title: Regionsudvalgets udtalelse om «Handlingsplan mod racisme»

eurovoc_concepts:
anti-discriminatory measure
racism

text: C 198/48 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 7. 1999 Regionsudvalgets udtalelse om »Handlingsplan mod racisme« (1999/C 198/10) REGIONSUDVALGET har — under henvisning til Kommissionens meddelelse om »Handlingsplan mod Racisme« (KOM(1998) 183 endelig udg. ) af 25. marts 1998, under henvisning til »København-kriterierne« vedrørende den kommende udvidelse, vedtaget af Rådet i 1993, under henvisning til Regionsudvalgets udtalelse af 13. juni 1996 (CdR 156/96 fin) (1) om forslag til Rådets afgørelse om 1997 som Europæisk År mod Racisme, under henvisning til oprettelsen af Det Europæiske Observatorium for Racisme og Fremmedhad i Wien (Rådets afgørelse af 15. juli 1996), under henvisning til Regionsudvalgets initiativudtalelse af 12. juni 1997 (CdR 80/97 fin) (2) om racisme, fremmedhad og antisemitisme, under henvisning til Regionsudvalgets resolution af 18. september 1997 (CdR 237/97 fin) (3) om iagttagelse af ligestillingsprincippet ved den fremtidige indstilling af medlemmer til Regionsudvalget, under henvisning til Regionsudvalgets rapport af 19. november 1997 (CdR 343/97) om »Lige muligheder i Regionsudvalget — hidtidige resultater og henstillinger vedrørende den fremtidige udvikling«, under henvisning til »Chartret om europæiske politiske partier for et ikke-racistisk samfund«, vedtaget den 5. december 1997, under henvisning til Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse (SOC/361) af 10. september 1998, under henvisning til Graz-erklæringen af 9. november 1998, vedtaget under Den europæiske konference om racisme og fremmedhad i Graz i november 1998 (bilag), under henvisning til Europa-Parlamentets betænkning (Oostlander) af 3. december 1998 om »Handlings- plan mod Racisme«, under henvisning til sin beslutning af 15. juli 1998 om i henhold til artikel 198 C, stk. 4, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab at afgive udtalelse om »Handlingsplan mod Racisme«, under henvisning til Underudvalg 5’s forslag til Regionsudvalgets udtalelse (CdR 369/98 rev. 1), som blev vedtaget den 26. januar 1999 med Peter Moore som ordfører — på den 28. plenarforsamling den 10. -11. marts 1999 (mødet den 11. marts) vedtaget følgende udtalelse. 1. Indledning: Behovet for en EU-indsats Definition: »Racisme er en fællesbetegnelse for forskelli- 1. 1. ge former for intolerance og diskrimination, der omfatter fremmedhad, antisemitisme, islamofobi og andre former for racistisk og religiøs diskrimination. « (1) EFT C 337 af 11. 11. 1996, s. 63. (2) EFT C 244 af 11. 8. 1997, s. 58. (3) EFT C 379 af 15. 12. 1997, s. 65. Selv om EU blev skabt fremme fredelig 1. 1. 1. sameksistens i Europa og mellem dets borgere, udsættes mange millioner i EU’s medlemsstater fortsat for vold og chikane, forskelsbehandling og udstødelse. for at Racismen lever og trives i Den Europæiske Union: en 1. 1. 2. nylig undersøgelse foretaget af Kommissionen viste, at 33 % af alle europæere betegner sig selv som enten »ret racistiske« eller »meget racistiske«, men i visse medlemsstater overstiger dette tal 50 %. Racismen forekommer i mange forskellige former, fra brutale overfald og mord, over verbal chikane og stereoty- per, til mere raffinerede former for chikane, udstødelse og forskelsbehandling. 14. 7. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 198/49 1. 1. 3. Det er vigtigt at betragte racismen som et alment europæisk problem, der kræver en indsats på europæisk, nationalt, regionalt og lokalt niveau, såvel som internationalt. På det indre marked med fri bevægelighed for varer og personer kan antidiskriminationslovgivningen i en medlemsstat omgås ved blot at flytte til nabostaten og sprede sine radio- eller tv-udsendelser eller publikationer derfra. Fri bevægelighed for intern arbejdstagere og fri etableringsret har også ført til udvandring, som har øget mangfoldigheden i vore samfund, men også skabt bekvemme syndebukke i tider med økonomisk tilbagegang. Endelig har racistiske organisationer, herunder nynazisterne, selv opbygget tværeuropæiske netværker for udbredelse af racistisk materiale og koordinering af aktioner. 1. 1. 4. Endvidere bør man særligt fremhæve Internet, som har udviklet sig til et særdeles indflydelsesrigt fænomen på det samfundsmæssige, uddannelsesmæssige og kulturelle område, idet det gør det muligt for borgerne og underviserne at overvinde de eksisterende hindringer for skabelse og formid- ling af indhold, som er fuldt ud lovligt. I andre tilfælde kan Internet udvikle sig til et velegnet middel til viderebringelse af indhold, der kan være skadeligt eller ulovligt, som f. eks. når der er tale om udnyttelse til spredning af materiale eller information af racistisk karakter. Diskrimination, herunder racediskrimination, udgør en af de skadelige anvendelsesmuligheder, som daglig griber om sig på Internet; derfor opstår der et stadig mere presserende behov for en koordineret indsats fra medlemsstaternes side og inden for EU, således at man kan identificere disse anvendelsesmulig- heder og udforme strategier, der sætter brugeren i stand til fortsat at drage fordel af de enorme fordele, som Internet rummer, samtidig med at brugeren opnår en beskyttelse. Det står derfor klart, at der på det indre marked er 1. 1. 5. brug for koordinerede EU-aktioner og lovgivning mod racisme. Etnisk og kulturel mangfoldighed er et af de grundlæggende kendetegn ved den »europæiske« civilisation og må derfor styrkes som en positiv og berigende faktor. 1. 1. 6. Indtil nu har indsatsen mod racisme, fremmedhad, antisemitisme, islamofobi og andre former for racerelateret og religiøs intolerance haft begrænsede muligheder på EU-niveau grundet mangelen på en klar retlig kompetence. Amsterdam- traktaten vil oprette denne kompetence, og Kommissionen forventes at udarbejde forslag til lovgivning i 1999. I mellemti- den har Kommissionen allerede offentliggjort en handlingsplan mod racisme, der skal bane vejen for fremtidig lovgivning. 2. Udvikling af en EU-politik mod racisme 2. 1. Den generelle udvikling 2. 1. 1. EU-institutionerne har ofte opfordret til aktioner mod racisme, fremmedhad, antisemitisme og islamofobi. Efter- følgende erklæringer fra Parlamentet og Rådet identificerede behovet for handling og lovgivning på grundlag af en ny traktatsbestemmelse. Dette er blevet opnået med Amsterdam- traktaten, hvor følgende indskrives som EU-traktatens arti- kel 13:»Med forbehold af denne traktats øvrige bestemmelser og inden for rammerne af de beføjelser, som traktaten tillægger Fællesskabet, kan Rådet med enstemmighed på forslag af Kommissionen og efter høring af Europa-Parlamentet træffe hensigtsmæssige foranstaltninger til at bekæmpe forskelsbe- handling på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering. « 2. 1. 2. I artikel 29 kræver traktaten også »fælles handling mellem medlemsstaterne inden for politisamarbejde og retligt samarbejde. gennem forebyggelse og bekæmpelse af racisme og fremmedhad. « I sin udtalelse fra 1996 understregede Regionsudvalget som bekendt, at politiet og retsvæsenet spiller en »afgørende« rolle forbindelse med bekæmpelse af racisme og fordomme. i Regionsudvalget ikke- at diskriminerende ansættelsespolitik for politiet, samt at de ansatte ved politiet sikres en hensigtsmæssig politiuddannelse med henblik på at få forståelse for minoriteter og religiøse grupper. krævede, indføres der en 2. 1. 3. Parallelt med traktatsændringerne er der sket en vigtig udvikling på en lang række områder. 1 juni 1997 oprettede Kommissionen Det Europæiske Observatorium for Racisme og Fremmedhad, der er placeret i Wien, og hvis hovedopgave er at kortlægge racismens, fremmedhadets og antisemitismens omfang og udviklingstendenser inden for EU, samt analysere årsager og virkninger og følger. Centrets resultater vil blive fremlagt i en årlig beretning. Rådet udnævnte 1997 til Det Europæiske År mod Racisme, hvilket var vigtigt for at synliggøre kampen mod racisme, opbygge paneuropæi- ske netværker og partnerskaber mod racisme (herunder net- værket »European Anti-racism«, som blev oprettet for nylig af ikke-statslige organisationer), og lægge pres på regeringskonfe- rencen i Amsterdam for at vedtage foranstaltninger. Endelig fremlagde Kommissionen den 25. marts 1998 en handlings- plan mod racisme for at følge op på de hidtidige resultater. Lovgivning til bekæmpelse af forskelsbehandling på 1. 1. 7. grundlag af køn har som bekendt eksisteret længe, om end denne ikke nødvendigvis er tilstrækkelig udviklet eller videre effektiv for øjeblikket. Det er indlysende, at det næste skridt bør være en EU-indsats mod andre former for forskelsbehand- ling, og med indføjelsen af den generelle bestemmelse om ikke-forskelsbehandling i Amsterdam-traktaten (den nye arti- kel 13) har en sådan indsats fået større handlemuligheder. 2. 1. 4. Regionsudvalgets udtalelse fra 1996 bifaldt forslaget om at udpege 1997 til Europæisk År mod Racisme og gav »sin fulde støtte til Kommissionens målsætning om at sætte ind mod racisme, fremmedhad og antisemitisme«. Udtalelsen fra 1996 og den efterfølgende initiativudtalelse fra 1997 lagde særlig vægt på behovet for udveksling af erfaringer og god praksis på lokalt og regionalt niveau. C 198/50 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 7. 1999 2. 1. 