title: 1999/779/EF: Kommissionens beslutning af 3. februar 1999 om den støtte, som Østrig yder i form af fritagelse for drikkevareafgift på vin og andre gærede drikkevarer, som sælges direkte på produktionsstedet til forbrugeren (meddelt under nummer K(1999) 325) (Kun den tyske udgave er autentisk)

text: 30. 11. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 305/27 KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUTNING af 3. februar 1999 om den støtte, som Østrig yder i form af fritagelse for drikkevareafgift på vin og andre gærede drikkevarer, som sælges direkte på produktionsstedet til forbrugeren (meddelt under nummer K(1999) 325) (Kun den tyske udgave er autentisk) (1999/779/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 92 og 93, under henvisning til akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse af Den Europæiske Union, særlig artikel 144, litra a), samt artikel 149 og til den på grundlag af denne artikel vedtagne kommissionsbeslutning af 24. juli 1998 om overgangsforanstaltninger for Østrig med hensyn til afgiftsfrita- gelsen for vin og andre gærede drikkevarer, efter i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 93, stk. 2, at have givet de interesserede parter en frist til at fremsætte deres bemærkninger, og ud fra følgende betragtninger: kommuner), senest ændret i 1997, hvorefter delstaterne og kommunerne har mulighed for at fritage vin og andre gærede drikkevarer, der sælges direkte fra vinbrug, for drikkevare- afgiften. Til afgrænsning af de produkter, der er omfattet af denne afgiftsfritagelse, henvises der i Finanzausgleichsgesetz til Umsatzsteuergesetz 1994 (lov om omsætningsafgift), hvis bestemmelser blev overtaget i den gældende lovgivning i delsta- terne og kommunerne i de østrigske vindyrkningsområder (f. eks. Steiermärkisches Getränke- und Speiseabgabengesetz von 1993, Oberösterreichische Gemeinde Getränkesteuergesetz- Novelle von 1993, Salzburger Getränkesteuergesetz von 1993, Getränkesteuerverordnung der Stadt Salzburg, Niederöster- reichisches Getränke- und Speiseeissteuergesetz von 1992, Getränkesteuerverordnung der Stadt Wien von 1992). Ordningen var allerede i kraft inden Østrigs tiltrædelse af Den Europæiske Union og er jævnligt blevet anvendt siden tiltræ- delsen. I II Efter anmodning fra Kommissionen af 21. marts 1996 frem- sendte Østrig ved skrivelse af 30. maj 1996 oplysninger om en national ordning vedrørende afgiftsfritagelse i forbindelse med visse drikkevarer. Ved skrivelse af 19. juli 1996 fremsendte Østrig som led i forundersøgelsen i henhold til EF-traktatens artikel 93, stk. 3, yderligere oplysninger. Ved skrivelse af 20. november 1996 meddelte Kommissionen Østrig, at den havde besluttet at indlede proceduren i EF-trakta- tens artikel 93, stk. 2, med hensyn til den pågældende foran- staltning. Beslutningen er offentliggjort i De Europæiske Fælles- skabers Tidende, og Kommissionen opfordrede de øvrige medlemsstater og andre interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger (1). Den pågældende foranstaltning fritager vin (pos. 2204 21 og 2204 29 i den fælles toldtarif) og andre gærede drikkevarer (pos. 2206 00 i den fælles toldtarif) for drikkevareafgift, når disse produkter sælges direkte på produktionsstedet til forbru- geren (direkte salg fra vinbrug). Afgiften på drikkevarer udgør som regel 7,58 % af detailprisen (10 % uden moms) for alko- holholdige drikkevarer. Fritagelsen for afgiften på drikkevarer (Getränkesteuer) er fore- skrevet i Finanzausgleichsgesetz 1993 (østrigsk lov om omfor- delstater og deling indtægter mellem forbundsstat, af I sin beslutning udtrykte Kommissionen tvivl med hensyn til foranstaltningens forenelighed med fællesmarkedet og anførte navnlig, at foranstaltningen muligvis udgjorde statsstøtte, som ikke var forenelig med fællesmarkedet, da den opfyldte kriteri- erne i henhold til EF-traktatens artikel 92, stk. 1, men ikke kunne omfattes af nogen af undtagelserne i denne artikels stk. 2 og 3. Desuden kunne støtten ikke betragtes som eksisterende støtteordning efter EF-traktatens artikel 93, stk. 1, da den ikke er anmeldt i henhold til tiltrædelsesaktens artikel 144. (1) EFT C 82 af 14. 3. 1997, s. 9. L 305/28 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 11. 1999 Efter beslutningens offentliggørelse er der hverken modtaget bemærkninger fra de øvrige medlemsstater eller fra andre inte- resserede parter. Østrig tog ved skrivelse af 21. januar 1997 og af 31. januar 1997 stilling til beslutningen og fremsendte yder- ligere bemærkninger ved skrivelse af 5. december og 22. december 1997. På grundlag af tiltrædelsesaktens artikel 149, stk. 1, og efter proceduren i artikel 38 i Rådets forordning nr. 136/66/EØF af 22. september 1966 om oprettelse af en fælles markedsordning for fedtstoffer (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1638/ 98 (2), besluttede Kommissionen den 24. juli 1998 følgende: »Østrig kan indtil den 31. december 1998 opretholde de eksi- sterende bestemmelser i forskellige østrigske love, hvorefter producenterne af vin og andre gærede drikkevarer er fritaget for drikkevareafgiften, når de afsætter deres drikkevarer direkte på produktionsstedet til forbrugeren« (3). Anvendelsen af artikel 149 skulle oprindeligt udløbe den 31. december 1997, men blev ved Rådets forordning (EF) nr. 2596/97 af 18. december 1997 om forlængelse af den periode, der er fastsat i artikel 149, stk. 1, i akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse (4) efter proceduren i artikel 149, stk. 2, forlænget indtil den 31. december 1998. I betragtningerne i den nævnte beslutning blev det fastslået, at den østrigske ordning tager sigte på at fremme udviklingen af vindyrkningen i små eller meget små brug, som er beliggende i områder med vanskelige produktionsbetingelser eller i grænse- områder. For at gøre overgangen til de pågældende fælles markedsordninger (Rådets forordning (EØF) nr. 822/87 af 16. marts 1987 om den fælles markedsordning for vin (5), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1627/98 (6), og Rådets forord- ning (EØF) nr. 827/68 af 28. juni 1968 om den fælles markedsordning for visse varer, der er anført i bilag II til traktaten (7), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 195/96 (8) fik Østrig derfor mulighed for foreløbig at opretholde den pågældende afgiftsfri- tagelse. lettere for denne sektor, Denne beslutning vedrører derfor foranstaltningens forene- lighed med Fællesskabets statsstøtteregler, for så vidt som foranstaltningen fra den 1. januar 1999 ikke længere er en overgangsforanstaltning og derfor er omfattet af disse regler. III Med hensyn til foranstaltningens status gør Østrig opmærksom på, at afgiftsfritagelsen allerede var i kraft inden Østrigs tiltræ- delse af Fællesskabet. Selv ud fra en formel betragtning er det derfor forkert og vildledende at betegne foranstaltningen som en ny ordning og opfordre de øvrige medlemsstater og andre interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger. (1) EFT 172 af 30. 9. 1966, s. 3025/66. (2) EFT L 210 af 28. 7. 1998, s. 32. (3) Skriftlig procedure E/1462/98. (4) EFT L 351 af 23. 12. 1997, s. 12. (5) EFT L 84 af 27. 3. 1987, s. 1. (6) EFT L 210 af 28. 7. 1998, s. 8. (7) EFT L 151 af 30. 6. 1968, s. 16. (8) EFT L 26 af 2. 2. 1996, s. 13. i medfør Østrig anfører, at det ville være mere hensigtsmæssigt at holde samråd hvis Kommissionen er af den opfattelse, at forskellene på afgiftsom- rådet mellem Østrig og de øvrige medlemsstater medfører konkurrencefordrejninger, som skal fjernes. EF-traktatens artikel 101, af Derudover bestrider Østrig, at foranstaltningen udgør stats- støtte efter EF-traktatens artikel 92, stk. 1. Foranstaltningen bør derimod betragtes som en generel foran- staltning, som på ingen måde er selektiv. Det drejer sig om en normal afgiftsforanstaltning på landbrugsområdet, som på grundlag af sin målsætning og sin plads i afgiftssystemet, der i øvrigt ikke på nogen måde giver de kompetente tilsynsmyndig- heder skønsmæssige beføjelser, absolut er berettiget. Det er særdeles usandsynligt, at der vil opstå konkurrencefor- drejninger som følge af denne foranstaltning, som kun afspejler den traditionelle forbrugsstruktur. Østrig gør i denne forbin- delse opmærksom på, at en sådan afgift på drikkevarer kun findes i Østrig og kun er relevant for Østrig, da produkter til den grænseoverskridende handel ikke beskattes. Ved at fritage østrigske landbrugere, som afsætter deres vin direkte fra for afgifter ligestilles disse med landbrugere fra vinbruget, resten af Fællesskabet, hvor der ikke findes afgifter på drikke- varer. Østrig er subsidiært af den opfattelse, at foranstaltningen absolut kan omfattes af