title: Регламент (ЕО) № 87/1999 на Комисията от 14 януари 1999 година за изменение на Регламент (ЕИО) № 1722/93 за определяне на подробни правила за прилагането на Регламенти (ЕИО) № 1766/92 и (ЕИО) № 1418/76 на Съвета относно възстановяванията при производство в сектора на зърнените култури и в сектора на ориза

formats: html pdf print xhtml

text: 03/т. 26 BG Официален вестник на Европейския съюз 159 31999R0087 L 9/8 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ 15. 1. 1999 РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 87/1999 НА КОМИСИЯТА от 14 януари 1999 година за изменение на Регламент (ЕИО) № 1722/93 за определяне на подробни правила за прилагането на Регламенти (ЕИО) № 1766/92 и (ЕИО) № 1418/76 на Съвета относно възстановяванията при производство в сектора на зърнените култури и в сектора на ориза КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ, като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, като взе предвид Регламент (ЕИО) № 1766/92 на Съвета от 30 юни 1992 г. относно общата организация на пазара на зърнени култури (1), последно изменен с Регламент (ЕИО) № 923/96 на Комисията (2), и по-специално член 7, параграф 3 от него, като взе предвид Регламент (ЕО) № 3072/95 на Съвета от 22 декем- ври 1995 г. относно общата организация на пазара на ориз (3), последно изменен с Регламент (ЕО) № 2072/98 (4), и по-специално член 7 от него, като има предвид, че приложения I и II към Регламент (ЕИО) № 1722/93 на Комисията (5), последно изменен с Регламент (ЕО) № 1011/98 (6), изброяват продуктите, за които се използва нишесте, по отношение на което съществува възможност за възстановявания при производство, както и основните нишестета и/или техните производни, които могат да се използват; тъй като някои кодове по КН и съответните описания в тези приложения не отговарят вече на приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 г. относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (7), последно изменен с Регламент (ЕО) № 2261/98 на Комисията (8); като има предвид, че приложенията към Регламент (ЕИО) № 1722/93 следва съответно да се изменят; като има предвид, че мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет по зърнени култури, ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ: Член 1 Приложения I и II към Регламент (ЕИО) № 1722/93 се заменят с текста на приложението към настоящия регламент. Член 2 Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности. Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки. Съставено в Брюксел на 14 януари 1999 година. За Комисията Franz FISCHLER Член на Комисията (1) ОВ L, 181, 1. 7. 1992, стр. 21. (2) ОВ L 126, 24. 5. 1996, стр. 37. (3) ОВ L 329, 30. 12. 1995, стр. 18. (4) ОВ L 265, 30. 9. 1998, стр. 4. (5) ОВ L 159, 1. 7. 1993, стр. 112. (6) ОВ L 145, 15. 5. 1998, стр. 11. (7) ОВ L 256, 7. 9. 1987, стр. 1. (8) ОВ L 292, 30. 10. 1998, стр. 1. 160 BG Официален вестник на Европейския съюз 03/т. 26 ПРИЛОЖЕНИЕ „ПРИЛОЖЕНИЕ I Продукти, за които се използва скорбяла и/или нейните производни, спадащи към следните кодове и глави от комбинираната номенклатура кодове по КН ex 1302 Зеленчукови сокове и екстракти; пектинови вещества, пектинати и пектати; агар-агар и други растителни клейове и сгъстители, моди- фицирани или не, извлечени от растителни продукти: - Клейове и сгъстители, модифицирани или не, извлечени от растителни продукти Описание ex 1302 32 90 - - - Клей от семена на хюар ex 1302 39 00 - - Други: - Караген (ирландски мъх) ex 1404 Растителни продукти, неконкретизирани и невключени другаде: 1404 20 00 - Памучни пухоотделители ex 1702 Други захари, включително химически чиста лактоза, малтоза, глюкоза и фруктоза, в твърда форма; захарни сиропи, несъдържащи добавъчни ароматизатори или оцветители, изкуствен мед, смесен или не с естествен мед; карамел: 1702 50 00 - Химически чиста фруктоза ex 1702 90 - Други, включително инвертирана захар: 1702 90 10 - - Химически чиста малтоза ex Глава 29 Органични химически вещества, без подпозиции 2905 43 00 и 2905 44 Глава 30 Фармацевтични продукти 3402 Органични повърхностно-активни реактиви (но не сапуни); повърхностно-активни препарати (включително допълнителни миещи пре- парати) и почистващи препарати, със съдържание на сапун или не, различни от тези под заглавие № 3401 ex Глава 35 Албуминоидни вещества; модифицирани скорбяли; лепила; ензими без позиция № 3501 и подпозиции 3505 10 10, 3505 10 90 и 3505 20 ex Глава 38 Различни химически продукти без позиции № 3809 и 3824 60 Глава 39 Пластмаси и пластмасови изделия ex Глава 48 Хартия и картон; артикули от хартиена маса, хартия и картон 4801 00 Вестникарска хартия на рула или листове 4802 4803 00 4804 4805 4806 Хартия и картон без покритие, от типа, използван за писане, отпечатване и други графически цели, перфокарти и перфоленти, на рула или листове, различни от хартията, спадаща към позиции № 4801 или 4803; ръчна хартия или картон Тоалетна хартия или тампони за лице, хартиени кърпи и салфетки и сродна хартия от типа, използван за домакински и санитарни цели, целулозна вата и целулозни влакна, крепирани или не, къдрави, щамповани, перфорирани, с оцветена или с декорирана повърх- ност или с печатни изображения, на рула или листове Занаятчийска хартия и картон без покритие, на рула или листове, различни от спадащите към позиции № 4802 или 4803 Друга хартия и картон без покритие, на рула или листове, необработвани допълнително, освен според предписанията в бележка 2 към Глава 48 на Комбинираната номенклатура Растителен пергамент, маслонепроницаеми хартии, чертежни хартии, пергаментови или други гланцирани, прозрачни или полупрозрачни хартии, на рула или листове 03/т. 26 BG Официален вестник на Европейския съюз 161 кодове по КН Описание 4807 4808 4809 4810 4811 Комбинирана хартия и картон (произведени чрез слепване на плоски слоеве хартия или картон със слепващо вещество), без повърх- ностно покритие или импрегниране, укрепени вътрешно или не, на рула или листове Гофрирана хартия и картон (със или без залепени листове с гладка повърхност), крепирани, набръчкани, щамповани или перфорирани, на рула или листове, различни от хартиения тип, описан в позиция № 4803 Индиго, самокопираща се хартия и други копирни или пренасящи хартии (включително хартия с покритие или импрегнирана за дублиращи шаблони или офсетни платки), печатана или не, на рула или листове Хартия и картон с каолиново покритие от едната или от двете страни или с други неорганични вещества, със или без обложка, със или без повърхностно оцветяване, декориране или печат, на рула или на листове Хартия, картон, целулозна вата или целулозни влакна, с покритие, импрегнирани, с повърхностно оцветяване, декориране или печат, на рула или на листове, различни от стоките от типа, описан в позиции № 4803, 4809 или 4810 4812 00 00 Филтърни блокове, плочи или платки от хартиена маса ex 4813 Цигарена хартия, нарязана със съответните размери или във форма на книжки или тръбички: ex 4813 90 - Други ex 4814 Тапети и сходни покрития за стени; прозоречни транспаранти или хартия за прозорци: 4814 10 00 - „боядисана“ хартия 4814 20 00 - Тапети и сходни покрития за стени, състоящи се от хартия с лицево покритие, с грапав, щампован, оцветен, с декоративна щампа или по друг начин декориран пластмасов слой 4814 90 - Други ex 4816 Индиго, самокопираща се хартия и други копирни или пренасящи хартии (различни от спадащите към позиция № 4809), дублиращи шаблони или офсетни платки, от хартия, в кутии или не: 4816 10 00 - Индиго и други сходни копирни хартии 4816 90 00 - Други Глава 52 Памук ex 5801 Тъкáни мъхнати и плюшени платове, различни от платовете под позиция № 5806: - От памук: 5801 21 00 - - Нерязани мъхнати платове ex 5802 Хавлиени кърпи и подобни тъкáни платове, различни от тесните платове под позиция № 5806; текстилни платове с пискюли, раз- лични от продуктите под позиция № 5703: - Хавлиени кърпи и подобни тъкáни платове, от памук: 5802 11 00 - - Неизбелени 5802 19 00 - - Други ex 5803 Марля, различна от тесните платове, спадащи към позиция № 5806: 5803 10 00 - От памук 162 BG Официален вестник на Европейския съюз 03/т. 26 ПРИЛОЖЕНИЕ II Код по КН Описание А. ОСНОВНИ ВИДОВЕ СКОРБЯЛА И НИШЕСТЕ (1) (2) Качество на скорбялата, необхо- димо за производство на 1 тон (коефициент) ex 1108 Скорбяла и нишесте, инулин: 1108 11 00 1108 12 00 1108 13 00 - Скорбяла и нишесте: - - Скорбяла от пшеница - - Скорбяла от царевица - - Нишесте от картофи ex 1108 19 - - Други скорбяла и нишесте: 1108 19 10 - - Скорбяла от ориз ex 1108 19 90 - - - Други скорбяли: ечемична и овесена скорбяла Б. СЛЕДНИТЕ ДЕРИВАТИВНИ ПРОДУКТИ ВЪЗ ОСНОВА НА ГОРНИТЕ 1702 Други видове захар, включително химически чиста лактоза, малтоза, глюкоза и фруктоза, в твърдо състояние; захарни сиропи, несъдържащи ароматизиращи или оцветяващи добавки; заместители на мед, дори смесени с естествен мед; карамел: ex 1702 30 - Глюкоза и глюкозен сироп, несъдържащи фруктоза или съдържащи в сухо състояние под 20 % фруктоза - - Други: - - - Съдържащи в сухо състояние 99 % фруктоза или повече: - - - - Под формата на бял кристален прах, дори агломерирани - - - - Други (3) - - - Други: - - - - Под формата на бял кристален прах, дори агломериран - - - - Други (3) 1702 30 51 1702 30 59 1702 30 91 1702 30 99 ex 1702 40 - Глюкоза и сироп от глюкоза, съдържащи тегловно в сухо състояние 20 % включително до 50 % фруктоза: 1702 40 90 - - Други (3) ex 1702 90 - Други, включително инвертирана захар: 1702 90 50 - - Малтодекстрин и сироп от малтодекстрин: - - - Под формата на бял кристален прах, дори агломериран - Други (3): - - Карамел: - - - Други: 1702 90 75 1702 90 79 - - - - Под формата на прах, агломериран или не - - - - Други (3) 1,00 1,00 1,00 1,00 1,00 1,304 1,00 1,304 1,00 1,00 1,304 1,00 1,366 0,95 (1) Показаният коефициент важи за скорбяла със съдържание на сухо вещество минимум 87 % в случай на царевичните, оризовите, пшеничните, ечемичните и овесените скорбяли и поне 80 % в случай на картофено нишесте. Възстановяването при производство за основен вид скорбяла с по-ниско съдържание на сухо вещество от посоченото се коригира по следната формула: 1. царевична, оризова, пшенична, ечемична и овесена скорбяла: фактическото процентно съдържание на сухо вещество 2. картофено нишесте: 87 × възстановените разходи фактическото процентно съдържание на сухо вещество 80 × възстановените разходи Съдържанието на сухо вещество в скорбялата се определя по метода, предвиден в приложение II на Регламента (ЕИО) № 1908/84 на Комисията (ОВ L 178, 5. 7. 1984 г. , стр. 22). Когато възстановяването при производство се изплаща за скорбяла с код по КН 1108, съдържанието на сухото вещество в скорбялата трябва да бъде минимум 97 %. Методът, изложен в приложение III на настоящия Регламент, се използва, за да се определи степента на чистота на скорбялата. (2) Директно произведени от царевица, пшеница, ечемик, овес, ориз или картофи, с изключение на всички използвани вторични продукти, получени по време на производство на други земеделски продукти или стоки. (3) Възстановяването при производство се изплаща за продукти с кодове по КН със съдържание на сухото вещество минимум 78 %. Възстановяването при производство за про- дукти с кодове по КН със съдържание на сухото вещество по-малко от 78 % трябва да се коригира по следната формула: фактическото процентно съдържание на сухо вещество 78 × възстановените разходи 03/т. 26 BG Официален вестник на Европейския съюз 163 Код по КН Описание ex 2905 Акрилови алкохоли и техните халогенирани, сулфурирани, нитрирани или нитрозирани производни: Качество на скорбялата, необхо- димо за производство на 1 тон (коефициент) - Други поливалентни алкохоли: 2905 43 00 - - Манитол 2905 44 - - D-глуситол (сорбитол): - - - Във воден разтвор: 2905 44 11 - - - - Съдържащи 2 % или по-малко D-манитол, изчислен по съдържанието на D-глуситола (1) 2905 44 19 - - - - Други (1) - - - Други: 2905 44 91 - - - - Съдържащи 2 % или по-малко D-манитол, изчислен по съдържанието на D-глуситола 2905 44 99 - - - - Други 3505 Декстрини и други модифицирани скорбяли (например, предварително желатинирани или естерифицирани скорбяли), лепила на базата на скорбяли или декстрини или други модифицирани скорбяли: ex 3505 10 - Декстрини и други модифицирани скорбяли: 3505 10 10 - - Декстрини (2) - - Други модифицирани скорбяли: 3505 10 90 - - - Други (2) 3505 20 - Лепила ex 3809 Реагенти за крайна обработка, багрилни носители за ускоряване или фиксиране на багрилата и други про- дукти и препарати (например, апретиращи вещества и байцове) от типа, който се използва в текстилната, хартиената, кожарската или подобни индустрии, неконкретизирани и невключени другаде: 3809 10 - На базата на скорбелни вещества (2) ex 3824 Свързващи препарати за леярски форми или сърца; химически продукти и препарати на химическата или на сродни индустрии (включително състоящи се от смеси на естествени продукти), неконкретизирани и невключени другаде; остатъчни продукти на химическата или на сродни индустрии, неконкретизирани и невключени другаде: 3824 60 - Сорбитол, различен от сорбитола в подпозиции 2905 44 - - Във воден разтвор: 3824 60 11 - - - Съдържащи 2 % или по-малко D-манитол, изчислен по съдържанието на D-глуситола (1) 3824 60 19 - - - Други (1) - - Други: 3824 60 91 - - - Съдържащи 2 % или по-малко D-манитол, изчислен въз основа на съдържанието на D-глуситола 3824 60 99 - - - Други 1,52 1,068 0,944 1,52 1,52 1,14 1,14 1,14 1,14 1,068 0,944 1,52 1,52 (1) Възстановяването при производство се изплаща за D-глуситол (сорбитол) във воден разтвор със съдържание на сухо вещество минимум 70 %. Когато съдържанието на сухото вещество е по-ниско от 70 %, възстановяването при производство се коригира по следната формула: фактическото процентно съдържание на сухо вещество 70 × възстановените разходи (2) Възстановяването при производство се изплаща въз основа на съдържанието на сухо вещество в скорбялата или декстрина. “


