosina. Toimet voidaan jakaa neljään ryhmään seuraavasti: • poliittisten välineiden käytön tehostaminen kaupan auttamiseksi • hallinto-, lainsäädäntö- ja rahoitusympäristön parantaminen • kilpailukyvyn vahvistaminen ja yrittäjyyden edistäminen • eurooppalaistumisen ja kansainvälistymisen kannustaminen. IV. TOIMINNAN TÄRKEIMMÄT PAINOPISTEALUEET A. Poliittisten välineiden käytön tehostaminen kaupan auttamiseksi On tarpeen selvittää markkinoiden trendit ja saada tarkempi kuva siitä kaupallisten toimien verkosta, joka muodostaan kaupan alan Euroopan unionissa. Ensin tehdään perusteellinen inventaario, joka toimii sitten lisähavaintojen pohjana ja jonka perusteella pitäisi olla mahdollista ennakoida tulevaa kehitystä. 1. Alaa koskevan tietämyksen lisääminen Kauppa on erittäin tärkeä osa Euroopan taloutta. Sen tärkeys on otettava asianmukaisesti huomioon, kun suunnitellaan monia muita alueita koskevaa politiikkaa. Poliittisten aloitteiden on perustuttava vaikuttavien tekijöiden täydelliseen tuntemukseen. tehdä suuria Kauppa on tärkeä ala ihmisten elämänlaadun kannalta, sillä sen kautta kuluttajat saavat mukavasti tavaroita ja palveluja. Sähköisten menetelmien käyttömahdollisuudet ovat kaupan alalla suuret. Useat piirteet erottavat kaupan esimerkiksi teollisuudesta. Alalla ei yleensä tarvitse tai pitkäaikaisia markkinointikampanjoita. Kauppa eroaa myös muista palvelualoista, kuten rahoitus- tai terveydenhoitopalveluista tai matkailu- ja viihdealoista. Jotkut liikkeet vain myyvät palveluja, mutta ja käyttöpääoma ovat avainkysymyksiä toiminnan jatkumisen, kehityksen ja kannattavuuden kannalta. suurimmalle osalle ostomenetelmät, varastonhallinta laitteisiin eikä suorittaa tieteellistä investointeja tutkimusta Alan suuret ja pienet yritykset käsittelevät samoja myyntituotteita, hankkivat samoilta toimittajilta ja niitä koskevat samat kuluttajansuojaan, ympäristöön ja liikenteeseen liittyvät lait. Jättiliikkeellä, lähikaupalla ja postimyyntifirmalla on monia samoja huolenaiheita. Kauppa on monitahoinen ala. Vähittäiskauppojen lisäksi alalla on tukkuliikkeitä, franchising- yrityksiä, kaupallisia edustajia, markkinakauppiaita, kiertäviä kauppoja, automaattiyrittäjiä ja hotelleja ja ravintoloitakin. Yritykset voivat olla yksittäisiä tai kuulua ketjuihin, ja alalla toimii ammatinharjoittajia, osuuskuntia ja yksittäisten kauppiaiden ryhmittymiä, jotka ostavat tai myyvät yhteisesti. Lainsäätäjä luo erityyppisille yrityksille toimintaolosuhteet, mutta määräävä tekijä ovat kuluttajat ja heidän erilaiset makunsa ja tottumuksensa. Kauppa on monisärmäinen ja vaihteleva ala, joka on jatkuvassa muutostilassa, ja jota on tarpeen tutkia. Toimet • Järjestetään tiedotuskampanja, joka vierailee noin 40 paikkakunnalla EU:ssa. Kampanjalla julkistetaan tämä valkoinen kirja ja kerrotaan komission kauppaan vaikuttavasta työstä. Tarkoituksena on myös saada palautetta eri osapuolilta. • Jatketaan Euroopan kauppaa koskevan tilastojärjestelmän parantamista. Julkaistaan vuosikertomus ja järjestetään konferenssi tiedonjakamiseksi kaupan rakenteiden muutoksista ja trendeistä. 2. Kaupan rakenteen muutokset: uudet poliittiset haasteet Yksi yhteisön tärkeimpiä saavutuksia on Euroopan yhtenäismarkkinoiden luominen. Monet tavarat ja palvelut voivat nyt liikkua vapaasti maasta toiseen, ja niitä voidaan myydä ja ostaa yli rajojen ilman lainsäädännöllisiä tai hallinnollisia esteitä. Komissio pyrkii tarmokkaasti varmistamaan, että yhtenäismarkkinoiden tavoitteet saavutetaan täysin. Verkostomarkkinointi on yksi alue, joka on tutkittava perusteellisesti. Verkostomarkkinointi on suoramarkkinointimuoto, jossa edustaja vierailee henkilökohtaisesti mahdollisten asiakkaiden luona. Edustajat toimivat joko suoraan päämiehen lukuun tai välittäjien kautta, joskus ketjuna. Komission olisi tutkittava, eroavatko nämä menetelmät riittävästi pyramidimyynnistä, joka on jäsenvaltioiden kiellettyä useissa maissa. On myös selvitettävä, missä määrin erot lainsäädännössä voivat muodostaa kaupan esteitä tai vääristää kilpailua Euroopan unionissa. koostuva Selvityksen jäsenvaltioiden perustama, edustajista komission tekee asiantuntijaryhmä. Ryhmän perustaminen politiikkaan6. liittyy kaupallista viestintää koskevaan Myös itsenäisten kauppaedustajien kautta tapahtuvaan myyntiin on kiinnitetty huomiota. Vuonna 1986 annetulla neuvoston direktiivillä (86/653/ETY) yhdenmukaistettiin näiden edustajien toimintaa. Komissio jatkaa tiettyjen käytänteiden yhdenmukaistamisen tutkimista ja selvittää, voitaisiinko toimintaa varten laatia vakiosopimus. Komissio tutkii myös tukkukaupan muuttuvaa tilannetta. Markkinoille on syntymässä erittäin suuria vähittäiskauppaketjuja, joilla on myös tukkukaupan toimintoja. Markkinavoimia ei voi estää aiheuttamasta muutoksia tukkualalla. On kuitenkin perusteltua seurata muutosten vaikutuksia kahdenlaisiin pk-yrityksiin, jotka ovat erityisen herkkiä muutoksille. Näitä ovat pienet vähittäismyyjät sekä pienet kulutustavaroiden valmistajat. Markkinoiden muutokset voivat pienentää tukkuliikkeiden osuutta, mutta seurauksena voi olla myös tukkuliikkeiden muuttuminen noutotukuiksi tai vapaaehtoinen ketjuuntuminen. Tukkuliikkeiden on kilpailtava Internetin tai muiden kanavien kautta tapahtuvien toimitusten kanssa. Logistiikan kehittyneisyys on kuitenkin yksi nykyisen tukkukaupan vahvuuksista. tai kaupallisiksi edustajiksi, niiden väheneminen Toimet • Komissio tekee ja julkaisee tutkimuksia verkostomyynnin, kaupallisen edustamisen ja tukkukaupan tulevista kehityssuunnista. Myös esikuva-analyysien (benchmarking) tarjoamia mahdollisuuksia käsitellään. Ennen tutkimusten käynnistämistä neuvotellaan sellaisten toimialajärjestöjen kanssa, joiden alaa tutkimus koskee. Järjestöjen kanssa keskustellaan myös tutkimusten loppukertomuksista niiden alueiden löytämiseksi, joilla tarvitaan yhteisön toimia. B. Hallinto-, lainsäädäntö-ja rahoitusympäristön parantaminen 1. Hallintomenettelyjen yksinkertaistaminen toimittava yhä monimutkaisemmassa lainsäädännöllisessä, Euroopan yritysten on verotuksellisessa ja hallinnollisessa ympäristössä voidakseen olla kilpailukykyisiä, kasvaa ja tarjota työpaikkoja. Karkeasti arvioiden hallinnollisista rasitteista aiheutuu Euroopan yrityksille vuosittain noin 150-250 miljardin ecun kustannukset, mikä on 3 % yhteisön BKT:stä. 7 Lisäksi kustannuksia aiheuttaa säännösten noudattaminen. auttanut Sisämarkkinalainsäädännön tehnyt tunnistamaan ne ongelmat, mahdolliseksi antaa suosituksia näiden ongelmien ratkaisemiseksi. SLIM-hankkeen toisen vaiheen lopussa annettiin ehdotuksia yhtenäismarkkinasääntöjen yksinkertaistamiseksi etenkin arvonlisäveron ja yhdistetyn nimikkeistön osalta. johtuvat voimassa olevista säännöistä, yksinkertaistamista jotka koskeva SLIM-aloite8 on ja Hallinnolliset rasitteet vaikuttavat paljon enemmän pk-yritysten kuin suurten yritysten toimintaan. Tämä koskee erityisesti hyvin pieniä vähittäiskauppoja. Suurin osa yrityksiin kohdistuvista lainsäädäntöön ja hallintoon liittyvistä rasitteista johtuu jäsenvaltion, ei 6 KOM (98) 121 lopullinen. 7 Lähde: Yritysten toimintaympäristön yksinkertaistamista käsitelleen ryhmän (BEST) kertomus, toukokuu 1998. 8 KOM (97) 618 lopullinen, 24. 11. 1997. työssä on ollut apuna yritysten Euroopan unionin säännöksistä. Komissio on osallistunut yhtenäisiin toimiin, joiden avulla on vaihdettu tietoa jäsenvaltioiden, liike-elämän järjestöjen edustajien sekä yksittäisten yrittäjien kanssa. Tässä ja yksinkertaistamista käsitellyt ja pk-yritysten järjestöjen edustajista. Tämän työn ensimmäisen vaiheen tuloksena oli jäsenvaltioille yritysten osoitettu, toimintaolosuhteiden parantamisesta ja yksinkertaistamisesta9. On syytä painottaa, että kauppa on hyvä alue ryhtyä yrittäjäksi, jos haluaa ottaa riskejä, vaikka kilpailu onkin tällä alalla sekä kiivasta. Aloittavat yritykset myyvät yleensä uusia neuvontaluonteisia palveluja. toimintaympäristön parantamista jäsenvaltioiden joka koostui ja palveluja huhtikuussa aloittavien komission työryhmä, tuotteita suositus annettu 1997 kehotti komissiota perustamaan Eurooppa-neuvosto ja hallinnollisia säännöksiä Amsterdamin yritysten toimintaympäristön yksinkertaistamista käsittelevän BEST-ryhmän {Business Environment Simplification Task Force). Ryhmän tehtäväksi tuli yksinkertaistaa olemassa olevia ja uusia oikeudellisia ja vähentää niiden yrityksille, erityisesti pk-yrityksille aiheuttamia rasitteita. Tarkoituksena oli myös tarkastella sitä, mitkä politiikan alueet olivat erityisen kiinnostavia pk-yritysten kannalta. Komission vastaus BEST-ryhmän kertomukseen esitettiin 30. syyskuuta 1998 annetussa tiedonannossa "Yrittäjyyden ja kilpailukyvyn edistäminen". Siihen sisältyi toimintasuunnitelma, joka jätettiin neuvoston hyväksyttäväksi. 10 Suunnitelma sisältää toimenpiteitä, joihin komissio ja jäsenvaltiot voivat ryhtyä kaupalle tärkeiden kilpailukyvyn ja yrityskulttuurin parantamiseksi. Joitakin tämän toimintakehyksen osia, kuten koulutusta ja rahoituksen saatavuutta, käsitellään toisaalla tässä valkoisessa kirjassa. Toimet • Komissio j ärj estää kauppaa j a j akelualaa käsittelevän komitean (CCD) j a j äsenvaltioiden hallitusten asiantuntijoiden välisiä tapaamisia tarkoituksena laatia ja julkaista kauppaa koskevia toimia, joihin voitaisiin ryhtyä BEST-ryhmän kertomuksen perusteella. 