undtagelsen i EF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), hvorefter støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner er tilladt, såfremt visse betingelser er opfyldt. Østrig erklærer, at mere end 7 000 små eller meget små vinbrug i hovedsagelig ugunstigt stillede områder eller grænseområder er berørt. Disse brug befinder sig i en økonomisk og finansiel vanskelig situation og er ofte ikke i stand til at vælte drikkevareafgiften over på forbrugeren. Østrig gør indsigelse mod den opfattelse, at foranstaltningen strider mod de fælles markedsordninger. Det centrale punkt i den fælles markedsordning for vin er ikke prisstyringsforan- staltningerne, men derimod interventionsforanstaltninger som rydning, oplagring, destillation, produktion af druesaft samt import- og eksportbestemmelser. I tidligere beslutninger om i Kommissionens beslutning 93/ støtteforanstaltninger, f. eks. 155/EØF (9), henvises der hovedsagelig til sådanne foranstalt- ninger. Den prohibitive virkning af de fælles markedsordninger kan kun vedrøre de områder, der er omfattet af markedsord- ningerne. Østrig henviser i denne forbindelse til Kommissio- nens beslutning 89/228/EØF (10) angående en italiensk foran- staltning vedrørende fastsættelse af en maksimumspris for koncentreret rektificeret druemost, som efter Kommissionens opfattelse var i strid med den fælles markedsordning. Østrig anerkender dog, at fastsættelsen af en maksimumspris ganske vist svarer til en alvorlig markedsintervention, men er af den opfattelse, at dette på ingen måde kan sammenlignes med en økonomisk og social berettiget afgiftsfritagelse. (9) EFT L 61 af 13. 3. 1993, s. 55. (10) EFT L 94 af 7. 4. 1989, s. 38. 30. 11. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 305/29 IV Anvendelse af statsstøttereglerne Den pågældende foranstaltning gælder for vin, der fremstilles af friske vindruer, i pos. 2204 21 og 2204 29 i den fælles told- tarif, og som falder ind under forordning (EØF) nr. 822/87, og andre gærede drikkevarer i pos. 2206 00 i den fælles toldtarif, som er omfattet af forordning (EØF) nr. 827/68. I henhold til EF-traktatens artikel 42 finder konkurrencereglerne kun anven- delse på produktionen af og handelen med landbrugsvarer i det omfang, Rådet beslutter dette. I henhold til artikel 76 i forord- ning (EØF) nr. 822/87 og i henhold til artikel 5 i forordning (EØF) nr. 827/68 har Rådet besluttet, at EF-traktatens artikel 92, 93 og 94 finder anvendelse på produktionen af og handelen med de produkter, der falder ind under disse forord- ninger. produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne. Den pågældende foranstaltning opfylder disse kriterier og må derfor betragtes som statsstøtte i medfør af nævnte artikel Støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler Fritagelsen for den afgift på drikkevarer, som opkræves på vin af friske vindruer og andre gærede drikkevarer, som sælges direkte på produktionsstedet (direkte salg fra vinbrug), svarer til, at der gives afkald på afgifter, som producenterne ellers skulle have betalt. Denne afgiftsfritagelse belaster det offentlige budget (de østrigske delstater og kommuner), idet der derved mistes indtægter, og er derfor en foranstaltning, som finan- sieres ved hjælp af statsmidler (1). Med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt det drejer sig om direkte eller indirekte støtte, henvises der til, at artikel 92, stk. 1, også finder anvendelse på indirekte støtte. Trods indsigel- serne fra østrigsk side må den pågældende foranstaltning imid- lertid anses for at være en direkte støtteforanstaltning, da bestemmelsen er rettet mod de samme brug, som opnår en økonomisk fordel ved afgiftsfritagelsen. Den pågældende støttes status Begunstigelse af visse virksomheder En status som eksisterende støtteordning efter EF-traktatens artikel 93, stk. 1, kan som regel kun opnås i forbindelse med foranstaltninger, som Kommissionen officielt har godkendt, eller, såfremt Kommissionen ikke har reageret inden for to måneder efter foranstaltningens behørige anmeldelse, efter at den pågældende medlemsstat har underrettet Kommissionen om foranstaltningens indførelse. Med hensyn til de støtteordninger, der allerede fandtes i de nye medlemsstater inden disses tiltrædelse, foreskriver tiltrædelses- aktens artikel 144, litra a), at »kun den støtte ydet i de nye medlemsstater inden tiltrædelsen, som meddeles Kommissionen inden den 30. april 1995, (kan) anses som »eksisterende støtte« i henhold til EF-traktatens artikel 93, stk. 1«. Alene det forhold, at den pågældende foranstaltning ifølge de østrigske myndigheder allerede fandtes inden tiltrædelsen, er ikke tilstrækkeligt til at betragte foranstaltningen som en foran- staltning efter EF-traktatens artikel 93, stk. 1. Foranstaltningen indgik hverken i den række af foranstaltninger efter tiltrædel- sesaktens artikel 144, som Østrig meddelte Kommissionen inden den 30. april 1995, og Østrig har heller ikke anmeldt foranstaltningen efter tiltrædelsen i henhold til EF-traktatens artikel 93, stk. 3. Kommissionen fik først kendskab til denne foranstaltning på grundlag af en klage. Foranstaltningen kan derfor ikke betragtes som eksisterende støtte i medfør af EF- traktatens artikel 93, stk. 1, og heller ikke gøre krav på at have samme retlige status som sådanne støtteforanstaltninger. Forbud mod statsstøtte I henhold til EF-traktatens artikel 92, stk. 1, er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrence- vilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse landbrugere, som udøver Foranstaltningen begunstiger fast erhvervsvirksomhed. Disse brug er, såfremt de sælger deres produkter direkte fra vinbruget til forbrugeren, fritaget for den afgift på drikkevarer, som normalt udgør ± 7,58 % af detail- prisen. Da foranstaltningen specielt gælder for vin af friske vindruer og andre gærede drikkevarer, må man gå ud fra, at den begunstiger visse virksomheder og produktioner. Østrig har ikke imødegået denne argumentation. Med hensyn til foranstaltningens selektivitet har Østrig gjort opmærksom på, at skattemyndighederne ikke har nogen skøns- mæssige beføjelser med hensyn til at anvende eller ikke anvende afgiftsfritagelsen. Dette er ganske vist en nødvendig, men ingen tilstrækkelig betingelse for at udelukke, at en foran- staltning er selektiv. Som hovedregel betragter Kommissionen enhver foranstaltning som selektiv, der afviger fra den pågæl- dende medlemsstats almindelige afgiftssystem, medmindre foranstaltningen er berettiget som følge af selve systemets logik. Som tilladte afvigelser fra det almindelige system betragtes afvigelser, som viser sig nødvendige af økonomiske grunde eller er begrundet i behovet for, at systemet er effektivt (jf. Domstolens dom af 2. juli 1974 i sag 173/73, Italien/ Kommissionen (2) og dom af 17. marts 1993 i sag 72/91, Sloman Neptun (3)). Efter det østrigske afgiftssystem er salg af alkoholholdige drik- kevarer til den endelige forbruger som regel underlagt drikkeva- rebeskatning. Fritagelsen for en lille gruppe brug, som sælger vin eller andre gærede drikkevarer direkte på produktionsstedet, udgør en afvigelse fra det almindelige afgiftssystem. Fritagelsen gælder hverken for vin, som sælges af vinhandlere til forbru- geren, eller for vin, som producenten afsætter til forbrugeren uden for landbrugsbedriften. Kommissionen har hverken fået forelagt oplysninger om, at denne afgiftsfritagelse er begrundet i afgiftssystemets logik, og den kan heller ikke konstatere tekniske problemer, som gør opkrævningen af en sådan afgift umulig. (1) Med hensyn til indordningen af afgiftsfritagelser under definition »statsstøtte«, se Domstolens dom af 15. marts 1994 i sag 387/92, Banco Exterior de Espana, Sml. 1994, I, s. 877. (2) Sml. 1974, s. 709. (3) Sml. 1993, s. 887. L 305/30 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 11. 