eurovoc_concepts:
Community certification
contract
data processing
electronic mail
electronic money
electronics industry

formats: html pdf print

text: 6. 4. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes C 93/33 Avis du Comité des régions sur la «Proposition de directive du Parlement européen et du Conseil sur un cadre commun pour les signatures électroniques» LE COMITÉ DES RÉGIONS, (1999/C 93/06) vu la «Proposition de directive du Parlement européen et du Conseil sur un cadre commun pour les signatures électroniques» (COM(1998) 297 final — 98/0191 COD) (1); vu la décision du Conseil en date du 30 juillet 1998, de le consulter à ce sujet, conformément à l’article 198C premier alinéa du Traité instituant la Communauté européenne; vu la décision de son Bureau en date du 16 septembre 1998, d’attribuer la préparation de l’avis à la commission 3 «Réseaux transeuropéens, transports, société de l’information»; vu son avis (CdR 350/97 fin) (2) sur la Communication de la Commission au Conseil, au Parlement européen, au Comité économique et social et au Comité des régions sur «Une initiative européenne dans le domaine du commerce électronique» (COM(97) 157 final); vu le projet d’avis (CdR 332/98 rév. ) adopté par la commission 3 le 27 novembre 1998 (rapporteur: M. Koivisto), a adopté lors de sa 27e session plénière des 13 et 14 janvier 1999 (séance du 14 janvier) l’avis suivant. 1. Introduction Le Comité des régions: du commerce électronique, alors que les signatures électroniques et les services de certification jouent également un rôle important pour le développement aux niveaux régional et local de nouveaux services publics; 1. 1. accueille favorablement la proposition de direc- tive de la Commission, et constate qu’elle prend en considération les principes généraux qu’il a lui-même formulés à cet égard, notamment dans son avis sur l’initiative européenne dans le domaine du commerce électronique; 1. 2. souligne la nécessité, tant pour le marché intérieur que pour les régions, de développer des méthodes aussi cohérentes que possible au niveau global; 1. 3. souscrit à l’approche de la Commission, selon laquelle il est nécessaire d’éviter tout régime d’autorisa- tion préalable concernant la prestation de services de certification; considère qu’à l’heure actuelle, 1. 7. la liberté de prestation de services de certification et la possibilité de recourir à des systèmes fermés garantissent le développe- ment aux niveaux régional et local de services publics basés sur les signatures électroniques; 1. 8. considère que le développement des services publics nécessite une définition plus précise de la relation entre le champ d’application général de la directive et les systèmes fermés mentionnés dans la proposition; souligne en particulier la nécessité de développer 1. 4. une législation en matière de services publics qui garan- tisse la reconnaissance juridique des signatures électroni- ques au même titre que les signatures manuscrites; espère que la Commission prendra les mesures 1. 9. appropriées s’il s’avère que les méthodes utilisées pour l’application des signatures électroniques dans le secteur public européen portent préjudice à la liberté de circula- tion des citoyens; 1. 5. estime, comme la Commission, qu’il est impor- tant de garantir, en matière de signatures électroniques, une législation neutre du point de vue technique; 1. 6. constate que, dans son exposé des motifs, la Commission se concentre essentiellement sur les besoins (1) JO C 325 du 23. 10. 1998, p. 5. (2) JO C 180 du 11. 6. 1998, p. 19. 1. 10. invite la Commission à surveiller l’évolution de la situation, et à prendre les mesures nécessaires au cas où la simplification du recours aux signatures électroniques entraînerait une demande croissante de reconnaissance stricte des signatures électroniques tant dans le secteur public que privé, même lorsque cette reconnaissance n’est pas indispensable pour la transac- tion ou le service concerné; C 93/34 FR Journal officiel des Communautés européennes 6. 4. 1999 1. 11. estime qu’il est essentiel, pour une reconnais- sance rapide des signatures électroniques, de cibler les ressources de la Commission sur des actions de sensibilisation concernant les possibilités offertes par les signatures électroniques et sur la mise en œuvre d’applications et de services basés sur ce type de signatures. 2. Objectif et champ d’application de la directive La directive à l’examen vise à assurer le bon 2. 1. fonctionnement du marché intérieur dans le domaine des signatures électroniques, en instituant un cadre juridique homogène et approprié à l’utilisation de ces signatures dans la Communauté européenne et en définissant un ensemble de critères qui constituent la base de leur reconnaissance juridique. 2. 2. Les communications et le commerce électroni- ques mondiaux dépendent de l’adaptation progressive des législations nationales et internationales à l’évolution rapide de l’infrastructure technique. Même si, dans de nombreux cas, procéder par analogie avec les règles existantes peut fournir une solution satisfaisante, il sera peut-être nécessaire d’adapter ces législations en fonction des nouvelles technologies afin d’éviter les effets contrai- res ou indésirables. Bien que les signatures numériques produites à l’aide de techniques cryptographiques soient aujourd’hui considérées comme un type de signature électronique de première importance, la Commission estime que le cadre réglementaire européen doit être suffisamment souple pour prendre en compte d’autres techniques susceptibles d’être utilisées pour assurer l’authentification. 2. 3. La technologie des signatures électroniques a des applications évidentes dans les environnements fermés, comme un réseau local d’entreprise ou un système bancaire. Les certificats et les signatures électroniques ont également une fonction d’autorisation, par exemple pour accéder à un compte privé. Dans le cadre des législations nationales, le principe de la liberté contrac- tuelle permet aux parties contractantes de convenir entre elles des modalités de leurs transactions, c’est-à-dire si elles acceptent ou non les signatures électroniques. Dans ce cas, il n’y a manifestement pas besoin de réglementation. 2. 4. Compte tenu de la gamme de services en question et de leurs possibles applications, les prestataires de services de certification doivent pouvoir offrir leurs services sans être obligés d’obtenir une autorisation préalable. Toutefois, les prestataires de services souhaite- ront peut-être bénéficier de la validité juridique que confèrent aux signatures électroniques des régimes volontaires d’accréditation liés à des exigences commu- nes. Selon la proposition de directive, l’accréditation doit être considérée comme un service public offert aux prestataires de services de certification désireux de fournir des services de haut niveau. Ceci ne doit en aucun cas impliquer qu’un prestataire de service non accrédité est automatiquement moins sûr. 2. 5. Un prestataire de services de certification peut offrir une large gamme de services. La directive à l’examen porte plus particulièrement sur les services de certification en relation avec les signatures électroniques. Les certificats peuvent être utilisés à des fins très diverses et contenir différents éléments d’information. Il peut s’agir d’identificateurs classiques, comme le nom, l’adresse, le numéro d’enregistrement ou le numéro de sécurité sociale, le numéro de TVA ou d’identification fiscale, ou d’attributs spécifiques au signataire permet- tant de savoir, par exemple, s’il est mandaté pour agir au nom d’une entreprise, s’il est solvable, s’il a des garants ou s’il est titulaire de permis ou de licences particuliers. Par conséquent, divers certificats sont envi- sageables pour toute une série d’utilisations. Néanmoins, un cadre juridique est surtout nécessaire pour les certificats, afin de permettre l’authentification de la signature électronique de la personne qui signe. 2. 6. Dans un système ouvert, mais fiable, de signatu- res électroniques, l’effet juridique attesté par une signa- ture est un élément essentiel. Selon la Commission, l’application de la directive à l’examen contribuera également à instituer un cadre juridique harmonisé dans la Communauté en garantissant que la force exécutoire, l’effet ou la validité juridique d’une signature électroni- que ne soit pas contesté au seul motif que la signature se présente sous la forme de données électroniques, qu’elle ne repose pas sur un certificat agréé ou sur un certificat délivré par un prestataire de services de certification accrédité, et que les signatures électroniques soient reconnues au niveau juridique de la même façon que les signatures manuscrites. En outre, les régimes nationaux d’admissibilité des preuves doivent être élargis pour prendre en compte l’utilisation des signatures électroniques. 2. 7. La reconnaissance juridique des signatures élec- troniques doit reposer sur des critères objectifs, transpa- rents, non discriminatoires et proportionnels et n’être conditionnée à aucune autorisation ou accréditation du prestataire de service concerné. Les exigences communes applicables aux prestataires de services de certification doivent permettre la reconnaissance internationale des signatures et certificats dans la Communauté euro- péenne. Les exigences doivent s’appliquer aux prestatai- res de services de certification indépendamment du type d’accréditation en vigueur dans tel ou tel État membre. Les progrès techniques ou l’évolution du marché pouvant exiger certaines adaptations, il sera peut-être nécessaire de réviser ces exigences de temps en temps. La Commis- sion pourra proposer de nouvelles exigences sur la base des recommandations qui lui seront faites. 2. 8. En matière de responsabilité, des règles commu- nes doivent contribuer à susciter la confiance des consommateurs et des entreprises, qui accordent crédit aux certificats, et des prestataires de services, et promou- voir ainsi une large diffusion des signatures électroni- ques. Des mécanismes coopératifs permettant 2. 9. la reconnaissance d’État à État des signatures et certificats avec les pays tiers sont essentiels au développement du commerce électronique international. En particulier, permettre aux prestataires de services de certification à 6. 4. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes C 93/35 l’intérieur de la Communauté européenne d’avaliser les certificats de pays tiers de la même façon qu’ils garantissent leurs propres certificats pourrait constituer un moyen simple mais efficace de promouvoir les services internationaux. 3. Observations spécifiques 3. 1. Le Comité des régions signale qu’il a déjà souligné, notamment dans son avis sur l’initiative européenne dans le domaine du commerce électronique, combien il est important pour l’expansion du commerce électronique de disposer d’un cadre légal cohérent tant au niveau européen que mondial. C’est pourquoi il accueille favorablement la proposition de la Commis- sion, et espère qu’elle sera examinée et mise en applica- tion dans les plus brefs délais, notamment afin de minimiser les divergences entre les législations nationales et les méthodes utilisées dans le secteur privé et dans les administrations publiques. Le Comité invite la Commission à prendre les 3. 2. mesures nécessaires pour garantir que la réglementation proposée dans la directive soit également approuvée au niveau mondial. Si cela s’avérait impossible, elle devrait alors s’efforcer d’aligner la directive en question sur les initiatives les plus générales prises au niveau mondial dans ce domaine. Dans le cas contraire, les PME en particulier pourraient rencontrer des obstacles insur- montables au moment de développer des relations commerciales avec des régions situées en dehors du marché intérieur. Naturellement, il est nécessaire de trouver un juste milieu entre la réalisation de cet objectif et l’adoption rapide des signatures électroniques sur le territoire de l’Union. 3. 3. Le Comité tient également à signaler que l’adop- tion, non seulement au niveau communautaire mais également au-delà des frontières de l’UE, d’une réglemen- tation en matière de signatures électroniques peut contribuer dans une large mesure à réduire la période d’adaptation des régions concernées par l’élargissement de l’Union et à accélérer le développement des infrastruc- tures de ces régions. Le Comité des régions approuve la proposition 3. 4. de la Commission d’éviter d’adopter des régimes d’auto- risation préalable pour les prestataires de services de certification ou de leur imposer un régime d’accréditation obligatoire, pour les raisons exposées à juste titre dans la proposition de directive. 3. 5. Le Comité souscrit également à la position de la Commission concernant la nécessité d’assurer la reconnaissance juridique des signatures électroniques au même titre que les signatures manuscrites, et souligne en particulier le rôle important joué par le secteur public dans la vérification des règles relatives à ses propres activités. 3. 7. Le Comité constate que, dans son exposé des motifs, la Commission se concentre sur la réalisation d’un cadre favorable au commerce électronique. Bien que ce dernier joue un rôle important, il faut également signaler que différentes régions de l’UE se sont lancées dans des projets visant à développer les services fournis par les administrations régionales et locales, et dont un élément fondamental est la reconnaissance électronique des parties concernées. Le Comité des régions déplore que la Commission n’ait pas mentionné de façon spécifique cet aspect du développement des signatures électroniques, qui est essentiel du point de vue des citoyens. A` court terme, la liberté de prestation de services 3. 8. de certification et la possibilité de recourir à des systèmes fermés garantissent la mise en œuvre des projets de développement des administrations régionales et locales conformément aux besoins spécifiques de ce secteur. Le Comité des régions espère cependant que la Commission suivra l’évolution du recours aux signatures électroni- ques dans les services publics européens, et prendra les mesures nécessaires au cas où les éventuelles divergences entre les méthodes utilisées entraveraient l’application du principe de la liberté de circulation des citoyens. 3. 9. Le Comité des régions attire l’attention de la Commission sur le fait que la proposition de directive ne définit pas clairement la différence fondamentale entre le champ d’application général de la directive et les systèmes fermés mentionnés dans la proposition. A` cet égard, le Comité estime notamment que l’exemple des services offerts par une commune à ses habitants et exigeant une signature manuscrite ou électronique n’est pas assez clair. 3. 10. Le Comité approuve la position de la Commis- sion concernant la nécessité de garantir un niveau élevé de protection des informations, notamment pour les services de certification. Le Comité des régions invite cependant la Commission, et en particulier le «comité des signatures électroniques» tel que dénommé dans le document à l’examen, à garantir que la simplification technique du recours aux signatures électroniques n’en- traînera pas l’obligation de reconnaissance dans les cas où celle-ci n’est pas absolument nécessaire, et ce pour des raisons liées à la protection de la vie privée. Une telle obligation pourrait être considérée comme un obstacle à la transparence notamment en ce qui concerne certaines questions administratives si une reconnaissance était exigée dans les cas où l’anonymat s’avérerait justifié. De même, en matière de commerce électronique, il serait suffisant dans la plupart des cas de vérifier que le paiement a bien été effectué par le client et que le destinataire a effectivement reçu le montant dû. 3. 6. Le Comité considère que le développement de nouveaux services actuellement en cours aussi bien dans les administrations régionales et locales que dans le secteur privé exige que la réglementation générale en matière de signatures électroniques soit aussi neutre que possible du point de vue technique. 3. 11. Le Comité estime qu’il est important de répan- dre rapidement l’usage des signatures électroniques. Un volume suffisant de transactions est une condition essentielle aussi bien pour les fournisseurs de services de certification que pour la diffusion du commerce électronique. De même, l’usage des signatures électro- C 93/36 FR Journal officiel des Communautés européennes 6. 4. 1999 niques diminuera le coût des services publics. Il est primordial, en particulier du point de vue régional, que le 5e programme-cadre et les ressources de la Commission permettent de mener des actions de sensibilisation concernant les possibilités d’usage des signatures électro- niques et de mettre en œuvre des applications et des services européens qui contribueront à l’expansion des signatures électroniques. Bruxelles, le 14 janvier 1999. Le Président du Comité des régions Manfred DAMMEYER Avis du Comité des régions sur le «Schéma de développement de l’espace communautaire» (1999/C 93/07) LE COMITÉ DES RÉGIONS, vu le «Schéma de développement de l’espace communautaire» (SDEC); vu la décision de la Commission en date du 8 juin 1998 de consulter le Comité des régions à ce sujet, conformément à l’article 198C, premier alinéa, du Traité instituant la Communauté européenne; vu la décision de son Bureau en date du 15 juillet 1998 d’attribuer la préparation de l’avis à la commission 4 «Aménagement du territoire, questions urbaines, énergie et environnement»; vu le projet d’avis (CdR 266/98 rév. 2) adopté par la commission 4 le 11 décembre 1998 (rapporteur: Mme Claude du Granrut, corapporteur M. Anders Knape), a adopté à la majorité, lors de sa 27e session plénière des 13 et 14 janvier 1999 (séance du 14 janvier) l’avis suivant. 1. Observations générales 1. 1. Rappel des objectifs et de la démarche du SDEC 1. 1. 1. L’élaboration du SDEC marque la volonté de l’Union européenne de relever les défis économiques mondiaux alors même qu’elle intensifie son intégration économique, qu’elle constate le rôle croissant des autori- tés régionales et locales dans le développement territorial et qu’elle prépare son élargissement aux pays d’Europe centrale et orientale. Cette volonté va de pair avec les trois buts fondamentaux assignés par le Conseil informel des ministres de l’Aménagement du territoire de Leipzig à savoir la cohésion économique et sociale, un développe- ment durable et une compétitivité territoriale équilibrée par la solidarité. Dans cette perspective, le SDEC propose la mise en œuvre d’un concept de développement territorial, intégré et pertinent quant à sa zone d’application, permettant une utilisation plus équilibrée, plus efficace et plus responsable de l’espace européen et une meilleure gestion de ses ressources naturelles, humaines et techniques. Pour prendre en compte la diversité des territoires et la complexité des enjeux économiques et sociaux, ce concept suggère un processus de décision qui implique les différents niveaux de responsabilité et qui favorise la cohérence et la complémentarité des actions d’aménage- ment et de développement menées par les États membres. 1. 1. 2. Le SDEC suggère également une intégration effective des impacts territoriaux des politiques commu- nautaires, source de valeur ajoutée et d’optimisation des