2. Rahoituksen saatavuus Kuten muutkin yritykset, kaupan alan yritykset tarvitsevat rahoitusta myynti-infrastruktuuriin ja erityisesti uuteen tekniikkaan tarvittaviin investointeihin. Näille yrityksille on erityisen tärkeätä, että ne saavat käyttöönsä luotollisia tilejä ja lyhytaikaisia lainoja kohtuullisella korolla. Pk-yritykset joutuvat itse asiassa maksamaan 1,5-5 prosenttia enemmän korkoa kuin suuret yritykset, koska riski on suurempi (vrt. komission tiedonanto pienten ja keskisuurten yritysten rahoitusongelmista11). Tämä heikentää pk-yritysten kilpailukykyä. Rahoituksen saamista voi rajoittaa myös se, että pienillä kaupan alan yrityksillä ei ole kiinteistöjä tai laitteita lainan vakuudeksi. Niillä on vain liikearvonsa, jota pankit eivät yleensä ota huomioon. Lisäksi pienillä kaupallisilla yrityksillä on yleensä hyvin vähän omaa pääomaa, vain noin 20 % käytettävissä olevasta pääomasta. Rahoituksen saatavuus on näin kiinni hyvistä pankkisuhteista. Kaupan alan pk-yritysten on erityisen vaikeata saada esimerkiksi riskipääomarahoitusta. EYVLL145, 5. 6. 1997, s 29-51. 9 10 Komission tiedonanto neuvostolle "Yrittäjyyden ja kilpailukyvyn edistäminen" - komission vastaus BEST- ryhmän kertomukseen ja suosituksiin, KOM (98) 550. 11 KOM (93) 528. Euroopan riskipääomamarkkinat ovat hyvin alikehittyneet. Varsinkin kasvavat markkinat, lisää riskipääomaa nopean kasvun kuten franchising-yritykset, rahoittamiseksi. 12 Monet tieto- ja televiestintäalojen vähittäismyyjät ovat kuitenkin viime aikoina menneet pörssiin onnistuneesti käyttämällä uusia sähköisiä pörssejä, joita ovat esimerkiksi Easdaq ja EURO-NM. Yritykset ovat onnistuneet saamaan paljon uutta pääomaa laajentumista ja kansainvälistymistä varten. tarvitsevat käyttöönsä Komissio ja pankkien ja pk-yritysten pyöreän pöydän toiminnan toiselle kierrokselle osallistuneiden rahoituslaitosten edustajien korkean tason asiantuntijaryhmä ovat tehneet sen päätelmän, että pk-yrityksille olisi paljon hyötyä pankkien ja pk-yritysten yhteistyön parantamisesta ja henkilökunnan kouluttamisesta pankeissa. Komissio on ehdottanut uutta aloitetta, jonka tarkoituksena on tukea yhteisyritysten perustamista EU:ssa. Eurooppalaisia yhteisyrityksiä (JEV) koskeva päätös (neuvoston päätös 98/347/EY, 19. 5. 199813) on osa kasvua ja työllisyyttä koskevaa aloitetta, joka käynnistettiin marraskuussa 1997. Vuosina 1998-2000 on käytettävissä noin 80-100 miljoonaa ecua kansainvälisten yhteisyritysten perustamiseen. Tämä koskee myös kaupan alaa. Monissa maissa on erityisiä elimiä, jotka tarjoavat liisauspalveluja. Liisaus voi olla kaupan yritysten kannalta hyvinkin mielenkiintoista ja parantaa huomattavasti kaupan pk-yritysten toimintaedellytyksiä, sillä sitä kautta yritykset voivat saada käyttöönsä uudenaikaiset tilat ja laitteet. Toimet • Helpotetaan rahoituksen saatavuutta uusien yritysten perustamiseen j ärj estämällä pankkien ja pk-yritysten pyöreän pöydän toiminnan kolmas kierros ja toteuttamalla "kasvuja työllisyys" -aloite kaupan alalla. • Määritellään yritysten rahoitusmahdollisuudet j a kannustetaan keskinäisten takausten käyttöä kaupan alalla. • Toteutetaan toinen siemenpääomaan liittyvä toimi, jolla parannetaan rahoituksen saamista innovatiivisiin yrityksiin ja yritysten siirtoihin. 14 • Etsitään yhdenmukaisten toimien, konferenssien j a tutkimusten avulla j äsenvaltioista hyviä käytänteitä, jotka liittyvät yritysten rahoittamiseen, perustamiseen ja siirtoihin. • Järjestetään konferenssi, jonka tarkoituksena on lisätä pankkialan tietämystä kaupan yritysten erityisolosuhteista ja luoda yrityksille paremmat mahdollisuudet saada rahoitusta. 12 Komission tiedonanto "Risk Capital: A Key to Job Creation in the EU", SEC (88) 552. 13 EYVLL 155, 29. 5. 1998, s. 43. 14 EYVLC 363, 25. 11. 1998. 3. Kaupan yritysten kuluttajien, luottolaitosten) välisen vuoropuhelun tehostaminen ja niiden kumppanien (työntekijöiden, Kaupalla on useita kumppaneita, joiden kanssa käytävää vuoropuhelua on tehostettava tai uudistettava, jotta voidaan välttää konfliktit, saada esille molemmille osapuolille yhteiset ongelmat ja löytää tasapuoliset ratkaisut. a) Työmarkkinaosapuolten välinen vuoropuhelu tuoda oma panoksensa Kaupan alan on voitava työmarkkinaosapuolten väliseen vuoropuheluun Euroopassa. Jo 15 vuoden ajan on käyty rakentavaa vuoropuhelua toimialatasolla kaupan alan (Euro-Fiet) edustavien elinten välillä. Tämä komission tukema vuoropuhelu on johtanut moniin yhteisiin aloitteisiin. Kolmas sektori, johon kauppakin kuuluu, valittaa kuitenkin, että se on aliedustettuna varsinkin toimialojen välisellä tasolla. (EuroCommerce) ja työntekijöitä työnantajia Vaikka onkin olemassa vanhoja ongelmia, jotka antaisivat aiheen pienempään edustajamäärään (tehokkuuden ja edustavuuden nimissä) ja jotka eivät kuulu komission tehtäväkenttään, voitaisiin kuitenkin vielä tehostaa sellaisten edustajien osallistumista, jotka voisivat tuoda kaupan alan ominaispiirteet paremmin esille. EuroCommerce ja Euro-Fiet ovat jo mukana vuoropuhelun neljällä tärkeimmällä alueella, jotka ovat tiedotus, kuuleminen, yhtenäistäminen ja yhteinen toiminta. tiedonannossaan Tuoreessa vuoropuhelun tason mukauttaminen ja edistäminen"15 komissio kuvasi keinoja, joita se aikoo käyttää, ja työntekijöiden välisen vuoropuhelun toimenpiteitä, tehostamiseksi Euroopassa. joihin on ryhdyttävä työmarkkinaosapuolten "Yhteisön johdon ja Komissio ehdottaa pysyvän työllisyyskomitean uudistamista niin, että työntekijät ja johto voivat entistä tehokkaammin osallistua työllisyyssuuntaviivojen laatimiseen ja toteuttamiseen sekä vaikuttaa yleiseen talouspolitiikkaan. Komission ehdotuksen mukaan EuroCommerce olisi edustettuna pysyvässä työllisyyskomiteassa. Euro-Fiet on myös edustettuna Euroopan ammattiyhdistysten liiton EAL:n kautta. Alakohtainen vuoropuhelu on erittäin tärkeätä yhteisen toiminnan ja neuvottelujen kannalta. Komissio on rakentamassa uutta kehystä alakohtaiselle vuoropuhelulle. Se koostuu alakohtaisen vuoropuhelun komiteoista ja koskee kaikkia asiasta kiinnostuneita aloja, myös kauppaa. Toimet • Parannetaan kaupan alan edustusta nykyisissä ja uusissa neuvottelurakenteissa, kuten työllisyyskomiteassa. • Luodaan yhteistyömekanismi kaupan alan yrittäjien (CCD) ja työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun komiteoiden välille. b) Kuluttajat Kuluttajien ja kauppiaiden näkemysten välille on luotava hyväksyttävä tasapaino. Kuluttajien on tuettava kaupan kehitystä, sillä yrityksen kannattavuus määrää valikoiman, hinnat ja palvelujen ja tavaroiden laadun. Sisämarkkinaohjelman Euroopan kuluttajista entistä herkempiä ja vaativampia. toteuttaminen ja tietoyhteiskunnan kehittyminen ovat tehneet 15 KOM (98) 322, 20. 5. 1998. 10 He haluavat tehdä ostoksia markkinoilla, jotka ovat paikallisia tai oman maan markkinoita laajemmat, eli sanan varsinaisessa mielessä yhteisön markkinat, joista he ja heidän perheensä voivat hyötyä matkoillaan. Euron käyttöönotto edistää tätä kehitystä. Siksi on tärkeätä parantaa kaupan ja kuluttajien vuoropuhelua. Kuluttajat ovat yhä koulutetumpia, ja heillä on entistä laajempi näkemys siitä, mitä he haluavat hankkia ja miten. Heillä on uusia ympäristön kunnioittamiseen liittyviä odotuksia, ja eettiset arvot ja elämäntyylit ovat muuttuneet. Esimerkiksi kotona työskentely on lisääntynyt. Sähköisen kaupankäynnin menetelmien, kuten Internetin, ansiosta kuluttajien saataville on tulossa entistä valtavasti laajempi hyödykevalikoima. Palvelua koskevat kuluttajien toiveet muuttuvat myös koko ajan. Kuluttajille on tarjolla sangen laaja valikoima myyntitapoja (kiinteä tai liikkuva myyntipiste, suora- ja postimyynti, etämyynti ja sähköinen kaupankäynti) ja liiketyyppejä (pieniä ja suuria kauppoja, erikois- ja yleisliikkeitä, ja tehtaanmyymälöitä). Kilpailun kiristyminen lisää myös oheispalvelujen merkitystä (myynnin jälkeiset palvelut, asiakassuhteet jne. ). kauppakeskuksia, tukkuliikkeitä sisältäviä liikkeitä useita Euron käyttöönotosta on vapaaehtoisista toimintasäännöistä siirtymäkaudeksi kuluttajien ja kaupan, matkailun, käsityöalan ja pk- yritysten järjestöjen edustajien välillä. (30. kesäkuuta sopimus 1998) tehty Toimet • Järjestetään vuosittain CCD:n ja kuluttajakomitean kokous, jossa käsitellään ajankohtaisia asioita ja etsitään yhteisiä ratkaisuja. Näistä kokouksista julkaistaan raportti. c) Luottolaitokset Erilaiset maksutavat vaikuttavat suuresti kauppaan, sillä tuottajille menevät ja kuluttajilta tulevat rahavirrat ovat suuret. Sähköisten maksutapojen, varsinkin maksukorttien, käyttöä lisätään, mikäli palvelujen hinta sen sallii. Maksukorttijärjestelmään osallistuu neljä toimijaa: kortin haltija (kuluttaja), kortin myöntäjä (rahoituslaitos), hyväksyjä (kauppias) ja saaja (rahoituslaitos). Järjestelmä toimii seuraavasti: Kortin haltija sen käyttöoikeudesta. Kauppiaat ovat järjestelmän jäseniä ja suorittavat maksun omalle pankilleen (saajalle) joka kerta, kun he hyväksyvät kortilla suoritetun maksun. Kauppojen suorittamaa maksua kutsutaan "kauppiaspalkkioksi". (rahoituslaitokselle) maksun kortista suorittaa myöntäjälle ja Kauppiaiden mielestä järjestelmän käytöstä maksettavat maksut eivät mahdollista kilpailua jäsenyydestä neuvoteltaessa. Kun euro on käytössä, esille tulee myös kysymys kortin haltijan maksettaviksi tulevista maksuista silloin, kun maksu tapahtuu maksukortilla ulkomailla euroissa. Huhtikuussa 1998 annetussa komission suosituksessa16 kehotetaan pankkeja ja muita toimijoita ilmoittamaan selkeästi pankkimaksut, jotka ovat voimassa 1. tammikuuta 1999 alkaen, jolloin aletaan soveltaa kiinteitä muuntokursseja. Maksukorttioperaattorien soveltamien maksujen entistä parempi näkyvyys voi johtaa korttimaksujen ja maksutapahtumien kustannusrakenteen parempaan tuntemukseen. Vuoden 1998 suosituksen mukaan rahoitusalan paranemiseen kilpailun välisen saajien 16 98/286/EY: Komission suositus, annettu 23 päivänä huhtikuuta 1998, euromuuntamisen pankkimaksuista; EYVLL 130, 1. 