1999 Konkurrencefordrejning En støtteforanstaltning virker konkurrencefordrejende, hvis den griber ind i et konkurrenceforhold mellem virksomheder eller produktioner, som allerede findes, eller som er ved at udvikle sig, og hvis denne foranstaltning kunstigt ændrer konkurrence- vilkårene for konkurrenter. Som det fremgår af Domstolens dom af 17. september 1980 i sag 730/79, Philip Morris (1), tyder det i reglen på konkurrencefordrejning til skade for konkurrentvirksomheder, såfremt en virksomheds markedspo- sition styrkes som følge af statsstøtte. ikke er i strid med princippet om ikke-forskelsbehandling af producenter og mellemhandlere, da forskellige situationer retfærdiggør en forskellig ordning. Det skal dog bemærkes, at denne dom vedrører spørgsmålet om forskelsbehandling og ikke spørgsmålet med hensyn til, om der foreligger statsstøtte, og om en sådan støtte er forenelig med fællesmarkedet efter EF-traktatens artikel 92, og den er derfor ikke relevant for de ovenstående argumenter. Påvirkning af samhandelen mellem medlemsstaterne Vin og andre gærede drikkevarer, som sælges direkte fra vinbrug til forbruger, konkurrerer med vin og andre gærede drikkevarer, som tilbydes den samme forbruger i detailhan- delen. Hvis en produktgruppe fritages for afgiften til skade for andre produkter, fordrejes konkurrencevilkårene. I det forelig- gende tilfælde udgør konkurrencefordelen for producenter, forhold til som sælger vin direkte fra vinbrug, ± 7,58 % i salgsprisen i detailhandelen. En foranstaltning påvirker samhandelen mellem medlemssta- terne, såfremt den vanskeliggør importen fra andre medlems- stater eller letter eksporten til andre medlemsstater. Det afgø- rende er, at samhandelen mellem medlemsstaterne udvikler sig anderledes eller truer med at udvikle sig anderledes som følge af en given foranstaltning. Ved skrivelse af 19. juli 1996 henviser Østrig til den østrigske forfatningsdomstols dom af 27. november 1995 (2), hvoraf det fremgår, at visse producenters fritagelse for drikkevareafgiften Mellem Østrig og andre medlemsstater handles der med vin og andre gærede drikkevarer. Nedenstående tabeller viser importen og eksporten i 1997 fordelt på de enkelte medlemsstater: Østrigsk vineksport (pos. 2204 21 og 2204 29 i den fælles told- tarif) i liter til udvalgte medlemsstater (1997) Østrigsk vineksport (pos. 2204 21 og 2204 29 i den fælles told- tarif) i liter fra udvalgte medlemsstater (1997) Nederlandene Tyskland Sverige Italien 334 111 12 943 617 861 885 1 110 507 Frankrig Tyskland Italien Spanien 4 470 800 3 592 229 44 547 248 3 899 658 Samlet eksport til andre medlemsstater 14 513 937 Samlet import fra andre medlemsstater 57 475 859 Østrigsk eksport af andre gærede drikkevarer (pos. 2206 00 i den fælles toldtarif) i liter (1997) Østrigsk import af andre gærede drikkevarer (pos. 2206 00 i den fælles toldtarif) i liter (1997) Frankrig Tyskland Sverige Italien 5 335 126 550 150 938 1 751 Belgien-Luxembourg Tyskland Italien Sverige 146 209 214 662 135 789 9 877 Samlet eksport til andre medlemsstater 285 074 Samlet import fra andre medlemsstater 3 904 775 Drikkevarer, der importeres til Østrig, afsættes i detailhandelen. Da østrigsk vin og visse andre gærede drikkevarer — såfremt de sælges direkte fra vinbrug til forbruger — fritages for en afgift, som skal svares i forbindelse med vin og andre gærede drikkevarer, som importeres fra andre medlemsstater, og som sælges i detailhandelen, indebærer foranstaltningen en kunstig prisforskel til skade for importerede produkter, som pr. definition ikke kan nyde gavn af afgiftsfritagelsen. Da salget direkte fra vinbrug skønnes at udgøre 50 % af det samlede vinsalg i Østrig, påvirker foranstaltningen samhandelen mellem medlemsstaterne. Man kan gå ud fra, at der ville blive importeret mere vin og andre gærede drikkevarer fra andre medlemsstater til Østrig — muligvis til skade for afsætningen af østrigsk vin og andre gærede drikkevarer — hvis den pågældende afgiftsforanstaltning ikke fandtes. (1) Sml. 1980, s. 2671, præmis 11 og 12. (2) B 1648/94. 30. 11. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 305/31 Det kan desuden ikke udelukkes, at de vinbrug, der begunstiges af foranstaltningen, eksporterer til andre medlemsstater og udnytter afgiftsfordelen til krydssubsidiering af deres eksport. De østrigske myndigheder har ikke påberåbt sig de nævnte undtagelser. Østrig fremfører, at pligten til at svare afgift på drikkevarer må betragtes som en konkurrencemæssig ulempe for østrigske producenter, da der ikke findes afgifter på drikkevarer i andre medlemsstater. Denne argumentation er ikke overbevisende, da udenlandsk vin, der sælges i Østrig, er underlagt afgiften på drikkevarer, mens det ikke er tilfældet med østrigsk vin, der sælges i andre medlemsstater. Endvidere har Domstolen i sin dom af 10. december 1969 i forenede sager 6 og 11-69, Banque de France (1) fastslået, at det forhold, at der foreligger statsstøtte, ikke kan imødegås med det argument, at en medlemsstat forsøger at tilnærme de afgifter, der opkræves for eksporterede nationale produkter, til de afgiftssatser, der gælder i de øvrige medlemsstater. Denne retspraksis finder også tilsva- rende anvendelse i det foreliggende tilfælde. Undtagelserne fra forbuddet mod at yde statsstøtte Efter forbuddet i EF-traktatens artikel 92, stk. 1, følger undta- gelserne i artikel 92, stk. 2 og 3. EF-traktatens artikel 92, stk. 2 Betingelserne for at anvende undtagelsen i EF-traktatens artikel 92, stk. 2, er på grund af støtteforanstaltningens art og målsæt- ning ikke opfyldt. I øvrigt har de østrigske myndigheder ikke påberåbt sig anvendelsen af artikel 92, stk. 2. EF-traktatens artikel 92, stk. 3 I artikel 92, stk. 3, er der fastsat betingelser for, hvornår støtte kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet. Dens forene- lighed med traktaten skal undersøges ud fra Fællesskabets syns- punkt, ikke ud fra en enkelt medlemsstats synspunkt. For at sikre fællesmarkedets korrekte funktion og opfylde forpligtelsen i henhold til EF-traktatens artikel 3, litra g), skal de undtagelser fra princippet om støtteforbud, der er formuleret i artikel 92, stk. 3, fortolkes strikt. litra a), skal der gøres Med hensyn til artikel 92, stk. 3, opmærksom på, at foranstaltningen ikke kun anvendes i regioner, hvis konkurrenceposition ifølge Retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte (2) kan betragtes som meget ugunstig i forhold til Fællesskabet som helhed (bruttonational- produkt pr. indbygger — målt i købekraftsstandarder — på under 75 % af fællesskabsgennemsnittet). Med hensyn til artikel 92, stk. 3, litra b), kan det konstateres, at den pågældende støtte hverken tager sigte på at fremme virke- liggørelsen af et vigtigt projekt af fælleseuropæisk interesse eller afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i den østrigske økonomi. Endvidere er støtten hverken bestemt til eller egnet til at virke- liggøre målene i artikel 92, stk. 3, litra d). (1) Sml. 1969, s. 523, præmis 18-21. (2) EFT C 74 af 10. 3. 1998, s. 9. Artikel 92, stk. 3, litra c) Støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner kan Kommissionen i henhold til EF-trak- tatens artikel 92, stk. 3, litra c), betragte som forenelig med fællesmarkedet, når den fremmer udviklingen af visse erhvervs- grene eller økonomiske regioner og ikke ændrer samhandelsvil- kårene på en måde, der strider mod den fælles interesse. til de begunstigede bedrifters For at retfærdiggøre den pågældende foranstaltning påberåber litra c), og henviser i denne Østrig sig artikel 92, stk. 3, forbindelse fragmenterede produktionsstruktur form af små brug, deres ugunstige geografiske beliggenhed og deres vanskelige økonomiske og Ifølge de østrigske myndigheder kan finansielle situation. mange af disse bedrifter ikke klare det finansielle pres og er tvunget til at opgive bedriften, hvis der ikke ydes støtte. i Kommissionen godkender i henhold til artikel 92, stk. 3, litra c), ingen statsstøtte, som ikke fremmer udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner, men udelukkende opretholder status quo. Den pågældende støtte tager hverken sigte på eller er egnet til at tilvejebringe strukturelle forbed- ringer, da der ikke er nogen som helst forbindelse mellem den finansielle fordel ved afgiftsfritagelsen og teknisk-strukturelle ændringer af de begunstigede bedrifter. Den kunstigt skabte konkurrencefordel for de begunstigede består kun så længe, der ydes støtte. Foranstaltningen fremmer således ikke udviklingen af erhvervsgrenen eller en økonomisk region, men må derimod betragtes som driftsstøtte, som tager sigte på at friholde virk- somheder for omkostninger, som de ellers selv skulle have båret. Driftsstøtte er principielt ikke forenelig med fællesmar- kedet (Domstolens dom af 15. maj 1997 i sag 278/95 P, Siemens, Sml. 1997 I, s. 2507). De anførte argumenter er ikke i uoverensstemmelse med den opfattelse, som Kommissionen gav udtryk for i beslutningen på grundlag af tiltrædelsesaktens artikel 149, nemlig at den pågæl- dende foranstaltning må betragtes som en overgangsforanstalt- ning, der tager sigte på at give de begunstigede tid til at tilpasse sig nye retlige og økonomiske betingelser. For at EF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), kan finde anvendelse, kræver Kommissionen imidlertid, at støtten klart og entydigt tager sigte på at fremme udviklingen af en erhvervsgren eller en økonomisk region. Da den pågældende foranstaltning ikke har en sådan virkning, kan den ikke omfattes af undtagelsen i EF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra c). Støtten opfylder således hverken betingelserne i EF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), eller forudsætningerne for andre undtagelser, der er fastsat for statsstøtte, som opfylder kriteri- erne i EF-traktatens artikel 92, stk. 1, og er derfor uforenelig med fællesmarkedet. L 305/32 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 11. 