title: Procesreglement for De Europæiske Fællesskabers Domstol (kodificeret udgave)

text: 6. 3. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 65/1 I (Meddelelser) DOMSTOLEN DOMSTOLEN Kodificeret udgave af procesreglementet (1999/C 65/01) Denne udgave koordinerer: procesreglementet for De Europæiske Fællesskabers Domstol fastsat den 19. juni 1991 (EFT L 176 af 4. 7. 1991, s. 7, og EFT L 383 af 29. 12. 1992 (berigtigelse)) som ændret ved følgende retsakter: 1. Ændringer i procesreglementet for De Europæiske Fællesskabers Domstol fastsat den 21. februar 1995 (EFT L 44 af 28. 2. 1995, s. 61) 2. Ændringer i procesreglementet for De Europæiske Fællesskabers Domstol fastsat den 11. marts 1997 (EFT L 103 af 19. 4. 1997, s. 1, og EFT L 351 af 23. 12. 1997, s. 72 (berigtigelse)) 3. Domstolens afgørelse om ændring af bilag II til procesreglementet truffet den 11. marts 1997 (EFT L 103 af 19. 4. 1997, s. 3). Denne udgave har ingen retsvirkning. Henvisninger og betragtninger er derfor udeladt. 6. 3. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 65/3 PROCESREGLEMENT FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS DOMSTOL AF 19. JUNI 1991 (1) (1) EFT L 176 af 4. 7. 1991 s. 7, EFT L 383 af 29. 12. 1992 (berigtigelse) med de ændringer, der er offentliggjort i EFT L 44 af 28. 2. 1995 s. 61, EFT L 103 af 19. 4. 1997, s. 1 og 3, og EFT L 351 af 23. 12. 1997 (berigtigelse). 6. 3. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 65/5 INDHOLDSFORTEGNELSE Indledende bestemmelse (artikel 1). Første afsnit — Domstolens organisation. Kapitel 1 — Dommere og generaladvokater (artikel 2–6). Kapitel 2 — Domstolens præsident og oprettelse af afdelinger (artikel 7–11). Kapitel 3 — Justitskontoret. Første afdeling — Justitssekretæren og assisterende justitssekretærer (artikel 12–19). Side 7 7 7 8 9 9 Anden afdeling — Domstolens administration (artikel 20–23). 10 Kapitel 4 — Assisterende referenter (artikel 24). 10 Kapitel 5 — Forretningsgangen ved Domstolen (artikel 25–28). 11 Kapitel 6 — Regler om sprog (artikel 29–31). 12 Kapitel 7 — Befuldmægtigedes, rådgiveres og advokaters rettigheder og forpligtelser (arti- kel 32–36). 13 Andet afsnit — Rettergangsmåden. 14 Kapitel 1 — Skriftlig forhandling (artikel 37–44a). 14 Kapitel 2 — Sagens oplysning. Første afdeling — Bevisoptagelse (artikel 45–46). Anden afdeling — Indkaldelse og afhøring af vidner og sagkyndige (artikel 47–53). Tredje afdeling — Afslutning af sagens oplysning (artikel 54). 16 16 17 19 Kapitel 3 — Mundtlig forhandling (artikel 55–62). 19 Kapitel 4 — Domme (artikel 63–68). 20 Kapitel 5 — Sagsomkostninger (artikel 69–75). 21 Kapitel 6 — Fri proces (artikel 76). 22 Kapitel 7 — Ophævelse af sager (artikel 77–78). 22 Kapitel 8 — Forkyndelser (artikel 79). 23 Kapitel 9 — Frister (artikel 80–82). 23 Kapitel 10 — Udsættelse af sager (artikel 82a). 23 C 65/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 3. 1999 Tredje afsnit — Særlige rettergangsformer. 24 Kapitel 1 — Udsættelse af gennemførelsen samt andre foreløbige forholdsregler (artikel 83–90). 24 Kapitel 2 — Formalitetsindsigelser og processuelle stridsspørgsmål (artikel 91–92). 25 Kapitel 3 — Intervention (artikel 93). 26 Kapitel 4 — Udeblivelsesdomme og genoptagelse (artikel 94). 26 Kapitel 5 — Henvisning af sager til afdelingerne (artikel 95). 27 Kapitel 6 — Særlige retsmidler. Første afdeling — Tredjemandsindsigelse (artikel 97). Anden afdeling — Ekstraordinær genoptagelse (artikel 98–100). 27 27 28 Kapitel 7 — Prøvelse af Voldgiftsudvalgets afgørelser (artikel 101). 28 Kapitel 8 — Fortolkning af domme (artikel 102). 29 Kapitel 9 — Præjudicielle (artikel 103–104). forelæggelser og andre fortolkningsprocedurer Kapitel 10 — De særlige rettergangsmåder ifølge Euratom-traktatens artikel 103–105 (arti- kel 105–106). 29 30 Kapitel 11 — Udtalelser (artikel 107–109). 31 Fjerde afsnit — Appel af afgørelser truffet af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans. (artikel 110–123) 31 Femte afsnit — Procedurer i henhold til EØS-aftalen (artikel 123a–123b). 33 Afsluttende bestemmelser (artikel 124–127). 34 Bilag I — Afgørelse vedrørende fri- og helligdage. 35 Bilag II — Afgørelse om procesfristers forlængelse under hensyn til afstanden. 36 6. 3. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 65/7 INDLEDENDE BESTEMMELSE Artikel 1 I dette reglement benævnes — traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. »EF-traktaten« — protokollen vedrørende statutten for Det Europæiske Fællesskabs. Domstol »EF-statutten« — traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab. »EKSF-traktaten« — protokollen vedrørende statutten for Det Europæiske Kul- og Stålfæl-. lesskabs Domstol »EKSF-statutten« — traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab. »Euratom-traktaten« — protokollen vedrørende statutten for Det Europæiske Atomenergifæl- lesskabs Domstol. »Euratom-statutten« — aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde. »EØS-aftalen« Ved »institutioner« forstås i dette reglement fællesskabsinstitutionerne og organer, som er oprettet ved traktaterne eller ved en retsakt til gennemførelse heraf, og som kan være parter for Domstolen. Ved »EFTA-Tilsynsmyndigheden« forstås i dette reglement den i EØS-aftalen omhandlede tilsynsmyndighed. FØRSTE AFSNIT DOMSTOLENS ORGANISATION K a p i t e l 1 DOMMERE OG GENERALADVOKATER Artikel 2 En dommers embedsperiode løber fra den dato, der er fastsat i udnævnelsesdokumentet. Er der ikke heri fastsat nogen dato, løber perioden fra udnævnelsesdokumentets dato. 2. Umiddelbart efter at have aflagt ed underskriver dom- merne en erklæring, hvorved de højtideligt forsikrer, at de under deres embedsvirksomhed og efter dennes ophør vil overholde de forpligtelser, der følger med deres hverv, i særdeleshed pligten til, efter at deres embedsvirksomhed er ophørt, at udvise hæderlighed og tilbageholdenhed med hensyn til overtagelse af visse hverv eller opnåelse af visse fordele. Artikel 3 Artikel 4 1. Før dommerne påbegynder deres embedsvirksomhed, aflægger de i det første offentlige retsmøde ved Dom- stolen, hvori de deltager efter deres udnævnelse, følgende ed: »Jeg sværger, at jeg vil udføre mit hverv upartisk og samvittighedsfuldt, og at jeg vil bevare tavshed om Domstolens rådslagninger og afstemninger. « Når Domstolen skal afgøre, om en dommer ikke længere opfylder de nødvendige betingelser eller overholder de forpligtelser, der følger med embedet, opfordrer præsi- denten den pågældende til at fremsætte sine synspunkter i et justitssekretærens tilstede- værelse. lukket retsmøde uden C 65/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 3. 1999 Artikel 5 Afdelingernes sammensætning offentliggøres i De Euro- pæiske Fællesskabers Tidende. Bestemmelserne i artikel 2, 3 og 4 finder anvendelse på generaladvokaterne. Artikel 6 Dommerne og generaladvokaterne har uden forskel rang efter deres anciennitet i embedet. De, der har samme anciennitet i embedet, har rang efter deres alder. Fratrædende dommere og generaladvokater, som genud- nævnes, bevarer deres hidtidige rang. K a p i t e l 2 DOMSTOLENS PRÆSIDENT OG OPRETTELSE AF AFDELINGER Artikel 7 1. Dommerne vælger Domstolens præsident af deres midte for et tidsrum af tre år umiddelbart efter den delvise nybesættelse af dommerembederne, der er nævnt i EF-traktatens artikel 167, EKSF-traktatens artikel 32b og Euratom-traktatens artikel 139. 2. Fratræder præsidenten inden embedsperiodens nor- male udløb, drages der omsorg for, at en anden træder i hans sted for den resterende del af perioden. 3. Valg efter denne artikel sker ved hemmelig afstem- ning. Den dommer, der opnår absolut flertal, er valgt. Opnår ingen af dommerne absolut flertal, foretages der en ny afstemning, og den dommer, der herved opnår det største antal stemmer, er valgt. I tilfælde af stemmelighed er den ældste valgt. Artikel 8 2. Så snart stævning er indleveret, henviser præsidenten sagen til en afdeling med henblik på eventuel bevisopta- gelse og udpeger den refererende dommer blandt afdelin- gens dommere. 3. Domstolen fastsætter retningslinjerne for sagernes for- deling mellem afdelingerne. 4. Bestemmelserne i dette reglement finder anvendelse på rettergangsmåden ved afdelingerne. I sager, der henvises til afdelingerne, udøves præsidentens beføjelser af afdelingsformanden. Artikel 10 1. Domstolen udpeger afdelingsformændene samt en førstegeneraladvokat for et år ad gangen. Bestemmelserne i artikel 7, stk. 2 og 3, finder anven- delse. Det offentliggøres Tidende, hvem der udpeges i medfør af dette stykke. i De Europæiske Fællesskabers 2. Så snart præsidenten har udpeget den refererende dommer, bestemmer førstegeneraladvokaten, hvilken ge- neraladvokat sagen skal henvises til. Han træffer de nødvendige foranstaltninger, såfremt en generaladvokat har forfald. Præsidenten leder Domstolens judicielle virksomhed og dens administration. Han fører forsædet såvel i rets- møderne som under rådslagninger og afstemninger. Artikel 11 Artikel 9 Har præsidenten forfald, eller er embedet ubesat, vare- tages præsidentens opgaver af en af afdelingsformændene i henhold til den rangfølge, der er fastsat i artikel 6. I henhold til EF-traktatens artikel 165, stk. 2, EKSF- 1. traktatens artikel 32, stk. 2, og Euratom-traktatens arti- kel 137, stk. 2, opretter Domstolen afdelinger af sin midte, og den træffer bestemmelse om dommernes forde- ling mellem afdelingerne. Har præsidenten og afdelingsformændene forfald, eller er deres embeder ubesatte, varetages præsidentens opgaver af en af de øvrige dommere i henhold til den rangfølge, der er fastsat i artikel 6. 6. 3. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 65/9 K a p i t e l 3 JUSTITSKONTORET stitssekretærer til at bistå justitssekretæren og til at træde i hans sted inden for de grænser, der er fastsat i den i artikel 15 omhandlede instruks for justitssekretæren. Første afdeling — Justitssekretæren og assisterende justitssekretærer Artikel 14 Artikel 12 1. Domstolen udnævner justitssekretæren. Præsidenten underretter Domstolens medlemmer om de indgåede ansøgninger to uger før den dato, der er fastsat for udnævnelsen. 2. Ansøgningerne skal indeholde udførlige oplysninger om ansøgerens alder, nationalitet, akademiske grader, sprogkundskaber, nuværende og tidligere beskæftigelse samt eventuelle erfaringer fra judicielt og internationalt arbejde. 3. Udnævnelsen finder sted på den i artikel 7, stk. 3, fastsatte måde. Justitssekretæren udnævnes for et tidsrum af seks år. 4. Han kan genudnævnes. 5. Bestemmelserne i artikel 3 finder anvendelse på ju- stitssekretæren. 6. Justitssekretæren kan kun afskediges, hvis han ikke længere opfylder de nødvendige betingelser eller overhol- der de forpligtelser, der følger med embedet. Domstolen træffer beslutning herom efter at have givet justitssekre- tæren lejlighed til at fremsætte sine synspunkter. 7. Fratræder justitssekretæren inden embedsperiodens udløb, udnævner Domstolen en ny justitssekretær for et tidsrum af seks år. Artikel 13 Præsidenten udpeger de tjenestemænd eller andre ansatte, der skal varetage justitssekretærens opgaver, når denne og de assisterende justitssekretærer har forfald, eller deres embeder er ubesatte. Artikel 15 Efter forslag fra præsidenten udarbejder Domstolen en instruks for justitssekretæren. Artikel 16 Justitskontoret fører på justitssekretærens ansvar et 1. register, som paraferes af præsidenten, og hvori alle processkrifter med dertil hørende bilag løbende indføres i den rækkefølge, hvori de indleveres. 2. Justitssekretæren forsyner originaldokumenterne og, såfremt parterne anmoder om det, tillige de genparter, de forelægger, med påtegning om indførslen i registret. Indførslen i registret og de i stk. 2 nævnte påtegninger 3. har retsvirkning som autentisk bevis. 4. Nærmere bestemmelser om registrets førelse fastsæt- tes i den i artikel 15 omhandlede instruks for justitssekre- tæren. 