5. 1998, s. 22. 11 ilmoitettava kiinteä muuntokurssi sekä kaikki muusta kuin toimijoiden on selvästi muuntamisesta aiheutuvat maksut. Komission suosituksella, joka on annettu 30. heinäkuuta 199717, pyritään varmistamaan käyttöehtojen avoimuuden vähimmäistaso, selvittämään osapuolten oikeudet ja velvollisuudet sekä luomaan menetelmät erimielisyyksien ratkaisemiseksi. Äskettäin on tehty myös ehdotus direktiiviksi sähköisestä rahasta. Se koskee sähköistä rahaa ylläpitävien laitosten seurantaa. Lisäksi annettiin 1. heinäkuuta 1998 viides tiedonanto petosten estämisestä. Euroopan unionin päätavoitteena on oltava ylläpitää kilpailua siten, että maksujen jakautuminen osapuolten kesken on avointa. Muuten kauppiaiden, etenkin pk-yritysten, on nostettava kaikkia hintojaan näiden kustannusten kattamiseksi riippumatta siitä, mitä maksutapaa käytetään. Keskustelu maksujen jakamisesta on vielä auki. Toimet • Komissio laatii kertomuksen suoritettuaan perusteellisen tutkimuksen maksutapoihin liittyvistä ongelmista ja erityisesti suosituksen 87/598/ETY soveltamisesta. Tarkoituksena on saavuttaa täysi avoimuus ja kilpailu maksukorttien käytöstä perittävien maksujen jakautumisessa rahalaitosten, kuluttajien ja kauppiaiden välillä. • Selvitetään euron käyttöönoton vaikutukset maksutapojen käyttöön, maksujärjestelmien toimintaan ja sääntelyratkaisuihin. Yksi välttämätön toimenpide on suositusten 97/489 ja 98/286 seuranta. G Kilpailukyvyn vahvistaminen ja yrittäjyyden edistäminen 1. Sähköinen kaupankäynti Tässä valkoisessa kirjassa sähköinen kaupankäynti nähdään uutena, kilpailukykyä vahvistavana tekijänä, joka oikein kehitettynä voi hyödyttää kaikkia kaupan alan yrityksiä. Sähköinen kaupankäynti antaa myös hyvän mahdollisuuden uudelle toiminnalle, erityisesti uusille välittäjille, uudelle online-liiketoiminnalle ja uusille logistiikkapalveluille. Sähköiseen kaupankäyntiin kuuluu kaikki liiketoimet, hallinnolliset toimet ja tiedonvaihto, jotka suoritetaan tieto- ja viestintätekniikan avulla. Liikeyritysten kannalta siihen kuuluvat yksinkertaiset ostojärjestelmät sekä monimutkaiset ratkaisut, jotka kattavat kaupan koko ketjun. Organisatorisesta näkökulmasta sähköinen kaupankäynti mahdollistaa yritysten ja kuluttajien, yritysten ja yritysten sekä yritysten ja julkisen sektorin välisten virtojen esteettömän kulun. Lisäksi sähköinen kaupankäynti edistää sellaisten uusien innovatiivisten yhteistyömuotojen syntymistä, jotka auttavat yrityksiä selviytymään globalisoitumisen haasteista. Sähköisen kaupankäynnin tuoreessa tiedonannossa "Eurooppalainen elektronisen kaupankäynnin aloite"18, ja niihin viitataan myös direktiiviluonnoksessa tietyistä sähköisen kaupankäynnin oikeudellisista piirteistä19. laajempia mahdollisuuksia selvitettiin komission 17 97/489/EY: Komission suositus, annettu 30 päivänä heinäkuuta 1997, elektronisen maksuvälineen avulla toteutetuista maksutapahtumista ja erityisesti liikkeeseenlaskijan ja haltijan välisestä suhteesta; EYVL L 208,2. 8. 1997, s. 52. 18 KOM (97) 157 lopullinen. 19 KOM (98) 586, 3. 11. 1998. 12 Sähköinen kaupankäynti voi lisätä yritysten kilpailukykyä. Se parantaa valmistajien ja toimittajien ja kuluttajien välistä yhteydenpitoa. Sen avulla yritykset voivat liittyä yhteen ostovoimansa yhdistämiseksi, päästä uusille ja kaukaisille markkinoille alhaisin kustannuksin, saada tietoa markkinoista, parantaa logistiikkaansa ja luoda yhteistyöhön perustuvia T&K- järj estelyjä. Pk-yrityksillä ei kuitenkaan ole riittävästi tietoa eikä taitoa, eivätkä kuluttajat ole vielä riittävästi hyväksyneet sähköistä kauppaa eivätkä luota siihen. Lisäksi pieniä yrityksiä varten tarvitaan selkeä ja yksinkertainen sääntely-ympäristö, ja televiestinnän tariffijärjestelmien on vastattava sähköisen kaupankäynnin erityispiirteitä. Sähköisellä kaupankäynnillä on täysi vaikutus yritysten kilpailukykyyn vasta sitten, kun Internet on helposti kaikkien käytettävissä ja kun se on hinnaltaan kaikille sopiva samassa määrin kuin muut järjestelmät ovat. Tiedon ja koulutuksen puute, korkeat televiestintämaksut ja oikeudellinen epävarmuus hidastavat sähköisen kaupankäynnin yleistymistä, sillä ne estävät kriittisen käyttäjämassan tulon sähköisen kaupankäynnin piiriin. perustuvia Pk-yrityksiä on kannustettava muodostamaan parhaisiin käytänteisiin yhteistyörakenteita. Loppukäyttäjiä ja yrityksiä edustaville verkoille ja organisaatioille on annettava julkista tukea, jotta ne saavuttaisivat sellaisen kriittisen massan, että ne voivat tuoda esille näkemyksensä sähköisen kaupankäynnin tariffijärjestelmistä. Julkisia toimia tarvitaan, jotta loppukäyttäjät ja pienet yritykset saisivat poliittisesti merkittävän neuvotteluaseman. On myös tärkeätä edistää koulutusta ja lisätä tietämystä tiedonjaosta ja oppimismenetelmistä sekä kansalaisten että yritysten, erityisesti pk-yritysten, keskuudessa. sähköposti, mainonta, Yrityspalvelut, kuten kaupallinen ja maksujärjestelmät ovat välttämättömiä, jotta pienet ja keskisuuret yritykset onnistuisivat web- hankkeissaan. Jotta yritykset voisivat hyötyä näistä palveluista, niiden on oltava luotettavia, täysin yhteensopivia ja kohtuuhintaisia. Suurtuotanon etujen ja ulkoisten tekijöiden vuoksi näitä palveluja voidaan tarjota tehokkaasti vain suuressa mittakaavassa. Komission olisi siksi määriteltävä parhaan toimittamista massamarkkinaperiaatteella Euroopassa. ja edistettävä näiden palvelujen toimintatavat laatumerkit sertifiointi, Toimet • Luodaan web-sivusto, jossa kerrotaan tiedotukseen, koulutukseen ja toimintaan liittyvistä välineistä, joiden avulla yritykset voivat hyödyntää sähköisiä kaupankäyntikeinoja. • Tehdään ja julkaistaan tutkimus Internetin parhaista yrityssivustoista. • Käynnistetään kokeiluhanke, jonka avulla sähköisen kaupankäynnin peruspalvelujen toimittaminen suurelle joukolle pieniä yrityksiä on taloudellisesti kannattavaa. • Käynnistetään kokeiluhanke, j olla edistetään laatumerkkien käyttöä j a käytännesääntö] en noudattamisen sertifiointia • Perustetaan kauppaa j a j akelualaa käsittelevän komitean (CCD) yhteyteen erityisryhmä, joka tutkii seuraavia kysymyksiä ja toimittaa niistä palautetta komissiolle: esteet sähköisten kaupankäyntimenetelmien luomiselle yrityksissä; sähköisen kaupankäynnin sääntelyn vaikutus pk-yrityksiin; komission mahdolliset toimet alalla. 13 2. Yritysten yhteistyö Monet vihreästä kirjasta käytyyn keskusteluun osallistuneet painottivat kaupan alan pk-yritysten välisen yhteistyön merkitystä ja sitä, että näiden yritysten on tullakseen kilpailukykyisiksi tai pysyäkseen kilpailukykyisinä yhdistettävä joitakin toimintojaan tai kaikki toimintonsa. Yritysten on saavutettava kriittinen massa voidakseen ostaa ja myydä parhain ehdoin. Kauppiaiden osuuskuntien, ostoyhdistysten, vapaaehtoisten ketjujen ja franchising-verkkojen kautta tieto kulkee asiakkaalta tuottajalle entistä nopeammin. Tiedonkulkua edistää etenkin uuden tekniikan käyttö, jonka avulla myyntipisteet voivat lisätä ja täydentää varastajaan reaaliajassa. Tekniikka tarjoaa myös myyntipisteestä tuottajalle tietokanavan, jonka ansiosta tuotanto voidaan säätää kysynnän mukaiseksi (tehokas kuluttajavaste). Kaupan järjestelyillä saavutetaan pienille liikkeille luonteenomainen joustavuus ja palveluja suurten organisaatioiden logistiikka. Pienet toimijat voivat myös modernisoida liiketoimintaansa lisäämällä myyntipinta- alaa j a kouluttamalla j ohtaj ia. Komissio on jo tunnistanut ja ottanut huomioon pienten yritysten välisiin sopimuksiin liittyvät tiedonannossaan yritysten välistä yhteistyötä koskevista erityisongelmat varsinkin sopimuksista, päätöksistä ja yhdenmukaistetuista menettelytavoista20 sekä tiedonannossaan vähämerkityksisistä sopimuksista21. tapahtuneet Komissio ottaa kilpailusääntöjä sovellettaessa huomioon muutokset. Siksi komissio pitää erityisen hyvänä pk-yritysten välistä yhteistyötä silloin, kun yritykset voivat yhteistyön avulla parantaa tehokkuuttaan, tuottavuuttaan ja kilpailukykyään suurimmilla markkinoilla, ja kun kilpailu muiden taloudellisten kokonaisuuksien kanssa tapahtuu oikeudenmukaisin ehdoin. jakelusektorilla Pitkällä aikavälillä on olemassa vaara, että Euroopan jakeluala keskittyy niin, että lopulta vähittäismarkkinoita hallitsee muutama suuri ketju. Tämä merkitsisi pienten ja keskisuurten liikkeiden kuolemaa ja samalla huomattavaa myyntipisteiden vähenemistä. Jakelualalla tällainen keskittyminen voisi lopulta johtaa tarjolla olevien tuotteiden, myyntitapojen ja kauppojen määrän vähenemiseen. Tämä koskisi erityisesti kaupunkien keskustoja ja maaseutualueita, ja se muuttaisi pienten tuottajien ja vähittäismyyjien välisiä suhteita. Komission vihreä kirja vertikaalisista rajoituksista22 ja sitä seurannut tiedonanto23 ovat osoittaneet markkinalähtöisemmän lähestymistavan tarpeellisuuden. Kilpailun rajoittamisen kieltävä lainsäädäntö on perusteltua, mutta enemmän painoa olisi annettava tavoille, joilla pienet oikeudelliset yksiköt voivat yhdessä suorittaa kaupallisia toimia. Komissio valmistelee parhaillaan asetusta poikkeuksista vertikaalisia rajoituksia koskeviin säännöksiin. Asetus merkitsee huomattavaa edistymistä tässä kysymyksessä. Toimet • Komissio valmistelee ehdotuksen poikkeuksia koskevaksi asetukseksi, jossa otetaan erityisesti huomioon itsenäisten vähittäismyyjien yhteenliittymien erityisolosuhteet. Ehdotus annetaan neuvoston tulevan toimeksiannon perusteella. • Komissio j ärj estää kaikki viralliset kuulemiset, j oita tarvitaan ryhmäpoikkeusasetuksen valmistelussa sekä muut tarpeelliseksi katsottavat kuulemiset ja pyytää lausunnon 20 EYVLC 75, 29. 