1999 EF-traktatens artikel 101 Finder Kommissionen, at forskelle i medlemsstaternes ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser fordrejer konkurren- cevilkårene, anvender den en særlig procedure, der er fastsat i EF-traktatens artikel 101, med henblik på at finde en løsning på situationen. Østrig påberåber sig denne artikel for at gøre gældende, at den statsstøtteprocedure, som Kommissionen har indledt, er uhensigtsmæssig. Kommissionen kan ikke acceptere de østrigske argumenter, da afgiftsfritagelsen som nævnt i sig selv udgør statsstøtte. Det fremgår af Domstolens dom i sag 173/73 (1), at en ensidig ændring af et særligt aspekt ved produktionsomkostningerne i en given erhvervssektor kan resultere i, at den eksisterende ligevægt mellem medlemssta- terne forstyrres, og dette er tilfældet uanset anvendelsen af EF-traktatens artikel 99-102, som fastsætter udførlige bestem- melser for afskaffelsen af generelle fordrejninger, der kan henføres til de enkelte medlemsstaters forskellige afgiftssy- stemer. De fælles markedsordninger Da Kommissionen er af den opfattelse, at det i forbindelse med den pågældende foranstaltning drejer sig om statsstøtte, der er i henhold til EF-traktatens uforenelig med fællesmarkedet artikel 92, stk. 1, er det ikke nødvendigt at undersøge nærmere, hvorvidt foranstaltningen strider mod de fælles markedsord- ninger, som de produkter, der er omfattet af afgiftsfritagelsen, falder ind under. EF-traktatens artikel 95 Det samme gælder for anvendelsen af EF-traktatens artikel 95. I denne forbindelse gøres der opmærksom på, at Kommissionen som led i den procedurefase, som kan føre til, at proceduren i EF-traktatens artikel 169 indledes, har opfordret den østrigske regering til at tage stilling til, om afgiftsfritagelsen udgør en afgiftsforanstaltning, der strider mod EF-traktatens artikel 95 (Kommissionens skrivelse af 6. november 1998). Den forelig- gende beslutning om aspekterne ved fritagelsen for drikkevare- afgift som statsstøtte foregriber ikke resultatet af kontakterne mellem Kommissionen og Østrig som led i proceduren efter EF-traktatens artikel 169. Derudover henvises der til den sag, som på grundlag af EF-trak- tatens artikel 177 er forelagt Domstolen til præjudiciel afgø- relse (2). Den østrigske forvaltningsdomstol har med hensyn til den østrigske afgift på drikkevarer anmodet Domstolen om en præjudiciel fortolkning af Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgiv- ning om omsætningsafgifter (3), senest ændret ved direktiv 98/ 80/EF (4), Rådets direktiv 92/12/EØF af 25. februar 1992 om den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer, om oplag- ring og omsætning heraf samt om kontrol hermed (5), senest ændret ved direktiv 96/99/EF (6), og EF-traktatens artikel 92, stk. 1 — VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: Artikel 1 Den af Østrig anmeldte ordning, hvorefter vin og andre gærede drikkevarer, som sælges direkte på produktionsstedet til forbru- geren, er fritaget for den afgift på drikkevarer, som normalt udgør ± 7,58 % (10 % før moms) af produkternes detailpris, er uforenelig med fællesmarkedet. Østrig må ikke opretholde den i stk. 1 nævnte ordning efter den 31. december 1998. Artikel 2 Østrig underretter inden for to måneder regnet fra datoen for meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om de foran- staltninger, der er truffet for at efterkomme denne beslutning. Denne beslutning er rettet til Republikken Østrig. Artikel 3 Udfærdiget i Bruxelles, den 3. februar 1999. På Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) Sml. 1974, s. 709. (2) Sag 437/97 ved Domstolen. (3) EFT L 145 af 13. 6. 1977, s. 1. (4) EFT L 281 af 17. 10. 1998, s. 31. (5) EFT L 76 af 23. 3. 1992, s. 1. (6) EFT L 8 af 11. 1. 1997, s. 12


title: 1999/186/ΕΚ: Απόφαση της Επιτροπής της 3ης Φεβρουαρίου 1999 για την εξαίρεση από την κοινοτική χρηματοδότηση ορισμένων δαπανών που πραγματοποιήθηκαν από τα κράτη μέλη στο πλαίσιο του Ευρωπαϊκού Γεωργικού Ταμείου Προσανατολισμού και Εγγυήσεων (ΕΓΤΠΕ), τμήμα Εγγυήσεων [κοινοποιηθείσα υπό τον αριθμό Ε(1999) 208]

eurovoc_concepts:
EAGGF Guarantee Section
EU financing
agricultural expenditure
budgetary control

formats: html pdf print

text: L 61/34 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym 10. 3. 1999 II (Pq(cid:145)neir cia tgm isw(cid:151) tym opo(cid:148)ym dem apaite(cid:148)tai dglos(cid:148)eusg) EPITQOPG APOVASG TGS EPITQOPGS tgr 3gr Vebqouaq(cid:148)ou 1999 cia tgm ena(cid:148)qesg ap(cid:149) tgm joimotij(cid:147) wqglatod(cid:149)tgsg oqisl(cid:146)mym dapam(cid:150)m pou pqaclatopoi- (cid:147)hgjam ap(cid:149) ta jq(cid:145)tg l(cid:146)kg sto pka(cid:148)sio tou Euqypa(cid:152)jo(cid:151) Ceyqcijo(cid:151) Tale(cid:148)ou Pqosamatoki- slo(cid:151) jai Eccu(cid:147)seym (ECTPE), tl(cid:147)la Eccu(cid:147)seym [joimopoighe(cid:148)sa up(cid:149) tom aqihl(cid:149) E(1999) 208] (1999/186/EJ) G EPITQOPG TYM EUQYPA(cid:136)JYM JOIMOTGTYM, (cid:130)womtar up(cid:149)xg: tg sumh(cid:147)jg cia tgm (cid:148)dqusg tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar, tom jamomisl(cid:149) (EOJ) aqih. 729/70 tou Sulbouk(cid:148)ou, tgr 21gr Apqik(cid:148)ou 1970, peq(cid:148) wqglatodot(cid:147)seyr tgr joim(cid:147)r ceyqcij(cid:147)r pokitij(cid:147)r (1), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 1287/95 (2), jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 5 paq(cid:145)cqavor 2 stoiwe(cid:148)o c), Let(cid:145) ap(cid:149) diabouke(cid:151)seir le tgm epitqop(cid:147) tou Tale(cid:148)ou, Ejtil(cid:150)mtar: (cid:149)ti, s(cid:151)lvyma le to (cid:145)qhqo 5 paq(cid:145)cqavor 2 stoiwe(cid:148)o c) tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 729/70, g Epitqop(cid:147) apovas(cid:148)fei, let(cid:145) ap(cid:149) diabouke(cid:151)seir le tgm epitqop(cid:147) tou Tale(cid:148)ou, swe- tij(cid:145) le tir dap(cid:145)mer pou pq(cid:146)pei ma enaiqeho(cid:151)m ap(cid:149) tgm joimotij(cid:147) wqglatod(cid:149)tgsg (cid:149)tam aut(cid:147) diapist(cid:150)mei (cid:149)ti oi dap(cid:145)mer dem pqaclatopoi(cid:147)hgjam s(cid:151)lvyma le tour joimoti- jo(cid:151)r jam(cid:149)mer· (cid:149)ti, dum(cid:145)lei tym diat(cid:145)neym tou (cid:145)qhqou 5 paq(cid:145)cqavor 2 stoiwe(cid:148)o c) tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 729/70 jai tou (cid:145)qhqou 8 paq(cid:145)cqavoi 1 jai 2 tou jamomislo(cid:151) (EJ) aqih. 1663/95 tgr Epitqop(cid:147)r, tgr 7gr Iouk(cid:148)ou 1995, cia tg h(cid:146)spisg tym keptoleqei(cid:150)m evaqloc(cid:147)r tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 729/70 (cid:149)som avoq(cid:145) tg diadijas(cid:148)a ejjah(cid:145)- qisgr tym kocaqiasl(cid:150)m tou ECTPE, tl(cid:147)la eccu(cid:147)seym (3), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 896/ 97 (4), g Epitqop(cid:147) pqo(cid:146)bg stir amacja(cid:148)er (cid:146)qeumer, ama- (1) EE L 94 tgr 28. 4. 1970, s. 13. (2) EE L 125 tgr 8. 6. 1995, s. 1. (3) EE L 158 tgr 8. 7. 1995, s. 6. (4) EE L 128 tgr 21. 5. 1997, s. 8. jo(cid:148)myse sta jq(cid:145)tg l(cid:146)kg ta apotek(cid:146)slata aut(cid:150)m tym eqeum(cid:150)m, (cid:146)kabe cm(cid:150)sg tym paqatgq(cid:147)seym pou diatup(cid:150)hg- jam ap(cid:149) aut(cid:145), oqc(cid:145)myse dileqe(cid:148)r diak(cid:149)cour cia ma jatak(cid:147)- nei se sulvym(cid:148)a le ta emdiaveq(cid:149)lema jq(cid:145)tg l(cid:146)kg jai amajo(cid:148)myse ta sulpeq(cid:145)slat(cid:145) tgr se aut(cid:145) j(cid:145)momtar ama- voq(cid:145) stgm ap(cid:149)vasg 94/442/EJ tgr Epitqop(cid:147)r, tgr 1gr Iouk(cid:148)ou 1994, swetij(cid:145) le tg h(cid:146)spisg diadijas(cid:148)ar sulbiba- slo(cid:151) sto pka(cid:148)sio tgr ejjah(cid:145)qisgr tym kocaqiasl(cid:150)m tou Euqypa(cid:152)jo(cid:151) Ceyqcijo(cid:151) Tale(cid:148)ou Pqosamatokislo(cid:151) jai Eccu(cid:147)seym, tl(cid:147)la Eccu(cid:147)seym (5)· (cid:149)ti ta jq(cid:145)tg l(cid:146)kg e(cid:148)wam tg dumat(cid:149)tgta ma fgt(cid:147)soum tgm j(cid:148)mgsg diadijas(cid:148)ar sulbibaslo(cid:151)· (cid:149)ti aut(cid:147) g dumat(cid:149)tgta wqgsilopoi(cid:147)hgje se oqisl(cid:146)mer peqipt(cid:150)seir jai (cid:149)ti g (cid:146)jhesg pou sumt(cid:145)whgje let(cid:145) ap(cid:149) aut(cid:147) tg diadijas(cid:148)a ene- t(cid:145)stgje ap(cid:149) tgm Epitqop(cid:147)· (cid:149)ti, s(cid:151)lvyma le ta (cid:145)qhqa 2 jai 3 tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 729/70, lpoqo(cid:151)m ma wqglatodotgho(cid:151)m l(cid:149)mom oi epi- stqov(cid:146)r jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) pqor tir tq(cid:148)ter w(cid:150)qer jai oi paqelb(cid:145)seir pou pqooq(cid:148)fomtai cia tg q(cid:151)hlisg tym ceyq- cij(cid:150)m acoq(cid:150)m, pou woqgco(cid:151)mtai (cid:147) amakalb(cid:145)momtai, amt(cid:148)- stoiwa, s(cid:151)lvyma le tour joimotijo(cid:151)r jam(cid:149)mer sto pka(cid:148)sio tgr joim(cid:147)r oqc(cid:145)mysgr tym ceyqcij(cid:150)m acoq(cid:150)m· (cid:149)ti, up(cid:149) to vyr tym pqaclatopoigheis(cid:150)m eqeum(cid:150)m, tym apotekesl(cid:145)tym tym dileq(cid:150)m diak(cid:149)cym jai tym diadijasi(cid:150)m sulbibaslo(cid:151), (cid:146)ma l(cid:146)qor tym dapam(cid:150)m pou dgk(cid:150)hgjam ap(cid:149) ta jq(cid:145)tg l(cid:146)kg dem pkgqo(cid:148) auto(cid:151)r tour (cid:149)qour jai dem d(cid:151)ma- tai, epol(cid:146)myr, ma wqglatodotghe(cid:148) ap(cid:149) to ECTPE, tl(cid:147)la Eccu(cid:147)seym· (5) EE L 182 tgr 16. 