title: ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 92/1999 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 14ης Ιανουαρίου 1999 σχετικά με τις προσφορές που ανακοινώνονται για την εξαγωγή βρώμης στο πλαίσιο του διαγωνισμού που προβλέπεται στον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 2007/98

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
oats

formats: pdf print

text: 15. 1. 1999 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym L 9/19 JAMOMISLOS (EJ) aqih. 92/1999 TGS EPITQOPGS tgr 14gr Iamouaq(cid:148)ou 1999 swetij(cid:145) le tir pqosvoq(cid:146)r pou amajoim(cid:150)momtai cia tgm enacyc(cid:147) bq(cid:150)lgr sto pka(cid:148)sio tou diacymislo(cid:151) pou pqobk(cid:146)petai stom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2007/98 G EPITQOPG TYM EUQYPA(cid:136)JYM JOIMOTGTYM, (cid:130)womtar up(cid:149)xg: tg sumh(cid:147)jg cia tgm (cid:148)dqusg tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar, tom jamomisl(cid:149) (EOJ) aqih. 1766/92 tou Sulbouk(cid:148)ou, tgr 30(cid:147)r Ioum(cid:148)ou 1992 peq(cid:148) dgliouqc(cid:148)ar joim(cid:147)r oqcam(cid:150)seyr acoq(cid:145)r stom tol(cid:146)a tym sitgq(cid:150)m (1), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 923/96 (2), tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 1501/95 tgr Epitqop(cid:147)r, tgr 29gr Ioum(cid:148)ou 1995, peq(cid:148) hesp(cid:148)seyr oqisl(cid:146)mym keptoleq(cid:150)m jam(cid:149)mym evaqloc(cid:147)r tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 1766/92 tou Sulbouk(cid:148)ou (cid:149)som avoq(cid:145) tg woq(cid:147)cgsg epistqov(cid:150)m jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) jah(cid:150)r jai ta l(cid:146)tqa ta opo(cid:148)a pq(cid:146)pei ma kalb(cid:145)momtai se peq(cid:148)ptysg diataqaw(cid:147)r tgr acoq(cid:145)r stom tol(cid:146)a tym sitgq(cid:150)m (3), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2513/98 (4), tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2007/98 tgr Epitqop(cid:147)r, tgr 21gr Septelbq(cid:148)ou 1998, peq(cid:148) eidijo(cid:151) l(cid:146)tqou paq(cid:146)lbasgr cia ta sitgq(cid:145) stg Vimkamd(cid:148)a jai tg Sougd(cid:148)a (5), (cid:149)pyr tqopopoi- (cid:147)hgje ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2599/98 (6), jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 8, Ejtil(cid:150)mtar: Sougd(cid:148)a jai pqooq(cid:148)fetai cia enacyc(cid:147) ap(cid:149) tg Vimkamd(cid:148)a jai tg Sougd(cid:148)a pqor (cid:149)ker tir tq(cid:148)ter w(cid:150)qer· (cid:149)ti to (cid:145)qhqo 8 tou jamomislo(cid:151) (EJ) aqih. 2007/98, pqobk(cid:146)- pei (cid:149)ti, le b(cid:145)sg tir amajoimyhe(cid:148)ser pqosvoq(cid:146)r, g Epitqop(cid:147) d(cid:151)matai, s(cid:151)lvyma le tg diadijas(cid:148)a pou pqobk(cid:146)petai sto (cid:145)qhqo 23 tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 1766/92, ma apova- s(cid:148)sei ma lg dohe(cid:148) sum(cid:146)weia sto diacymisl(cid:149)· (cid:149)ti kalbamol(cid:146)mym up(cid:149)xg, id(cid:148)yr tym jqitgq(cid:148)ym pou pqobk(cid:146)- pomtai sto (cid:145)qhqo 1 tou jamomislo(cid:151) (EJ) aqih. 1501/95, dem emde(cid:148)jmutai o jahoqisl(cid:149)r l(cid:146)cistgr epistqov(cid:147)r· (cid:149)ti ta l(cid:146)tqa pou pqobk(cid:146)pomtai stom paq(cid:149)mta jamomisl(cid:149) e(cid:148)mai s(cid:151)lvyma le tg cm(cid:150)lg tgr epitqop(cid:147)r diawe(cid:148)qisgr sitgq(cid:150)m, ENEDYSE TOM PAQOMTA JAMOMISLO: (cid:129)qhqo 1 Dem d(cid:148)detai sum(cid:146)weia stir pqosvoq(cid:146)r pou amajoim(cid:150)momtai ap(cid:149) tir 8 (cid:146)yr tir 14 Iamouaq(cid:148)ou 1999, sto pka(cid:148)sio tou diacymislo(cid:151) tgr epistqov(cid:147)r jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) bq(cid:150)lgr pou amav(cid:146)qetai stom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2007/98. (cid:149)ti, le tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2007/98, pqojgq(cid:151)whgje diacymisl(cid:149)r cia tom jahoqisl(cid:149) tgr epistqov(cid:147)r jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) bq(cid:150)lgr pou paq(cid:145)cetai stg Vimkamd(cid:148)a jai stg (cid:129)qhqo 2 O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r aqw(cid:148)fei ma isw(cid:151)ei stir 15 Iamouaq(cid:148)ou 1999. O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r e(cid:148)mai desleutij(cid:149)r yr pqor (cid:149)ka ta l(cid:146)qg tou jai isw(cid:151)ei (cid:145)lesa se j(cid:145)he jq(cid:145)tor l(cid:146)kor. Bqun(cid:146)kker, 14 Iamouaq(cid:148)ou 1999. Cia tgm Epitqop(cid:147) Franz FISCHLER L(cid:146)kor tgr Epitqop(cid:147)r (1) EE L 181 tgr 1. 7. 1992, s. 21. (2) EE L 126 tgr 24. 5. 1996, s. 37. (3) EE L 147 tgr 30. 6. 1995, s. 7. (4) EE L 313 tgr 21. 11. 1998, s. 16. (5) EE L 258 tgr 22. 9. 1998, s. 13. (6) EE L 325 tgr 3. 12. 1998, s. 10