7. 1968, s. 3. 21 EYVLC 372, 9. 12. 1997. 22 KOM (96) 721 lopullinen; komissio hyväksyi 22. tammikuuta 1997. 23 Komission tiedonanto yhteisön kilpailusääntöjen soveltamisesta vertikaalisiin rajoituksiin - Vertikaalisia rajoituksia käsittelevän vihreän kirjan seuranta (KOM (98) 544 lopullinen). 14 jäsenvaltioiden hallitusten kauppa-asiantuntijoilta. 3. Koulutus luo Koulutus parantaa kaupan alan yritysten kilpailukykyä, kasvumahdollisuuksia. Suurista yrityksistä näkee, että ne tietävät sen ja ovat ryhtyneet tarvittaviin toimiin. Pk-yritysten parissa tilanne on aivan toinen, vaikka koulutuksen tarve on ilmeinen. lisää vakautta ja Liiketoimintaympäristö käy yhä monimutkaisemmaksi, ja erityisesti pk-yritysten johtajien on vaikea selviytyä tilanteesta. Tulevaisuudessa liikemaailman muutosten nopeus ja laajuus on suurempi ja vaikeammin ennakoitavissa kuin koskaan aikaisemmin. Monet pienyrittäjät tiedostavat, että verrattuna tärkeimpiin kilpailijoihin, heidän taidoissaan on puutteita tärkeillä alueilla, kuten liiketoimintastrategian ja myyntipolitiikan muotoilussa ja johtamisessa. Nämä puutteet selittävät, miksi monet liikeyritykset epäonnistuvat, mutta suurin osa johtajista ei ole vakuuttunut siitä, että koulutukseen on tarpeen sijoittaa aikaa ja rahaa. Yrittäjyyden edistäminen on kaupan tulevaisuuden avainkysymys, ja koulutus on tärkein tekijä yrittäjähengen lisäämisessä Euroopassa. takia on välttämätöntä hankkia perustaidot Tekniikan ja johtamistapojen muutosten kirjanpidosta, käytöstä, henkilöstöjohtamisesta ja verkottumisesta. Jos pk-yritykset eivät hanki näitä perustaitoja, jotka suurissa yrityksissä jo laajalti on, lisääntyy vaara, että muutokset tulevat pk-yrityksille yllätyksenä, ja nämä jäävät muista jälkeen. myyntitekniikoista, rahoituksesta, multimedian Kokonaisvaltainen koulutuspolitiikka on siten yritykselle välttämätön, ja tiedonantoa aiheesta valmistellaan. Tämän menettelyn on oltava suoraan sovellettavissa kaupan alan pk-yrityksiin, ja lähestymistavan on oltava alakohtainen, sillä alan kehitysnäkymiin liittyy erityispiirteitä, jotka on otettava huomioon. Suurten yritysten on tehtävä uusia valintoja henkilöstöhallinnossaan. Näihin valintoihin kuuluvat erilaiset koulutusstrategiat. Uusia työpaikkoja syntyy valmistajan tähän saakka itse tekemien töiden (kuten varastojen ylläpidon) antamisesta alihankintana tehtäväksi, palveluissa ja neuvonnassa, uusien tiedonkäsittely- ja johtamismenetelmien käytössä, viestinnässä ja markkinoinnissa. Jotkin näistä työpaikoista edellyttävät korkeaa koulutustasoa. Käyttöön otetaan uusia organisaatiomuotoja, joiden avulla toimintojen eri vaiheita voidaan johtaa entistä paremmin (monipuolisuus, seisokkien käyttäminen koulutukseen työpaikalla). Pk-yritysten on kehittyäkseen ryhmityttävä ja muodostettava sopivan kokoisia osto- ja myyntiverkkoja tietotekniikkaa hyödyntämällä. Siksi yritysten vetäjien on ponnisteltava jatkuvasti saadakseen tietoa näistä uusista menetelmistä. Toimet • Piakkoin julkaistaan pk-yritysten koulutuksesta tiedonanto, jossa hahmotellaan parhaita käytänteitä tulevia toimia varten. • Komissio tekee arvion kaupan alan koulutustarpeista ja julkaisee sarjan suuntaviivoja ja parhaita käytänteitä (myös riskinhallinnasta). • Simuloidaan eurohinnoittelua myyntipaikoilla myyntihenkilöstön koulutustarpeen selvittämiseksi. • Käynnistetään kokeiluhanke seisokkiaikojen käytöstä (räätälöity etäopetus, monipuolisuus). 15 4. Kauppa maaseudulla ja epäsuotuisilla kaupunkialueilla Kyläkaupasta saa melkein kaikkea, mitä maalla asuva tarvitsee. Se on yhteiskuntaelämän paikallinen keskus, jossa luodaan yhteyksiä, keskustellaan asioista ja vaihdetaan uutisia ja tietoja. On sanottu, että kylä ilman kauppaa on kylä ilman sydäntä. Tietyillä, erityisesti hyvin erikoistuneilla, aloilla on tyypillistä käydä kauppaa pienessä mittakaavassa. Tällaista kaupankäyntiä eivät suuret ketjut uhkaa. Pienet kaupat, erityisesti elintarvikekaupat, maaseudulla ja suurten kaupunkien epäsuotuisilla alueilla ovat sen sijaan vaikeuksissa ja joutuvat usein ponnistelemaan vain pysyäkseen hengissä. Jakelualan yritysten mittakaavan kasvaminen voi auttaa parantamaan kaupan alan ammattimaisuutta ja pitämään hinnat kurissa. Mutta joissakin tapauksissa se voi olla jopa uhka perinteisen kaupan olemassaololle, eivätkä epäsuotuisat alueet ole poikkeus. Jollei peittoa tällaisilla maaseutu- ja kaupunkialueilla kyetä pitämään hyvänä, voi seurauksena olla aseman heikkeneminen ja marginalisoituminen. Kuluttajan kannalta epäsuotuisien alueiden liiketoiminnan haitat (kapea tuotevalikoima, korkeat hinnat) korvautuvat sillä, että kaupat ovat melko lähellä asuinpaikkaa. Liikkeiden johtamismenetelmät ja sopivien tilojen puute kuitenkin usein rajoittavat kannattavuutta. Paikallisilla kaupoilla on kuitenkin tärkeä tehtävä väestön tarpeiden tyydyttämisessä, ja ne parantavat elämän toimimalla sosiaalisten yhteyksien kiintopisteinä, juurruttamalla väestön tiukemmin alueelle ja toimimalla perustana muiden moninaisten toimintojen kehittymiselle. laatua alueella tavoitteena on kannustaa muita epäsuotuisammilla alueilla sijaitsevia Tärkeimpänä lähikauppoja uudenaikaistumaan siten myös elinkelpoisuuttaan. Toisena tavoitteena on kohdistaa yhteisön toimet sellaisille aloille, joilla on hyvät mahdollisuudet luoda työpaikkoja. ja parantamaan kilpailukykyään ja Rakennerahastot (EAKR ja ESR, varsinkin Urban-aloitteen puitteissa) voivat auttaa näiden tavoitteiden saavuttamisessa osana politiikkaa, jonka tavoitteena on alueellisten ja sosiaalisten erojen pienentäminen. Toimet Paikalliskehityksen alueella komissio aikoo tehostaa parhaiden käytänteiden soveltamista niin, että niitä voidaan sekä levittää myös muiden käyttöön yhteisössä että noudattaa soveltuvin osin rakennerahastojen varoja käytettäessä. Suunnitteilla ovat seuraavat toimet: • Tehdään tutkimus kentällä esiin tulevista ongelmista. • Asetetaan erityistyöryhmiä, jotka määrittelevät hyvät käytänteet yritysten uudenaikaistumiselle. • Levitetään näitä hyviä käytänteitä valtioiden j a alueiden päätöksentekij öille konferenssien ja liikkuvien näyttelyiden avulla. • Annetaan suositus, jolla helpotetaan pk-yritysten pääsyä muihin yhteisön ohjelmiin ja erityisesti rakennerahastojen käyttäjiksi. • Julkaistaan kauppaa koskevat hyvät käytänteet, jotka auttavat rakennerahastojen varojen käyttöä. 5. Kauppa ja matkailu Ostoksilla käynnillä ja matkailulla (myös vapaa-ajan päiväkäynnit) on yhteyksiä toisiinsa. Turistikohteissa kaupat ja matkailu ruokkivat toisiaan. Kun matkailijoita on paljon, 16 vähittäismyymälät saavat asiakkaita, mikä puolestaan luo työpaikkoja. Hyvin järjestetyt ja lisäävät heidän mielenkiintoiset ostosmahdollisuudet houkuttelevat matkailijoita viihtyvyyttään ja houkuttelevat tulemaan uudestaan. Paikalliset tuotteet, erityisesti käsityöalan tuotteet ja ruokaerikoisuudet, ovat matkailijoita kiinnostavia ostoksia. ja Lisäksi kauppa ja matkailuala ovat mahdollisesti kaksi suurinta sähköisen kaupankäynnin soveltajaa sekä yritysten välillä että yritysten ja niiden asiakkaiden välillä. Siksi matkailuala ja kauppa voivat tehdä yhteistyötä sähköisten maksutapojen standardoinnissa, palvelupakettien laatimisessa matkailijoille ja tiedottamisessa. Onnistunut matkailustrategia määrittelee markkinasektorin ja pyrkii tyydyttämään tietyn kysynnän. Toisaalta tämän kysynnän tyydyttäminen saattaa edellyttää sitä, että on olemassa tietyntyyppisiä myymälöitä, jotka täyttävät matkailijoiden kulutuskysynnän, vaikka matkailijat tulevatkin tiettyyn paikkaan sen museoiden, rantojen tai festivaalien takia. Toisaalta joissakin paikoissa ostosmahdollisuudet voivat houkutella matkailijoita yhtä paljon kuin museot, maaseutu, rannat tai festivaalit, ja usein kaupat täydentävät muita matkailupalvelulta. Matkailun edistämistyötä tekevät yritykset ja viranomaiset eivät voi velvoittaa kauppoja toimimaan tietyillä alueilla tai pakottaa niitä soveltamaan tiettyjä toimintatapoja, mutta ne voivat yhteistyötä. Matkailusuunnitelmien osana voi olla se, että paikkakunnalla on tietynlaisia kauppoja. ja matkailualan perustellusti yritysten kaupan edistää Tyypillisiä esimerkkejä siitä, kuinka tärkeätä kaupan ja matkailualan yhteistyö voi olla: - Pieni hollantilainen kaupunki sijaitsee lähellä toisen jäsenvaltion rajaa. Ihmiset tulevat joukolla rajan yli ostoksille sunnuntaisin. Kaupunki on varautunut tähän hyvin. Kaikki elintarvikeliikkeet, muut kaupat ja ravintolat ovat avoinna, pysäköintimittareihin kelpaa kahden maan raha ja opasteita on usealla kielellä. - Belgialaisessa kylässä on toistakymmentä erikois kirjakauppaa. Ihmiset tulevat mielellään kirjakauppoihin ja syövät lounaan tai nauttivat virvokkeita ravintoloissa. - Vierailevat ulkomaiset jalkapallon ystävät menivät ostoksille brittiläisessä kaupungissa ennen ottelun alkua. Paikalliset kaupat, jotka eivät olleet tottuneet matkailijoihin, hämmästyivät sitä, miten paljon vieraat kuluttivat rahaa. He olisivat voineet kuluttaa enemmänkin, jos kaupat olisivat olleet paremmin valmistautuneita. - Irlantilaiseen kaupunkiin tulee lentoteitse paljon viikonloppumatkailijoita ostoksille ja nauttimaan kaupungin baarien, ravintoloiden ja hotellien tarjonnasta. - Belgialainen kaupunki sijaitsee paljon vierailijoita houkuttelevan linnan porttien ulkopuolella. Paikalliset kaupat ja ravintolat palvelevat matkailijoita ja pitävät saatavilla seudulla tuotettuja ruokaerikoisuuksia. Toimet • Komissio järjestää yhdessä asiasta kiinnostuneiden osapuolten kanssa palkintokilpailun kaupan ja matkailualan yhteistyöstä. Komissio järjestää myös konferenssin, jossa esitellään kauppaa ja matkailua koskeneen tutkimuksen kertomus. Kertomusta jaellaan laajalti jäsenvaltioissa. 