7. 1994, s. 145. 10. 3. 1999 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym L 61/35 (cid:149)ti sto paq(cid:145)qtgla tgr paqo(cid:151)sar ap(cid:149)vasgr peqikalb(cid:145)mo- mtai ta pos(cid:145) pou dem amacmyq(cid:148)fetai (cid:149)ti epibaq(cid:151)moum to ECTPE, tl(cid:147)la Eccu(cid:147)seym· (cid:149)ti ta pos(cid:145) aut(cid:145) dem avoqo(cid:151)m tir dap(cid:145)mer pou pqaclatopoi(cid:147)hgjam pqim ap(cid:149) tour 24 l(cid:147)mer pou pqogc(cid:147)hgjam tgr cqapt(cid:147)r amajo(cid:148)mysgr tgr Epi- tqop(cid:147)r sta jq(cid:145)tg l(cid:146)kg swetij(cid:145) le ta apotek(cid:146)slata tym eqeum(cid:150)m· (cid:149)ti, cia tir peqipt(cid:150)seir pou amav(cid:146)qomtai stgm paqo(cid:151)sa ap(cid:149)vasg, g ejt(cid:148)lgsg tym pos(cid:150)m pou pq(cid:146)pei ma enaiqeho(cid:151)m k(cid:149)cy tgr lg sulvym(cid:148)ar tour pqor tour joimotijo(cid:151)r jam(cid:149)mer amajoim(cid:150)hgje ap(cid:149) tgm Epitqop(cid:147) sta jq(cid:145)tg l(cid:146)kg sto pka(cid:148)- sio tym sumoptij(cid:150)m ejh(cid:146)seym tym oijomolij(cid:150)m et(cid:150)m 1994 jai 1995· (cid:149)ti g paqo(cid:151)sa ap(cid:149)vasg dem pqodij(cid:145)fei tir dglosiomolij(cid:146)r epipt(cid:150)seir pou ha lpoqo(cid:151)sam ma pqoj(cid:151)xoum cia tgm Epi- tqop(cid:147) ap(cid:149) tir apov(cid:145)seir tou Dijastgq(cid:148)ou se upoh(cid:146)seir pou ejjqelo(cid:151)m em(cid:150)piom tou Dijastgq(cid:148)ou jat(cid:145) tgm gle- qolgm(cid:148)a tgr paqo(cid:151)sar ap(cid:149)vasgr jai oi opo(cid:148)er avoqo(cid:151)m h(cid:146)lata pou apoteko(cid:151)m amtije(cid:148)lem(cid:149) tgr, ENEDYSE TGM PAQOUSA APOVASG: (cid:129)qhqo 1 Oi dap(cid:145)mer tym oqcamisl(cid:150)m pkgqyl(cid:147)r pou (cid:146)woum ecjqihe(cid:148) ap(cid:149) ta jq(cid:145)tg l(cid:146)kg jai dgk(cid:150)hgjam sto pka(cid:148)sio tou ECTPE, tl(cid:147)la Eccu(cid:147)seym, oi opo(cid:148)er amav(cid:146)qomtai sto paq(cid:145)qtgla, enaiqo(cid:151)mtai ap(cid:149) tgm joimotij(cid:147) wqglatod(cid:149)tgsg le tgm paqo(cid:151)sa ap(cid:149)vasg k(cid:149)cy tgr lg sulvym(cid:148)ar tour pqor tour joimotijo(cid:151)r jam(cid:149)mer. (cid:129)qhqo 2 G paqo(cid:151)sa ap(cid:149)vasg apeuh(cid:151)metai sta jq(cid:145)tg l(cid:146)kg. Bqun(cid:146)kker, 3 Vebqouaq(cid:148)ou 1999. Cia tgm Epitqop(cid:147) Franz FISCHLER L(cid:146)kor tgr Epitqop(cid:147)r Tol(cid:146)ar Jq(cid:145)tor l(cid:146)kor H(cid:146)sg pqo(cid:153)po- kocislo(cid:151) K(cid:149)cor Pos(cid:149) (ehmij(cid:149) m(cid:149)lisla) Oijomolij(cid:149) (cid:146)tor PAQAQTGLA Aqotqa(cid:148)er jakki(cid:146)qceier Japm(cid:149)r Ceqlam(cid:148)a Ceqlam(cid:148)a Kipaq(cid:146)r ous(cid:148)er Ispam(cid:148)a Ispam(cid:148)a C(cid:145)ka C(cid:145)ka Jq(cid:146)ar Jq(cid:146)ar Aqotqa(cid:148)er jakki(cid:146)qceier Cakk(cid:148)a Cakk(cid:148)a Cakk(cid:148)a Cakk(cid:148)a Cakk(cid:148)a 1060 1710 1210 1211 2065 2065 2120 2125 5011 Lg epik(cid:146)nilo tekij(cid:149) pqo(cid:152)(cid:149)m (pa(cid:151)sg biolgwamij(cid:147)r keitouqc(cid:148)ar) Amepaqje(cid:148)r (cid:146)kecwoi — sucjolid(cid:147) 1995 Amepaqj(cid:147)r (cid:146)kecwor tym dapam(cid:150)m Ekaiouqcij(cid:145) lgtq(cid:150)a 1996: Pq(cid:149)cqalla enacoq(cid:145)r — lg tgqghe(cid:148)sa apa(cid:148)tgsg 1996: Pq(cid:149)cqalla enacoq(cid:145)r — lg tgqghe(cid:148)sa apa(cid:148)tgsg Ajat(cid:145)kkgkoi (cid:146)kecwoi Ajat(cid:145)kkgkoi (cid:146)kecwoi Ekke(cid:148)xeir tou sust(cid:147)lator diawe(cid:148)qisgr tym ceyqcopeqibakkomtij(cid:150)m l(cid:146)tqym Kipaq(cid:146)r ous(cid:148)er Ekk(cid:145)da 1210 Amepaqj(cid:147)r (cid:146)kecwor tym dapam(cid:150)m Opyqojgpeutij(cid:145) Opyqojgpeutij(cid:145) Opyqojgpeutij(cid:145) Jq(cid:146)ar Jq(cid:146)ar Itak(cid:148)a Itak(cid:148)a Itak(cid:148)a Gmyl(cid:146)mo Bas(cid:148)keio Gmyl(cid:146)mo Bas(cid:148)keio 1511 1511 1511 Ucq(cid:149) pou pqost(cid:146)hgje se diatgqgl(cid:146)mer tol(cid:145)ter Lg epik(cid:146)nila tekij(cid:145) pqo(cid:152)(cid:149)mta Ucq(cid:149) pou pqost(cid:146)hgje se diatgqgl(cid:146)mer tol(cid:145)ter 2220 Ajat(cid:145)kkgkoi (cid:146)kecwoi 3805 Ajat(cid:145)kkgkoi (cid:146)kecwoi S(cid:151)moko DEM S(cid:151)moko ESP S(cid:151)moko FRF S(cid:151)moko GRD S(cid:151)moko ITL –1 992 915,00 –1 379 220,00 –3 372 135,00 –5 478 058 789,00 –276 691 426,00 –5 754 750 215,00 –21 634 680,00 –21 634 680,00 –171 835,00 –70 835,00 –16 023 981,00 –59 536 011,00 –7 815 108 329,00 –7 815 108 329,00 –4 533 168 771,00 –9 671 715,00 –7 421 939 820,00 –11 964 780 306,00 1996 1996 1996 1996 1996 1997 1996 1996 1996 1996 1996 1996 1997 –8 741 304,00 1996 –938 603,00 1996 S(cid:151)moko GBP –9 679 907,00 L 6 1 / 3 6 E L E p (cid:148) s g l g E v g l e q (cid:148) d a t y m E u q y p a (cid:152) j (cid:150) m J o i m o t (cid:147) t y m 1 0. 3. 1 9 9 9


eurovoc_concepts:
developing countries
forest
forest conservation
sustainable development
tropical forest

text: 29. 3. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunita` europee C 87/97 Proposta di regolamento (CE) del Consiglio relativo a misure volte a promuovere la conservazione e la gestione sostenibile delle foreste tropicali e delle altre foreste dei paesi in via di sviluppo (1999/C 87/03) COM(1999) 41 def. — 99/0015 (SYN) (presentata dalla Commissione il 3 febbraio 1999) IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA, visto il trattato che istituisce la Comunita` europea, in particolare gli articoli 130 S e 130 W, vista la proposta della Commissione, visto il parere del Comitato economico e sociale, deliberando in conformita` della procedura di cui all’articolo 189 C del trattato, e del piano d’azione Agenda 21 e aderiscono alla risoluzione dell’AGNU «programma per l’ulte- riore attuazione di Agenda 21»; (6) considerando che la Comunita` e i suoi Stati membri sono parti dell’Oranizzazione Mondiale del Commercio e di accordi ambientali multilate- rali, in particolare la convenzione sulla diversita` biologica, la convenzione quadro sui cambia- menti climatici e la convenzione contro la deser- tificazione; che pertanto essi si sono impegnati a tener conto delle responsabilita` comuni ma diffe- renziate delle parti industrializzate e di quelle in via di sviluppo nei settori in questione; (1) considerando che le foreste hanno molteplici fun- zioni e valori per l’umanita` e possono contribuire alla realizzazione di diversi obiettivi della Comu- nita` in materia di sviluppo e ambiente quali la riduzione della poverta` , lo sviluppo economico e sociale sostenibile e la tutela dell’ambiente; (7) considerando che nella sua sessione speciale del 1997 l’assemblea generale delle Nazioni Unite ha approvato le proposte di azione formulate nel quadro del Gruppo intergovernativo sulle foreste e che la Comunita` e i suoi Stati membri appog- giano pienamente l’attuazione di tali proposte; (2) considerando che, in numerose risoluzioni, il Par- lamento europeo ha espresso la propria preoccu- pazione per la distruzione delle foreste tropicali e per le conseguenze sulle popolazioni della fore- sta; (3) considerando che, in risposta all’invito formulato dal Parlamento europeo nella sua risoluzione sulla strategia forestale dell’Unione europea (1), la la Commissione ha adottato, comunicazione […] che stabilisce una strategia per interventi comunitari intesi a promuovere la conservazione e la gestione sostenibile delle fore- ste nei paesi in via di sviluppo; in data …, (4) considerando