5. Regionsudvalget offentliggjorde en hensigtserklæring i 1998, hvori Regionsudvalget fastslår, at »vi vil modsætte os enhver form for diskrimination — på grund af køn, etnisk herkomst, handicap, alder, seksuel orientering eller tro — og vi vil respektere individuelle forskelle. « Det er derfor vigtigt, at Regionsudvalget over for disse typer af forskelsbehandling gennemfører de samme foranstaltninger på højt niveau, som anvendtes i forbindelse med ligestilling mellem mænd og kvinder, navnlig i Regionsudvalgets egen ansættelsespolitik (rekruttering, uddannelse, forfremmelse, arbejdsbetingelser og —vilkår, chikane — som bør gennemføres via Regionsudval- gets paritetiske udvalg vedrørende lige muligheder (COPEC): dvs. fastlægger beføjelser for de ledende medarbejdere, der udpeges til at fremme ligestilling inden for Regionsudvalget, udstikker rammerne for den årlige beretning om lige mulighe- der, udvikler en revisionsproces til at sikre, at udtalelser og dokumenter er i overensstemmelse med den overordnede »mainstreaming« politik, udarbejder en overvågnings- og evalu- eringsstrategi for ligestilling, løbende overvåger Regionsudval- gets medlemssammensætning og gennemfører en undersøgelse for at indhente erfaringer fra sorte medlemmer og etniske minoritetsmedlemmer eller medlemmer med anden national eller kulturel baggrund end landets flertal, samt afvikler seminarer for medlemmer og embedsmænd for at øge bevidst- heden om ligestillingsspørgsmål. Kommissionen gør opmærksom på vigtigheden af at 2. 1. 6. integrere kampen mod racisme i førtiltrædelsesstrategien og i de løbende rapporter om udviklingen. Regionsudvalget kan bidrage hertil via sin kontaktgruppe med Cypern og Central — og Østeuropa. Denne gruppe har mulighed for at udbrede information om god praksis på lokalt og regionalt niveau, gældende national lovgivning samt fællesskabslovgivningen, som ansøgerlandene har pligt til at overtage. Kampen mod racisme bør være et integreret element i alle kontakterne via denne gruppe. 3. 2. 1. 1. L i g h e d s o r i e n t e r e d e o g l i g h e d s e v a l u - e r e d e p o l i t i k k e r o g a r b e j d s m e t o d e r i r e g i o n e r n e De lokale og regionale myndigheders politikker bør, inden for rammerne af en helhedsorienteret strategi og politik for lige muligheder/forvaltning af etnisk mangfoldighed, vurderes ud fra, om de befordrer lige muligheder. 3. 2. 1. 2. M y n d i g h e d e r n e s o m a r b e j d s g i v e r De lokale og regionale myndigheder er som regel nogle af de største arbejdsgivere i deres område og kan derfor have en vigtig funktion som forbilleder, f. eks. hvad angår retningslinjer for rekruttering og udvælgelse, overvågning og evaluering og uddannelsestilbud. 3. 2. 1. 3. S o m k a t a l y s a t o r o g a k t i v f a k t o r i l o v - g i v n i n g o g s a m f u n d De lokale myndigheder kan via forskellige medier øge arbejds- givernes bevidsthed om deres forpligtelser og fordele ved en åben ansættelsespolitik. Eftersom de lokale myndigheder er store aftagere af varer og tjenesteydelser, kan de være en katalysator for dette. Hvad den sociale bevidsthed angår, kan de lokale og regionale myndigheder løbende udarbejde kampagner, der på forskellige måder påvirker den offentlige mening og fremmer antiracistiske synspunkter. 2. 1. 7. reret i Regionsudvalgets politiske prioriteringer. Lige muligheder er i sin bredeste betydning inkorpo- 3. 2. 1. 4. S o c i a l e p a r t n e r s k a b e r 3. De lokale og regionale myndigheders rolle 3. 1. Indledning 3. 1. 1. De lokale og regionale myndigheder kan yde et afgørende bidrag. Dette niveau er nærmest på borgerne og kan derfor iværksætte sociale, kulturelle, økonomiske og politiske foranstaltninger, dels for at fremme integrationen af minorite- ter i boligområder, dels for aktivt at bekæmpe forskelsbehand- ling og årsagerne til forskelsbehandling ved ansættelse og på arbejdspladsen, ja overalt i lokalområdet. i skoler og på højere uddannelsessteder, 3. 2. Nøgleaktiviteter 3. 2. 1. der virke som katalysatorer i kampen mod racisme: På syv hovedområder kan og bør de lokale myndighe- Racismen eksisterer ikke i et tomrum — lokalområdets problemer kan ikke løses, medmindre der udvikles et samar- bejde mellem de forskellige offentlige instanser og tjenesteleve- randører, dvs. sociale tjenester, politi, boligforvaltning, skoler, kriminalforsorg, lokaludviklingsorganisationer, frivillige for- eninger, ikke-statslige organisationer og arbejdsformidling. 3. 2. 1. 5. A l m e n o g f a g l i g u d d a n n e l s e Uddannelsesområdet er et nøgleområde, hvor de lokale og regionale myndigheder kan bidrage til kampen mod racisme. I sin udtalelse fra 1996 krævede Regionsudvalget, at der udvikles netværk til udveksling af undervisningsmateriale, forberedende uddannelse af lærere på stedet, støtte til forbed- ring af adgangen til lærergerningen for socialt dårligt stillede unge samt støtte til undervisning i EU-sprogene og til udvikling af en overordnet antiracistisk undervisning gennem hele skoleforløbet. EU bistår uddannelsesmyndigheder via EU’s forskellige uddannelsesprogrammer, navnlig ved at fremme udveksling mellem skoler i forskellige lande, der skaber en bevidsthed om andre kulturer og lande og udrustes til at leve i et multikulturelt og multietnisk samfund. 14. 7. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 198/51 3. 2. 1. 6. P o l i t i s k a k t i v i s m e o g i n t e g r e r i n g e n a f p r i n c i p p e t o m m e d i n d f l y d e l s e Det er vigtigt at opmuntre flere fra de etniske minoriteter til at deltage i den politiske proces, både som vælgere og som kandidater. Kun ved at inddrage minoriteterne i denne proces, kan der udvikles politikker og lovgivning, som imødekommer alle ønsker og behov i lokalsamfundets forskellige sektorer og får bugt med en kultur af udstødelse og fremmedgørelse. 3. 2. 1. 7. B y f o r n y e l s e o g b y u d v i k l i n g Kommissionen betoner relationen mellem byplanlægning og kampen mod racisme. Dette er af afgørende betydning, da det er i byområderne, hvor der findes en koncentration af langtidsledighed og ungdomsarbejdsløshed, økonomisk fattig- dom og bymæssigt forfald, som er årsag til racemæssige og andre sociale spændinger. De lokale myndigheder kan yde et stort bidrag til at løse årsagerne til racisme på det lokale niveau, inklusive ovennævnte. 3. 2. 1. 8. S t r u k t u r f o n d s p o l i t i k k e n Aktioner til bekæmpelse af social udstødelse og forskelsbe- handling i alle dens afskygninger er en aktiv del af Kommissio- nens strategi for Den Europæiske Socialfond og fællesskabsini- tiativet Integra. Det er vigtigt, at denne del får endnu højere prioritet i de reviderede retningslinjer for strukturfondene efter 1999, og at der direkte henvises til behovet for koordination af aktioner på lokalt, regionalt, nationalt og EU-niveau til bekæmpelse af racismen i alle dens afskygninger. 4. Europæisk handlingsplan mod racisme 4. 1. Resumé af handlingsplanen 4. 1. 1. Formålet med Kommissionens handlingsplan mod racisme er at fastlægge en sammenhængende ramme for EU-indsatsen mod racismen, og praktiske og proceduremæssi- ge tiltag, der kan bane vej for lovgivning og en mere ambitiøs indsats på længere sigt. Handlingsplanen falder i fire dele: 4. 1. 2. Aktioner, der kan bane vejen for lovgivningsmæssige initiativer — Kommissionen vil i 1999 foreslå ny lovgivning med henblik på bekæmpelse af forskellige typer forskelsbe- handling; 4. 1. 3. — Kommissionen vil Bekæmpelse af racisme på tværs af EF-politikkerne integrere sine bestræbelser på alle politikområder og tage hensyn til princippet om ikke —for- skelsbehandling i sin egen ansættelsespolitik; 4. 1. 4. Udvikling og udveksling af nye modeller — aktiv inddragelse af minoritetsgrupper ses som et vigtigt led i planlægningen, udviklingen og gennemførelsen af alle aspekter af projekterne, fremhævelse af minoriteternes bidrag og frem- me af positive budskaber om fordelene ved mangfoldighed. Områder, hvor der er behov for en særlig indsats, omfatter racisme på arbejdspladsen, inden for sportsverdenen og i hverdagslivet, mediernes rolle og lovgivningsmæssige foran- staltninger for at bekæmpe racisme samt særlige aktioner, der gennemføres af offentligt finansierede instanser såsom regionalråd og lokale myndigheder; Styrkelse af informations- og kommunikationsind- 4. 1. 5. satsen — Kommissionen har til hensigt at gøre kampagnen mod racisme mere synlig. Kommissionen vil inden udgangen af 1999 offentlig- 4. 1. 6. gøre en rapport, hvor fremskridtene beskrives. Rapporten vil fokusere på den lovgivningsmæssige indsats og inddragelsen af racismeaspektet i de forskellige politikker, idet der tages hensyn til resultaterne fra to konferencer om disse emner i 1998 og 1999. 4. 2. Den lokale og regionale dimension i handlingsplanen 4. 2. 1. Handlingsplanen understreger behovet for partner- skaber og samarbejde mellem de lokale myndigheder og medlemsstaterne, de ikke-statslige organisationer, arbejdsmar- kedets parter, medierne og sportsorganisationerne. Kommis- sionen anerkender især, at de lokale myndigheder spiller en afgørende rolle, når der skal fastlægges strategier for forebyggelse og bekæmpelse af racisme på det niveau, der er nærmest borgerne. 4. 2. 2. Mange af de foranstaltninger, som handlingsplanen identificerer, f. eks. aktiviteter i skoler og ungdomssektoren, foranstaltninger under det nye fællesskabsinitiativ for ikke- forskelsbehandling (EQUAL), kulturelle foranstaltninger og hensyntagen til sociale målsætninger i offentlige indkøb, har konsekvenser for de lokale og regionale myndigheder som leverandører, formidlere og aftagere af tjenesteydelser. Desvær- re beskrives den lokale og regionale dimension ikke i større detaljer i handlingsplanen. 4. 3. Vurdering af handlingsplanen Der er meget positivt at sige om handlingsplanen. 4. 3. 