5. Enhver, der har interesse heri, kan gennemse registret på Justitskontoret og få genparter eller udskrifter heraf mod betaling efter de takster, som Domstolen fastsætter efter justitssekretærens indstilling. Domstolen kan efter den fremgangsmåde, som gælder for justitssekretæren, udnævne en eller flere assisterende ju- Enhver part i en sag kan desuden mod betaling efter Justitskontorets takster få genparter af processkrifterne samt udskrifter af domme og kendelser. C 65/10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 3. 1999 6. Der offentliggøres en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende med angivelse af datoen for stæv- ningens indførsel i registret, parternes navne og adresser, søgsmålets genstand, de nedlagte påstande samt søgsmåls- grundene og de væsentligste argumenter. 7. Er Rådet eller Kommissionen ikke part i sagen, sender Domstolen institutionen en genpart af stævningen og svarskriftet, men ikke bilagene til disse dokumenter, således at institutionen kan konstatere, om det i henhold til EF-traktatens artikel 184, EKSF-traktatens artikel 36, stk. 3, eller Euratom-traktatens artikel 156 gøres gæl- dende, at en af institutionens retsakter ikke kan finde anvendelse. 2. Før tjenestemændene påbegynder deres virksomhed, aflægger de over for præsidenten i justitssekretærens nærværelse følgende ed: »Jeg sværger, at jeg loyalt og samvittighedsfuldt vil udføre de opgaver, som er betroet mig af De Europæi- ske Fællesskabers Domstol, og at jeg vil overholde min tavshedspligt. « Artikel 21 Efter forslag fra justitssekretæren fastlægger eller ændrer Domstolen sin administrative opbygning. Artikel 17 Artikel 22 1. På præsidentens vegne sørger justitssekretæren for modtagelse, videresendelse og opbevaring af alle doku- menter samt for foretagelse af de i dette reglement omhandlede forkyndelser. Justitssekretæren bistår Domstolen, afdelingerne, præ- 2. sidenten og dommerne i alle deres embedshandlinger. Artikel 18 Domstolen opretter en sprogtjeneste bestående af særligt kvalificerede medarbejdere, som godtgør at have en fyl- destgørende juridisk uddannelse og et grundigt kendskab til flere af Domstolens officielle sprog. Artikel 23 Domstolens administration, finansforvaltning og boghol- deri varetages på præsidentens vegne af justitssekretæren, der bistås af en administrator. Justitssekretæren opbevarer seglet. Han har ansvaret for arkivet og sørger for Domstolens publikationer. K a p i t e l 4 ASSISTERENDE REFERENTER Artikel 19 Artikel 24 Justitssekretæren overværer Domstolens og afdelingernes møder, jf. dog artikel 4 og 27. Anden afdeling — Domstolens administration Artikel 20 1. Såfremt det skønnes nødvendigt af hensyn til sagernes undersøgelse og oplysning, fremsætter Domstolen i hen- hold til EF-statuttens artikel 12, EKSF-statuttens artikel 16 og Euratom-statuttens artikel 12 forslag om udnæv- nelse af assisterende referenter. 2. De assisterende referenter har navnlig til opgave: — at bistå præsidenten i spørgsmål om anvendelse af foreløbige forholdsregler — at bistå de refererende dommere ved løsningen af deres opgaver. 1. Domstolens tjenestemænd og øvrige ansatte ansættes på de vilkår, der er fastsat i vedtægten for personalet. 3. Under udførelsen af deres hverv er de assisterende referenter undergivet præsidenten, en af afdelingsformæn- dene eller den refererende dommer. 6. 3. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 65/11 4. Før de assisterende referenter påbegynder deres virk- somhed, aflægger de over for Domstolen den i artikel 3 omhandlede ed. Artikel 27 1. Domstolens og afdelingernes rådslagninger og afstem- ninger er ikke offentlige. K a p i t e l 5 FORRETNINGSGANGEN VED DOMSTOLEN 2. I rådslagningen og afstemningen deltager kun de dommere, der har været til stede under den mundtlige forhandling, samt i givet fald den assisterende referent, som har fået overdraget undersøgelsen af sagen. Artikel 25 3. Enhver dommer, der deltager i rådslagningen og afstemningen, udtaler sin mening og begrunder den. 1. Præsidenten fastsætter tidspunkterne for Domstolens møder. 2. Afdelingsformændene fastsætter tidspunkterne for afdelingernes møder. 3. Domstolen og afdelingerne kan afholde et eller flere nærmere angivne møder et andet sted end der, hvor Domstolen har sæde. 4. En dommer kan forlange, at ethvert spørgsmål, før det sættes under afstemning, affattes på et af ham valgt sprog og skriftligt tilstilles Domstolen eller afdelingen. 5. Det resultat, der efter den afsluttende drøftelse ved- tages af et flertal af dommere, er udtryk for Domstolens afgørelse. Stemmerne afgives i omvendt rækkefølge af den i artikel 6 fastsatte rangfølge. Artikel 26 6. I tilfælde af uenighed om spørgsmålenes genstand, affattelse og rækkefølge eller om fortolkningen af afstem- ningen træffer Domstolen eller afdelingen afgørelse. 1. Er der på grund af forfald et lige antal dommere til stede, deltager den dommer, der i henhold til artikel 6 har den laveste anciennitet, ikke i rådslagningen og afstemningen, medmindre han er refererende dommer. Er dette tilfældet, deltager den dommer, der er placeret umiddelbart over ham i rangfølgen, ikke i rådslagningen og afstemningen. 2. Viser det sig, efter at Domstolen er indkaldt, at det antal dommere, der i henhold til EF-statuttens artikel 15, EKSF-statuttens artikel 18 og Euratom-statuttens artikel 15 skal deltage, for at Domstolen er beslutningsdygtig, ikke er til rådighed, udsætter præsidenten retsmødet, indtil Domstolen er beslutningsdygtig. 3. Er det antal dommere, der i henhold til EF-statuttens artikel 15, EKSF-statuttens artikel 18 og Euratom-statut- tens artikel 15 skal deltage, for at afdelingen er beslut- ningsdygtig, ikke til rådighed, underretter afdelingsfor- manden præsidenten herom, og denne udpeger en anden dommer, for at afdelingen kan blive beslutningsdygtig. 7. I Domstolens møder vedrørende administrative spørgsmål deltager generaladvokaterne med stemmeret. Justitssekretæren er til stede, medmindre Domstolen bestemmer andet. 8. Når Domstolen holder møde, uden at justitssekretæ- ren er til stede, pålægger den, hvis det skønnes nødven- digt, den dommer, der i henhold til artikel 6 har den laveste anciennitet, at optage et protokollat, som underskrives af præsidenten og den pågældende dom- mer. Artikel 28 1. Medmindre Domstolen bestemmer andet, fastsættes retsferierne således: C 65/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 3. 1999 — fra den 18. december til den 10. januar — fra søndagen før påske til den anden søndag efter påske — fra den 15. juli til den 15. september. I de i artikel 103 nævnte tilfælde er processproget sproget ved den nationale ret, der indbringer sagen for Dom- stolen. Efter behørigt begrundet anmodning fra en af parterne i hovedsagen, og efter at den anden part i hovedsagen og generaladvokaten er blevet hørt, kan det tillades, at et andet af de i stk. 1 nævnte sprog anvendes under den mundtlige procedure. I retsferierne varetages præsidentens opgaver på det sted, hvor Domstolen har sæde, enten af præsidenten, der holder sig i forbindelse med justitssekretæren, eller af en afdelingsformand eller en anden dommer, som præsiden- ten pålægger at træde i sit sted. I retsferierne kan præsidenten i påtrængende tilfælde 2. indkalde dommerne og generaladvokaterne. Præsidenten kan træffe afgørelse om ovennævnte anmod- ninger. Han kan henvise anmodningen til Domstolen, og såfremt han agter at imødekomme en anmodning uden tilslutning fra samtlige parter, skal han henvise denne til Domstolen. 3. Domstolen iagttager de lovbestemte fri- og helligdage på det sted, hvor Domstolen har sæde. 3. Processproget anvendes særlig i parternes skriftlige og mundtlige indlæg, herunder de vedlagte dokumenter, samt i Domstolens protokollater og afgørelser. 4. Når der foreligger rimelig grund hertil, kan Domsto- len bevilge dommerne og generaladvokaterne tjenestefri- hed. Ethvert dokument, der er affattet på et andet sprog end processproget, skal være vedlagt en oversættelse til pro- cessproget. K a p i t e l 6 REGLER OM SPROG Artikel 29 1. Processprogene er dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, irsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk og tysk. 2. Sagsøgeren vælger processproget, hvor ikke andet nedenfor er bestemt: Hvor der er tale om omfangsrige dokumenter, kan der fremlægges oversættelser i uddrag. Domstolen eller afde- lingen kan dog til enhver tid af egen drift eller efter anmodning fra en part forlange en mere omfattende eller en fuldstændig oversættelse. Uanset disse bestemmelser kan medlemsstaterne anvende deres eget officielle sprog, når de indtræder i en for Domstolen verserende sag eller deltager i en af de i artikel 103 nævnte præjudicielle sager. Denne bestemmelse fin- der anvendelse på såvel skriftlige som mundtlige indlæg. Justitssekretæren foranlediger indlæggene oversat til pro- cessproget. a) Er sagsøgte en medlemsstat eller en fysisk eller juri- disk person, der er hjemmehørende i en medlemsstat, er processproget denne stats officielle sprog. Er der flere officielle sprog, er processproget det, sagsøgeren vælger. b) Efter fælles anmodning fra parterne kan det tillades, at et andet af de i stk. 1 nævnte sprog helt eller delvis anvendes som processprog. Domstolen eller afdelingen kan tillade, at de stater, som er parter i EØS-aftalen, bortset fra medlemsstaterne, samt EFTA-Tilsynsmyndigheden anvender et andet af de i stk. 1 nævnte sprog end processproget, når de indtræder i en sag, der verserer for Domstolen, eller når de deltager i en af de i EF-statuttens artikel 20 omhandlede præjudicielle sager. Denne bestemmelse finder anvendelse på såvel skriftlige som mundtlige indlæg. Justitssekretæren foran- lediger indlæggene oversat til processproget. c) Efter anmodning fra en af parterne og efter at den anden part og generaladvokaten er blevet hørt, kan det uanset bestemmelserne i litra a) og b) tillades, at et andet af de i stk. 1 nævnte sprog helt eller delvis anvendes som processprog; en sådan anmodning kan ikke fremsættes af en af De Europæiske Fællesskabers institutioner. 4. Når vidner eller sagkyndige erklærer, at de ikke kan udtrykke sig tilstrækkelig klart på et af de i stk. 1 nævnte sprog, kan Domstolen eller afdelingen tillade, at de afgiver forklaring på et andet sprog. Justitssekretæren foranlediger forklaringen oversat til processproget. 6. 3. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 65/13 5. Præsidenten og afdelingsformændene kan ved ledelsen af forhandlingerne benytte sig af et andet af de i stk. 1 nævnte sprog end processproget; det samme gælder den refererende dommer, når han udfærdiger den foreløbige rapport og retsmøderapporten, dommerne og generalad- vokaterne, når de stiller spørgsmål, og generaladvoka- terne, når de fremsætter forslag til afgørelse. Justitssekre- tæren foranlediger oversættelsen til processproget. Artikel 30 1. Efter anmodning fra en af dommerne, generaladvoka- ten eller en part foranlediger justitssekretæren, at det, som er sagt eller skrevet under sagens behandling for Domstolen eller afdelingen, oversættes til de ønskede sprog blandt dem, der er nævnt i artikel 29, stk. 1. 