che gli obiettivi di tale strategia si devono perseguire nel contesto dell’obiettivo comunitario pi(cid:156) generale di promuovere la con- servazione e l’utilizzazione sostenibile delle fore- ste, qualunque sia la zona geografica o climatica in cui sono situate; (5) considerando che la Comunita` e i suoi Stati membri sono firmatari della dichiarazione di Rio (8) considerando che il regolamento (CE) n. 3062/95 del Consiglio, del 20 dicembre 1995, relativo a delle azioni nel campo delle foreste tropicali (2) ha fissato il quadro dell’assistenza comunitaria in materia; che il regolamento (CE) n. 3062/95 e` applicabile fino al 31 dicembre 1999 e che l’espe- rienza acquisita durante l’attuazione del regola- mento (CE) n. 3062/95 dovrebbe riflettersi nel presente regolamento; (9) considerando che il 30 novembre 1998 il Consi- glio, nella sua comunicazione sul sostegno alle popolazioni indigene nella cooperazione allo svi- luppo della Comunita` e dei suoi Stati membri, ha riconosciuto il ruolo svolto dalle popolazioni della foresta nella gestione dell’ambiente, in par- ticolare per quanto riguarda la conservazione e l’utilizzazione sostenibile delle foreste nei paesi in via di sviluppo; (10) considerando che gli strumenti finanziari di cui dispone attualmente la Comunita` a sostegno della conservazione e dello sviluppo sostenibile delle foreste potrebbero essere utilmente inte- grati; (1) GU C 55 del 24. 2. 1997, pag. 22. (2) GU L 327 del 30. 12. 1995, pag. 9. C 87/98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunita` europee 29. 3. 1999 (11) considerando che e` opportuno adottare disposi- zioni per finanziare le azioni indicate nel presente regolamento; (12) considerando che devono essere definite norme di esecuzione, in particolare riguardo al tipo di azione, ai beneficiari dell’aiuto e alle procedure di decisione, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 La Comunita` fornisce assistenza finanziaria e consu- lenza tecnica per promuovere la conservazione e la gestione sostenibile delle foreste tropicali e delle altre foreste dei paesi in via di sviluppo in funzione delle esigenze di carattere economico, sociale e ambientale sussistenti nei confronti delle foreste a livello locale, nazionale e globale. L’assistenza finanziaria e la consulenza tecnica in oggetto integrano e rafforzano l’assistenza fornita mediante altri strumenti della cooperazione allo svi- luppo. 4) per «sviluppo sostenibile», il miglioramento delle condizioni di vita e del benessere delle popolazioni interessate, entro i limiti della capacita` degli ecosi- stemi, attraverso la salvaguardia del patrimonio naturale e della sua diversita` biologica a vantaggio delle generazioni presenti e future; 5) per «popolazioni della foresta», i popoli indigeni che abitano la foresta o la considerano la loro dimora e qualsiasi popolazione che viva all’interno o nelle vicinanze della foresta e sia, per tradizione, direttamente e in larga misura dipendente da essa. Articolo 3 Le attivita` da svolgere nel quadro del presente regola- mento mirano a: — accrescere l’importanza attribuita alle foreste nelle politiche nazionali e integrare le politiche forestali nella pianificazione dello sviluppo; — promuovere la produzione e l’uso di legname e prodotti forestali non legnosi ottenuti da risorse gestite in modo sostenibile; Articolo 2 — contribuire all’adeguata valutazione delle risorse e dei servizi forestali. Ai fini del presente regolamento si intendono: 1) per «foreste tropicali e altre foreste dei paesi in via forestali naturali e di sviluppo», gli ecosistemi le formazioni seminaturali, primari o secondari, forestali chiuse o aperte, tanto in climi secchi quanto in climi umidi. Le zone in questione sono quelle situate nei territori dei paesi dell’Africa, dei Caraibi e del Pacifico, dei paesi mediterranei e di quelli dell’America latina e dell’Asia; 2) per «conservazione», tutte le azioni volte a salva- guardare e a risanare le foreste, in particolare le azioni intese a proteggere o a ripristinare la diver- sita` biologica e le funzioni ecologiche dell’ecosi- stema forestale, garentendone allo stesso tempo, nei limiti del possibile, l’attuale e futuro valore uti- liario per l’umanita` e in particolare per le popola- zioni indigene; 3) per «gestione sostenibile delle foreste», la gestione e l’utilizzazione delle foreste e dei terreni boscosi, in un modo e a un’intensita` tali da mantenerne la diversita` biologica, la produttivita` , la capacita` di rigenerazione, la vitalita` e la capacita` di assolvere, attualmente e in futuro, le relative funzioni ecologi- che, economiche e sociali, a livello locale, nazio- nale e mondiale, senza causare pregiudizio ad altri ecosistemi; Articolo 4 1. Nel fornire assistenza finanziaria e consulenza tecnica per il conseguimento degli obiettivi di cui all’articolo 3 la Comunita` rivolgera` particolare atten- zione alla promozione delle seguenti attivita` : a) elaborazione di adeguate strategie forestali nazio- nali e internazionali basate su una valutazione rea- listica del patrimonio forestale, che comprendano la pianificazione dell’uso della terra, il commercio equo dei prodotti forestali ottenuti in modo soste- nibile, misure giuridiche e fiscali, sviluppo istitu- zionale e sostegno al settore privato, e tengano conto di altre politiche settoriali che hanno un impatto sulle foreste, nonche´ degli interessi e dei diritti consuetudinari delle popolazioni indigene; b) conservazione delle foreste riconosciute di alto valore ecologico e recupero delle aree forestali degradate considerate importanti per i loro effetti locali e globali, quali la protezione dei bacini idro- grafici, la prevenzione dell’erosione del suolo, le variazioni climatiche e la preservazione della diver- sita` biologica; 29. 3. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunita` europee C 87/99 c) gestione e utilizzazione sostenibile delle foreste in funzione di vantaggi economici, sociali e ambien- tali; in particolare, certificazione forestale, sfrutta- mento ecologico delle risorse forestali legnose e non legnose e rigenerazione naturale e assistita delle foreste; Le azioni svolte nel quadro del presente regola- 4. mento sono precedute da una valutazione del loro impatto ambientale e sociale, nonche´ da uno studio di fattibilita` finanziaria ed economica. Esse sono altres(cid:236) oggetto di una presentazione preliminare alle popola- zioni della foresta e sono subordinate al loro sostegno. d) efficienza economica della gestione sostenibile delle foreste mediante l’utilizzazione pi(cid:156) efficace di prodotti forestali e miglioramenti tecnici delle atti- vita` a valle del settore forestale, quali lavorazione e commercializzazione su piccola e media scala del legname e dei prodotti forestali non legnosi, l’uti- lizzazione sostenibile del legname come risorsa energetica e lo sviluppo di alternative alle pratiche agricole basate sul disboscamento; e) creazione e gestione di competenza e informazioni in materia di servizi e prodotti forestali, al fine di fornire una solida base scientifica per la realizza- zione delle priorita` di cui alle lettere da a) a d). 2. Le priorita` sono determinate secondo: — le necessita` di ciascun paese espresse nelle politiche ambientali e di sviluppo nazionali e regionali atti- nenti alle foreste, tenendo conto dei piani forestali nazionali; — gli obiettivi della cooperazione comunitaria stabiliti in documenti strategici nazionali concordati con i singoli paesi. Si 3. seguenti: rivolge particolare attenzione agli aspetti — sviluppo dell’iniziativa privata nella lavorazione e nel sistema di commercializzazione dei prodotti forestali, nel contesto di politiche concordate per lo sviluppo del settore privato e in funzione dei sistemi sociali esistenti e delle attivita` economiche di comunita` ; — promozione della partecipazione diretta delle orga- nizzazioni pubbliche e private dei paesi in via di sviluppo, predisposizione di interventi di propor- zioni adeguate e adattamento delle procedure amministrative ad un livello gestibile localmente; — partecipazione delle popolazioni della foresta alle azioni attuate nel quadro del presente regolamento; — sostenibilita` di qualisiasi attivita` proposta, sociale, economica e ambientale. Le azioni svolte saranno valutate con specifici indica- tori quantitativi e qualitativi fissati nelle condizioni di riferimento. Le azioni svolte nel quadro del presente regola- 5. mento sono coordinate, eventualmente a titolo di azioni di sostegno, con le azioni e i programmi nazio- nali e internazionali inerenti alla conservazione e alla gestione sostenibile delle foreste tropicali, in partico- lare con le proposte di azione formulate nel contesto dei lavori del gruppo intergovernativo sulle foreste e del Forum intergovernativo sulle foreste. 