title: Directiva 1999/13/CE a Consiliului din 11 martie 1999 privind reducerea emisiilor de compuși organici volatili datorate utilizării solvenților organici în anumite activități și instalații

eurovoc_concepts:
air quality
environmental monitoring
industrial building
industrial pollution
organic chemical
paints and varnishes
prevention of pollution
solvent

formats: html pdf print xhtml

text: 15/vol. 5 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 5 31999L0013 L 85/1 JURNALUL OFICIAL AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE 29. 3. 1999 DIRECTIVA 1999/13/CE A CONSILIULUI din 11 martie 1999 privind reducerea emisiilor de compuș(cid:13)i organici volatili datorate utilizării solvenților organici în anumite activități ș(cid:13)i instalații CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 130s alineatul (1), având în vedere propunerea Comisiei (1), având în vedere avizul Comitetului Economic ș(cid:13)i Social (2), în hotărând articolul 189c din tratat (3), conformitate cu procedura prevăzută la (1) întrucât programul de acțiune al Comunității Europene pri- vind mediul, aprobat de Consiliu ș(cid:13)i de reprezentanții guver- nelor statelor membre, reuniți în cadrul Consiliului, pune accentul, în Rezoluțiile din 22 noiembrie 1973 (4), 17 mai 1977 (5), 7 februarie 1983 (6), 19 octombrie 1987 (7)ș(cid:13)i 1 februarie 1993 (8), pe importanța prevenirii ș(cid:13)i reducerii poluării atmosferice; (2) (3) (4) (5) JO C 99, 26. 3. 1997, p. 32. JO C 287, 22. 9. 1997, p. 55. (1) (2) (3) Avizul Parlamentului European din 14 ianuarie 1998 (JO C 34, 2. 2. 1998, p. 75), Poziția comună a Consiliului din 16 iunie 1998 (JO C 248, 7. 8. 1998, p. 1) ș(cid:13)i Decizia Parlamentului European din 21 octombrie 1998 (JO C 341, 9. 11. 1998, p. 70). JO C 112, 20. 12. 1973, p. 1. JO C 139, 13. 6. 1977, p. 1. JO C 46, 17. 2. 1983, p. 1. JO C 328, 7. 12. 1987, p. 1. JO C 138, 1. 2. 1993, p. 1. (4) (5) (6) (7) (8) întrucât, în special, Rezoluția din 19 octombrie 1987 subli- între niază importanța unei acțiuni comunitare axate, altele, pe punerea în aplicare a unor norme corespunză- toare în scopul de a asigura un nivel ridicat de protecție a sănătății publice ș(cid:13)i a mediului; întrucât Comunitatea Europeană ș(cid:13)i statele membre sunt părți ale Protocolului la Convenția din 1979 privind polua- rea atmosferică transfrontalieră pe scară extinsă cu privire la controlul emisiilor de compuș(cid:13)i organici volatili în vede- rea reducerii fluxurilor lor transfrontaliere ș(cid:13)i a fluxurilor de produș(cid:13)i rezultați, cu obiectivul de a proteja sănătatea umană ș(cid:13)i mediul împo- triva efectelor nocive ale acestora; fotochimici oxidanți secundari întrucât poluarea datorată compuș(cid:13)ilor organici volatili dintr-un stat membru afectează deseori aerul ș(cid:13)i apa altui stat membru; întrucât, în conformitate cu articolul 130r din tratat, este necesară o acțiune la nivel comunitar; întrucât utilizarea solvenților organici în anumite activități instalații cauzează, datorită caracteristicilor acestora, ș(cid:13)i emisii în aer de compuș(cid:13)i organici care pot fi nocivi pentru sănătatea publică ș(cid:13)i/sau contribuie la formarea locală sau transfrontalieră, în stratul limită al troposferei, de oxidanți fotochimici care pun în pericol resursele naturale de o importanță vitală pentru mediu ș(cid:13)i economie ș(cid:13)i care au, în anumite condiții de expunere, efecte nocive pentru sănăta- tea umană; (6) întrucât problemele grave legate de concentrația ozonului în troposfera superioară, care au apărut în ultimii ani, au stârnit o preocupare generală cu privire la influența acestui fapt asupra sănătății publice ș(cid:13)i mediului; 6 (7) (8) RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 15/vol. 5 întrucât se impune întreprinderea unei acțiuni preventive pentru a proteja sănătatea publică ș(cid:13)i mediul împotriva consecințelor emisiilor deosebit de nocive, datorate utili- zării solvenților organici, ș(cid:13)i pentru a garanta cetățenilor dreptul la un mediu curat ș(cid:13)i sănătos; activități care utilizează solvenți organici în cadrul Comu- nității, fixarea unor condiții corespunzătoare de exploatare, în conformitate cu principiul celei mai bune tehnici disponibile; întrucât, întrucât emisiile de compuș(cid:13)i organici pot fi evitate sau reduse în multe activități ș(cid:13)i instalații, deoarece se dispune sau se va dispune, în următorii ani, de înlocuitori mai puțin nocivi; în care nu sunt disponibili substituenți corespunzători, alte măsuri tehnice ar trebui să fie luate pentru a reduce emisiile în mediu, în măsura în care acest lucru este posibil ș(cid:13)i realizabil din punct de vedere tehnic ș(cid:13)i economic; în cazul (15) întrucât, în unele cazuri, statele membre pot excepta agenții de la aplicarea valorilor limită de emisie, pentru că alte măsuri, precum utilizarea produș(cid:13)ilor sau tehnicilor fără solvenți sau cu conținut scăzut de solvenți, permit realiza- rea unei reduceri echivalente a emisiilor; (16) întrucât trebuie să se țină seama în mod corespunzător de măsurile de reducere a emisiilor adoptate înainte de intrarea în vigoare a prezentei directive; (9) întrucât utilizarea de solvenți organici ș(cid:13)i emisiile de com- puș(cid:13)i organici care exercită cele mai grave efecte asupra sănătății publice ar trebui să fie reduse cât de mult permit posibilitățile tehnice; (17) (10) întrucât instalațiile ș(cid:13)i procedeele care intră sub incidența prezentei directive ș(cid:13)i care nu sunt supuse unei autorizări în conformitate cu legislația comunitară sau cea internă, trebuie să facă obiectul unei înregistrări, cel puțin; (11) întrucât instalațiile ș(cid:13)i activitățile existente trebuie adaptate, după caz, astfel încât, într-un termen adecvat, să respecte cerințele stabilite pentru instalațiile ș(cid:13)i activitățile noi; întru- cât respectivul termen ar trebui să fie în concordanță cu calendarul fixat pentru respectarea Directivei 96/61/CE a Consiliului din 24 septembrie 1996 privind prevenirea ș(cid:13)i controlul integrat al poluării (1); (12) întrucât părțile relevante ale instalațiilor existente care suferă modificări substanțiale trebuie, în principiu, să se conformeze cerințelor aplicabile noilor instalații în ceea ce priveș(cid:13)te partea echipamentului care a fost modificată substanțial; (13) întrucât solvenții organici sunt utilizați în multe tipuri dife- rite de instalații ș(cid:13)i activități ș(cid:13)i, de aceea, pe lângă cerințele generale, trebuie definite ș(cid:13)i cerințe speciale ș(cid:13)i, în acelaș(cid:13)i timp, trebuie fixate praguri pentru dimensiunea instalații- lor sau activităților care intră în domeniul de aplicare a pre- zentei directive; (14) întrucât un înalt nivel de protecție a mediului impune fixa- rea ș(cid:13)i aplicarea unor limite de emisie a compuș(cid:13)ilor orga- în mediu, precum ș(cid:13)i pentru anumite instalații ș(cid:13)i nici (1) JO L 257, 10. 10. 1996, p. 26. întrucât obiectivele prezentei directive pot fi atinse mai efi- cient prin alte abordări decât prin punerea în aplicare a unor valori limită uniforme de emisie; întrucât, de aceea, statele membre pot excepta instalațiile existente de la aplicarea valorilor limită de emisie, în cazul în care vor pune în aplicare un plan național care, în termenul de punere în aplicare a prezentei directive, să permită o redu- cere cel puțin egală a emisiilor de compuș(cid:13)i organici prove- nind de la aceste instalații ș(cid:13)i activități; (18) întrucât instalațiile existente care intră sub incidența Direc- tivei 96/61/CE ș(cid:13)i care sunt incluse într-un plan național, nu pot fi exceptate, în nici un caz, de la aplicarea dispozițiilor directivei respective, inclusiv articolul 9 alineatul (4); (19) în multe cazuri, instalațiilor mici ș(cid:13)i medii, întrucât, existente sau noi, li se pot aplica cerințe mai puțin stricte, pentru a le păstra competitivitatea; (20) întrucât curățării chimice „uscate” îi corespunde un prag zero, sub rezerva unor exceptări specificate; (21) întrucât este necesar să se supravegheze emisiile, inclusiv prin utilizarea unor tehnici de măsurare, pentru a evalua concentrațiile masice sau cantitatea de poluanți a căror eli- berare în mediu este permisă; (22) întrucât agenții trebuie să reducă emisiile de solvenți orga- nici, inclusiv emisiile uș(cid:13)or dispersabile, precum ș(cid:13)i emisiile de compuș(cid:13)i organici; întrucât planul de gestionare a solvenților este un instrument important de verificare a acestei reduceri; întrucât, deș(cid:13)i planul de gestionare a solvenților oferă orientare, stadiul său de elaborare nu per- mite stabilirea unei metodologii comunitare; (23) întrucât statele membre trebuie să adopte o procedură ș(cid:13)i măsuri obligatorii pentru situațiile în care se depăș(cid:13)esc limitele de emisie; 15/vol. 5 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 7 (24) întrucât Comisia ș(cid:13)i statele membre trebuie să colaboreze pentru a asigura schimbul de informații privind punerea în aplicare a prezentei directive ș(cid:13)i progresele realizate în cău- tarea soluțiilor de substituire, ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ: Articolul 1 Scopul ș(cid:13)i domeniul de aplicare în principal Scopul prezentei directive este de a preveni sau a reduce efectele directe sau indirecte ale emisiilor de compuș(cid:13)i organici volatili în mediu, în aer, ș(cid:13)i potențialele lor riscuri pentru sănătatea publică, prin măsuri ș(cid:13)i proceduri care să fie puse în aplicare în activitățile industriale definite în anexa I, în măsura în care acestea din urmă se situează la un nivel superior pragurilor de consum al solvenților, indicate în anexa IIA. Articolul 2 Definiții În sensul prezentei directive: 1. 2. 3. instalație înseamnă o unitate tehnică fixă în care se efectuează una sau mai multe activități care intră în domeniul de aplicare definit la articolul 1, precum ș(cid:13)i orice altă activitate, asociată direct, care este legată tehnic de activitățile exercitate pe acel ș(cid:13)antier ș(cid:13)i care poate afecta emisiile; instalație existentă înseamnă o instalație în funcțiune sau, în conformitate cu legislația în vigoare înainte de data punerii în aplicare a prezentei directive, o instalație autorizată sau înre- gistrată sau care face obiectul unei cereri complete de auto- rizare, conform avizului autorității competente, cu condiția ca instalația să fie pusă în funcțiune în termen de un an de la data intrării în vigoare a prezentei directive; instalație mică înseamnă o instalație ale cărei activități se situ- ează la pragurile cele mai joase ale elementelor 1, 3, 4, 5, 8, 10, 13, 16 sau 17 din anexa IIA sau alte activități din anexa IIA care au un consum de solvenți mai mic de 10 tone/an; — pentru o instalație mică, o modificare a capacității nomi- nale având ca efect o creș(cid:13)tere de peste 25 % a emisiilor de compuș(cid:13)i organici volatili. Orice modificare care poate avea, în opinia autorității competente, efecte negative semnificative asupra sănătății umane sau a mediului este de asemenea considerată modificare substanțială; — pentru toate celelalte instalații, o modificare a capacității nominale având ca efect o creș(cid:13)tere de peste 10 % a emi- siilor de compuș(cid:13)i organici volatili. Orice modificare care poate avea, în opinia autorității competente, efecte nega- tive semnificative asupra sănătății umane sau a mediului este de asemenea considerată modificare substanțială; 5. 6. 7. 