2. Domstolens publikationer udfærdiges på de sprog, der er omhandlet i artikel 1 i Rådets forordning nr. 1. Artikel 31 beslaglæggelse; i tilfælde af tvist kan toldvæsenet eller politiet forsegle de pågældende papirer og dokumen- ter, som uopholdeligt skal tilstilles Domstolen til gennemsyn i justitssekretærens og den pågældendes nærværelse. b) Befuldmægtigede, rådgivere og advokater har krav på at få tildelt de udenlandske betalingsmidler, der er nødvendige for udøvelsen af deres hverv. c) Befuldmægtigede, rådgivere og advokater kan frit rejse i det omfang, det er nødvendigt for udøvelsen af deres hverv. Artikel 33 De privilegier, immuniteter og lettelser, der er nævnt i artikel 32, tilkommer kun befuldmægtigede, rådgivere og advokater, som forinden dokumenterer deres stilling på følgende måde: a) befuldmægtigede ved et officielt dokument udstedt af fuldmagtsgiveren, som straks tilstiller justitssekretæ- ren en genpart af dokumentet b) rådgivere og advokater ved et legitimationsdokument underskrevet af justitssekretæren. Et sådant dokument er kun gyldigt i et begrænset tidsrum, der kan forlæn- ges eller forkortes under hensyn til retsforhandlingens varighed. Tekster affattet på processproget eller på et andet sprog i henhold til en tilladelse efter artikel 29 er retsgyldige. Artikel 34 K a p i t e l 7 De i artikel 32 nævnte privilegier, immuniteter og lettelser indrømmes udelukkende af hensyn til sagens gennem- førelse. BEFULDMÆGTIGEDES, RÅDGIVERES OG ADVOKATERS RETTIGHEDER OG FORPLIGTELSER Domstolen kan ophæve immuniteten, når den skønner, at dette ikke strider mod hensynet til sagens gennemfø- relse. Artikel 32 Artikel 35 1. Befuldmægtigede, rådgivere og advokater, der møder for Domstolen eller for en retsinstans, over for hvilken Domstolen har fremsat en retsanmodning, kan ikke rets- forfølges på grund af deres mundtlige og skriftlige ytrin- ger vedrørende sagen eller sagens parter. 1. En rådgiver eller advokat, hvis optræden over for Domstolen, en afdeling, en dommer, en generaladvokat eller justitssekretæren er uforenelig med Domstolens vær- dighed, eller som misbruger sine beføjelser, kan til enhver tid udelukkes fra retsforhandlingerne ved en kendelse afsagt af Domstolen eller afdelingen, efter at generaladvo- katen er hørt, og den pågældende har haft lejlighed til at udtale sig. 2. Befuldmægtigede, rådgivere og advokater nyder desu- den følgende privilegier og lettelser: Kendelsen kan fuldbyrdes straks. a) Ingen papirer eller dokumenter, der vedrører sagens behandling, kan gøres til genstand for ransagning eller 2. Udelukkes en rådgiver eller en advokat fra retsfor- handlingerne, udsættes disse indtil udløbet af en af præsi- C 65/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 3. 1999 denten fastsat frist, for at den pågældende part kan udpege en anden rådgiver eller advokat. Artikel 36 3. Afgørelser truffet i medfør af denne artikel kan tilba- gekaldes. Bestemmelserne i dette kapitel finder anvendelse på de lærere ved højere læreanstalter, der har møderet for Domstolen i medfør af EF-statuttens artikel 17, EKSF- statuttens artikel 20 og Euratom-statuttens artikel 17. ANDET AFSNIT RETTERGANGSMÅDEN K a p i t e l 1 Artikel 38 SKRIFTLIG FORHANDLING 1. Stævning, der udtages i henhold til EF-statuttens artikel 19, EKSF-statuttens artikel 22 eller Euratom- statuttens artikel 19, skal indeholde: Artikel 37 a) sagsøgerens navn og adresse 1. Det originale eksemplar af ethvert processkrift skal underskrives af partens befuldmægtigede eller advokat. Med processkriftet og de heri nævnte bilag skal indleve- res fem genparter til brug for Domstolen og en genpart til hver af parterne i sagen. Genparternes rigtighed bekræftes af den part, der indleverer dem. b) angivelse af sagsøgte c) søgsmålets genstand og en kort fremstilling af søgs- målsgrundene d) sagsøgerens påstande e) i påkommende tilfælde en angivelse af de beviser, der påberåbes. 2. Institutionerne skal derudover inden for de frister, der er fastsat af Domstolen, fremlægge oversættelser af ethvert processkrift til de andre sprog, der er nævnt i artikel 1 i Rådets forordning nr. 1. Stk. 1, andet afsnit, finder anvendelse. 2. Til brug under sagen skal der i stævningen angives en valgt adresse på det sted, hvor Domstolen har sæde. I stævningen skal angives navnet på en person, der er bemyndiget til og har indvilliget i at modtage forkyndel- ser. 3. Ethvert processkrift dateres. Datoen for indleveringen til Justitskontoret er eneafgørende for beregningen af procesfristerne. 4. Ethvert processkrift skal være vedlagt de påberåbte dokumenter samt en fortegnelse over disse. Opfylder stævningen ikke disse krav, sker alle forkyndel- ser for den pågældende part under sagen, så længe stævningen ikke er berigtiget, ved rekommanderet brev til partens befuldmægtigede eller advokat. I modsætning til, hvad der gælder efter artikel 79, anses forskriftsmæssig forkyndelse for at være sket ved indleveringen af det rekommanderede brev til postvæsenet på det sted, hvor Domstolen har sæde. 5. Er et dokument på grund af sit omfang kun vedlagt processkriftet i uddrag, skal dokumentet i sin helhed eller en fuldstændig genpart indleveres til Justitskontoret. 3. En advokat, som bistår eller repræsenterer en part, skal til Justitskontoret indlevere dokumentation for, at han har beskikkelse i en medlemsstat eller i en anden stat, som er part i EØS-aftalen. 6. 3. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 65/15 4. Med stævningen skal i givet fald indleveres de doku- menter, som er angivet i EF-statuttens artikel 19, stk. 2, EKSF-statuttens artikel 22, stk. 2, og Euratom-statuttens artikel 19, stk. 2. a) sagsøgtes navn og adresse b) de faktiske og retlige anbringender, der gøres gæl- dende c) sagsøgtes påstande 5. Er sagsøgeren en privatretlig juridisk person, skal stævningen være vedlagt: d) angivelse af de beviser, der påberåbes. a) dennes vedtægter, en nyere udskrift af handels- registret, en nyere udskrift af selskabs- eller forenings- registret eller andet bevis for, at sagsøgeren består som juridisk person Bestemmelserne i artikel 38, stk. 2–5, finder anvendelse. b) bevis for, at advokatens fuldmagt er behørigt udstedt af en person, der er beføjet hertil. 2. Præsidenten kan på sagsøgtes begrundede anmodning forlænge den i stk. 1 nævnte frist. 6. Stævninger, der udtages i henhold til EF-traktatens artikel 181 og 182, EKSF-traktatens artikel 42 og 89 og Euratom-traktatens artikel 153 og 154, skal være vedlagt et eksemplar af den voldgiftsbestemmelse, som indeholdes i en af Fællesskabet eller i en på dets vegne indgået offentligretlig eller privatretlig aftale, eller af et eksemplar af den voldgiftsaftale, der er indgået mellem de pågæl- dende medlemsstater. 7. Opfylder stævningen ikke kravene i stk. 3–6, giver justitssekretæren sagsøgeren en rimelig frist til at berigtige stævningen eller til at tilvejebringe de ovenfor nævnte dokumenter. Sker dette ikke inden for den fastsatte frist, træffer Domstolen efter at have hørt generaladvokaten afgørelse om, hvorvidt undladelsen af at overholde disse formforskrifter skal medføre, at sagen afvises. Artikel 41 1. Stævningen og svarskriftet kan suppleres med en replik fra sagsøgeren og en duplik fra sagsøgte. 2. Præsidenten fastsætter fristerne for indlevering af disse processkrifter. Artikel 42 Artikel 39 1. Parterne kan i replikken og duplikken anføre yderli- gere beviser til støtte for deres anbringender. Parterne skal begrunde, hvorfor beviserne først påberåbes på dette tidspunkt. Stævningen forkyndes for sagsøgte. I det i artikel 38, stk. 7, nævnte tilfælde sker forkyndelsen, efter at manglen er afhjulpet, eller efter at Domstolen har fastslået, at sagen ikke skal afvises på grund af tilsidesættelse af de i den nævnte artikel fastsatte formforskrifter. 2. Nye anbringender må ikke fremsættes under sagens behandling, medmindre de støttes på retlige eller faktiske omstændigheder, som er kommet frem under retsfor- handlingerne. Artikel 40 Fremsætter en part under retsforhandlingerne nye anbrin- gender, jf. første afsnit, kan præsidenten, når de sædvan- lige procesfrister er udløbet, på grundlag af en rapport fra den refererende dommer og efter at generaladvokaten er hørt, give den anden part en frist til at svare herpå. Inden en måned efter stævningens forkyndelse skal 1. sagsøgte indgive sit svarskrift. Dette skal indeholde: Afgørelsen af, hvorvidt fremsættelsen af det nye anbrin- gende kan tillades, træffes først ved den endelige dom. C 65/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 3. 1999 Artikel 43 Efter at have hørt parterne og, hvis sagen allerede er henvist til en generaladvokat i medfør af artikel 10, stk. 2, generaladvokaten, kan præsidenten til enhver tid med henblik på den skriftlige eller mundtlige forhandling eller den endelige dom træffe bestemmelse om forening af flere sager, der angår samme genstand og har forbindelse med hinanden. Præsidenten kan ophæve denne forening. Præ- sidenten kan henvise disse spørgsmål til Domstolen. Artikel 44 1. Efter indleveringen af duplik, jf. artikel 41, stk. 1, fastsætter præsidenten den dato, på hvilken den refere- rende dommer skal forelægge Domstolen en foreløbig rapport. Rapporten skal indeholde forslag om, hvorvidt sagen kræver bevisoptagelse eller andre forberedende foranstaltninger, samt om eventuel henvisning af sagen til den afdeling, der er udpeget i overensstemmelse med artikel 9, stk. 2. Efter at have hørt generaladvokaten træffer Domstolen afgørelse om, hvorvidt den refererende dommers forslag skal følges. K a p i t e l 2 SAGENS OPLYSNING Første afdeling — Bevisoptagelse Artikel 45 1. Efter at have hørt generaladvokaten angiver Domsto- len ved kendelse, hvilke bevismidler den finder hensigts- mæssige, og hvilke faktiske omstændigheder der skal bevises. Inden Domstolen træffer bestemmelse om anven- delse af de i stk. 2, litra c), d) og e), nævnte bevismidler, høres parterne. Kendelsen forkyndes for parterne. 2. Følgende bevismidler kan anvendes, jf. i øvrigt EF- statuttens artikel 21 og 22, EKSF-statuttens artikel 24 og 25 og Euratom-statuttens artikel 22 og 23: a) parternes personlige fremmøde Samme fremgangsmåde anvendes: b) indhentelse af oplysninger og fremlæggelse af doku- a) hvis replikken eller duplikken ikke er indleveret inden udløbet af den frist, der er fastsat i henhold til artikel 41, stk. 2 b) hvis den pågældende part giver afkald på sin ret til at afgive replik eller duplik. menter c) vidneførsel d) indhentelse af sagkyndige erklæringer e) besigtigelse. 2. Bestemmer Domstolen, at der skal ske bevisoptagelse, og drager den ikke selv omsorg herfor, overlader den dette til afdelingen. 3. Domstolen foranstalter selv den bevisoptagelse, den har truffet bestemmelse om, eller overlader dette til den refererende dommer. Bestemmer Domstolen, at der ikke skal ske bevisopta- gelse, fastsætter præsidenten datoen for åbningen af den mundtlige forhandling. Generaladvokaten tager del i bevisoptagelsen. Artikel 44 a 4. Adgangen til at føre modbevis og til at fremkomme med nye beviser bevares. Retsforhandlingerne for Domstolen omfatter også et mundtligt stadium, medmindre andet fremgår af særlige bestemmelser i dette reglement, og medmindre Domstolen i særlige tilfælde efter indleveringen af de i artikel 40, stk. 1, og eventuelt artikel 41, stk. 1, omhandlede processkrif- ter træffer anden afgørelse på grundlag af den refererende dommers rapport og efter at have hørt generaladvokaten og indhentet parternes udtrykkelige samtykke. Artikel 46 1. Den afdeling, der har fået til opgave at foranstalte bevisoptagelsen, udøver de beføjelser, der er tillagt Dom- stolen ved artikel 45 og 47-53. De beføjelser, der er tillagt præsidenten, udøves af afdelingsformanden. 6. 3. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 65/17 2. Artikel 56 og 57 finder anvendelse på forhandlingerne for afdelingen. 4. Efter at vidnernes identitet er fastslået, meddeler præsidenten dem, at de skal bekræfte rigtigheden af deres forklaring på den måde, der er angivet i dette regle- ment. 3. Parterne kan overvære bevisoptagelsen. Anden afdeling — Indkaldelse og afhøring af vidner og sagkyndige Vidnerne afhøres af Domstolen, efter at parterne er indkaldt. Når forklaringen er afgivet, kan præsidenten på parternes anmodning eller af egen drift stille spørgsmål til vidnerne. Det samme gælder dommerne og generaladvokaten. Artikel 47 Med præsidentens tilladelse kan parternes repræsentanter stille spørgsmål til vidnerne. 1. Domstolen bestemmer af egen drift eller efter anmod- ning fra parterne og efter at have hørt generaladvokaten, at bestemte faktiske omstændigheder skal bevises ved vidneførsel. Domstolens kendelse skal angive de faktiske omstændigheder, der skal bevises. Domstolen indkalder vidnerne af egen drift eller efter anmodning fra parterne eller generaladvokaten. 