6. Kauppa ja ympäristö Ympäristöä koskevat EU:n puitedirektiivit voivat osaltaan yhdenmukaistaa kaupan alan olosuhteita ja parantamista kuluttajan eduksi. standardointia Jätehuollossa komission tavoitteena on vähentää sekä jätteen määrää että sen mahdollisesti ja edistää tuotteiden 17 aiheuttamia vaaroja. Luonnonvarojen, kuten energian, käyttö on optimoitava. Lisäksi on edistettävä ympäristöön mahdollisimman vähän vaikuttavien tuotteiden myyntiä esimerkiksi ympäristömerkin avulla. Kaupan on hoidettava oma osuutensa tietyntyyppisten jätteiden virtojen hallinnasta. Sen tehtävät on kuitenkin määriteltävä erikseen kunkin jätevirran erityispiirteiden mukaan ja ottaen huomioon kaupan alan piirteet. Lainsäädännön lisäksi voitaisiin soveltaa vapaaehtoisia keinoja (varsinkin yhteisiä rakenteita), jos tietyt jakelukanavat voivat, ja varsinkin haluavat, ottaa tiettyjä jätteitä talteen myyntipisteistä. On syytä muistaa, että komissio ottaa rajoittavalle ympäristönäkökohdat huomioon päättäessään sopimukselle myöntää poikkeus perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan noudattamisesta. Tuottajien, erikoistuneiden keräysyritysten, paikallisviranomaisten ja kaupan on järjestettävä jätteiden keräys, kierrätys ja loppusijoitus yhteisesti ja koordinoidusti. siitä, voidaanko kilpailua Tuotantoketjua on analysoitu sellaisten menetelmien löytämiseksi, joiden avulla tuotannon ympäristövaikutuksia voidaan parantaa. Tuotantoketjua on tutkittava kokonaisuutena, ei sarjana eri vaiheita. Erityisesti EMAS-järjestelmän (yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmä) puitteissa ja ISO 14001 -standardin mukaisesti on kannustettava sellaisten tutkimusten tekemistä, joiden avulla voidaan laatia pk-yrityksille soveltuvia ympäristöasioiden hallintajärjestelmiä. Ympäristöön liittyvien säätelykysymyksien lisäksi suuret jakelualan yritykset ovat jo joitakin vuosia tutkineet sitä, miten ekologiset ja sosiaaliset näkökohdat ja kilpailukyky voitaisiin yhdistää. Joissakin tiettyjen kuljetusmuotojen kustannuksia ja etuja. On kehitetty sellaisia järjestelmiä, joiden avulla osaava henkilökunta voi heti määritellä sekä suorat kuljetuskustannukset että ympäristövaikutukset. tutkimuksissa on selvitetty Vain suuret yritykset kykenevät nykyisin tutkimaan ekologisten ja kilpailukykyyn liittyvien näkökohtien yhdistämistä, mutta tuloksia voitaisiin siirtää pk-yrityksille erilaisten kanavien kautta. Toimet • Perustetaan CCD:hen työryhmä, jonka tehtävänä on tutkia, mihin ympäristöpolitiikan alueisiin olosuhteiden muutokset todennäköisimmin vaikuttavat, ja määritellä uudet tavoitteet, joiden päämääränä on, että kaupan ala voi toimia yhdessä yhteisön viranomaisten kanssa mahdollisimman aikaisessa vaiheessa muotoiltaessa uusia vapaaehtoisia sopimuksia tai lainsäädäntöehdotuksia. D. Eurooppalaistumisen ja kansainvälistymisen kannustaminen 1. Euro Euro tuo tullessaan monia etuja sekä yrityksille että taloudelle yleensä. Samalla se aiheuttaa monia haasteita kaupan alalle. Heti tammikuun alusta vuonna 1999 kauppiaiden on totuteltava hyväksymään euromääräiset sekit ja eurotilien pankkikortit, käytännössä vaikkakaan heillä ei ole siihen velvollisuutta. Vuoden 2002 alusta lähtien kauppiailla on oltava riittävät määrät eurokolikoita ja -seteleitä. 24 24 Neuvoston asetus (EY) N:o 974/98 euron käyttöönotosta. 18 Komissio on jo tehnyt selvityksiä hintojen ilmoittamisesta kahdessa valuutassa, mutta mitään säännöksiä kaksoishinnoittelun tekemisestä pakolliseksi tai systemaattiseksi ei ole tehty. 25 Kansallisella tasolla on tarpeen järjestää laajoja, kaikkiin kaupan alan osiin kohdistuvia ja kauppiaille ja muuntamiseen liittyvistä asioista. tiedotuskampanjoita pyöristämiseen ja suurelle yleisölle tarkoitettuja Komission on siksi seurattava kaupan toimintaa ensimmäisten kolmen vuoden aikana, kun siirrytään käytännössä euron käyttöön. Kuluttajille on taattava mahdollisimman avoimet ja yksinkertaiset menettelyt, ja samalla on otettava huomioon joustavuuden tarve kaupan alalla. Kaupan kannalta suurimmat ongelmat ovat (kaksoishinnoittelun) kustannukset, välttämättömät investoinnit tietokoneisiin ja ohjelmiin, henkilökunnan koulutus sekä vaikeudet jaksolla, jolloin liikkeessä on kahdenlaisia kolikoita ja seteleitä. tietojen antamisen Kaupan, matkailu- ja käsityöalan ja kuluttajien edustajat ovat komission tukemana tehneet sopimuksen käytännesääntöjen muodossa. 26 Tarkoituksena on varmistaa euromekanismin toiminta molemmille osapuolille edullisin ehdoin. Allekirjoittaessaan sopimuksen yritykset ovat hyväksyneet tiettyjä velvoitteita, jotka liittyvät tiettyjen vähimmäistietojen antamiseen, henkilöstön kouluttamiseen ja kaksoishinnoitteluun. Ne, jotka noudattavat näitä sääntöjä, voivat käyttää erityistä euromerkkiä. Merkin hallinnointi olisi annettava läheisessä yhteistyössä kuluttajien kanssa toimivien puolueettomien elinten vastuulle kansallisella ja paikallisella tasolla. Euron käyttöönotto tapahtuu aikana, jolloin markkinoille tulee yhä uusia maksutapoja. Pian emme enää käytä kolikoita tai seteleitä. Uudet menetelmät voivat menestyä vain, jos ne toimivat kaikissa jäsenvaltioissa. Toimet • Järjestetään hallitusten asiantuntijoiden ja CCD:n tapaaminen, jossa tutkitaan euron käyttöönottoon liittyvän viranomaisten valmistelutyön etenemistä. • Järj estetään CCD :n puitteissa yhteisiä tapaamisia, j oissa selvitetään tärkeitä käytännön kysymyksiä, kuten ennakkovalmistautumista, vakuutuksia jne. , ja jonka avulla kannustetaan alan toimijoita valmistautumaan euron käyttöönoton käytännön kysymyksiin. • Tuetaan eurokaupan simulointia myyntipisteissä. • Julkaistaan suositus, jonka avulla edistetään käytännesääntöjen soveltamista ja tarvittaessa edellä mainitun merkin käyttöönottoa. • Tietyt eurotietokeskukset järjestävät vuonna 1999 euroon tutustuttavan kampanjan. Lähempänä euron käyttöönottoa järjestetään samanlainen, kaupan alalle suunnattu kampanja, jossa tiedotetaan erityisesti eurokolikoiden ja -seteleiden käytöstä. 2. Kansainvälinen kaupankäynti Euroopan kaupan ala on tärkeä ja aktiivinen tekijä kansainvälisessä kaupankäynnissä. ovat Yhteisön politiikan oikeudenmukaisessa kilpailuasemassa viedessään tuotteita muihin maanosiin. Suoran myynnin lisäksi eurooppalaiset jakelualan yritykset haluavat toimia kauppiaina ulkomailla. tuotteita Tällaiset yritykset ovat kannattavia, myyvät Euroopassa valmistettuja tavoitteena on varmistaa, että eurooppalaiset tuottajat 25 Komission suositus 98/288/EY euroon siirtymistä helpottavasta vuoropuhelusta, seurannasta ja tiedotuksesta rahamäärien suositus 98/287/EY hintojen ja muiden (EYVL L 130, 1. 5. 1998); Komission kaksoismerkinnästä (EYVL L 130, 1. 5. 1998). 26 Allekirjoitettiin 30. kesäkuuta 1998. 19 todennäköisemmin kuin ulkomaalaisten omistamat yritykset tärkeitä eurooppalaisen tuotannon myyntipisteitä. Muussa maanosassa sijaitseva eurooppalainen kauppaliike tuntee paikallisen maun ja markkinointitavat ja voi siten luoda eurooppalaisille tuottajille liiketoimintaa, jota ne itse eivät voisi saada aikaan. Tulevina vuosina eurooppalaiset yritykset kiihdyttävät kansainvälistymisstrategioitaan päästäkseen uusille markkinoille hyvine varastoformaatteineen ja tuotevalikoimineen. ja voivat olla Globalisoituvan maailmantalouden uudet mittasuhteet vaikuttavat kaupan ulkomaisilla markkinoilla sekä kaupan ja teollisuuden yhteyksiin ja yhteistyömuotoihin. toimintoihin Muutamaan näkökohtaan on kiinnitettävä erityistä huomiota: ulkomaisten suorien sijoitusten vaikutukset kauppaan (markkinoille pääsy ja uudet vientimahdollisuudet), tuotannon kansainvälistyminen ja ulkoinen passitusliikenne, kauppahuoneiden merkitys, tekniikka kansainvälisessä kauppajärjestelmässä ja tiedotuksen kustannukset. Monissa maissa on vielä esteitä Euroopan viennille. Palvelujen kauppaa koskeva GATS-yleissopimus antaa puitteet neuvotteluille ulkomaisten yritysten asettautumista koskevien ehtojen parantamisesta. GATS-sopimus koskee myös kotimaista sääntelyä, ja tavoitteena on estää syrjintä ja lisätä avoimuutta. Kaikkia näitä kysymyksiä käsitellään tulevalla palveluja koskevalla neuvottelukierroksella, jonka on määrä käynnistyä vuonna 2000. On tarpeen ottaa huomioon sekä vapaan maahantuonnin edut että tuonnin rajoittamista kannattavat mielipiteet. Euroopan kaupan alan maahantuonti- ja hankintatoiminta laajentaa tavaroiden ja palvelujen valikoiman monipuolisuutta ja hintahaitaria. Kaupan esteet vähentävät näitä etuja, vaikka ne voivat joskus olla tarpeellisia. Tuontikaupassa voi maksujen suorittaminen tulliselvityksen jälkeen olla suuri ongelma pk- yrityksille, kun niiden on maksettava maksut kauan sen jälkeen, kun tavarat on tuotu maahan. Maahantuontia harjoittavat kauppiaat toivovat myös, että alkuperätodistuksiin voitaisiin soveltaa luottamusperiaatetta. Komissio on määritellyt kantansa 23. heinäkuuta 1997 antamassaan tiedonannossa27. Toinen seikka on kansainvälisesti sovittujen yhteiskunnallisten ja ympäristöön liittyvien standardien kunnioittaminen varsinkin alikehittyneissä ja vähiten kehittyneissä maissa. Käytännesääntöjä laaditaan parhaillaan eri tasoilla ILO:lle, WTO:lle ja UNCTAD:lle tehtyjen yksityisten aloitteiden jälkeen. On tärkeää ottaa huomioon myös kehitystarpeet, varsinkin AKT-alueella. Toimet • Selvitetään eurooppalaisten kaupan alan yritysten mahdollisuudet perustaa jakelutoimintaa muihin maanosiin sekä tähän liittyvät ongelmat. • Organisoidaan kaupan alan yritysten j a toimialaj ärj estöj en osallistuminen Euroopan palvelualan verkkoon, jotta ala pääsee mukaan valmistelemaan vuonna 2000 käytäviä kansainvälisiä GATS-neuvotteluja. 