title: Resolution on Colombia

eurovoc_concepts:
Colombia
government
paramilitary force
settlement of disputes

formats: html print


title: Kommissionens förordning (EG) nr 86/1999 av den 14 januari 1999 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
perennial vegetable
pip fruit

text: L 9/6 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 15. 1. 1999 I (R(cid:132)ttsakter vilkas publicering (cid:132)r obligatorisk) KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 86/1999 av den 14 januari 1999 om fastst(cid:132)llande av schablonv(cid:132)rden vid import f(cid:148)r best(cid:132)mning av ing(cid:134)ngspriset f(cid:148)r vissa frukter och gr(cid:148)nsaker EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 3223/94 av den 21 december 1994 om till(cid:132)mpningsf(cid:148)re- skrifter f(cid:148)r importordningen f(cid:148)r frukt och gr(cid:148)nsaker (1), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 1498/98 (2), s(cid:132)rskilt artikel 4. 1 i denna, med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 3813/92 av den 28 december 1992 om den ber(cid:132)kningsenhet och de omr(cid:132)kningskurser till(cid:132)mpas avseende den gemensamma jordbrukspolitiken (3), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 150/95 (4), s(cid:132)rskilt artikel 3. 3 i denna, och som skall med beaktande av f(cid:148)ljande: I f(cid:148)rordning (EG) nr 3223/94 anges som till(cid:132)mpning av resultaten av de multilaterala f(cid:148)rhandlingarna i Uruguay- rundan kriterierna f(cid:148)r kommissionens fastst(cid:132)llande av schablonv(cid:132)rdena vid import fr(cid:134)n tredje land f(cid:148)r de produkter och de perioder som anges i bilagan till den f(cid:148)rordningen. Vid till(cid:132)mpningen av dessa kriterier b(cid:148)r schablonv(cid:132)rdena vid import fastst(cid:132)llas till de niv(cid:134)er som anges i bilagan till denna f(cid:148)rordning. H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 De schablonv(cid:132)rden vid import som avses i artikel 4 i f(cid:148)rordning (EG) nr 3223/94 skall fastst(cid:132)llas enligt tabellen i bilagan. Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft den 15 januari 1999. Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 14 januari 1999. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 337, 24. 12. 1994, s. 66. (2) EGT L 198, 15. 7. 1998, s. 4. (3) EGT L 387, 31. 12. 1992, s. 1. (4) EGT L 22, 31. 1. 1995, s. 1. 15. 1. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 9/7 BILAGA till kommissionens f(cid:148)rordning av den 14 januari 1999 om fastst(cid:132)llande av schablonv(cid:132)rden vid import f(cid:148)r best(cid:132)mning av ing(cid:134)ngspriset f(cid:148)r vissa frukter och gr(cid:148)nsaker KN-nr Kod f(cid:148)r tredje land (1) (EUR/100 kg) Schablonv(cid:132)rde vid import 0702 00 00 0707 00 05 0709 10 00 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 0805 20 10 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 052 204 999 053 999 220 999 052 204 999 052 204 212 220 624 999 052 204 999 052 464 624 999 052 600 999 052 060 400 404 720 728 999 052 064 400 720 999 87,2 66,9 77,0 102,9 102,9 68,8 68,8 133,1 155,7 144,4 43,1 37,0 46,1 37,0 52,2 43,1 38,6 64,9 51,8 61,0 90,0 86,0 79,0 57,2 63,6 60,4 59,6 44,7 78,2 81,5 90,6 97,1 75,3 137,9 62,3 88,1 63,0 87,8 (1) Landsbeteckningar som fastst(cid:132)lls i kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 2317/97 (EGT L 321, 22. 11. 1997, s. 19). Koden ”999” betecknar ”(cid:148)vriga ursprung”


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 95/1999 af 14. januar 1999 om fastsættelse af maksimumsnedsættelsen af importtolden for majs inden for rammerne af den i forordning (EF) nr. 2849/98 omhandlede licitation

eurovoc_concepts:
CCT duties
award of contract
import
maize

text: L 9/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 15. 1. 1999 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 95/1999 af 14. januar 1999 om fastsættelse af maksimumsnedsættelsen af importtolden for majs inden for rammerne af den i forordning (EF) nr. 2849/98 omhandlede licitation KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 1766/92 af 30. juni 1992 om den fælles markedsordning for korn (1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 923/96 (2), særlig artikel 12, stk. 1, og ud fra følgende betragtninger: En licitation over maksimumsnedsættelsen af import- tolden for majs til Spanien blev (cid:134)bnet ved Kommissio- nens forordning (EF) nr. 2849/98 (3); i overensstemmelse med artikel 5 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1839/95 (4), ændret ved forordning (EF) nr. 1963/95 (5), kan Kommissionen efter fremgangs- m(cid:134)den i artikel 23 i forordning (EØF) nr. 1766/92 vedtage at fastsætte en maksimumsnedsættelse af importtolden; ved fastsættelse af denne skal der bl. a. tages hensyn til kriterierne i artikel 6 og 7 i forordning (EF) nr. 1839/95; tilslagsmodtager bliver enhver bydende, hvis bud er lig med eller ligger under maksimumsnedsættelse af import- tolden; anvendelse af ovennævnte kriterier p(cid:134) den nuværende markedssituation for den p(cid:134)gældende kornart medfører, at en maksimumsnedsættelse af importtolden fastsættes til det i artikel 1 nævnte beløb; de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomit(cid:130)en for Korn (cid:190) UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 For bud, der meddeles fra den 8. til den 14. januar 1999 inden for rammerne af den i forordning (EF) nr. 2849/98 omhandlede licitation, fastsættes maksimumsnedsættelsen af importtolden for majs til 74,87 EUR/ton for en maksi- mumstotalmængde p(cid:134) 7 350 tons. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft den 15. januar 1999. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 14. januar 1999. P(cid:134) Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 181 af 1. 7. 1992, s. 21. (2) EFT L 126 af 24. 5. 1996, s. 37. (3) EFT L 358 af 31. 12. 1998, s. 43. (4) EFT L 177 af 28. 7. 1995, s. 4. (5) EFT L 189 af 10. 8. 1995, s. 22


title: PERGUNTA ESCRITA n. 4079/98 do Deputado Manuel ESCOLÁ HERNANDO Bensinförsäljning i Spanien

eurovoc_concepts:
Spain
acid
analytical chemistry
distributive trades
metrology
mineral oil
motor fuel
oil industry
petrol
supply


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 4097/98 dell'on. Konstantinos HATZIDAKIS alla Commissione. Problemi nell'attuazione del quarto protocollo finanziario per Cipro a seguito della non cooperazione della comunità turco-cipriota

eurovoc_concepts:
Cyprus
Türkiye
accession to the European Union
financial aid
financial protocol
use of aid

text: 21. 7. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 207/165 prevede la Commissione, come le consente l’articolo 8 della decisione del settembre 1998, di modificarne rapidamente l’allegato, iscrivendo l’echonoccoccosi alveolare epaticata, consentendo così un controllo che può essere effettuato correttamente solo a livello europeo? Risposta del sig. Flynn a nome della Commissione (23 febbraio 1999) La Decisione 2119/98/CE del Parlamento e del Consiglio del 24 settembre 1998 istituisce una rete di sorveglianza epidemiologica e di controllo delle malattie trasmissibili nella Comunità (1). Per il momento, dell’allegato alla Decisione per includere la «echinococcosi epatica alveolare». la Commissione non intende sottoporre alcun progetto riguardante l’emendamento Tuttavia, le priorità possono variare col tempo in risposta ai mutamenti nella situazione epidemiologica all’interno e all’esterno della Comunità, di modo che è importante controllare i potenziali problemi di salute. La Commissione sostiene «EurEchinoReg», un progetto pilota sull’echinococcosi alveolare. Quando i risultati del progetto saranno noti, la Commissione deciderà sulle necessarie azioni da intraprendere. (1) GU L 268 del 3. 10. 1998. (1999/C 207/229) INTERROGAZIONE SCRITTA E-4097/98 di Konstantinos Hatzidakis (PPE) alla Commissione (14 gennaio 1999) Oggetto: Problemi nell’attuazione del quarto protocollo finanziario per Cipro a seguito della non cooperazione della comunità turco-cipriota In relazione al quarto protocollo finanziario per l’isola di Cipro, sono stati constatati problemi di attuazione e ritardi a livello dell’utilizzazione delle risorse. Ciò è dovuto principalmente al fatto che la comunità turco- cipriota rifiuta di cooperare alla realizzazione delle opere previste. Considerato che i ripetuti sforzi intrapresi per far sì che i turco-ciprioti allentassero la loro intransigenza non hanno dato sinora alcun risultato, non ritiene la Commissione che sia tempo di assegnare tali stanziamenti al governo cipriota in vista della realizzazione di opere che potrebbero eventualmente interessare le due comunità, e ciò con lo scopo di evitare il rischio che le risorse non vengano utilizzate o che vadano addirittura perse? Risposta data dal sig. van den Broek in nome della Commissione (12 febbraio 1999) La Commissione condivide la preoccupazione espressa dall’onorevole parlamentare. Attualmente, essa sta valutando la richiesta delle autorità cipriote di utilizzare i fondi disponibili a titolo del quarto protocollo finanziario per sostenere progetti che contribuiscano al rafforzamento della strategia di preadesione di Cipro e allo sviluppo della società civile del paese mediante l’appoggio ad una serie di iniziative volte a favorire il riavvicinamento tra le due comunità (quale ad esempio il restauro della moschea di Tekke a Larnaca). (1999/C 207/230) INTERROGAZIONE SCRITTA E-4107/98 di Alexandros Alavanos (GUE/NGL) alla Commissione (14 gennaio 1999) Oggetto: Violazione del trattato sull’Unione europea in relazione alla partecipazione della Gran Bretagna all’attacco contro l’Iraq La partecipazione della Gran Bretagna alle operazioni militari contro l’Iraq viola l’articolo I. 1, paragrafi 1 e 2, l’articolo I. 2, paragrafo 1 e l’articolo I. 8 del trattato sull’Unione europea in quanto non vi è stato scambio di informazioni o discussione di alcun tipo prima dell’intervento. Può la Commissione, in qualità di custode dei


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 4075/98 van Werner LANGEN Subsidie van de Europese Unie aan Rijnland-Palts in de periode 1994- 1998 (AANVULLEND ANTWOORD)

eurovoc_concepts:
European Union
Rhineland-Palatinate
aid recipient
exchange of information
financial aid
job creation

text: 29. 11. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 341/35 Bovendien bepaalt het onlangs door de Spaanse regering goedgekeurde referentie-interconnectie-aanbod van Telefonica dat de doorschakelkosten voor gesprekken afkomstig van exploitanten van vaste netten ook zullen gelden voor gesprekken die van mobiele netten afkomstig zijn, waardoor de tarieven voor laatstgenoemde aanzienlijk zullen dalen. De Commissie kan echter niet voorzien in welke mate of wanneer de eindgebruikers zullen profiteren van dergelijke prijsverlagingen, omdat dit afhankelijk is van de concurrentiedruk op de markt en het besluit hierover wordt genomen door de bedrijven die deze diensten aanbieden. (1999/C 341/051) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-4075/98 van Werner Langen (PPE) aan de Commissie (14 januari 1999) Betreft: Subsidie van de Europese Unie aan Rijnland-Palts in de periode 1994-1998 Kan de Commissie mededelen hoeveel subsidie er in de periode tussen 1994 en 1998 uit de fondsen van de Europese Unie naar Rijnland-Palts zijn gegaan, wie de ontvangers hiervan waren en hoeveel personen in welke sectoren er met behulp van deze subsidie werk hebben gevonden? Welke bedragen zijn er uitbetaald uit hoofde van met name de programma’s: 4 KONVER, 4 op het gebied van de landbouw, 4 op EOGFL-gebied, 4 op het gebied van onderwijs, 4 op het gebied van jeugd, 4 op het gebied van cultuur, 4 op het gebied van onderzoek en technologie, 4 op het gebied van universiteiten, 4 op het gebied van de economie, 4 op het gebied van de regionale ontwikkeling/de structuurfondsen, en 4 op het gebied van sociale aangelegenheden? Aanvullend antwoord van de heer Santer namens de Commissie (16 april 1999) Gezien de omvang van het antwoord, doet de Commissie het rechtstreeks aan het geachte parlementslid en aan het Secretariaat-generaal van het Parlement toekomen. (1999/C 341/052) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-4098/98 van John McCartin (PPE) aan de Commissie (14 januari 1999) Betreft: Nationale fiscale tegemoetkomingen In de meeste lidstaten doen sommige regio’s het economisch ongeveer twee keer zo goed als andere. Kan de Commissie gezien het voorgaande bevestigen dat nationale fiscale tegemoetkomingen die in het kader van het regionale beleid als stimulerende maatregel worden toegekend, nog steeds aanvaardbaar zijn binnen de eenheidsmarkt?