5. Vidnet skal efter at have afgivet forklaring aflægge følgende ed: »Jeg sværger, at jeg har sagt sandheden, hele sandhe- den og kun sandheden. « Domstolen kan efter at have hørt parterne fritage vidnet for at aflægge ed. En parts anmodning om afhøring af et vidne skal inde- holde en angivelse af, hvilke faktiske omstændigheder vidnet skal afhøres om, og hvilke grunde der gør afhørin- gen berettiget. Justitssekretæren fører en protokol, hvori vidnets 6. forklaring optages. 2. Domstolen indkalder ved kendelse de vidner, den finder det nødvendigt at afhøre. Kendelsen skal inde- holde: Protokollatet underskrives af præsidenten eller den refere- rende dommer, som har foretaget afhøringen, samt af justitssekretæren. Forinden skal der gives vidnet mulighed for at gennemlæse protokollatet og underskrive det. a) vidnernes fulde navn, stilling og adresse b) angivelse af de faktiske omstændigheder, vidnerne Protokollatet har retsvirkning som autentisk bevis. skal afhøres om c) i givet fald oplysning om de foranstaltninger, Domsto- len har truffet med henblik på at godtgøre vidnernes udlæg, og om den straf, vidnerne kan idømmes ved udeblivelse. Artikel 48 Kendelsen forkyndes for parterne og vidnerne. 3. Domstolen kan bestemme, at vidner, som ønskes ført af parterne, først indkaldes, når der i Domstolens kasse er deponeret et beløb til dækning af de anslåede omkost- ninger; Domstolen fastsætter beløbets størrelse. 1. Vidner, der er lovligt indkaldt, har pligt til at give møde. 2. Når et vidne, der er lovligt indkaldt, ikke giver møde for Domstolen, kan denne pålægge vidnet en bøde på indtil 5 000 ECU, samt bestemme, at der skal foretages ny indkaldelse for vidnets egen regning. Domstolens kasse yder de nødvendige forskud i forbin- delse med afhøring af vidner, som den har indkaldt af egen drift. Det samme gælder et vidne, som uden gyldig grund nægter at afgive forklaring, aflægge ed eller afgive den hertil svarende højtidelige erklæring, som eventuelt træ- der i stedet for eden. C 65/18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 3. 1999 3. Vidnet kan fritages for den bøde, han er blevet pålagt, hvis han for Domstolen godtgør at have haft en gyldig grund. Bøden kan nedsættes, når vidnet anmoder herom og godtgør, at den ikke står i rimeligt forhold til hans indkomst. 4. Tvangsfuldbyrdelse af den bøde, der er pålagt, eller de foranstaltninger, der er truffet bestemmelse om i henhold til denne artikel, sker efter bestemmelserne i EF-trakta- tens artikel 187 og 192, EKSF-traktatens artikel 44 og 92 og Euratom-traktatens artikel 159 og 164. Med præsidentens tilladelse kan parternes repræsentanter stille spørgsmål til den sagkyndige. 6. Efter afgivelsen af erklæringen aflægger den sagkyn- dige følgende ed for Domstolen: »Jeg sværger, at jeg har udført mit hverv samvittig- hedsfuldt og upartisk. « Domstolen kan efter at have hørt parterne fritage den sagkyndige for at aflægge ed. Artikel 49 Artikel 50 1. Domstolen kan bestemme, at der skal indhentes en sagkyndig erklæring. Den kendelse, hvorved den sagkyn- dige udmeldes, skal nøje angive hans opgave og fastsætte en frist for erklæringens afgivelse. 2. Der tilstilles den sagkyndige en genpart af kendelsen samt af alle de dokumenter, der er nødvendige for udførelsen af hans opgave. Den sagkyndige står under tilsyn af den refererende dommer, som kan være til stede ved den sagkyndige undersøgelse, og som skal holdes underrettet om undersøgelsens forløb. 1. Domstolen træffer afgørelse, hvis en part gør ind- sigelse mod et vidne eller en sagkyndig på grund af uegnethed, uværdighed eller af andre grunde, eller hvis et vidne eller en sagkyndig nægter at afgive forklaring, aflægge ed eller afgive den hertil svarende højtidelige erklæring. 2. Indsigelse mod et vidne eller en sagkyndig skal frem- sættes inden for en frist af to uger efter forkyndelsen af den kendelse, hvorved vidnet indkaldes, eller den sagkyn- dige udmeldes, ved et dokument, hvori grundene til indsigelsen og beviserne for dennes berettigelse anføres. Artikel 51 Domstolen kan træffe bestemmelse om, at parterne eller en af dem skal indbetale et beløb til dækning af udgif- terne i forbindelse med den sagkyndige erklæring. 1. Vidner og sagkyndige har krav på godtgørelse af deres rejse- og opholdsudgifter. Domstolens kasse kan yde dem forskud til afholdelse af disse udgifter. 3. Efter den sagkyndiges anmodning kan Domstolen træffe bestemmelse om afhøring af vidner; afhøringen sker efter reglerne i artikel 47. 2. Vidner har krav på erstatning for tabt arbejdsfortje- neste, og sagkyndige har krav på vederlag for deres arbejde. Disse erstatninger og vederlag udbetales af Dom- stolens kasse til vidnerne og de sagkyndige, når de har opfyldt deres pligter eller udført deres hverv. 4. Den sagkyndige kan kun udtale sig om spørgsmål, som udtrykkeligt er forelagt ham. Artikel 52 5. Efter at den sagkyndige har afgivet sin erklæring, kan Domstolen bestemme, at han skal afgive forklaring; par- terne skal indkaldes hertil. Domstolen kan på de betingelser, som fastsættes i det i artikel 125 nævnte reglement, på parternes begæring eller af egen drift fremsætte retsanmodning om afhøring af vidner eller sagkyndige. 6. 3. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 65/19 Artikel 53 Artikel 56 1. Justitssekretæren optager et protokollat for hvert rets- møde. Protokollatet underskrives af præsidenten og ju- stitssekretæren. Det har retsvirkning som autentisk bevis. 1. Retsforhandlingerne åbnes og ledes af præsidenten, som har ansvaret for ordenens opretholdelse under rets- møderne. 2. Parterne kan på Justitskontoret gøre sig bekendt med ethvert protokollat og med den sagkyndiges erklæring og mod betaling få udskrifter heraf. 2. Når det er besluttet, at dørene skal lukkes, må indholdet af retsforhandlingerne ikke offentliggøres. Artikel 57 Tredje afdeling — Afslutning af sagens oplysning Præsidenten kan under retsforhandlingerne stille spørgs- mål til parternes befuldmægtigede, rådgivere eller advo- kater. Artikel 54 Det samme gælder dommerne og generaladvokaten. Medmindre Domstolen beslutter at give parterne en frist til at fremsætte skriftlige bemærkninger, fastsætter præsi- denten datoen for åbningen af den mundtlige forhandling efter afslutningen af bevisoptagelsen. Er der givet en frist til at fremsætte skriftlige bemærknin- ger, fastsætter præsidenten datoen for åbningen af den mundtlige forhandling efter udløbet af denne frist. K a p i t e l 3 MUNDTLIG FORHANDLING Artikel 55 1. Medmindre andet følger af fortrinsretten efter artikel 85 for visse afgørelser, pådømmer Domstolen de sager, som er indbragt for den, i den rækkefølge, hvori bevis- optagelsen afsluttes. Afsluttes bevisoptagelsen i flere sager samtidig, er datoen for stævningens indførsel i registret afgørende for rækkefølgen. 2. Præsidenten kan i særlige tilfælde træffe afgørelse om, at en sag skal pådømmes forud for andre. Præsidenten kan i særlige tilfælde, efter at have hørt parterne og generaladvokaten, enten af egen drift eller efter begæring fra en part træffe afgørelse om, at en sag skal udsættes til senere pådømmelse. Præsidenten kan efter fælles begæring fra parterne træffe afgørelse om, at en sag skal udsættes. Artikel 58 Parterne kan kun forhandle gennem deres befuldmægti- gede, rådgivere eller advokater. Artikel 59 1. Inden afslutningen af den mundtlige forhandling fremsætter generaladvokaten mundtligt et begrundet for- slag til afgørelse. 2. Efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgø- relse, erklærer præsidenten den mundtlige forhandling for afsluttet. Artikel 60 Domstolen kan efter at have hørt generaladvokaten til enhver tid efter reglerne i artikel 45, stk. 1, træffe bestemmelse om yderligere bevisoptagelse eller om at genoptage og uddybe tidligere bevisoptagelse. Domstolen kan pålægge afdelingen eller den refererende dommer at træffe disse foranstaltninger. Artikel 61 Domstolen kan efter at have hørt generaladvokaten træffe bestemmelse om genåbning af den mundtlige for- handling. C 65/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 3. 1999 Artikel 62 Justitssekretæren anfører datoen for dommens afsi- 3. gelse på det originale eksemplar af dommen. 1. Justitssekretæren optager et protokollat for hvert rets- møde. Protokollatet underskrives af præsidenten og ju- stitssekretæren. Det har retsvirkning som autentisk bevis. 2. Parterne kan på Justitskontoret gøre sig bekendt med ethvert protokollat og mod betaling få udskrift heraf. K a p i t e l 4 DOMME Artikel 63 En dom skal indeholde: — angivelse af, at den er afsagt af Domstolen — datoen for dens afsigelse — navnene på præsidenten og de dommere, som har deltaget i afgørelsen — generaladvokatens navn — justitssekretærens navn — angivelse af parterne Artikel 65 Dommen har retskraft fra den dag, den er afsagt. Artikel 66 1. Domstolen kan berigtige skrive- eller regnefejl eller åbenbare urigtigheder af egen drift eller efter anmodning fra en part, såfremt anmodningen fremsættes inden to uger fra dommens afsigelse; bestemmelserne om fortolk- ning af domme berøres ikke heraf. 2. Justitssekretæren underretter parterne, som kan frem- sætte deres skriftlige bemærkninger inden for en af præsi- denten fastsat frist. 3. Domstolen træffer afgørelse i et lukket møde efter at have hørt generaladvokaten. 4. Originaleksemplaret af den kendelse, hvorved der foretages en berigtigelse, vedlægges originaleksemplaret af den berigtigede dom. Der gøres en bemærkning om kendelsen i margenen på originaleksemplaret af den berigtigede dom. — navnene på parternes befuldmægtigede, rådgivere eller advokater — parternes påstande — angivelse af, at generaladvokaten er blevet hørt — en kort fremstilling af de faktiske omstændigheder — præmisserne Artikel 67 Har Domstolen undladt at træffe afgørelse enten om et enkelt punkt i påstandene eller om sagens omkostninger, skal den part, som vil gøre dette gældende, inden en måned efter dommens forkyndelse fremsætte begæring om, at Domstolen tager spørgsmålet op til behandling. — konklusionen, herunder afgørelsen om sagens om- kostninger. Begæringen forkyndes for den anden part, og præsiden- ten giver denne en frist til at fremsætte sine skriftlige bemærkninger. Artikel 64 1. Dommen afsiges i et offentligt retsmøde, hvortil par- terne indkaldes. 2. Originaleksemplaret af dommen underskrives af præ- sidenten, de dommere, der har deltaget i rådslagningen og afstemningen, og justitssekretæren, hvorefter det forsegles og opbevares i Justitskontoret; en bekræftet genpart af dommen forkyndes for hver af parterne. Efter at disse bemærkninger er fremsat, og generaladvo- katen er hørt, afgør Domstolen, om begæringen kan antages til realitetsbehandling, og om den skal tages til følge. Artikel 68 En samling af Domstolens afgørelser offentliggøres ved justitssekretærens foranstaltning. 6. 3. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 65/21 K a p i t e l 5 SAGSOMKOSTNINGER Artikel 69 1. Afgørelsen om sagens omkostninger træffes ved den dom eller kendelse, hvormed sagen afsluttes. Er der ikke nedlagt påstand om sagens omkostninger, bærer hver part sine omkostninger. 6. Finder Domstolen det ufornødent at træffe afgørelse i sagen, er den frit stillet i sin afgørelse om sagsomkostnin- gerne. Artikel 70 I tvister mellem Fællesskaberne og deres ansatte bærer institutionerne selv deres egne omkostninger, jf. dog bestemmelserne i artikel 69, stk. 3, andet afsnit. 