title: Forklarende rapport til anden protokol til konventionen om beskyttelse af de Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (Godkendt af Rådet den 12. marts 1999)

eurovoc_concepts:
agreement (EU)
fraud
fraud against the EU
report

text: C 91/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 3. 1999 FORKLARENDE RAPPORT Til anden protokol til konventionen om beskyttelse af de Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (Godkendt af Rådet den 12. marts 1999) (1999/C 91/02) I. INDLEDNING Konventionen om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser blev udarbej- det af Rådet og undertegnet af repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer den 26. juli 1995 (1). Denne konvention (i det følgende benævnt »konventionen« eller »svigkonventionen«) udgør den første aftale under afsnit VI i traktaten om Den Europæiske Union, som omhandler svig, der berører de Europæiske Fællesskabers budget. Der blev derefter udarbejdet en første protokol til konventionen, som blev undertegnet den 27. september 1996 (2). Denne omhandler først og fremmest bestikkelse, som involverer nationale tjenestemænd og fællesskabstjeneste- mænd, og som skader eller vil kunne skade De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (denne protokol benævnes i det følgende »første protokol« eller »bestikkelsesprotokollen«). Dernæst blev der den 29. november 1996 udarbejdet og undertegnet en protokol om præjudiciel fortolkning af konventionen om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interes- ser ved De Europæiske Fællesskabers Domstol (3). Ifølge dette instrument kan medlemsstaterne i en erklæring fremsat i forbindelse med undertegnelsen af protokollen eller på ethvert senere tidspunkt acceptere, at Domstolen har kompetence til at træffe præjudiciel afgørelse om fortolkningen af konventionen og af første protokol. Samtidig med at ovennævnte instrumenter blev udarbejdet på grundlag af afsnit VI i traktaten om Den Europæiske Union, vedtog Det Europæiske Fællesskab to retsakter, der er af særlig interesse i denne forbindelse. Det drejer sig om Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (4) og om Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder (5). I retsakten om udarbejdelse af konventionen understregede Rådet, at konventionen snarest skulle suppleres med et andet juridisk instrument for at forbedre den strafferetlige beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser. Kommissionen fremlagde i begyndelsen af 1996 et udkast til anden protokol til svigkonventionen (6). Der blev henvist til det ønske, som Rådet havde givet udtryk for ved udarbejdelsen af konventionen og til Rådets resolution af 6. december 1994 om retlig beskyttelse af Fællesskabets økonomiske interesser (7). I denne resolution opfordrede Rådet til, at det blev gjort muligt at pålægge juridiske personer sanktioner, og at lovene om hvidvaskning af penge blev udvidet til også at omfatte beskyttelse af Fællesskabernes økonomiske interesser. Kommissionens initiativ og udkast blev overtaget af det italienske formandskab for Rådet, og ved afslutningen af dette formandskab var drøftelserne om udkastet allerede langt fremme. I juni 1996 hørte det italienske formandskab Europa- (1) EFT C 316 af 27. 11. 1995, s. 49. (2) EFT C 313 af 23. 10. 1996, s. 2. (3) EFT C 151 af 20. 5. 1997, s. 2. (4) EFT L 312 af 23. 12. 1995, s. 1. (5) EFT L 292 af 15. 11. 1996, s. 2. (6) EFT C 83 af 20. 3. 1996, s. 10. (7) EFT C 355 af 14. 12. 1994, s. 2. 31. 3. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 91/9 Parlamentet på grundlag af artikel K. 6 i traktaten om Den Europæiske Union, og Europa- Parlamentet afgav udtalelse ved beslutning af 24. oktober 1996 (1). Drøftelserne blev videreført under det irske formandskab, og under det nederlandske formandskab nåede Rådet på samlingen den 26. maj 1997 til politisk enighed om udkastet om konventionen om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser. Den 19. juni 1997 vedtog Rådet retsakten om udarbejdelse af anden protokol, og samme dag blev anden protokol til konventionen om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser undertegnet af repræsentan- terne for medlemsstaternes regeringer (2). Med hensyn til retsgrundlaget for protokollen henvises til bemærkningerne under afsnit II i den