title: Beslutning om situationen i Angola

eurovoc_concepts:
Angola
cease-fire
humanitarian aid
international sanctions
wine of superior quality


title: Regionsudvalgets udtalelse om: - »Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93«, og - »Regionalt og lokalt råderum inden for den økonomiske politik og EU-statsstøttekontrollen«

eurovoc_concepts:
State aid
administrative transparency
competition policy
control of State aid
regional aid

text: C 93/64 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 4. 1999 at anstille sammenligninger og vurderinger af den sociale samhørighed i Europa; at de lokale og regionale myndigheder i deres 6. 3. egenskab af arbejdsgivere skal deltage i den sociale dialog i Europa; 6. 5. at Kommissionen udarbejder støtteprogrammer for nyskabende pilotprojekter udviklet af de lokale og regionale myndigheder vedrørende beskæftigelse og socialpolitik; 6. 4. at blive hørt vedrørende EU’s socialpolitik; navn- lig vil det gerne deltage i forberedelserne til det næste europæiske forum om socialpolitik, hvor de lokale og regionale myndigheders rolle skal trækkes bedre frem; 6. 6. at de lokale og regionale myndigheder i EU’s kommende medlemslande inddrages i Fællesskabets socialpolitik, navnlig i beskæftigelsespolitikken, og kan deltage i Regionsudvalgets arbejde. Bruxelles, den 14. januar 1999. Manfred DAMMEYER Formand for Regionsudvalget Regionsudvalgets udtalelse om: — »Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93«, og — »Regionalt og lokalt råderum inden for den økonomiske politik og EU-statsstøttekon- trollen« REGIONSUDVALGET har — (1999/C 93/10) under henvisning til Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (KOM(1998) 73 endelig udg. — 98/0060 CNS) (1), under henvisning til præsidiets beslutning af 13. maj 1998 om at afgive udtalelse herom i henhold til EF-traktatens artikel 198 C, stk. 4, og henvise det forberedende arbejde til Underudvalg 6 »Beskæftigelse, Økonomisk Politik, Det Indre Marked, Industri, SMV«, under henvisning til Underudvalg 6’s forslag til Regionsudvalgets udtalelse (CdR 284/98 rev. 2), som blev vedtaget den 30. november 1998 med Edmund Stoiber og Pedro Sanz Alonso som ordførere, under henvisning til sin udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen til medlemsstaterne om regionalpolitikken og konkurrencepolitikken: Styrkelse af koncentrationen og samhørigheden« (CdR 236/98 fin) (2), hvor det gør opmærksom på det problematiske forhold mellem regionalpolitik og konkurrencepolitik, og ud fra følgende betragtninger: regional økonomisk politik hører til regionernes og kommunernes kerneopgaver; konkurrencepolitik og fair konkurrence giver alle lige vilkår og bedre muligheder; samtidig indsnævrer den ifølge sin natur de nationale og decentrale niveauers økonomiske råderum — på den 27. plenarforsamling den 13. -14. januar 1999 (mødet den 14. januar) vedtaget følgende udtalelse. (1) EFT C 116 af 16. 4. 1998, s. 13. (2) EFT C 51 af 22. 2. 1999, s. 16. 6. 4. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 93/65 1. Indledning 1. 1. Baggrund 1. 1. 1. Kommissionen indledte i 1996 et initiativ med henblik på en omlægning af statsstøtten på grundlag af EF-traktatens artikel 94, der lyder således: 1. 1. 2. »Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal på forslag fra Kommissionen og efter høring af Europa-Parlamentet, kan udstede de fornødne forord- ninger med henblik på anvendelsen af artikel 92 og 93, og især fastlægge betingelser for anvendelsen af artikel 93, stk. 3, og de former for støtte, som skal være undtaget fra denne fremgangsmåde. « det fremtidige kort over statsstøtte med regionalt sigte, som fastlægges på grundlag af de nye retningslinjer. Det forventes, at kommissær Van Miert i 1999 godkender et loft på 42,7 % af befolkningen. Denne beregning bygger på statistikken fra oktober 1997 og revideres i 1999. 1. 1. 9. Et af de mål, der skal forfølges, er at skabe balance mellem regionalpolitik og konkurrencepolitik. Regionerne må være på vagt, når der fastlægges regler, der danner den juridiske og økonomiske ramme om deres indsats for at udvikle regionerne og de industrier, der etablerer sig på deres område. Dette er udtalelsens baggrund. 1. 1. 3. Rådet modtog initiativet fra Kommissionen positivt og opfordrede den til at fremlægge forslag til forenkling og effektivisering af statsstøttekontrollen. 1. 2. Støttekontrol — vidtrækkende følgevirkninger for regioner og kommuner 1. 1. 4. Det foreliggende forslag til forordning tager sigte på at øge gennemsigtigheden og retssikkerheden ved at kodificere og præcisere procedurereglerne på statsstøtteområdet. Det bør desuden påpeges, at Kom- missionens meddelelser om konkurrencelovgivningen og statsstøttereglerne, som ikke har juridisk gyldighed, ikke altid har gjort det lettere for de lokale aktører at forstå EU-reglerne på området. 1. 2. 1. I betragtning af den usikre beskæftigelsessitu- ation og de udfordringer, regionerne stilles over for konkurrenceevnemæssigt på grund af globaliseringen og den voksende konkurrence i »Euroland«, er de europæiske regioner mere end nogen sinde tvunget til at forbedre deres økonomiske rammebetingelser. De søger at realisere det mål ved at skabe arbejdspladser, forbedre den regionale konkurrenceevne og fremme væksten. 1. 1. 5. For øjeblikket findes de eneste retsbestemmel- ser om statsstøtteprocedurerne i EF-traktatens artikel 93. Gennem Kommissionens praksis og Domstolens rets- praksis er der imidlertid udviklet et sæt regler, der ikke er tilstrækkeligt gennemsigtige, fordi de er fragmenterede. Samtidig arbejder Kommissionen på en revide- 1. 1. 6. ret lovgivning, der præciserer, hvilke kategorier af støtte der falder uden for kontrolordningen (der grundlæggen- de er baseret på forpligtelsen til forhåndsanmeldelse af støtte og »stand-still«-princippet). Regionsudvalget kan derfor ikke beskæftige sig med proceduremæssige spørgsmål uden også at tage de grundlæggende spørgs- mål op, der direkte berører regionerne i EU. Blandt disse nye regler skal der især lægges 1. 1. 7. mærke til retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte. De vil fastsætte de nye fritagelser fra procedurereg- lerne for støtte, der gives til konkrete regioner med særligt henblik på deres udvikling. 1. 1. 8. Der bør desuden gøres forsøg på at skabe sammenhæng mellem strukturfondenes dækningsgrad i den nye periode — som ifølge Agenda 2000 vil ligge på 35-40 % af befolkningen — og befolkningsdækningen i 1. 2. 2. Den økonomiske politik har på alle niveauer — EU, medlemsstaterne, regionerne og kommunerne — til opgave at fremme den økonomiske og sociale samhørig- hed. I modsætning til strukturpolitikken i Den Europæi- ske Union, der sigter mod sammenhængskraften i Europa, søger den nationale og regionale økonomiske politik at udjævne udviklingsforskelle inden for det pågældende land/den pågældende region. Befolkninger- ne i de ugunstigt stillede områder forventer — med rette — at deres regionale og nationale regeringer lever op til det ansvar, de har for den indre udvikling, herunder for udviklingen i regionerne. 1. 2. 3. Regionsudvalget støtter fair konkurrence mel- lem regioner og virksomheder i EU’s indre marked. Et vigtigt middel til at nå dette mål er effektiv statsstøttekon- trol. Principielt er statslige subsidier forbudt i det omfang, de truer med at forvride konkurrencen og begrænser handelen mellem medlemsstaterne. Imidlertid er der mulighed for fravigelser af dette princip; disse skal godkendes af Kommissionen, der træffer beslutning på grundlag af EF-traktatens bestemmelser (»støttekon- trol«). Uden en godkendelse er de regionale og kommu- nale forvaltninger således i princippet afskåret fra at kunne tilbyde erhvervsvirksomheder støtte over deres budgetter. De regionale og kommunale forvaltninger C 93/66 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 4. 1999 mangler ofte informationer om den økonomiske støttes forenelighed med EU-retten. Den kontrol, som af de myndigheder, der har ansvaret for afgørelsen af, hvorvidt en given støtte er lovlig i forhold til EU-lovgivningen, udøves på nationalt eller regionalt niveau, giver ikke altid de lokale og regionale myndigheder en tilstrækkelig grad af retssikkerhed. 1. 2. 4. De politisk ansvarlige i regionerne og kommu- nerne står her ofte over for et vanskeligt dilemma: De ønsker at leve op til deres ansvar, at indfri de forventninger, borgerne stiller, og at støtte erhvervslivets udvikling med offentlige midler — men er nødt til at tage hensyn til EU-lovgivningen og dens implementering. 1. 2. 5. Kommissionens beslutninger om støttens lov- lighed har enorme konsekvenser for virksomhederne og deres ansatte. Det er ofte hele regioners, landdistrikters, byers og kommuners økonomiske ve og vel, der står og falder med den beslutning, der træffes. Det er derfor kun naturligt, at Regionsudvalget som repræsentant for de regionale og kommunale myndigheder interesserer sig ganske særligt for støttepolitikken. 1. 2. 6. af støttereglerne på tre områder: Kommissionen har fremlagt forslag til reform — procedure for godkendelse af støtte (Forslag til Rådets forordning (EF) om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93, af 18. februar 1998), — nye regler for regionalstøtte (Meddelelse fra Kom- missionen om retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte, af 16. december 1997), — sammenhæng mellem EU’s støtteområder og de nationale støtteområder (Meddelelse fra Kommissio- nen til medlemsstaterne om regionalpolitikken og konkurrencepolitikken, af 16. december 1997). Med denne revision nyformuleres de fællesskabsretlige betingelser for den regionale økonomiske politik på centrale punkter. Især gælder det, at procedurereglerne skærpes, at det samlede dækningsområde for regional- støtte reduceres, samt at støttekontrollen udvides til også at omfatte EU’s strukturpolitik. 2. Et væsentligt råderum er nødvendigt for den regio- nale og kommunale økonomiske politik 2. 1. Regionsudvalget går ind for fair konkurrence mellem regioner og virksomheder i EU’s indre marked. En effektiv kontrol med statsstøtten er nødvendig for at forhindre et subsidiekapløb i Den Europæiske Union. Regionsudvalget understreger dog i samme åndedrag, at den regionale økonomiske politik også bør have tilstrækkeligt spillerum. skal kunne hævde sig i den internationale konkurrence. Ud over den sociale og miljømæssige dimension er en væsentlig bestanddel i denne model en økonomisk udvikling, der sker på en måde, så der er balance mellem regionerne. Borgerne i Den Europæiske Union forlanger, at den politik, der føres i kommunen, i regionen, i medlemsstaten og i Den Europæiske Union, sikrer dem lige del i den økonomiske velstand. 2. 3. Det europæiske indre marked er ganske vist et rum uden grænser, men det er ikke noget homogent økonomisk område. Forskellene i velstand og beskæfti- gelse er enorme. I 1995 lå bruttonationalproduktet pr. indbygger (i købekraftstandarder, PPS) i de fem mest velstillede regioner på 165-190 % af fællesskabsgennem- snittet, i de svageste regioner på 43-50 %. Ledighedsgra- den androg i 1995 i de ti svageste regioner omkring 30 %, mod 4 % i de stærkeste. Også inden for medlems- staterne og inden for de enkelte regioner var der tale om indbygger i den store spænd: forskellen i BNP pr. svageste og den stærkeste region var i store medlemslande som Frankrig, Italien og Storbritannien i 1995 helt op til 100 %, i Spanien næsten 75 % og i Tyskland endog hele 200 %. 2. 4. Det vil derfor fremdeles være regionernes og medlemsstaternes centrale opgave via indsats af statslige midler at drage omsorg for den økonomiske og sociale samhørighed inden for regionerne og medlemsstaterne. Det kræver, at den europæiske støttekontrol sikrer tilstrækkeligt råderum. I sidste instans drejer det sig jo om at nå frem til en optimal afvejning af konkurrence- hensyn og regionalpolitiske hensyn. Skal den samlede europæiske økonomis konkur- 2. 5. renceevne forbedres, må der sikres gode trivselsvilkår for erhvervslivet i alle regioner. Det er ikke kun de mest ugunstigt stillede regioner, men alle regioner, også de lidt mere udviklede, der skal gøres stærkere. På regionalt og kommunalt plan bør der derfor føres en økonomisk politik, der er tilpasset udviklingsvilkårene i støtteregio- nerne og de mål, der søges nået, således at der tages hensyn til de forskellige udgangssituationer. I de økono- misk stærke regioner i EU må målet for den regionale og lokale politik være at opretholde forudsætningerne for konkurrenceevnen. I de dårligt stillede regioner må fjernelse af de infrastrukturelle og strukturelle ulemper, som bremser udviklingen, være et af de centrale mål. Desuden må der i sidstnævnte regioner tilvejebringes gunstige vilkår for lokale virksomheder, så de kan overvinde den generelt dårlige økonomiske situation. Globaliseringen af markederne, 2. 2. informations- samfundets fremmarch og den stadigt større hastighed i de teknologiske ændringer stiller Europa over for en enorm udfordring. Den europæiske økonomiske model 2. 6. Målet for den europæiske støttepolitik bør ikke kun være at tilnærme det økonomiske udviklingsniveau til fællesskabsgennemsnittet, men også at hæve det samlede niveau. Ellers forværres konkurrenceevnen på de globale markeder. 6. 4. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 93/67 2. 7. For at støtte EU’s globale konkurrenceevne på verdensmarkederne må EU’s støttepolitik samtidig forfølge to mål: at tilnærme de dårligst stillede og perifere regioner til EU-gennemsnittet og at støtte de økonomisk stærkere regioners evne til at klare sig selv økonomisk. EU’s regioner og kommuner — og dermed også Regionsudvalget — er klar over, at der ikke kan blive tale om en effektiv konkurrenceevne på verdensmarkederne og virkeligt solide EU-institutioner, hvis den politik, EU, medlemsstaterne og regionerne fører på det økonomiske og sociale område som slutresul- tat øger udviklingsforskellene mellem udviklede og dårligt stillede regioner. Regionsudvalget skal her kraftigt påpege, at det 2. 8. ikke mener, at regionalstøtte skal bruges til at subsidiere hensygnende industrier eller til at holde urentable virksomheder i live. Regionalstøttens sigte må være, at regionernes økonomiske potentiale skal komme til fuld udfoldelse. Støtten skal orienteres mod fremtidssektorer, fremme innovation, stimulere strukturomstillinger og styrke den internationale konkurrenceevne. Også i forbindelse med støtte rettet mod erhvervsvirksomheder må det gennemgående træk være fremtidsinvesteringer. 2. 9. Den europæiske strukturpolitik sigter naturligt nok på udviklingsforskellene i det indre marked. I modsætning hertil skal den nationale og regionale støttepolitik rette op på skævheder i udgangsvilkår i den enkelte medlemsstat eller region. Ved afgrænsningen af det nye kort over støtteberettigede områder bør referencerammen efter Regionsudvalgets mening være de regionale udviklingsforskelle på EU-plan. Inden for denne referenceramme er det dog ønskeligt, at Kommissionen lader medlemsstaterne udpege de støtte- berettigede områder inden for en fastsat maksimal dækningsgrad. I EU-støttekontrollen bør det accepteres, at national og regional støtte primært sigter på national og regional — og ikke europæisk — samhørighed, men uden at hensynet til samhørighed på europæisk plan må trænges i baggrunden. 2. 10. De politiske erfaringer, som er indvundet i felten, viser, at borgerne i ugunstigt stillede områder i første række foretager sammenligninger med landsdele inden for deres region eller deres land og ikke med andre europæiske områder. Som et politisk organ, der repræsenterer regionale og lokale myndigheder, må Regionsudvalget træffe forholdsregler, der sikrer, at virksomhederne og borgerne får en god forklaring på de situationer, der vil opstå som følge af støttekontrollen. Dette perspektiv bør ikke tabes af syne, når kriterierne for evaluering af national og regional støtte fastlægges. Overalt har skabelsen af det indre marked og fair konkurrence ført til en generel velstandsforøgelse i Den Europæiske Union. Fordelene er ikke altid synlige for borgerne, og ikke alle borgere drager samme fordele af de muligheder, det indre marked frembyder. Når der opstilles kriterier for evaluering af national og regional støtte, er det imidlertid den samlede nettoeffekt af et politiktiltag, der skal tages i betragtning. 2. 