8. autoritate competentă înseamnă autoritatea, autoritățile sau organismele însărcinate, conform legislației statelor membre, cu îndeplinirea obligațiilor ce decurg din prezenta directivă; agent înseamnă orice persoană fizică sau juridică care exploa- tează sau deține o instalație sau, în cazul în care este prevăzut de legislația internă, orice persoană căreia i s-a conferit o putere economică decisivă asupra funcționării tehnice a insta- lației; autorizație înseamnă o decizie scrisă prin care autoritatea competentă acordă permisiunea de a pune în funcțiune întreaga instalație sau o parte a acesteia; înregistrare înseamnă o procedură definită într-un act juridic, care presupune cel puțin notificarea la autoritatea compe- tentă a intenției agentului de a pune în funcțiune o instalație sau activitate ce intră în domeniul de aplicare a prezentei directive; 9. emisie înseamnă orice evacuare de compuș(cid:13)i organici volatili de la o instalație în mediu; 10. emisie uș(cid:13)or dispersabilă înseamnă orice emisie (care nu are loc sub formă de gaze de ardere) de compuș(cid:13)i organici volatili în aer, sol ș(cid:13)i apă, precum ș(cid:13)i de solvenți din compoziția produselor, cu excepția cazului în care există indicații con- trare specificate în anexa II A. Acest termen acoperă ș(cid:13)i emi- siile necapturate care sunt eliberate în mediul exterior prin ferestre, uș(cid:13)i, guri de aerisire sau alte deschizături similare; 11. gaze de ardere înseamnă scurgerea gazoasă finală care conține compuș(cid:13)i organici volatili sau alți poluanți ș(cid:13)i care se evacuează în aer printr-un coș(cid:13) de furnal sau alte echipamente de împrăș(cid:13)tiere a fumului. Ratele debitului volumetric sunt expri- mate în m3/h în condiții standard; 4. modificare substanțială înseamnă — pentru o instalație care intră în domeniul de aplicare a Directivei 96/61/CE, se aplică definiția specificată de res- pectiva directivă; 12. emisii totale înseamnă suma emisiilor uș(cid:13)or dispersabile ș(cid:13)i a emisiilor de gaze de ardere; 8 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 15/vol. 5 13. valoarea limită de emisie înseamnă masa compuș(cid:13)ilor organici volatili, exprimată pe baza unor parametri specifici, a con- centrației, procentului ș(cid:13)i/sau nivelului unei emisii, calculată în condiții normale, N, care nu trebuie depăș(cid:13)ită în cursul uneia sau mai multor perioade date; aplicare corespunzătoare, utilizat într-o activitate de tipărire pentru a imprima un text sau o imagine pe o suprafață; 23. lac înseamnă un preparat de acoperire transparent; 14. substanțe înseamnă orice element chimic ș(cid:13)i compuș(cid:13)ii săi, în stare naturală sau rezultați în urma unor procese industriale, sub formă solidă, lichidă sau gazoasă; 24. consum înseamnă cantitatea totală de solvenți organici utili- zată într-o instalație pe parcursul unui an calendaristic sau al oricărei alte perioade de doisprezece luni, minus COV recuperați pentru reutilizare; 15. preparat înseamnă amestec sau soluție compusă din două sau mai multe substanțe; 16. compus organic înseamnă orice compus care conține cel puțin elementul carbon si unul sau mai multe dintre elementele următoare: hidrogen, halogeni, oxigen, sulf, fosfor, silicon sau azot, cu excepția oxizilor de carbon ș(cid:13)i carbonaților ș(cid:13)i bicarbonaților anorganici; 17. compus organic volatil (COV) înseamnă orice compus organic având o presiune a vaporilor de minimum 0,01 kPa, la o temperatură de 293,15 K sau având o volatilitate corespun- zătoare în condiții speciale de utilizare. În sensul prezentei directive, fracțiunea de creozot care depăș(cid:13)eș(cid:13)te această valoare a presiunii vaporilor la temperatura de 293,15 K este consi- derată un COV; 18. solvent organic înseamnă orice COV folosit separat sau în combinație cu alți agenți, fără a suferi modificări chimice, pentru a dizolva materii prime, produse sau deș(cid:13)euri, sau uti- lizat ca agent de curățare pentru a dizolva impurități, sau ca dizolvant, ca mediu de dispersie, ca regulator de viscozitate, regulator de tensiune superficială, plastifiant sau conservant; 19. solvent organic halogenat înseamnă solvent organic care con- ține cel puțin un atom de brom, clor, fluor sau iod pe moleculă; 20. preparat de acoperire înseamnă orice preparat, inclusiv toți solvenții organici ș(cid:13)i preparatele care conțin solvenți organici necesari pentru o aplicare corespunzătoare, utilizat pentru a obține un efect decorativ, protector sau alt efect funcțional pe o suprafață; 21. adeziv înseamnă orice preparat, inclusiv toți solvenții organici ș(cid:13)i preparatele care conțin solvenți organici necesari pentru o aplicare corespunzătoare, utilizat pentru a lipi între ele părți ale aceluiaș(cid:13)i produs; 22. cerneală înseamnă un preparat, inclusiv toți solvenții organici ș(cid:13)i preparatele care conțin solvenți organici necesari pentru o 25. intrare înseamnă cantitatea de solvenți organici, în stare pură sau în preparate, care este utilizată la efectuarea unei activități, cuprinzând ș(cid:13)i solvenții reciclați în interiorul sau în exteriorul unei instalații, care sunt socotiți la fiecare utilizare în cadrul unei activități; 26. reutilizarea solvenților organici înseamnă utilizarea, în scopuri tehnice sau comerciale, a solvenților organici recuperați dintr-o instalație, inclusiv sub formă de combustibili, excep- ție făcând solvenții organici recuperați care sunt evacuați defi- nitiv ca deș(cid:13)euri; 27. fluxul masei înseamnă cantitatea de COV eliberați, exprimată în unitate de masă/oră; 28. capacitate nominală înseamnă masa maximă, exprimată în medie pe zi, de solvenți organici utilizați într-o instalație, atunci când aceasta funcționează în condiții normale ș(cid:13)i la randamentul prevăzut; 29. funcționare normală înseamnă toate etapele de funcționare a unei instalații sau a unei activități, cu excepția operațiilor de pornire, oprire ș(cid:13)i de întreținere a echipamentelor; 30. condiții controlate înseamnă condiții la care funcționează o instalație, astfel încât COV eliberați în urma activității să fie capturați ș(cid:13)i eliminați în mod controlat, fie printr-un coș(cid:13), fie printr-un echipament de împrăș(cid:13)tiere, ș(cid:13)i să nu fie, astfel, complet dispersabili; 31. condiții standard înseamnă o temperatură de 273,15 K ș(cid:13)i o presiune de 101,3 kPa; 32. medie la 24 de ore înseamnă media aritmetică a tuturor citirilor valide efectuate pe durata a 24 de ore de funcționare nor- mală; 33. operațiuni de pornire ș(cid:13)i oprire înseamnă operațiuni prin care se pune în funcțiune, se scoate din funcțiune, se introduce sau se scoate din mersul în gol o instalație, un echipament sau un rezervor. Fazele de oscilație care intervin în condiții normale de funcționare a unei instalații nu sunt considerate operațiuni de pornire ș(cid:13)i oprire. 15/vol. 5 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 9 Articolul 3 (2) Toate instalațiile se conformează: Obligații aplicabile instalațiilor noi Statele membre iau măsurile necesare pentru a garanta că: (a) fie valorilor limită de emisie din gazele de ardere ș(cid:13)i valorilor de emisie uș(cid:13)or dispersabilă, fie valorilor limită ale emisiei totale, precum ș(cid:13)i celorlalte cerințe prevăzute în anexa IIA, 1. toate instalațiile noi se conformează dispozițiilor articolelor 5, sau 8ș(cid:13)i 9; 2. toate instalațiile noi care nu sunt reglementate de Directiva 96/61/CE sunt înregistrate sau autorizate înainte de a fi puse în funcțiune. Articolul 4 Obligații aplicabile instalațiilor existente Fără a aduce atingere prevederilor Directivei 96/61/CE, statele membre iau măsurile necesare pentru a garanta că: 1. instalațiile existente se conformează dispozițiilor articolelor 5, 8ș(cid:13)i 9 până la 31 octombrie 2007; 2. toate instalațiile existente trebuie să fi fost înregistrate sau autorizate până la 31 octombrie 2007; 3. instalațiile care urmează să fie înregistrate sau autorizate ș(cid:13)i care aplică sistemul de reducere prevăzut în anexa IIB notifică acest lucru autorității competente până la 31 octombrie 2005; 4. în cazul în care o instalație: — suferă o modificare substanțială sau — intră pentru prima dată în domeniul de aplicare a prezen- tei directive, în urma unei modificări substanțiale, acea parte a instalației care suferă o modificare substanțială este tratată fie ca o instalație nouă, fie ca o instalație existentă, cu condiția ca totalul emisiilor întregii instalații să nu depă- ș(cid:13)ească nivelul care ar fi fost atins în cazul în care partea modi- ficată substanțial ar fi fost tratată ca o nouă instalație. Articolul 5 Cerințe (1) Statele membre iau măsurile corespunzătoare, fie prin precizare în cadrul condițiilor autorizației, fie prin stabilirea unor norme generale obligatorii pentru a asigura conformitatea cu ali- neatele (2)-(12). (b) fie cerințelor specificate în sistemul de reducere prezentat în anexa IIB. (3) (a) În ceea ce priveș(cid:13)te emisiile uș(cid:13)or dispersabile, statele membre aplică valorile de emisie uș(cid:13)or dispersabilă la o instalație ca valori limită de emisie. Cu toate acestea, în cazul în care se demonstrează autorităților competente că o instalație dată nu poate, din punct de vedere tehnic ș(cid:13)i economic, să respecte această valoare, autoritățile compe- tente pot acorda o derogare pentru respectiva instalație, atâta timp cât nu se anticipează riscuri semnificative pen- tru sănătatea umană sau mediu. Pentru fiecare derogare, agentul trebuie să demonstreze autorităților competente că se recurge la cea mai bună tehnică disponibilă. (b) Activitățile care nu se pot efectua în condiții controlate pot fi exceptate de la aplicarea limitelor de emisie stabilite în anexa IIA, în cazul în care această posibilitate este pre- văzută în mod explicit în anexa respectivă. Prin urmare, se pune în aplicare sistemul de reducere din anexa IIB, în cazul în care nu se demonstrează autorităților competente că această opțiune nu este posibilă din punct de vedere tehnic ș(cid:13)i economic. În acest caz, agentul trebuie să demon- streze autorităților competente că se recurge la cea mai bună tehnică disponibilă. Statele membre prezintă un raport la Comisie privind derogarea de la literele (a) ș(cid:13)i (b) în conformitate cu articolul 11. (4) Pentru instalațiile care nu pun în aplicare sistemul de redu- cere, orice instalație de împrăș(cid:13)tiere montată după data intrării în vigoare a prezentei directive se conformează tuturor cerințelor din anexa IIA. (5) Instalațiile în care se desfăș(cid:13)oară două sau mai multe activități, fiecare depăș(cid:13)ind pragurile fixate în anexa IIA, trebuie: (a) pentru substanțele indicate la alineatele (6), (7) ș(cid:13)i (8), să res- pecte cerințele de la alineatele respective pentru fiecare activitate; (b) pentru celelalte substanțe: (i) fie să aplice cerințele de la alineatul (2) pentru fiecare activitate în parte, (ii) fie să atingă un nivel al emisiilor totale sub nivelul care ar fi fost atins prin aplicarea punctului (i). 10 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 15/vol. 5 (6) Substanțele ș(cid:13)i preparatele cărora le sunt atribuite sau pe care trebuie aplicate indicativele de risc R45, R46, R49, R60 ș(cid:13)i R61, din cauza conținutului lor în COV din clasa substanțelor cancerigene, mutagene sau toxice pentru reproducere în conformitate cu Directiva 67/548/CEE (1), sunt înlocuite, în măsura în care este posibil ș(cid:13)i ținând seama de recomandările de la articolul 7 alineatul (1), cu substanțe sau preparate mai puțin nocive în termenul cel mai scurt cu putință. (7) Pentru emisiile de COV menționați la alineatul (6), pentru care fluxul masic al sumei compuș(cid:13)ilor care justifică etichetarea indi- cată la alineatul respectiv este de minimum 10 g/h, se respectă o valoare limită de emisie de 2 mg/Nm3. Valoarea limită de emisie se raportează la suma masică a diferiților compuș(cid:13)i. (8) Pentru emisiile de COV halogenați cărora le este atribuit indicativul de risc R40, pentru care fluxul masic al sumei compuș(cid:13)ilor care justifică etichetarea R40 este de minimum 100 g/h, se respectă o valoare limită de emisie de 20 mg/Nm3. Valoarea limită de emisie se raportează la suma masică a diferiților compuș(cid:13)i. Emisiile de COV menționați la alineatele (6) ș(cid:13)i (8) trebuie contro- late ca emisii provenind de la o instalație care funcționează în condiții controlate, în măsura în care este posibil din punct de vedere tehnic ș(cid:13)i economic, cu scopul de a proteja sănătatea publică ș(cid:13)i mediul. (9) Emisiile de COV cărora le este atribuit sau pe care trebuie apli- cat, după intrarea în vigoare a prezentei directive, unul dintre indicativele de risc menționate la alineatele (6) ș(cid:13)i (8) trebuie să se conformeze, în termenul cel mai scurt, valorilor limită de emisie menționate la alineatul (7) ș(cid:13)i respectiv (8). (10) Se iau toate măsurile de precauție corespunzătoare pentru a reduce la minim emisiile în cursul fazelor de pornire ș(cid:13)i oprire. (11) Instalațiile existente care utilizează un echipament de împrăș(cid:13)tiere existent respectă valorile limită de emisie următoare: ș(cid:13)i — 50 mg C/Nm3 în cazul incinerării; — 150 mg C/Nm3 pentru celelalte echipamente de împrăș(cid:13)tiere, beneficiază, pentru o