2. Det pålægges den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt påstand herom. Artikel 71 Er der flere tabende parter, træffer Domstolen afgørelse om omkostningernes fordeling. Udgifter, som en part har måttet afholde til tvangsfuld- byrdelse, erstattes af modparten efter de takster, der gælder i den stat, hvor tvangsfuldbyrdelsen finder sted. 3. Domstolen kan fordele sagens omkostninger eller bestemme, at hver part skal bære sine egne omkostninger, hvis hver af parterne henholdsvis taber eller vinder på et eller flere punkter, eller hvor der foreligger ganske særlige grunde. Domstolen kan pålægge endog en vindende part at erstatte den anden part de udgifter, som efter Domstolens skøn er påført modparten unødvendigt eller af ond vilje. 4. Medlemsstater og institutioner, der er indtrådt i en sag, bærer deres egne omkostninger. Artikel 72 Sagens behandling ved Domstolen er gratis, dog med følgende undtagelser: a) Har Domstolen afholdt udgifter, som kunne have været undgået, kan den efter at have hørt general- advokaten pålægge den part, som har givet anledning til udgifterne, at erstatte disse. b) Udgifter til kopiering og oversættelse, som er udført efter anmodning fra en part, og som efter justitssekre- tærens opfattelse ligger uden for det sædvanlige, skal erstattes af denne part efter de i artikel 16, stk. 5, nævnte takster. Stater, som er parter i EØS-aftalen, bortset fra medlems- staterne, samt EFTA-Tilsynsmyndigheden bærer ligeledes deres egne omkostninger, når de er indtrådt i en sag. Artikel 73 Domstolen kan træffe afgørelse om, at andre intervenien- ter end de i de foregående afsnit nævnte skal bære deres egne omkostninger. 5. Det pålægges den part, som hæver sagen, at betale sagens omkostninger, såfremt den anden part i sine bemærkninger vedrørende ophævelsen af sagen har ned- lagt påstand herom. På begæring af den hævende part kan det dog bestemmes, at den anden part skal betale sagens omkostninger, hvis dette findes berettiget som følge af denne parts forhold. Er der enighed mellem parterne om sagsomkostningernes fordeling, træffes der afgørelse i overensstemmelse her- med. Følgende udgifter kan kræves erstattet, jf. i øvrigt artikel 72: a) beløb, som vidner og sagkyndige har krav på i henhold til artikel 51 b) nødvendige udgifter, som parterne har afholdt med henblik på sagens behandling, især rejse- og opholds- udgifter og vederlag til befuldmægtigede, rådgivere eller advokater. Artikel 74 1. Opstår der tvist om, hvilke udgifter der kan kræves erstattet, træffer den afdeling, som har behandlet sagen, efter begæring af en part ved kendelse endelig afgørelse herom efter at have hørt den anden part, og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse. C 65/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 3. 1999 2. Parterne kan til brug ved fuldbyrdelsen forlange en udskrift af kendelsen. Artikel 75 1. Udbetalinger fra Domstolens kasse foretages i det lands valuta, hvor Domstolen har sæde. Efter anmodning fra den berettigede foretages udbetalin- ger i det lands valuta, hvor de udgifter, der kan kræves erstattet, er afholdt, eller hvor de handlinger, der giver anledning hertil, er foretaget. 2. Andre debitorer betaler i deres hjemlands valuta. 3. Omregning af valuta sker efter den officielle kurs på betalingsdagen i det land, hvor Domstolen har sæde. 3. Præsidenten udpeger den refererende dommer. Den afdeling, den refererende dommer tilhører, beslutter efter at have gjort sig bekendt med den anden parts skriftlige bemærkninger og efter at have hørt generaladvokaten, om der helt eller delvis skal meddeles fri proces, eller om ansøgningen skal afslås. Afdelingen påser, at søgsmålet ikke er åbenbart ugrundet. Afdelingen træffer endelig afgørelse ved kendelse, som ikke begrundes. 4. Afdelingen kan til enhver tid af egen drift eller efter anmodning tilbagekalde bevillingen, når de forudsætnin- ger, under hvilke den er meddelt, ændrer sig under sagen. 5. Er der meddelt fri proces, afholder Domstolens kasse forskudsvis omkostningerne. I afgørelsen om sagens omkostninger kan det bestemmes, at Domstolens kasse skal holdes skadesløs for beløb, som den har lagt ud i forbindelse med, at der er bevilget fri proces. Disse beløb opkræves ved justitssekretærens foranstalt- ning hos den part, som er blevet pålagt at betale dem. K a p i t e l 6 FRI PROCES Artikel 76 K a p i t e l 7 OPHÆVELSE AF SAGER Artikel 77 1. Er en part ude af stand til helt eller delvis at betale de omkostninger, der er forbundet med sagen, kan han til enhver tid ansøge om fri proces. Indgår parterne forlig, inden Domstolen har truffet afgø- relse, og meddeler de Domstolen, at de frafalder ethvert krav, bestemmer præsidenten, at sagen skal slettes af registret, og træffer afgørelse om sagens omkostninger i overensstemmelse med artikel 69, stk. 5, eventuelt under hensyn til parternes forslag herom. Med ansøgningen skal følge oplysninger om ansøgerens økonomiske forhold, særlig en attest fra vedkommende myndighed, hvoraf det fremgår, at ansøgeren er ubemid- let. Denne bestemmelse finder ikke anvendelse på de i EF- traktatens artikel 173 og 175, EKSF-traktatens artikel 33 og 35 og Euratom-traktatens artikel 146 og 148 omhand- lede søgsmål. 2. Indgives ansøgningen forud for den sag, ansøgeren har i sinde at anlægge, skal den i korte træk angive sagsgenstanden. Artikel 78 For ansøgningen gælder der ikke advokattvang. Meddeler sagsøgeren skriftligt Domstolen, at han hæver sagen, bestemmer præsidenten, at sagen skal slettes af registret, og træffer afgørelse om sagens omkostninger i overensstemmelse med artikel 69, stk. 5. 6. 3. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 65/23 K a p i t e l 8 FORKYNDELSER Artikel 79 De i dette reglement foreskrevne forkyndelser sker på foranledning af justitssekretæren ved, at en genpart af det dokument, der skal forkyndes, sendes til den af modtage- ren valgte adresse ved rekommanderet brev med modta- gelsesbevis eller afleveres mod kvittering. Justitssekretæren udfærdiger genparter af det dokument, der skal forkyndes, og bekræfter genparternes rigtighed, medmindre genparterne hidrører fra parterne selv, jf. artikel 37, stk. 1. K a p i t e l 9 FRISTER Artikel 80 1. De procesfrister, som er fastsat i EF-, EKSF- og Euratom-traktaterne, Domstolens statutter og dette regle- ment, beregnes på følgende måde: a) Såfremt en frist, der er udtrykt i dage, uger, måneder eller år, skal regnes fra det tidspunkt, hvor en begi- venhed indtræffer, eller en handling foretages, med- regnes den dag, hvor begivenheden indtræffer eller handlingen foretages, ikke ved beregningen af fris- ten. b) En frist, der er udtrykt i uger, måneder eller år, udløber ved udgangen af den dag, der i fristens sidste uge, måned eller år er samme ugedag eller dag i måneden som den dag, hvor den begivenhed er ind- truffet, eller den handling er foretaget, fra hvilken fristen regnes. Såfremt den dag, på hvilken en tids- frist, der er udtrykt i måneder eller år, ville udløbe, ikke forekommer i fristens sidste måned, udløber fristen med udgangen af månedens sidste dag. 2. Ville fristen udløbe på en lørdag, søndag eller lovbe- stemt fri- eller helligdag, udløber den først ved udgangen af den følgende hverdag. Den af Domstolen udfærdigede liste over lovbestemte fri- og helligdage offentliggøres i De Europæiske Fællesska- bers Tidende. Artikel 81 1. Når fristen for anlæggelse af søgsmål til prøvelse af en institutions retsakter begynder at løbe fra tidspunktet for offentliggørelsen af retsakten, regnes fristen i overens- stemmelse med artikel 80, stk. 1, litra a), fra udløbet af fjortendedagen efter datoen for offentliggørelsen af rets- akten i De Europæiske Fællesskabers Tidende. 2. Domstolen træffer ved en afgørelse, som offentliggø- res i De Europæiske Fællesskabers Tidende, bestemmelse om procesfristers forlængelse under hensyn til afstanden. Artikel 82 Frister fastsat i medfør af dette reglement kan forlænges af den myndighed, der har fastsat dem. Præsidenten og afdelingsformændene kan bemyndige ju- stitssekretæren til at træffe de afgørelser om fastsættelse eller forlængelse af visse frister, som i henhold til dette reglement henhører under deres kompetence. K a p i t e l 1 0 UDSÆTTELSE AF SAGER Artikel 82a c) Såfremt en frist er udtrykt i måneder og dage, tages der først hensyn til hele måneder, dernæst til dage. 1. Sagen kan udsættes: d) Ved beregningen af fristerne medregnes lovbestemte fri- og helligdage, lørdage og søndage. e) Fristerne løber også i retsferierne. a) i de tilfælde, der er nævnt i EF-statuttens artikel 47, stk. 3, EKSF-statuttens artikel 47, stk. 3, og Euratom- statuttens artikel 48, stk. 3, ved kendelse, der, efter at generaladvokaten er blevet hørt, afsiges af Domstolen eller den afdeling, hvortil sagen er henvist C 65/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 3. 1999 b) i alle andre tilfælde ved afgørelse, som præsidenten træffer efter at have hørt generaladvokaten og par- terne, idet parterne dog ikke skal høres i de i artikel 103 omhandlede præjudicielle forelæggelser. ikke er angivet en dato, fra kendelsens eller afgørelsens dato. Beslutning om genoptagelse af sagens behandling kan træffes ved kendelse eller afgørelse efter de samme regler. De i dette stykke omhandlede kendelser og afgørelser forkyndes for parterne. Så længe udsættelsen varer, udløber ingen af de for parterne gældende procesfrister. 3. Når det ikke i kendelsen eller afgørelsen om udsæt- telse er fastsat, hvornår udsættelsen udløber, udløber den på den dato, der er angivet i kendelsen eller afgørelsen om genoptagelse af sagens behandling, eller, hvis der ikke er angivet en dato, på kendelsens eller afgørelsens dato. 2. Udsættelsen har virkning fra den dato, der er angivet i kendelsen eller afgørelsen om udsættelse, eller, hvis der Procesfristerne løber forfra fra den dato, på hvilken sagens behandling genoptages. TREDJE AFSNIT SÆRLIGE RETTERGANGSFORMER K a p i t e l 1 Artikel 84 UDSÆTTELSE AF GENNEMFØRELSEN SAMT ANDRE FORELØBIGE FORHOLDSREGLER Artikel 83 1. Begæringer i henhold til EF-traktatens artikel 185, EKSF-traktatens artikel 39, stk. 2, og Euratom-traktatens artikel 157 om udsættelse af gennemførelsen af en rets- akt, der er udstedt af en institution, kan kun antages til realitetsbehandling, hvis den, der fremsætter begæringen, har anlagt sag til prøvelse af retsakten ved Domstolen. En begæring, der vedrører en af de andre foreløbige forholdsregler, som er omhandlet i EF-traktatens artikel 186, EKSF-traktatens artikel 39, stk. 3, og Euratom- traktatens artikel 158, kan kun antages til realitets- behandling, hvis den hidrører fra en part i en sag, som verserer for Domstolen, og vedrører denne sag. 2. De i stk. 1 omhandlede begæringer skal angive søgs- målets genstand, de omstændigheder, der medfører uop- sættelighed, og de faktiske og retlige grunde til, at den begærede foreløbige forholdsregel umiddelbart forekom- mer berettiget. 3. Begæringen fremsættes i et særskilt dokument og skal opfylde betingelserne i artikel 37 og 38. 1. Begæringen forkyndes for modparten, hvem præsi- denten meddeler en kort frist til at fremsætte skriftlige eller mundtlige bemærkninger. 2. Præsidenten afgør, om der skal foranstaltes bevisopta- gelse. Han kan tage begæringen til følge, førend modparten har fremført sine bemærkninger. Han kan senere ændre eller ophæve afgørelsen, også på embeds vegne. Artikel 85 Præsidenten træffer selv afgørelse eller henviser begærin- gen til Domstolen. Har præsidenten forfald, finder bestemmelserne i artikel 11 anvendelse. Henvises begæringen til Domstolen, udsætter denne alle andre sager og træffer afgørelse efter at have hørt gene- raladvokaten. Bestemmelserne i artikel 84 finder anven- delse. 6. 3. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 65/25 Artikel 86 a) navnene på de personer eller virksomheder, der skal underkastes kontrol, og deres adresse 1. Afgørelsen træffes ved en begrundet kendelse, der er endelig. Kendelsen forkyndes straks for parterne. 2. Fuldbyrdelse af kendelsen kan gøres betinget af, at den part, der har fremsat begæringen, stiller sikkerhed, hvis størrelse og art fastsættes under hensyn til omstæn- dighederne. I kendelsen kan der fastsættes en frist, efter hvis 3. udløb den foreløbige forholdsregel ophører at have rets- virkning. Er ingen tidsfrist fastsat, ophører forholds- reglens retsvirkninger ved afsigelsen af den endelige dom i sagen. b) angivelse af genstanden for og formålet med kontrol- len. 2. Præsidenten træffer afgørelse ved kendelse. Bestem- melserne i artikel 86 finder anvendelse. Har præsidenten forfald, finder artikel 11 anvendelse. 4. Kendelsen er kun foreløbig og foregriber på ingen måde Domstolens afgørelse i hovedsagen. K a p i t e l 2 FORMALITETSINDSIGELSER OG PROCESSUELLE STRIDSSPØRGSMÅL Artikel 87 Efter begæring fra en af parterne kan kendelsen til enhver tid ændres eller ophæves på grund af ændrede forhold. Artikel 91 Artikel 88 Tages en begæring om en foreløbig forholdsregel ikke til følge, er den part, der har fremsat den, ikke afskåret fra at fremsætte en ny begæring støttet på nye faktiske omstændigheder. Artikel 89 Bestemmelserne i dette kapitel finder anvendelse på begæ- ringer i henhold til EF-traktatens artikel 187 og 192, EKSF-traktatens artikel 44 og 92 og Euratom-traktatens artikel 159 og 164 om udsættelse af tvangsfuldbyrdelse af afgørelser truffet af Domstolen eller af retsakter hidrø- rende fra andre institutioner. I den kendelse, hvorved begæringen tages til følge, fast- sættes efter omstændighederne en dato, fra hvilken den foreløbige forholdsregel ikke længere har retsvirkning. 1. Ønsker en part, at Domstolen skal tage stilling til en processuelt formalitetsindsigelse stridsspørgsmål uden at indlede behandlingen af sagens realitet, skal begæring herom fremsættes i et særskilt dokument. andet eller et Begæringen skal indeholde en fremstilling af de faktiske og retlige grunde, den bygger på, samt påstandene, og den skal være vedlagt de dokumenter, der påberåbes til støtte herfor. 2. Straks efter indleveringen af begæringen fastsætter præsidenten en frist, inden for hvilken modparten skrift- ligt skal fremsætte sine indsigelser og påstande. 3. Medmindre Domstolen bestemmer andet, forhandles der mundtligt om begæringen. 4. Efter at have hørt generaladvokaten træffer Dom- stolen afgørelse vedrørende begæringen eller henskyder den til afgørelse i forbindelse med sagens realitet. Artikel 90 1. En begæring i henhold til Euratom-traktatens artikel 81, stk. 3 og 4, skal indeholde: Tager Domstolen ikke begæringen til følge, eller hensky- der den begæringen til afgørelse i forbindelse med sagens realitet, fastsætter præsidenten nye frister for fortsættel- sen af sagsbehandlingen. C 65/26 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 3. 1999 Artikel 92 Præsidenten giver parterne lejlighed til at fremsætte deres skriftlige eller mundtlige bemærkninger, inden han træffer afgørelse om begæringen om intervention. 1. Er det åbenbart, at Domstolen ikke har kompetence til at behandle en sag, eller at sagen må afvises, kan Domstolen, efter at have hørt generaladvokaten, uden at fortsætte sagens behandling træffe afgørelse ved begrun- det kendelse. Præsidenten træffer afgørelse om begæringen om inter- vention ved kendelse eller henviser begæringen til Dom- stolen. 2. Domstolen kan til enhver tid af egen drift efterprøve, om sagen skal afvises, fordi ufravigelige procesforudsæt- ninger ikke er opfyldt, eller efter at have hørt parterne fastslå, at sagen er blevet uden genstand, og at det er ufornødent at træffe afgørelse. Afgørelse herom træffes i henhold til bestemmelserne i artikel 91, stk. 3 og 4. 3. Tillader præsidenten intervention, tilstilles alle proces- dokumenter, der er forkyndt for parterne, intervenienten. Efter anmodning fra en part kan præsidenten dog und- lade at tilstille intervenienten hemmelige eller fortrolige dokumenter. K a p i t e l 3 INTERVENTION Artikel 93 1. Begæring om intervention skal fremsættes inden udlø- bet af en frist på tre måneder, som løber fra offentliggø- relsen af den i artikel 16, stk. 6, nævnte meddelelse. Begæringen skal indeholde: a) angivelse af sagen b) angivelse af sagens parter c) intervenientens navn og adresse d) intervenientens valg af adresse på det sted, hvor Domstolen har sæde e) de påstande, intervenienten ønsker at intervenere til støtte for f) redegørelse for de omstændigheder, hvorpå retten til intervention støttes, når begæringen fremsættes i med- før af EF-statuttens artikel 37, stk. 2 eller 3, EKSF- statuttens artikel 34 eller Euratom-statuttens artikel 38, stk. 2. Intervenienten skal være repræsenteret i overensstem- melse med bestemmelserne i EF-statuttens artikel 17, EKSF-statuttens artikel 20 og Euratom-statuttens artikel 17. Intervenienten indtræder i sagen, som den foreligger 4. ved hans intervention. 5. Præsidenten fastsætter en tidsfrist, inden for hvilken intervenienten kan indgive et skriftligt indlæg. Indlægget skal indeholde: a) intervenientens påstande, hvorved denne helt eller delvis støtter en af parternes påstande eller helt eller delvis påstår disse forkastet b) de af intervenienten fremførte anbringender og argu- menter c) i påkommende tilfælde en angivelse af de beviser, der påberåbes. 6. Efter indgivelsen af intervenientens indlæg fastsætter præsidenten i påkommende tilfælde en frist, inden for hvilken parterne kan fremsætte bemærkninger hertil. K a p i t e l 4 UDEBLIVELSESDOMME OG GENOPTAGELSE Artikel 94 1. Svarer en sagsøgt, som er lovligt indstævnt, ikke på stævningen i de foreskrevne former og inden for den fastsatte frist, kan sagsøgeren fremsætte begæring om, at Domstolen afsiger dom efter hans påstand. Bestemmelserne i artikel 37 og 38 finder anvendelse. 2. Begæringen om intervention forkyndes for parterne. Begæringen forkyndes for sagsøgte. Domstolen kan beslutte, at der skal forhandles mundtligt om begærin- gen. 6. 3. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 65/27 2. Før udeblivelsesdommen afsiges, undersøger Dom- stolen efter at have hørt generaladvokaten, om sagen kan antages formkravene er opfyldt, samt om sagsøgerens påstande forekommer begrundede. Den kan bestemme, at der skal foranstaltes bevisoptagelse. til realitetsbehandling, om 3. Udeblivelsesdommen kan fuldbyrdes. Domstolen kan dog udsætte fuldbyrdelsen, indtil den har taget stilling til en begæring om genoptagelse i henhold til stk. 4, eller gøre fuldbyrdelsen betinget af, at der stilles sikkerhed, hvis størrelse og form fastsættes under hensyn til omstændighederne; sikkerheden frigives, hvis der ikke fremsættes begæring om genoptagelse, eller hvis begærin- gen ikke tages til følge. 4. Der kan fremsættes begæring om genoptagelse af en sag, hvori der er afsagt udeblivelsesdom. sagens vanskelighed, betydning eller særlige omstændig- heder er påkrævet, at afgørelse i sagen træffes af den samlede Domstol. 2. Afgørelsen om henvisning træffes af Domstolen ved den skriftlige forhandlings afslutning på grundlag af den refererende dommers foreløbige rapport, og efter at gene- raladvokaten er blevet hørt. Henvisning kan dog ikke finde sted, såfremt en medlems- stat eller en fællesskabsinstitution, der er part i sagen, har forlangt, at sagen skal afgøres af den samlede Domstol. Ved part i sagen forstås i denne bestemmelse enhver medlemsstat og institution, som er part eller intervenient i sagen, eller som har indgivet skriftlige indlæg i en af de i artikel 103 nævnte præjudicielle sager. Det i andet afsnit omhandlede krav kan ikke fremsættes i tvister mellem Fællesskaberne og deres ansatte. Begæringen fremsættes inden en måned efter dommens forkyndelse; den fremsættes i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 37 og 38. 3. Afdelingen kan på ethvert procestrin henvise en sag til Domstolen. 5. Efter forkyndelsen af begæringen om genoptagelse giver præsidenten modparten en frist til at fremsætte sine skriftlige bemærkninger. Om forhandlingernes videre forløb gælder bestemmel- serne i artikel 44 og følgende. 6. Domstolen træffer afgørelse ved endelig dom. Artikel 96 (ophævet) K a p i t e l 6 SÆRLIGE RETSMIDLER Originaleksemplaret af dommen vedlægges originaleksem- plaret af udeblivelsesdommen. Der gøres en bemærkning om dommen i margenen på udeblivelsesdommen. Første afdeling — Tredjemandsindsigelse K a p i t e l 5 HENVISNING AF SAGER TIL AFDELINGERNE Artikel 95 Artikel 97 1. Bestemmelserne i artikel 37 og 38 finder anvendelse på Indsigelsen skal desuden angive: tredjemandsindsigelser. a) den anfægtede dom b) på hvilke punkter den anfægtede dom strider imod tredjemands rettigheder 1. Domstolen kan til en afdeling henvise enhver sag, som indbringes for den, for så vidt det ikke på grund af c) grundene til, at tredjemand ikke har kunnet deltage i hovedsagen. C 65/28 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 3. 1999 Indsigelsen rettes mod alle parter i hovedsagen. 2. Begæringen om ekstraordinær genoptagelse rettes mod alle parter i den sag, som begæres genoptaget. Har dommen været offentliggjort i De Europæiske Fæl- lesskabers Tidende, skal indsigelsen fremsættes inden to måneder efter offentliggørelsen. 2. Fuldbyrdelsen af den anfægtede dom kan udsættes efter begæring af den tredjemand, der har rejst indsigelse. Bestemmelserne i dette reglements tredje afsnit, kapitel 1, finder anvendelse. 3. Den anfægtede dom ændres i det omfang, hvori tredjemandsindsigelsen tages til følge. Originaleksemplaret af dommen om tredjemandsindsigel- sen vedlægges originaleksemplaret af den anfægtede dom. Der gøres en bemærkning om dommen om tredjemands- indsigelsen i margenen på originaleksemplaret af den anfægtede dom. Anden afdeling — Ekstraordinær genoptagelse Artikel 100 1. Uden at tage stilling til sagens realitet afgør Domsto- len i et lukket møde, efter at have hørt generaladvokaten og på grundlag af parternes skriftlige bemærkninger, ved dom, om begæringen om ekstraordinær genoptagelse skal tages til følge. 2. Tager Domstolen begæringen til følge, prøver den på ny sagens realitet og træffer afgørelse ved dom i overens- stemmelse med dette reglement. 3. Originaleksemplaret af dommen i genoptagelsessagen vedlægges originaleksemplaret af den oprindelige dom. Der gøres en bemærkning om dommen i margenen på originaleksemplaret af den oprindelige dom. Artikel 98 K a p i t e l 7 Ekstraordinær genoptagelse skal begæres inden tre måne- der fra den dag, hvor den, der fremsætter begæringen, har fået kendskab til den faktiske omstændighed, hvorpå den støttes. PRØVELSE AF VOLDGIFTSUDVALGETS AFGØRELSER Artikel 101 Artikel 99 1. Stævning, der udtages i henhold til Euratom-trakta- tens artikel 18, stk. 2, skal indeholde: Bestemmelserne i artikel 37 og 38 finder anvendelse på begæringen om ekstraordinær genoptagelse. Begæringen skal endvidere angive: a) den anfægtede dom a) sagsøgerens navn og adresse b) underskriverens stilling b) på hvilke punkter dommen anfægtes c) angivelse af den afgørelse fra Voldgiftsudvalget, der c) de faktiske omstændigheder, hvorpå begæringen støt- tes d) beviserne for tilstedeværelsen af de faktiske omstæn- digheder, som begrunder den ekstraordinære genopta- gelse, og for, at den i artikel 98 fastsatte frist er overholdt. anfægtes d) angivelse af parterne e) en kort sagsfremstilling f) sagsøgerens søgsmålsgrunde og påstande. 6. 3. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 65/29 2. Bestemmelserne i artikel 37, stk. 3 og 4, og artikel 38, stk. 2, 3 og 5, finder anvendelse. K a p i t e l 9 PRÆJUDICIELLE FORELÆGGELSER OG ANDRE FORTOLKNINGSPROCEDURER En bekræftet genpart af den anfægtede afgørelse vedlæg- ges stævningen. 3. Straks efter stævningens indlevering anmoder justits- sekretæren Voldgiftsudvalgets justitskontor om at frem- sende sagens akter til Domstolen. Artikel 103 4. Sagen behandles efter reglerne i artikel 39, 40, 55 og følgende. 5. Domstolen træffer afgørelse ved dom. Ophæver Dom- stolen udvalgets afgørelse, hjemviser den om fornødent sagen til udvalget. K a p i t e l 8 FORTOLKNING AF DOMME Artikel 102 1. I de i EF-statuttens artikel 20 og Euratom-statuttens artikel 21 nævnte tilfælde er rettergangsmåden omfattet af bestemmelserne i dette reglement, dog med de tilpas- ninger, der følger af den præjudicielle forelæggelses sær- lige karakter. 