11. At regionerne med egne midler skal have mulig- hed for at støtte udnyttelsen af udviklingschancer, er ikke kun en økonomisk nødvendighed, men også afgørende vigtigt for regionernes identitet, ansvarlighed og — afhængigt af den pågældende medlemsstats indre organisation — autonomi. 2. 12. Regionsudvalget fremhæver støttegodkendel- sesprocedurernes betydning for de økonomisk-politiske dispositioner i regioner og kommuner. Støtteproceduren skal derfor være effektiv, ubureaukratisk og lagt således til rette, at den kan afsluttes inden for den kortest mulige frist. 3. Reformudspillene indsnævrer regionernes og kom- munernes råderum Regionsudvalget konstaterer, at Kommissionens 3. 1. reformoplæg kan indebære, at afvejningen af regionalpo- litiske og konkurrencepolitiske hensyn falder ud til fordel for sidstnævnte. Balancen mellem regionalpolitiske og konkurrencepolitiske hensyn skal fastholdes, og proce- durereglerne bør så vidt muligt afkorte støttebehand- lingstiden. 3. 2. Regionsudvalget skal allerførst rose Kommissio- nen for dens intention om at skabe mere gennemsigtighed og retssikkerhed for proceduren i henhold til EF- traktatens artikel 93. Det sker ved at skabe et regelgrund- lag i form af en EF-forordning. Denne »procedureforord- ning« bringer mere klarhed for alle dem, der er involveret i støtteproceduren. 3. 3. Imidlertid bør forordningen af regelforenklings- og dereguleringshensyn begrænse sig til nogle væsentlige, centrale punkter. Regionsudvalget synes, at reguleringen her i såvel omfang som dybde går for vidt. Regelimple- menteringen bør fremdeles rette sig efter medlemsstater- nes nationale ret; når det drejer sig om administrative rutiner og forvaltningsretlige aspekter er der ikke brug for nogen EF-retlig regulering. 3. 4. Den 2-månedersfrist, Kommissionen foreslår skal gælde for beslutningen om, hvorvidt ydelse af støtte kan tillades, fører til, at de procedurer, for hvilke der tidligere gjaldt kortere frister, forlænges unødigt. Hertil kommer, at omsætningen af princippet om godkendelse i tilfælde af manglende svar — som vi hidtil har nydt godt af — bliver tungere. For Kommissionens beslutning i forundersøgelsesfasen bør det være fristen for den hidtidige såkaldte fremskyndede procedure, som skulle være afsluttet inden for 20 arbejdsdage, der gælder, og ikke den af Kommissionen foreslåede 2-månedersfrist. Hvor det i enkelttilfælde drejer sig om at opretholde det C 93/68 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 4. 1999 regionale erhvervsgrundlag med statslige midler, er det vigtigt, at denne beslutning — især hvor der er tale om enkeltstøtteforanstaltninger, der skal anmeldes tilfælde for tilfælde — træffes og udføres hurtigt. I modsat fald er der fare for at skade den lokale økonomi og lade investerings- og innovationsinitiativer i det uvisse. Kommissionens planer om, at den skal have 3. 5. bemyndigelse til, hvor der ikke foreligger formel godken- delse, foreløbigt at kunne kræve ydet støtte tilbagebetalt, indtil der foreligger en endegyldig afklaring af, om støtten er ydet i overensstemmelse med reglerne, finder Regionsudvalget uhensigtsmæssige. Man bør kun kunne kræve tilbagebetaling af en støttemodtager, hvis støtten er ydet i strid med lovgivningen, men derimod ikke under henvisning til, at der foreligger formelle mangler. 3. 6. Regionsudvalget må afvise forslaget om, at ind- bringelse af klager ved nationale instanser eller domstole over, at støtte har skullet tilbagebetales, ikke længere skal have opsættende virkning. Her drejer det sig om et spørgsmål inden for national administrativ praksis, som ikke bør harmoniseres på europæisk plan. Udelukkelsen af, at nationale retsmidler kan have opsættende virkning, griber ind i medlemsstaternes traditionelle retsbeskyttel- sessystem og kan i visse medlemsstater ikke passes ind i retssystemet. En sådan regel er i virkeligheden helt unødvendig, eftersom den finansielle fordel neutraliseres af, at støtten skal betales tilbage med renter. I forslaget påberåber Kommissionen sig ret til at 3. 7. få adgang til virksomheders lokaler og grunde til at kræve mundtlige forklaringer på stedet og til at kontrollere forretningspapirer for at kunne efterprøve overholdelsen af støttebeslutninger. De nationale myn- digheder i medlemsstaten kan kun efter anmodning overvære Kommissionens kontrol. Omvendt skal medlemsstaten yde Kommissionen den nødvendige ad- ministrative støtte. Regionsudvalget mener, at det i 3. 8. forbindelse med Kommissionens kontrolarbejde er nødvendigt at respektere den eksisterende kompetencefordeling mel- lem Kommissionen, medlemsstaten og regionerne under henvisning til subsidiaritetsprincippet. 3. 9. De beføjelser, Kommissionen her søger at tillæg- ge sig selv, kunne være i strid med følsomme, grundlovs- fæstede fundamentale rettigheder. Det ville ikke være acceptabelt, hvis Kommissionen fik ret til at gennemføre ransagninger, som nationale myndigheder kun kan foretage med en dommerkendelse. For de berørte borgere ville noget sådant være fuldstændigt uforståeligt. 3. 10. Kommissionen giver med sit forslag implicit sig selv en beføjelse, som kunne siges at bygge på det anerkendte princip om samarbejde med medlemsstater- ne. Kommissionen bør imidlertid respektere medlems- staternes egen lovgivning og procedurer vedrørende ukrænkeligheden af juridiske personers bopæl. 3. 11. Det i artikel 19 omhandlede rapporteringskrav, også for støtte, som ikke kræver godkendelse, finder Regionsudvalget uacceptabelt. Regionsudvalget kræver større spillerum for støtte uden anmeldelsespligt efter de-minimis-reglen og for omstillingsstøtte til virksom- heder. 3. 12. Regionsudvalget bifalder i forbindelse med ret- ningslinjerne for regionalstøtte Kommissionens inten- tion om, at det fremover skal være overladt til medlems- staterne selv at udvælge støtteberettigede områder inden for et støtteloft, som Kommissionen fastsætter for hvert land. Det stemmer overens med subsidiaritetsprincippet. Medlemsstaterne og deres regioner og kommuner er dem, der er bedst placeret til at kunne bedømme, hvilke områder inden for en medlemsstat der skal støttes med nationale midler. De regionale og kommunale myndigheder, som tildeler tilladt økonomisk støtte, bør således knyttes tæt til udarbejdelsen af kortet over statsstøtte til regionale formål. 3. 13. På den baggrund synes Regionsudvalget, at den fortsatte reduktion i de støtteberettigede områder er en forkert fremgangsmåde. De tilpasninger, som Kommis- sionen foretager for at fastlægge, hvilke regioner der er støtteberettigede, er ikke gennemsigtige og fører i enkelttilfælde til resultater, som strider mod de objektive forhold. Regionsudvalget ser derfor ingen tvingende grunde til en yderligere reduktion i regionalstøtten. Snarere tværtimod stiller den høje arbejdsløshed i EU og europæisk økonomis svigtende konkurrenceevne fremdeles krav om et stærkt engagement fra medlemssta- ternes og regionernes side, når det gælder fjernelsen af de strukturelle uligheder. En reduktion i regionalstøtten er desuden i strid med det generelle europæiske mål om at bekæmpe arbejdsløsheden. 3. 14. En yderligere indsnævring af det regionale spillerum i den økonomiske politik ville specielt på nuværende tidspunkt være det forkerte signal at sende til tilbagestående regioner og kommuner, som sætter alle kræfter ind på at mobilisere det regionale erhvervs- potentiale. Regionsudvalget mener, at regionerne også i fremtiden bør kunne fastlægge prioriterede økonomisk- politiske målsætninger. 3. 15. Med de på hinanden følgende nedskæringer af støtten tager Kommissionen ikke hensyn til udviklings- tendenser, der har afgørende indvirkning på regional- støtten: — En indskrænkning i de områder, der er berettigede til EU-tilskud, mindsker jo afgørende støttemu- lighederne. Bestræbelserne for at opnå den størst mulige sammenhæng mellem konkurrencepolitikken og strukturpolitikken hilses velkommen. Da mål- sætningerne med de to politikker imidlertid er forskellige, vil og kan den ønskede sammenhæng ikke altid være fuldstændig. De eksisterende regionale forskelle inden for EU og inden for medlemsstaterne stiller krav om den nødvendige grad af fleksibilitet. — Hertil kommer, at strukturændringer i Den Europæi- ske Union medfører nye udfordringer for visse regioner. Eksempelvis stilles regioner, der grænser op til de central- og østeuropæiske lande (CØEL), 6. 4. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 93/69 der søger om optagelse i EU, over for umådelige udfordringer. Deres regionale økonomi vil i det øjeblik, disse lande er optaget i EU, måske skulle konkurrere med områder, hvor lønniveauet kun ligger på en brøkdel af EU-gennemsnittet, og hvis miljønormer og socialpolitiske standard ligger under EU’s. Bruttonationalproduktet pr. indbygger i ansø- gerlandene ligger på kun ca. en tredjedel af EU- gennemsnittet. Desuden vil der opstå en brudlinje i støttestrukturen, fordi CØEL-regionerne ved EU- tiltrædelse uden videre vil blive mål 1-område. Der vil her, som i en række andre EU-regioner, opstå behov for at fremme strukturomstillinger med natio- nal og regional støtte. — Dette gælder også national og regional støtte til områder med særlige geografiske vilkår (højde, isolation og demografiske forhold) som f. eks. bjergregioner, øer, grænseområder og tyndt befolke- de områder, som kræver særlig opmærksomhed. Det er først og fremmest de direkte ansvarlige myndigheder, der effektivt kan vise denne opmærk- somhed, og først i anden række de strømlinede systemer. — Stigningen i antallet af støtteberettigede regioner i forbindelse med de central- og østeuropæiske landes tiltrædelse nødvendiggør ikke en reduktion af de områder, der modtager national støtte. En forbedring af den nationale og regionale økonomiske og sociale samhørighed har ikke noget at gøre med kravet om, at samhørigheden ligeledes skal fremmes i de nye medlemsstater. 3. 16. Af disse grunde vender Regionsudvalget sig mod en reduktion af de områder, der kan modtage national støtte, og understreger, at også den seneste udvikling peger på stigende skævheder mellem regioner- ne. Samtidig erkender Regionsudvalget behovet for enighed på EU-niveau om begrænsning af national støtte, og det støtter et afbalanceret EU-tiltag på området. 3. 17. Som det fremgår af Regionsudvalgets udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen til medlemsstaterne om regionalpolitikken og konkurrencepolitikken: Styr- kelse af koncentrationen og samhørigheden« påpeger Regionsudvalget, at EU-støtteinstrumenterne af og til tjener andre formål end indsatsen på nationalt og regionalt niveau. Derfor vil det i nogle tilfælde være hensigtsmæssigt at bruge forskellige instrumenter i forskellige områder. 3. 18. Sammenhængskravet fører indirekte til, at den nationale støtte må kanaliseres til de områder, der honorer EU-støttekriterierne. Vil en medlemsstat ikke gå glip af EU-midler, må den således lægge sine nationale støtteområder i den region, der også opfylder EU- kriterierne. EU yder jo kun støtte, hvor der også gives national støtte. Herved er kriterierne for EU-støtte i sidste instans også bestemmende for fastlæggelsen af de nationale støtteområder. Dette er i eklatant modstrid med subsidiaritetsprincippet og med det rosværdige mål i de nye retningslinjer, hvor medlemsstaterne selv udvælger de støtteberettigede områder. 3. 19. Ved første øjekast kunne det se ud, som om sammenhængskravet kunne opfyldes uden større van- skeligheder, når man ser på tallene for EU under ét: i 46,7 % af områderne skal national støtte være tilladt, mens 35-40 % af områderne skal være omfattet af strukturfondsinterventioner. Regionerne er imidlertid meget forskellige. I en række regioner, specielt regioner, hvor landdistrikter er dominerende, er EU-støtte- områderne mere end dobbelt så store som de nationale støtteområder. Som følge af sammenhængskravet ville disse områder falde helt ud af EU-støttesystemet, uden at et eneste støttekriterium har været oppe til vurdering. 3. 20. I betragtning af Kommissionens sammenhængs- krav er det derfor for Regionsudvalget at se helt nødvendigt, at det nationale støtteområde gøres tilstræk- keligt stort. Margenen på 2 % for de områder, der ikke opfylder sammenhængskravet, må desuden gøres væsentligt større. 4. Konklusioner Regionsudvalget understreger behovet for en effektiv statsstøttekontrolordning i EU’s indre marked og bifal- der Kommissionen planer om at øge gennemsigtigheden og retssikkerheden i forbindelse med anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 ved at indføre en EU-forordning som retsgrundlag. Regionsudvalget har dog følgende kommentarer: 1) Forslagene til reform af støttekontrollen kan true balancen mellem regionalpolitik og konkurrencepoli- tik. En sådan balance er nødvendig for at sænke ledigheden og styrke konkurrenceevnen. Procedure- reglerne skal være enkle, gennemsigtige og effektive, hvis disse mål skal nås. 2) Den foreslåede forordning går for vidt i såvel omfang som dybde. Af hensyn til retssikkerheden kan Kom- missionen ikke gå ud over de beføjelser, den eksplicit har fået overdraget. 3) Det kan ikke accepteres, at Kommissionen får en ransagningsret, der er mere omfattende end de nationale myndigheders tilsvarende beføjelser Det ville være i strid med følsomme grundrettigheder. 4) Kommissionens forslag om en frist på to måneder for beslutninger om støttegodkendelse vil i visse tilfælde, hvor der tidligere har været en kortere tidsfrist, føre til urimelige forsinkelser. C 93/70 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 4. 1999 5) Planen om at give Kommissionen bemyndigelse til at kræve foreløbig tilbagebetaling af støtte, der er ydet uden formel godkendelse, indtil dens overensstem- melse med reglerne er endeligt afklaret, er urimelig. 6) Regionsudvalget afviser forslaget om, at indbringelse af klager ved nationale domstole over tilbagebetaling af støtte ikke længere skal have opsættende virkning. Dette er et spørgsmål, der hører under national administrativ praksis, som ikke bør harmoniseres på EU-plan. 7) Det er nødvendigt: — at ophæve forpligtelsen til medregning af hidtidig de-minimis-støtte inden for treårsrammen og at forhøje de indberetningsfri støttesatser efter de-minimis-ordningen, — at øge muligheden for kautioner og rednings- og omstruktureringsstøtte. 8) Regionsudvalget bifalder i forbindelse med retnings- linjerne for regionalstøtte Kommissionens intention om, at det fremover skal være overladt til medlemssta- terne selv at udvælge støtteberettigede områder inden for et fastlagt støtteloft. Det betvivler imidlertid nødvendigheden af en yderligere reduktion af støtte- områderne, eftersom de økonomiske skævheder i medlemsstaterne og regionerne i de seneste år ikke er mindsket, men derimod øget. Regionsudvalget anbefaler, at det gøres muligt at støtte den statistisk Bruxelles, den 14. januar 1999. set svagere halvdel af regionerne i EU med nationale eller regionale midler. 9) Regionsudvalget understreger, at det fortsat skal være muligt at give EU-støtte til regioner, som ikke står på de enkelte medlemsstaters lister over national støtte, og gentager sin støtte til forslaget om at give områder, der for øjeblikket er omfattet af artikel 92, stk. 3, litra a) og litra c), og som vil miste deres status som tilskudsberettigede under de nationale regionalstøtteordninger, mulighed for at få midlerti- dig statsstøtte. Til overgangsreglerne for EU’s struk- turfonde skal, i fuld overensstemmelse med Kommis- sionens sammenhængsintention, svare overgangsreg- ler for støtteordningen. De regioner, der ikke længere vil være berettigede til national støtte i henhold til artikel 92, stk. 3, litra a), bør lægges oven i det nationale befolkningsloft. De må under ingen om- stændigheder yderligere belaste den pågældende medlemsstats loft, som i forvejen vil være reduceret i og med Kommissionens forslag. 10) Regionsudvalget støtter Kommissionens forslag om i tråd med subsidiaritetsprincippet at undgå den inkonsekvens, der ligger i, at områder, som opfylder kriterierne for EU-strukturfondsstøtte, på forhånd er udelukket fra en plads på kortet over områder, der kan modtage statsstøtte til regionale formål. 11) Regionsudvalget understreger, at den af Kommissio- nen foreslåede margen på 2 % af befolkningsloftet for overlapninger mellem EU-støttede områder og nationale støtteområder så forhøjes mærkbart. Manfred DAMMEYER Formand for Regionsudvalget