1. Begrebet »mainstreaming« er af stor betydning, selv om dette ikke må føre til, at politikkerne og indsatsen mod forskelsbehandling bliver mindre synlige — hvilket synes at være tendensen i »mainstreamingen« på det kønspolitiske område. Handlingsplanen gør ret i at prioritere identificeringen af racismens årsager, og i den henseende er referencen til aktiviteter i skoler og ungdomssektoren af relevans og stor interesse for de lokale myndigheder. Ordføreren opfordrer centret i Wien til at undersøge og identificere de underliggende faktorer, som skaber grobund for racisme, fremmedhad, antisemitisme og islamofobi, således at der kan fastlægges en passende strategi på lokalt, regionalt, nationalt og europæisk niveau. Det er imidlertid tydeligt, at både høj arbejdsløshed og langtidsledighed skaber grobund for racespændinger og i uforholdsmæssig grad rammer indvandrere og etniske minori- teter — også på dette område har de lokale og regionale myndigheder en rolle at spille, både i deres egenskab af store arbejdsgivere og for at udvikle lokale og regionale strategier for jobskabelse og bekæmpelse af ungdomsarbejdsløshed. C 198/52 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 7. 1999 4. 3. 2. Det er imidlertid beklageligt, at handlingsplanen reelt begrænser sig til at omkategorisere og omdøbe de eksisterende politikker. Om end handlingsplanen inkorporerer mange forskellige og progressive foranstaltninger, indeholder den som helhed kun lidt, der er nyt eller innovativt. I betragtning af at flertallet af de identificerede foranstaltninger blev udviklet under andre fællesskabsprogrammer og -initiativer med andre målsætninger, kan det ikke garanteres, at de vil sikre en optimal strategi mod racisme; der er stort behov for den interne tværtjenstlige gruppe, der foreslås i handlingsplanen. Man kunne gå et skridt videre og anbefale, at der oprettes en tværinstitutionel arbejdsgruppe i tilknytning til centret i Wien og de ikke-statslige organisationers netop etablerede europæi- ske netværk mod racisme, herunder et indvandrerforum. Endelig er der ingen garanti for, at de aspekter af fællesskabspo- litikkerne, der er blevet identificeret som en støtte for hand- lingsplanen mod racisme, vil opnå tilstrækkelig finansiering; Kommissionens meddelelse indeholder ingen budgetoverslag. Commonwealth-borgere, der opholder sig i Storbritannien. Disse fordele gælder imidlertid kun, indtil de flytter til en anden EU-medlemsstat. Spørgsmålet om familiemedlemmer er også vigtigt, eftersom borgere fra tredjelande, der opholder sig legalt i landet, også har en grundlæggende menneskeret til et familieliv. Begrebet om et unionsborgerskab, der blev introduceret med Maastricht-traktaten, giver alle EU-borgere ret til at stille op til og stemme ved lokale og regionale valg i deres opholdsland; denne ret kunne tildeles borgere fra tredjelande efter en kvalificerende opholdsperiode. Selv om medlemsstaterne indføjer klausulen om ikke- 5. 5. forskelsbehandling i traktaten, bør det påpeges, at dette ikke nødvendigvis indebærer nogen garanti for, at de vil vedtage ny lovgivning eller at denne vil blive anvendt effektivt. Der må lægges pres på medlemsstaternes regeringer for at sikre en hurtig og vidtgående gennemførelse af de nye bestemmelser. 5. Mod en lovgivningsmæssig ramme 6. Afsluttende bemærkninger 5. 1. I udtalelsen fra 1996 bifaldt Regionsudvalget Kommis- sionens forslag om at indføje klausuler om ikke-diskrimination i fællesskabsinstrumenterne og støttede regeringskonferencens forslag om at styrke traktatens bestemmelser på dette område. 5. 2. Man kan lære meget af erfaringerne fra den eksisterende lovgivning mod forskelsbehandling af mænd og kvinder: Lovgivningen har på dette punkt generelt været begrænset til beskæftigelsesrelaterede spørgsmål på grund af begrænsninger- ne i det eksisterende lovgrundlag. I visse tilfælde har omsættel- sen til national lovgivning ikke været tilfredsstillende og denne gennemføres sjældent effektivt. Kun de færreste vil benægte, at kvinder er dårligere stillet end mænd på løn- og beskæftigelses- området, skønt direktivet om ligebehandling af mænd og kvinder har været i kraft i mere end tyve år. 5. 3. Det er derfor vigtigt, at enhver fremtidig lovgivning har tilstrækkelig brede rammer (hvilket Amsterdam-traktaten åbner mulighed for) og indeholder procedurer for overvågning og håndhævelse og herunder giver den enkelte borger ret til at blive repræsenteret af en tredjeperson for at undgå risikoen for genkendelse og repressalier. Ligeledes henviser klausulen om ikke-forskelsbehandling til mange forskellige typer forskelsbe- handling, men disse har forskellige årsager og kommer til udtryk på forskellige måder: Kommissionen bør overveje et antal særskilte direktiver vedrørende specifikke former for forskelsbehandling for at supplere et enkelt overordnet di- rektiv. 6. 1. Behovet for at bekæmpe racismen og de forskellige former for chikane og forskelsbehandling er indlysende. Der er brug for en lokal og regional — og national og europæisk — indsats, understøttet af de frivillige organisationer, for at sikre koordination og samarbejde henover grænserne, og for at bekæmpe de racistiske gruppers øgede mobilitet og koordination inden for det indre marked. 6. 1. 1. Racisme og forskelsbehandling bør bekæmpes på en lang række politikområder: uddannelse, erhvervsuddannelse og ungdomspolitik, beskæftigelse, social sikring, sundhed og sociale ydelser, byplanlægning, boligområdet, tilvejebringelse af faciliteter og tjenesteydelser, offentlige instansers virkemåde, bl. a. i forbindelse med offentlige indkøb, osv. En målrettet europæisk lovgivning ville styrke de 6. 2. antiracistiske aktiviteter og garantere et højt niveau af sikker- hed overalt i EU og i forbindelse med udvidelsen overalt i Europa. De aktiviteter, som identificeres i handlingsplanen, vil også bidrage til en generel indsats mod racismen, men disse må koordineres på en tilfredsstillede måde og fuldt ud afspejle de lokale og regionale myndigheders funktion og muligheder. 7. Konklusion 7. 1. Regionsudvalget: 5. 4. Der kan f. eks. overvejes målrettede aktioner til fordel for de 10 millioner borgere fra tredjelande, der bor og arbejder legalt i EU. Mange borgere fra tredjelande nyder for øjeblikket fordelene ved en præferencebehandling i deres opholdsland på grund af bilaterale aftaler med deres oprindelsesland, f. eks. Anerkender, at racisme, fremmedhad, antisemitisme 7. 1. 1. og islamofobi er fænomener, som eksisterer overalt i Europa og kræver en fælles europæisk respons. 14. 7. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 198/53 7. 1. 2. Mener, at de lokale og regionale myndigheder på grund af deres nærhed til borgerne og den kulturelle og racemæssige mangfoldighed i deres valgkredse har et særligt ansvar for at bekæmpe forskelsbehandling og udstødelse samt styrke borgernes deltagelse i den politiske proces. Opfordrer de lokale og regionale myndigheder til 7. 1. 3. konsekvent at prioritere kampen mod racisme i den politiske beslutningstagning. Accepterer, at handlingsplanen mod racisme er tæt 7. 1. 4. knyttet til ratificeringen af Amsterdam-traktaten og de kompe- tencer og den lovgivning, som vil blive baseret herpå, og som sammen vil skabe rammerne for, at Regionsudvalget kan fremme positiv særbehandling. Hvad angår EU’s kompetencer efter Amsterdam- 7. 2. traktatens ratificering 7. 2. 1. Accepterer, at det i Amsterdam-traktaten specifikt hedder, at Den Europæiske Union bl. a. har som mål at forebygge og bekæmpe racisme og fremmedhad (ny traktatsar- tikel 29), og at Rådet kan træffe hensigtsmæssige foranstalt- ninger til at bekæmpe forskelsbehandling på grund af race eller etnisk oprindelse, religion eller tro (ny traktatsartikel 13). 7. 3. 5. Anerkender, at politikker på uddannelses- og beskæf- tigelsesområdet er af afgørende betydning for bekæmpelsen af årsagerne til racemæssige spændinger, og at uddannelsesmyn- digheder og skoler kan yde et vigtigt bidrag ved at udvikle læseplaner, der styrker værdier som solidaritet, pluralisme, tolerance og accept af det anderledes samt forbedre uddannel- sen af indvandrende arbejdstagere. 7. 3. 6. Opfordrer Kommissionen til i samråd med Regions- udvalget at udarbejde en håndbog over god praksis for lokale og regionale aktioner mod racisme. 7. 3. 7. Foreslår, at der oprettes en tværinstitutionel kontakt- gruppe for at samordne og befordre aktiviteter på europæisk niveau i samarbejde med europæisk observatorium for racisme og fremmedhad og det europæiske informationsnet mod racisme og fremmedhad. 7. 4. Hvad angår Regionsudvalget selv 7. 4. 1. Mener, at Regionsudvalget som den EU-institution, der repræsenterer de lokale og regionale myndigheder, har en central rolle at spille for fremme af et unionsborgerskab og social samhørighed og lige adgang til offentlige tjenester. forslag i 1999 til Bifalder EU-kommissær Flynns tilsagn om at frem- 7. 2. 2. lægge rammedirektiv om ikke- et diskrimination, der skal suppleres med en række særskilte direktiver, der er rettet mod specifikke aspekter af forskellige former for diskrimination. 7. 4. 2. Minder om, at lige muligheder i sin bredeste betyd- ning repræsenterer en horisontal politisk prioritering i Re- gionsudvalget, som det blev fastslået på det ekstraordinære præsidiemøde den 10. juni 1998. 7. 2. 3. Anmoder om, at Regionsudvalget efter Amsterdam- traktatens ratificering høres om alle lovforslag vedrørende ikke-diskrimination og lige muligheder, der er af relevans for det lokale og regionale niveau. 7. 3. Hvad angår handlingsplanen mod racisme 7. 3. 1. Ser positivt på offentliggørelsen af handlingsplanen mod racisme som en overgangsforanstaltning, der skal bane vejen for nye aktioner, når Amsterdam-traktaten er blevet ratificeret. af Bifalder gennemførelsen 7. 3. 2. »mainstreaming«- princippet, men understreger vigtigheden af, at der ikke blot foretages en kosmetisk ændring af nuværende foranstaltninger. Det efterlyser derfor en integreret strategi mod racisme samt klare og håndterbare foranstaltninger på regionalt og lokalt plan. 7. 4. 3. Henviser til sin erklæring og rapporter fra perioden september-november 1998 samt hensigtserklæringen fra 1998 om lige muligheder i Regionsudvalget, især vedrørende under- udvalgenes arbejde og Regionsudvalgets ansættelsespolitik, og bekræfter, at erklæringen gælder alle former for forskelsbe- handling, herunder også forskelsbehandling på grund af race eller tro, og pålægger generalsekretæren at igangsætte aktioner på dette område hurtigst muligt. 7. 4. 4. politiske partier for et ikke-racistisk samfund«. Giver sin fulde støtte til »Chartret om europæiske 7. 4. 5. Tager skarp afstand fra enhver form for alliance eller politisk samarbejde med individuelle medlemmer eller politiske grupper, der slår til lyd for en racistisk eller fremmedfjendsk politik, eller som bestrider offentlige hverv i deres lokale eller regionale råd med støtte fra åbent racistiske eller fremmed- fjendske partier. 7. 3. 3. ske aktiviteter og organisationer eller netværk i Europa. Kræver, at der overføres flere ressourcer til antiracisti- Forpligter sig til at deltage i aktiviteter, konferencer 7. 4. 6. og kampagner overalt i EU, hvor EU-institutionerne er involve- ret i kampen mod racisme. Kræver, at der indsamles pålidelige data, samt at der 7. 3. 4. foretages en vurdering af årsagerne til racisme og andre former for intolerance og forskelsbehandling. 7. 4. 7. Forpligter sig til, som led i dets igangværende kontak- ter med ansøgerlandene i Central-, Øst- og Sydeuropa, at C 198/54 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 7. 1999 informere de lokale og regionale myndigheder om gældende EU-lovgivning og om god praksis i EU’s medlemsstater, og vil arbejde på at indlede en dialog med lokale grupper, der arbejder med minoriteter eller indvandrere i ansøgerlandene. Bruxelles, den 11. marts 1999. Manfred DAMMEYER Formand for Regionsudvalget BILAG til Regionsudvalgets udtalelse Graz-erklæringen Den europæiske konference i Graz (Østrig) om racisme og fremmedhad, som afholdes på 60-årsdagen for Krystalnatten, der henviser til, at respekten for menneskerettighederne er et grundlæggende princip, som deles af alle medlemsstater, og som garanteres af de demokratiske, pluralistiske politiske systemer i EU, der er baseret på parlamentariske institutioner og et uafhængigt retsvæsen, der henviser til Regionsudvalgets udtalelse af 13. juni 1996 (1) om »Kommissionens forslag til Rådets afgørelse om udpegning af 1997 som Det Europæiske År mod Racisme« og initiativudtalelse af 12. juni 1997 (2) om »Racisme, fremmedhad og antisemitisme«, der henviser til, at det i Amsterdam-traktaten specifikt hedder, at Den Europæiske Union bl. a. har som mål at forebygge og bekæmpe racisme og fremmedhad (ny traktatsartikel 29), der henviser til, at Rådet i henhold til EU-traktaten med enstemmighed kan træffe hensigtsmæssige foranstaltninger til at bekæmpe forskelsbehandling på grund af race eller etnisk oprindelse, religion eller tro (ny traktatsartikel 13), der henviser til, at det ligeledes hedder i traktaten, at EU respekterer de grundlæggende rettigheder, således som de garanteres ved den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder og således som de følger af medlemsstaternes fælles forfatningsmæssige traditioner (ny traktatsartikel 6), der henviser til, at Regionsudvalget som den EU-institution, der repræsenterer de lokale og regionale myndigheder, har en central rolle at spille for fremme af unionsborgerskabet og derfor bør sætte særligt aktivt ind for at bekæmpe racisme og fremmedhad, der henviser til, at disse lokale og regionale myndigheder, som er det forvaltningsniveau, der er nærmest på borgerne, kan spille en konkret og uerstattelig rolle i denne kamp, især ved at sikre lige adgang til offentlige tjenesteydelser, der henviser til, at der i chartret om europæiske politiske partier for et ikke-racistisk samfund, vedtaget i Utrecht den 28. februar 1998, fastlægges en adfærdskodeks, 1. tager skarpt afstand fra enhver form for alliance eller politisk samarbejde med partier, der fremkommer med racistiske eller fremmedfjendske ytringer, på lokalt, regionalt, nationalt eller europæisk niveau, og anmoder alle demokratiske politiske partier og alle myndigheder på alle niveauer om med alle til rådighed stående demokratiske midler at imødegå sådanne grupper og racistiske bevægelser og deres handlinger; (1) [(CdR 156/96) fin] EFT C 337 af 11. 11. 1996, s. 63. (2) [(CdR 80/97) fin] EFT C 244 af 11. 8. 1997, s. 58. 14. 7. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 198/55 2. støtter alle former for projekter og partnerskaber mellem det lokale, regionale, nationale og europæiske niveau, især med henblik på at sikre lige adgang til bl. a. almen og faglig uddannelse, bolig og beskæftigelse (idet der tages hensyn til, at de lokale og regionale myndigheder spiller en vigtig rolle som arbejdsgiver) og sikre en vellykket integration af de forskellige befolkningsgrupper samt gensidig kulturel berigelse; 3. mener, at de lokale og regionale myndigheder på grund af deres nærhed til græsrodsniveauet har et særligt ansvar for at bekæmpe den stadig mere udbredte ligegyldighed over for den forskelsbehandling og udstødelse, som personer af anden racemæssig, etnisk og kulturel oprindelse udsættes for; 4. opfordrer medlemsstaterne og/eller de lokale og regionale myndigheder i den udstrækning, dette ligger inden for deres kompetence, til at udvikle og fremme læseplaner, der styrker værdier som solidaritet, pluralisme, tolerance og accept af det anderledes og befordrer lige muligheder; og i samme grad forbedre uddannelsen af indvandrende arbejdstagere på basis af god praksis i en række lokale og regionale myndigheder; 5. ser positivt på Kommissionens for nylig offentliggjorte handlingsplan mod racisme, der bør betragtes som en overgangsforanstaltning, som baner vejen for nye lovforslag og fremtidige aktioner, når Amsterdam-traktaten er blevet ratificeret; 6. hilser med tilfredshed den nylige etablering af Europæisk informationsnet for racisme og fremmedhad og vedtagelsen af et handlingsprogram, der overvejende sigter på at lancere kampagner, som kan skabe større bevidsthed om anti-racistiske politikker og at sammenkoble lokale, regionale og nationale problemstillinger med europæiske problemstillinger; 7. kræver, at Europæisk observatorium for racisme og fremmedhad og Europæisk informationsnet for racisme og fremmedhad får større aktionsmuligheder, samt at der etableres et nyt samarbejde mellem EU-institutionerne og Regionsudvalget; 8. kræver, at medlemsstaterne fremmer en hurtig politisk integration af arbejdstagere fra tredjelande i overensstemmelse med lovgivningen og fjerner alle aspekter, der fører til racisme i bestemte nationale politikker og/eller fremgangsmåder i forbindelse med indvandring og asyl. I denne sammenhæng er det et vigtigt led i integrationen, at bosiddende borgere fra tredjelande kan deltage i lokalvalg; kræver, at de lokale og regionale myndigheder til stadighed prioriterer kampen mod racisme i den politiske 9. beslutningstagning. Graz, den 9. november 1998


title: Alueiden komitean antama lausunto aiheesta "Rasismin vastainen toimintasuunnitelma"

formats: html pdf print

text: C 198/48 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 14. 7. 1999 Alueiden komitean antama lausunto aiheesta ”Rasismin vastainen toimintasuunnitelma” (1999/C 198/10) ALUEIDEN KOMITEA, joka ottaa huomioon komission 25. maaliskuuta 1998 antaman tiedonannon: ”Rasismin vastainen toiminta- suunnitelma” KOM(1998) 183 lopull. , ottaa huomioon neuvoston vuonna 1993 hyväksymät, tulevaa laajentumista koskevat ”Kööpenhaminan kriteerit”, ottaa huomioon alueiden komitean 13. kesäkuuta 1996 aiheesta ”Ehdotus neuvoston päätökseksi vuoden 1997 nimeämiseksi Euroopan rotusyrjinnän vastaiseksi vuodeksi” antaman lausunnon (CdR 156/96 fin) (1), ottaa huomioon Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen perustamisen Wieniin (neuvos- ton päätös 15. heinäkuuta 1996), ottaa huomioon alueiden komitean 12. kesäkuuta 1997 antaman oma-aloitteisen lausunnon aiheesta ”Rotusyrjintä, muukalaisviha ja antisemitismi” (CdR 80/97 fin) (2), ottaa huomioon alueiden komitean 18. syyskuuta 1997 antaman päätöslauselman ”AK:n tulevista jäsennimitysehdotuksista ja tasavertaisista mahdollisuuksista” (CdR 237/97 fin) (3), ottaa huomioon alueiden komitean 19. marraskuuta 1997 antaman tiedonannon aiheesta ”Tasavertaiset mahdollisuudet alueiden komiteassa – Tuloksia ja suosituksia tulevaksi kehitykseksi” (CdR 343/97), ottaa huomioon 5. yhteiskuntaa koskevan peruskirjan”, joulukuuta 1997 hyväksytyn ”Euroopan poliittisten puolueiden rasismitonta ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean 10. syyskuuta 1998 aiheesta ”Komission tiedonanto – Rasisminvastainen toimintasuunnitelma” antaman lausunnon (SOC/361), ottaa huomioon 9. marraskuuta 1998 pidetyssä rasismin ja muukalaisvihan vastaisessa eurooppalaisessa konferenssissa 9. marraskuuta 1998 hyväksytyn Grazin julistuksen (liite), ottaa huomioon Euroopan parlamentin 3. joulukuuta 1998 antaman rasismin vastaista toimintasuunnitel- maa koskevan raportin (Oostlander), ottaa huomioon työvaliokuntansa 15. heinäkuuta 1998 tekemän päätöksen antaa yhteisön perustamisso- pimuksen 198 c artiklan neljännen kohdan mukaisesti rasismin vastaista toimintasuunnitelmaa koskeva lausunto, ottaa huomioon valiokunta 5:n 26. tammikuuta 1999 hyväksymän lausuntoluonnoksen CdR 369/98 rev. 1 (esittelijä: Peter Moore), hyväksyi 10. –11. maaliskuuta 1999 pitämässään 28. täysistunnossa (maaliskuun 11. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. 1. Johdanto: toiminnan tarve Euroopan tasolla 1. 1. Määritelmä: rasismi on yhteisnimitys suvaitsematto- muuden ja syrjinnän eri muodoille. Se kattaa muukalaisvihan, antisemitismin, islaminvastaisuuden sekä muita rasistisen ja uskonnollisen syrjinnän muotoja. (1) EYVL C 337, 11. 11. 1996, s. 63. (2) EYVL C 244, 11. 8. 1997, s. 58. (3) EYVL C 379, 15. 12. 1997, s. 65. 1. 1. 1. Vaikka Euroopan unioni luotiin edistämään rauhan- omaista rinnakkaineloa Euroopassa ja Euroopan kansojen välillä, väkivalta, ahdistelu, syrjintä ja syrjäytyminen vaikutta- vat yhä edelleen miljoonien jäsenvaltioissa asuvien ihmisten elämään. 1. 1. 2. Rasismi elää ja kukoistaa Euroopan unionissa: Euroo- pan komission hiljattain teettämässä tutkimuksessa havaittiin, että 33 prosenttia eurooppalaisista kuvaa itseään ”rasistiseksi” tai ”melko rasistiseksi”. Eräissä jäsenvaltioissa luku oli jopa yli 50 prosenttia. Rasismilla on monia muotoja pahoinpitelystä, murhista, sanallisista loukkauksista ja stereotypioista piileväm- piin ahdistelun, syrjäytymisen ja syrjinnän muotoihin. 14. 7. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 198/49 1. 1. 3. On tärkeää tunnustaa, että kyseessä on koko Euroop- paa koskeva ongelma, joka edellyttää toimintaa sekä Euroopan ja jäsenvaltioiden tasolla, alue- ja paikallistasolla että kansain- joilla tavarat ja ihmiset välisellä tasolla. Yhteismarkkinoilla, liikkuvat vapaasti, yhdessä jäsenvaltiossa sovellettavaa syr- jinnän kieltävää lainsäädäntöä voidaan kiertää siirtymällä yk- sinkertaisesti naapurivaltioon ja suorittamalla lähetykset ja jakelu sieltä käsin. Työntekijöiden vapaa liikkuminen ja sijoit- tautumisoikeus ovat myös synnyttäneet sisäistä muuttoliikettä, joka on rikastuttanut yhteisöjämme, mutta luonut myös syntipukkeja taloudellisten lamakausien aikoina. Rasistiset järjestöt kuten uusnatsistiset ryhmät ovat lisäksi itse luoneet Euroopan laajuisia rasistisen materiaalin levittämisen ja yhteis- toiminnan verkostoja. Näistä eri syistä on toimittava Euroopan tasolla. 1. 1. 4. Tässä mielessä kannattaa mainita erityisesti Internet, koska sillä on suuri vaikutus työvälineenä yhteiskunnassa, koulutuksessa ja kulttuurissa, ja kouluttajat pystyvät selviytymään täysin laillisella tavalla käy- tettävän materiaalin laatimisesta ja jakelusta. Internet voi tosin muissa yhteyksissä olla ovela keino välittää potentiaalisesti haitallista tai laitonta materiaalia esim. rasistisen materiaalin tai rasististen tietojen levittämiseksi. ja sen avulla kansalaiset Mm. rotusyrjintä on Internetin haitallista käyttöä, joka yleistyy yleistymistään, minkä vuoksi jäsenvaltioiden ja koko EU:n on ryhdyttävä koordinoimaan toimintaansa entistä enemmän, jotta tällainen käyttö saadaan selville ja kehitetään strategioita, joiden ansiosta Internetin käyttäjä voi edelleen hyötyä verkon tarjoamista suunnattomista eduista samalla kun häntä suojel- laan sen haitoilta. 1. 1. 5. Siksi on selvää, että sisämarkkinoilla tarvitaan koor- dinoitua rasisminvastaista toimintaa ja lainsäädäntöä Euroopan tasolla. Etninen ja kulttuurinen moninaisuus on yksi ”euroop- palaisen” sivilisaation tärkeimmistä piirteistä, ja sitä on vaalitta- va positiivisena ja rikastuttavana tekijänä. 1. 1. 6. Tähän saakka pyrkimyksiä torjua rasismia, muuka- laisvihaa, antisemitismiä, islaminpelkoa ja muita rodullisen ja uskonnollisen suvaitsemattomuuden ja syrjinnän muotoja Euroopan tasolla on rajoittanut selkeän laillisen toimivallan puute. Amsterdamin sopimus tulee antamaan tällaisen toimi- vallan, laatimaan vuonna 1999 annettavaa lakiehdotusta. Tällä välin komissio on jo julkaissut rasisminvastaisen toimintasuunnitelman tasoittaakseen tietä tulevalle lainsäädännölle. ja komissio on ryhtynyt 2. Eurooppalaisen rasisminvastaisen politiikan kehitys 2. 1. Yleinen kehitys Euroopan unionin toimielimet ovat usein vaatineet 2. 1. 1. rasismin, muukalaisvihan, antisemitismin ja islaminpelon vas- taista toimintaa. Parlamentin ja antamissa päätöslauselmissa on todettu tarvittavan toimintaa ja lainsäädäntöä, joka perustuisi uusiin, perustamissopimukseen sisällytettäviin säännöksiin. Tämä tavoite saavutettiin, kun Amsterdamin sopimuksella sisällytettiin EY:n perustamissopimukseen uusi 13 artikla, joka kuuluu seuraavasti:”Neuvosto voi tässä sopimuksessa yhteisölle uskotun toimivallan rajoissa yksimielisesti komission ehdotuk- sesta ja Euroopan parlamenttia kuultuaan toteuttaa tarvittavat toimenpiteet sukupuoleen, rotuun, etniseen alkuperään, us- kontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai suku- puoliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän torjumiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän sopimuksen muiden määräysten soveltamista. ” 2. 1. 2. Amsterdamin sopimuksen 29 artiklassa kehotetaan myös kehittämään jäsenvaltioiden yhteistä toimintaa poliisiyh- teistyössä ja oikeudellisessa yhteistyössä rikosasioissa sekä ehkäisemään ja torjumaan rasismia ja muukalaisvihaa. Muistutettakoon, että AK:n vuonna 1996 antamassa lausun- nossa korostettiin poliisin ja oikeusjärjestelmän keskeistä roo- lia rasismin ja ennakkoluulojen vähentämisessä. Lausunnossa vaadittiin tasavertaisia mahdollisuuksia poliisivoimien työhön- otossa sekä asianmukaista koulutusta sen varmistamiseksi, että poliisit tuntevat vähemmistöyhteisöjen ja uskonnollisten ryhmien tarpeet. Samalla kun Amsterdamin sopimukseen on tehty 2. 1. 3. muutoksia, on tapahtunut merkittävää kehitystä. Komissio perusti Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuk- sen Wieniin kesäkuussa 1997. Keskuksen päätehtävänä on tutkia rasismiin, muukalaisvihaan ja antisemitismiin liittyviä suuntauksia ja niiden laajuutta Euroopan unionissa sekä analy- soida niiden taustalla olevia syitä, seurauksia ja vaikutuksia. Keskuksen tutkimusten tulokset julkaistaan vuosiraportissa. Neuvosto nimesi vuoden 1997 Euroopan rasismin vastaiseksi teemavuodeksi. Tämä vuosi oli tärkeä nostettaessa rasisminvas- taisen taistelun profiilia. Kyseisenä vuonna luotiin yleiseuroop- palaisia rasisminvastaisia verkostoja ja yhteenliittymiä (mukaan lukien hiljattain perustettu kansalaisjärjestöjen Euroopan rasis- min vastainen verkko) ja luotiin Amsterdamin hvk:lle toiminta- painetta. Edellä mainittuihin saavutuksiin pohjautuen komissio toimintasuunnitelman julkaisi 25. maaliskuuta 1998. rasisminvastaisen lopulta 1. 1. 7. Muistutettakoon, että sukupuoleen perustuvan syr- jinnän kieltävä lainsäädäntö on vakiintunutta, vaikkakaan ei välttämättä pitkälle kehittynyttä tai varsin tehokasta. Luonnol- linen johtopäätös on, että muiden syrjinnän muotojen torjumi- seksi on toimittava Euroopan tasolla. Syrjinnän kieltävän lausekkeen sisällyttäminen Amsterdamin sopimukseen (uusi 13 artikla) vahvistaa mahdollisuuksia tähän. Vuonna 1996 antamassaan lausunnossa AK ilmaisi 2. 1. 4. tyytyväisyytensä vuoden 1997 nimeämiseen Euroopan rasis- min vastaiseksi teemavuodeksi ja ilmoitti kannattavansa va- rauksetta komission pyrkimyksiä vastustaa rasismia, muuka- laisvihaa ja antisemitismiä. Vuonna 1996 annetussa lausun- nossa ja sen jälkeen vuonna 1997 annetussa oma-aloitteisessa lausunnossa korostettiin erityisesti kokemusten ja parhaiden käytäntöjen vaihdon tarvetta paikallis- ja aluetasolla. C 198/50 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 14. 7. 1999 2. 1. 5. Vuonna 1998 AK antoi vakuutuksen, jossa se sitou- tuu vastustamaan ”syrjintää sen kaikissa muodoissa, esimerkik- si sukupuolen, etnisen alkuperän, vammaisuuden, iän, suku- puolisen suuntautumisen tai uskonnon perusteella”. Sen vuoksi on tärkeää, että AK ryhtyy näiden syrjintätyyppien vastustami- seksi yhtä merkittäviin toimiin kuin sukupuoleen perustuvan syrjinnänkin. Tämä koskee erityisesti sen omia työntekijöitä ja tehtäviin valitseminen, työntekoa koskevia toimintatapoja: uralla eteneminen, koulutus ja työolosuhteet ja ahdistelu. Tehtävää hoitaa tasavertaisten mahdollisuuksien pariteettiko- mitea (COPEC). Merkittäviä toimia ovat AK:ssa tasavertaisuus- kysymyksiä edistämään nimetyn johtavan virkamiehen tehtä- vien määrittely, tasavertaisia mahdollisuuksia käsittelevän vuo- sikertomuksen laajuus, lausuntojen ja asiakirjojen tarkastusme- nettelyn kehittäminen laajaksi mainstreaming-politiikaksi, tasavertaisuuden seuranta- ja arviointistrategian kehittäminen, AK:n jäsenkunnan koostumuksen säännöllinen seuranta ja tutkimushanke, jolla selvitetään mustien ja etnisiin vähemmis- töihin kuuluvien sekä asuinmaissaan kansalliseen tai kulttuuri- seen vähemmistöön kuuluvien jäsenten kokemuksia, sekä jäsenille ja virkamiehille järjestettävät seminaarit, joilla lisätään tietoa tasavertaisuuskysymyksistä. 2. 1. 6. Euroopan komissio toteaa, että on tärkeää sisällyttää rasismin torjunta liittymistä valmistelevaan strategiaan ja edis- tystä käsitteleviin raportteihin. AK antaa panoksensa Kyprok- sen ja Keski- ja Itä-Euroopan maiden kanssa perustamansa yhteysryhmän välityksellä. Ryhmällä on mahdollisuus tehdä tunnetuksi paikallis- ja aluetason parhaita käytäntöjä, valtioi- den voimassa olevaa lainsäädäntöä sekä yhteisön säännöstöä, joka hakijamaiden on omaksuttava. Rasismin torjunnan on oltava keskeinen tekijä ryhmän luomissa yhteyksissä. Tasavertaiset mahdollisuudet termin laajimmassa 2. 1. 7. merkityksessä on sisällytetty AK:n poliittisiin painopistealuei- siin. 3. Paikallis- ja alueviranomaisten rooli 3. 1. Johdanto 3. 1. 