27 KOM (97) 402 lopullinen. 20 3. Euroopan unionin laajeneminen Komissio käy neuvotteluja kymmenen jäsenyyttä hakeneen Keski- ja Itä-Euroopan valtion (KIE-maiden) ja Kyproksen kanssa niiden liittymisestä Euroopan unioniin. Näiden maiden kaupan on sopeuduttava niihin olosuhteisiin, jotka vallitsevat Euroopan unionissa. Siksi komission olisi selvitettävä, millä toimilla markkinoita voitaisiin yhdenmukaistaa. Seuraavat ongelmat on tarpeen tuoda esille: j ohtamistapoj en j a logistiikan modernisointitarve rahoitusrakenteiden laatu toimialan yhteistyöjärjestöjen puutteellinen hyväksyntä - - - - välittävien rakenteiden (mukaan luettuina ammattilaiset) heikkous, joka estää yhteisten modernisointivälineiden käyttöönoton - paikallisten viranomaisten puutteellinen kaupan alan arvostus alan modernisointiin tarkoitetun rahoitustuen vähäinen käyttö. Toimet • Toimitaan paikallisen lainsäädännön ja yhteisön lainsäädännön yhdenmukaistamiseksi. • Selvitetään paikalliset ongelmat ja perustetaan EU:n ja kyseisten maiden hallintojen, yritysten ja toimialajärjestöjen yhteisiä tutkimusryhmiä. • Otetaan KIE-maiden j a Kyproksen toimij oita mukaan yhteisön toimiin, j öiden tarkoituksena on kaupan alan kehittäminen varsinkin pk-yritysten hyväksi tarkoitetun kolmannen monivuotisen ohjelman puitteissa. • Luodaan hyviä toimintatapoja, joiden avulla paikallisten viranomaisten käyttöön annetut varat saadaan kohdennettua paremmin (Phare, Tacis). Määritellään paikalliset ongelmat ja sopivat ratkaisut. Tätä varten perustetaan EU:n ja kyseisten maiden viranomaisten, yritysten ja toimialajärjestöjen edustajista koostuvia yhteisiä tutkimusryhmiä, ja tehdään tutkimuksia paikan päällä. • Pidetään kussakin jäsenyyttä hakeneessa valtiossa konferensseja, jotka perustuvat osittain jäsenvaltioissa kiertävään näyttelyyn. Lisäksi konferensseissa keskustellaan kyseisten maiden viranomaisten kanssa muutoksista, joita ehkä on tarpeen tehdä maan lainsäädäntöön ja hallinnollisiin käytänteisiin. 21 1. 2. 3. 4. LIITE I: TOIMINTASUUNNITELMA28 Alaa koskevan tietämyksen lisääminen • Järjestetään tiedotuskampanja, joka vierailee noin 40 paikkakunnalla EU:ssa. Kampanjalla julkistetaan tämä valkoinen kirja ja kerrotaan komission kauppaan vaikuttavasta työstä. Tarkoituksena on myös saada palautetta eri osapuolilta. Jatketaan Euroopan kauppaa koskevan tilastoj ärj estelmän parantamista. Julkaistaan vuosikertomus ja järjestetään konferenssi tiedonjakamiseksi kaupan rakenteiden muutoksista ja trendeistä. • Kaupan rakenteen muutokset: uudet poliittiset haasteet • Komissio tekee ja julkaisee tutkimuksia verkostomyynnin, kaupallisen edustamisen ja tukkukaupan tulevista kehityssuunnista. Myös esikuva- analyysien (benchmarking) tarjoamia mahdollisuuksia käsitellään. Ennen tutkimusten käynnistämistä neuvotellaan sellaisten toimialajärjestöjen kanssa, joiden alaa tutkimus koskee. Järjestöjen kanssa keskustellaan myös tutkimusten loppukertomuksista niiden alueiden löytämiseksi, joilla tarvitaan yhteisön toimia. 1999-2001 1999-2003 2000-2001 Hallintomenettelyjen yksinkertaistaminen • Komissio j ärj estää kauppaa j a j akelualaa käsittelevän komitean (CCD) j a 1999 jäsenvaltioiden hallitusten asiantuntijoiden välisiä tapaamisia tarkoituksena laatia ja julkaista kauppaa koskevia toimia, joihin voitaisiin ryhtyä BEST-ryhmän kertomuksen perusteella. Rahoituksen saatavuus • Helpotetaan rahoituksen saatavuutta uusien yritysten perustamiseen järjestämällä pankkien ja pk-yritysten pyöreän pöydän toiminnan kolmas kierros ja toteuttamalla "kasvu ja työllisyys" -aloite kaupan alalla. • Määritellään yritysten rahoitusmahdollisuudet j a kannustetaan keskinäisten takausten käyttöä kaupan alalla. • Toteutetaan toinen siemenpääomaan liittyvä toimi, jolla parannetaan rahoituksen saamista innovatiivisiin yrityksiin ja yritysten siirtoihin. 29 • Etsitään yhdenmukaisten toimien, konferenssien ja tutkimusten avulla jäsenvaltioista hyviä käytänteitä, jotka liittyvät yritysten rahoittamiseen, perustamiseen ja siirtoihin. • Järj estetään konferenssi, j onka tarkoituksena on lisätä pankkialan tietämystä kaupan yritysten erityisolosuhteista ja luoda yrityksille paremmat mahdollisuudet saada rahoitusta. 1999 2000 2000 2000 2001 28 29 Rahoitusvaikutuksista ks. liite II. EYVLC 363, 25. 11. 1998. 22 5. Työmarkkinaosapuolten välinen vuoropuhelu • Parannetaan kaupan alan edustusta nykyisissä ja uusissa neuvottelurakenteissa, kuten työllisyyskomiteassa. • Luodaan yhteistyömekanismi kaupan alan yrittäjien (CCD) ja työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun komiteoiden välille. Kuluttajat • Järjestetään vuosittain CCD:n ja kuluttajakomitean kokous, jossa käsitellään ajankohtaisia asioita ja etsitään yhteisiä ratkaisuja. Näistä kokouksista julkaistaan raportti. 1999-2001 1999-2001 1999-2003 6. 7. Luottolaitokset • Komissio laatii kertomuksen suoritettuaan perusteellisen tutkimuksen 1999-2004 maksutapoihin liittyvistä ongelmista ja erityisesti suosituksen 87/598/ETY soveltamisesta. Tarkoituksena on saavuttaa täysi avoimuus ja kilpailu maksukorttien käytöstä perittävien maksujen jakautumisessa rahalaitosten, kuluttajien ja kauppiaiden välillä. • Selvitetään euron käyttöönoton vaikutukset maksutapojen käyttöön, maksujärjestelmien toimintaan ja sääntelyratkaisuihin. Yksi välttämätön toimenpide on suositusten 97/489 ja 98/286 seuranta. 1999-2001 8. Uuden tekniikan käyttö kaupan alalla • Luodaan web-sivusto, jossa kerrotaan tiedotukseen, koulutukseen ja toimintaan liittyvistä välineistä, joiden avulla yritykset voivat hyödyntää sähköisiä kaupankäyntikeinoja. • Tehdään ja julkaistaan tutkimus Internetin parhaista yrityssivustoista. • Käynnistetään kokeiluhanke, jonka avulla sähköisen kaupankäynnin peruspalvelujen toimittaminen suurelle joukolle pieniä yrityksiä on taloudellisesti kannattavaa. • Käynnistetään kokeiluhanke, j olla edistetään laatumerkkien käyttöä j a käytännesääntöjen noudattamisen sertifiointia. • Perustetaan kauppaa ja jakelualaa käsittelevän komitean (CCD) yhteyteen erityisryhmä, joka tutkii seuraavia kysymyksiä ja toimittaa niistä palautetta komissiolle: esteet sähköisten kaupankäyntimenetelmien luomiselle yrityksissä; sähköisen kaupankäynnin sääntelyn vaikutus pk- yrityksiin; komission mahdolliset toimet alalla. 1999-2001 1999-2000 2000-2001 1999-2001 1999-2003 9. Yritysten yhteistyö • Komissio valmistelee ehdotuksen poikkeuksia koskevaksi asetukseksi, 1999-2001 jossa otetaan erityisesti huomioon itsenäisten vähittäismyyjien yhteenliittymien erityisolosuhteet. Ehdotus annetaan neuvoston tulevan toimeksiannon perusteella. • Komissio järjestää kaikki viralliset kuulemiset, joita tarvitaan ryhmäpoikkeusasetuksen valmistelussa sekä muut tarpeelliseksi katsottavat kuulemiset ja pyytää lausunnon jäsenvaltioiden hallitusten kauppa-asiantuntijoilta. 1999-2001 23 10. Koulutus • Piakkoin julkaistaan pk-yritysten koulutuksesta tiedonanto, jossa hahmotellaan parhaita käytänteitä tulevia toimia varten. • Komissio tekee arvion kaupan alan koulutustarpeista ja julkaisee sarjan suuntaviivoja ja parhaita käytänteitä (myös riskinhallinnasta). • Simuloidaan eurohinnoittelua myyntipaikoilla myyntihenkilöstön koulutustarpeen selvittämiseksi. • Käynnistetään kokeiluhanke seisokkiaikojen käytöstä (räätälöity etäopetus, monipuolisuus). 11. Kauppa maaseudulla ja epäsuotuisilla kaupunkialueilla Paikalliskehityksen alueella komissio aikoo tehostaa parhaiden käytänteiden soveltamista niin, että niitä voidaan sekä levittää myös muiden käyttöön yhteisössä että noudattaa soveltuvin osin rakennerahastojen varoja käytettäessä. Suunnitteilla ovat seuraavat toimet: • Tehdään tutkimus kentällä esiin tulevista ongelmista. • Asetetaan erityistyöryhmiä, jotka määrittelevät hyvät käytänteet yritysten uudenaikaistumiselle. 1999 2000 2000-2001 2001 1999 1999-2000 • Levitetään näitä hyviä käytänteitä valtioiden j a alueiden päätöksentekijöille konferenssien ja liikkuvien näyttelyiden avulla. 1999-2000 • Annetaan suositus, jolla helpotetaan pk-yritysten pääsyä muihin yhteisön ohjelmiin ja erityisesti rakennerahastojen käyttäjiksi. • Julkaistaan kauppaa koskevat hyvät käytänteet, jotka auttavat rakennerahastojen varojen käyttöä. 