forklarende rapport til konventionen (3). Vigtigheden af at få anden protokol gjort færdig og implementeret er understreget i handlings- planen til bekæmpelse af organiseret kriminalitet, der blev vedtaget af Rådet den 28. april 1997 (4), og som indeholder henstillinger om, at medlemsstaterne i større udstrækning krimina- liserer hvidvaskning af penge, at samarbejdet mellem Kommissionen og medlemsstaterne om bekæmpelse af svig, der berører De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser, og af hvidvaskning af penge i tilknytning hertil bliver forbedret og struktureret, at der bliver indført ansvar for juridiske personer, som er indblandet i organiseret kriminalitet, og at der bliver indsamlet relevante oplysninger med hensyn til juridiske personer for at forhindre organiseret kriminalitet i at trænge ind i den lovlige økonomi. II. BEMÆRKNINGER TIL ARTIKLERNE Artikel 1 Definitioner 1. 1. Generelle bemærkninger I denne indledende bestemmelse defineres fem udtryk, der bruges i anden protokol. Ud over helt nøjagtigt at definere disse udtryk, som de skal forstås i anden protokol, tjener de tre første definitioner også til at fastslå forbindelsen mellem anden protokol og henholdsvis svigkonventionen og første protokol. 1. 2. Litra a) og b) Ved litra a) og b) knyttes formelt forbindelsen mellem anden protokol og svigkonventionen, idet det fastsættes, at der ved »konventionen« skal forstås svigkonventionen, og ved »svig« den adfærd, der er beskrevet i svigkonventionen. 1. 3. Litra c) Anden protokol har ud over forbindelsen til svig- konventionen også forbindelse til første protokol, (1) EFT C 347 af 18. 11. 1996, s. 150. (2) EFT C 221 af 19. 7. 1997, s. 11. (3) EFT C 191 af 23. 6. 1997, s. 1. (4) EFT C 251 af 15. 8. 1997, s. 1. bestikkelsesprotokollen. Denne forbindelse frem- hæves i litra c), hvori det fastsættes, at udtrykkene i »passiv bestikkelse« og »aktiv bestikkelse« anden protokol skal forstås på samme måde som i første protokol. 1. 4. Litra d) I anden protokol fastsættes, at der ved »juridisk person« skal forstås enhver enhed, der har denne status i henhold til den nationale lovgivning, der finder anvendelse, undtagen stater eller andre offentlige organer, der udøver statslig myndighed, samt offentlige internationale organisationer. I denne forbindelse skal der ved »national lovgiv- ning« forstås den nationale lovgivning i den med- lemsstat, der træffer foranstaltninger over for en juridisk person i overensstemmelse med anden protokol. 1. 5. Litra e) Ved »hvidvaskning af penge« forstås der i anden protokol den adfærd, der er defineret i Rådets direktiv 91/308/EØF af 10. juni 1991 om forebyg- gende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvaskning af penge (5), for så vidt angår de strafbare handlinger, der er omfattet af svigkonventionen og af første proto- (5) EFT L 166 af 28. 6. 1991, s. 77. C 91/10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 3. 1999 kol. Som følge heraf dækker hvidvaskning af penge i protokollen hvidvaskning af udbyttet fra i hvert fald grove tilfælde af svig og udbyttet fra aktiv og passiv bestikkelse (1). Artikel 3 Juridiske personers ansvar 3. 1. Generelle bemærkninger I direktivets definition af hvidvaskning af penge i artikel 1, tredje led, indgår udtrykket »formuego- der«, som efterfølgende defineres i samme artikels fjerde led. Dette indebærer, at der ved »formuego- der« i protokollen forstås »aktiver af enhver art, hvad enten der er tale om fysiske eller ikke-fysiske genstande, løsøre eller fast ejendom, materielle eller immaterielle aktiver, samt retlige dokumenter eller instrumenter, der tjener som bevis for ejen- domsret til sådanne aktiver«. I artikel 3 fastsættes det, at medlemsstaternes lovgivning skal hjemle, at juridiske personer kan kendes ansvarlige for svig, aktiv bestikkelse og hvidvaskning af penge, der er begået for at skaffe dem vinding. Stk. 1 omhandler kriterierne for, hvornår den juridiske person skal kendes ansvarlig for strafbare handlinger, der begås af personer i visse ledende stillinger, medens stk. 2 omhandler muligheden for at drage en juridisk person til ansvar for strafbare handlinger, der begås af andre personer inden for den juridiske person. I stk. 3 understreges det, at den juridiske persons ansvar ikke udelukker et ansvar for den fysiske person, der er involveret i den strafbare handling, som den juridiske person er ansvarlig for. Artikel 2 Hvidvaskning af penge 3. 2. Stk. 1 Denne bestemmelse indebærer sammenholdt med artikel 1, litra e), at medlemsstaterne har pligt til at sikre, at den strafbare handling hvidvaskning af penge i deres natio- nale lovgivning også omfatter svig, i det mindste i grove tilfælde, samt aktiv og passiv bestikkelse som prædikat- forbrydelser. En sådan udvidelse af, hvad der skal kvalifi- ceres som hvidvaskning af penge, svarer til henstillingen i handlingsplanen til bekæmpelse af organiseret kriminali- tet om at gøre »kriminalisering af hvidvaskning af udbyt- tet fra kriminalitet (. ) så generel som muligt« (henstil- ling nr. 26). For at føre denne henstilling ud i praksis har Rådet den 3. december 1998 vedtaget en fælles aktion om hvidvaskning af penge, identifikation, opsporing, indefrysning, beslaglæggelse og konfiskation af redskaber og udbytte fra strafbart forhold (2), der forpligter med- lemsstaterne til at operere med en bredt sammensat liste over prædikatforbrydelser. I sin anden rapport til Eu- ropa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af direkti- vet om hvidvaskning af penge (3) har Kommissionen oplyst, at den agter at foreslå en udvidelse af anvendelses- området for direktivet om hvidvaskning af penge. Det bemærkes, at det — for at gøre det muligt for medlems- staterne at ratificere anden protokol, selv om de endnu ikke har kunnet gennemføre en sådan udvidelse — i anden protokols artikel 18, stk. 1, fastsættes, at medlems- staterne kan tage midlertidigt forbehold i fem år, undta- gen i sager, der vedrører grove tilfælde af aktiv eller passiv bestikkelse, og at dette forbehold kan fornyes e´n gang. (1) Jf. også den fælles aktion af 3. december 1998 vedrørende hvidvaskning af penge, identifikation, opsporing, indefrys- ning, beslaglæggelse og konfiskation af redskaber og udbytte fra strafbart forhold (EFT L 333 af 9. 12. 1998, s. 1). (2) EFT L 333 af 9. 12. 1998, s. 1. (3) KOM(1998) 401 endelig udg. af 1. juli 1998. I henhold til stk. 1 er der grund til at kende en juridisk person ansvarlig for en af de nævnte strafbare handlinger, hvis mindst to betingelser er opfyldt: i) den strafbare handling skal være begået for at skaffe den juridiske person vinding, og ii) den strafbare handling skal være begået af en fysisk person, der har en vis ledende stilling inden for den juridiske person. Ved den første betingelse skabes der en forbin- delse mellem den strafbare handling og den juridiske person. Den juridiske person skal opnå vinding ved den strafbare handling. Der kan eventuelt være tale om direkte finansiel vinding (f. eks. ved at tilegne sig udbyttet hidrørende fra EF-svig) eller anden vinding (f. eks. ved at opnå en ordre takket være bestikkelse af en tjenestemand). Det er irrele- vant, om den fysiske person, der konkret begår den strafbare handling, handler indivi- duelt eller som medlem af et organ under den juridiske person. Ved den anden betingelse skabes der en for- bindelse mellem den fysiske lovovertræder og den juridiske person, der skal kendes ansvarlig for den strafbare handling. Om den fysiske person indtager en »ledende stilling«, afgøres på grundlag af et eller flere elementer, der nævnes i stk. 1; disse rækker fra det formelle til det materielle: beføjelse til at repræsentere den juridiske person, beføjelse til at træffe beslutninger på den juridiske persons vegne eller beføjelse til at udøve intern kontrol. Dette indebærer, at medlemsstaterne for at imple- mentere anden protokol er nødt til at fastsætte 31. 3. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 91/11 i deres nationale lovgivning, at disse tre ele- menter hver for sig kan danne grundlag for at fastslå, at en fysisk person indtager en »le- dende stilling«. For så vidt angår de tilfælde, hvor grundlaget for den juridiske persons ansvar er, at den fysiske lovovertræder har beføjelse til at udøve intern kontrol, bør det bemærkes, at udtrykket »kontrol« skal forstås således, at beføjelsen til at overvåge administrationen af den juridiske person må være af en sådan karakter, at den sikrer den fysiske lovovertræder en ledende stilling internt i den juridiske person. Beføjelse til at udøve kontrol internt i den juridiske person kan især være en følge af et ansvar for intern finansiel kontrol og revision og medlem- skab af et kontrol- eller overvågningsorgan internt i den juridiske person, der er af et sådant omfang, at disse stillinger svarer til en ledende stilling, der indebærer en mulighed for at øve indflydelse på administrationen af den juridiske person. Kontrolbeføjelser, som ikke indebærer nogen mulighed for at øve indfly- delse på administrationen af den juridiske per- son, tages ikke i betragtning. Stk. 1 omfatter ikke eksterne personer, der reviderer den berørte juridiske persons regnskaber, f. eks. personer fra revisionsfirmaer. Den juridiske person kan også kendes ansvar- lig, hvis den i stk. 1 omhandlede fysiske per- son blot har medvirket til eller har anstiftet den strafbare handling, eller blot har forsøgt at begå svig. 3. 3. Stk. 2 De tilfælde, der er omhandlet i stk. 1, suppleres i stk. 2 med den situation, hvor en strafbar hand- ling af den i stk. 1 nævnte art begås af en person, der er underordnet personen i den ledende stilling. i Medlemsstaterne pålægges at sikre, at der sådanne tilfælde kan træffes foranstaltninger over for en juridisk person, hvis den strafbare handling er blevet gjort mulig, fordi en person i en ledende stilling har udøvet utilstrækkeligt tilsyn eller utilstrækkelig kontrol. Stk. 2 indebærer således ikke nødvendigvis et objektivt ansvar for den juridiske person; stk. 1 kan tolkes derhen, at den kun dækker tilfælde, hvor den juridiske person som sådan kan pålægges skylden for, at personer, der handler på dens vegne, har udvist strafskyldig adfærd. Jf. også punkt 4. 3. 3. 4. Stk. 3 I stk. 3 fastsættes det, at den juridiske persons ansvar for en strafbar handling ikke skal gøre det umuligt strafferetligt at forfølge de fysiske perso- ner, der rent faktisk har begået den strafbare handling. Som følge heraf kan foranstaltninger, der træffes f. eks. over for et selskab, for hvis vinding en direktør har begået svig, ikke forhindre strafferetlig forfølgelse af direktøren selv. Artikel 4 Sanktioner over for juridiske personer 4. 1. Generelle bemærkninger Artikel 4 omhandler sanktioner over for juridiske personer, der kendes ansvarlige for de strafbare handlinger, der er nævnt i artikel 3. Den omfatter de forskellige former for ansvar, der behandles i artikel 3, stk. 1 og 2, idet der sondres mellem ansvar for en strafbar handling, der begås af en person i en ledende stilling, og ansvar for en strafbar handling, der begås af en ansat i en underordnet stilling. 4. 2. Stk. 1 I stk. 1 pålægges medlemsstaterne at sikre, at der over for juridiske personer, der kendes ansvarlige for en af de artikel 3, stk. 1, omhandlede strafbare handlinger begået af en person i en ledende stil- ling, kan iværksættes »sanktioner, der er effektive, står i et rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning«, hvorved der henvises til artikel 2 i svigkonventionen og til Domstolens retspraksis. I henhold til anden protokol skal sådanne sanktioner indbefatte bødestraf eller administrativt idømte bøder, og de kan derudover indbefatte andre sanktioner, som illustreres ved hjælp af en række eksempler. Eksempel på en sådan anden sanktion kunne være, at en juridisk person som en supplerende foranstaltning udeluk- kes fra at deltage i offentlige licitationer, således som det foreslås i Europa-Parlamentets beslutning af 24. oktober 1996. 4. 3. Stk. 2 I stk. 2 fastsættes det, at medlemsstaterne også skal sikre, at der kan iværksættes sanktioner eller foranstaltninger, der er effektive, står i et rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning, over for juridiske personer, der kendes ansvarlige for svig, bestikkelse og hvidvaskning af penge i henhold til artikel 3, stk. 2, dvs. i de tilfælde, hvor den strafbare handling, der er begået af en ansat i en underordnet stilling, er blevet gjort mulig, fordi en person i en ledende stilling har udøvet utilstrækkeligt tilsyn eller I de tilfælde, der er utilstrækkelig kontrol. omhandlet i artikel 3, stk. 2 og artikel 4, stk. 2, kan medlemsstaterne selv vælge, hvilken type og hvor strenge sanktioner eller foranstaltninger der skal iværksættes, når blot de er effektive, står i et C 91/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 3. 1999 rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskræk- kende virkning. Det er derfor værd at notere sig, at der ifølge artikel 3, stk. 2, og artikel 4, stk. 2, kan være tale om strafferetlige sanktioner, men at administrative og civilretlige sanktioner også er mulige. De sank- tioner eller foranstaltninger, der sigtes til med artikel 4, stk. 2, i anden protokol skal, selv om de ikke behøver at være foreskrevet i medlemsstater- nes straffelov eller særlovgivning, om nødvendigt have karakter af straf og skal således ikke kun bestå i erstatning for forvoldt skade eller tilbage- betaling af uretmæssig berigelse. Artikel 5 Konfiskation For at sikre et effektivt samarbejde i bekæmpelsen af EF-svig og bestikkelse i tilknytning hertil skal der i de enkelte medlemsstaters lovgivning være hjemmel for at træffe ensartede mindsteforanstaltninger i ensartede til- fælde vedrørende beslaglæggelse og konfiskation eller berøvelse af redskaber eller udbytte fra svig, aktiv eller passiv bestikkelse og hvidvaskning. Henvisningen til berø- velse af redskaber og udbytte skal dække tilfælde, der ikke nødvendigvis omfatter konfiskation (f. eks. civilret- lige sager med henblik på skadeserstatning eller tilbagele- vering af ejendom til den retmæssige ejer). De beslagelæggelses-, konfiskations- eller berøvelsesforan- staltninger, som skal indføres, kan være rettet mod de redskaber, der er anvendt til at begå svig, aktiv eller passiv bestikkelse eller hvidvaskning af penge, og mod udbyttet af sådanne strafbare handlinger. Foranstaltnin- gerne kan derudover være rettet mod formuegoder af en værdi, der svarer til et sådant udbytte. I den forbindelse dækker udtrykket »beslaglæggelse« udtrykkene »indefrys- ning« og »beslaglæggelse«, som defineret i artikel 1, litra 1), i FN’s konvention imod ulovlig handel med narkotika og psykotrope stoffer (undertegnet den 19. december 1988 i Wien). Et tredjemand i god tro skal beskyttes med hensyn til konfiskation og berøvelse af redskaber og udbytte. Dette kan udledes af andet punktum i artikel 5, hvor det fastsættes, at den berørte medlemsstat skal handle efter sin egen nationale lovgivning, og at spørgsmålet om, hvorvidt en tredjemand har handlet i god tro eller ej, skal afgøres efter denne medlemsstats lovgivning. Artikel 6 Overtrædelse af told- og afgiftsbestemmelser gensidig retshjælp inden for anden protokols anvendelses- område, og denne bestemmelse supplerer således artikel 5, stk. 3, i svigkonventionen. Ifølge sidstnævnte bestem- melse er det ikke muligt at gøre brug af den fiskale undtagelse i forbindelse med udlevering, og i artikel 6 i anden protokol fastsættes det, at en medlemsstat ikke kan nægte at yde gensidig retshjælp i straffesager alene med den begrundelse, at det drejer sig om en told- eller afgiftsrelateret overtrædelse. Bestemmelsen er en undtagelse fra artikel 2, litra a), i den europæiske konvention om gensidig retshjælp i straffesa- ger (undertegnet den 20. april 1959 i Strasbourg), og selv om der allerede findes flere bestemmelser, der svarer til artikel 6 (f. eks. artikel 1 i tillægsprotokollen til 1959- konventionen (undertegnet den 17. marts 1978 i Stras- bourg) og artikel 50 i Schengen-gennemførelseskonventio- nen (undertegnet den 14. juni 1990 i Schengen)), blev det besluttet også at inkorporere den i anden protokol, eftersom ingen af disse instrumenter var ratificeret af alle medlemsstaterne, da retsakten om udarbejdelse af anden protokol blev vedtaget. »Overtrædelse af afgiftsbestem- melser« dækker i denne sammenhæng overtrædelser, der vedrører indtægter (skatter og afgifter) i konventionens forstand. Artikel 7 Samarbejde med Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber 7. 1. Generelle bemærkninger I artikel 7 og følgende artikler reguleres samarbej- det mellem medlemsstaterne og Kommissionen inden for konventionens og protokollernes anven- delsesområde, og det fastsættes, hvilke forpligter dette samarbejde indebærer for Kommissionen. De medlemsstater, der er kontraherende parter i anden protokol, overdrager Kommissionen en opgave, der indebærer visse forpligtelser for Kom- missionen, som vedrører ikke blot dens forbindel- ser med medlemsstaterne, men også dens forbin- delser med privatpersoner, for så vidt angår data- beskyttelse. Kommissionen er villig til at varetage denne opgave og accepterer det ansvar, som påhviler den ifølge de relevante bestemmelser i anden protokol (1). Artikel 6 i svigkonventionen indeholder generelle bestemmelser om samarbejde mellem medlemssta- terne i tilfælde af svig, der skader De Europæiske I artikel 6 fastsættes det, at det ikke er muligt at påberåbe sig den fiskale undtagelse ved begæring om (1) Jf. den erklæring, Kommissionen fremsatte om artikel 7 ved anden protokols vedtagelse (offentliggjort i EFT sammen med anden protokol). 31. 3. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 91/13 Fællesskabers finansielle interesser. Denne bestem- melse gælder også anden protokol i medfør af anden protokols artikel 12, stk. 1. I anden proto- kols artikel 10 fastslås det som et princip, at medlemsstaterne og Kommissionen skal udveksle oplysninger med henblik på anvendelsen af kon- ventionen. Anden protokols artikel 7 ligger i forlængelse af disse bestemmelser i konventionen. For det første pålægger artikel 7 medlemsstaterne og Kommis- sionen at samarbejde indbyrdes om bekæmpelse af svig, aktiv og passiv bestikkelse og hvidvaskning af penge. Det understreges således, at ikke kun medlemsstaterne, men også Kommissionen spiller en rolle i samarbejdet om bekæmpelse af svig og af aktiv og passiv bestikkelse samt af hvidvaskning af penge. Den rolle, som Kommissionen tildeles, er knyttet til Kommissionens særlige ansvar og sær- lige forpligtelser, navnlig med hensyn til gennem- førelsen af De Europæiske Fællesskabers budget og men hensyn til bekæmpelse af svig, der skader Fællesskabernes finansielle interesser, som fastsat i artikel 205 og 209 A (1) i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. For det andet fastsætter artikel 7 rammerne for udvekslingen og videregivelsen af oplysninger, som er et uundvær- ligt led i et effektivt samarbejde mellem medlems- staterne og Kommissionen. 7. 2. Stk. 1 a) I stk. 1 fastsættes, at medlemsstaterne og Kommissionen skal samarbejde. I artikel 6 i konventionen fastslås det, at det er medlems- staterne, der er ansvarlige for efterforskning og retsforfølgning, og dette suppleres i protokol- lens artikel 7, stk. 1, med, at Kommissionen tildeles en teknisk og operativ rolle. Bestem- melsen overfører således begrebet partnerskab til bekæmpelsen af svig. Der er her navnlig tale om svig, der udgør strafbare handlinger. Når mindst to medlems- stater er berørt, kan der tænkes følgende situa- tioner: — de svigagtige handlinger er begået på to forskellige nationale områder — svigen er begået på en enkelt medlemsstats område, men gerningsmændene er stats- borgere i forskellige lande, det være sig medlemsstater eller tredjelande (1) Omnummereret til artikel 274 og 280 i medfør af artikel 12 (EFT C 340 af til Amsterdam-traktaten og bilaget 10. 11. 1997). — selve den svigagtige handling er begået i e´n enkelt medlemsstat, men beviserne er spredt på forskellige nationale områder inden for eller uden for EU — det udbytte og de formuegoder, der vil kunne beslaglægges, befinder sig uden for den stat, hvor den strafbare handling er begået, og befinder sig måske uden for EU’s område — svigen er begået på nationalt plan, men er i virkeligheden led i en internationalt organi- seret kæde af svig. Disse tænkte situationer gælder også, når der er tale om bestikkelse og hvidvaskning. I alle tilfælde skal medlemsstaterne og Kommissio- nen samarbejde indbyrdes. b) Kommissionen rolle præciseres nærmere i andet afsnit, hvori det fastsættes, at Kommis- sionen skal yde bistand med henblik på den konkrete udmøntning af samarbejdet. Selv om en svigagtig handling er begået i e´n enkelt medlemsstat, kan de udmærket stå i forbin- delse med handlinger, der involverer organise- rede net i flere forskellige medlemsstater. Et hurtigt og frugtbart samarbejde mellem de kompetente myndigheder såvel på medlems- statsplan som på fællesskabsplan vil kunne sikre, at efterforskningen og retsforfølgningen får det ønskede udfald. Kommissionens rolle betegnes med udtrykket »bistand«. Hvordan denne bistand konkret vil komme til udtryk, afhænger af en vurdering af forholdene og behovene i det enkelte tilfælde. Meningen er, at bistanden — gennem en garanti af, at bl. a. den nødvendige kompe- tence er for hånden — skal være et ekstra plus for efterforskningen af de faktiske omstændig- heder og for retsforfølgningen og domfældel- sen i de tilfælde, hvor svig indbringes for de nationale myndigheder. »Bistand« skal forstås meget bredt og uden nogen form for begræns- ninger. Det siger sig selv, at den rolle, som Kommis- sionen tildeles, på ingen måde berører med- lemsstaternes politi- og domsmæssige beføjel- ser på det strafferetlige område. Medlemssta- ternes myndigheder råder over nationale og internationale juridiske instrumenter, herunder navnlig svigkonventionen og protokollerne hertil, som giver dem mulighed for at bekæmpe svig, især når den begås af organise- rede net inden for økonomisk kriminalitet. Stk. 1 indebærer ingen ændring af gældende C 91/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 3. 1999 nationale og internationale juridiske instru- menter; den vedrører udelukkende den bi- stand, som Kommissionen skal yde på dette område. Bistanden kan antage to former, som bør holdes ude fra hinanden: på den ene side teknisk bistand og på den anden side operativ bistand. c) »Den tekniske bistand« repræsenterer det ekstra plus, som Kommissionen vil kunne til- føre samarbejdet på alle de områder, der hører ind under fællesskabslovgivningen. Der tæn- kes navnlig på det erfaringsmateriale og den logistiske ekspertise, som Kommissionen råder over med hensyn til at forebygge og bekæmpe svig. Man vil således med fordel kunne udnytte alle strategiske oplysninger om de nyeste tendenser inden for de forskellige for- mer for svig, oplysningerne om klassifikatio- nen af de personer, der begår svig, eller de organisationer, der har specialiseret sig i svig, samt analyserne af de risici, der skyldes føl- somheden af visse aktivitetsområder. Af logistiske grunde kan de efterforskende myndigheder og de retslige myndigheder have brug for at få adgang til Kommissionens for- skellige databaser om potentielt relevante øko- nomiske aktiviteter, og disse databaser kan ikke konsulteres uden Kommissionens medvir- ken. Den tekniske bistand dækker også den hjælp, som enheden for strafferetlig ekspertise under enheden for »koordinering af bedrageribe- kæmpelse« (UCLAF) kan tilbyde takket være dens erfaring på det teknisk-juridiske område, herunder dens kendskab til de nationale syste- mer. Enhver efterforskende myndighed kan således udnytte denne ekspertise med henblik på bl. a. at forberede begæringer, der skal sendes til de retslige myndigheder i en eller flere andre medlemsstater. d) »Den operative bistand« knytter sig til den konkrete, praktiske bekæmpelse af svig, bestikkelse og hvidvaskning af penge; den dækker alle de bidrag, som Kommissionen kan yde til mere effektive håndhævende aktio- ner for at lette koordineringen af de nationale myndigheders efterforskning. Ganske vist er det medlemsstaternes kompe- tente (retslige eller andre) myndigheder, der står for den efterforskning og retsforfølgning, der iværksættes på de områder, som er omfat- tet af artikel 7, men Kommissionens operative bistand vil kunne være nyttig for en hensigts- mæssig afvikling af efterforskningen; den vil nemlig kunne gøre det muligt: — at udpege og kontakte de kompetente nationale myndigheder og etablere en for- bindelse af informativ/operativ art med henblik på at sikre en sammenknytning af den administrative og den strafferetlige efterforskning — at etablere eller lette de direkte kontakter mellem de berørte kompetente myndighe- der — om nødvendigt eller på anmodning hurtigt at tilrettelægge møder med de berørte myn- digheder — at befordre forbindelserne mellem de for- skellige kompetente myndigheder i de berørte lande, når der er tale om organise- ret international svig — at yde de nationale kompetente myndighe- der den fornødne hjælp, således at de så effektivt og så hurtigt som muligt kan udnytte resultaterne af Kommissionens un- dersøgelser og de muligheder, der ligger i det internationale administrative samar- bejde — at yde de kompetente nationale myndighe- der bistand med henblik på fuldt ud at udnytte de muligheder, der ligger i interna- tionale aftaler om retligt samarbejde. Denne bistand kan eventuelt omfatte, at der stilles oplysninger til rådighed med henblik på at udarbejde begæringer om retligt samarbejde — at lette de nødvendige kontakter med de kompetente myndigheder i sager om orga- niseret international svig med henblik på at fremme anvendelsen af svig-konventionens artikel 6, stk. 2 (centralisering af retsfor- følgningen). 7. 