perioadă de 12 ani de la data menționată la articolul 15, de o derogare de la aplicarea valorilor limită de emi- sie pentru gaze de ardere, prevăzute în tabelul din anexa II A, cu condiția ca emisiile totale ale întregii instalații să nu depăș(cid:13)ească nivelul care ar fi fost atins în cazul în care s-ar fi respectat toate cerințele din tabel. (12) Nici sistemul de reducere, nici aplicarea alineatului (11) sau a articolului 6 nu exceptează instalațiile care evacuează substanțele menționate la alineatele (6), (7) ș(cid:13)i (8) de la respectarea cerințelor menționate la alineatele în cauză. (13) În cazul în care se efectuează, în conformitate cu Regula- mentul (CEE) al Consiliului nr. 793/93 (2)ș(cid:13)i cu Regulamentul (CE) nr. 1488/94 al Comisiei (3) sau Directiva 67/548/CEE a Consiliu- lui ș(cid:13)i Directiva 93/67/CEE a Comisiei (4), o evaluare a riscurilor privind una dintre substanțele care justifică etichetarea R40, R60 sau R61 ș(cid:13)i care sunt reglementate de prezenta directivă, Comisia examinează concluziile evaluării riscurilor ș(cid:13)i, după caz, ia măsurile necesare. Articolul 6 Planuri naționale (1) Fără a aduce atingere prevederilor Directivei 96/61/CE, statele membre pot stabili ș(cid:13)i pune în aplicare planuri naționale de redu- cere a emisiilor care provin de la activitățile ș(cid:13)i instalațiile indus- triale reglementate la articolul 1, cu excepția activităților 4 ș(cid:13)i 11 din anexa IIA. Nici una din celelalte activități nu poate fi exclusă din sfera de aplicare a prezentei directive printr-un plan național. Aceste planuri trebuie să conducă la o reducere a emisiilor anuale de COV de la instalațiile existente, reglementate de prezenta direc- tivă, pe durata aceluiaș(cid:13)i calendar ș(cid:13)i la un nivel cel puțin egal cu cel care ar fi atins prin aplicarea valorilor limită de emisie prevăzute la articolul 5 alineatele (2) ș(cid:13)i (3) ș(cid:13)i în anexa II, în perioada de vala- bilitate a planului național. Planul național, actualizat, după caz, este prezentat Comisiei la fiecare trei ani. Statul membru care stabileș(cid:13)te ș(cid:13)i pune în aplicare planuri națio- nale poate excepta anumite instalații existente de la aplicarea valo- rilor limită de emisie fixate la articolul 5 alineatele (2) ș(cid:13)i (3) ș(cid:13)i în anexa II. Un plan național nu poate în nici un caz să acorde unei instalații existente o derogare de la dispozițiile Directivei 96/61/CE. (2) Un plan național cuprinde o listă a măsurilor adoptate sau care trebuie adoptate pentru ca obiectivul stabilit la alineatul (1) să fie atins, precum ș(cid:13)i detalii privind mecanismul propus pentru a monitoriza punerea în aplicare a planului. Acest plan trebuie de asemenea să conțină obiective interimare de reducere obligatorii, care să măsoare progresele realizate în vederea îndeplinirii obiec- tivului final. El trebuie să fie compatibil cu legislația comunitară (1) JO 196, 16. 8. 1967, p. 1. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 98/98/CE a Comisiei (JO L 355, 30. 12. 1998, p. 1). (2) (3) (4) JO L 84, 5. 4. 1993, p. 1. JO L 161, 29. 6. 1994, p. 3. JO L 227, 8. 9. 1993, p. 9. 15/vol. 5 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 11 existentă aplicabilă în domeniu, precum ș(cid:13)i cu dispozițiile relevante ale prezentei directive, ș(cid:13)i să cuprindă: specificat de prezenta directivă pentru instalațiile existente. Comi- sia informează comitetul prevăzut la articolul 13 cu privire la decizia sa. — indicarea activității sau activităților la care se aplică planul; — reducerea emisiilor care trebuie să fie îndeplinită de aceste activități, care corespunde celei care ar fi fost atinsă prin aplicarea limitelor de emisie precizate la alineatul (1); — numărul instalațiilor reglementate de plan ș(cid:13)i totalul emisiilor acestora, precum ș(cid:13)i emisia totală a fiecărei activități. Planul trebuie, de asemenea, să cuprindă o descriere amănunțită a instrumentelor prevăzute pentru a răspunde cerințelor acestuia, dovada că aceste instrumente sunt executorii, precum ș(cid:13)i detalii privind mijloacele care vor fi utilizate pentru a demonstra confor- mitatea cu planul. Articolul 7 Soluții alternative (1) Comisia asigură stabilirea unui schimb de informații între statele membre ș(cid:13)i întreprinderile respective privind utilizarea sub- stanțelor organice ș(cid:13)i a potențialilor lor înlocuitori. Comisia ia în considerare următoarele aspecte: — adecvarea opțiunilor disponibile; — efectele lor potențiale asupra sănătății umane, în general, ș(cid:13)i în timpul expunerii la locul de muncă, în special; — efectele lor potențiale asupra mediului ș(cid:13)i (3) Statul membru înaintează planul Comisiei. Planul trebuie să fie însoțit de o documentație suport pentru a verifica dacă obiectivul stabilit la alineatul (1) va fi îndeplinit, inclusiv orice Instalațiile documentație solicitată special de către Comisie. existente care suferă o modificare substanțială rămân în domeniul de aplicare a planului, cu condiția să fi făcut parte din acest plan înainte să fi fost efectuată modificarea respectivă. — consecințele lor economice, în special costurile ș(cid:13)i avantajele, pentru a elabora recomandări privind utilizarea substanțelor ș(cid:13)i a tehnicilor care au cele mai reduse efecte posibile asupra aerului, apei, solului, ecosistemelor ș(cid:13)i sănătății umane. În urma acestui schimb de informații, Comisia publică recomandările pentru fiecare activitate. (4) Statul membru desemnează o autoritate națională compe- tentă pentru culegerea ș(cid:13)i evaluarea informațiilor solicitate în conformitate cu alineatul (3) ș(cid:13)i pentru punerea în aplicare a pla- nului național. (5) (a) Comisia informează comitetul prevăzut la articolul 13 cu privire la criteriile de evaluare a planurilor naționale în termen de un an după data intrării în vigoare a prezentei directive. (b) În cazul în care, după analizarea planului, a planului îna- intat din nou sau a rapoartelor înaintate de un stat mem- bru în conformitate cu articolul 11, Comisia estimează că planul nu va produce rezultatele prevăzute în termenul fixat, aceasta informează statul membru ș(cid:13)i comitetul prevăzut la articolul 13 cu privire la avizul său ș(cid:13)i la moti- vele care stau la baza avizului. Comisia dispune de ș(cid:13)ase luni de la primirea planului sau raportului pentru a trans- mite acest aviz. În următoarele trei luni, statul membru în cauză notifică la Comisie măsurile rectificative pe care le va adopta pentru a îndeplini obiectivele fixate ș(cid:13)i infor- mează comitetul cu privire la acestea. (6) În cazul în care Comisia decide, în termen de ș(cid:13)ase luni de la notificarea măsurilor rectificative, că aceste măsuri nu sunt sufi- ciente pentru a asigura realizarea obiectivelor planului în termenul fixat, statul membru este obligat să îndeplinească cerințele prevă- zute la articolul 5 alineatele (2) ș(cid:13)i (3) ș(cid:13)i în anexa II, în termenul (2) Statele membre garantează că recomandările specificate la ali- neatul (1) sunt luate în considerare pentru autorizație ș(cid:13)i pentru formularea normelor generale obligatorii. Articolul 8 Monitorizarea (1) Statele membre introduc obligația, pentru agentul unei instalații care intră sub incidența prezentei directive, de a furniza autorității competente, o dată pe an sau la cerere, date care să per- mită acesteia din urmă să verifice conformitatea cu prezenta directivă. (2) Statele membre asigură monitorizarea permanentă a acelor canale la care este racordat un echipament de împrăș(cid:13)tiere ș(cid:13)i care, la punctul final de emisie, eliberează mai mult de 10 kg/h din cantitatea carbon organic, pentru verificarea conformității. totală de (3) În celelalte cazuri, statele membre asigură efectuarea unor măsurări continue sau periodice. Pentru măsurările periodice, se efectuează cel puțin trei citiri în timpul fiecărui exercițiu de măsurare. (4) Măsurările nu se impun în cazul în care, pentru respectarea prezentei directive, nu este necesar un echipament de împrăș(cid:13)tiere la capătul ciclului. 12 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 15/vol. 5 (5) Comisia organizează un schimb de informații cu privire la utilizarea planurilor de gestionare a solvenților în statele membre, pe baza datelor preluate în cadrul punerii în aplicare a prezentei directive, în termen de trei ani de la data precizată la articolul 15. Articolul 10 Neconformitatea Articolul 9 Respectarea valorilor limită de emisie (1) Conformitatea cu următoarele trebuie demonstrată autorită- ții competente: — valorile limită de emisie pentru gazele de ardere, valorile de emisie uș(cid:13)or dispersabilă ș(cid:13)i valorile limită ale emisiei totale; — cerințele din sistemul de reducere cuprins în anexa IIB; — dispozițiile articolului 5 alineatul (3). Anexa III referitoare la planul de gestionare a solvenților oferă recomandări privind modul în care se poate demonstra confor- mitatea cu aceș(cid:13)ti parametri. Se pot adăuga volume de gaz la gazele de ardere în scopul răcirii sau diluării, în cazul în care această operațiune este justificată din punct de vedere tehnic, dar acestea nu se iau în considerare la determinarea concentrației masice a poluantului din gazele de ardere. (2) Conformitatea trebuie reverificată în urma unei modificări substanțiale. (3) În cazul măsurărilor continue, se consideră că valorile limită de emisie sunt respectate în cazul în care: (a) nici una dintre mediile calculate la 24 de ore de funcționare normală nu depăș(cid:13)eș(cid:13)te valorile limită de emisie ș(cid:13)i (b) nici una dintre mediile calculate la o oră nu depăș(cid:13)eș(cid:13)te valorile limită de emisie cu un factor mai mare de 1,5. (4) În cazul măsurărilor periodice, se consideră că valorile limită de emisie sunt respectate în cazul în care, în cursul unui exercițiu de monitorizare: (a) media tuturor citirilor nu depăș(cid:13)eș(cid:13)te valorile limită de emisie ș(cid:13)i (b) nici una dintre mediile calculate la o oră nu depăș(cid:13)eș(cid:13)te valorile limită de emisie cu un factor mai mare de 1,5. (5) Conformitatea cu dispozițiile articolului 5 alineatele (7) ș(cid:13)i (8) se verifică pe baza sumei concentrațiilor masice ale fiecăruia dintre compuș(cid:13)ii organici volatili în cauză. În toate celelalte cazuri, în cazul în care nu există dispoziții contrare în anexa IIA, confor- mitatea se verifică pe baza masei totale a carbonului organic emis. În cazul în care se constată încălcarea cerințelor prezentei directive, statele membre iau măsurile corespunzătoare pentru a garanta că: (a) agentul informează autoritatea competentă ș(cid:13)i ia măsurile necesare pentru a restabili, în cel mai scurt termen, conformi- tatea cu prezenta directivă; (b) în caz de neconformitate, care ar reprezenta un pericol direct pentru sănătatea umană ș(cid:13)i atâta timp cât conformitatea nu este restabilită conform condițiilor prevăzute la litera (a), exe- cutarea activității este suspendată. Articolul 11 Sisteme de informare ș(cid:13)i rapoarte (1) La fiecare trei ani, statele membre trimit la Comisie, sub forma unui raport, informații cu privire la punerea în aplicare a prezen- tei directive. Respectivul raport este întocmit pe baza unui chestionar sau plan elaborat de Comisie în conformitate cu pro- cedura adoptată la articolul 6 din Directiva 91/692/CEE (1). Chestionarul sau planul este adresat statelor membre cu ș(cid:13)ase luni înainte de începutul perioadei cuprinse în raport. Raportul este transmis Comisiei în cursul celor nouă luni următoare perioadei de trei ani cuprinse în raport. Statele membre publică rapoartele ș(cid:13)i le transmit în acelaș(cid:13)i timp Comisiei, sub rezerva restricțiilor pre- văzute la articolul 3 alineatele (2) (3) din Directiva 90/313/CEE (2). Primul raport acoperă perioada primilor trei ani care urmează datei menționate la articolul 15. ș(cid:13)i (2) Informațiile prezentate conform alineatului (1) cuprind, în special, date reprezentative suficiente pentru a demonstra respectarea cerințelor de la articolul 5 ș(cid:13)i, după caz, ale celor de la articolul 6. (3) Comisia elaborează un raport privind punerea în aplicare a prezentei directive, pe baza datelor transmise de statele membre, în termen de cinci ani după înaintarea primelor rapoarte de către statele membre. Comisia transmite acest raport, însoțit de propu- neri, dacă este necesar, la Parlamentul European ș(cid:13)i la Consiliu. Articolul 12 Accesul publicului la informație (1) Fără să aducă atingere dispozițiilor Directivei 90/313/CEE, statele membre adoptă măsurile necesare pentru a garanta cel puțin că cererile de autorizare pentru instalațiile noi sau pentru (1) (2) JO L 377, 31. 