6. Se opportuno, le azioni sono svolte nell’ambito di organizzazioni regionali e di programmi internazio- nali di cooperazione e rientrano in una politica globale di conservazione e gestione sostenibile delle foreste. 7. Le azioni svolte nel quadro del presente regola- mento si concentrano su progetti pilota in loco, pro- grammi innovativi, studi e ricerche, i cui risultati con- sentiranno alla CE di elaborare, adeguare e attuare le sue politiche di cooperazione nel settore forestale. Articolo 5 I beneficiari dell’aiuto e i partner della cooperazione comprendono non soltanto Stati e regioni ma anche organizzazioni internazionali, servizi decentrati, orga- nizzazioni regionali, enti pubblici, comunita` tradizio- nali e locali, industrie e operatori privati, incluse coo- perative, ONG e associazioni che rappresentano le popolazioni locali. Articolo 6 Il finanziamento comunitario pu(cid:242) coprire studi, 1. assistenza tecnica, istruzione, formazione o altri ser- vizi, forniture o lavori, fondi per piccole sovvenzioni, stime, audit e missioni di valutazione e controllo. Pu(cid:242) coprire l’assistenza tecnica e amministrativa ai costi, a beneficio della Commissione e del beneficiario, legati a operazioni diverse dal compito permanente della pub- blica amministrazione, connessi all’identificazione, pre- parazione, gestione, monitoraggio, audit e controllo di programmi oppure proggetti. C 87/100 IT Gazzetta ufficiale delle Comunita` europee 29. 3. 1999 Esso pu(cid:242) coprire sia spese d’investimento, legate a pro- grammi o progetti specifici, ad esclusione dell’acquisto di beni immobili, che spese correnti (ossia spese di amministrazione, manutenzione e funzionamento). Articolo 7 Il sostegno finanziario concesso nel quadro del pre- sente regolamento e` fornito sotto forma di aiuti non rimborsabili. Tuttavia, dette spese possono di norma essere coperte solo per la fase di avvio delle azioni, ad eccezione dei programmi di formazione, istruzione e ricerca, e tale copertura decresce gradualmente. Articolo 8 Per ciascuna azione di cooperazione e` richiesto 2. un contributo dei partner di cui all’articolo 5. Tale contributo sara` richiesto entro i limiti delle possibilita` dei partner interessati ed in funzione delle caratteri- stiche di ciascuna azione. 1. Alla Commissione spetta istruire, decidere e amministrare le azioni contemplate dal presente rego- lamento secondo le procedure di bilancio e le altre procedure vigenti, in particolare quelle definite nel regolamento finanziario applicabile al bilancio gene- rale delle Comunita` europee. Potranno essere ricercate possibilita` di cofinan- 3. in particolare gli Stati ziamento con altri donatori, membri e le organizzazioni internazionali interessate. A tal proposito, si dovra` cercare di realizzare un coor- dinamento con le misure prese da altri donatori. 2. Le decisioni relative ad aiuti superiori a 2 milioni di EUR per singole azioni finanziate nel quadro del presente regolamento sono adottate secondo la proce- dura di cui all’articolo 9. 4. Sono prese le misure necessarie per contraddistin- guere il carattere comunitario degli aiuti forniti nel- l’ambito del presente regolamento. 5. Per conseguire gli obiettivi di coerenza e comple- mentarita` previsti dal trattato e allo scopo di garantire la massima efficacia di queste azioni nel loro insieme, la Commissione pu(cid:242) prendere tutte le misure necessa- rie per il coordinamento, in particolare: a) b) la creazione di un sistema per lo scambio e l’ana- lisi costante d’informazioni sulle azioni gia` finan- ziate e quelle per cui e` previsto il finanziamento da parte della Comunita` e degli Stati membri; il coordinamento nel paese di attuazione delle azioni, nell’ambito di incontri periodici e scambi d’informazione tra i rappresentanti della Commis- sione e degli Stati membri nel paese beneficario, e i rappresentanti degli Stati beneficiari. 6. Per ottenere il maggiore impatto possibile a livello mondiale e nazionale, la Commissione, in con- sultazione con gli Stati membri, prende tutte le inizia- tive necessarie per assicurare un buon coordinamento ed una stretta collaborazione sia con i paesi beneficiari sia con i finanziatori e gli altri organismi internazionali interessati, in particolare con quelli del sistema delle Nazioni Unite. chiedere il parere del La Commissione e` autorizzata ad approvare, 3. senza cui all’articolo 9, tutti gli impegni supplementari necessari per coprire superi previsti o effettivi connessi alle azioni, purche´ lo sconfinamento o il fabbisogno addi- zionale sia inferiore o pari al 20 % dell’impegno ini- ziale fissato dalla decisione di finanziamento. comitato di 4. Ogni accordo di finanziamento o contratto con- cluso nel quadro del presente regolamento prevede che la Commissione e la Corte dei conti effettuino verifi- che in loco secondo le consuete procedure stabilite dalla Commissione sulla base delle norme vigenti, in particolare quelle del regolamento finanziario applica- bile al bilancio generale delle Comunita` europee. 5. Quando le azioni sono ogetto di accordi di finan- ziamento tra la Comunita` e il paese beneficiario, gli accordi stabiliscono che il pagamento di imposte, tasse e ogni altro onere non e` a carico della Comunita`. 6. La partecipazione alle gare d’appalto e all’aggiu- dicazione dei contratti e` aperta, a parita` di condizioni, a tutte le persone fisiche e giuridiche degli Stati mem- bri e del paese beneficiario. Pu(cid:242) essere estesa ad altri paesi in via di sviluppo e, in casi eccezionali opportu- namente giustificati, ad altri paesi terzi. Le forniture devono essere originarie degli Stati 7. membri, del paese beneficiario o di altri paesi in via di sviluppo. In casi eccezionali in cui le circostanze lo giustifichino le forniture possono essere originarie di altri paesi. 29. 3. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunita` europee C 87/101 Sara` attribuita particolare attenzione agli aspetti 8. seguenti: — ricerca della reddivita` dei costi e di un impatto sostenibile nell’impostazione dei progetti; — chiara definizione e monitoraggio degli obiettivi e degli indicatori di esecuzione per tutti i progetti. Articolo 9 La Commissione e` assistita dal comitato determi- 1. nato su base geografica competente per lo sviluppo. 2. Il rappresentante della Commissione sottopone al comitato un progetto delle misure da adottare. Il comi- tato, entro un termine che il presidente pu(cid:242) fissare in funzione dell’urgenza della questione in esame, for- mula il suo parere sul progetto, eventualmente proce- dendo a votazione. Il parere e` iscritto a verbale; inoltre, ciascuno Stato membro ha il diritto di chiedere che la sua posizione figuri a verbale. La Commissione tiene in massima considerazione il parere formulato dal comitato. Essa lo informa del modo in cui ha tenuto conto del suo parere. Articolo 10 Una volta all’anno ha luogo uno scambio di opinioni sulla base di una presentazione da parte del rappresen- tante della Commissione degli orientamenti generali per le azioni da attuare nell’anno successivo, nel qua- dro di una riunione congiunta dei comitati di cui all’articolo 9. Articolo 11 1. Dopo ogni esercizio finanziario la Commissione trasmette al Parlamento europeo e al Consiglio una relazione annuale contenente il riepilogo delle azioni finanziate nel corso dell’anno e una valutazione del- l’attuazione del presente regolamento in tale periodo. Il riepilogo fornisce in particolare informazioni relative al tipo e al numero di progetti finanziati e ai soggetti con i quali sono stati conclusi contratti. Inoltre la rela- zione indica il numero delle eventuali valutazioni esterne effettuate in relazione ad attivita` specifiche. 2. La Commissione effettua una regolare valuta- zione delle azioni finanziate dalla Comunita` al fine di stabilire se gli obiettivi da esse perseguiti siano stati realizzati e fornire orientamenti per migliorare l’effica- cia delle azioni future. Essa presenta al comitato di cui all’articolo 9 una sintesi delle valutazioni effettuate, che, se del caso, possono essere esaminate dal comi- tato. Le relazioni di valutazione sono a disposizione di ogni Stato membro che ne faccia richiesta. Entro un mese e non oltre a decorrere dalla sua 3. decisione, la Commissione informa gli Stati membri delle azioni e dei progetti approvati, indicandone costo e tipo, paese beneficiario e partner. 4. Sara` pubblicata una guida per il finanziamento che specifichera` gli orientamenti e i criteri applicabili alla selezione dei progetti e sara` trasmessa alle parti interessate dai servizi della Commissione, comprese le delegazioni della Commissione nei paesi beneficiari. Articolo 12 1. Il presente regolamento entra in vigore il terzo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunita` europee. 2. Quattro anni dopo l’entrata in vigore del pre- sente regolamento la Commissione trasmette al Parla- mento europeo e al Consiglio una valutazione generale delle azioni finanziate dalla Comunita` sulla base delle disposizioni in esso contenute, accompagnata da indi- cazioni riguardo al futuro dello stesso. Il presente regolamento e` obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri


title: Regolamento (CE) n. 251/1999 della Commissione del 3 febbraio 1999 recante fissazione dei valori forfettari all'importazione ai fini della determinazione del prezzo di entrata di alcuni ortofrutticoli

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
perennial vegetable
pip fruit

formats: pdf print

text: 4. 2. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 30/1 I (Atti per i quali la pubblicazione (cid:138) una condizione di applicabilit(cid:133)) REGOLAMENTO (CE) N. 251/1999 DELLA COMMISSIONE del 3 febbraio 1999 recante fissazione dei valori forfettari all’importazione ai fini della determina- zione del prezzo di entrata di alcuni ortofrutticoli LA COMMISSIONE DELLE COMUNIT(cid:211) EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunit(cid:133) europea, visto il regolamento (CE) n. 3223/94 della Commissione, del 21 dicembre 1994, recante modalit(cid:133) di applicazione del regime di importazione degli ortofrutticoli (1), modifi- cato da ultimo dal regolamento (CE) n. 1498/98 (2), in particolare l’articolo 4, paragrafo 1, visto il regolamento (CEE) n. 3813/92 del Consiglio, del 28 dicembre 1992, relativo all’unit(cid:133) di conto e ai tassi di conversione da applicare nel quadro della politica agricola comune (3), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 150/95 (4), in particolare l’articolo 3, paragrafo 3, considerando che il regolamento (CE) n. 3223/94 prevede, in applicazione dei risultati dei negoziati commerciali multilaterali nel quadro dell’Uruguay Round, i criteri in base ai quali la Commissione fissa i valori forfettari all’im- portazione dai paesi terzi, per i prodotti e per i periodi precisati nell’allegato; considerando che in applicazione di tali criteri, i valori forfettari all’importazione devono essere fissati ai livelli figuranti nell’allegato del presente regolamento, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 I valori forfettari all’importazione di cui all’articolo 4 del regolamento (CE) n. 3223/94 sono fissati nella tabella riportata nell’allegato. Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il 4 febbraio 1999. Il presente regolamento (cid:138) obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 3 febbraio 1999. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 337 del 24. 12. 1994, pag. 66. (2) GU L 198 del 15. 7. 1998, pag. 4. (3) GU L 387 del 31. 12. 1992, pag. 1. (4) GU L 22 del 31. 1. 1995, pag. 1. L 30/2 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 4. 2. 1999 ALLEGATO al regolamento della Commissione, del 3 febbraio 1999, recante fissazione dei valori forfettari all’importazione ai fini della determinazione del prezzo di entrata di alcuni orto- frutticoli Codice NC Codice paesi terzi (1) (EUR/100 kg) Valore forfettario all’importazione 0702 00 00 0709 10 00 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 0805 20 10 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 052 204 999 220 999 052 204 999 052 204 212 600 624 999 204 999 052 204 464 600 624 999 052 600 999 039 060 400 404 728 999 052 388 400 624 999 106,3 46,5 76,4 213,2 213,2 139,7 188,4 164,0 67,9 45,2 43,6 49,2 52,8 51,7 71,0 71,0 58,2 64,0 94,1 72,6 78,3 73,4 55,1 64,4 59,8 76,4 45,2 83,4 79,4 78,5 72,6 135,4 76,9 86,7 54,1 88,3 (1) Nomenclatura dei paesi stabilita dal regolamento (CE) n. 2317/97 della Commissione (GU L 321 del 22. 11. 1997, pag. 19). Il codice «999» rappresenta le «altre origini»


title: 1999/137/EG: Beschikking van de Commissie van 3 februari 1999 tot machtiging van de lidstaten om vegetatief teeltmateriaal voor wijnstokken dat niet aan de eisen van Richtlijn 68/193/EEG van de Raad voldoet, tijdelijk tot de handel toe te laten (kennisgeving geschied onder nummer C(1999) 266)

eurovoc_concepts:
Austria
labelling
marketing
plant health legislation
plant propagation
vineyard

text: L 44/64 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 18. 2. 1999 BESCHIKKING VAN DE COMMISSIE van 3 februari 1999 tot machtiging van de lidstaten om vegetatief teeltmateriaal voor w¶nstokken dat niet aan de eisen van Richtl¶n 68/193/EEG van de Raad voldoet, t¶del¶k tot de handel toe te laten (kennisgeving geschied onder nummer C(1999) 266) (1999/137/EG) DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, b¶ Richtl¶n 98/2/EG van de Commissie (3), en alle maat- regelen ter uitvoering daarvan; Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Richtl¶n 68/193/EEG van de Raad van 9 april 1968 betreffende het in de handel brengen van vegetatief teeltmateriaal voor w¶nstokken (1), laatstel¶k gew¶zigd b¶ de Akte van Toetreding van Oostenr¶k, Finland en Zweden, en met name op artikel 14, Overwegende dat de in deze beschikking vervatte maatre- gelen in overeenstemming z¶n met het advies van het Permanent Comit(cid:130) voor teeltmateriaal voor land-, tuin- en bosbouw, HEEFT DE VOLGENDE BESCHIKKING GEGEVEN: Gezien het door Oostenr¶k ingediende verzoek, Artikel 1 Overwegende dat in 1997 in de Gemeenschap, en met name in Oostenr¶k, van bepaalde soorten vegetatief teelt- materiaal voor w¶nstokken dat aan de eisen van Richtl¶n 68/193/EEG voldoet, te geringe hoeveelheden z¶n gepro- duceerd om in de behoeften van dat land te voorzien; Overwegende dat het niet mogel¶k is in bevredigende mate in de vraag te voorzien met materiaal dat aan alle b¶ de genoemde richtl¶n vastgestelde voorwaarden voldoet; Overwegende derhalve dat Oostenr¶k tot en met 15 februari 1999, moet worden gemachtigd om materiaal van een categorie waarvoor minder strenge eisen gelden, tot de handel toe te laten; Overwegende dat ook andere lidstaten die dergel¶k mate- riaal waarsch¶nl¶k aan Oostenr¶k kunnen leveren, moeten worden gemachtigd om dit materiaal daartoe tot de handel toe te laten; Overwegende dat het door Oostenr¶k in te voeren teelt- materiaal bestaat in voor enting te gebruiken delen van de w¶nstok onder de grond; dat volgens dit verzoek de uit dit teeltmateriaal in de Gemeenschap geproduceerde entw¶n- stokken bestemd z¶n om in de Gemeenschap in de handel te worden gebracht; Overwegende dat van deze machtiging uitsluitend gebruik mag worden gemaakt met inachtneming van de fytosani- taire voorwaarden en eisen die z¶n vastgesteld b¶ Richtl¶n 77/93/EEG van de Raad (2), laatstel¶k gew¶zigd 1. Oostenr¶k wordt gemachtigd om tot en met 15 februari 1999 maximaal 1 250 000 in Hongar¶e of Roemeni(cid:137) geoogste delen van de w¶nstok onder de grond, bestemd voor enting, die, wat goedkeuring en controle van standaardteeltmateriaal betreft, niet aan de b¶ Richtl¶n 68/193/EEG vastgestelde eisen voldoen, op z¶n grondgebied tot de handel toe te laten, mits het materiaal is voorzien van een bruin officieel etiket en op dit etiket de vermelding „minder strenge eisen” is aange- bracht. 2. Oostenr¶k wordt gemachtigd om entw¶nstokken die in de Gemeenschap z¶n verkregen met de hierboven genoemde delen van de w¶nstok onder de grond, bestemd voor enting, op z¶n grondgebied tot de handel toe te laten, mits ze voorzien z¶n van een officieel bruin etiket en op dit etiket de vermelding „minder strenge eisen” is aangebracht. Artikel 2 Ook de overige lidstaten worden gemachtigd om, op de in artikel 1 vastgestelde voorwaarden en voor de door de verzoekende lidstaat beoogde doeleinden het materiaal dat op grond van deze beschikking in de handel mag worden gebracht, op hun grondgebied tot de handel toe te laten. Artikel 3 De machtigingen op grond van artikel 1 worden verleend onverminderd Richtl¶n 77/93/EEG en alle maatregelen ter uitvoering daarvan. (1) PB L 93 van 17. 4. 1968, blz. 15. (2) PB L 26 van 31. 1. 1977, blz. 20. (3) PB L 15 van 21. 1. 1998, blz. 34. 18. 2. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 44/65 Artikel 4 De lidstaten delen de Commissie en de andere lidstaten onmiddell¶k mee welke hoeveel- heden teeltmateriaal op grond van deze beschikking op hun grondgebied tot de handel z¶n toegelaten. Deze beschikking is gericht tot de lidstaten. Artikel 5 Gedaan te Brussel, 3 februari 1999. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie