title: Komission kertomus neuvostolle ja Euroopan parlamentille direktiivien 90/364, 90/365 ja 93/96 soveltamisesta - (Oleskeluoikeus)

eurovoc_concepts: discrimination on the basis of nationality

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 17. 03. 1999 KOM(1999)127 lopull. KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE DIREKTIIVIEN 90/364, 90/365 ja 93/96 SOVELTAMISESTA (OLESKELUOIKEUS) TIIVISTELMÄ jälkeen oikeus henkilöt. Pitkän prosessin Vapaata liikkuvuutta koskevan oikeuden saivat aluksi ainoastaan taloudellista toimintaa harjoittavat koskemaan jäsenvaltioiden kansalaisia, vaikka nämä eivät harjoittaisi taloudellista toimintaa. Tämä uudistus sisältyy opiskelijoiden, eläkkeensaajien ja muiden työelämän ulkopuolella olevien oleskeluoikeudesta 28. kesäkuuta 1990 annettuihin kolmeen direktiiviin. Oleskeluoikeutta laajennettiin EY:n perustamissopimukseen lisättiin 8 a artikla, jonka myötä jokaiselle kansalaiselle taataan henkilökohtainen perusoikeus vapaasti liikkua ja oleskella jäsenvaltioiden alueella. Johdettuun oikeuteen sisältyviä tätä oikeutta koskevia edellytyksiä ja yksityiskohtaisia sääntöjä sovelletaan kuitenkin edelleen. juhlavasti Maastrichtin sopimuksella: laajennettiin ehdoin tietyin Tämän kertomuksen tarkoituksena on arvioida opiskelijoiden, eläkkeensaajien ja muiden työelämän ulkopuolella olevien oleskeluoikeudesta annettujen kolmen direktiivin soveltamista. Direktiivien saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä on ensimmäinen arvioitavista näkökohdista. Aluksi on todettava, että direktiivien saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä on ollut vaivalloista. Ainoastaan kolme jäsenvaltiota toimi täsmällisesti ja saattoi direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä määräpäivään 30. kesäkuuta 1992 mennessä. Komission muita jäsenvaltioita vastaan aloittamia jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevia menettelyjä, jotka liittyivät laiminlyönteihin direktiivien saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä, päätettiin sitä mukaa kuin toimenpiteitä direktiivien saattamiseksi osaksi lainsäädäntöä toteutettiin. Yhtä jäsenvaltiota vastaan menettelyä jatkettiin kansallista saattamalla asia tuomioistuimen käsiteltäväksi, ja asiasta annettiin tuomio vuonna 1997. Niiden toimenpiteiden sisällöstä, joilla direktiivit saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevat komission täytyi käynnistää menettelyt 14 jäsenvaltiota vastaan, jotka eivät olleet kaikilta osin saattaneet direktiiviä osaksi kansallista lainsäädäntöä. Riita-asioiden osuus on epätavallisen suuri suhteessa asianomaisten säännösten sisältöön. Suurin osa menettelyistä päätettiin sitä mukaa kuin jäsenvaltiot olivat muuttaneet lainsäädäntöään. Komission täytyi kuitenkin saattaa kahden jäsenvaltion osalta asia tuomioistuimen käsiteltäväksi vuonna 1998. toimijoiden kokemukset, jäsenvaltioiden Direktiivin hallintoelinten saamat kokemukset, muodostavat toisen osatekijän direktiivien soveltamisen arvioinnissa. sanoen kansalaisten toisin ja Komissiolle jätetyistä kanteluista ja Euroopan parlamentille esitetyistä vetoomuksista käyvät ilmi hankaluudet, joita kansalaisilla on ollut direktiivien soveltamisessa: epävarmuus noudatettavista menettelyistä, oleskeluluvan saamiseksi vaadittavien menettelyjen pitkä kesto ja monimutkaisuus sekä hankaluudet sairausvakuutusta sekä tuloja ja varoja koskevien edellytysten täyttymisessä. Hallintoelimet ovat ja niillä on hankaluuksia varsinkin tuloja ja varoja sekä sairausvakuutusta koskevien edellytysten arvioinnissa. toisinaan epävarmoja sovellettavista säännöksistä Ensimmäiset päätelmät, jotka komissio tekee kolmen direktiivin soveltamisesta, ovat neljän suuntaiset: - on parannettava kansalaisille suunnattua tiedotusta - yhteisön nykyisen varmistuttava - henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta annettua yhteisön lainsäädäntöä on muutettava luettavammaksi ja lainsäädäntöä on jäsenneltävä uudelleen EU:n kansalaisuuden käsitteen ympärille - on aloitettava nykyisen lainsäädännön sisältömuutosten tarkastelu. lainsäädännön noudattamisesta on edelleen johdonmukaisesti Johdanto Henkilöiden vapaa liikkuvuus sisältää oikeuden mennä muihin kuin siihen yhteisön jäsenvaltioon, jonka kansalaisia henkilöt ovat, sekä liikkua ja oleskella kyseisissä muissa jäsenvaltiossa ja mahdollisesti jäädä niiden alueelle. Oikeutta käytettäessä kansalaisuuteen perustuva syrjintä on kielletty. Alun perin Euroopan yhteisön edellytti jäsenvaltion (ensisijaisesti) valtiossa. Oleskeluoikeus oli siis ammattitoiminnan harjoittamista koskevan oikeuden välitön seuraus1. oleskeluoikeus toiminnan jäsenvaltiossa kyseisessä toisessa harjoittamista taloudellisen kansalaisten Tämä tilanne ei voinut kuitenkaan jäädä pysyväksi, sillä se ei kaikilta osin vastannut Rooman sopimuksen 3 artiklan c kohdassa vahvistettuja tavoitteita ("henkilöiden. vapaata liikkuvuutta rajoittavien esteiden poistaminen jäsenvaltioiden väliltä") eikä Pariisissa vuonna 1974 pidetyssä huippukokouksessa ilmaistua poliittista tahtoa edetä kohti "kansalaisten Eurooppaa"2. liikkuvuudesta Komissio vastasi uuteen käsitykseen henkilöiden vapaasta ehdottamalla vuodesta 1979 alkaen3 oleskeluoikeuden laajentamista muihin henkilöryhmiin, jotka eivät harjoita taloudellista toimintaa, sillä komissio piti tätä edistysaskelta tärkeänä sisämarkkinoiden toteutumisessa. Mutta vasta noin kymmenen vuotta myöhemmin Euroopan yhtenäisasiakirjan valmistelun ja hyväksymisen myötä luotiin prosessin loppuun viemiseksi tarvittavat olosuhteet. Vedettyään takaisin vuonna 1979 tekemänsä ehdotuksen komissio jakoi ehdotuksen sisällön vuonna 1989 kolmeen uuteen ehdotukseen4, jotka koskivat opiskelijoita, eläkkeensaajia ja muita työelämän ulkopuolella olevia5. Neuvosto hyväksyi 28. kesäkuuta 1990 direktiivin 90/364 oleskeluoikeudesta6, direktiivin 90/365 ammattitoimintansa lopettaneiden työntekijöiden ja itsenäisten ammatinharjoittajien oleskeluoikeudesta7 ja direktiivien 90/366 opiskelijoiden oleskeluoikeudesta. Tämä johdetussa oikeudessa toteutettu oleskeluoikeuden soveltamisalan laajennus vahvistettiin myöhemmin EY:n perustamissopimukseen lisätyllä 8 a artiklalla: "Jokaisella unionin kansalaisella on oikeus vapaasti. oleskella jäsenvaltioiden alueella, jollei tässä sopimuksessa määrätyistä tai sen soveltamisesta annetuissa säännöksissä säädetyistä rajoituksista ja ehdoista muuta johdu". juhlallisesti Maastrichtin sopimuksella 1 Vrt. esimerkiksi EY:n perustamissopimuksen 48 artiklan 3 kohta. 2 Vrt. komission kertomus unionin kansalaisuuden toteutumisesta, 21. 12. 1993, KOM(93)702 lopullinen, kohta n. 3 KOM(79)215 lopullinen, EYVL C 207,17. 8. 1979, s. 14. 4 EYVLC 191, 28. 7. 1989. 5 Tässä kertomuksessa käsitteellä "muut työelämän ulkopuolella olevat" tarkoitetaan direktiivin 90/364 edunsaajia. 6 EYVL L 180, 13. 7. 1990, s. 26. 7 EYVL L 180, 13. 7. 1990, s. 28. 8 EYVL L 180, 13. 7. 1990, s. 30. Oleskeluoikeus vahvistetaan 8 a artiklalla henkilökohtaiseksi perusoikeudeksi9 kumoamatta kuitenkaan aiemmin hyväksyttyä johdettua oikeutta ja erityisesti direktiivejä 90/364, 90/365 sekä direktiiviä 9 3 / 9 6, jolla direktiivi 90/366 korvattiin tuomioistuimen kumottua sen11. Itse oleskeluoikeuden lisäksi on syytä yleisesti korostaa Maastrichtin sopimuksella lisätyn 8 artiklan 2 kohdan mukaista Unionin EY:n perustamissopimukseen kansalaisen aseman merkitystä: "Unionin kansalaisilla on tässä sopimuksessa määrätyt oikeudet ja velvollisuudet". Yksi olennaisista oikeuksista on tuomioistuimen äskettäin antamassa "perustamissopimuksen 6 artiklassa määrätty oikeus olla joutumatta kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kohteeksi perustamissopimuksen asiallisella soveltamisalalla". tuomiossa mainittu Tämän komission laatiman kertomuksen tarkoituksena on täyttää velvollisuus, jonka mukaan komission on annettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle selvitys niiden kolmen direktiivin soveltamisesta, joilla oleskeluoikeus laajennetaan koskemaan kaikkia yhteisön kansalaisia, myös niitä, jotka eivät harjoita taloudellista toimintaa, sillä edellytyksellä, että kyseiset henkilöt kuuluvat sairausvakuutuksen piiriin ja että heillä on tuloja ja varoja, jotka ovat suuruudeltaan siinä määrin riittävät, että he eivät joudu turvautumaan vastaanottavan jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmään. On syytä huomata, että näitä kolmea direktiiviä sovelletaan myös Euroopan talousalueella ja että EFTAn valvontaviranomainen laatii parhaillaan kertomusta direktiivien soveltamisesta Norjassa, Islannissa ja Liechtensteinissa. Edellä mainittujen direktiivien soveltamista käsittelevä komission kertomus on jaettu neljään osaan: 1. lyhyt katsaus direktiivien sisältöön 2. sen tarkastelu, miten direktiivit on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä sekä määräaikojen noudattamisen että toteutettujen kansallisten toimenpiteiden sisällön näkökulmasta 3. direktiivien "toimijoilta", joita ovat EU:n kansalaiset ja oleskelua koskevissa tietojen asioissa tarkastelu 4. tulevaisuudessa soveltamisesta pohdittavista aihealueista ja toteutettavista toimista, jotta oleskeluoikeus voisi toteutua entistä paremmin. toimivaltaiset hallintoelimet, direktiivien tilanneselvitys direktiivien toiminnasta saatujen suunnitelma ja 9 Vrt. komission toinen kertomus unionin kansalaisuuden toteutumisesta, 27. 5. 1997, KOM(97) 230 lopullinen, s. 15. 10EYVLL317, 18. 12. 1993, s. 59. 11 7. 7. 1992 annettu tuomio, asia C-295/90, Kok. 1992, s. 1-4193. 12 12. 5. 1998 annettu tuomio, asia C-85/95, Kok. 1998, s. 1-2691. 1. Direktiivien sisältö 1. 1. Eläkkeensaajat ja muut työelämän ulkopuolella olevat: Direktiivit 90/365 ja 90/364 antavat eläkkeensaajille ja muille työelämän ulkopuolella oleville mahdollisuuden oleskeluoikeuden saamiseen kahden edellytyksen täyttyessä: heillä on oltava tuloja ja varoja, jotka ovat suuruudeltaan siinä määrin riittävät, että he eivät jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmään, minkä lisäksi heidän on kuuluttava sairausvakuutuksen piiriin kaikkien riskien varalta vastaanottavassa jäsenvaltiossa (1 artiklan 1 kohta). oleskeluaikanaan vastaanottavan turvautumaan joudu Tulot sosiaaliturvalainsäädännön mukaisiin tulo-ja varallisuusrajoihin (1 artiklan 2 kohta). vastaanottavan maan riittäviksi suhteessa katsotaan varat ja Perheenjäsenistä puoliso ja puolisoiden huollettavina olevat jälkeläiset ja ylenevässä polvessa olevat sukulaiset voivat asettua oleskeluoikeuden saajan kanssa toiseen jäsenvaltioon (1 artiklan 2 kohta). Oleskeluluvan voimassaoloaika voidaan rajoittaa viideksi vuodeksi, ja jäsenvaltiot voivat tarpeen mukaan vaatia luvan uudistamista kahden ensimmäisen vuoden 1 "\ eri oleskelun jälkeen (2 artikla). Viittauksista (2 artikla) direktiivin 68/360 säännöksiin käy ilmi, että oleskelulupa on voimassa maan koko alueella, että sen voimassaoloon eivät vaikuta enintään kuuden kuukauden yhtäjaksoiset oleskelun keskeytymiset, että lupa myönnetään maksutta tai hintaan, joka ei ylitä vastaanottavan jäsenvaltion kansalaisille myönnettävistä henkilötodistuksista perittäviä kuluja ja että perheenjäseniltä, jotka eivät ole jonkin jäsenvaltion kansalaisia, mahdollisesti vaadittavat viisumit ovat maksuttomia ja kaiken kattavia. Puolisolla ja huollettavina olevilla lapsilla on kansalaisuudesta riippumatta oikeus ryhtyä palkattuun työhön tai toimia itsenäisenä ammatinharjoittajana vastaanottavan jäsenvaltion koko alueella (2 artikla). Oleskeluoikeuden on oltava voimassa niin kauan kuin edunsaaja täyttää riittäviä tuloja ja varoja sekä sairausvakuutuksen piiriin kuulumista koskevat edellytykset (3 artikla). 1. 2. Opiskelijat: Ennen direktiivin 93/96 säännösten esittelyä on syytä lyhyesti kerrata tuomioistuimen oikeuskäytäntöä opiskelijoiden oleskeluoikeuden perustasta. Opiskelijoiden oleskeluoikeuden perusta: Neuvoston sanamuoto direktiivissä 90/366 ("jäsenvaltiot myöntävät oleskeluoikeuden kaikille opiskelijoille") poikkeaa komission vuonna 1989 tekemästä ehdotuksesta ("jäsenvaltiot tunnustavat oleskeluoikeuden"). Komissio arvioi Gravier-tuomion14 jälkeen, että opiskelijoiden oleskeluoikeus on johdettavissa syrjinnän kieltämisestä 13 Neuvoston direktiivi, annettu 15. lokakuuta 1968, jäsenvaltioiden työntekijöiden ja heidän perheidensä liikkumista ja oleskelua yhteisön alueella koskevien rajoitusten poistamisesta, EYVL L 257, 19. 10. 1968. 14 13. 2. 1985 annettu tuomio, asia 293/83, Kok. 1985, s. 593. jäsenvaltioiden kansalaisten välillä ammatilliseen koulutukseen pääsyssä ja muutti tämän tuomion jälkeen direktiiviehdotustaan siten, että opiskelijat eivät kuuluneet ehdotuksen soveltamisalaan15. Kun tuomioistuin oli kumonnut direktiivin 90/36616, komissio käytti uudelleen vuonna 1993 antamassaan ehdotuksessa17 vuoden 1989 ehdotukseen sisältynyttä sanamuotoa (jäsenvaltiot "tunnustavat" oleskeluoikeuden). Tämän sanamuodon valintaa tuki Raulin-tuomio, joka annettiin 26. 2. 199218 ja jossa joka on tuomioistuin hyväksytty ammatilliseen koulutukseen toisessa jäsenvaltiossa, on oleskeluoikeus kyseisessä toisessa valtiossa voidakseen osallistua koulutukseen sen keston ajan". Neuvoston hyväksymä direktiivin 93/96 teksti sisältää jälleen sanamuodon, jossa jäsenvaltiot "tunnustavat" oleskeluoikeuden. toteaa oikeudesta seuraavaa: "jäsenvaltion kansalaisella, Direktiivin 93/96 mukaiset oleskeluoikeutta koskevat yksityiskohtaiset säännöt: Oleskeluoikeuden saamiseksi edellytetään, että opiskelija on ilmoittautunut virallisesti hyväksyttyyn ammatilliseen osallistuakseen koulutukseen, ja että hän kuuluu sairausvakuutuksen piiriin (1 artikla). Tuloistaan ja varoistaan opiskelija voi tehdä pelkän ilmoituksen (1 artikla). oppilaitokseen päätoimisesti Oleskeluoikeus koskee myös puolisoa ja muista perheenjäsenistä ainoastaan huollettavana olevia lapsia (1 artikla). Oleskeluluvan voimassaoloaika voi olla sama kuin koulutuksen kesto tai yksi vuosi, jos koulutuksen kesto on yli yksi vuosi (2 artiklan 1 kohta). Direktiivissä viitataan direktiiviin 68/360 oleskeluluvasta perittävien maksujen ja perheenjäsenten viisumien myöntämisen yksityiskohtaisten sääntöjen osalta (2 artiklan 2 kohta). Puolisolla ja huollettavina olevilla lapsilla oikeus ryhtyä palkattuun työhön tai toimia itsenäisenä ammatinharjoittajana koko vastaanottavan jäsenvaltion alueella (2 artiklan 2 kohta). Direktiivissä täsmennetään viittaamalla epäsuorasti tuomioistuimen oikeuskäytäntöön, että opiskelijoilla ei ole mahdollisuutta direktiivin nojalla saada vastaanottavalta jäsenvaltiolta oleskelukulut kattavaa stipendiä (3 artikla). Oleskeluoikeus on voimassa niin kauan kuin edunsaaja täyttää 1 artiklan 1 kohdan mukaiset edellytykset (4 artikla). 15 KOM(85)292 lopullinen, EYVL C 171, 10. 7. 1985, s. 8. 16 Tuomioistuin katsoi, että direktiivin olisi pitänyt perustua perustamissopimuksen 7 artiklan 2 kohtaan eikä 235 artiklaan, jonka neuvosto oli hyväksynyt oikeusperustaksi. Tuomioistuimen näkemystä tukivat myös Euroopan parlamentti kanteessaan sekä komissio väUintulokirjelmässään. Vrt. Edellä oleva alaviite 11. 17 KOM(93) 209 lopullinen. 18 Asia C-3 57/89, Kok. 19921-1207. 2. Direktiivien saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä Kun komission yksiköt olivat tutkineet jäsenvaltioissa hyväksyttyjä toimenpiteitä, joilla direktiivit saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, komission täytyi aloittaa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva menettely lähes kaikkia jäsenvaltioita vastaan, koska ne eivät olleet asianmukaisesti saattaneet direktiivien 90/364, 90/365 ja 93/96 yhtä tai useampaa säännöstä osaksi kansallista lainsäädäntöä. 2. 1. Direktiivien mukaisen määräajan, jossa säännökset on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä, noudattaminen Direktiivien 90/364, 90/365 ja 90/366 5 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on saatettava direktiivien noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 30. kesäkuuta 1992. Ainoastaan kolme direktiiveissä vahvistettua määräaikaa ja saattoi voimaan direktiivit saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, kesäkuussa 1992. (Alankomaat, Tanska jäsenvaltiota ja Espanja) noudatti joilla toimenpiteet, Komissio aloitti jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn muita jäsenvaltioita vastaan, koska nämä eivät olleet saattaneet direktiivejä osaksi kansallista lainsäädäntöään, ja virallinen ilmoitus annettiin niille tiedoksi lokakuussa 1992. Nämä jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevat menettelyt rajoittuivat direktiiveihin 90/364 ja 90/365. koska Euroopan parlamentti oli pannut vireille direktiiviä 90/366 koskevan kumoamiskanteen 28. syyskuuta 1990. ilmoitusten antamisen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jälkeen Virallisten jättämistä koskevat menettelyt sen vuoksi, että jäsenvaltiot eivät olleet saattaneet direktiivejä 90/364 ja 90/365 osaksi kansallista lainsäädäntöään, etenivät vaihtelevasti eri jäsenvaltioiden kohdalla. Komissio päätti päättää menettelyt sitä mukaa kuin jäsenvaltiot hyväksyivät toimenpiteitä, joilla direktiivit saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä 9. jättämistä koskevaa menettelyä jatkettiin Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta kuitenkin Saksaa vastaan. Koska syyskuussa 1993 tiedoksi annettuun perusteltuun lausuntoon ei saatu tyydyttävää vastausta, komissio saattoi asian tuomioistuimen käsiteltäväksi 24. maaliskuuta 1995. Saksan hallituksen mukaan kanne oli perusteeton, ja se vetosi ulkomaalaislain (Ausländergesetz) 2 §:n 2 momenttiin, jossa mainitaan yhteisön lainsäädännön ensisijaisuus suhteessa kansalliseen lainsäädäntöön sekä huomautti, että Saksan osavaltioiden (Länder) toimivaltaisia hallintoelimiä oli kehotettu soveltamaan direktiivejä kaikilta osin. Tuomioistuin totesi 20. maaliskuuta 1997 antamassaan tuomiossa20, että Saksa ei ollut saattanut voimaan määräajassa niitä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, 19 Ajankohdat, jolloin toimenpiteet direktiivien saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä hyväksyttiin, käyvät ilmi tämän kertomuksen liitteen 1 pääkohdat sisältävästä taulukosta. 20 Asia C-96/95, komissio v. Saksa, Kok. 1997,1-1653. Tuomioistuin jotka ovat välttämättömiä direktiivien 90/364 ja 90/365 saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä. Tuomioistuin vahvisti kaikilta osin komission riita-asiassa totesi, että "kun Ausländergesetzm 2 §:n esittämät perustelut. 2 momentissa vain viitataan yhteisön oikeuteen, direktiivejä 90/364/ETY ja 90/365/ETY, joilla luodaan oikeuksia toisten jäsenvaltioiden kansalaisten hyväksi, ei panna täytäntöön siten, että näiden direktiivien tosiasiallinen ja täysimääräinen soveltaminen turvattaisiin riittävän selvästi ja täsmällisesti" (36. perustelukappale) ja että "näissä kahdessa direktiivissä säänneltyjä oikeudellisia tilanteita koskevia julkisuus-, selvyys- ja varmuusvaatimuksia ei noudateta vain ilmoittamalla näistä direktiiveistä toimivaltaisille kansallisille viranomaisille" (39. perustelukappale). Itävalta, Suomi ja Ruotsi sen sijaan huolehtivat jo ennen liittymistään Euroopan unioniin saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä, koska niitä koskeva velvoite sisältyi 1. tammikuuta 1994 voimaan tulleeseen sopimukseen Euroopan talousalueesta. tammikuuta 1995) direktiivien (1. Opiskelijoiden oleskeluoikeuden osalta tuomioistuin kumosi 7. heinäkuuta 1992 tuomiossa21 direktiivin 90/366, joten komission täytyi tarkastella antamassaan uudelleen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevien menettelyjen mahdollista aloittamista. Koska tuomioistuin täsmensi tuomiossaan direktiivin 90/366 vaikutusten säilyvän voimassa kunnes annetaan uusi, oikeusperustaltaan asianmukainen direktiivi, komissio katsoi, että velvoite saattaa direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöä säilyi, vaikka direktiivi oli muodollisesti kumottu. Komissio antoi huhtikuun 1993 alussa asiaa koskevan virallisen ilmoituksen niille jäsenvaltioille, jotka eivät siihen mennessä olleet saattaneet direktiiviä 90/366 osaksi kansallista lainsäädäntöä ja ilmoitti niille aikomuksestaan aloittaa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevat menettelyt. Neuvoston 29. lokakuuta 1993 antama direktiivi 93/96 opiskelijoiden oleskeluoikeudesta22 oli sisällöltään lähes sama kuin direktiivi 90/366, jonka tämä uusi direktiivi korvasi. Uusi direktiivi muutti jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevien menettelyjen aloittamisen tilannetta, jos direktiivejä ei ollut saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä: komission täytyi tämän jälkeen käyttää perustana uutta direktiiviä 93/96, jonka 6 artiklan mukaan direktiivi piti saattaa osaksi kansallista lainsäädäntöä viimeistään 31. joulukuuta 1993. Helmikuussa 1994 komissio antoi virallisen ilmoituksen Saksalle, Belgialle ja Ranskalle. Nämä olivat ainoat jäsenvaltiot, jotka eivät olleet siihen mennessä saattaneet opiskelijoiden oleskeluoikeudesta annettua direktiiviä osaksi kansallista lainsäädäntöä. Belgiaa ja Ranskaa vastaan aloitetut menettelyt päätettiin vuosina 1994 ja 1995. Saksalle sitä vastoin lähetettiin perusteltu lausunto huhtikuussa 1995 ja täydentävä perusteltu lausunto lokakuussa 1996. Menettely päätettiin vasta vuonna 1997, kun 17. heinäkuuta 1997 annettiin asiaa koskeva määräys {Verordnung). täyttivät Lukuun ottamatta Tanskaa, Espanjaa velvollisuutensa säädetyssä määräajassa, kaikki muut jäsenvaltiot saattoivat direktiivit 90/364, 90/365 ja 90/366-93/96 osaksi kansallista lainsäädäntöä eri ja Alankomaita, jotka 21 Ks. edelläoleva alaviite 11. 22 Ks. edellä oleva alaviite 10. 23 "Vanhat" kaksitoista jäsenvaltiota. lainsäädäntöä ja näin ollen oleskeluoikeuden pituisin viivein, vaikka kansalliseen lainsäädäntöön sisällytettävien säännösten määrä oli vähäinen ja vaikka sisällyttämiseen ei liittynyt erityisiä oikeudellisia ongelmia. Jäsenvaltioiden aloitteettomuus direktiivien saattamisessa osaksi kansallista laajentamisessa koskemaan uusia henkilöryhmiä on nähtävästi suhteutettava menneisyyden tapahtumiin. Kolmenkymmenen vuoden ajan ihmisten vapaata liikkuvuutta on liittyvän talouden näkökulmasta ja tämän käytännön elämään käsitelty liikkuvuuden myötä irtautunut henkilökohtainen oikeus vapaaseen liikkuvuuteen. päämääristä talouden syntynyt on 2. 2. Toimenpiteiden, joilla direktiivit saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, yhdenmukaisuus direktiivien kanssa 2. 2. 2. Säännökset joita ei ollut asianmukaisesti saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä: - Eläkkeensaajien ja työelämän ulkopuolella olevien tulojen ja varojen luonne ja niitä koskevat todisteet: Direktiivien 90/365 ja 90/364 1 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään, että asianomaisten henkilöiden (eläkkeensaajien ja työelämän ulkopuolella olevien) oleskeluoikeuden saamisen edellytyksenä on se, "että heillä on riittävästi turvautumaan tuloja vastaanottavan maan kolmannessa alakohdassa mainitaan tulojen ja varojen riittäviksi katsottavien vähimmäisrajojen määrittelyssä noudatettava menettely. Direktiiveissä ei eritellä, minkä tyyppiset tulot ja varat on tarkoitus ottaa huomioon, eikä niissä mainita todisteita, joiden esittämistä toimivaltaiset viranomaiset voivat vaatia. ja varoja, niin, että he eivät oleskeluaikanaan sosiaaliturvajärjestelmään". joudu ja Toisessa tehokkaasti valvoa jotka antavat vastaanottavalle Kun otetaan huomioon direktiivien 90/365 ja 90/364 1 artiklan 1 kohdan sanamuotoja jäsenvaltiolle direktiivien sellaiset säännökset, mahdollisuuden toimia tulojen tapauksissa, joissa asianomaisilla henkilöillä ei enää ole riittäviä tuloja ja varoja, komissio katsoo, että direktiivien 1 artiklan 1 kohtaa ei ole asianmukaisesti saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä sellaisin kansallisin säännöksin, joilla keinotekoisesti rajataan huomioon otettavien luokkia tai joilla asetetaan kohtuuttoman suuria vaatimuksia hyväksyttävien todisteiden luonteelle. ja varojen pysyvyyttä tulojen ja varojen ja Komissio aloitti jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevat menettelyt niitä jäsenvaltioita vastaan, jotka komission mukaan eivät olleet asianmukaisesti (eri asteisesti) saattaneet direktiivien 90/365 ja 90/364 1 artiklan 1 kohtaa osaksi kansallista lainsäädäntöä (Ranska, Italia). - Eläkkeensaajien ja työelämän ulkopuolella olevien oleskeluluvan uudistaminen: Direktiivien 90/364 ja 90/365 2 artiklan 1 kohdan mukaan oleskeluoikeus vahvistetaan myöntämällä oleskelulupa, jonka voimassaoloaika voidaan rajoittaa viiteen vuoteen, minkä lisäksi kyseisessä kohdassa täsmennetään, että "jäsenvaltiot voivat, jos ne pitävät sitä tarpeellisena, kuitenkin vaatia luvan uudistamista kahden ensimmäisen vuoden oleskelun jälkeen". 10 jäsenvaltion että uudistaminen Komissio tulkitsee luvan uudistamisen direktiivien valmisteluvaiheen näkökulmasta siten, toimivaltaisille antaa vastaanottavan viranomaisille mahdollisuuden valvoa, tarpeen niin vaatiessa, tiettyjen henkilöiden tilannetta hallinnollisesti, mikäli oleskeluluvan ensimmäisen haun ajankohtana on syytä epäillä henkilön mahdollisuuksia täyttää direktiivien 1 artiklassa säädetyt, sairausvakuutuksen piiriin kuulumista ja tuloja ja varoja koskevat edellytykset. Näin ollen komissio katsoi, että direktiivejä ei ollut edelleenkään asianmukaisesti saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, jos eläkkeensaajan tai työelämän ulkopuolella olevan henkilön oleskelulupa uudistetaan aina kahden vuoden jälkeen tai jos kyseisten henkilöiden oleskeluluvan voimassaoloaika rajoitetaan pääosin kahteen vuoteen. rajoittaminen kahteen vuoteen on ensinnäkin Oleskeluluvan voimassaoloajan toimivaltaisille direktiivien vastaista, minkä lainsäädännöissä viranomaisille tätä menettelyä varmistumatta siitä, että voimassaoloaika rajoitetaan kahteen vuoteen ainoastaan tapauksissa, joissa sairausvakuutuksen piiriin kuulumista on vaikea arvioida oleskeluluvan ensimmäisen haun ajankohtana. avoimesti mahdollisuus noudattaa joissakin annetaan lisäksi jäsenvaltioita vastaan Komissio aloitti jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevat menettelyt Italia, Portugali, Yhdistynyt niitä (Espanja, Kreikka, kuningaskunta), saattaneet direktiivien 90/364 ja 90/365 2 artiklan 1 kohtaa osaksi kansallista lainsäädäntöä. jotka eivät olleet asianmukaisesti (eri asteisesti) - Eläkkeensaajien, työelämän ulkopuolella olevien ja opiskelijoiden sairausvakuutus: Kolmen direktiivin 1 artiklan mukaan oleskeluoikeuden saaminen edellyttää kuulumista "sairausvakuutuksen piiriin kaikkien riskien varalta vastaanottavassa jäsenvaltiossa". Koska tämä säännös on muotoiltu hyvin väljästi, komissio katsoo, että asianomaisilla henkilöillä on useita mahdollisuuksia täyttää sairausvakuutuksen piiriin kuulumista koskeva edellytys kuitenkin aina niin, että riskien kattavuutta koskeva vaatimus täyttyy. Näin ollen sairausvakuutuksen piiriin kuulumiseksi voidaan katsoa esimerkiksi sosiaaliturvan piiriin kuuluminen tai kotimaassa, vastaanottavassa jäsenvaltiossa tai muussa jäsenvaltiossa otettu yksityinen sairausvakuutus jne. Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevat menettelyt aloitettiin sen vuoksi, että direktiivien sairausvakuutusta koskevia säännöksiä ei ollut saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä: - Ranskaa vastaan, koska Ranskan lainsäädännön ja hallintokäytännön mukaisesti opiskelijoiden, jotka ovat muiden jäsenvaltioiden kansalaisia ja jotka eivät kuulu sosiaaliturvan piiriin tai jotka eivät pysty esittämään asetusten (ETY) N:o 1408/71 ja 574/72 mukaista todistusta, on liityttävä opiskelijoiden sosiaaliturvajärjestelmään Ranskassa. - Luxemburgia vastaan, koska Luxemburgin lainsäädäntö rajoittaa liiaksi työelämän ulkopuolella olevien henkilöiden mahdollisia sairausvakuutustyyppejä. - Opiskelijoiden tuloja ja varoja koskeva ilmoitus: Direktiivin 93/96 1 artiklan mukaan jäsenvaltiot tunnustavat kaikkien sellaisten opiskelijoiden oleskeluoikeuden, jotka ovat jonkin jäsenvaltion kansalaisia ja jotka antavat asianomaiselle kansalliselle viranomaiselle ja varoistaan, jotta he eivät oleskeluaikanaan joudu turvautumaan vastaanottavan jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmään, tekemällä ilmoituksen tai valintansa mukaan selvityksen tuloistaan 11 muulla vähintään vastaavalla tavalla24. Koska tämän säännös on sisällöltään kaikilta osin selkeä ja kun otetaan huomioon säännöksen alkuperäinen tarkoitus, komissio katsoo, että toimenpiteet, joilla säännös saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, ovat direktiivin vastaisia esimerkiksi silloin, kun niissä estetään opiskelijaa valitsemasta tuloja ja varoja koskevan ilmoituksen tekeminen, vaaditaan tuloja ja varoja koskevan todistuksen esittämistä tai tulojen ja varojen vähimmäismäärää ilmoituksen osoittavan tekemistä. tai vähimmäismäärää koskevan todistuksen esittämistä Komissio aloitti jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevat menettelyt niitä jäsenvaltioita vastaan (Tanska, Espanja, Suomi, Ranska, Irlanti, Italia, Luxemburg, Alankomaat, Yhdistynyt kuningaskunta), jotka komission mukaan eivät olleet asianmukaisesti (eri asteisesti) saattaneet direktiivin 93/96 1 artiklaa osaksi kansallista lainsäädäntöä. - Oleskeluun liittyvät muodollisuudet: Direktiiveissä 90/364, 90/365 ja 93/96 viitataan direktiivin 68/360 3 artiklaan, jonka voimassaolevan mukaan henkilötodistuksen tai passin, eikä maahantulo saisi periaatteessa antaa aihetta viranomaisten esittämiin kysymyksiin esimerkiksi matkan määränpäästä tai tarkoituksesta tai käytettävissä olevista tuloista ja varoista25. pääsevät maahan esittämällä henkilöt vain Suomen sisäministeriön päätöksen mukaan viranomaiset voivat yleisesti tarkistaa, täyttävätkö Suomeen pyrkivät jäsenvaltioiden kansalaiset asianmukaisesti oleskelun edellytykset. Komissio katsoi, että kolmen direktiivin edunsaajiin sovellettuna kyseinen päätös on yhteisön lainsäädännön vastainen. - Oleskelulupa: Kolmen direktiivin 2 artiklan mukaan oleskeluoikeus vahvistetaan myöntämällä asiakirja, oleskelulupa. Kyse on erillisestä asiakirjasta eikä passiin lisättävästä leimasta. Ruotsia vastaan aloitettiin jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva sallittua menettely, oleskeluoikeuden vahvistamisessa. lainsäädännön mukaan leiman käyttö on sillä Ruotsin 2. 2. 3. Osaksi kansallista lainsäädäntöä saattamiseen liittyvien puutteiden vuoksi aloitettujen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevien menettelyjen eteneminen: Kun komissio aloitti jättämistä koskevia jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta menettelyjä jäsenvaltioita vastaan, se käytti yhdistettyä menettelyä, joka koski yhtä tai useampaa direktiiveihin 90/364, 90/365 ja 93/96 liittyvää epäkohtaa. Menettelyt esitetään aikajärjestyksessä jäsenvaltioittain pääkohdat sisältävässä taulukossa tämän kertomuksen liitteessä 2. Menettelyt johtivat seuraaviin tuloksiin: 24 Sanamuoto on sama kuin direktiivin 90/366 1 artiklassa. 25 30. 5. 1991 annettu tuomio, asia C-68/89, komissio v. Alankomaat, Kok. 19911-2637. 12 - Alankomaat: Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva menettely voitiin päättää. Kun otetaan huomioon uusi ulkomaalaisia koskeva päätös, joka tehtiin 30. lokakuuta 1993, ja vuonna 1996 tehty muutos ulkomaalaisia koskevaan kiertokirjeeseen, opiskelijoille tarjoutuu mahdollisuus tehdä ilmoitus tuloista ja varoista. - Kreikka: Viralliseen ilmoitukseen saatuun vastaukseen sisältyneiden selvennysten jälkeen menettely päätettiin. Kreikan viranomaiset vahvistivat, että eläkkeensaajille ja työelämän ulkopuolella oleville myönnettävä oleskelulupa, jonka voimassaoloaika on viisi vuotta, uudistetaan ainoastaan poikkeustapauksissa ja että toimivaltaisille viranomaisille annetut ohjeet ovat tämän sisältöiset. - Tanska: Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva menettely päätettiin 22. elokuuta 1994 tehdyn päätöksen N:o 761 muuttamisesta 12. heinäkuuta 1996 tehdyn sisäministeriön päätöksen N:o 684 johdosta. Muutosten myötä eläkkeensaajille ja työelämän ulkopuolella oleville myönnettävän oleskeluluvan voimassaoloaika on viisi vuotta ja lupa uudistetaan ainoastaan välttämättömissä tapauksissa. - Espanja: menettely päätettiin sen jälkeen kun 14. marraskuuta 1997 oli annettu Decreto Real N:o 1710/1997, jolla tehtiin kaksi muutosta Decreto Real N:o 766/1992:een. Muutosten seurauksena eläkkeensaajille ja työelämän ulkopuolella oleville myönnettävän oleskeluluvan voimassaoloaika on viisi vuotta ja opiskelijoilla on mahdollisuus tehdä tuloja ja varoja koskeva ilmoitus. - Italia: kun viralliseen ilmoitukseen ja perusteltuun lausuntoon ei saatu tyydyttäväksi katsottavaa vastausta, komissio saattoi asian tuomioistuimen käsiteltäväksi. lausuntoon ei saatu - Ranska: kun viralliseen tyydyttäväksi katsottavaa vastausta, komissio tuomioistuimen käsiteltäväksi26. Opiskelijoiden sairausvakuutusta koskeva erityismenettely27 on perustellun lausunnon antamisvaiheessa. ja perusteltuun saattoi asian ilmoitukseen - Irlanti: Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva menettely voitiin päättää sen jälkeen kun lainsäädäntö European Communities (Right of Residence for Non-Economically Active Persons) Regulations tuli voimaan vuonna 1997. Uuden lainsäädännön mukaan opiskelijoiden ei enää tarvitse esittää tuloja ja varoja koskevia todisteita. tehtyjen - Yhdistynyt kuningaskunta: Menettely päätettiin vuonna lainsäädäntömuutosten, Immigration (European Economic Area) (Amendment) Order, jälkeen. Muutosten myötä opiskelijoilla on mahdollisuus tehdä tuloja ja varoja koskeva ilmoitus ja eläkkeensaajien ja työelämän ulkopuolella olevien oleskeluluvan uudistaminen, joka tehdään ainoastaan tarpeen niin vaatiessa, ei vaikuta oleskeluluvan alkuperäiseen voimassaoloaikaan, joka on viisi vuotta. 1997 26 Asian ollessa vireillä tuomioistuimessa komissio sai tietää 3. lokakuuta 1997 annetusta Ranskan Conseil cTEtat'n tuomiosta - GISTI -jolla kumotaan tiettyjä komission kanteeseen sisältyviä 6. huhtikuuta 1995 tehdyn päätöksen määräyksiä. 27 Vrt. Edellä oleva kohta 2. 2. 2. 13 - Portugali: Menettely voitiin päättää 13. 2. 1998 annetun lain N:o 8/98 ja kesäkuussa 1998 annetun asetuksen 250/98 voimaantulon myötä. Näillä lainsäädäntövälineillä 3. 3. 1993 annettua asetusta N:o 60/93 muutetaan siten, että eläkkeensaajien ja työelämän ulkopuolella olevien oleskeluluvan voimassaoloaika on viisi vuotta. - Luxemburg : Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva menettely voitiin päättää 28. maaliskuuta 1972 annetun asetuksen muuttamisesta 3. kesäkuuta 1996 annetun Suurherttuan asetuksen vuoksi: muutosten jälkeen opiskelijoilla on mahdollisuus tehdä tuloja ja varoja koskeva ilmoitus eikä heidän tarvitse toimittaa asiasta todistetta kuten aiemman lainsäädännön mukaan vaadittiin. Tämän lisäksi työelämän ulkopuolella olevien henkilöiden mahdollisuuksia ottaa laajennettiin sairausvakuutus. - Suomi: Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva menettely voitiin päättää maahantulotarkastuksia sekä opiskelijoiden tulojen ja varojen tarkastusta koskevaan lainsäädäntöön tehtyjen muutosten ansiosta. - Ruotsi: Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva menettely voitiin päättää ulkomaalaisista annettuun määräykseen tehtyjen muutosten ansiosta: tekstiä muutettiin siten, että siihen ei enää sisälly perheenjäsenten eriarvoista kohtelua sen mukaan, ovatko he ETA:n jäsenvaltion kansalaisia vai eivät, ja siinä tarkennetaan, että oleskelulupa myönnetään erillisen asiakirjan muodossa. ja Itävalta: Näitä kahta - Saksa aloitettiin kaksi jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaa menettelyä, koska valtiot eivät olleet asianmukaisesti saattaneet direktiivejä 90/364, 90/365 ja 93/96 osaksi kansallista lainsäädäntöä. Menettely on virallisen ilmoituksen antamisvaiheessa. jäsenvaltiota vastaan Belgian osalta niiden toimenpiteiden tarkastelussa, joilla direktiivien 90/364, 90/365 ja 93/96 säännökset saatettiin osaksi kansallista lainsäädäntöä, ei ilmennyt ongelmia yhdenmukaisuudessa. Toinen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva menettely, joka liittyy Belgian lainsäädännön yhdenmukaisuuteen työntekijöiden annetun direktiivin 68/3 6028 kanssa, vaikutti kuitenkin oleskeluoikeudesta opiskelijoiden, työelämän ulkopuolella olevien oleskeluoikeuteen, sillä kyseinen menettely koski muun muassa direktiivin 68/360 4 artiklaa (palkkatyötä tekevien henkilöiden oleskelulupaa ja luvan myöntämisen määräaikaa koskevat yksityiskohdat), joka sisällöltään muistuttaa direktiivien 90/364, 90/365 ja 93/96 2 artiklan 1 kohtaa, sekä direktiivin 68/360 9 artiklaa (oleskeluluvasta perittävät maksut), joihin direktiivit 90/364, 90/365 ja 93/96 nimenomaisesti viittaavat. eläkkeensaajien ja muiden Tämä jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta johti tuomioistuimen 20. helmikuuta 1997 antamaan tuomioon29, jossa Belgian todetaan rikkoessaan direktiivin 68/360 toimineen yhteisön sääntöjen säännöksiä oleskeluluvan myöntämisen yksityiskohtaisten (useita luvasta perittävien ja peräkkäisiä rekisteröintitodistuksia käsittävä menettely) jättämistä koskeva menettely lainsäädännön vastaisesti 28 Vrt. alaviite 13. 29 Asia C-344/95, komissio v. Belgia. 14 maksujen osalta. Samojen sääntöjen katsottiin koskevan myös opiskelijoita, eläkkeensaajia ja muita henkilöitä. Belgia muutti lainsäädännön yhdenmukaisuutta direktiivin 68/360 sekä direktiivien 90/364, 90/365 ja 90/366 kanssa tutkitaan parhaillaan. lainsäädäntöään johdosta30. Uuden tuomion että siihen, tyytyväinen jäsenyysvelvoitteiden Direktiivien 90/364, 90/365 ja 90/366-93/96 saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä johti jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevien menettelyjen aloittamiseen lähes kaikkia jäsenvaltioita vastaan. Komissio on noudattamatta kuitenkin jättämistä koskevat menettelyt voitiin hyvin usein päättää tilanteen korjaantumisen tunnustivat komission väitteiden perustelut ja korjasivat eri pituisin viivein toimenpiteitä, joilla direktiivit saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä. Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevat menettelyt ei ollut lainsäädäntöä, voitiin päättää asianmukaisesti saatettu osaksi kansallista ilmoituksen kymmenessä tapauksessa, kaksi menettelyä on vielä virallisen antamisvaiheessa ja ainoastaan kahdessa tapauksessa komissio saattoi asian tuomioistuimen käsiteltäväksi. sen vuoksi, että direktiivejä ansiosta. Jäsenvaltiot toteaa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä Komissio kuitenkin koskevien menettelyjen edenneen suhteellisen hitaasti ja on tietoinen hitauden mukanaan tuomista haitoista: EU:n kansalaiset joutuvat liian pitkään olemaan ilman mahdollisuuksia käyttää tiettyjä heille kuuluvia oikeuksia tai heille aiheutuu perusteettomia hallinnollisia ongelmia, koska direktiivejä ei ole asianmukaisesti saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä. Komissio on päättänyt vauhdittaa sisäisiä menettelyjä pystyäkseen tulevaisuudessa estämään entistä nopeammin yhteisön lainsäädännön rikkomukset. 3. Direktiivien käytännön soveltamisen arviointi 3. 1. Kansalaisten kokemukset: laitosten puoleen, Euroopan parlamentille toimitettujen kirjeiden, kantelujen ja vetoomusten kautta komission yksiköt saavat tietoja, jotka ovat tosin pirstaleisia mutta antavat käsityksen direktiivien soveltamisesta käytännössä. Komission yksiköt ovat kääntyneet myös sellaisten toimenkuvansa puolesta soveltuvat hyvin opiskelijoiden31 ja eläkkeensaajien32 kokemuksia koskevien tietojen keräämiseen. Lisäksi on tehty kyselytutkimus komission entisille virkamiehille, jotka eläkkeelle jäätyään ovat asettautuneet muuhun jäsenvaltioon kuin kotimaahansa tai viimeisen asemapaikkansa sijaintivaltioon. Nämä eri tietolähteet, joihin voidaan lisätä Eurojus- verkoston neuvonantajien kommentit sekä kansalaisten vastauspalvelusta saadut tiedot33, sisältävät seuraavassa luetellut ongelmallisiksi todetut aihealueet. jotka 30 Arrete royal du 8 mai 1998 modifiant rarrete royal du 8 octobre 1981 sur l'acces au territoire, le sejour, l'etablissement et 1'eloignement des etrangers. 31 Kansalliset Erasmus-toimistot. 32 Eurolink Age. 33 Ks. jäljempänä oleva kohta 4. 1. 15 - Eläkkeensaajien ja työelämän ulkopuolella olevien tulot ja varat: Eläkkeensaajien ja työelämän ulkopuolella olevien ensimmäisenä ongelmana on saada tietoa siitä, kuinka paljon heillä on oltava tuloja ja varoja. Jäsenvaltioiden Direktiiveillä 90/364 ja 90/365 ei vahvisteta tulojen ja varojen vähimmäismäärää, vaan niissä mainitaan periaate, jonka mukaan tulojen ja varojen riittäväksi katsottava taso voidaan määritellä. tehtävänä on huolehtia käytännön menettelystä. Näyttää kuitenkin siltä, että direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä saattavat lait useimmiten vain toistavat direktiivien sanamuodon ilman tarkennuksia tai viittaavat sosiaaliturvalainsäädännön kohtaan, jossa vahvistetaan tulojen ja varojen tai sen määrittämisessä, täyttävätkö eläkkeensaajat ja työelämän ulkopuolella olevat henkilöt tuloja ja varoja koskevan edellytyksen. vähimmäismäärä. Tätä vähimmäismäärää avustuksen käytetään Toinen ongelma liittyy todisteisiin, jotka eläkkeensaajien ja työelämän ulkopuolella olevien on esitettävä todistaakseen tulonsa ja varansa. Riippumatta sellaisista suhteettoman tiukoista vaatimuksista, jotka johtuvat alun perin siitä, että direktiivejä ei ole asianmukaisesti saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä34, kansalaisten komission yksiköille toimittamista tiedoista käy ilmi, että melko usein toimivaltaiset viranomaiset vaativat tuloja ja varoja koskevia todisteita (viimeksi kuluneiden kuukausien pankkitiliotteet, tilin saldon ilmoittava pankin todistus, veroviranomaisten todistus jne. ). Nämä on katsottava useimmiten suhteettomiksi direktiivien sisältöön nähden. tuloja riittäviä ja varoja, jotta asianomainen henkilö ei Kun otetaan huomioon direktiivit, joiden mukaan oleskeluoikeuden saamiseksi edellytetään joudu turvautumaan vastaanottavan jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmään, sekä se, että riittäväksi katsottava määrä arvioidaan suhteessa objektiiviseen tasoon, komissio katsoo, että kansalliset viranomaiset voivat pyytää ainoastaan tätä tasoa vastaavien tulojen ja varojen todistamista. Näin ollen on suhteetonta, että oleskeluoikeuteen liittyvissä asioissa toimivaltaiset viranomaiset tekevät selvityksen oleskelulupaa hakevien eläkkeensaajien taloudellisesta kokonaistilanteesta ja/tai omaisuudesta (esim. viimeksi kuluneiden kuukausien pankkitiliotteet). Komissio huomauttaa lisäksi, että tietyt todisteet (esim. tilin saldon ilmoittava pankin todistus) kuvaavat tilannetta ainoastaan tietyllä hetkellä eikä niillä pystytä todistamaan tilanteen muuttumattomuutta. työelämän ulkopuolella olevien tai Direktiivin 90/365 edunsaajia koskevien eritystapausten osalta komissio huomauttaa, että eläkkeille on tulonlähteinä ominaista muuttumattomuus. Näin ollen komissio katsoo, että tuloja ja varoja koskevien monien eri todisteiden vaatiminen on suhteetonta varsinkin eläkkeensaajien kohdalla. 34 Vrt. jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevat menettelyt edellä kohdassa 2. 2. 16 Eläkkeensaajien ja työelämän ulkopuolella olevien oleskeluoikeuden ja työelämän ulkopuolella olevat oleskelevat voimassaoloaika: toisessa Jotkut eläkkeensaajat jäsenvaltiossa joka vuosi usean kuukauden ajan (esimerkiksi talvikauden ajan). Näyttää siltä, että monet heistä eivät hae oleskelulupaa vaikka oleskelisivatkin maassa yli kolme kuukautta. Selityksenä tähän on useimmiten halu välttää hankalia hallinnollisia menettelyjä ja "paperisotaa". Viranomaiset, joille kyseiset henkilöt ovat jättäneet oleskelulupahakemuksen, myöntävät usein lupia, joiden voimassaoloaika rajoittuu oleskelun oletettuun kestoon. Direktiivien 90/364 ja 90/365 2 artiklan mukaan oleskeluluvan voimassaoloaika ei kuitenkaan saa olla alle viisi vuotta. - Sairausvakuutusta koskevaan edellytykseen liittyvät ongelmat: Eläkkeensaajilla ja muilla työelämän ulkopuolella olevilla näyttää melko usein olevan tunnustamaan hankaluuksia sairausvakuutuksensa. Tämän ongelman eteen joutuivat useimmiten virkamiehet3 ja yksityisen sairausvakuutuksen ottaneet henkilöt. jäsenvaltion viranomaiset saada vastaanottavan Komission yksiköille hiljattain toimitettujen tietojen mukaan kahdessa jäsenvaltiossa eläkkeensaajien liittyä vastaanottavan jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmään, vaikka nämä henkilöt kuuluvat jo jonkin sairausvakuutuksen piiriin. Tämä ongelma on vastaava kuin Ranskassa oleskelulupaa hakeneiden opiskelijoiden kohdalla36. ja muiden työelämän ulkopuolella olevien on täytynyt johonkin - Sairausvakuutuksen kattavuus: jo Komission yksiköt ovat kiinnittäneet huomiota asettautuneiden eläkkeensaajien ongelmaan, kun nämä toteavat sairaanhoitopalvelujen olevan vähemmän kattavia kuin mihin heillä on oikeus kotimaassaan. Tämä on seurausta yleissäännöstä, jonka mukaan sairaanhoitopalvelujen tarjonta määräytyy lainsäädännön mukaan. Lisäksi usein on mahdotonta säilyttää asuinjäsenvaltion aiemmin kotimaana olleessa jäsenvaltiossa otetun täydentävän vakuutuksen etuuksia (vakuutuksenantajat pelkäävät vakuutettavien riskien lisääntyvän, koska ne eivät tunne toisen jäsenvaltion palvelujen kattavuutta) tai ottaa vastaava vakuutus siinä jäsenvaltiossa, johon eläkkeensaaja on juuri asettautunut (täydentävän vakuutuksen ottamisen esteenä on liian korkea ikä). jäsenvaltioon - Verotus: Osalla eläkkeensaajista ja muista työelämän ulkopuolella olevista henkilöistä on vaikeuksia arvioida toiseen jäsenvaltioon muuttamisen taloudellisia vaikutuksia ja ymmärtää vastaanottavan erityispiirteitä. Komission jäsenvaltion verotuksen yksiköille on osoitettu useita näitä kysymyksiä koskevia valituksia. - Direktiivien 90/364 ja 90/365 vääristyneet vaikutukset: Komission tietoon on tullut jonkin verran tapauksia, joissa oleskelulupahakemuksia käsittelevä viranomainen on vaatinut tuloja ja varoja koskevien todistusten esittämistä sellaisilta henkilöiltä, jotka eivät ole eläkkeellä eivätkä työelämän ulkopuolella, vaan palkansaajia tai itsenäisiä ammatinharjoittajia tai jotka edelleen asuivat jäsenvaltiossa, 35 Virkamiesten ongelma pitäisi tästä lähtien katsoa ratkaistuksi, koska 29. kesäkuuta 1998 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1606/98 muutettiin asetuksia (ETY) N:o 1408/71 ja (ETY) N:o 574/72 asetusten soveltamisalan laajentamiseksi koskemaan myös virkamiesten erityisjärjestelmiä. 36 Ks. edellä oleva kohta 2. 2. 2. 17 aiemmin työskennelleet. Näihin henkilöihin jossa he ovat sovellettavan lainsäädännön37 mukaan tuloja ja varoja koskevaa todistusta ei kuitenkaan tarvitse tapauksissa komission yksiköt ovat toimittaa. Komission huomauttaneet jäsenvaltioille kyseisestä direktiiveihin 90/364 ja 90/365 liittyvästä vääristymästä. tulleissa tietoon Toinen vääristymä liittyy direktiiviin 90/364. Ennen direktiivin 90/364 antamista asuinjäsenvaltion kansalaisen puolisoon, joka on yhteisön jäsenvaltion kansalainen, ei sovellettu yhteisön lainsäädäntöä, jos tämä ei harjoittanut taloudellista toimintaa, vaan kyseisten henkilöiden oleskeluoikeudesta säädettiin asuinvaltion ulkomaalaislaeilla. Tietyissä tapauksissa lainsäädäntöön sisältyi erityisiä säännöksiä kyseisen maan kansalaisten puolisoista. Siitä lähtien, kun direktiivi 90/364 on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, asuinvaltion kansalaisen puolisoilla, jotka ovat yhteisön jäsenvaltion kansalaisia, on tämän direktiivin nojalla itsenäinen oleskeluoikeus. Käytännössä toimivaltaiset viranomaiset soveltavat heihin direktiivin mukaista menettelyä ja tarkistavat tuloja ja varoja koskevan edellytyksen täyttymisen samaan tapaan kuin tapauksissa, joissa yksittäinen henkilö, joka ei harjoita taloudellista toimintaa, hakee oleskelulupaa. Komission tietoon on lisäksi tullut tapauksia, joissa toimivaltainen viranomainen on ehdottomasti vaatinut lupaa hakeneelta henkilöltä omia tuloja ja varoja koskevan todistuksen esittämistä ja kieltäytynyt ottamasta huomioon puolison tuloja ja varoja. On ollut myös tapauksia, joissa viranomainen on vaatinut asianomaista henkilöä antamaan vakuuden tai esittämään todistuksen, jossa puoliso sitoutuu ottamaan menot vastattavakseen. Tuloja ja varoja koskevan edellytyksen täyttymisen tarkistaminen tällä tavoin on vaikeasti perusteltavissa suhteessa direktiivin 90/364 säännöksiin eikä menettely ole yhdenmukainen direktiivin 68/3 6038 9 artiklassa säädetyn jäsenvaltioiden yleisen velvoitteen kanssa, jossa vaaditaan oleskeluluvan saamiseen liittyvien muodollisuuksien yksinkertaistamista mahdollisimman pitkälti. oleskelevat vastaanottavassa - Tiettyjen opiskelijoiden oleskelulupa: Erasmus-, Sokrates- ja Leonardo-ohjelmien kaltaisiin ohjelmiin osallistuvat jäsenvaltiossa muutamia kuukausia, opiskelijat useimmiten kolmesta kuukaudesta vuoteen (jos aiottu oleskelu kestää yli kolme kuukautta, Euroopan unionin kansalaisten on yhteisön lainsäädännön mukaan haettava oleskelulupaa). Kokemus osoittaa muodollisuuksien kestävän pitkään. Ei ole harvinaista, että opiskelijat eivät saa ollenkaan oleskelulupaa tai saavat sen vasta oleskelunsa loppuvaiheessa hieman ennen paluuta kotimaahansa. Vaikka asiakirjan myöntäminen ei ole oleskeluoikeuden edellytys ja asiakirjalla on ainoastaan oikeuden toteava arvo, tilanne ei voi kuitenkaan jäädä pysyväksi. Opiskelijat tuskin ovat halukkaita ryhtymään menettelyyn, josta samoihin ohjelmiin osallistuvilta kollegoilta tai edeltäjiltä saatujen tietojen perusteella ei ole mitään hyötyä. Toimivaltaiset viranomaiset eivät sen sijaan näytä sisäistäneen opiskelijoille myönnettävien oleskelulupien kiireellisyyttä. 37 Direktiivit 68/360 ja 73/148 palkansaajien ja itsenäisten ammatinharjoittajien osalta ja asetus N:o 1251/70 sekä direktiivi 75/34 niiden henkilöiden osalta, jotka jäävät siihen valtioon, jossa he ovat aiemmin harjoittaneet taloudellista toimintaa. 38 Johon viitataan direktiivin 90/364 2 artiklan 2 kohdassa. 18 - Opiskelijoiden oleskelulupa: Opiskelijat valittavat tietyissä jäsenvaltioissa perittävistä maksuista aina oleskeluluvan uusimisen yhteydessä. 3. 2. Jäsenvaltioiden hallintoelinten käytäntö Direktiivien soveltamisen todellisen kokonaistilanteen selville saamiseksi on kerättävä tietoja myös direktiivien 90/364, 90/365 ja 93/96 soveltajilta, toisin sanojen jäsenvaltioiden viranomaisilta. Komissio lähetti jäsenvaltioihin kyselykaavakkeen, jossa pyydetään direktiivien soveltamiseen liittyviä tietoja. Seuraavassa esitellään kyselyn pääkohdat sekä lyhyt tiivistelmä jäsenvaltioiden vastauksista (Kreikka, Irlanti ja Luxemburg eivät vastanneet kyselyyn). 3. 2. 1. Eläkkeensaajien ja työelämän ulkopuolella olevien tulot ja varat: - Mitä tuloja ja varoja toimivaltaiset viranomaiset ottavat huomioon: Pääomatulot? Vuokratulot? Tekijänoikeudet? Muut? Onko varojen alkuperällä (asuinjäsenvaltio, kotimaana ollut jäsenvaltio, muu jäsenvaltio, yhteisön ulkopuolinen valtio) vaikutusta huomioon otettaviin tuloihin ja varoihin? tulojen ja Kyselykaavakkeiden vastauksista käy ilmi, että lähes kaikki jäsenvaltiot vahvistavat ottavansa huomioon monenlaisia tuloja ja varoja eikä tulojen ja varojen alkuperällä sinänsä ole merkitystä tulojen ja varojen riittävyyden määrittelyssä. Suurimmassa osassa jäsenvaltioita määräävänä tekijänä on se, että asianomaisella henkilöllä on oltava tosiasiallisesti ja vapaasti käytettävissään kyseiset tulot ja varat. - Mitä muita kuin omia tuloja ja varoja otetaan huomioon: Vanhempien taloudellinen tuki? Avopuolison taloudellinen tuki? Kolmansien henkilöiden antama taloudellinen tuki? Muu? Jäsenvaltioiden antamat vastaukset huomioon otettavista muista kuin omista tuloista ja varoista ovat vaihtelevia. Belgiassa näitä tuloja ja varoja ei oteta huomioon direktiivin 90/364 soveltamisen yhteydessä. Ruotsissa noudatetaan samaa periaatetta, ja asianomaisen henkilön vanhempien antama taloudellinen tuki hyväksytään ainoastaan silloin, kun tuki maksetaan asianomaisen henkilön vapaassa käytössä olevalle pankkitilille. Espanjassa otetaan huomioon ainoastaan vanhempien antama taloudellinen tuki. On syytä huomata, että Alankomaat eivät katso riittäviksi tuloiksi ja varoiksi avopuolison antamaa sitoumusta. Vanhemmilta tai kolmansilta osapuolilta saatujen tulojen ja varojen huomioon ottamiseksi jäsenvaltiot vaativat erilaisia todisteita. - Ottavatko toimivaltaiset viranomaiset huomioon tulojen ja varojen riittävyyttä määrittäessään tekijöitä, jotka eivät ole varsinaisia omia tuloja ja varoja (esimerkiksi asunnon omistaminen tai vastikkeeton käyttö), vaan aineellisia etuja, jotka parantavat asianomaisen henkilön mahdollisuuksia tulla toimeen omillaan? Jos vastaus on kyllä, niin miten? 19 Itävallassa, Suomessa, Ranskassa, Portugalissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Ruotsissa ja tietyiltä osin myös Tanskassa tulojen ja varojen arvioinnissa otetaan huomioon se, että asianomainen henkilö omistaa asunnon tai hänellä on asunto käytettävissään vastikkeetta. Espanjassa ei oteta huomioon kyselyssä mainittuja aineellisia etuja. 3. 2. 2. Opiskelijoiden tulot ja varat: Kuinka monessa tapauksessa opiskelijat ovat joutuneet turvautumaan yhteiskunnan tukeen sen jälkeen kun toimenpiteet, joilla direktiivit 90/366-93/96 saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, ovat tulleet voimaan ja mitä tukitoimia on toteutettu? Mistään jäsenvaltiosta ei saatu tietoja sellaisten opiskelijoiden määrästä, jotka ovat joutuneet oleskelunsa aikana turvautumaan yhteiskunnan tukeen. 3. 2. 3. Opiskelijoiden oleskeluluvan uusimisesta perittävät maksut: Minkä suuruinen on oleskeluluvan myöntämisestä perittävä maksu? Peritäänkö maksu aina luvan uusimisen yhteydessä? Saksa, Tanska, Ranska, Italia ja Yhdistynyt kuningaskunta myöntävät oleskeluluvan ilmaiseksi. Jotkut muut jäsenvaltiot perivät saman maksun luvan ensimmäisen myöntämisen ja sen uusimisen yhteydessä (Belgia, Espanja, Suomi, Portugali). Itävallassa peritään sen sijaan hieman alhaisempi maksu uusimisen yhteydessä ja Alankomaissa maksu peritään ainoastaan luvan ensimmäisen myöntämisen yhteydessä. 4. Päätelmät liikkuvuuteen Direktiivien soveltamisesta tähän mennessä esitetyissä huomioissa ei pidä unohtaa vapaaseen opiskelijoiden, eläkkeensaajien ja työelämän ulkopuolella olevien valtavan suurta määrää. Vaikka suurin osa jäsenvaltioista ei ole pystynyt toimittamaan asiasta tilastotietoja, ilmiö on todellinen ja havaittavissa, tosin epätäydellisesi, tiettyjen indikaattorien avulla. oikeutettujen ryhmien uusien eli Direktiivien 90/364, 90/365 ja 90/366-93/96 käytännön soveltamisesta kansalaisten ja toimivaltaisten viranomaisten saamien kokemusten perusteella komissio esittää opiskelijoiden, eläkeläisten ja työelämän ulkopuolella olevien vapaasta liikkuvuudesta seuraavat päätelmät. 4. 1. Kansalaisille suunnattua tiedotusta on parannettava Komissiolle osoitetuista kirjeistä ja kanteluista käy ilmi kansalaisten tietämättömyys vapaata liikkuvuutta koskevien oikeuksien täsmällisestä laajuudesta. Tiedonpuute voi johtaa kahdenlaiseen tilanteeseen: kansalaiset saattavat olla tietämättömiä todellisista oikeuksistaan, mutta he saattavat toisaalta olla varmoja heille kuuluvista oikeuksista, jotka ovat todellisuudessa rajatummat tai joita ei tosiasiallisesti ole. 20 tietojen Kansalaisten sisämarkkinoiden asianmukaiseen toimintaan henkilöiden vapaan liikkuvuuden alalla. Komissio on tietoinen tehtävästään tässä suhteessa ja on jo tehnyt asiassa aloitteita. laadulla on vaikutusta muun muassa oleskeluun katsauksen kansalaisten Osana aloitetta "Kansalaisten Eurooppa", joka käynnistettiin yhdessä Euroopan parlamentin kanssa marraskuussa 1996 ja jonka tavoitteena on lisätä kansalaisten tietoisuutta omista oikeuksistaan EU:ssa ja erityisesti yhtenäismarkkinoilla, komissio on laatinut oppaan "Oleskelu ja asuminen toisessa Euroopan unionin maassa". Opas sisältää oikeuksiin. Tietoja opiskelijoiden oleskeluoikeudesta on myös saatavissa oppaasta "Opiskelu, koulutus ja täydennykseksi tutkimus toisessa Euroopan unionin maassa". Näiden oppaiden komissio on laatinut jäsenvaltioiden kanssa yhteistyössä maakohtaisia lehtisiä. Oppaat ja lehtiset, joita jaetaan laajalti39, ovat yksi tapa täydentää kansalaisten tietoja. Kussakin maakohtaisessa lehtisessä mainitaan asianomaisen jäsenvaltion vaatima tulojen ja varojen vähimmäismäärä40. Komission tiedotustoimiin on sisältynyt lisäksi vastauspalvelun perustaminen41. Kansalaiset voivat vastauspalvelun kautta saada yhteyden asiantuntijoihin erityisesti oleskeluoikeuksiinsa liittyvien kysymysten selvittämiseksi. liittyviin Joka viides vastauspalvelua käyttänyt henkilö on pyytänyt selvitystä oleskeluoikeutta tai kansallisiin viranomaisiin liittyviä käytännön ongelmia koskeviin kysymyksiin. Cardiffin Eurooppa-neuvostossa käynnistettiin aloitetta "Kansalaisten Eurooppa" seuraava uusi ohjelma, jossa tarjotaan välineet kansalaisten ja yritysten kanssa käytävälle pysyvälle vuoropuhelulle. Aloitteen "Kansalaisten Eurooppa" tiedot on sisällytetty vuoropuheluun pysyvän tiedotuksen muodossa. Ohjelman tavoitteena on tarjota suoraan ja helposti tietoja sisämarkkinoihin liittyvistä oikeuksista ja samalla antaa kaikille mahdollisuus esittää kysymyksiä, kertoa kokemuksistaan ja tehdä ehdotuksia. järjestämisen Erityisten tiedotuskampanjoiden lisäksi on tutkittava myös muita mahdollisuuksia. Esimerkiksi vastaukset, jotka komissio antaa parlamentin tekemiin kysymyksiin, eivät yleensä saavuta suurta yleisöä, vaikka ne julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa annettujen vastausten nopeaa jakelua asiasta kiinnostuneille (jäsenvaltioille, yhdistyksille jne. ) voitaisiin harkita. lehdessä. Näiden parlamentin kysymyksiin 4. 2. johdonmukaisesti varmistuttava Yhteisön nykyisen lainsäädännön noudattamisesta on edelleen Sen lisäksi, että on aloitettu jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevia menettelyjä, koska direktiivejä ei ole asianmukaisesti saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, komissio on tiiviisti seurannut hallintomenettelyjä, jotka saattavat antaa aiheen uusien jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevien menettelyjen aloittamiselle. 39 Oppaita ja lehtisiä, jotka ovat saatavissa EU:n 11 virallisella kielellä, voi tilata ilmaiseksi soittamalla kunkin jäsenvaltion palvelunumeroon. Ne ovat saatavissa myös Internetistä (http://europa. eu. int/citizens). 40 Vrt. edellä oleva kohta 3. 1. 41 Lehtisiä on saatavissa Internetin kautta tai soittamalla palvelunumeroon, vrt. edellä oleva alaviite 39. 21 Esimerkiksi tällä hetkellä komission yksiköt keskittyvät tutkimaan vaadittuihin tuloja ja varoja koskeviin todisteisiin liittyviä eri menettelyjä42 sekä opiskelijoiden esittämiä kanteluita, joiden mukaan mahdollisuutta tehdä tuloja ja varoja koskeva ilmoitus ei käytännössä anneta, vaikka mahdollisuus mainitaan nimenomaisesti kansallisessa lainsäädännössä43. jatkaa Komissio lainsäädännön työtään noudattamisen ei ainoastaan lainsäädännön ja muun sääntelyn tasolla vaan myös kansalaisten käyttämissä päivittäisissä hallintomenettelyissä. taatakseen yhteisön tulevaisuudessa Varsinaista oleskelua koskevien menettelyjen ja muodollisuuksien lisäksi komissio valvoo, että Unionin kansalaisen asema 4 toteutuu kaikilta osin opiskelijoiden, eläkkeensaajen ja muiden työelämän ulkopuolella olevien osalta. Tässä yhteydessä on syytä tarkistaa, että perustamissopimuksen 6 artiklaa, jolla kielletään kansalaisuuteen perustuva syrjintä, sovelletaan tosiasiallisesti näihin henkilöryhmiin tietenkin sillä edellytyksellä, että direktiivien mukaiset sairausvakuutusta ja tuloja ja varoja koskevat ehdot täyttyvät. 4. 3. Henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta annettua yhteisön lainsäädäntöä on muutettava luettavammaksi ja lainsäädäntöä on jäsenneltävä uudelleen EU:n kansalaisuuden käsitteen ympärille Voimassa olevan johdetun oikeuden laajennus kolmella direktiivillä, joita sovelletaan uusiin henkilöryhmiin, on moninkertaistanut vapaan liikkuvuuden alalla käytettäviä oikeudellisia välineitä ja muuttanut yhteisön lainsäädäntöä epäselvemmäksi sekä kansalaisten että hallintoelinten kannalta. Komissio on jo todennut45, että näiden välineiden moninkertaistumista ja siitä aiheutuneita käytännön hankaluuksia olisi tarkasteltava uudelleen suhteessa EY:n perustamissopimuksen 8 a artiklalla käyttöön otettuun unionin kansalaisuuden käsitteeseen, ja tarkastelun olisi johdettava "vapaata liikkuvuutta koskevan oikeuden annettuihin ja sääntöihin"46. Tarkistuksessa, ilmaissut myönteisen kantansa47, olisi tehtävä myös sisältömuutoksia. Tietyt näistä muutoksista, jotka koskevat tarkasteltavina olevaa kolmea direktiiviä, esitellään seuraavassa. johon myös Euroopan parlamentti on oleskeluoikeuden kansalaisuudesta tarkistamiseen suhteessa 4. 4. Käynnistetään voimassa olevan lainsäädännön sisältömuutosten tarkastelu - Eläkkeensaajien ja työelämän ulkopuolella olevien tulot ja varat: 42 Vrt. edellä oleva kohta 3. 1. 43 Tietyissä tapauksissa tämä mahdollisuus sisältyy kansalliseen lainsäädäntöön komission aloittaman jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn johdosta. 44 Ks. edellä oleva alaviite 12. 45 Komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja neuvostolle henkilöiden vapaata liikkuvuutta käsittelevän korkean tason asiantuntijaryhmän suositusten seurannasta, 1. 7. 1998, KOM(98)403 lopullinen. 46 Vrt. edellä mainittu tiedonanto, s. 2. 47 Vrt. 2. 7. 1998 annetun päätöslauselman, joka koskee komission toista kertomusta unionin kansalaisuuden toteutumisesta, kohdat 3 ja 4. 22 Direktiivien 90/364 ja 90/365 mukainen tuloja ja varoja koskeva edellytys tarkoittaa käytännössä ennakkoon tehtävää tarkastusta (erilaisten todisteiden vaatimista), joka vaikuttaa usein kohtuuttomalta, kun otetaan huomioon erityisesti 1 artiklan 2 kohdassa säädetty luvan uudistamismenettely ja 3 artiklassa selkeästi mainittu oleskeluoikeuden jatkumisen ja tuloja ja varoja sekä sairausvakuutusta koskevien edellytysten pysyvyyden välinen yhteys. Ennakkoon tehtävä tarkastus saattaa joissakin tapauksissa loukata yksityisyyden suojaa. Lisäksi komission kyselyssä useiden jäsenvaltioiden hallintoelimet hankaluuksista tulojen ja varojen riittäväksi katsotun määrän arvioinnissa. ilmoittivat Nämä eri tekijät huomioon ottaen komissio aikoo tutkia, voitaisiinko tuloja ja varoja koskevan ilmoituksen tekemisen periaatetta soveltaa opiskelijoiden tapaan myös eläkkeensaajiin ja työelämän ulkopuolella oleviin48. - Eläkkeensaajien ja työelämän ulkopuolella olevien oleskelulupa: Käytäntö on osoittanut, että useat eläkkeensaajat (ja vähemmässä määrin työelämän jossakin muussa asuvat vuorotellen kotimaassaan ulkopuolella olevat) jäsenvaltiossa. Yhteisön lainsäädännön49 mukaan yli kuuden kuukauden pituiset oleskelun keskeytymiset vastaanottavassa jäsenvaltiossa vaikuttavat oleskeluluvan voimassaoloon. ja Komissio tarkastelee uudelleen oleskelun keskeytymisten vaikutusta oleskeluluvan voimassaoloon erityisesti eläkkeensaajien työelämän ulkopuolella olevien ongelmien näkökulmasta. ja - Opiskelijoiden oleskeluluvasta perittävät maksut: Direktiivin 93/96 nykyinen sanamuoto antaa mahdollisuuden siihen, että yliopiston koko opintokokonaisuutta toisessa jäsenvaltiossa suorittavalta, muusta jäsenvaltiosta tulevalta opiskelijalta peritään oleskeluluvan vuotuisen uudistamisen yhteydessä sama maksu kuin oleskeluluvan ensimmäisellä myöntämiskerralla. Sitä vastoin opiskelijalta, jonka oleskelu kestää vain vähän aikaa mutta kuitenkin yli kolme kuukautta, vaaditaan oleskelulupa ja häneltä saatetaan periä sama maksu kuin tavanomaisesta viiden vuoden oleskeluluvasta. Komissio on tietoinen siitä, että opiskelijoiden liikkuvuus riippuu asianomaisille ehdottaa henkilöille koituvista kustannuksista ja opiskelijoiden uusimisen maksuttomuutta. ensimmäisen myöntämisen tutkii mahdollisuutta oleskeluluvan se ja - Direktiivin 93/96 soveltamisala: Nykyisessä muodossaan oleva 1 artikla, jossa viitataan virallisesti hyväksyttyihin laitoksiin, sulkee direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle muissa kuin virallisesti hyväksytyissä oppilaitoksissa opiskelevat henkilöt. Komissio haluaa välttää opintoja suorittavien henkilöiden liikkuvuuden rajoittamista selventää joten oleskeluoikeuteen tutkii mahdollisuutta liittyvistä syistä, se 48 Korkean tason ryhmän mietinnössä henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta (Veilin mietintö), joka esitettiin komissiolle 18. 3. 1997, ehdotetaan tätä ratkaisua (s. 26, kohta d). 49 Vit kohta 1. 1. 23 opiskelijoiden oleskeluoikeuden soveltamisalaa, ja se keskittyy erityisesti ongelmiin, joita ollut vapaaehtoishankkeisiin harjoittelijoilla hallintomenettelyissä. osallistuvilla on ja 24 TOIMENPITEET, JOILLA DIREKTIIVIT 90/364, 90/365 JA 90/366-93/96 SAATETAAN OSAKSI KANSALLISTA LAINSÄÄDÄNTÖÄ Liite 1 Jäsenvaltiot Belgia Toimenpide, jolla direktiivit saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä Direktiivien 90/364 ja 90/365 saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä: - Arrete royal du 7 decembre 1992 modifiant la loi du 15 decembre 1980 sur Pacces au territoire, le sejour, Petablissement et Peloignement des etrangers, Moniteur beige du 22. 1. 1993, p. 1052; - Koninklijk besluit van 7 december 1992 tot wijziging van de wet van 15 december 1980 betreffende de toegang to het grondgebied, het verblijf, de vestiging en de venvijdering van vreemdelingen, Belgisch Staatsblad 22. 1. 1993, p. 1052. - Arrete royal du 22 decembre 1992 modifiant 1'Arrete royal du 8 octobre 1981 sur 1'acces au territoire, le sejour, Petablissement et Peloignement des etrangers, Moniteur beige du 22. 1. 1993, p. 1053; - Koninklijk besluit van 22 december 1992 tot wijziging van het Koninklijk besluit van 8 oktober 1981 betreffende de toegang to het grondgebied, het verblijf, de vestiging en de verwijdering van vreemdelingen, Belgisch Staatsblad 22. 1. 1993, p. 1053. Direktiivin 93/96 saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä: - Arrete royal du 22 fevrier 1995 modifiant la loi du 15 decembre 1980 sur 1'acces au territoire, le sejour, Petablissement et Peloignement des etrangers, Moniteur beige du 15. 3. 1995, p. 5784; - Koninklijk besluit van 22 februari 1995 tot wijziging van de wet van 15 december 1980 betreffende de toegang to het grondgebied, het verblijf, de vestiging en de venvijdering van vreemdelingen, Belgisch Staatsblad 15. 3. 1995, p. 5784; - Arrete royal du 22 fevrier 1995 modifiant P Arrete royal du 8 octobre 1981 sur 1'acces au territoire, le sejour, Petablissement et Peloignement des etrangers, Moniteur beige du 15. 3. 1995, p. 5784; - Koninklijk besluit van 22 februari 1995 tot vvijziging van het Koninklijk besluit van 8 oktober 1981 betreffende de toegang to het grondgebied, het verblijf, de vestiging en de venvijdering van vreemdelingen, Belgisch Staatsblad 15. 3. 1995, p. 5785. Tanska Saksa Justitsministeriets bekendtgorelse nr. 575 af 26. Juni 1992; Indenrigsministeriets bekendtgorelse nr. 761 af 22. August 1994; Indenrigsministeriets bekendtgorelse nr. 684 af 12. Juli 1996 (*). - Verordnung vom 17/07/1997 iiber die allgemeine Freizugigkeit von Staatsangehörigen der Mitgliedstaaten der Europäischen Union (Freiziigigkeitsverordnung/EG - FreiziigV/EG), Bundesgesetzblatt Teil I vom 22/07/1997 Seite 1810. 25 Kreikka Espanja Irlanti Italia Luxemburg IIpos5piKÖ Siaxoyua 278/92, EicoSo<; Kai 8iauovr| cxnv EXXaSa ujrnKocöv Kpaxcbv ueXdov xr|c, EOK, 7101) 6EV exouv TO SiKaicoua auxo P&OEI dXXcov 8iaxa£ea>v xou KOIVOXIKOU 8iKaiou r\ arcouSatpuv f| sxovv navoei xr]v 87iayys^naTiKfi xouq 8paaxripiöxr|xa coq uiaGcoxoi T| (JT| UICGGÖXOI epyaCousvoi, ae auuuopcpcöan npoq xic, Odr\y\Bq xov £up. (3oi>X,iou Eup(ö7taiLKa)vKoivoxfixcovt)u'api9(j. 90/364/EOK, 90/3 66/EOK Kai 90/365/EOK (OEK A' 144 xr]q 28ri<; AuyoijaxoD 1992, aek. 5). - Real Decreto 766/92. de 26 de junio, sobre entrada v permanencia en Espana de nacionales de Estados miembros de las Comunidades Europeas, BOE Num. 156, 30. 6. 1992, Pägina 22275. - Real Decreto numero 737/95 de 05/05/1995, por el que se modifica el Real Decreto 766/92, de 26 de junio, sobre entrada y permanencia en Espana de nacionales de Estados miembros de las Comunidades Europeas, Boletin Oficial del Estado numero 133 de 05/06/1995 Pägina 16547 (Marginal 13536) (*) - European Communities (Right of Residence for Non-Economically Active Persons) Regulations 1993. S. I. 109 of 1993; - European Communities (Right of Residence for Non-Economically Active Persons) Regulations 1997. S. I. 57 of 1997 (*). - Legge 19 febbraio 1992. n. 142, Disposizioni per 1'adempimento di obblighi derivanti dalFappartenenza deiritalia alle Comunitä europee (legge comunitaria per il 1991). - Decreto legislativo 26 novembre 1992. n. 470. Attuazione delle direttive 90/364/CEE, 90/365/CEE e 90/366/CEE in materia di diritto di soggiorno dei cittadini comunitari, dei lavorati salariati e non salariati che hanno cessato la propria attivitä professionale e degli studenti, Gazzetta Ufficiale n. 286, 4 Dicembre 1992, Pag. 12. - Legge 24 aprile 1998, n. 128, Disposizioni per 1'adempimento di obblighi derivanti dalFappartenenza delFItalia alle Comunitä europee (Legge comunitaria per 1995-1997), Gazzetta Ufficiale n. 104, 7 maggio 1998, (**) - Reglement grand-ducal du 12 fevrier 1993 portant modification du reglement grand-ducal modifie du 28 mars 1972 relatif aux conditions d'entree et de sejour de certaines categories d'etrangers faisant 1'objet de conventions internationales, Memorial Grand-Ducal A Numero 21 du 24 mars 1993, p. 382; - Reglement grand-ducal du 03 juin 1996 portant modification du reglement grand-ducal du 28 mars 1972 relatif aux conditions d'entree et de sejour de certaines categories d'etrangers faisant 1'objet de conventions internationales, Memorial Grand-Ducal A Numero 39 du 14 juin 1996 Page 1268 (*). 26 Alankomaat Itävalta Ranska Portugali - Besluit van 23/06/1992 tot wijziging van het vreemdelingenbesluit, Staatsblad nummer 329 van 29/06/1992 - Besluit van 30/12/1993 houdende wijziging van de vreemdelingenvvet, Staatsblad nummer 8 van 06/01/1994 - Besluit van 07/07/1994. houdende wijziging van het Vreemdelingenbesluit (gewijzigde indiening aanvragen om toelating als vluchteling), Staatsblad nummer 526 van 19/07/1994 - Bundesgesetz iiber die Einreise und den Aufenthalt von Fremden (Fremdengesetz - FrG), Bundesgesetzblatt fur die Republik Österreich, Nr. 286/1992; - Fremdengesetz 1992, Bundesgesetzblatt fur die Republik Österreich, Nr. 838/1992; - Fremdengesetz 1997, Bundesgesetzblatt fur die Republik Österreich, Nr. 75/1997; - Decret n° 94-211 du 11 mars 1994 reglementant les conditions d'entree et de sejour en France des ressortissants des Etats membres de la Communaute europeenne beneficiaires de la libre circulation des personnes, J. O. du 13 mars 1994, p. 3989. - Arrete du 6 avril 1995 fixant les modalites d'application du decret n° 94-211 du 11 mars 1994 transposant les directives du Conseil des Communautes europeennes des 28 juin 1990 et 29 octobre 1993 relatives au droit de sejour en France, J. O. du 15 avril 1995, p. 5993. - Decret n° 98-864 du 23 septembre 1998 modifiant le decret n° 94-211 du 11 mars 1994 reglementant les conditions d'entree et de sejour en France des ressortissants des Etats membres de la Communaute europeenne beneficiaires de la libre circulation des personnes, J. O. du 27 septembre 1998, p. 14743 (*). - Decreto-Lei n. ° 60/93 de 3 de Marco. Diärio da Republica I Serie A N° 52 de 03/03/1993 Pägina 943; - Lei n° 8/98 de 13 de Fevereiro, que concede ao Governo autorizacäo para alterar o regime legal de entrada, permanencia, saida e expulsäo de estrangeiros do territorio nacional, Diärio da Republica I Serie AN0 37 de 13. 2. 1998 Pägina 570 (**); - Decreto-Lei n° 250/98 de 11 de Agosto. Diärio da Republica I Serie A N° 184 de 11. 8. 1998 Pägina 3891 (*); 27 Suomi - Ulkomaalaislaki/Utlänningslagen (378/91) 22/02/1991 - Laki ulkomaalaislain muuttamisesta/Lag om ändring av utlänningslagen (640/93)28/06/1993 - Asetus ulkomaalaislain muuttamisesta annetun lain voimaanpanosta/Förordning om ikraftträdande av lagen om ändring av utlänningslagen (1393/93) 22/12/1993 -Ulkomaalaisasetus/Utlänningsförordningen (142/94) 18/2/1994 - Sisäasiainministeriön määräys/Inrikesministeriets föreskrift 30. 12. 1993 Dno. 8/010/93 (*) - Sisäasiainministeriön ohje/Inrikesministeriets föreskrift 18. 5. 1994 Dno. 10/010/94 (*) Ruotsi Yhdistynyt Kuningas kunta - Utlänningslagen (1989:529) - Lagen (1992:1165) om ändring i utlänningslagen (1989:547) - Utlänningsförordningen (1989:547). De viktigaste ändringarna: SFS 1992:1166, 1993:1369 och 1994:1698 - Förordning (1998:153) om ändring i utlänningsförordningen (1989:547) (*) - The Immigration (European Economic Area) Order 1994. S. I. 1994/1895; - The Immigration (European Economic Area) Amendment Order 1997. S. I. 1997/2981 (*). (*) Muutos toimenpiteeseen, jolla direktiivit saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, komission aloittaman jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn seurauksena. (**) Laki, jolla hallitukselle annetaan valtuudet muuttaa ulkomaalaislakia. 28 V > •ta» _< C4 <u o. b. ti T3 !« hJ • t a> V ^ • M £ O s > c V • t a» IA :eS •ta» sn S»> V -ta» «J e a « *rf M > _< SO O. £ :es •ta» Vi E :eS :«S • t a» :es :o e :es "O :« :es »n S es es •ta» SO es »3 C • aM _3 J2 es SO O s • t a» • t a» •ta» es es es • t a» •M eS S es • t a» •ta» es • ta • t a» K> 0) M • ta es -< 3 S e es S O e s •o • t a» • t a» es <u O !U o > V > en £ SS 0) VO ON ro ON es Vi V© fO —. O ON VO JO O o\ :eS O S s es -ta» :eS > :eS :es es JS © :es :es U W G •"*. _ to K/» e o a sf. il 2 3 •3 ^ 1/1 <3 el to n y l n e n i a> H ti S ö S (V> S !C3 'O,<N 1° <U -y tn S i u s r u e a P l 00 ON VO 00 ON VO cö -•-» to <D T3 •G eö i to >. T3 ts <u c S / -^ :CÖ VO ON Ö r-ON ON ON • oo ON ,_; ^ 00 ON (S 1—1 vo ON i —i i—< c^ ON f <u ö e n e M • ä t t ä ä p -i Ö S 0O ON VO ON VO ON vd VO ON 00 ON 00 ON ^H ^ 1-1 00 ON vö VO ON VO ON ON :g S S m n e i d l l y a ••a. s H > l/l % o £ "~to a o s G <L> G »—» 2 > ' • * -» 1 S ui >—> =CÖ •—*\ VO ON ON vo ON ci ^ ^ VO ON en ON *> ]> l- VO m -rf" '"3 v—' VO VO r*"i ON <N O ON M "-o "—' </-> ON ON 00 ON ON r- ON © ^H v~> ON o" ir> ON l> 00 ON u-i vo" ON m ^ to »> • ! -> « e§ •— > -O «5 w 3 ^ -el 00 S u-i ON •>•' t> ON 1-1 »n ON r-' t— ON ö I—1 VO ON ö 1—1 ir> ON ö *-* »O ON »•' ID ON vd i ri ON •S cö • t a» CÖ t/3 -X CÖ C/3 CÖ 13 > :CÖ eö - <! to G cö H CÖ cö to c rt Q. to w SP 3 X) "ti eö 'S o 3 e X a ol-6 C to >-. * •s ^. 23 G "3 'S ^^ ' to o S tö cö O cö S ä cö ^ cö ^G cö 3 •e o PH O •G c« > C :CS CJ •»—> ä 3 •S ej H » Tl 2 SS o< Ö o 'to to 'g o a ISSN 1024-4492 KOM(99) 127 lopullinen ASIAKIRJAT FI 06 16 11 17 Luettelonumero : CB-CO-99-127-FI-C Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg


title: Regolamento (CE) n. 578/1999 della Commissione del 17 marzo 1999 che fissa i prezzi rappresentativi e gli importi dei dazi addizionali all'importazione per i melassi nel settore dello zucchero

eurovoc_concepts:
import price
molasses
representative price
sugar

formats: pdf print

text: L 72/10 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 18. 3. 1999 REGOLAMENTO (CE) N. 578/1999 DELLA COMMISSIONE del 17 marzo 1999 che fissa i prezzi rappresentativi e gli importi dei dazi addizionali all’importa- zione per i melassi nel settore dello zucchero LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, visto il regolamento (CEE) n. 1785/81 del Consiglio, del 30 giugno 1981, relativo all’organizzazione comune dei settore dello zucchero (1), modificato da mercati nel ultimo dal regolamento (CE) n. 1148/98 (2), visto il regolamento (CE) n. 1422/95 della Commissione, del 23 giugno 1995, che stabilisce le modalità d’applica- zione per l’importazione di melassi nel settore dello zucchero e che modifica il regolamento (CEE) n. 785/ 68 (3), in particolare l’articolo 1, paragrafo 2 e l’articolo 3, paragrafo 1, considerando che, ai sensi del regolamento (CE) n. 1422/ 95, il prezzo cif all’importazione di melassi, di seguito stabilito denominato «prezzo rappresentativo», conformemente al regolamento (CEE) n. 785/68 della Commissione (4); che tale prezzo si intende fissato per la qualità tipo definita all’articolo 1 del regolamento citato; viene considerando che il prezzo rappresentativo del melasso è calcolato per un determinato luogo di transito di frontiera della Comunità, che è Amsterdam; che questo prezzo deve essere calcolato in base alle possibilità d’acquisto più favorevoli sul mercato mondiale stabilite mediante i corsi o i prezzi di tale mercato adeguati in funzione delle eventuali differenze di qualità rispetto alla qualità tipo; che la qualità tipo del melasso è stata definita dal regola- mento (CEE) n. 785/68; i prezzi constatati considerando che, per rilevare le possibilità d’acquisto più favorevoli sul mercato mondiale, occorre tener conto di tutte le informazioni le offerte fatte sul riguardanti su importanti mercato mondiale, mercati dei paesi terzi e le operazioni di vendita concluse negli scambi internazionali di cui la Commissione abbia avuto conoscenza direttamente o per il tramite degli Stati membri; che all’atto di tale rilevazione, ai sensi dell’arti- colo 7 del regolamento (CEE) n. 785/68, può essere presa come base una media di più prezzi, purché possa essere considerata rappresentativa della tendenza effettiva del mercato; considerando che non si tiene conto delle informazioni quando esse non riguardano merce sana, leale e mercan- tile o quando il prezzo indicato nell’offerta riguarda soltanto una quantità limitata non rappresentativa del mercato; che devono essere esclusi anche i prezzi d’offerta che possono essere ritenuti non rappresentativi della tendenza effettiva del mercato; considerando che, per ottenere dati comparabili relativi al melasso della qualità tipo, è necessario, secondo la qualità di melasso offerta, aumentare ovvero diminuire i prezzi in funzione dei risultati ottenuti dall’applicazione dell’arti- colo 6 del regolamento (CEE) n. 785/68; considerando che un prezzo rappresentativo può, a titolo eccezionale, essere mantenuto ad un livello invariato per un periodo limitato quando il prezzo d’offerta in base al quale è stato stabilito il precedente prezzo rappresentativo non è pervenuto a conoscenza della Commissione e quando i prezzi d’offerta disponibili, ritenuti non suffi- cientemente rappresentativi della tendenza effettiva del mercato, determinerebbero modifiche brusche e rilevanti del prezzo rappresentativo; considerando che, qualora esista una differenza tra il prezzo limite per il prodotto in causa e il prezzo rappre- sentativo, occorre fissare dazi addizionali all’importazione alle condizioni previste all’articolo 3 del regolamento (CE) n. 1422/95; che, in caso di sospensione dei dazi all’impor- tazione a norma dell’articolo 5 del regolamento (CE) n. 1422/95, occorre fissare importi specifici per tali dazi; considerando che dall’applicazione delle suddette disposi- zioni risulta che i prezzi rappresentativi e i dazi addizio- nali all’importazione dei prodotti in causa devono essere fissati conformemente all’allegato del presente regola- mento; considerando che le misure previste dal presente regola- mento sono conformi al parere del comitato di gestione per lo zucchero, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 I prezzi rappresentativi e i dazi addizionali applicabili all’importazione dei prodotti di cui all’articolo 1 del rego- lamento (CE) n. 1422/95 sono indicati in allegato. (1) GU L 177 dell’1. 7. 1981, pag. 4. (2) GU L 159 del 3. 6. 1998, pag. 38. (3) GU L 141 del 24. 6. 1995, pag. 12. (4) GU L 145 del 27. 6. 1968, pag. 12. Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il 18 marzo 1999. 18. 3. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 72/11 Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 17 marzo 1999. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione ALLEGATO al regolamento che fissa i prezzi rappresentativi e gli importi dei dazi addizionali all’importazione per i melassi nel settore dello zucchero Codice NC Importo del prezzo rappresentativo per EUR/100 kg netti del prodotto considerato Importo del dazio addizionale per EUR/100 kg netti del prodotto considerato Importo del dazio all’importazione in ragione di sospensione di cui all’articolo 5 del regolamento (CE) n. 1422/95 per EUR/100 kg netti del prodotto considerato (2) 1703 10 00 (1) 1703 90 00 (1) 6,25 7,43 0,26 0,00 — — (1) Fissazione per la qualità tipo definita all’articolo 1 del regolamento (CEE) n. 785/68, modificato. (2) Detto importo si sostituisce, a norma dell’articolo 5 del regolamento (CE) n. 1422/95, al tasso del dazio della tariffa doganale comune fissato per questi prodotti


title: Règlement (CE) nº 583/1999 de la Commission du 17 mars 1999 concernant le montant maximal de la participation financière de la Communauté à verser aux États membres concernés conformément au règlement (CE) nº 723/97 du Conseil

eurovoc_concepts:
EAGGF Guarantee Section
EU financing
action programme
agricultural expenditure
member country

formats: html pdf print

text: L 72/28 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes 18. 3. 1999 R(cid:221)GLEMENT (CE) No 583/1999 DE LA COMMISSION du 17 mars 1999 concernant le montant maximal de la participation financi(cid:138)re de la Commu- naut(cid:130) (cid:133) verser aux (cid:144)tats membres concern(cid:130)s conform(cid:130)ment au r(cid:138)glement (CE) no 723/97 du Conseil LA COMMISSION DES COMMUNAUT(cid:144)S EUROP(cid:144)ENNES, vu le trait(cid:130) instituant la Communaut(cid:130) europ(cid:130)enne, vu le r(cid:138)glement (CE) no 723/97 du Conseil du 22 avril 1997 portant sur la r(cid:130)alisation de programmes d’actions des (cid:144)tats membres dans le domaine des contr(cid:147)les des d(cid:130)penses du FEOGA, section «garantie» (1), et notamment son article 4, paragraphe 2, consid(cid:130)rant que le comit(cid:130) du Fonds a (cid:130)t(cid:130) consult(cid:130); consid(cid:130)rant que l’article 1er du r(cid:138)glement (CE) no 723/97 dispose que la Communaut(cid:130) participe aux frais encourus par les (cid:144)tats membres pour la r(cid:130)alisation de nouveaux programmes d’actions d(cid:130)coulant de nouvelles obligations communautaires; que l’article 4, paragraphe 2, du m(cid:136)me r(cid:138)glement dispose que, apr(cid:138)s consultation du comit(cid:130) du Fonds, la Commission fixe le montant maximal de la participation financi(cid:138)re communautaire en tenant compte des cr(cid:130)dits disponibles et sur la base des informations les (cid:144)tats membres; que le montant en fournies par question est accord(cid:130) en application des dispositions de l’article 3 du r(cid:138)glement (CE) no 1780/97 de la Commis- sion (2), modifi(cid:130) en dernier lieu par le r(cid:138)glement (CE) no 1890/98 (3), fixant les modalit(cid:130)s d’application du r(cid:138)gle- ment (CE) no 723/97; que les (cid:144)tats membres concern(cid:130)s ont fourni (cid:133) la Commission les informations requises pour l’ann(cid:130)e 1999, A ARR(cid:219)T(cid:144) LE PR(cid:144)SENT R(cid:221)GLEMENT: Article premier Le montant maximal de la contribution financi(cid:138)re de la Communaut(cid:130) aux frais encourus par les (cid:144)tats membres concern(cid:130)s pour la r(cid:130)alisation de programmes d’actions concernant les contr(cid:147)les des d(cid:130)penses du FEOGA, section «garantie» pour 1999, pr(cid:130)vue par le r(cid:138)glement (CE) no 723/97, est fix(cid:130) dans l’annexe du pr(cid:130)sent r(cid:138)glement. Article 2 Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement entre en vigueur le septi(cid:138)me jour suivant celui de sa publication au Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes. Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement est obligatoire dans tous ses (cid:130)l(cid:130)ments et directement applicable dans tout (cid:144)tat membre. Fait (cid:133) Bruxelles, le 17 mars 1999. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission (1) JO L 108 du 25. 4. 1997, p. 6. (2) JO L 252 du 16. 9. 1997, p. 20. (3) JO L 245 du 4. 9. 1998, p. 28. 18. 3. 1999 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes L 72/29 ANNEXE Montant maximal de la contribution financi(cid:138)re communautaire pour l’ann(cid:130)e 1999, dans le cadre du r(cid:138)glement (CE) no 723/97 (cid:144)tats membres Cofinancement communautaire (1) Taux de change (2) Cofinancement communautaire (3) MN Janvier 1999 Euros Belgique Allemagne Gr(cid:138)ce Espagne France Irlande Italie Luxembourg Pays-Bas Portugal Autriche Finlande 29 220 000 BEF 4 065 138 DEM 17 000 000 GRD 535 627 432 ESP 17 836 433 FRF 763 641 IEP 40,3399 1,95583 329,689 166,386 6,55957 0,787564 5 736 728 625 ITL 1936,27 7 168 000 LUF 331 619 NLG 294 517 958 PTE 2 336 500 ATS 1 830 500 FIM 40,3399 2,20371 200,482 13,7603 5,94573 724 345 2 078 472 51 564 3 219 186 2 719 147 969 624 2 962 773 177 690 150 482 1 469 049 169 800 307 868 Total — — 15 000 000


title: Kommissionens förordning (EG) nr 577/1999 av den 17 mars 1999 om fastställande av det maximala exportbidraget för vitsocker med avseende på den trettioförsta delanbudsinfordran som utfärdas inom ramen för den stående anbudsinfordran som föreskrivs i förordning (EG) nr 1574/98

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
white sugar

text: 18. 3. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 72/9 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 577/1999 av den 17 mars 1999 om fastst(cid:132)llande av det maximala exportbidraget f(cid:148)r vitsocker med avseende p(cid:134) den trettiof(cid:148)rsta delanbudsinfordran som utf(cid:132)rdas inom ramen f(cid:148)r den st(cid:134)ende anbudsinfordran som f(cid:148)reskrivs i f(cid:148)rordning (EG) nr 1574/98 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING s(cid:132)rskilt till situationen och den f(cid:148)rutsebara utvecklingen i gemenskapen och p(cid:134) v(cid:132)rldsmarknaden i fr(cid:134)ga om socker. med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 1785/81 av den 30 juni 1981 om den gemensamma organisationen av marknaden f(cid:148)r socker (1), senast (cid:132)ndrad genom kommis- sionens f(cid:148)rordning (EG) nr 1148/98 (2), s(cid:132)rskilt artikel 17. 5 b andra stycket i denna, och med beaktande av f(cid:148)ljande: I kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 1574/98 av den 22 juli 1998 om en st(cid:134)ende anbudsinfordran f(cid:148)r att fast- st(cid:132)lla f(cid:148)r vitsocker (3), kr(cid:132)vs att delanbudsinfordringar skall utf(cid:132)rdas f(cid:148)r export av detta socker. importavgifter exportbidrag och/eller Efter en granskning av de anbud som har l(cid:132)mnats in till f(cid:148)ljd av den trettiof(cid:148)rsta delanbudsinfordran b(cid:148)r de best(cid:132)mmelser som anges i artikel 1 fastst(cid:132)llas. De (cid:134)tg(cid:132)rder som f(cid:148)reskrivs i denna f(cid:148)rordning (cid:132)r f(cid:148)renliga fr(cid:134)n F(cid:148)rvaltningskommitt(cid:130)n f(cid:148)r socker. med yttrandet H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 Med avseende p(cid:134) den trettiof(cid:148)rsta delanbudsinfordran f(cid:148)r vitsocker som utf(cid:132)rdas i enlighet med f(cid:148)rordning (EG) nr 1574/98 skall det maximala beloppet f(cid:148)r exportbidrag fastst(cid:132)llas till 51,191 EUR per 100 kg. I enlighet med artikel 9. 1 i f(cid:148)rordning (EG) nr 1574/98 skall ett maximalt exportbidrag fastst(cid:132)llas f(cid:148)r den aktuella f(cid:148)rekommande fall, med h(cid:132)nsyn delanbudsinfordran i Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft den 18 mars 1999. Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 17 mars 1999. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 177, 1. 7. 1981, s. 4. (2) EGT L 159, 3. 6. 1998, s. 38. (3) EGT L 206, 23. 7. 1998, s. 7


title: Regolamento (CE) n. 584/1999 della Commissione del 17 marzo 1999 che modifica i dazi all'importazione nel settore dei cereali

eurovoc_concepts:
CCT duties
cereals
import price

text: L 72/30 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 18. 3. 1999 REGOLAMENTO (CE) N. 584/1999 DELLA COMMISSIONE che modifica i dazi all’importazione nel settore dei cereali del 17 marzo 1999 LA COMMISSIONE DELLE COMUNIT(cid:211) EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunit(cid:133) europea, visto il regolamento (CEE) n. 1766/92 del Consiglio, del 30 giugno 1992, relativo all’organizzazione comune dei mercati nel settore dei cereali (1), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 923/96 della Commissione (2), visto il regolamento (CE) n. 1249/96 della Commissione, del 28 giugno 1996, recante modalit(cid:133) di applicazione del regolamento (CEE) n. 1766/92 del Consiglio, per quanto riguarda i dazi all’importazione nel settore dei cereali (3), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 2519/98 (4), in particolare l’articolo 2, paragrafo 1, considerando che i dazi all’importazione nel settore dei cereali sono stati fissati dal regolamento (CE) n. 563/1999 della Commissione (5); considerando che l’articolo 2, paragrafo 1, del regola- mento (CE) n. 1249/96 prevede che, se nel corso del periodo di applicazione la media dei dazi all’importazione calcolata differisce di 5 ECU/t dal dazio fissato, occorre applicare un corrispondente aggiustamento; che, poich(cid:130) si (cid:138) verificata tale differenza, (cid:138) necessario adattare i dazi all’importazione fissati dal regolamento (CE) n. 563/1999, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 Gli allegati I e II del regolamento (CE) n. 563/1999 sono sostituiti dagli allegati I e II del presente regolamento. Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il 18 marzo 1999. Il presente regolamento (cid:138) obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 17 marzo 1999. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 181 dell’1. 7. 1992, pag. 21. (2) GU L 126 del 24. 5. 1996, pag. 37. (3) GU L 161 del 29. 6. 1996, pag. 125. (4) GU L 315 del 25. 11. 1998, pag. 7. (5) GU L 69 del 16. 3. 1999, pag. 19. 18. 3. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 72/31 Dazi all’importazione dei prodotti di cui all’articolo 10, paragrafo 2 del regolamento (CEE) n. 1766/92 ALLEGATO I Codice NC Designazione delle merci 1001 10 00 Frumento (grano) duro di qualit(cid:133) elevata di qualit(cid:133) media (1) 1001 90 91 Frumento (grano) tenero destinato alla semina 1001 90 99 Frumento (grano) tenero di qualit(cid:133) elevata, diverso da quello destinato alla semina (3) di qualit(cid:133) media di bassa qualit(cid:133) 1002 00 00 Segala 1003 00 10 Orzo destinato alla semina 1003 00 90 Orzo diverso dall’orzo destinato alla semina (3) 1005 10 90 Granturco destinato alla semina, diverso dal granturco ibrido 1005 90 00 Granturco diverso dal semina (3) granturco destinato alla 1007 00 90 Sorgo da granella, diverso dal sorgo ibrido destinato alla semina Dazi all’importazione per via terrestre, fluviale o marittima in provenienza dai porti mediterranei, dai porti del Mar Nero o dai porti del Mar Baltico (in EUR/t) Dazi all’importazione per via aerea o per via marittima in provenienza da altri porti (2) (in EUR/t) 52,10 62,10 50,13 50,13 83,80 103,05 101,58 101,58 101,58 100,78 100,78 101,58 42,10 52,10 40,13 40,13 73,80 93,05 91,58 91,58 91,58 90,78 90,78 91,58 (1) Per il frumento duro che non soddisfa i requisiti della qualit(cid:133) minima per il grano duro di qualit(cid:133) media, di cui all’allegato I del regolamento (CE) n. 1249/96, il dazio applicabile (cid:138) quello fissato per il frumento (grano) tenero di bassa qualit(cid:133). (2) Per le merci che arrivano nella Comunit(cid:133) attraverso l’Oceano Atlantico o il Canale di Suez [articolo 2, paragrafo 4 del regolamento (CE) n. 1249/96], l’importatore pu(cid:149) beneficiare di una riduzione dei dazi pari a: — 3 EUR/t se il porto di scarico si trova nel Mar Mediterraneo oppure — 2 EUR/t se il porto di scarico si trova in Irlanda, nel Regno Unito, in Danimarca, in Svezia, in Finlandia oppure sulla costa atlantica della penisola iberica. (3) L’importatore pu(cid:149) beneficiare di una riduzione forfettaria di 14 o 8 EUR/t se sono soddisfatte le condizioni fissate all’articolo 2, paragrafo 5 del regolamento (CE) n. 1249/96. L 72/32 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 18. 3. 1999 ALLEGATO II Elementi di calcolo dei dazi (periodo dal 15. 3. 1999 al 16. 3. 1999) 1. Medie delle due settimane precedenti il giorno della fissazione: Quotazioni borsistiche Minneapolis Kansas-City Chicago Chicago Minneapolis Minneapolis Minneapolis Prodotto (% proteine al 12 % di umidit(cid:133)) HRS2. 14 % HRW2. 11,5 % SRW2 YC3 HAD2 qualit(cid:133) media (*) US barley 2 Quotazione (EUR/t) 112,57 97,10 86,96 77,01 138,69 (**) 128,69 (**) 89,24 (**) Premio sul Golfo (EUR/t) Premio sui Grandi Laghi (EUR/t) 28,09 — 9,89 — 0,78 13,00 — — — — — — — — (*) Premio negativo di importo pari a 10 EUR/t [articolo 4, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1249/96]. (**) Fob Golfo. 2. Trasporto/costi: Golfo del Messico-Rotterdam: 11,67 EUR/t; Grandi Laghi-Rotterdam: 22,70 EUR/t. 3. Sovvenzioni di cui all’articolo 4, paragrafo 2, terzo comma del regolamento (CE) n. 1249/96: 0,00 EUR/t (HRW2) 0,00 EUR/t (SRW2)