12. 1991, p. 48. JO L 158, 23. 6. 1990, p. 56. 15/vol. 5 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 13 modificări substanțiale ale instalațiilor supuse unui regim de auto- rizare conform Directivei 96/61/CE sunt puse la dispoziția publi- cului, pentru o perioadă corespunzătoare, pentru a permite aces- tuia să îș(cid:13)i prezinte observațiile înainte ca autoritatea competentă să ia o decizie. Fără să aducă atingere dispozițiilor Directivei 96/61/CE, nu este obligatoriu să se transforme modul de prezen- tare a informației destinate publicului. Decizia autorității competente, precum ș(cid:13)i o copie a autorizației ș(cid:13)i toate actualizările ulterioare, trebuie puse la dispoziția publicului. Normele generale obligatorii aplicabile instalațiilor ș(cid:13)i lista activi- tăților înregistrate ș(cid:13)i autorizate sunt accesibile publicului. (2) Rezultatele monitorizării emisiilor, impuse în condițiile de autorizare sau înregistrare prevăzute la articolele 8 ș(cid:13)i 9ș(cid:13)i deținute de autoritatea competentă, trebuie puse la dispoziția publicului. (3) Alineatele (1) ș(cid:13)i (2) se aplică sub rezerva restricțiilor prevăzute la articolul 3 alineatele (2) ș(cid:13)i (3) din Directiva 90/313/CEE privind motivele autorităților competente de a refuza furnizarea unor informații, în special a celor legate de confidențialitatea comerci- ală ș(cid:13)i industrială. Articolul 13 Comitetul Comisia este sprijinită de un comitet cu caracter consultativ, format din reprezentanții statelor membre ș(cid:13)i prezidat de reprezentantul Comisiei. Reprezentantul Comisiei înaintează comitetului un proiect cu măsurile ce urmează să fie luate. Comitetul îș(cid:13)i dă avizul cu privire la acest proiect în termenul pe care preș(cid:13)edintele îl poate stabili în funcție de urgența subiectului în cauză, după caz prin votare. Avizul este consemnat în procesul verbal; în afară de aceasta, fiecare stat membru are dreptul să solicite consemnarea poziției sale în procesul-verbal. Comisia ține seama în cea mai mare măsură de avizul emis de comitet. Aceasta informează comitetul asupra modului în care ține seama de acest aviz. Articolul 14 Sancțiuni Statele membre stabilesc sancțiunile aplicabile în caz de încălcare a dispozițiilor de drept intern adoptate în temeiul prezentei directive ș(cid:13)i iau toate măsurile necesare pentru punerea lor în aplicare. eficiente, proporționale ș(cid:13)i cu caracter de descurajare. Statele membre notifică aceste dispoziții la Comisie până la data menționată la articolul 15 ș(cid:13)i notifică orice modificare ulterioară a acestor sancțiuni în cel mai scurt termen. Sancțiunile prevăzute trebuie fie să Articolul 15 Transpunerea (1) Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege ș(cid:13)i actele administrative pentru a se conforma prezentei directive până la 1 aprilie 2001. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta. Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri. (2) Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern, pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă. Articolul 16 Intrarea în vigoare Prezenta directivă intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene. Articolul 17 Destinatari Prezenta directivă se adresează statelor membre. Adoptată la Bruxelles, 11 martie 1999. Pentru Consiliu Preș(cid:13)edintele J. TRITTIN 14 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 15/vol. 5 ANEXA I DOMENIUL DE APLICARE Prezenta anexă conține categoriile de activități menționate la articolul 1. În cazul depăș(cid:13)irii pragurilor fixate în anexa IIA, activitățile menționate în prezenta anexă intră sub incidența prezentei directive. În fiecare caz, activitatea cuprinde ș(cid:13)i curățarea echipamentului, însă nu ș(cid:13)i curățarea produsului finit, decât în cazul în care se specifică astfel. Acoperirea cu adeziv — Orice activitate în care un adeziv este aplicat pe o suprafață, cu excepția aplicării adezivilor ș(cid:13)i laminării care intră în procedee de tipărire. Activitatea de acoperire — Orice activitate în care se aplică unul sau mai multe straturi pe: — vehiculele enumerate mai jos: — automobilele noi din categoria M1 în sensul Directivei 70/156/CEE (1)ș(cid:13)i din categoria N1, în cazul în care sunt acoperite la aceeaș(cid:13)i instalație ca vehiculele M1; — cabinele de camioane, definite ca adăpostul ș(cid:13)oferului, precum ș(cid:13)i orice carcasă integrată destinată echipamentului tehnic al vehiculelor din categoriile N2 ș(cid:13)i N3 în sensul Directivei 70/156/CEE; — camioane ș(cid:13)i remorci, definite ca vehicule din categoriile N1, N2 ș(cid:13)i N3 în sensul Directivei 70/156/CEE, cu excepția cabinelor de camioane; — autobuze, definite ca vehicule din categoriile M2 ș(cid:13)i M3 în sensul Directivei 70/156/CEE; — remorcile din categoriile O1, O2, O3ș(cid:13)i O4 în sensul Directivei 70/156/CEE; — suprafețele din metal ș(cid:13)i din plastic, inclusiv suprafețele aeronavelor, vapoarelor, trenurilor etc. ; — suprafețele din lemn; — textile, țesături, filme ș(cid:13)i hârtie — piele. Nu intră în această rubrică acoperirea suporturilor cu metal prin tehnici de pulverizare chimică ș(cid:13)i electroforetică. În cazul în care activitatea de acoperire cuprinde o etapă în care acelaș(cid:13)i articol este imprimat, oricare ar fi tehnica utilizată, această imprimare este considerată ca făcând parte din operația de acoperire. Cu toate acestea, imprimarea efectuată ca activitate distinctă nu este inclusă, dar poate fi reglementată de prezenta directivă, în cazul în care această activitate de imprimare se află în domeniul de aplicare a prezentei directive. Învelirea bobinelor — Orice activitate în care sârma de oțel bobinată, oțelul inoxidabil, oțelul învelit, banda de aluminiu ș(cid:13)i de aliaje din cupru sunt acoperite cu una sau mai multe pelicule într-un proces continuu. Curățarea chimică „uscată” — Orice activitate industrială sau comercială în care se utilizează COV într-o instalație, pentru a curăța îmbrăcăminte, mobilă sau alte bunuri de consum similare, cu excepția eliminării manuale a petelor în sectorul textilelor ș(cid:13)i al îmbrăcămintei. (1) JO L 42, 23. 2. 1970, p. 1. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 97/27/CE (JO L 233, 25. 8. 1997, p. 1). 15/vol. 5 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 15 Fabricarea încălțămintei — Orice activitate de confecționare a încălțămintei sau a unor părți ale acesteia. Fabricarea preparatelor de acoperire, a lacurilor, cernelurilor ș(cid:13)i adezivilor — Fabricarea produselor finite menționate anterior, precum ș(cid:13)i a produselor intermediare, în cazul în care sunt fabricate în acelaș(cid:13)i loc, prin amestecarea pigmenților, răș(cid:13)inilor ș(cid:13)i materialelor adezive cu ajutorul solvenților organici sau prin alte mijloace, incluzând în proces ș(cid:13)i dispersia ș(cid:13)i predispersia, corectarea viscozității ș(cid:13)i a nuanței ș(cid:13)i încărcarea produsului final în recipientul său. Fabricarea produselor farmaceutice — Sinteza chimică, fermentația, extracția, prepararea ș(cid:13)i prezentarea produselor farmaceutice finite, precum ș(cid:13)i fabricarea produselor intermediare, în cazul în care se desfăș(cid:13)oară în acelaș(cid:13)i loc. Tipărire — Orice activitate de reproducere a unor texte ș(cid:13)i/sau imagini în care cerneala este transferată pe orice tip de suport cu ajutorul unei forme purtătoare de imagine. Această operație cuprinde tehnici asociate de lăcuire, vopsire ș(cid:13)i laminare. Cu toate acestea, numai următoarele procedee specifice sunt reglementate de prezenta directivă: — flexografie — un procedeu de tipărire în care este utilizată o formă purtătoare de imagine din cauciuc sau fotopolimeri elastici, ale cărei suprafețe tipăritoare sunt deasupra porțiunilor neutre, ș(cid:13)i în care sunt aplicate cerneluri lichide care se usucă prin evaporare; — tipărire pe rotativă ofset cu uscare prin încălzire — activitate de tipărire cu hârtie în sul care utilizează o formă purtătoare de imagine, suprafețele tipăritoare ș(cid:13)i neutră se află în acelaș(cid:13)i plan, unde prin tipărire pe rotativă se înțelege faptul că materialul supus tipăririi este alimentat la maș(cid:13)ină de la un sul ș(cid:13)i nu cu foi izolate. Porțiunea neutră este tratată în aș(cid:13)a fel încât să atragă apa ș(cid:13)i, astfel, să respingă cerneala. Suprafața tipăritoare este tratată în aș(cid:13)a fel încât să primească ș(cid:13)i să transmită cerneala spre suprafața ce trebuie tipărită. Evaporarea se face într-un cuptor unde suportul tipărit este încălzit cu aer cald; — laminarea asociată unui procedeu de tipărire — lipirea a două sau mai multe materiale flexibile cu scopul de a produce laminate; — rotogravura de editare — activitate de tipărire prin rotogravură folosită pentru tipărirea hârtiei destinate revistelor, broș(cid:13)urilor, cataloagelor sau altor produse similare, cu ajutorul cernelei pe bază de toluen; — rotogravura — activitate de tipărire în care se foloseș(cid:13)te o formă purtătoare de imagine cilindrică, suprafața tipăritoare se află dedesubtul porțiunii neutre, ș(cid:13)i care utilizează cerneluri lichide ce se usucă prin evaporare. Alveolele sunt umplute de cerneală ș(cid:13)i porțiunea neutră este curățată de surplusul de cerneală înainte ca suprafața care urmează să fie tipărită să intre în contact cu cilindrul ș(cid:13)i ca cerneala să iasă din alveole; — tipărire serigrafică în rotativă — activitate de tipărire cu hârtie în sul în care cerneala este transferată spre suprafața ce urmează să fie tipărită, prin introducerea ei într-o formă purtătoare de imagine poroasă, suprafața tipăritoare este deschisă ș(cid:13)i porțiunea neutră este etanș(cid:13)ată, acest procedeu folosind cerneluri care se usucă doar prin evaporare. Prin tipărire pe rotativă se înțelege faptul că materialul supus tipăririi este alimentat la maș(cid:13)ină de la un sul ș(cid:13)i nu cu foi izolate; — glazurare — activitate prin care un lac sau un preparat adeziv este aplicat pe un material flexibil în scopul de a sigila ulterior materialul de ambalare. Conversia cauciucului — Orice activitate de mixare, frezare, malaxare, calandrare, extrudare ș(cid:13)i vulcanizare a cauciucului natural sau sintetic, precum ș(cid:13)i orice operațiune conexă destinată să transforme cauciucul natural sau sintetic în produs finit. Curățarea suprafețelor — Orice activitate, cu excepția curățării chimice „uscate”, în care se folosesc solvenți organici pentru îndepărtarea murdăriei de pe suprafața unui material, inclusiv degresarea. O activitate care constă în mai multe etape înainte 16 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 15/vol. 5 sau după orice altă activitate este considerată o singură activitate de curățare a suprafeței. Această activitate nu se referă la curățarea echipamentului utilizat, ci la curățarea suprafețelor produselor. Extracția uleiurilor vegetale ș(cid:13)i a grăsimilor animale ș(cid:13)i rafinarea uleiurilor vegetale — Orice activitate de extragere a uleiului vegetal din semințe sau alte materii vegetale, procesarea reziduurilor uscate pentru a produce alimente destinate animalelor, purificarea grăsimilor ș(cid:13)i uleiurilor vegetale provenite din semințe, materie vegetală ș(cid:13)i/sau materie animală. Refinisarea vehiculelor — Orice activitate industrială sau comercială de acoperire a unei suprafețe, precum ș(cid:13)i activități conexe de degresare, care constă în aplicarea: — preparatului pe suprafața unui vehicul rutier în sensul Directivei 70/156/CEE sau pe o parte a unui astfel de vehicul, care se desfăș(cid:13)oară în afara instalațiilor de fabricare, în cadrul reparației, întreținerii ș(cid:13)i decorării vehiculelor sau — preparatului inițial pe un vehicul rutier în sensul Directivei 70/156/CEE sau pe o parte a unui astfel de vehicul, cu ajutorul unor materiale de acelaș(cid:13)i tip ca cele de refinisare, când această operațiune nu se realizează în linia de fabricație originală sau — preparatului pe o remorcă (inclusiv semiremorci) (categoria O). Acoperirea sârmei bobinate — Orice activitate de acoperire a conductorilor metalici utilizați pentru bobinarea transformatoarelor, motoarelor etc. Impregnarea lemnului — Orice activitate de aplicare a unui conservant pe o suprafață din lemn de construcție. Laminarea lemnului ș(cid:13)i plasticului — Orice activitate de lipire a lemnului ș(cid:13)i/sau plasticului pentru a produce laminate. 15/vol. 5 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 17 ANEXA IIA I. PRAGURI DE CONSUM Ș(cid:13) I LIMITE DE EMISIE Activitate (praguri de consum al solvenților în tone/an) Prag (prag de consum al solvenților în tone/an) Valori limită de emisie din gazele de ardere (mg C/Nm3) Valorile emisiei uș(cid:13)or dispersabile (procentul cantității de solvent utilizate) Valori ale emisiei totale Dispoziții speciale nouă exis-tentă nouă exis-tentă 1. Tipărire pe rotativă ofset cu uscare prin încălzire (> 15) 15-25 > 25 100 20 30 (1) 30 (1) 2. Rotogravura de editare (> 25) 75 10 15 (1) Solventul rezidual din produsul finit nu este consi- derat ca parte a emisiilor uș(cid:13)or dispersabile. 3. de tip rotogravură, Alt flexografie, tipărire serigrafică în rotativă, unități de laminare sau glazurare (> 15) tipărire serigrafică pe textile/carton (> 30) rotativă în 15-25 > 25 > 30 (2) 100 100 100 25 20 20 (2) Prag pentru tipărirea serigrafică în rotativă pe tex- tile ș(cid:13)i carton. 4. Curățarea suprafețelor (3) (> 1) 1-5 > 5 20 (4) 20 (4) 15 10 5. Alte tipuri de curățare a supra- fețelor (> 2) 2-10 > 10 75 (5) 75 (5) 20 (5) 15 (5) 6. Vopsirea autovehiculelor (> 15) ș(cid:13)i refinisarea vehiculelor > 0,5 50 (6) 25 (3) Utilizând compuș(cid:13)i mențio- la articolul 5 alinea- nați tele (6) ș(cid:13)i (8). (4) Limita se referă la masa compuș(cid:13)ilor în mg/Nm3,ș(cid:13)i nu la cantitatea totală de carbon. care competente de dovedesc (5) Instalațiile că autorității masa medie solvent organic din totalul materialu- lui de curățare folosit nu depăș(cid:13)eș(cid:13)te 30 % sunt excep- tate de la aplicarea acestor valori. (6) Se demonstrează conformita- tea cu articolul 9 alineatul (3) pe baza măsurărilor medii de 15 minute. 18 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 15/vol. 5 Activitate (praguri de consum al solvenților în tone/an) Prag (prag de consum al solvenților în tone/an) Valori limită de emisie din gazele de ardere (mg C/Nm3) Valorile emisiei uș(cid:13)or dispersabile (procentul cantității de solvent utilizate) Valori ale emisiei totale Dispoziții speciale nouă exis-tentă nouă exis-tentă 7. Acoperirea bobinelor (> 25) 50 (1) 5 10 (1) Pentru instalațiile care utili- ce permit tehnici solvenților limita de emisie zează refolosirea recuperați, este 150. 8. de tipuri Alte acoperire, inclusiv acoperirea metalelor, materialelor plastice, textilelor, țesăturilor, filmului si hârtiei (2) (> 5) 5-15 > 15 100 (3) (4) 20 (4) 50/75 (5) (6) (4) 20 (4) (2) Tipărirea serigrafică în rotativă la textile este inclusă la activitatea nr. 3. (3) Valoarea limită de emisie se aplică proceselor de acope- rire ș(cid:13)i de uscare în condiții controlate. (4) Conform articolului 5 alinea- tul (3) litera (b), activitățile de acoperire care nu se pot efec- tua în condiții controlate (de ex. navale, vopsirea aeronavelor) pot fi exceptate de la aplicarea aces- tor valori. construcții (5) Prima valoare limită de emi- sie se aplică proceselor de uscare, iar a doua se aplică proceselor de acoperire. (6) Pentru instalațiile de acope- rire a textilelor care utilizează tehnici ce permit reutilizarea solvenților recuperați, limita de emisie aplicată proceselor integrate de ș(cid:13)i uscare este 150. acoperire 9. Învelirea sârmei bobinate (> 5) 10 g/kg (7) 5 g/kg (8) (7) Se aplică instalațiilor la care diametrul mediu al sârmei ≤ 0,1 mm. (8) Se aplică celorlalte instalații. 10. Acoperirea lemn (> 15) suprafețelor din 15-25 > 25 100 (9) 50/75 (10) 25 20 (9) Limitele de emisie se aplică proceselor de acoperire ș(cid:13)i uscare efectuate în condiții controlate. (10) Prima valoare se aplică pro- ceselor de uscare, iar a doua, proceselor de acoperire 15/vol. 5 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 19 Activitate (praguri de consum al solvenților în tone/an) Prag (prag de consum al solvenților în tone/an) Valori limită de emisie din gazele de ardere (mg C/Nm3) Valorile emisiei uș(cid:13)or dispersabile (procentul cantității de solvent utilizate) Valori ale emisiei totale Dispoziții speciale nouă exis-tentă nouă exis-tentă 11. Curățarea chimică „uscată” 20 g/kg (1) (2) (3) (1) Se exprimă în masa solventului emis pe kilogram de produs curățat ș(cid:13)i uscat. (2) Limita de emisie prevăzută la articolul 5 alineatul (8) nu se aplică pentru acest sector. (3) Următoarea numai derogare se referă la Grecia: emisiei limită valoarea a totale nu se aplică, pentru o perioadă de 12 ani de la data intrării în vigoare a prezentei directive, instalațiilor situate în zone existente, îndepărtate ș(cid:13)i/sau pe insule, cu o populație de cel mult 2 000 locuitori de permanenți, unde factorul permite nu economic utilizarea tehnologiilor avansate. 12. Impregnarea lemnului (> 25) 100 (4) 45 11 kg/m3 (4) Nu se aplică la impregnarea cu creozot. Limitele de emisie sunt exprimate în grame de solvent emis pe m2 de produs realizat. 13. Acoperirea pieilor (> 10) 10-25 > 25 > 10 (5) 85 g/m2 75 g/m2 150 g/m2 Limitele de emisie sunt expri- mate în grame de solvent emis pe m2 de produs realizat. (5) Pentru activitățile de acope- în industria rire a pieilor, mobilei, pentru mici bunuri de consum din piele curele, precum genți, portmoneuri etc. Valorile limită ale emisiei totale sunt exprimate de în solvent emis pe pereche de încălțăminte finită produsă. grame ș(cid:13)i 14. Fabricarea încălțămintei (> 5) 25 g pe pereche Valorile limită ale emisiei totale sunt exprimate în grame de solvent emis pe pereche de încăl- țăminte finită produsă. 15. Laminarea plasticului (> 5) lemnului ș(cid:13)i 30 g/m2 20 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 15/vol. 5 Activitate (praguri de consum al solvenților în tone/an) Prag (prag de consum al solvenților în tone/an) Valori limită de emisie din gazele de ardere (mg C/Nm3) Valorile emisiei uș(cid:13)or dispersabile (procentul cantității de solvent utilizate) Valori ale emisiei totale Dispoziții speciale nouă exis-tentă nouă exis-tentă 16. Acoperirea cu adeziv (> 5) 5-15 > 15 50 (1) 50 (1) 25 20 care (1) În cazul în care se folosesc permit tehnici reutilizarea solvenților recuperați, valoarea limită de emisie din gazele de ardere este 150. 17. Fabricarea preparatelor de aco- perire, a lacurilor, cernelurilor ș(cid:13)i adezivilor (> 100) 100 —1 000 > 1 000 150 150 5 3 5 % din cantitatea de solvent utilizată 3 % din cantitatea de solvent utilizată emisiei Valoarea uș(cid:13)or dispersabile nu include solventul vândut ca parte a unui preparat de acoperire dintr-un recipient închis. 18. Conversia cauciucului (> 15) 20 (2) 25 (3) 25 % din cantitatea de solvent utilizată care (2) În cazul în care se folosesc permit tehnici reutilizarea solvenților recuperați, valoarea limită de emisie din gazele de ardere este 150. (3) Valoarea emisiei nu uș(cid:13)or dispersabile include solventul vândut ca parte a unui produs sau preparat de acoperire dintr-un recipient închis. 19. Extracția uleiurilor vegetale ș(cid:13)i a grăsimilor animale ș(cid:13)i rafinarea uleiurilor vegetale (> 10) (4) Valorile limită de emisie pen- tru instalațiile de tratare a loturilor de semințe ș(cid:13)i a altor materii vegetale trebuie stabi- lite de autoritatea compe- caz, în funcție de tentă aplicându-se cele mai bune tehnici disponibile. (5) Se aplică tuturor proceselor de fracționare, cu excepția rafinării (eliminarea răș(cid:13)inilor din uleiuri). (6) Se aplică rafinării. Grăsime animală: 1,5 kg/tonă Ricin: 3 kg/tonă Semințe de rapiță: 1kg/tonă Semințe de floarea-soarelui: 1kg/tonă Boabe de soia (concasare normală): 0,8 kg/tonă Boabe de soia (fulgi albi): 1,2 kg/tonă Alte semințe ș(cid:13)i materii vegetale: 3 kg/tonă (4) 1,5 kg/tonă (5) 4 kg/tonă (6) 15/vol. 5 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 21 Activitate (praguri de consum al solvenților în tone/an) Prag (prag de consum al solvenților în tone/an) Valori limită de emisie din gazele de ardere (mg C/Nm3) Valorile emisiei uș(cid:13)or dispersabile (procentul cantității de solvent utilizate) Valori ale emisiei totale Dispoziții speciale nouă exis-tentă nouă exis-tentă 20. Fabricarea produselor farmace- utice (> 50) 20 (1) 5 (2) 15 (2) 5 % din canti- tatea de sol-vent utili-zată 15 % din canti- tatea de sol-vent utili-zată care (1) În cazul în care se folosesc permit tehnici reutilizarea solvenților recuperați, valoarea limită de emisie din gazele de ardere este 150. (2) Valoarea emisiei uș(cid:13)or dispersabile nu include solventul vândut ca parte a unui preparat de acoperire dintr-un recipient închis. II. INDUSTRIA DE VOPSIRE A AUTOVEHICULELOR Valorile limită ale emisiei totale se exprimă în grame de solvent emis pe metru pătrat de suprafață a produsului ș(cid:13)i în kilograme de solvent emis pe caroserie de maș(cid:13)ină. Suprafața produselor indicate în tabelul prezentat ulterior este definită după cum urmează: — aria calculată pe baza suprafeței de acoperire electroforetică totală ș(cid:13)i aria tuturor părților care sunt eventual adăugate în faze succesive ale procesului de acoperire ș(cid:13)i care primesc acelaș(cid:13)i preparat ca cel utilizat pentru produsul în cauză, sau aria totală a produsului tratat în instalație. Aria suprafeței de acoperire electroforetică este calculată cu ajutorul formulei următoare: 2 × greutatea totală a carcasei produsului grosimea medie a plăcii din metal × densitatea plăcii din metal Această metodă se aplică ș(cid:13)i pentru alte elemente acoperite alcătuite din plăci. Se utilizează proiectarea asistată de calculator sau alte metode echivalente pentru calcularea ariei altor părți adăugate sau ariei totale tratate în instalație. Valoarea limită a emisiei totale din tabelul de mai jos se referă la toate fazele procesului care se desfăș(cid:13)oară în aceeaș(cid:13)i instalație, de la aplicarea preparatului prin electroforeză sau prin orice alt procedeu până la lustruirea stratului de acoperire, precum ș(cid:13)i la solventul utilizat pentru curățarea materialului, inclusiv zona de pulverizare ș(cid:13)i alte echipamente fixe, atât pe durata procesului de producție, cât ș(cid:13)i în afara acestuia. Valoarea limită a emisiei totale se exprimă prin masa totală a compuș(cid:13)ilor organici pe m2 de suprafață totală a produsului tratat ș(cid:13)i prin masa totală a compuș(cid:13)ilor organici pe caroserie de maș(cid:13)ină. Activitate (praguri de consum al solvenților în tone/an) Pragul de producție (se referă la producția anuală de material vopsit) Valoarea limită a emisiei totale Instalație nouă Instalație existentă Vopsirea maș(cid:13)inilor noi (> 15) > 5 000 ≤ 5 000 bloc ș(cid:13)asiu-caroserie sau > 3 500 ș(cid:13)asiu 45 g/m2 sau 1,3 kg/caroserie + 33 g/m2 90 g/m2 sau 1,5 kg/caroserie + 70 g/m2 60 g/m2 sau 1,9 kg/caroserie + 41 g/m2 90 g/m2 sau 1,5 kg/caroserie + 70 g/m2 22 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 15/vol. 5 Activitate (praguri de consum al solvenților în tone/an) Pragul de producție (se referă la producția anuală de material vopsit) Valoarea limită a emisiei totale Instalație nouă Instalație existentă Vopsirea cabinelor noi de cami- oane (> 15) Vopsirea camioanelor ș(cid:13)i remor- cilor noi (> 15) Vopsirea autobuzelor noi (> 15) ≤ 5 000 > 5 000 ≤ 2 500 > 2 500 ≤ 2 000 > 2 000 Limita emisiei totale (g/m2) 65 55 90 70 210 150 85 75 120 90 290 225 Instalațiile de acoperire a vehiculelor cu consum inferior pragurilor de consum al solvenților indicate în tabelul anterior trebuie să respecte cerințele aplicabile pentru sectorul de refinisare a vehiculelor specificate în anexa II A. 15/vol. 5 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 23 ANEXA IIB SISTEMUL DE REDUCERE 1. Principii Sistemul de reducere trebuie să ofere agentului posibilitatea de a obține prin alte mijloace o reducere a emisiilor care să fie echivalentă cu ceea pe care ar realiza-o aplicând valorile limită de emisie. În acest scop, agentul poate pune în aplicare orice sistem de reducere proiectat special pentru instalația sa, cu condiția realizării, în final, a unei reduceri echivalente a emisiilor. Statele membre prezintă un raport la Comisie, conform articolului 11 din directivă, privind stadiul realizării unei reduceri echivalente a emisiilor, inclusiv experiența dobândită prin aplicarea sistemului de reducere. 2. Punerea în aplicare Pentru aplicarea preparatelor de acoperire, a lacurilor, adezivilor sau cernelurilor, se poate utiliza următorul sistem. În cazurile unde următorul sistem nu este corespunzător, autoritatea competentă poate permite agentului să aplice orice alt sistem care, în opinia sa, respectă principiile menționate anterior. În acest scop, planul ține seama de punctele următoare: (i) în cazul în care substituenții fără solvenți sau cu conținut redus de solvenți sunt încă în curs de sintetizare, se acordă agentului o prelungire a termenului în vederea punerii în aplicare a sistemului său de reducere a emisiilor; (ii) punctul de referință pentru reducerea emisiilor ar trebui să corespundă în cea mai mare măsură emisiilor care ar fi obținute în cazul în care nu ar fi luată nici o măsură de reducere. Sistemul de reducere următor se aplică instalațiilor pentru care se poate presupune un conținut constant în materie uscată al produsului ș(cid:13)i se poate utiliza acest conținut în vederea definirii punctului de referință pentru reducerea emisiilor: (i) agentul prezintă un plan de reducere a emisiilor care cuprinde în special o diminuare a conținutului mediu de solvenți din cantitatea totală utilizată ș(cid:13)i/sau o creș(cid:13)tere a eficienței utilizării substanțelor solide în vederea realizării unei reduceri a emisiilor totale de la o instalație la un nivel numit emisie țintă, care corespunde procentului emisiilor anuale de referință. În acest scop, agentul trebuie să respecte următorul program: Perioada Emisii anuale totale maxime permise Instalații noi Până la 31. 10. 2001 Până la 31. 10. 2004 Până la 31. 10. 2005 Până la 31. 10. 2007 Instalații existente Emisia țintă x 1,5 Emisia țintă (ii) emisiile anuale de referință se calculează după cum urmează: (a) Se determină masa totală a substanțelor solide din cantitatea de preparat de acoperire ș(cid:13)i/sau cerneală, lac sau adeziv, consumată în cursul unui an. Substanțele solide sunt toate substanțele prezente în preparatele de acoperire, cerneală, lacuri sau adezivi, care devin solide în urma evaporării apei sau compuș(cid:13)ilor organici volatili. (b) Emisiile anuale de referință se calculează înmulțind masa determinată la litera (a) cu factorul corespunzător din tabelul următor. Autoritățile competente pot corecta aceș(cid:13)ti factori pentru instalații în care substanțele solide sunt utilizate mai eficient. 24 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 15/vol. 5 Activitate Factor de înmulțire pentru punctul (ii) litera (b) Tipărirea prin rotogravură; tipărirea prin flexografie; laminarea ca parte a acti- vității de tipărire; glazurarea ca parte a activității de tipărire; acoperirea lemnului; acoperirea materialelor textile, țesăturilor, filmelor sau hârtiei; aco- perirea cu adeziv Învelirea bobinelor, refinisarea vehiculelor Înveliș(cid:13) în contact cu alimentele, vopsirea aeronavelor Alte operații de acoperire ș(cid:13)i tipărirea serigrafică în rotativă 4 3 2,33 1,5 (c) Emisia țintă este egală cu emisia anuală de referință înmulțită cu un procent egal cu: — (valoarea emisiei uș(cid:13)or dispersabile + 15) pentru instalațiile cărora li se aplică rubrica 6 ș(cid:13)i pragurile minime de la rubricile 8 ș(cid:13)i 10 din anexa II A; — (valoarea emisiei uș(cid:13)or dispersabile + 5) pentru toate celelalte instalații. (d) Conformitatea este îndeplinită în cazul în care emisia efectivă de solvenți, determinată cu ajutorul planului de gestionare a solvenților, este inferioară sau egală cu emisia țintă. 15/vol. 5 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 25 ANEXA III PLANUL DE GESTIONARE A SOLVENȚILOR 1. Introducere Prezenta anexă oferă asistență pentru realizarea unui plan de gestionare a solvenților. Anexa identifică principiile care trebuie aplicate (punctul 2), prezintă un cadru pentru bilanțul masei (punctul 3) ș(cid:13)i indică cerințele privind verificarea conformității (punctul 4). 2. Principii Planul de gestionare a solvenților are următoarele obiective: (i) verificarea conformității pe baza articolul 9 alineatul (1); (ii) identificarea posibilităților viitoare de reducere; (iii) informarea publicului cu privire la consumul de solvenți, emisiile de solvenți ș(cid:13)i conformitatea cu prezenta directivă. 3. Definiții Definițiile următoare prezintă un cadru pentru elaborarea bilanțului masei. Solvenți organici utilizați la intrare (I): I1 Cantitatea de solvenți organici, în stare pură sau în preparate cumpărate, care este utilizată în instalații în cursul perioadei în care se calculează bilanțul masei. I2 Cantitatea de solvenți organici, în stare pură sau în preparate cumpărate, recuperați ș(cid:13)i reutilizați ca solvenți la intrare în cadrul procesului. (Solventul reciclat este socotit la fiecare utilizare în cadrul activității. ) Solvenți organici la ieș(cid:13)ire (O): O1 Emisii din gazele de ardere. O2 Pierderea solvenților organici în apă, ținându-se seama, după caz, de tratarea apei reziduale pentru calculul prevăzut pentru O5. O3 Cantitatea de solvenți organici care rămân sub formă de impurități sau reziduuri în produsele ieș(cid:13)ite din proces. O4 Emisii necapturate de solvenți organici în aer. Aceasta cuprinde ventilația generală a încăperilor, însoțită de eliberarea aerului în mediu prin ferestre, uș(cid:13)i, guri de aerisire sau alte deschizături similare. O5 Pierderea solvenților organici ș(cid:13)i/sau a compuș(cid:13)ilor organici în urma unor reacții chimice sau fizice (inclusiv cei distruș(cid:13)i prin incinerare sau alte tratări ale gazelor ș(cid:13)i apelor reziduale, sau capturați, de exemplu prin absorbție, cu condiția să nu fie socotiți în O6, O7 sau O8). O6 Solvenți organici conținuți în deș(cid:13)eurile colectate. O7 Solvenți organici sau solvenți organici conținuți în preparate, care sunt vânduți sau sunt destinați vânzării ca produse de valoare comercială. O8 Solvenți organici conținuți în preparate, recuperați în vederea reutilizării, dar care nu sunt utilizați ca mărime de intrare în proces, cu condiția să nu fie socotiți în O7. O9 Solvenți organici eliberați în alte moduri. 4. Ghid de utilizare a planului de gestionare a solvenților în vederea verificării conformității Planul de gestionare a solvenților este utilizat, în funcție de cerința specială a cărei respectare se verifică, după cum urmează: 26 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 15/vol. 5 (i) Verificarea conformității cu opțiunea de reducere din anexa II B, cu o valoare limită a emisiei totale exprimată în emisii de solvent pe unitate de produs sau într-un alt mod indicat în anexa II A. (a) Pentru toate activitățile cărora li se aplică anexa II B, planul de gestionare a solvenților este elaborat anual pentru a se determina consumul (C). Consumul se calculează cu ajutorul ecuației următoare: C = I1 - O8 În acelaș(cid:13)i timp, se determină cantitatea de solide utilizate în preparatele de acoperire pentru a stabili în fiecare an emisiile anuale de referință ș(cid:13)i emisia țintă. (b) Planul de gestionare a solvenților este stabilit anual pentru a determina emisiile (E) ș(cid:13)i a evalua conformitatea cu valorile limită ale emisiei totale, exprimate în emisie de solvenți pe unitate de produs sau într-un alt mod indicat în anexa IIA. Emisiile se pot calcula cu ajutorul ecuației următoare: E = F + O1 Unde F este emisia uș(cid:13)or dispersabilă definită la punctul (ii) litera (a). Cifra de emisie este apoi împărțită la parametrul aplicabil produsului în cauză. (c) Planul de gestionare a solvenților este stabilit anual pentru a determina totalul emisiilor din toate activitățile în cauză ș(cid:13)i pentru a evalua conformitatea cu cerințele de la articolul 5 alineatul (5) litera (b) punctul (ii), iar cifra astfel obținută este apoi comparată cu totalul emisiilor care ar fi fost obținute în cazul în care cerințele din anexa II ar fi fost respectate pentru fiecare activitate separat. (ii) Determinarea emisiilor uș(cid:13)or dispersabile în vederea comparării lor cu valorile emisiilor uș(cid:13)or dispersabile din anexa IIA (a) Metodă Emisiile uș(cid:13)or dispersabile se pot calcula cu ajutorul ecuației următoare: F = I1 - O1 - O5 - O6 - O7 - O8 sau F = O2 + O3 + O4 + O9 Această cantitate se poate determina prin măsurarea directă a cantităților. Se mai poate face un calcul echivalent, de exemplu pe baza eficacității în capturarea emisiilor din cadrul procesului. Valoarea emisiei uș(cid:13)or dispersabile se exprimă ca proporție din cantitatea utilizată ca mărime de intrare, care se poate calcula cu ajutorul ecuației următoare: I = I1 + I2 (b) Frecvența Emisiile uș(cid:13)or dispersabile se determină cu ajutorul unui set de măsurări limitat, dar cuprinzător. Nu sunt necesare alte măsurări până la modificarea echipamentului


title: Regionsudvalgets udtalelse om «Eurotraining for lokale og regionale myndigheder i EU»

eurovoc_concepts:
EU law
local government
regional government

formats: html pdf print

text: C 198/68 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 7. 1999 Regionsudvalgets udtalelse om »Eurotraining for lokale og regionale myndigheder i EU« (1999/C 198/13) REGIONSUDVALGET har — under henvisning til præsidiets beslutning af 15. juli 1998 om i henhold til artikel 198 C, stk. 4, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab om at afgive udtalelse om »Eurotraining for lokale og regionale myndigheder i EU« og henvise det forberedende arbejde til Underudvalg 7 »Uddannelse, Erhvervsuddannelse, Kultur, Ungdom, Sport, Borgernes Rettigheder«, under henvisning til konklusionerne fra konferencen om »Eurotraining for lokale og regionale myndigheder i EU«, som fandt sted den 5. -6. juni 1998 i Barcelona, og som var organiseret af Regionsudvalget, Centret for Europæiske Regioner, Det Europæiske Institut for Offentlig Administration, Europakollegiet og Kommissionen, under henvisning til forslaget til Regionsudvalgets udtalelse (CdR 404/98 rev. 1), som blev vedtaget af Underudvalg 7 den 4. december 1998 (Ordførere: Helene Lund og Jordi Pujol i Soley) — på den 28. plenarforsamling den 10. og 11. marts 1999 (mødet den 11. marts) vedtaget følgende udtalelse. 1. Indledning 1. 4. Regionsudvalget foreslår på baggrund af konferencens resultater, at der tages initiativ til at styrke professionalismen hos de lokale og regionale myndigheders ansatte, hvad EU- spørgsmål angår. Udviklingen på den interregionale konference om 1. 1. Eurotraining for lokale og regionale myndigheder i Den Europæiske Union, som fandt sted i Barcelona den 5. og 6. juni 1998 — organiseret af Centret for Europæiske Regioner (ECR) i Barcelona i samarbejde med Det Europæiske Institut for Offentlig Administration (EIPA) i Maastricht og Europakol- legiet i Brügge med støtte fra Kommissionen, Regionsudvalget og den katalonske lokalregering — var en milepæl for EU’s regioner og kommuner, idet den gav mulighed for grundige drøftelser af behovet for uddannelse i EU-forhold, som berører disse myndigheder. 2. Generelle bemærkninger 2. 1. Formålet med Eurotraining 1. 2. På baggrund af et spørgeskema, der blev sendt til praktisk talt alle regioner og de fleste byer i EU og ansøgerlan- dene, fastlagde konferencen behovene for Eurotraining inden for visse prioritetsområder og gav samtidig information om de administrative strukturer, der tager sig af EU-anliggender, samt information vedrørende menneskelige ressourcer og de involverede folkevalgte repræsentanter og embedsmænd i de lokale og regionale forvaltninger. 1. 3. Konklusionerne fra konferencen fokuserede på behovet for, at lokale og regionale forvaltninger og sammenslutninger af lokale og regionale myndigheder satser på at fremme deres ansattes evne til at holde sig orienteret om EU-spørgsmål og på at udvikle de nødvendige Eurotraining-aktiviteter. Konferencen kortlagde ligeledes uddannelsesbehovene inden for visse priori- tetsområder. Regionsudvalget agter at lancere et program om 2. 1. 1. Eurotraining som et nødvendigt til at styrke den europæiske integrationsproces og fremme de lokale og regionale myndigheders effektivitet. instrument Projektet har til 2. 1. 2. formål at øge det kendskab til EU-spørgsmål, som folkevalgte repræsentanter og embeds- mænd i EU’s lokale og regionale forvaltninger bør have. 2. 1. 3. Regionsudvalget er overbevist om, at Eurotraining er vigtig for styrkelsen af den europæiske integrationsproces og borgernes engagement heri. Dette synspunkt vil det fremføre over for de andre EU-institutioner og formidle ud til borgerne. 2. 1. 4. Regionsudvalget opfordrer alle offentlige myndighe- der — på EU-, nationalt, lokalt og regionalt niveau — og alle sammenslutninger af lokale og regionale myndigheder til at prioritere indførelsen af passende Eurotraining højt. 14. 7. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 198/69 2. 2. De lokale og regionale myndigheder og den europæiske integrationsproces 2. 2. 1. Den europæiske integrationsproces kræver deltagelse og engagement fra alle offentlige myndigheder og alle EU- borgere. En af de opgaver, de offentlige myndigheder kan udfylde i denne forbindelse, er at gøre den offentlige opinion og borgerne opmærksomme på den europæiske integrations betydning på forskellige områder og at øge befolkningens kendskab til Den Europæiske Union. 2. 2. 2. Fra begyndelsen af den europæiske integrationspro- ces har der altid hersket mange forskellige lokale forhold i medlemsstaterne som et resultat af den historiske udvikling, forskellig kultur og tradition. De lokale og regionale myndighe- der, som ønsker denne — berigende — forskellighed respekte- ret rent demokratisk, har i forskellig grad deltaget i den europæiske integrationsproces. gennem Regionsudvalgets rolle (i udviklingen af den gældende fællesskabsret, EU-standarder, EU-politikker osv. ) samt iii) meddelelse af deres respektive synspunkter om spørgsmål, der berører borgerne, for derved at involvere dem yderligere i EU´ s udviklingsproces samt videreformidling af borgernes synspunkter til EU-institutionerne. 2. 2. 8. Alle disse tekniske foranstaltninger, der skal styrke de lokale og regionale myndigheders indflydelse på EF´s beslutningsproces og øge EU-borgernes opmærksomhed om EU-spørgsmål, kræver passende og vedvarende uddannelse af de lokale og regionale myndigheders ansatte. De lokale og regionale myndigheders øgede kompe- 2. 2. 9. i) styrkelse af tence tager klart udgangspunkt i den økonomiske og sociale samhørighed, ii) udvikling af samarbejde og udvekslinger mellem lokale og regionale myn- digheder og som følge heraf iii) uddybning af den europæiske integrationsproces. Hovedformålet er at bringe EU´ s fordele tættere på borgerne og forbedre deres livskvalitet. følgende: 2. 2. 3. Med den europæiske fælles akt af 1985, som indfører det indre marked og økonomisk og social samhørighed, har i den de lokale og regionale myndigheders engagement europæiske integration imidlertid vundet omfang. 3. Særlige bemærkninger Ved at oprette Regionsudvalget giver traktaten om 2. 2. 4. den Europæiske Union (TEU) af 1992 lokale og regionale myndigheder et vigtigt forum for institutionel deltagelse i den europæiske integrationsproces. Lokale og regionale myndighe- der har ikke længere kun ansvar for iværksættelse af de beslutninger, der vedrører dem, men har nu et talerør over for Rådet og Kommissionen, under beslutningstagningsprocessen, i forbindelse med af EF-lovgivning, ved fastlæggelse af politik- ker og i EU-anliggender, som efter deres opfattelse vedrører de europæiske lokale og regionale myndigheder. 2. 2. 5. Subsidiaritetsprincippet bør i overensstemmelse med den gældende nationale forfatning på effektiv vis gennemføres i Eurotraining-programmet i forholdet mellem de forskellige forvaltningsstrukturer i medlemsstaterne (centrale, lokale og regionale). De pågældende forvaltninger skal sikre, at de ansatte uddannes tilstrækkeligt inden for disse områder. 2. 2. 6. Den fortsatte decentralisering i EU’s medlemsstater, som har ført til øgede kompetencer for de lokale og regionale myndigheder giver disse myndigheder øget deltagelse i EF- anliggender. 2. 2. 7. I den forbindelse er de lokale og regionale myndighe- der navnlig involveret på tre forskellige områder: i) gennemfø- relsesprocessen: da hovedparten af EU-lovgivningen i øjeblik- ket gennemføres på lokalt og regionalt niveau i mange medlemsstater (herunder aktiviteter i forbindelse med struktur- politikker, offentlige indkøbsaftaler, omsætning af lovregler, deltagelse i programmer osv. ), ii) EU´ s beslutningsproces særligt Strategisk program for Eurotraining-aktiviteter for EU’s lokale og regionale myndigheder (2000-2002). 3. 1. Indhold 3. 1. 1. Det strategiske Eurotraining-program omfatter en række aktiviteter inden for uddannelse, formidling af viden, konsulentvirksomhed og anvendt forskning i EU-anliggender og spørgsmål med en fællesskabsdimension, som er af interesse for folkevalgte repræsentanter, tjenestemænd, teknikere og eksperter i de lokale og regionale forvaltninger i EU og ansøgerlandene. 3. 2. Mål og behov 3. 2. 1. Eurotraining-projektet vil give de lokale og regionale myndigheder i de 15 EU-medlemsstater og i ansøgerlandene samt repræsentanter for de europæiske institutioner en bedre forståelse af EU’s bidrag til opfyldelse af borgernes ønsker og behov. Følgende to mål bør opfyldes til fordel for EU-borgerne: Bidrage til at forbedre den offentlige forvaltning på 3. 2. 2. lokalt og regionalt plan og dens service over for borgerne og sikre kreativitet og effektivitet på dette område: C 198/70 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 7. 1999 3. 2. 3. pæisk integration og interregionalt samarbejde. Bidrage til at fremme regional samhørighed, euro- at For 3. 2. 4. EU- disse mål uddannelsesbehov hos de lokale og regionale myndigheder opfyldes: følgende skal nå 3. 3. 6. Programmets indhold og metode bør revideres og opdateres hvert år for at sikre, at programmet imødekommer de lokale og regionale myndigheders forskellige behov, deres politiske og administrative formåen og deres samfundsøkono- miske baggrund. 3. 2. 5. Behovet for større professionalisme på alle ansættel- sesniveauer i de lokale og regionale myndigheders forvaltnin- ger i EU, hvad angår orientering om EU-anliggender, herunder adgangen til EU-programmerne og deres forvaltning; Programmets aktiviteter bliver lanceret i form af 3. 3. 7. partnerskaber og gennem samarbejde mellem institutioner med ansvar for videreuddannelse og repræsentative sammens- lutninger af lokale og regionale myndigheder. 3. 2. 6. Behovet for øget effektivitet; 3. 2. 7. Behovet for bedre resultater. 3. 3. 8. Programmet et åbent for alle folkevalgte repræsen- tanter og embedsmænd i de lokale og regionale forvaltninger samt for fagfolk, eksperter og undervisere og institutioner på området. 3. 2. 8. Politikere, folkevalgte repræsentanter og offentligt ansatte bør derfor være orienteret om disse forhold og tilbydes undervisning i EU-anliggender i form af dækkende og fortløbende Eurotraining. 3. 4. Aktioner Den faglige uddannelse af ansatte i de lokale og 3. 2. 9. regionale forvaltninger bør betragtes som en nøglefaktor for den lokale og regionale udvikling. Dette område bør derfor prioriteres højt, både hvad angår økonomiske ressourcer og den støtte, de offentlige myndigheder bør give til uddannelse- saktiviteter for offentligt ansatte. 3. 3. Programmets kendetegn Regionsudvalget foreslår følgende ramme for et sådant pro- gram: 3. 3. 1. Programmet skal have en varighed på tre år (2000- 2002) og fornyes for flerårige perioder med passende æn- dringer. 3. 3. 2. Det er et pan-europæisk program ud fra den betragt- ning, at disse aktiviteter er rettet mod lokale og regionale myndigheder både i de 15 EU-medlemsstater og i de central- og østeuropæiske lande. 3. 3. 3. Det er et strategisk program, da det beskriver, hvorledes EU-uddannelsesaktionerne bør udformes for at øge effektiviteten i de berørte administrationer, uddybe integra- tionsprocessen og give borgerne mulighed for fuldt ud at drage fordel heraf. 3. 4. 1. grundlæggende aktioner, som skal videreudvikles: strategiske program omfatter Det følgende fire — uddannelse og formidling af viden på ovennævnte priori- tetsområder skal sikre, at de lokale og regionale myndighe- der har tilstrækkeligt indblik i EU-anliggender til at kunne i) øge effektiviteten i deres forvaltninger gennem et større kendskab til EU-regler, -politikker og -procedurer, ii) sikre deres deltagelse i de forandringer, der finder sted i Europa og iii) fremme større økonomisk og social samhørighed; — rådgivning om EU-anliggender til lokale og regionale myndigheder og forvaltninger i medlemsstaterne og de central- og østeuropæiske lande, hvor der er konstateret en tydelig mangel i den eksisterende viden eller i uddannelses- faciliteterne; — gennemførelse af undersøgelser og anvendt forskning til fordel for de lokale og regionale myndigheder; — gennemførelse af aktiviteter i forbindelse med institutionel udvikling ved at fremme et uformelt forum, hvor de lokale og regionale myndigheder, forvaltninger og uddannelse- scentre i EU kan udveksle idéer og erfaringer. 3. 3. 4. Programmet udgør et integreret hele, men har en differentieret modulstruktur (se 3. 4. 1) på hvert af de seks prioritetsområder inden for Eurotraining (se 3. 5). 3. 5. Prioritetsområder 3. 3. 5. supplerende projekter kan tilføjes. Programmet har en åben struktur i og med, at Regionsudvalget har identificeret følgende prioritetsområder for videreuddannelse inden for de lokale og regionale forvalt- ninger i EU: 14. 7. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 198/71 3. 5. 1. E U - i n s t i t u t i o n e r o g E U - r e t s k a b s p o l i t i k k e r d a t a o m m e d l e m s s t a t e r n e / f æ l l e s - / s a m m e n l i g n e l i g e 3. 5. 1. 1. Gennemgang af den aktuelle situation, herunder en analyse af de tilpasninger, der må gennemføres i Fællesskabets institutioner, deres strukturer, forholdet mellem de forskellige administrationsniveauer samt, hvorledes de decentrale myndig- heder samarbejder med de nationale myndigheder om deres respektive holdninger til de forskellige politikker og om beslutningstagning i fællesskabsanliggender; gennemgang af administrative procedurer, den gældende fællesskabsret, fælles- skabsregler. Gennem uddannelse inden for disse områder vil de berørte lokale og regionale myndigheder udvikle en sund forvaltning af deres menneskelige ressourcer. 3. 5. 2. Ø k o n o m i s k o g s o c i a l s a m h ø r i g h e d o g s a m a r b e j d e For EU´ s — men også ansøgerlandenes — lokale og 3. 5. 2. 1. regionale myndigheder udgør retningslinjerne og den nye pakke med økonomiske foranstaltninger for 2000-2006, som blev fremlagt af Kommissionen i Agenda 2000, de nye retningslinjer for Strukturfondene, de nye forordninger, for- bedringen og forenklingen af deres forvaltning, udarbejdelsen af lokale og regionale programmer, initiativer og forslag til generelle EU-politikker, komparative undersøgelser af med- lemsstaternes og ansøgerlandenes politisk-administrative strukturer osv. en udfordring, hvad angår tilpasning til nye procedurer, støtteberettigelse og programkriterier. Disse fakto- rer vil ligeledes bestemme de lokale og regionale myndigheders evne til at anvende Strukturfondene og de øvrige EU- programmer og -initiativer effektivt. I den kommunale sektor er skræddersyet og praksisorienteret undervisning inden for disse områder af stor betydning. 3. 5. 3. U d v e k s l i n g e r , p a r t n e r s k a b e r o g v e n - s k a b s b y f o r b i n d e l s e r 3. 5. 3. 1. De lokale og regionale myndigheder samt deres nationale og internationale sammenslutninger bidrager også aktivt og rent praktisk til den europæiske integrationsproces via udveksling af erfaringer, som afhængigt af det enkelte tilfælde kan have både positive og negative resultater. Kendskab til og analyser af fordele og ulemper ved disse erfaringer kan være til stor nytte for fastlæggelsen af den bedste fremgangsmåde i de kommende år. Der bør særligt lægges vægt på den forberedende fase, der kan være af afgørende betydning for et samarbejdsprojekts succes. De lokale og regionale myndigheder bør spille en betydelig rolle i dette rammesamarbejde, da de er tæt på og har et grundigt kendskab til situationen i lokalområdet og er fleksible, hvad angår gennemførelse af aktioner. Samarbejde og udveksling på EU-niveau mellem lokale og regionale myndigheder samt deres nationale og internationale sammenslutninger kan skabe en betydelig merværdi, særligt når myndighederne har samme behov. Deres bidrag til skabelse og udvikling af samarbejdsram- mer for partnerskaber mellem forskellige uddannelsescentre kan derfor vise sig at være af stor betydning. Der bør rettes særlig opmærksomhed mod venskabsbyforbindelsers effektive bidrag til udvikling og styrkelse af den offentlige sektor. Venskabsbyer kan således blive et nyttigt instrument, som kan bruges til at sammenholde de forskellige måder, hvorpå byerne organiserer de mange serviceydelser til deres borgere, hvorved man har et godt udgangspunkt for at udvælge og udmønte de mest effektive metoder. 3. 5. 4. Ø k o n o m i s k e o g f i n a n s i e l l e o m r å d e r 3. 5. 4. 1. De økonomiske og finansielle områder vil være af altoverskyggende betydning i perioden 2000-2006. Dette forklarer, hvorfor programmer med et økonomisk indhold, som indeholder foranstaltninger til finansiering af politikker og programmer for denne periode, bør analyseres grundigt. Kendskab til regioners og byers evne til — som centre for investering, nyskabelse og forskning — at anvende nye muligheder for vækst og beskæftigelse, forvalte knappe res- sourcer, forbedre deres resultat og sørge for en bedre gennem- førelse af Fællesskabets politikker inden for rammerne af ØMU´ en og øget globalisering, vil bidrage til at fremme den lokale og regionale udvikling. 3. 5. 5. A n s ø g e r l a n d e 3. 5. 5. 1. De aktioner, der for nyligt er blevet lanceret, og som i de kommende år skal udvikles i samarbejde med kandidatlandene i førtiltrædelses- og tiltrædelsesperioden er meget nødvendige for en vellykket gennemførelse af de næste stadier af EU’s udvikling. Disse aktioner bør gennemføres i fuld erkendelse af de forskellige uddannelsesbehov, der findes i ansøgerlandene. Disse landes kendskab til EU-landenes politi- ske og administrative strukturer og komparative betragtninger både på nationalt, lokalt og regionalt niveau kan være nyttigt i forbindelse med udviklingen af deres egne forvaltningsstruktu- rer og i forvaltningen og koordineringen af EU-relaterede spørgsmål. En forbedret forvaltning samt et øget kendskab til EU-programmer og -initiativer, en styrkelse af evnen til at bruge dem effektivt, anvendelse af den gældende fællesskabsret i lokale og regionale spørgsmål og disse landes optagelse i et netværk sammen med EU´ s medlemsstater er alt sammen af stor betydning. 3. 5. 6. L e d e r e v n e r o g p r a k t i s k v i d e n 3. 5. 6. 1. Dette er et horisontalt område, der vedrører de kvalifikationer og den kommunikationsevne og tværkulturelle formåen, der er nødvendig for behandling af EU-sager, og metoder til at opnå de nødvendige færdigheder. Organisation- sevne, fremme projektudvikling og forhandlingsevne er nøglekrav og hovedsageligt af praktisk karakter. Der bør også tages højde — dog ikke særskilt — for disse praktiske ledelsesaspekter under iværksættelse af uddannelsesaktiviteter på hvert af de ovennævnte områder. lederevne, evne til at C 198/72 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 7. 1999 3. 6. Målgruppe 4. Konklusioner 3. 6. 1. Med hensyn til målgruppe bør projektet være åbent for de personer fra EU-landene og ansøgerlandene, der er ansvarlige for de regionale og lokale myndigheders uddannelse- sprogrammer. Særlige uddannelsesaktioner bør gennemføres for de 3. 6. 2. yngre generationer af tjenestemænd og folkevalgte repræsen- tanter, eftersom det jo er dem, der bliver de fremtidige ledere inden for den lokale og regionale forvaltning i et integreret Europa. 3. 7. Deltagerlande Eurotraining-projektet henvender sig til de 15 3. 7. 1. medlemsstater og ansøgerlandene. Uddannelsescentre, der ønsker at deltage i projektet, kan involveres i dets organisation og udvikling gennem organer, der er oprettet til dette specielle formål. 3. 8. Iværksættelse af Hvad angår iværksættelse Eurotraining- 3. 8. 1. programmet, kan Kommissionen drage fordel af det arbejde, der allerede er udført på visse europæiske uddannelsesinstitu- tioner, samt benytte netværk af offentlige forvaltninger, der arbejder på dette område. For at gøre det lettest muligt for tjenestemænd og funktionærer fra lokale offentlige forvaltnin- ger, som — specielt hvis der er tale om mindre forvaltningsen- heder — har begrænsede budgetter, at deltage i uddannelse- skurser, bør disse finde sted så tæt på de lokale og regionale myndigheder som muligt. 3. 8. 2. De lokale og regionale myndigheders sammenslut- ninger kan spille en særlig rolle, fordi de kan videreformidle informationerne og for det meste er sammenflettet med det politiske plan, som har særlig betydning for meningsdannelsen. I Eurotraining-projektet må der tages højde for de eksisterende netværk. Bruxelles, den 11. marts 1999. Da det er bydende nødvendigt, at alle offentlige 4. 1. myndigheder på alle niveauer — i overensstemmelse med traktaterne — involveres i den europæiske integrationsproces for derved at give processen større gennemslagskraft og sikre, at borgerne får bedre og mere nøjagtig information, der bringer dem tættere på de muligheder, der findes i EU-institutionerne og -politikkerne, opfordrer Regionsudvalget Rådet og Kommis- sionen til at tage følgende konklusioner og anbefalinger i betragtning: Regionsudvalget fastholder, at Fællesskabets institutio- 4. 2. ner, den offentlige sektor samt de lokale og regionale myndig- heder og deres sammenslutninger bør give topprioritet til vedvarende uddannelse i EU-spørgsmål for de lokale og regionale myndigheder i EU-landene og i de central- og østeuropæiske lande. Derved styrkes deres deltagelse i EU´ s fremtidige udvikling, og de bidrager til større gennemsigtighed i EU og til at bringe EU tættere på borgerne. Regionsudvalget er af den opfattelse, at dette mere effektivt vil integrere et europæisk civilsamfund i det nye Europa. 4. 3. Da denne type aktioner til fordel for de lokale og regionale forvaltninger klart er i Fællesskabets interesse, anbefa- ler Regionsudvalget, at projektet tildeles de nødvendige økono- miske menneskelige ressourcer særligt fra Fællesskabets institu- tioner. 4. 4. Regionsudvalget mener endvidere, at de ansatte i disse administrationer og lederne af de lokale og regionale myndigheder bør opfordres til at deltage i uddannelsesaktivite- terne. 4. 5. Regionsudvalget er af den opfattelse, at en ajourføring af den viden, som EU’s lokale og regionale myndigheder og forvaltninger ligger inde med, vil styrke deres europæiske identitet. Dette mål kan kun nås, hvis disse myndigheders og sammenslutningers samt de eksisterende netværks rolle støttes, og hvis et strategisk program for Eurotraining-aktiviteter til fordel for de lokale og regionale myndigheder i EU — som en vedvarende og længerevarende proces — vedtages og finansieres. Manfred DAMMEYER Formand for Regionsudvalget


title: ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 538/1999 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 11ης Μαρτίου 1999 για καθορισμό της μέγιστης επιστροφής κατά την εξαγωγή βρώμης στο πλαίσιο του διαγωνισμού που προβλέπεται στον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 2007/98

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
oats

formats: pdf print

text: L 63/34 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym 12. 3. 1999 JAMOMISLOS (EJ) aqih. 538/1999 TGS EPITQOPGS tgr 11gr Laqt(cid:148)ou 1999 cia jahoqisl(cid:149) tgr l(cid:146)cistgr epistqov(cid:147)r jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) bq(cid:150)lgr sto pka(cid:148)sio tou diacymislo(cid:151) pou pqobk(cid:146)petai stom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2007/98 G EPITQOPG TYM EUQYPA(cid:136)JYM JOIMOTGTYM, (cid:130)womtar up(cid:149)xg: tg sumh(cid:147)jg cia tgm (cid:148)dqusg tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar, tom jamomisl(cid:149) (EOJ) aqih. 1766/92 tou Sulbouk(cid:148)ou, tgr 30(cid:147)r Ioum(cid:148)ou 1992, peq(cid:148) dgliouqc(cid:148)ar joim(cid:147)r oqcam(cid:150)seyr acoq(cid:145)r stom tol(cid:146)a tym sitgq(cid:150)m (1), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 923/96 (2), tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 1501/95 tgr Epitqop(cid:147)r, tgr 29gr Ioum(cid:148)ou 1995, peq(cid:148) hesp(cid:148)seyr oqisl(cid:146)mym keptoleq(cid:150)m jam(cid:149)mym evaqloc(cid:147)r tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 1766/92 tou Sulbouk(cid:148)ou, (cid:149)som avoq(cid:145) tg woq(cid:147)cgsg epistqov(cid:150)m jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147), jah(cid:150)r jai ta l(cid:146)tqa ta opo(cid:148)a pq(cid:146)pei ma kalb(cid:145)momtai se peq(cid:148)ptysg diataqaw(cid:147)r tgr acoq(cid:145)r stom tol(cid:146)a tym sitgq(cid:150)m (3), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2513/98 (4), tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2007/98 tgr Epitqop(cid:147)r, tgr 21gr Septelbq(cid:148)ou 1998, peq(cid:148) eidijo(cid:151) l(cid:146)tqou paq(cid:146)lbasgr cia ta sitgq(cid:145) stg Vimkamd(cid:148)a jai tg Sougd(cid:148)a (5), (cid:149)pyr tqopopoi- (cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 244/ 1999 (6), jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 8, Ejtil(cid:150)mtar: (cid:149)ti, le tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2007/98, pqojgq(cid:151)whgje diacymisl(cid:149)r cia tom jahoqisl(cid:149) tgr epistqov(cid:147)r jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) bq(cid:150)lgr pou paq(cid:145)cetai stg Vimkamd(cid:148)a jai stg Sougd(cid:148)a jai pqooq(cid:148)fetai cia enacyc(cid:147) ap(cid:149) tg Vimkamd(cid:148)a jai tg Sougd(cid:148)a pqor (cid:149)ker tir tq(cid:148)ter w(cid:150)qer· (cid:149)ti to (cid:145)qhqo 8 tou jamomislo(cid:151) (EJ) aqih. 2007/98, pqobk(cid:146)- pei (cid:149)ti, le b(cid:145)sg tir amajoimyhe(cid:148)ser pqosvoq(cid:146)r, g Epitqop(cid:147) d(cid:151)matai, s(cid:151)lvyma le tg diadijas(cid:148)a pou pqobk(cid:146)petai sto (cid:145)qhqo 23 tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 1766/92, ma apova- s(cid:148)sei ma jahoq(cid:148)sei lia l(cid:146)cistg epistqov(cid:147) jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147), kalb(cid:145)momtar up(cid:149)xg ta jqit(cid:147)qia pou amav(cid:146)qomtai sto (cid:145)qhqo 1 tou jamomislo(cid:151) (EJ) aqih. 1501/95· (cid:149)ti stgm peq(cid:148)ptysg aut(cid:147), o diacymisl(cid:149)r jatajuq(cid:150)metai s’ eje(cid:148)mom (cid:147) s’ eje(cid:148)mour ej tym pqosveq(cid:149)mtym tym opo(cid:148)ym g pqosvoq(cid:145) e(cid:148)mai lijq(cid:149)teqg (cid:147) (cid:148)sg ap(cid:149) tg l(cid:146)cistg epistqov(cid:147)· (cid:149)ti g evaqloc(cid:147) tym amyt(cid:146)qy jqitgq(cid:148)ym stgm paqo(cid:151)sa jat(cid:145)stasg tgr acoq(cid:145)r tou em k(cid:149)cy sitgqo(cid:151) odgce(cid:148) stom jahoqisl(cid:149) tgr l(cid:146)cistgr epistqov(cid:147)r jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) sto pos(cid:149) pou amav(cid:146)qetai sto (cid:145)qhqo 1· (cid:149)ti ta l(cid:146)tqa pou pqobk(cid:146)pomtai stom paq(cid:149)mta jamomisl(cid:149) e(cid:148)mai s(cid:151)lvyma le tg cm(cid:150)lg tgr epitqop(cid:147)r diawe(cid:148)qisgr sitgq(cid:150)m, ENEDYSE TOM PAQOMTA JAMOMISLO: (cid:129)qhqo 1 Cia tir pqosvoq(cid:146)r pou amajoim(cid:150)momtai sto pka(cid:148)sio tou diacymislo(cid:151) pou pqobk(cid:146)petai stom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2007/98 ap(cid:149) tgm 5g (cid:146)yr tir 11 Laqt(cid:148)ou 1999, g l(cid:146)cistg epistqov(cid:147) jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) bq(cid:150)lgr jahoq(cid:148)fetai se 60,90 EUR/t. (cid:129)qhqo 2 O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r aqw(cid:148)fei ma isw(cid:151)ei stir 12 Laqt(cid:148)ou 1999. O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r e(cid:148)mai desleutij(cid:149)r yr pqor (cid:149)ka ta l(cid:146)qg tou jai isw(cid:151)ei (cid:145)lesa se j(cid:145)he jq(cid:145)tor l(cid:146)kor. Bqun(cid:146)kker, 11 Laqt(cid:148)ou 1999. Cia tgm Epitqop(cid:147) Franz FISCHLER L(cid:146)kor tgr Epitqop(cid:147)r (1) EE L 181 tgr 1. 7. 1992, s. 21. (2) EE L 126 tgr 24. 5. 1996, s. 37. (3) EE L 147 tgr 30. 6. 1995, s. 7. (4) EE L 313 tgr 21. 11. 1998, s. 16. (5) EE L 258 tgr 22. 9. 1998, s. 13. (6) EE L 27 tgr 2. 2. 1999, s. 10


title: Resolución legislativa que contiene el dictamen del Parlamento Europeo sobre la propuesta de decisión del Parlamento Europeo y del Consejo por la que se modifica la Decisión n° 1254/96/CE por la que se establece un conjunto de orientaciones sobre las redes transeuropeas en el sector de la energía (COM(98)0542 C4-0556/98 98/0284(COD)) (Procedimiento de codecisión: primera lectura)

eurovoc_concepts:
CERN
energy grid
natural gas
project of common interest
trans-European network

formats: html print