2. Bestemmelserne i stk. 1 finder anvendelse på de præjudicielle forelæggelser, som omhandles i protokollen vedrørende Domstolens fortolkning af konventionen af 29. februar 1968 om gensidig anerkendelse af selskaber og juridiske personer og protokollen vedrørende Dom- stolens fortolkning af konventionen af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager, begge undertegnet i Luxembourg den 3. juni 1971, samt på de procedurer, der er hjemlet i sidstnævnte protokols artikel 4. Bestemmelserne i stk. 1 finder ligeledes anvendelse på forelæggelser, som måtte blive hjemlet ved andre aftaler. 1. Begæring om fortolkning af domme fremsættes i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 37 og 38. Den skal desuden angive: 3. I det i EKSF-traktatens artikel 41 nævnte tilfælde skal beslutningen om forelæggelse for Domstolen forkyndes for parterne i hovedsagen, medlemsstaterne, Kommissio- nen og Rådet. a) den dom, begæringen angår b) de punkter i dommen, som ønskes fortolket. Inden to måneder fra forkyndelsen kan de i første afsnit nævnte parter, stater eller institutioner indgive skriftlige indlæg eller udtalelser. Begæringen rettes mod alle parter i den sag, dommen angår. Bestemmelserne i stk. 1 finder anvendelse. 2. Domstolen afsiger dom efter at have givet parterne lejlighed til at udtale sig og efter at have hørt generalad- vokaten. Artikel 104 Originaleksemplaret af den fortolkende dom vedlægges originaleksemplaret af den fortolkede dom. Der gøres bemærkning om den fortolkende dom i margenen på originaleksemplaret af den fortolkede dom. 1. De i artikel 103 nævnte afgørelser fra nationale retter tilstilles medlemsstaterne i den originale affattelse, der skal være vedlagt en oversættelse til den pågældende medlemsstats officielle sprog. C 65/30 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 3. 1999 I de i EF-statuttens artikel 20 omhandlede tilfælde tilstil- les afgørelserne fra de nationale retter de stater, som er parter i EØS-aftalen, bortset fra medlemsstaterne, samt EFTA-Tilsynsmyndigheden i den originale affattelse, der skal være vedlagt en oversættelse til et af de sprog, der er nævnt i artikel 29, stk. 1, efter modtagerens eget valg. K a p i t e l 1 0 DE SÆRLIGE RETTERGANGSMÅDER IFØLGE EURATOM-TRAKTATENS ARTIKEL 103–105 Artikel 105 2. For så vidt angår repræsentationen af parterne i hovedsagen og deres personlige fremmøde, tager Dom- stolen i præjudicielle sager hensyn til de procesregler, der gælder ved den nationale ret, som har forelagt sagen. 1. En henvendelse i henhold til Euratom-traktatens arti- kel 103, stk. 3, indleveres i fire bekræftede eksemplarer. Den forkyndes for Kommissionen. 3. Er det åbenbart, at et præjudicielt spørgsmål er identisk med et spørgsmål, Domstolen allerede har afgjort, kan den, efter at have underrettet den forelæg- gende ret, efter at have givet de parter eller andre, der er nævnt i EF-statuttens artikel 20, Euratom-statuttens arti- kel 21 og artikel 103, stk. 3, i dette reglement, lejlighed til at udtale sig, og efter at have hørt generaladvokaten, træffe afgørelse ved begrundet kendelse under henvisning til den tidligere afsagte dom. 4. Undtagen i de tilfælde, der er nævnt i stk. 3, omfatter retsforhandlingerne for Domstolen i præjudicielle sager også et mundtligt stadium. Domstolen kan dog efter indleveringen af de i EF-statuttens artikel 20, Euratom- statuttens artikel 21 og artikel 103, stk. 3, i dette reglement omhandlede indlæg eller udtalelser, på grund- lag af den refererende dommers rapport, og efter at have underrettet de parter eller andre, der i medfør af de nævnte bestemmelser kan indgive sådanne indlæg eller udtalelser, efter at have hørt generaladvokaten, træffe anden afgørelse, såfremt ingen af disse parter eller andre har anmodet om at afgive mundtlige indlæg. 5. Det tilkommer den nationale ret at træffe afgørelse om den præjudicielle sags omkostninger. 2. Med henvendelsen skal følge udkastet til den pågæl- dende aftale eller overenskomst, de af Kommissionen over for den pågældende stat fremsatte bemærkninger samt andre bilag til støtte for henvendelsen. Kommissionen skal afgive udtalelse til Domstolen vedrø- rende henvendelsen inden for en frist på ti dage; fristen kan forlænges af præsidenten, efter at den pågældende stat er hørt. En bekræftet genpart af udtalelsen forkyndes for den pågældende stat. 3. Præsidenten udpeger den refererende dommer straks efter, at henvendelsen er indleveret. Førstegeneraladvoka- ten udpeger generaladvokaten straks efter, at den refere- rende dommer er udpeget. 4. Afgørelsen træffes i et lukket retsmøde, efter at gene- raladvokaten er hørt. Den pågældende stats eller Kommissionens befuldmægti- gede eller rådgivere skal høres, såfremt der fremsættes anmodning herom. Artikel 106 1. Artikel 37 og følgende artikler finder anvendelse i de tilfælde, der er nævnt i Euratom-traktatens artikel 104, sidste stykke, og artikel 105, sidste stykke. I særlige tilfælde kan Domstolen efter reglerne om fri proces yde støtte til afholdelse af udgifterne ved en parts repræsentation eller personlige fremmøde. 2. Begæringen forkyndes for den stat, i hvilken den person eller virksomhed, mod hvem begæringen er rettet, er hjemmehørende. 6. 3. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 65/31 K a p i t e l 1 1 UDTALELSER Artikel 107 1. Fremsætter Rådet begæring om en udtalelse i henhold til EF-traktatens artikel 228, forkyndes begæringen for Kommissionen og Europa-Parlamentet. Fremsætter Kom- missionen begæringen, forkyndes den for Rådet, Europa- Parlamentet og medlemsstaterne. Fremsætter en af med- lemsstaterne begæringen, forkyndes den for Rådet, Kom- missionen, Europa-Parlamentet og de andre medlemssta- ter. Præsidenten giver de institutioner og medlemsstater, for hvilke begæringen er forkyndt, en frist til at fremsætte deres skriftlige bemærkninger. Artikel 108 1. Straks efter fremsættelsen af begæringen om en udta- lelse i henhold til artikel 107 udpeger præsidenten den refererende dommer. 2. Domstolen afgiver en begrundet udtalelse i et lukket møde og efter at have hørt generaladvokaterne. 3. Udtalelsen underskrives af præsidenten, de dommere, der har taget del i rådslagningen og afstemningen, samt af justitssekretæren, hvorefter den forkyndes for Rådet, Kommissionen, Europa-Parlamentet og medlemsstaterne. Artikel 109 Begæring om en udtalelse fra Domstolen i medfør af EKSF-traktatens artikel 95, stk. 4, indgives af Kommis- sionen og Rådet i fællesskab. 2. Udtalelsen kan angå såvel den påtænkte aftales fore- nelighed med EF-traktatens bestemmelser som Fællesska- bets eller en af dets institutioners kompetence til at indgå aftalen. Ved afgivelse af udtalelsen finder bestemmelserne i artikel 108 anvendelse. Udtalelsen meddeles Kommissionen, Rådet og Europa-Parlamentet. FJERDE AFSNIT APPEL AF AFGØRELSER TRUFFET AF DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS RET I FØRSTE INSTANS Artikel 110 2. Rettens Justitskontor fremsender straks sagens akter og i givet fald appelskriftet til Domstolens Justitskontor. Ved appel af Rettens afgørelser, jf. EF-statuttens artikel 49 og 50, EKSF-statuttens artikel 49 og 50 og Euratom- statuttens artikel 50 og 51, er processproget ved Dom- stolen det samme som det, der er anvendt i Rettens afgørelse, jf. dog artikel 29, stk. 2, litra b) og c), og artikel 29, stk. 3, fjerde afsnit, i dette reglement. Artikel 112 1. Appelskriftet skal indeholde: a) appellantens navn og adresse Artikel 111 b) angivelse af de andre parter, der har deltaget i retsfor- handlingerne for Retten c) de retlige anbringender og argumenter, der påberå- bes 1. Appel iværksættes ved indlevering af et appelskrift til Domstolens eller Rettens Justitskontor. d) appellantens påstande. C 65/32 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 3. 1999 Artikel 37 og artikel 38, stk. 2 og 3, finder anvendelse på appellen. Artikel 38, stk. 2 og 3, finder anvendelse. 2. Den afgørelse fra Retten, der appelleres, vedlægges appelskriftet. Dette skal indeholde angivelse af, hvornår den appellerede afgørelse er blevet forkyndt for appellan- ten. Artikel 116 3. Såfremt appelskriftet ikke opfylder kravene i stk. 2 eller i artikel 38, stk. 3, finder artikel 38, stk. 7, anvendelse. 1. Påstandene i svarskriftet skal gå ud på: Artikel 113 1. Påstandene i appelskriftet skal gå ud på: — at Rettens afgørelse ophæves helt eller delvis — at der helt eller delvis gives medhold i de i første instans nedlagte påstande, idet nye påstande ikke kan nedlægges. 2. Der må ikke i appelskriftet foretages nogen ændring af sagsgenstanden, som den har foreligget for Retten. — at appellen helt eller delvis afvises eller forkastes, eller at Rettens afgørelse helt eller delvis ophæves — at der gives helt eller delvis medhold i de påstande, der er nedlagt i første instans, idet nye påstande ikke kan nedlægges. 2. Der må ikke i svarskriftet foretages nogen ændring af sagsgenstanden, som den har foreligget for Retten. Artikel 114 Artikel 117 Appelskriftet forkyndes for alle parter, der har deltaget i retsforhandlingerne for Retten. Artikel 39 finder anven- delse. Artikel 115 1. Enhver part, der har deltaget i retsforhandlingerne for Retten, kan indgive svarskrift inden to måneder efter appelskriftets forkyndelse. Fristen kan ikke forlænges. 2. Svarskriftet skal indeholde: a) navnet på den, der indgiver svarskriftet, og dennes adresse b) angivelse af, hvornår appelskriftet er blevet forkyndt for ham c) de retlige anbringender og argumenter, der påbe- råbes d) de påstande, der nedlægges. 1. Ud over appelskrift og svarskrift kan der afgives replik og duplik eller andet processkrift, såfremt præsi- denten efter en begæring herom fremsat senest syv dage efter forkyndelsen af henholdsvis svarskriftet eller replik- ken skønner det nødvendigt og udtrykkeligt tillader det med henblik på at give vedkommende part mulighed for at gøre sine synspunkter gældende eller med henblik på at skabe grundlag for afgørelsen om appellen. 2. Når påstanden i svarskriftet går ud på hel eller delvis ophævelse af Rettens afgørelse vedrørende et anbrin- gende, som ikke er omfattet af appelskriftet, kan appel- lanten samt enhver anden part inden to måneder efter forkyndelsen af det pågældende svarskrift indgive replik, som kun kan omhandle dette anbringende. Stk. 1 finder anvendelse på yderligere processkrifter, der indgives efter en sådan replik. 3. Når præsidenten giver tilladelse til, at der afgives replik og duplik eller andet processkrift, fastsætter han fristerne for indgivelse af disse processkrifter. 6. 3. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 65/33 Artikel 118 indgives, anvendes samme fremgangsmåde, når fristen for indgivelse af processkrifterne er udløbet. Med forbehold af nedenstående bestemmelser finder arti- kel 42, stk. 2, og artikel 43, 44, 55-90, 93, 95–100 og 102 anvendelse på forhandlingerne for Domstolen i sager, der angår appel af en afgørelse fra Retten. Artikel 119 Er det åbenbart, at appellen helt eller delvis skal afvises eller forkastes, kan Domstolen når som helst på grundlag af den refererende dommers rapport og efter at have hørt generaladvokaten ved begrundet kendelse beslutte helt eller delvis at afvise eller forkaste appellen. Artikel 120 Efter indgivelsen af de i artikel 115, stk. 1, og eventuelt artikel 117, stk. 1 og 2, omhandlede processkrifter kan Domstolen på grundlag af den refererende dommers rapport og efter at have hørt generaladvokaten og sagens parter beslutte at træffe afgørelse om appellen, uden at retsforhandlingerne omfatter et mundtligt stadium, med- mindre en part gør indsigelse herimod under henvisning til, at han ikke under den skriftlige forhandling har fået mulighed for fuldt ud at gøre sine synspunkter gæl- dende. Artikel 121 Den i artikel 44, stk. 1, omhandlede rapport forelægges Domstolen, efter at de i artikel 115, stk. 1, og eventuelt artikel 117, stk. 1 og 2, nævnte processkrifter er indgivet. Rapporten skal foruden de i artikel 44, stk. 1, nævnte forslag indeholde et forslag om, hvorvidt artikel 120 skal bringes i anvendelse. Hvis de nævnte processkrifter ikke Artikel 122 Såfremt der ikke gives appellanten medhold, eller såfremt der gives appellanten medhold, og Domstolen selv ende- ligt afgør sagen, træffer den afgørelse om sagens omkost- ninger. I tvister mellem Fællesskaberne og deres ansatte: — finder artikel 70 kun anvendelse ved appel iværksat af institutionerne — kan Domstolen som en undtagelse fra artikel 69, stk. 2, ved appel, der iværksættes af tjenestemænd eller øvrige ansatte ved en institution, fordele sagens omkostninger mellem parterne, såfremt det findes rimeligt. Hvis en appel hæves, finder artikel 69, stk. 5, anven- delse. Når der under en appel, der iværksættes af en medlems- stat eller en institution, der ikke har interveneret i den pågældende sag for Retten, gives appellanten medhold, kan Domstolen fordele sagens omkostninger mellem par- terne eller pålægge den vindende part at erstatte en tabende part de udgifter, der er påført denne ved appel- len. Artikel 123 Begæring om intervention under appellen indgives til Domstolen inden en måned efter den i artikel 16, stk. 6, omhandlede offentliggørelse. FEMTE AFSNIT PROCEDURER I HENHOLD TIL EØS-AFTALEN Artikel 123a I det i EØS-aftalens artikel 111, stk. 3, nævnte 1. tilfælde (1) indbringes sagen for Domstolen ved en anmodning, der indgives af de kontraherende parter i tvisten. Anmodningen forkyndes for de andre kontra- (1) EFT L 1 af 3. 1. 1994, s. 27. herende parter, Kommissionen, EFTA-Tilsynsmyndighe- den og i påkommende tilfælde for andre, til hvem der gives meddelelse om en præjudiciel forelæggelse, der rejser samme spørgsmål om fortolkning af fællesskabslov- givningen. Præsidenten giver de kontraherende parter og andre, for hvem anmodningen er forkyndt, en frist til at fremsætte skriftlige bemærkninger. C 65/34 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 3. 1999 Anmodningen indgives på et af de i artikel 29, stk. 1, nævnte sprog. Bestemmelserne i artikel 29, stk. 3–5, finder anvendelse. Bestemmelserne i artikel 104, stk. 1, finder anvendelse med de fornødne ændringer. og henleder deres opmærksomhed på de strafferetlige følger, en tilsidesættelse af denne pligt kan have i henhold til deres nationale lovgivning. 2. Straks efter fremsættelsen af den i foregående stykke omhandlede anmodning udpeger præsidenten den refere- rende dommer. Straks efter bestemmer førstegeneraladvo- katen, hvilken generaladvokat anmodningen skal henvises til. Domstolen træffer en begrundet afgørelse i et lukket retsmøde, efter at generaladvokaten er hørt. 2. Vidnerne aflægger ed i overensstemmelse med artikel 47, stk. 5, første afsnit, eller under de former, der er fastsat i deres nationale lovgivning. Såfremt rettergangsreglerne i vidnets hjemstat foruden edsaflæggelse giver mulighed for sammen med edsaflæg- gelsen eller i stedet for denne at afgive en hertil svarende erklæring, kan vidnet afgive en sådan erklæring på de betingelser og under de former, der er fastsat i vidnets nationale lovgivning. 3. Domstolens afgørelse underskrives af præsidenten, de dommere, der har taget del i rådslagningen og afstemnin- gen, samt af justitssekretæren, hvorefter den forkyndes for de kontraherende parter og andre berørte, jf. stk. 1. Såfremt den nationale lovgivning hverken hjemler mulig- hed for at aflægge ed eller at afgive en sådan erklæring, skal den i stk. 1 fastsatte fremgangsmåde følges. Artikel 123b 3. Bestemmelserne i stk. 2 finder tilsvarende anvendelse på sagkyndige, idet der dog i dette tilfælde henvises til artikel 49, stk. 6, første afsnit, i stedet for artikel 47, stk. 5, første afsnit, i dette reglement. I det i artikel 1 i protokol 34 til EØS-aftalen nævnte tilfælde forkyndes den nationale rets anmodning for sagens parter, de kontraherende parter, Kommissionen, EFTA-Tilsynsmyndigheden og i påkommende tilfælde for andre, til hvem der gives meddelelse om en præjudiciel forelæggelse, der rejser samme spørgsmål om fortolkning af fællesskabslovgivningen. Artikel 125 For så vidt ikke andet følger af EF-traktatens artikel 188 og Euratom-traktatens artikel 160 udfærdiger Domstolen i samråd med de pågældende regeringer et tillægsregle- ment om den fremgangsmåde, Domstolen skal følge med hensyn til: Hvis anmodningen ikke fremsættes på et af de i artikel 29, stk. 1, nævnte sprog, skal den være vedlagt en oversættelse til et af disse sprog. a) retsanmodninger b) ansøgninger om fri proces Parterne, de kontraherende parter og andre berørte, jf. stk. 1, kan inden to måneder fra forkyndelsen indgive indlæg eller andre skriftlige udtalelser. c) Domstolens anmeldelse af vidners og sagkyndiges edsbrud, jf. EF-statuttens artikel 27 og EKSF-statut- tens og Euratom-statuttens artikel 28. Rettergangsmåden er omfattet af bestemmelserne i dette reglement, dog med de tilpasninger, der følger af anmod- ningens særlige karakter. AFSLUTTENDE BESTEMMELSER Artikel 126 Dette reglement træder i stedet for procesreglement af 4. december 1974 for De Europæiske Fællesskabers Dom- stol (De Europæiske Fællesskabers Tidende L 350 af 28. december 1974, side 1), senest ændret den 15. maj 1991. Artikel 124 Artikel 127 1. Præsidenten pålægger personer, der skal aflægge ed for Domstolen som vidner eller sagkyndige, at tale sand- hed og udføre deres hverv samvittighedsfuldt og upartisk, Dette reglement, som har retsgyldighed på de sprog, der er nævnt i artikel 29, stk. 1, offentliggøres i De Europæi- ske Fællesskabers Tidende og træder i kraft den første dag i den anden måned efter offentliggørelsen. 6. 3. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 65/35 BILAG I AFGØRELSE VEDRØRENDE FRI- OG HELLIGDAGE DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS DOMSTOL HAR — under henvisning til procesreglementets artikel 80, stk. 2, hvorefter Domstolen udfærdiger en liste over lovbestemte fri- og helligdage — TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE: Artikel 1 Den i procesreglementets artikel 80, stk. 2, nævnte liste over lovbestemte fri- og helligdage fastsættes som følger: — nytårsdag — anden påskedag — den 1. maj — Kristi himmelfartsdag — anden pinsedag — den 23. juni — den 24. juni, når den 23. juni falder på en søndag — den 15. august — den 1. november — den 25. december — den 26. december. De i stk. 1 nævnte lovbestemte fri- og helligdage er dem, der gælder på det sted, hvor Domstolen har sæde. Bestemmelserne i procesreglementets artikel 80, stk. 2, finder kun anvendelse på de i denne afgørelses artikel 1 nævnte lovbestemte fri- og helligdage. Artikel 2 Artikel 3 Denne afgørelse, som udgør bilag I til procesreglementet, træder i kraft samme dag som procesreglemen- tet. Afgørelsen offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende. C 65/36 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 3. 1999 BILAG II AFGØRELSE OM PROCESFRISTERS FORLÆNGELSE UNDER HENSYN TIL AFSTANDEN DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS DOMSTOL HAR — under henvisning til procesreglementets artikel 81, stk. 2, om procesfristers forlængelse under henvisning til afstanden — TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE: Artikel 1 Medmindre parterne har deres sædvanlige opholdssted i Storhertugdømmet Luxembourg, forlænges procesfristerne under hensyn til afstanden således: — for Kongeriget Belgien med to dage — for Forbundsrepublikken Tyskland, Den Franske Republiks europæiske territorium og Kongeriget Nederlandenes europæiske territorium med seks dage — for Kongeriget Danmarks europæiske territorium, Irland, Den Hellenske Republik, Den Italienske Republik, Det Forenede Kongerige, Kongeriget Spanien, Republikken Østrig, Republikken Portugal (med undtagelse af Azorerne og Madeira), Republikken Finland og Kongeriget Sverige med ti dage — for andre europæiske lande og territorier med to uger — for Republikken Portugals autonome regioner Azorerne og Madeira med tre uger — for andre lande, departementer og territorier med en måned. Artikel 2 Denne afgørelse, som udgør bilag II til procesreglementet, træder i kraft samme dag som procesreglemen- tet. Afgørelsen offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende


title: Η απασχόληση στην Ευρώπη 1998 : Θέσεις εργασίσς για τους ανθρώπους, άνθρωποι για τις θέσεις εργασίας.

eurovoc_concepts:
EU employment policy
European Social Fund
job creation
labour market


title: Midas-Net : Multimedia-Inhalt: Europa ist dabei: Multimedia information demonstration and support network: Info 2000.

eurovoc_concepts:
EU programme
access to information
electronic mail
information network
information system
information technology
information user


title: Sysselsättning i Europa 1998 : Arbete för folket, folket i arbete: Att omsätta politiska riktlinjer i handling.


title: Verordening (EG) nr. 488/1999 van de Commissie van 5 maart 1999 tot vaststelling van forfaitaire invoerwaarden voor de bepaling van de invoerprijzen van bepaalde soorten groenten en fruit

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
perennial vegetable
pip fruit

formats: pdf print

text: 6. 3. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 59/1 I (Besluiten waarvan de publicatie voorwaarde is voor de toepassing) VERORDENING (EG) Nr. 488/1999 VAN DE COMMISSIE van 5 maart 1999 tot vaststelling van forfaitaire invoerwaarden voor de bepaling van de invoer- pr¶zen van bepaalde soorten groenten en fruit DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening (EG) nr. 3223/94 van de Commissie van 21 december 1994 houdende uitvoeringsbepalingen van de invoerregeling voor groenten en fruit (1), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verordening (EG) nr. 1498/98 (2), en met name op artikel 4, lid 1, Overwegende dat in Verordening (EG) nr. 3223/94 op grond van de multilaterale handelsbesprekingen in het kader van de Uruguay-Ronde de criteria z¶n vastgesteld aan de hand waarvan de Commissie voor de producten en de periodes die in de b¶lage b¶ die verordening z¶n vermeld, de forfaitaire waarden b¶ invoer uit derde landen vaststelt; Overwegende dat op grond van de bovenvermelde criteria de forfaitaire invoerwaarden moeten worden vastgesteld op de in de b¶lage b¶ deze verordening vermelde niveaus, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 De in artikel 4 van Verordening (EG) nr. 3223/94 bedoelde forfaitaire invoerwaarden worden vastgesteld zoals aangegeven in de tabel in de b¶lage b¶ deze veror- dening. Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op 6 maart 1999. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepassel¶k in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 5 maart 1999. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 337 van 24. 12. 1994, blz. 66. (2) PB L 198 van 15. 7. 1998, blz. 4. L 59/2 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 6. 3. 1999 B(cid:246)LAGE b¶ de verordening van de Commissie van 5 maart 1999 tot vaststelling van forfaitaire invoerwaarden voor de bepaling van de invoerpr¶zen van bepaalde soorten groenten en fruit GN-code Code derde landen (1) (in EUR/100 kg) Forfaitaire invoerwaarde 0702 00 00 0707 00 05 0709 10 00 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 052 204 212 624 999 052 068 999 220 999 052 204 999 052 204 212 600 624 999 052 600 999 039 060 388 400 404 508 512 528 706 720 728 999 052 388 400 512 528 624 999 108,7 45,6 96,1 174,5 106,2 118,3 107,2 112,8 194,7 194,7 115,3 122,8 119,1 32,6 41,2 45,3 50,0 49,9 43,8 42,0 58,8 50,4 80,9 36,7 137,1 81,9 74,2 86,3 98,3 102,3 107,2 78,4 95,7 89,0 146,9 77,2 82,8 70,3 70,1 73,5 86,8 (1) Landennomenclatuur vastgesteld b¶ Verordening (EG) nr. 2317/97 van de Commissie (PB L 321 van 22. 11. 1997, blz. 19). De code „999” staat voor „andere oorsprong”