12. Kauppa ja matkailu • Komissio järjestää yhdessä asiasta kiinnostuneiden osapuolten kanssa palkintokilpailun kaupan ja matkailualan yhteistyöstä. Komissio järjestää myös konferenssin, jossa esitellään kauppaa ja matkailua koskeneen tutkimuksen kertomus. Kertomusta jaellaan laajalti jäsenvaltioissa. 1999 2000 2000 13. Kauppa ja ympäristö • Perustetaan CCD:hen työryhmä, jonka tehtävänä on tutkia, mihin 1999-2003 ympäristöpolitiikan alueisiin olosuhteiden muutokset todennäköisimmin vaikuttavat, ja määritellä uudet tavoitteet, joiden päämääränä on, että kaupan ala voi toimia yhdessä yhteisön viranomaisten kanssa mahdollisimman aikaisessa vaiheessa muotoiltaessa uusia vapaaehtoisia sopimuksia tai lainsäädäntöehdotuksia. 24 14. Euro • Järjestetään hallitusten asiantuntijoiden ja CCD:n tapaaminen, jossa 1999 tutkitaan euron käyttöönottoon liittyvän viranomaisten valmistelutyön etenemistä. • Järjestetään CCD:n puitteissa yhteisiä tapaamisia, joissa selvitetään tärkeitä käytännön kysymyksiä, kuten ennakkovalmistautumista, vakuutuksia jne. , ja jonka avulla kannustetaan alan toimijoita valmistautumaan euron käyttöönoton käytännön kysymyksiin. • Tuetaan eurokaupan simulointia myyntipisteissä. • Julkaistaan suositus, jonka avulla edistetään käytännesääntöjen soveltamista ja tarvittaessa edellä mainitun merkin käyttöönottoa. • Tietyt eurotietokeskukset järjestävät vuonna 1999 euroon tutustuttavan kampanjan. Lähempänä euron käyttöönottoa järjestetään samanlainen, kaupan alalle suunnattu kampanja, jossa tiedotetaan erityisesti eurokolikoiden ja -seteleiden käytöstä. 1999-2001 2001 2000 2001 15. Kansainvälinen kaupankäynti • Selvitetään eurooppalaisten kaupan alan yritysten mahdollisuudet perustaa 2001 jakelutoimintaa muihin maanosiin sekä tähän liittyvät ongelmat. • Organisoidaan kaupan alan yritysten ja toimialajärjestöjen osallistuminen Euroopan palvelualan verkkoon, jotta ala pääsee mukaan valmistelemaan vuonna 2000 käytäviä kansainvälisiä GATS-neuvotteluja. 16. Euroopan unionin laajeneminen • Toimitaan paikallisen lainsäädännön j a yhteisön lainsäädännön yhdenmukaistamiseksi. • Selvitetään paikalliset ongelmat ja perustetaan EU:n ja kyseisten maiden hallintojen, yritysten ja toimialajärjestöjen yhteisiä tutkimusryhmiä. • Otetaan KIE-maiden j a Kyproksen toimij oita mukaan yhteisön toimiin, joiden tarkoituksena on kaupan alan kehittäminen varsinkin pk-yritysten hyväksi tarkoitetun kolmannen monivuotisen ohjelman puitteissa. • Luodaan hyviä toimintatapoja, joiden avulla paikallisten viranomaisten käyttöön annetut varat saadaan kohdennettua paremmin (Phare, Tacis). • Määritellään paikalliset ongelmat ja sopivat ratkaisut. Tätä varten perustetaan EU:n ja kyseisten maiden viranomaisten, yritysten ja toimialajärjestöjen edustajista koostuvia yhteisiä tutkimusryhmiä, ja tehdään tutkimuksia paikan päällä. • Pidetään kussakin jäsenyyttä hakeneessa valtiossa konferensseja, jotka perustuvat osittain jäsenvaltioissa kiertävään näyttelyyn. Lisäksi konferensseissa keskustellaan kyseisten maiden viranomaisten kanssa muutoksista, joita ehkä on tarpeen tehdä maan lainsäädäntöön ja hallinnollisiin käytänteisiin. 1999-2001 1999-2003 1999-2003 1999-2003 2001 1999-2003 1999-2003 25 LIITE II: RAHOITUSTIEDOT Vuosina 1999 ja 2000 tässä valkoisessa kirjassa ja toimintasuunnitelmassa ehdotetut toimet eivät edellytä uuden budjettikohdan käyttöönottoa, vaan kaikki kustannukset voidaan kattaa pk-yritysten hyväksi tarkoitetun monivuotisen ohjelman budjettikohdasta B5. 5120. Myöhemmin toimet kuuluvat parhaillaan valmisteltavan neljännen monivuotisen ohjelman piiriin. 26 ISSN 1024-4492 KOM(99) 6 lopullinen ASIAKIRJAT FI 08 04 10 16 Luettelonumero : CB-CO-99-006-FI-C Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg ££-


title: Parecer do Comité Económico e Social sobre a «Proposta de decisão do Parlamento Europeu e do Conselho que altera a Decisão n.o 1254/96/CE que estabelece um conjunto de orientações respeitantes às redes transeuropeias no sector da energia»

eurovoc_concepts:
ESC opinion
electrical energy
energy grid
management of resources
natural gas
trans-European network

formats: html pdf print

text: 12. 4. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 101/25 Parecer do Comité Econo´ mico e Social sobre a «Proposta de decisa˜o do Parlamento Europeu e do Conselho que altera a Decisa˜o n. o 1254/96/CE que estabelece um conjunto de orientaço˜es respeitantes às redes transeuropeias no sector da energia» (1999/C 101/07) Em 23 de Outubro de 1998, o Conselho decidiu, em conformidade com o primeiro para´grafo do artigo 129. o-D do Tratado que institui a Comunidade Europeia, consultar o Comité Econo´ mico e Social sobre a proposta supramencionada. A Secça˜o de Transportes, Energia, Infra-estruturas e Sociedade da Informaça˜o, responsa´vel pela preparaça˜o dos correspondentes trabalhos, emitiu parecer em 16 de Dezembro de 1998 (relator: Herna´ndez Bataller). Na 360. a reunia˜o plena´ria de 27 e 28 de Janeiro de 1999 (sessa˜o de 27 de Janeiro), o Comité Econo´ mico e Social adoptou por 125 votos a favor, 1 contra e 2 abstenço˜es o seguinte parecer. 1. Introduça˜o 1. 1. A proposta em exame constitui uma nova actuali- zaça˜o da lista indicativa dos projectos de interesse comum no sector da energia inicialmente estabelecida pela Decisa˜o n. o 1254/96/CE (1) e alterada pela Decisa˜o n. o 1047/97/CE (2). A proposta altera a descriça˜o de quatro projectos 1. 2. concretos que ja´ constavam da lista, acrescenta 12 novos projectos e retoma 3 projectos que ja´ haviam sido apresentados pela Comissa˜o na proposta relativa às orientaço˜es comunita´rias para as redes transeuropeias de energia, de Janeiro de 1994, que se considera terem atingido entretanto uma certa maturidade. A actualizaça˜o proposta contempla uma maioria 1. 3. expressiva de projectos de redes de ga´s (14) em relaça˜o aos projectos de redes eléctricas (5), o que po˜e em evidência a necessidade crescente de assegurar a continui- dade do fornecimento de ga´s natural e os esforços que esta˜o a ser desenvolvidos para aumentar a parte deste combustı´vel no abastecimento de energia prima´ria à escala europeia. 2. Observaço˜es na generalidade 2. 1. O Comité Econo´ mico e Social teve ja´ ocasia˜o de se pronunciar favoravelmente sobre o conjunto de deciso˜es que definem o quadro de desenvolvimento das redes transeuropeias de energia, ainda que os correspondentes pareceres do CES contivessem diversas observaço˜es e sugesto˜es tendentes a reforçar a sua base jurı´dica, melhorar a sua aplicabilidade e ter em conta as repercusso˜ es econo´ micas e sociais dos projectos, especialmente as suas consequências para o emprego, que importa verificar continuamente. 2. 2. O Comité esta´ consciente de que o dinamismo do sector da energia e a necessidade crescente de (1) JO C 195 de 18. 7. 1994. (2) JO C 30 de 30. 1. 1997. infra-estruturas de aprovisionamento, de armazenagem e de interconexa˜o que garantam um elevado nı´vel de abastecimento, fiabilidade e diversificaça˜o das fontes de abastecimento, aconselham a actualizaça˜o perio´dica da lista indicativa dos projectos de interesse comum. Assim, o Comité acolhe favoravelmente esta 2. 3. proposta de actualizaça˜o, que inclui um conjunto de projectos de grande interesse para a consolidaça˜o das redes transeuropeias de energia e para a melhoria da garantia de abastecimento de energia na Europa. Por outro lado, alguns destes projectos prevêem investimen- tos em infra-estruturas de transporte de ga´s em paı´ses da Europa Oriental, o que implicara´ a intensificaça˜o das relaço˜es entre estes paı´ses e os Estados-Membros. 2. 4. O Comité sugere que, no interesse dos Estados- -Membros, a proposta de decisa˜o em apreço, com as adaptaço˜es que se mostrem pertinentes, seja adoptada com a ma´xima urgência. Para além de reiterar alguns dos aspectos ja´ 2. 5. salientados em anteriores pareceres e na˜o contemplados de forma satisfato´ ria na actual proposta, cumpre formu- lar as observaço˜es seguintes: 2. 5. 1. A lista proposta na˜o toma suficientemente em consideraça˜o as regio˜ es periféricas e ultraperiféricas, o que contribui para as afastar ainda mais das regio˜es mais favorecidas do continente europeu. O Comité salientou, em ocasio˜ es anteriores, que a dificuldade ou impossibilidade de interconexa˜o das suas redes internas com as redes transeuropeias e a limitada diversificaça˜o das fontes de abastecimento de energia colocam as regio˜ es periféricas e ultraperiféricas em posiça˜o de desvantagem relativamente às regio˜ es centrais da Europa. Esta situaça˜o aconselha a intensificaça˜o dos esforços tendentes a melhorar as dotaço˜es para projectos no sector da energia nestas regio˜ es, contribuindo assim para o reforço da coesa˜o econo´ mica e social. C 101/26 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 12. 4. 1999 Sem prejuı´zo de acço˜es de polı´tica regional ao 2. 5. 2. nı´vel comunita´rio, e em conformidade com o princı´pio de subsidiariedade, o funcionamento do mercado interno da energia deve assegurar que os Estados-Membros possam estabelecer obrigaço˜ es de serviço pu´blico que garantam o abastecimento final, em condiço˜es equiva- lentes de qualidade e preço, a todos os cidada˜os. 2. 5. 