title: PERGUNTA ESCRITA n. 4074/98 do Deputado Daniela RASCHHOFER Reklamkampanj för klementiner

eurovoc_concepts:
Austria
EU aid
advertising
citrus fruit
financial aid
food consumption
health policy
nutrition
production surplus
withdrawal from the market

text: C 320/112 Jornal Oficial das Comunidades Europeias PT 6. 11. 1999 (1999/C 320/149) PERGUNTA ESCRITA P-4071/98 apresentada por Heidi Hautala (V) à Comissão (4 de Janeiro de 1999) Objecto: Actividades paralelas dos funcionários da Comissão Da resposta da Comissão (E-2930/98) (1) à minha pergunta sobre as actividades paralelas dos altos funcionários da Comissão, depreende-se que a Comissão, por força da sua Decisão de 7 de Maio de 1992, estabeleceu os princípios que se aplicam aos pedidos apresentados pelos funcionários e outros agentes da Comissão relativos ao exercício de actividades paralelas alheias ao serviço. Contudo, a Comissão não me forneceu a lista, que solicitei, das actividades paralelas dos seus directores-gerais. Não dispõe a Comissão de uma lista das actividades paralelas dos seus funcionários? Em caso negativo, é seu propósito elaborá-la? Poderá informar quando tal lista estará disponível? (1) JO C 135 de 14. 5. 1999, p. 139. Resposta dada por Erkki Liikanen em nome da Comissão (15 de Fevereiro de 1999) Como já foi mencionado na resposta à questão E-2930/98, colocada pela Senhora Deputada, qualquer funcionário que deseje desempenhar uma actividade externa ao serviço deve obter uma licença da Autoridade Investida do Poder de Nomeação, permitindo assim à Comissão verificar se essa actividade externa se encontra em conformidade com o disposto no artigo 12o do Estatuto dos Funcionários e com a Decisão da Comissão de 14 de Maio de 1992. No que diz respeito à maior parte dos funcionários (funcionários até ao grau A4), a Autoridade Investida do Poder de Nomeação foi delegada, desde 1 de Janeiro de 1998, no âmbito do MAP 2000, no Director-Geral da Direcção-Geral à qual o funcionário pertence para assegurar uma avaliação eficaz em relação à compatibi- lidade da actividade externa com as actividades profissionais do funcionário em causa e com as disposições acima mencionadas. É possível elaborar uma lista das actividades externas de funcionários até ao grau A4 através da recolha de informação de todas as Direcções-Gerais. Em todo o caso, qualquer autorização dada para uma actividade externa é válida pelo período máximo de um ano. Como já foi mencionado na resposta da Comissão à questão E-2930/98, colocada pela Senhora Deputada, as actividades externas, quer sejam remuneradas ou não, que impliquem o exercício das chamadas actividades profissionais liberais ou actividades numa sociedade com fins comerciais não são autorizadas. Além disso, o limite máximo em termos de rendimento líquido total no respeitante às actividades externas de um funcionário é de 3. 500 euros por ano. Qualquer montante recebido pelo funcionário que exceda este limite máximo deve ser transferido para a Comissão. Se a actividade continuar após esse ano, o funcionário é obrigado a apresentar um novo pedido de autorização, em relação ao qual a Autoridade Investida do Poder de Nomeação terá de tomar uma nova decisão. Uma cópia da decisão tomada pela Autoridade Investida do Poder de Nomeação em relação ao pedido de autorização é sempre arquivada no processo pessoal do funcionário em questão. Os funcionários de grau A1 a quem foi dada autorização em 1998 para desempenhar actividades externas são os seguintes: B Stefano Micossi, DG III, docência (universidade em Roma) B Stefano Micossi, DG III, docência no Colégio da Europa Natolin B Colette Flesch, SdT, membro do Conselho Consultivo do Clube Monnet Luxemburgo B Michel Vanden Abeele, DG XXI, docência na Universidade Livre de Bruxelas. (1999/C 320/150) PERGUNTA ESCRITA E-4074/98 apresentada por Daniela Raschhofer (NI) à Comissão (14 de Janeiro de 1999) Objecto: Campanha publicitária sobre clementinas Um diário austríaco chamou a minha atenção para uma campanha publicitária convidando os leitores a provar e a comprar clementinas