1. Paikallis- alueviranomaisten rooli on ratkaiseva. Tämä kansalaisia lähinnä oleva taso voi ohjailla yhteiskunnalli- sia, taloudellisia ja poliittisia välineitä, joilla edistetään vähem- mistöjen integroitumista kantaväestöön, ja se voi aktiivisesti torjua syrjintää sekä syrjinnän syitä työhönotossa ja työpaikal- la, kouluissa ja ammattikouluissa sekä koko yhteisössä. 3. 2. Avaintoimintakokonaisuudet 3. 2. 1. rasismin torjuntaan seitsemällä avainalueella: Paikallisviranomaiset voivat ja niiden tulee osallistua 3. 2. 1. 1. A l u e e n t a s a v e r t a i s u u s p o l i t i i k k a j a - k ä y t ä n t ö Paikallis- tai alueviranomaisten politiikkaa voidaan arvioida tasavertaisuuden toteutumisen näkökulmasta sen mukaan, miten tasavertaisuus on otettu osaksi viranomaisen työn kaikkia ulottuvuuksia osana kokonaisvaltaista tasavertaisuus- strategiaa. 3. 2. 1. 2. V i r a n o m a i n e n t y ö n a n t a j a n a Useimmat alue- ja paikallisviranomaiset ovat alueensa suurim- ja siksi niiden antamalla esimerkillä voi pia työnantajia, olla huomattava vaikutus rekrytoinnin ja valintaohjeiden, seurannan ja arvioinnin sekä koulutuksen osalta. 3. 2. 1. 3. V i r a n o m a i s e t m y ö t ä v a i k u t t a j i n a j a a k t i i v i s i n a t o i m i j o i n a l a i n s ä ä d ä n t ö - t y ö s s ä y h t e i s k u n n a l l i s e n t i e t o i - j a s u u d e n h e r ä t t ä j ä n ä Paikallis- ja alueviranomaiset voivat parantaa eri välineiden avulla työnantajien tietoisuutta velvollisuuksistaan ja avoimen rekrytointipolitiikan eduista. Tavaroiden ja palvelujen suuros- tajana paikallisviranomainen voi myötävaikuttaa tähän. Mitä tulee yhteiskunnalliseen tietoisuuteen, paikallis- ja alueviran- omaisten tulee jatkuvasti pyrkiä muuttamaan asenteita vaikut- taakseen yleiseen mielipiteeseen ja luodakseen rasismin tuomit- sevan ja hylkäävän ilmapiirin. 3. 2. 1. 4. Y h t e i s k u n n a l l i n e n k u m p p a n u u s Rasismi ei synny tyhjiössä. Yhteisössä esiintyviä ongelmia ei voida ratkaista, elleivät sosiaalipalvelut, poliisi, asuntopalvelut, koulut, koetus- ja koeajan valvonta, yhteisöjen kehittämisorga- nisaatiot, vapaaehtoisjärjestöt, kansalaisjärjestöt ja työvoimavi- ranomaiset tee viranomaisten välistä ja eri hallinnonaloja kattavaa yhteistyötä. 3. 2. 1. 5. K o u l u t u s j a a m m a t t i k o u l u t u s Koulutus on avainala, jolla paikallis- ja alueviranomaiset voivat osallistua rasismin torjuntaan. Vuonna 1996 antamassaan lausunnossa AK vaati opetusmateriaalin vaihtoverkostoja, opettajien työharjoittelua, heikossa asemassa olevien oppilai- den tukemista opettajan ammattiin pääsyssä, yhteisön kielten opettamisen tukemista sekä rasisminvastaisen kasvatuksen kehittämistä opetussuunnitelmassa. EU avustaa opetusvirano- maisia eri koulutusohjelmien avulla erityisesti edistämällä jonka avulla parannetaan valtioiden välistä oppilasvaihtoa, muiden kulttuurien ja yhteiskuntien tuntemusta sekä kykyä elää monikulttuurisessa ja -rotuisessa ympäristössä. 14. 7. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 198/51 3. 2. 1. 6. P o l i i t t i n e n a k t i i v i s u u s j a o s a l l i s t u - m i s e n r o h k a i s e m i n e n On tärkeää saada vähemmistöryhmät sitoutumaan politiikkaan sekä äänestäjinä että ehdokkaina. Vain ottamalla vähemmistöt mukaan politiikkaan voidaan kehittää toimintalinjoja ja lainsä- ädäntöä, jolla täytetään kaikilla yhteiskunnan sektoreilla ilme- nevät tarpeet ja tavoitteet sekä päästään eroon syrjäytymisen ja vieraantumisen kulttuurista. 3. 2. 1. 7. K a u p u n k i e n e l v y t t ä m i n e n j a k e h i t t ä - m i n e n Euroopan komissio korostaa kaupunkipolitiikan liittämistä osaksi rasismin torjuntaa. Tämä on ratkaisevan tärkeää, koska pitkäaikais- ja nuorisotyöttömyyden keskittyminen sekä lama ja epäviihtyisä ympäristö lisäävät rotujen välisiä ja muita yhteiskunnallisia jännitteitä juuri kaupungeissa. Paikallisvira- nomaisilla on keskeinen rooli puututtaessa rasismin näihin ja muihin syihin, jotka ilmenevät paikallistasolla. 3. 2. 1. 8. R a k e n n e r a h a s t o p o l i t i i k k a Komissio antaa sosiaaliseen syrjäytymiseen ja syrjinnän kaik- kiin muotoihin puuttumiselle keskeisen roolin Euroopan sosi- aalirahastossa ja yhteisöaloite Integrassa. On tärkeää, että tälle annetaan vielä enemmän painoarvoa rakennerahastojen vuoden 1999 jälkeistä aikaa varten tarkistetuissa suuntavii- voissa. Niissä on nimenomaisesti mainittava yhteensovitetun toiminnan tarve paikallisella, alueellisella, jäsenvaltioiden ja EU:n tasolla rasismin kaikkien muotojen torjumiseksi. 4. Euroopan rasisminvastainen toimintasuunnitelma 4. 1. Toimintasuunnitelman pääkohdat Komission rasisminvastaisen toimintasuunnitelman 4. 1. 1. tavoitteena on luoda yhtenäiset puitteet rasisminvastaisille toimille Euroopan tasolla ja esittää käytännöllisiä ja menettely- tapoihin liittyviä toimia, joilla valmistellaan lainsäädäntöä ja entistä kunnianhimoisempaa tulevaa toimintaa. Toimintasuun- nitelma koostuu neljästä lohkosta: 4. 1. 2. Tien tasoittaminen lainsäädäntöaloitteille – Komissio aikoo tehdä ehdotuksen erilaisten syrjinnän muotojen torjun- taa koskevaksi uudeksi laiksi vuonna 1999. 4. 1. 3. Rasismin torjunnan ottaminen osaksi muuta politiik- kaa – Komissio aikoo ulottaa pyrkimyksensä osaksi kaikkia politiikan aloja ja ottaa syrjimättömyyden periaatteen huo- mioon omassa rekrytointipolitiikassaan. 4. 1. 4. Uusien toimintamallien kehittäminen ja vaihtaminen – Vähemmistöryhmien aktiivista osallistumista projektityön kaikkien näkökohtien suunnitteluun, kehittämiseen ja toteutta- miseen pidetään avaintekijänä, samoin kuin osallistumisen korostamista ja positiivisten viestien levittämistä monikulttuu- risuuden eduista. Erityisiä painopistealoja voisivat olla rasismi työpaikalla ja urheilussa, arkipäivän rasismi, tiedotusvälineiden toimenpiteet rasismin torjunnassa sekä rooli, oikeudelliset julkisin varoin rahoitettujen elinten, kuten alueneuvostojen ja paikallisviranomaisten erityistoimet. Tiedotus- ja viestintätoiminnan vahvistaminen – Ko- 4. 1. 5. missio pyrkii lisäämään rasisminvastaisen kampanjan näky- vyyttä. Komissio tulee julkaisemaan raportin, jossa tutkitaan 4. 1. 6. vuoden 1999 loppuun mennessä tapahtunutta kehitystä. Ra- portissa keskitytään lainsäädäntöalan kehitykseen ja siihen, miten on edistytty rasismin torjunnan ottamisessa osaksi muuta politiikkaa. Raportissa otetaan huomioon näistä aiheista vuosina 1998 ja 1999 järjestettävien kahden konferenssin tulokset. 4. 2. Toimintasuunnitelman paikallinen ja alueellinen ulottuvuus 4. 2. 1. Toimintasuunnitelmassa korostetaan kumppanuu- den ja yhteistyön tärkeyttä paikallisviranomaisten, jäsenvaltioi- den, kansalaisjärjestöjen, työmarkkinaosapuolten, tiedotusväli- neiden ja urheilujärjestöjen välillä. Erityisesti komissio tunnus- taa, että paikallisviranomaisilla on keskeinen rooli rasismin ehkäisyyn ja torjuntaan tähtäävien strategioiden kehittämisessä kansalaisia lähinnä olevalla tasolla. 4. 2. 2. Monet toimintaohjelmassa esitetyt toimet – kuten toimet, uuteen kouluissa tapahtuvat ja nuorisoa koskevat liittyvät tasa-arvoa koskevaan yhteisöaloitteeseen (EQUAL) toimet, kulttuuritoimet sekä sosiaalisten tavoitteiden sisällyttä- minen julkisiin hankintoihin – vaikuttavat alue- ja paikallisvira- nomaisiin palveluiden tuottajina, tarjoajina ja ostajina. Valitet- tavasti alueellista ja paikallista ulottuvuutta ei selkeästi mainita toimintaohjelmassa. 4. 3. Toimintaohjelman arviointi 4. 3. 1. Toimintaohjelmassa on paljon hyvää. Tavoitteiden sisällyttäminen osaksi kaikkea politiikka on tärkeää, mutta se ei saa hämärtää syrjinnän vastaisen politiikan ja toiminnan keskipistettä ja näkyvyyttä – kuten sukupuolten välisen tasa- arvon suhteen näyttää olevan käymässä. Toimintasuunnitel- massa kiinnitetään aivan aiheellisesti huomiota rasismin syiden selvittämiseen. Tässä suhteessa viittaukset kouluissa järjestettä- viin ja nuorisoa koskeviin toimiin ovat tärkeitä ja paikallisvi- ranomaisten kannalta hyvin kiinnostavia. Esittelijä kehottaa Wienin keskusta tutkimaan ja määrittelemään rasismia, muu- kalaisvihaa, antisemitismiä ja islampelkoa synnyttäviä tekijöitä, jotta voitaisiin kehittää sopiva strategia paikallisella, alueellisel- jäsenvaltioiden ja Euroopan tasoilla. On kuitenkin jo la, nyt selvää, että korkea työttömyys tai pitkäaikaistyöttömyys ruokkii rotujen välisiä jännitteitä ja vaikuttaa suhteettoman paljon maahanmuuttajiin ja etnisiin vähemmistöihin. Myös tässä alue- ja paikallisviranomaisilla on tärkeä roolinsa sekä merkittävinä työnantajina että kehitettäessä jäsenvaltioissa strategioita työpaikkojen luomiseksi ja nuorisotyöttömyyden alentamiseksi. C 198/52 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 14. 7. 1999 4. 3. 2. On kuitenkin valitettavaa, että toimintasuunnitel- massa rajoitutaan pitkälti vain ryhmittelemään ja nimeämään uudelleen nykyisiä politiikkoja. Vaikka toimintasuunnitel- massa esitetään monia erilaisia edistyksellisiä toimenpiteitä, se sisältää kaikkiaan vähän uutta tai innovatiivista. Kun otetaan huomioon, että suurin osa aloitteista sisältyy jo muihin yhteisöohjelmiin ja -aloitteisiin, on epävarmaa, voidaanko niiden avulla luoda paras mahdollinen rasisminvastainen stra- tegia. Toimintasuunnitelmassa ehdotettu komission sisäinen yksikköjen välinen koordinointiryhmä on selvästikin tarpeen. Voitaisiin mennä tästäkin pidemmälle ja suosittaa toimielinten välisen työryhmän perustamista. Ryhmä olisi yhteydessä Wie- nin keskukseen ja hiljattain perustettuun kansalaisjärjestöjen rasisminvastaiseen eurooppalaiseen verkostoon, siirtolaisfoo- rumi mukaan lukien. Ei myöskään voida taata sitä, että rasisminvastaista toimintasuunnitelmaa tukeva yhteisöpolitiik- ka saa riittävästi rahoitusta: komission suunnitelmaan ei sisälly minkäänlaista talousarviota. esimerkkinä tästä ovat Brittiläisen kansainyhteisön kansalaiset Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Nämä edut lakkaavat kuiten- kin, kun he muuttavat toiseen EU-maahan. Myös perheenjäse- niä koskeva kysymys on tärkeä, sillä laillisesti maassa asuvat kolmansien maiden kansalaiset ovat myös perusihmisoikeuk- sien mukaisesti oikeutettuja perhe-elämään. Maastrichtin sopi- muksessa käyttöön otetussa Euroopan unionin kansalaisuuden periaatteessa vahvistetaan kaikkien kansalaisten oikeus halutes- saan asettua ehdolle ja äänestää paikallis- ja aluevaaleissa asuinmaassaan. Tämä oikeus voitaisiin myöntää kolmansien maiden kansalaisille tietyn maassa-asumisajan jälkeen. 