3. Os projectos relativos às redes transeuropeias de energia devem ser particularmente respeitadores do ambiente, condiça˜o na˜o expressamente referida na actual proposta. O Comité gostaria que se fizesse uma referência mais explı´cita à importância da avaliaça˜o do impacto ambiental. Em todo o caso, o respeito pelo ambiente deve ser um critério importante de selecça˜o dos projectos, tanto actualmente como no futuro. 3. Observaço˜es na especialidade Inserir dois novos considerandos com a seguinte redacça˜o: «3. 1. Considerando que, na pro´ xima revisa˜o desta lista, sera´ dada atença˜o especial à integraça˜o das necessidades especı´ficas das regio˜es periféricas e ultraperiféricas da Unia˜o Europeia, para lhes permi- tir dispor de condiço˜es técnicas para assegurar o abastecimento final dos cidada˜os. 3. 2. Considerando que qualquer novo projecto deve cumprir os critérios de avaliaça˜o do impacto ambien- tal estratégico. » Bruxelas, 27 de Janeiro de 1999. A Presidente do Comité Econo´ mico e Social Beatrice RANGONI MACHIAVELLI Parecer do Comité Econo´ mico e Social sobre a «Proposta de directiva do Parlamento Europeu e do Conselho que altera a Directiva 76/308/CEE, relativa à assistência mu´ tua em matéria de cobrança de créditos resultantes de operaço˜ es que fazem parte do sistema de financiamento do Fundo Europeu de Orientaça˜o e Garantia Agrı´cola, bem como de direitos niveladores agrı´colas, de direitos aduaneiros, créditos relativos ao imposto sobre o valor acrescentado e a certos impostos especiais de consumo» (1) (1999/C 101/08) Em 28 de Julho de 1998, o Conselho decidiu, nos termos do artigo 100. o-A do Tratado CE, consultar o Comité Econo´ mico e Social sobre a proposta supramencionada. Foi encarregada da preparaça˜o dos correspondentes trabalhos a Secça˜o de Assuntos Econo´ micos, Financeiros e Moneta´rios, que emitiu parecer em 15 de Dezembro de 1998, sendo relator J. Bento Gonçalves. Na 360. a reunia˜o plena´ria de 27 e 28 de Janeiro de 1999 (sessa˜o de 27 de Janeiro), o Comité Econo´ mico e Social adoptou por 119 votos a favor, 1 contra e 4 abstenço˜es o seguinte parecer. 1. Introduça˜o 1. 1. Aˆ mbito da proposta A presente comunicaça˜o e a proposta de directiva visam essencialmente alterar, de entre outras, as Directivas do Conselho 76/308/CEE, 79/1071/CEE, relativas à matéria em epı´grafe, no sentido de melhorar os procedimentos referentes à assistência mu´tua, entre os Estados- -Membros, em matéria de cobrança de créditos resultan- tes das operaço˜ es do sistema de financiamento do FEOGA: — direitos niveladores agrı´colas e direitos aduaneiros; (1) JO C 269 de 28. 8. 1998, p. 16. — imposto sobre o valor acrescentado (IVA);


title: Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv 78/548/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om värmesystem för passagerarutrymmet i motorfordon"

eurovoc_concepts:
ESC opinion
approximation of laws
heating
motor vehicle

text: 12. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 101/15 Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv 78/548/EEG om tillnärmning av medlemsstater- nas lagstiftning om värmesystem för passagerarutrymmet i motorfordon” (1999/C 101/04) Den 23 oktober 1998 beslutade rådet att i enlighet med artikel 100a i EG-fördraget rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovanna¨mnda fo¨ rslag. Sektionen för inre marknaden, produktion och konsumtion, som ansvarat för det förberedande arbetet, antog sitt yttrande den 9 december 1998. Föredragande var Edoardo Bagliano. Vid sin 360:e plenarsession den 27-28 januari 1999 (sammanträdet den 27 januari 1999) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 114 röster för, 3 röster mot och 2 nedlagda röster. 1. Inledning 1. 1. Direktiv 78/584/EEG av den 12 juni 1978 gäller för värmesystem för passagerarutrymme i motorfordon (fordon i kategori M1), och särskilt för de system som utnyttjar värme från avgaser eller motorns kylluft. Syftet med direktivet var att skydda förare och 1. 2. passagerare i motorfordon från två hälsorisker som kan uppstå i samband med detta system: att komma i kontakt med delar som kan orsaka brännskador och att luften som kommer in i passagerarutrymmet är mer förorenad än den luft som finns utomhus. Kommissionens förslag utfärdar med andra ord 2. 3. tekniska krav avseende tillverkning och montering av dessa värmesystem. Dessa krav är specifika för var och en av de fem kategorier som nämnts i punkt 2. 2 och har till syfte att säkerställa att: — passagerarna, då fordonet används, inte kan komma i kontakt med någon del av fordonet eller med uppvärmd luft som kan orsaka brännskador, — den uppvärmda luften inte är mer förorenad än den luft som finns utanför fordonet, — avgasutsläppen från förbränningsvärmare ligger inom godtagbara gränser. 1. 3. Numera används förbränningsvärmare, som vanligtvis drivs med dieselolja, bensin eller gasol (LPG, liquified petroleum gas), i vissa typer av fordon. 2. 4. Kommissionen klargör sedan vilka upplysningar fordonets och förbränningsvärmarens tillverkare måste ange på informationshandlingar och på intyg om EG- typgodkännande. 1. 4. Dessa anordningar kan ge upphov till samma slags problem som nämnts i punkt 1. 2 ovan. Syftet med kommissionens utkast till direktiv är att införa tekniska krav när det gäller dessa anordningar och deras monte- ring i fordon för att skydda konsumenterna. 2. 5. Från den 1 oktober 2000 måste alla nya fordons- typer vara godkända när det gäller deras inre värmesys- tem, enligt föreskrifterna i detta direktiv. Från den 1 oktober 2001 skall dessa krav gälla alla fordon och förbränningsvärmare som finns på marknaden. 2. Sammanfattning av kommissionens förslag 3. Kommentarer 2. 1. Med hänvisning till ramdirektiv 70/156/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning när det gäller fordonssystem, komponenter och separata tekni- ska enheter samt de påföljande ändringsförslagen, föres- lår kommissionen att räckvidden för direktiv 78/548/ EEG utvidgas till att gälla alla motorfordon för vilka detta ramdirektiv gäller. Detta skulle utvidga direktivets räckvidd till att utöver personbilar även gälla för bussar, husvagnar, lätta och tunga lastbilar samt släpvagnar till dessa fordon. 2. 2. Vidare delas fordonens värmesystem in i fem kategorier beroende på om motorvärmen tillvaratas via vatten, luft eller olja, och om de drivs med gas eller flytande bränsle. 3. 1. Kommissionens förslag ändrar räckvidden för rådets direktiv 78/548/EEG. Det är därför viktigt att det underställs parlamentet och rådet för godkännande, även om förslaget i första hand gäller tekniska och procedurmässiga frågor. 3. 2. Kommittén noterar att man i allt större utsträck- ning använder anordningar som förbättrar motorfordo- nens bekvämlighet, både för passagerare och förare, och instämmer i kommissionens uppfattning om att det är nödvändigt att harmonisera lagstiftningen med hänsyn till de olika fordonstyperna för vilka dessa anordningar är avsedda. Värmesystemens användningsområden va- rierar från uppvärmning av passagerarutrymmet i per- sonbilar, bussar och lastbilar till uppvärmning av sovut- rymmet i lastbilar och husvagnar samt lastutrymmet i C 101/16 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 12. 4. 1999 lastbilar och släpvagnar avsedda för transport av varor som är känsliga för alltför stora temperatursänkningar. övriga bilagor så att direktivet blir mer lättläst, och därmed också mer lättförståeligt. 3. 3. När det gäller lastutrymmet lastbilar och släpvagnar påminner kommittén om att det finns exakta föreskrifter för transport av färskvaror och djur grunda- de på det internationella ATP-avtalet (1) och föreslår följaktligen att detta direktiv hänvisar till detta avtal. i 3. 4. Kommittén understryker betydelsen av värme- system för välbefinnandet och bekvämligheten för förare och passagerare i motorfordon och föreslår att man i slutet av tredje ”beaktandemeningen” lägger till följande: ”om att dessa krav bör syfta till ökat välbefinnande för förare och passagerare i motorfordon i en strävan att säkerställa bästa möjliga förhållande för körning, och följaktligen ökad säkerhet. ” 3. 5. Kommittén anser att bilaga II, ”räckvidd, defini- tioner och krav”, borde bli bilaga I och komma före alla (1) Konvention om internationella transporter av lättfördärvli- ga livsmedel och om särskild utrustning att användas för sådan transport (Genève 1. 9. 1970). Bryssel den 27 januari 1999. Tydliga och lättförståeliga anvisningar för drift 3. 6. och skötsel av ”värmeanordningarna” bör tillhandahål- las användarna. Kommittén föreslår därför följande ändringar i bilaga VII: — punkt 1. 1: ”Tydliga, lättlästa och lättförståeliga driftanvisning- ar och skötselföreskrifter — försedda med skydds- hölje så att läsligheten inte försämras med tiden — skall tillhandahållas med varje värmare. ” — punkt 2. 1. 4 (ny): ”För fordon som är försedda med förbränningsvär- mare bör tydliga, lättlästa och lättförståeliga driftan- visningar och skötselföreskrifter tillhandahållas när det gäller dessa anordningar”. 3. 7. Kommittén skulle ha föredragit om kommissio- nen hade gjort en tydlig avgränsning mellan de förfaran- den och föreskrifter som gäller typgodkännande av värmeanläggningen och de som gäller anordningarnas montering i fordonen. Förslaget skulle därmed ha blivit tydligare och mer precist. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Beatrice RANGONI MACHIAVELLI