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 89/1999 af 14. januar 1999 om fastsættelse af maksimumsrestitutionen ved udførsel af byg inden for rammerne af den i forordning (EF) nr. 1078/98 omhandlede licitation

eurovoc_concepts:
award of contract
common wheat
export refund

text: L 9/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 15. 1. 1999 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 89/1999 af 14. januar 1999 om fastsættelse af maksimumsrestitutionen ved udførsel af byg inden for rammerne af den i forordning (EF) nr. 1078/98 omhandlede licitation KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 1766/92 juni 1992 om den fælles markedsordning for af 30. korn (1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 923/96 (2), under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 1501/95 af 29. juni 1995 om visse gennemførelsesbestem- melser til R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 1766/92 for s(cid:134) vidt ang(cid:134)r ydelse af eksportrestitutioner for korn samt de foranstaltninger, der skal træffes inden for kornsektoren i tilfælde af markedsforstyrrelser (3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2513/98 (4), særlig artikel 4, og ud fra følgende betragtninger: En licitation over restitutionen og/eller afgiften ved udførsel af byg til alle tredjelande blev (cid:134)bnet ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1078/98 (5); i artikel 7 i forordning (EF) nr. 1501/95 er det fastsat, at Kommissionen p(cid:134) grundlag af de meddelte bud efter proceduren i artikel 23 i forordning (EØF) nr. 1766/92 kan beslutte at fastsætte en maksimumseksportrestitution under hensyntagen til kriterierne i artikel 1 i forordning (EF) nr. 1501/95; i dette tilfælde gives der tilslag til den eller de bydende, hvis bud er lig med eller lavere end maksimumsrestitutionen, og til de bydende, hvis bud omfatter en eksportafgift; anvendelse af ovennævnte kriterier p(cid:134) den nuværende markedssituation for den p(cid:134)gældende kornart medfører, at maksimumseksportrestitutionen fastsættes til det i artikel 1 nævnte beløb; de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomit(cid:130)en for Korn — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 For bud, der meddeles fra den 8. indtil den 14. januar 1999 inden for rammerne af den i forordning (EF) nr. fastsættes maksimums- 1078/98 omhandlede licitation, eksportrestitutionen for byg til 56,77 EUR/ton. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft den 15. januar 1999. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 14. januar 1999. P(cid:134) Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 181 af 1. 7. 1992, s. 21. (2) EFT L 126 af 24. 5. 1996, s. 37. (3) EFT L 147 af 30. 6. 1995, s. 7. (4) EFT L 313 af 21. 11. 1998, s. 16. (5) EFT L 154 af 28. 5. 1998, s. 20


title: Resolution on the progress made in 1998 in the implementation of cooperation in the fields of justice and home affairs pursuant to Title VI of the Treaty on European Union

eurovoc_concepts: judicial cooperation in criminal matters in the EU


title: WRITTEN QUESTION No. 4113/98 by Richard CORBETT Food hygiene: application of Directive 93/43 EEC

eurovoc_concepts:
aircraft
food hygiene
food industry
food inspection
foodstuff
foodstuffs legislation
health control
vessel


title: Verordening (EG) nr. 94/1999 van de Commissie van 14 januari 1999 tot vaststelling van de maximumrestitutie bij uitvoer van gerst in het kader van de inschrijving bedoeld in Verordening (EG) nr. 1564/98

eurovoc_concepts:
award of contract
barley
export refund

text: 15. 1. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 9/21 VERORDENING (EG) Nr. 94/1999 VAN DE COMMISSIE van 14 januari 1999 tot vaststelling van de maximumrestitutie b¶ uitvoer van gerst in het kader van de inschr¶ving bedoeld in Verordening (EG) nr. 1564/98 DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening (EEG) nr. 1766/92 van de Raad van 30 juni 1992 houdende een gemeenschappel¶ke ordening der markten in de sector granen (1), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verordening (EG) nr. 923/96 van de Commissie (2), Gelet op Verordening (EG) nr. 1501/95 van de Commissie van 29 juni 1995 tot vaststelling van enkele toepassings- bepalingen van Verordening (EEG) nr. 1766/92 van de Raad voor wat de toekenning, in de graansector, van uitvoerrestituties en van b¶ verstoring van de graanmarkt te treffen maatregelen betreft (3), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verordening (EG) nr. 2513/98 (4), en met name op artikel 7, Overwegende dat een openbare inschr¶ving voor de resti- tutie b¶ uitvoer van gerst uit Spanje naar alle derde landen is opengesteld b¶ Verordening (EG) nr. 1564/98 van de Commissie (5), gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 2309/ 98 (6); Overwegende dat in artikel 7 van Verordening (EG) nr. 1501/95 is bepaald dat de Commissie, op grond van de meegedeelde offertes, volgens de procedure van artikel 23 van Verordening (EEG) nr. 1766/92 kan besluiten een maximumrestitutie b¶ uitvoer vast te stellen, daarb¶ reke- ning houdend met de in artikel 1 van Verordening (EG) nr. 1501/95 bedoelde criteria; dat in dat geval wordt gegund aan de inschr¶ver(s) wiens (wier) offerte niet hoger is dan de vastgestelde maximumrestitutie; Overwegende dat de toepassing van de bovenbedoelde criteria op de huidige marktsituatie voor de betrokken graansoort leidt tot de vaststelling van de maximumresti- tutie b¶ uitvoer op het in artikel 1 vermelde bedrag; Overwegende dat de in deze verordening vervatte maatre- gelen in overeenstemming zijn met het advies van het Comit(cid:130) van beheer voor granen, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 Voor de offertes die van 8 tot en met 14 januari 1999 in het kader van de inschr¶ving bedoeld in Verordening (EG) nr. 1564/98 werden meegedeeld, wordt de maxi- mumrestitutie b¶ uitvoer van gerst vastgesteld op 63,90 EUR per ton. Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op 15 januari 1999. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepassel¶k in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 14 januari 1999. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 181 van 1. 7. 1992, blz. 21. (2) PB L 126 van 24. 5. 1996, blz. 37. (3) PB L 147 van 30. 6. 1995, blz. 7. (4) PB L 313 van 21. 11. 1998, blz. 16. (5) PB L 203 van 21. 7. 1998, blz. 6. (6) PB L 288 van 27. 10. 1998, blz. 11


title: Resolution on the human rights situation in Indonesia and East Timor

eurovoc_concepts:
East Timor
European organisation
Indonesia
political unrest
right to demonstrate
self-determination


title: Entschließung zu künftigen Entwicklungen in Irak

eurovoc_concepts:
Iraq
Kurdistan question
UN resolution
humanitarian aid
weapon of mass destruction


title: Stellungnahme des Ausschusses der Regionen zu: dem "Vorschlag für eine Verordnung (EG) des Rates betreffend die Reform der Gemeinsamen Agrarpolitik": "Verordnung (EG) des Rates über die Finanzierung der Gemeinsamen Agrarpolitik"; "Verordnung (EG) des Rates zur Änderung der Verordnung (EWG) Nr. 1766/92 über die gemeinsame Marktordnung für Getreide und zur Aufhebung der Verordnung (EWG) Nr. 2731/75 über die Standardqualitäten für Weichweizen, Roggen, Gerste, Mais und Hartweizen"; "Verordnung (EG) des Rates zur Einführung einer Stützungsregelung für Erzeuger bestimmter landwirtschaftlicher Kulturpflanzen"; "Verordnung (EG) des Rates über die gemeinsame Marktorganisation für Rindfleisch"; "Verordnung (EG) des Rates über die gemeinsame Marktorganisation für Milch und Milcherzeugnisse"; "Verordnung (EG) des Rates zur Änderung der Verordnung (EWG) Nr. 3950/92 über die Erhebung einer Zusatzabgabe im Milchsektor"; "Verordnung (EG) des Rates zur Festlegung von Gemeinschaftsregeln für Direktzahlungen im Rahmen der Gemeinsamen Agrarpolitik"; "Verordnung (EG) des Rates über die Förderung der Entwicklung des ländlichen Raums durch den Europaïschen Ausrichtungs- und Garantiefonds für die Landwirtschaft (EAGFL)"

eurovoc_concepts:
EAGGF
agricultural product
aid to agriculture
common organisation of markets
enlargement of the Union
reform of the CAP


title: WRITTEN QUESTION No. 4078/98 by James NICHOLSON to the Commission. Publication 'The Raspberry Ice Cream War'

eurovoc_concepts:
EU publication
United Kingdom
distribution cost
production cost

text: 15. 10. 1999 EN Official Journal of the European Communities C 297/129 (1999/C 297/177) WRITTEN QUESTION E-4073/98 by Daniela Raschhofer (NI) to the Commission (14 January 1999) Subject: Commission research on Agenda 2000 for ‘Salzburger Nachrichten’ The Austrian newspaper ‘Salzburger Nachrichten’ regularly publishes series and reports on Agenda 2000. In its issue of 26 November 1998 it expressly mentions that its research into Agenda 2000 has been supported by the Commission. Can the Commission answer the following: , What Commission staff member or department is responsible for PR/media contact? , Was financial support also given for the research? If so, how much? If not, what is meant by ’support’? , How are the subjects and data selected for channelling to the editors of ‘Salzburger Nachrichten’? , Did ‘Salzburger Nachrichten’ have the unrestricted use of the information obtained? , Was this information available to other media? , Who is responsible for selecting media eligible for support? , What is the Commission’s aim in providing this support? , Has the Commission given support to ‘Salzburger Nachrichten’ or other Austrian newspapers in the past? If so, on what subjects (euro, eastward enlargement, Agenda 2000, etc. ) and what amounts of support were involved? Answer given by Mr Oreja on behalf of the Commission (10 March 1999) In addition to the Spokesman’s service, the Directorate-general for information, communication, culture, audiovisual media and information networks is responsible for relations with the media. In 1998 the representation of the Commission in Austria supported the ‘Salzburger Nachrichten’ twice in spring with an amount of 7 267 euros (including taxes) for an information supplement on the euro, and in summer with an amount of 10 832 euros (including taxes) for an advertisement on the IGC. The ‘Salzburger Nachrichten’ made its own selection of the data, provided by the Commission, the subject being the priority information actions. The newspaper was able to use the information it received without restriction. The same material is available to other media. The Commission head of representation in Austria is in the first instance responsible for selecting the media, under the authority of the centre in Brussels. The aim of this activity is to inform Austrian citizens about the Community. Other newspapers have received financial contributions, for basically the same purposes, to a total amount of 40 320 euros. (1999/C 297/178) WRITTEN QUESTION E-4078/98 by James Nicholson (PPE) to the Commission (14 January 1999) Subject: Publication ‘The Raspberry Ice Cream War’ Will the Commission advise what it plans to do with the copies of its publication, The Raspberry Ice Cream War, stockpiled in a warehouse in Oxfordshire, England and advise of the costs of (a) translating and producing the publication in English, (b) shipping the English language copies to England, and (c) storing the copies in the Oxfordshire warehouse?


title: Resolución sobre el tráfico ilegal de recién nacidos procedentes de Guatemala

eurovoc_concepts:
adoption of a child
energy research
recognition of diplomas
trafficking in human beings