5. 5. On huomattava, että vaikka jäsenvaltiot sisällyttivätkin syrjinnän kieltävän lausekkeen perustamissopimukseen, ei ole mitään takeita siitä, että ne hyväksyvät uutta lainsäädäntöä tai että ne soveltavat sitä tehokkaasti. Jäsenvaltioiden hallituksia on painostettava soveltamaan uusia määräyksiä nopeasti ja laajasti. 5. Lainsäädännöllisten puitteiden luominen 6. Loppuhuomautukset 5. 1. Vuonna 1996 antamassaan lausunnossa AK kannatti pyrkimyksiä syrjinnän kieltävän lausekkeen lisäämiseksi yh- teisön välineisiin ja tuki hallitusten välisessä konferenssissa tehtyjä ehdotuksia tehostaa rasismin torjuntaa koskevia perus- tamissopimuksen säädöksiä. Nykyisestä sukupuolten välistä tasa-arvoa koskevasta 5. 2. lainsäädännöstä saaduista kokemuksista voidaan oppia paljon: sukupuolten tasa-arvoa koskevan lainsäädännön soveltaminen on nykyisen oikeusperustan rajallisuuden vuoksi koskenut suurelta osin ainoastaan työllisyysasioita; sitä ei aina ole kunnolla siirretty osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä, ja sitä toteutetaan harvoin tehokkaasti. Tuskin kukaan on valmis väittämään, etteikö sukupuolten välillä olisi palkka- ja työlli- syyseroja, vaikka yhdenvertaista kohtelua koskeva direktiivi on ollut voimassa jo reilusti yli 20 vuotta. 5. 3. Siksi on tärkeää, että mahdollista tulevaa lainsäädäntöä sovelletaan laajasti (minkä Amsterdamin sopimus tekee mah- dolliseksi) ja että siihen sisältyvät myös valvonta- ja toimeenpa- nomenetelmät – mukaan lukien yksilön oikeus käyttää edusta- jaa tunnistamisen ja kostotoimien pelon välttämiseksi. Syr- jinnän kieltävässä lausekkeessa viitataan monenlaisiin syr- jinnän muotoihin, joista jokaisella on erilaiset syynsä ja ilmiasunsa. Komission tulisikin siksi harkita useiden, syrjinnän eri muotoja koskevien direktiivien laatimista täydentämään yleisluonteista puitedirektiiviä. 5. 4. Erityistoimien voidaan katsoa esimerkiksi hyödyttävän 10 miljoonaa Euroopan unionin alueella laillisesti asuvaa ja työskentelevää yhteisön ulkopuolisten maiden kansalaista. Monet yhteisön ulkopuolisten maiden kansalaiset hyötyvät tällä hetkellä etuoikeutetusta kohtelusta asuinmaassaan koti- maansa kanssa tehtyjen kahdenvälisten sopimusten ansiosta: 6. 1. Tarve rasismin ja erilaisten häirinnän ja syrjinnän muotojen torjumiseen on ilmeinen. Tarvitaan vapaaehtoisjär- jestöjen tukemaa toimintaa paikallisella, alueellisella, jäsenval- tioiden ja Euroopan tasolla, jotta saataisiin aikaan rajatylittävää koordinointia ja yhteistyötä ja jotta voitaisiin torjua yhtenäis- markkinoilla toimivien rasististen ryhmien lisääntyvää liikku- vuutta ja koordinointia. 6. 1. 1. Rasismia ja syrjintää on käsiteltävä hyvin monilla aloilla: koulutuspolitiikassa, ammattikoulutuksessa ja nuoriso- politiikassa, terveyden- työllisyyspolitiikassa, sosiaaliturvaa, huoltoa ja toimeentulotukea koskevassa politiikassa, kaupun- kipolitiikassa, asuntopolitiikassa, palveluiden tarjonnassa, jul- kihallinnon toiminnassa julkiset hankinnat mukaan lukien jne. Tarkoin kohdennettu yhteisön lainsäädäntö vahvistaisi 6. 2. rasisminvastaista toimintaa ja varmistaisi korkeatasoisen tur- vallisuuden koko EU:n alueella ja laajentumisen jälkeen laajem- minkin Euroopassa. Toimintasuunnitelmassa esitetyt toimet edistäisivät rasisminvastaista toimintaa yleensä, mutta niitä ja on koordinoitava hyvin ja niiden on vastattava alue- paikallisviranomaisten roolia ja kapasiteettia. 7. Päätelmät 7. 1. Alueiden komitea toteaa seuraavaa: AK myöntää, että rasismi, muukalaisviha, antisemi- 7. 1. 1. tismi ja islaminpelko ovat Euroopan laajuisia ilmiöitä, jotka vaativat Euroopan laajuista reagointia. 14. 7. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 198/53 AK katsoo, että koska paikallis- ja alueviranomaiset 7. 1. 2. ovat lähellä kansalaisia ja niiden hallintopiireissä vallitsee kulttuurinen ja rodullinen monimuotoisuus, niillä on erityinen vastuu syrjinnän ja syrjäytymisen torjunnasta sekä poliittiseen prosessiin osallistumisen edistämisestä. 7. 1. 3. rasismin torjuntaa politiikan jatkuvana painopistealueena. AK kehottaa paikallis- ja alueviranomaisia pitämään 7. 1. 4. AK toteaa, että rasisminvastainen toimintasuunnitel- ma liittyy kiinteästi Amsterdamin sopimuksen ratifiointiin sekä siitä johtuviin toimivaltuuksiin ja lainsäädäntöön, mikä kaikki luo suotuisan ilmapiirin alueiden komitean positiivisille toimille. AK toteaa seuraavaa EU:n toimivaltuuksista Amsterda- 7. 2. min sopimuksen ratifioimisen jälkeen: AK huomauttaa, että Amsterdamin sopimuksessa 7. 2. 1. todetaan nimenomaisesti, että rasismin ja muukalaisvihan ehkäiseminen ja torjuminen on EU:n tavoite (uusi 29 artikla) ja että neuvosto voi toteuttaa tarvittavat toimenpiteet rotuun tai etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen perustu- van syrjinnän torjumiseksi (uusi 13 artikla). 7. 3. 5. AK tunnustaa koulutuksen ja työllisyyspolitiikan keskeisen roolin puututtaessa rotujenvälisten jännitteiden syi- hin. Samoin se tunnustaa koulutuksesta huolehtivien viran- omaisten ja koulujen roolin laadittaessa sellaisia koulujen opetussuunnitelmia, jotka edistävät yhteisvastuun, pluralismin, suvaitsevaisuuden ja erilaisuuden hyväksynnän arvoja, sekä kehottaa parantamaan siirtotyöläisten koulutusta. 7. 3. 6. AK vaatii komissiota laatimaan yhdessä sen kanssa parhaiden käytäntöjen käsikirjan paikallis- ja alueviranomais- ten rasisminvastaisesta toiminnasta. 7. 3. 7. AK vaatii toimielinten välisen yhteysryhmän perusta- mista koordinoimaan ja edistämään Euroopan tasoista toimin- taa yhdessä Euroopan rotusyrjinnän ja muukalaisvihan seuran- takeskuksen ja Euroopan rasisminvastaisen verkon kanssa. 7. 4. Itsensä osalta AK toteaa seuraavaa: 7. 4. 1. AK katsoo, että sillä on paikallis- ja alueviranomaisia edustavana EU:n toimielimenä keskeinen rooli Euroopan kan- salaisuuden sekä sosiaalisen koheesion ja julkisten palvelujen tasavertaisen saatavuuden edistämisessä. 7. 2. 2. AK on tyytyväinen komission jäsen Pa´draig Flynnin suunnitelmaan ehdottaa vuonna 1999 syrjinnän vastaista puitedirektiiviä, jota on määrä täydentää erillisillä, syrjinnän eri muotoja koskeviin erityisiin kysymyksiin puuttuvilla direk- tiiveillä. 7. 4. 2. AK muistuttaa, että tasavertaiset mahdollisuudet käsitteen laajimmassa merkityksessä kuuluvat AK:n horison- taalisiin poliittisiin painopistealueisiin, kuten työvaliokunnan ylimääräisessä kokouksessa 10. 6. 1998 todettiin. AK toivoo, että sitä kuultaisiin suoraan kaikista 7. 2. 3. syrjinnän torjunnan ja tasavertaisten mahdollisuuksien alalta tehtävistä Amsterdamin sopimuksesta johtuvista lainsäädän- töehdotuksista, joilla on paikallisia tai alueellisia yhteyksiä. Rasisminvastaisen toimintasuunnitelman osalta AK to- 7. 3. teaa seuraavaa: AK on tyytyväinen rasisminvastaisen toimintasuun- 7. 3. 1. nitelman julkaisemiseen; sitä on pidettävä siirtymätoimenpi- teenä, joka valmistaa tietä lainsäädännöllisille ehdotuksille ja tulevalle toiminnalle Amsterdamin sopimuksen on ratifioinnin jälkeen. 7. 3. 2. AK on tyytyväinen rasismin torjunnan ottamiseen osaksi kaikkea yhteisön politiikkaa, mutta muistuttaa, että se ei saisi rajoittua nykyisen toiminnan kosmeettisiin uudistuksiin; näin ollen komitea kehottaa laatimaan kokonaisvaltaisen rasis- min vastaisen strategian sekä jaottelemaan suunnitelmaan sisältyvät toimet selkeästi ja toimivasti alue- ja paikallistasolla. 7. 4. 3. AK muistuttaa vuoden 1997 syys-marraskuussa an- tamistaan päätöslauselmasta, raporteista ja vuonna 1998 anne- tusta, tasavertaisia mahdollisuuksia AK:ssa koskevasta vakuu- tuksesta erityisesti valiokuntien työskentelyä ja AK:n henkilös- töpolitiikkaa koskevilta osin. AK vahvistaa, että päätöslauselma koskee kaikkia syrjinnän muotoja mukaan lukien rotuun tai uskonnolliseen vakaumukseen perustuva syrjintä ja kehottaa pääsihteeristöä ryhtymään tämän mukaisiin toimiin. AK hyväksyy ”Euroopan poliittisten puolueiden rasis- 7. 4. 4. mitonta yhteiskuntaa koskevan peruskirjan” sen sisältöön yhtyen. AK torjuu päättäväisesti kaikenlaiset liittoutumat ja 7. 4. 5. poliittisen yhteistyön, jota tehdään yksittäisten jäsenten tai poliittisten ryhmien kanssa tai keskuudessa, kun ryhmän yksittäiset jäsenet tai ryhmät edistävät rasistisia tai syrjiviä toimintatapoja tai toimivat avoimesti rasististen tai muukalais- vihamielisten puolueiden tuella paikallis- tai alueneuvostos- saan. 7. 3. 3. järjestöille tai verkoille myönnettävien varojen lisäämistä. AK vaatii Euroopan rasisminvastaisille toimille ja AK sitoutuu osallistumaan EU:n laajuisiin toimiin, 7. 4. 6. foorumeihin ja kampanjoihin, joiden avulla EU:n toimielimet osallistuvat rasismin torjuntaan. AK vaatii luotettavien tietojen hankkimista sekä 7. 3. 4. rasismin, suvaitsemattomuuden ja syrjinnän muiden muotojen syiden arviointia. AK sitoutuu tiedottamaan osana tämänhetkisiä yh- 7. 4. 7. teyksiään Keski- Itä- ja Etelä-Euroopan hakijamaiden kanssa ja paikallisviranomaisille voimassaolevasta yhteisön alue- C 198/54 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 14. 7. 1999 säännöstöstä ja EU:n jäsenvaltioissa noudatettavista parhaista käytännöistä sekä ponnistelemaan kaikin tavoin käydäkseen vuoropuhelua yhteisön niiden ryhmien kanssa, jotka työsken- televät hakijamaiden vähemmistöjen tai siirtolaisten parissa. Bryssel 11. maaliskuuta 1999. Alueiden komitean puheenjohtaja Manfred DAMMEYER LIITE alueiden komitean lausuntoon Grazin julistus Rasismin ja muukalaisvihan vastainen eurooppalainen konferenssi järjestettiin Grazissa (Itävallassa) samaan aikaan, kun ”kristalliyöstä” tuli kuluneeksi 60 vuotta. Konferenssi katsoo, että ihmisoikeuksien kunnioittaminen on kaikkien jäsenvaltioiden yhteinen perusperiaate, jonka takaavat Euroopan unionissa parlamentaarisiin instituutioihin ja riippumattomaan oikeusjärjestelmään perustuvat demokraat- tiset ja pluralistiset poliittiset järjestelmät, ottaa huomioon alueiden komitean 13. kesäkuuta 1996 antaman lausunnon aiheesta ”Ehdotus neuvoston päätökseksi vuoden 1997 nimeämiseksi Euroopan rotusyrjinnän vastaiseksi vuodeksi”(1) ja alueiden komitean 12. kesäkuuta 1997 antaman oma-aloitteisen lausunnon aiheesta ”Rotusyrjintä, muukalaisviha ja antisemitismi”(2), sekä katsoo, että Amsterdamin sopimuksen mukaan yksi Euroopan unionin tavoitteista on rasismin ja muukalaisvihan ehkäiseminen ja torjuminen (Euroopan unionista tehdyn sopimuksen uusi 29 artikla), ja että Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaan neuvosto voi yksimielisesti toteuttaa tarvittavat toimenpi- teet rotuun, etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen perustuvan syrjinnän torjumiseksi (Euroopan yhteisön perustamissopimuksen uusi 13 artikla), ja että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen mukaan Euroopan unioni pitää arvossa perusoikeuksia, sellaisina kuin ne taataan ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyssä Euroopan yleissopimuksessa ja sellaisina kuin ne ilmenevät jäsenvaltioiden yhteisessä valtiosääntöperinteessä (Euroopan unionista tehdyn sopimuksen uusi 6 artikla), sekä katsoo, että alueiden komitea alue- ja paikallisviranomaisia edustavana Euroopan unionin elimenä on avainasemassa edistettäessä unionin kansalaisuutta ja sen on siksi toimittava erityisen tarmokkaasti rasismin ja muukalaisvihan torjumiseksi, katsoo, että alue- ja paikallisviranomaisilla lähimpänä kansalaisia olevana hallinnon tasona on konkreettinen ja korvaamaton rooli rasismin torjunnassa, erityisesti turvattaessa yhdenvertaiset mahdollisuudet julkisissa palveluissa, ja että Euroopan poliittisten puolueiden Utrechtissa 28. helmikuuta 1998 hyväksymässä rasismitonta yhteiskuntaa koskevassa peruskirjassa on annettu toimintaohjeet, 1. torjuu päättäväisesti kaikenlaiset liittoutumat ja poliittisen yhteistyön paikallisella, alueellisella, jäsenvaltioiden tai Euroopan tasolla sellaisten puolueiden kanssa, jotka antavat rasistisia tai muukalaisvihamielisiä lausuntoja, ja kehottaa kaikkia demokraattisia puolueita ja kaikkia viranomaisia kaikilla tasoilla vastustamaan tällaisten ryhmien ja rasististen liikkeiden toimintaa kaikin käytössään olevin demokraattisin keinoin, (1) CdR 156/96 fin — EYVL C 337, 11. 11. 1996, s. 63. (2) CdR 80/97 fin — EYVL C 244, 11. 8. 1997, s. 58. 14. 7. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 198/55 tukee kaikenlaisia paikallisen, alueellisen, 2. jäsenvaltioiden ja Euroopan tason välisiä yhteishankkeita ja kumppanuuksia, joiden tavoitteena on erityisesti antaa yhdenvertaiset mahdollisuudet sellaisilla aloilla kuin koulutus, ammattikoulutus, asuntopolitiikka ja työllisyyspolitiikka (pitäen mielessä alue- ja paikallisviranomaisten tärkeän roolin työnantajina) ja jotka mahdollistavat erilaisten yhteisöjen integroitumisen ja molemminpuolisen kulttuurisen rikastuttamisen, 3. on sitä mieltä, että alue- ja paikallisviranomaisilla on kansalaisläheisyytensä vuoksi erityinen vastuu pyrittäessä torjumaan erilaista rodullista, etnistä ja kulttuurista alkuperää edustavien ihmisten syrjintää kohtaan tunnettua lisääntyvää välinpitämättömyyttä, 4. kehottaa jäsenvaltioita ja/tai alue- ja paikallisviranomaisia niille tällä alalla kuuluvan toimivallan puitteissa suunnittelemaan ja tukemaan sellaisia koulujen opetussuunnitelmia, jotka edistävät solidaarisuuden, pluralismin, suvaitsevaisuuden ja erilaisuuden hyväksynnän arvoja ja pyrkivät edistämään yhdenvertaisuutta; sekä parantamaan siirtotyöläisten koulutusta alue- ja paikallisviranomaisten parhaisiin käytäntöihin pohjautuen, pitää tervetulleena Euroopan komission hiljattain julkaisemaa rasismin vastaista toimintasuunnitelmaa; sitä on joka valmistaa tietä lainsäädännöllisille ehdotuksille ja tulevalle toiminnalle 5. pidettävä siirtymätoimenpiteenä, Amsterdamin sopimuksen on ratifioinnin jälkeen, pitää tervetulleena hiljattain perustettua Euroopan rasismia ja muukalaisvihaa koskevaa verkkoa sekä 6. sellaisen toimintaohjelman perustamista, jossa keskitytään pääasiassa rasisminvastaisia politiikkoja koskevien tiedotuskampanjoiden käynnistämiseen ja joissa pyritään näkemään paikallisten, alueellisten ja jäsenvaltioiden ongelmien ja eurooppalaisten ongelmien välinen yhteys, 7. kehottaa lisäämään Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen ja Euroopan rasismia ja muukalaisvihaa koskevan verkon toimintakapasiteettiä, sekä uudenlaista yhteistyötä yhteisön toimielinten ja alueiden komitean välillä, 8. kehottaa jäsenvaltioita helpottamaan EU:n ulkopuolisista maista tulleiden laillisten työntekijöiden nopeaa poliittista integroitumista ja poistamaan kaikki rasismiin johtavat aspektit tietyissä maahanmuuttoa ja turvapaikkaa koskevissa jäsenvaltioiden politiikoissa ja/tai käytännöissä; tässä yhteydessä oleskeluluvan saaneiden EU:n ulkopuolis- ten maiden kansalaisten oikeus osallistua asuinpaikkakuntansa kunnallisvaaleihin on tärkeä osa integroitumista, 9. kehottaa alue- ja paikallisviranomaisia pitämään rasismin torjuntaa jatkuvana prioriteettina politiikassaan. Graz 9. marraskuuta 1998


title: Parliament's Rules of Procedure

eurovoc_concepts:
European Parliament
parliamentary rules of procedure

formats: html print


title: Ehdotus neuvoston päätökseksi yhteisön osallistumisesta Euroopan audiovisuaalialan seurantakeskuksen toimintaan

eurovoc_concepts:
EU office or agency
EU statistics
European audiovisual area
audiovisual industry
dissemination of information

text: C 110/14 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti 21. 4. 1999 Ehdotus neuvoston p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)kseksi yhteis(cid:246)n osallistumisesta Euroopan audiovisuaalialan seurantakes- kuksen toimintaan (1999/C 110/10) KOM(1999) 111 lopull. (cid:151) 1999/0066(CNS) (Komission esitt(cid:228)m(cid:228) 12 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) maaliskuuta 1999) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka etenkin alan yritysten tiedonvaihtoa ja auttamalla niit(cid:228) saa- maan selke(cid:228)mm(cid:228)n kuvan alan markkinoista, ottaa huomioon Euroopan yhteis(cid:246)n perustamissopimuksen ja erityisesti sen 130 artiklan 3 kohdan, ON P˜˜TT˜NYT SEURAAVAA: ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, sek(cid:228) katsoo, ett(cid:228) (1) Euroopan neuvoston ministerikomitean 20 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) maalis- kuuta 1997 antamassa p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)slauselmassa (97) 4 vahvistet- tiin 15 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) joulukuuta 1992 annetulla ministerikomi- tean p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)slauselmalla (92) 70 alunperin perustetun Euroo- pan audiovisuaalialan seurantakeskuksen toiminnan jatku- minen, (2) kaikki j(cid:228)senvaltiot ovat Euroopan audiovisuaalialan seu- rantakeskuksen j(cid:228)seni(cid:228), (3) neuvosto teki. 1999 p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen 1999/. /EY audiovisu- aalialan ja ja markkinoita liit(cid:228)nn(cid:228)isalojen teollisuutta koskevasta yhteis(cid:246)n tilastotietojen perusrakenteesta (1), (4) on tarpeen varmistaa, ett(cid:228) edell(cid:228) mainittuun neuvoston p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)kseen perustuva ja Euroopan audiovisuaalialan seu- rantakeskuksen toimintaan kuuluva ty(cid:246) t(cid:228)ydent(cid:228)v(cid:228)t toisi- aan, ja (5) Euroopan audiovisuaalialan seurantakeskus parantaa osal- taan yhteis(cid:246)n audiovisuaalialan kilpailukyky(cid:228) kehitt(cid:228)m(cid:228)ll(cid:228) 1 artikla Euroopan yhteis(cid:246) on Euroopan audiovisuaalialan toimintakes- kuksen j(cid:228)sen. 2 artikla Komissio edustaa yhteis(cid:246)(cid:228) sen suhteissa seurantakeskukseen. 3 artikla Budjettivallan k(cid:228)ytt(cid:228)j(cid:228) vahvistaa voimassaolevien rahoitusn(cid:228)ky- mien mukaisesti ne m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)rahat, joita tarvitaan seurantakeskuk- sen toimintatalousarviota koskevaan yhteis(cid:246)n rahoitusosuuteen. 4 artikla T(cid:228)m(cid:228)n p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen voimassaolo lakkaa viiden vuoden kuluttua sen tekemisest(cid:228), viidennen vuoden viimeisen kuun viimeisen(cid:228) p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228). 5 artikla Komissio antaa viimeist(cid:228)(cid:228)n kolmen vuoden kuluttua t(cid:228)m(cid:228)n p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen voimaantulosta sek(cid:228) t(cid:228)m(cid:228)n p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen voimassaolon lakattua Euroopan parlamentille, neuvostolle ja talous- ja so- siaalikomitealle kertomuksen p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen t(cid:228)ynt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanosta. (1) EYVL L