3. Stk. 2 Stk. 2 omhandler udveksling af oplysninger, som skal ske under hensyntagen til behovet for at holde efterforskningsarbejdet hemmeligt og be- skytte personoplysninger. a) Formålet med stk. 2 er at slå fast, at der principielt ikke bør være noget til hinder for en udveksling af oplysninger mellem medlems- staterne og Kommissionen, herunder mellem medlemsstaterne via Kommissionen. Udveks- lingen af oplysninger forudsætter, at der går en strøm af oplysninger, i begge retninger. 31. 3. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 91/15 Udvekslingen af oplysninger tager sigte på at gøre det lettere at fastslå de faktiske omstæn- digheder og sikre en indsats, der skal fore- bygge og bekæmpe svig, aktiv og passiv bestik- kelse og hvidvaskning af penge. En sådan indsats kan omfatte skærpet administrativ kontrol i de tilfælde, hvor der forventes fakti- ske uregelmæssigheder, men også opstilling af en sammenhængende strategi med hensyn til kontrol og efterforskning. Det præciseres ikke i stk. 2, hvilke typer oplysninger der vil kunne udveksles. Det fore- kommer ikke hensigtsmæssigt fra første færd at sætte grænser for udvekslingen. Da der kan tænkes mange mulige samarbejdssituationer, vil informationsbehovet kunne komme til at gælde en lang række konkrete oplysninger alt efter, hvor der er brug for et samarbejde. Hvad oplysningerne helt nøjagtigt skal gå på, vil være afhængigt af, hvor langt fremme efter- forskningen er på det tidspunkt, hvor samar- bejdet kommer i stand, og naturligvis af de særlige forhold, der gør sig gældende i den sag, hvor der er brug for oplysninger som grundlag for nye tiltag. De oplysninger, der kan udveksles i medfør af stk. 2, kan f. eks. vedrøre: — svigens art, herunder den juridiske kon- tekst — modus operandi — de fysiske og juridiske personer, der er involveret, og personoplysninger mere ge- nerelt. b) Der fastsættes i stk. 2 to behov, som der skal tages hensyn til i forbindelse med udvekslingen af oplysninger: behovet for databeskyttelse og behovet for at holde efterforskningsarbejdet hemmeligt. Hensynet skal i hvert enkelt til- fælde bero på en konkret, begrundet vurde- ring. Beskyttelsen af personoplysninger under ud- vekslingen af oplysninger er sikret via særlige bestemmelser i anden protokol (jf. artikel 8, 9, 10 og 11). De nærmere bestemmelser om hemmelighol- delse af efterforskningsarbejdet fastsættes i medlemsstaternes nationale lovgivning. For Kommissionens vedkommende er princippet om pligt til ikke at give oplysninger om tjene- stehemmeligheder knæsat i fællesskabsretten (artikel 214 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (1)). Der bør fra sag til sag tages hensyn til de særlige træk og de særlige krav, der kendeteg- (1) Omnummereret til artikel 287 i henhold til artikel 12 og bilaget til Amsterdam-traktaten. ner en international efterforskning vedrørende De Europæiske Fællesskabers finansielle inter- esser. c) Stk. 2 giver derudover den medlemsstat, der leverer oplysninger, mulighed for at fastsætte bestemte betingelser for, hvordan Kommissio- nen må anvende de givne oplysninger, eller for, hvordan Kommissionen må videregive dem til en anden medlemsstat. En medlemsstat kan f. eks. fastsætte generelle eller særlige regler for sine kompetente myn- digheder og på dette grundlag opstille bestemte betingelser for anvendelse af oplys- ninger, der tilvejebringer et beskyttelsesniveau svarende til beskyttelsesniveauet i Europa-Par- lamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske pers- oner i forbindelse med behandling af person- oplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (2), og som er i overensstemmelse med den nationale lovgivnings bestemmelser. I den forbindelse bør medlemsstaterne fra sag til sag tage hensyn til de særlige træk og de særlige krav, der kendetegner en international efterforskning vedrørende De Europæiske Fæl- lesskabers finansielle interesser. Artikel 8 Kommissionens ansvar for databeskyttelse Kommissionen skal drage omsorg for, at den i forbindelse med udveksling af oplysninger i henhold til artikel 7, stk. 2, for så vidt angår dens behandling af personoplysninger iagttager et beskyttelsesniveau svarende til det niveau, der er fastlagt i direktiv 95/46/EF. Ved en erklæring til mødeprotokollen for den rådssamling, hvor direktivet blev vedtaget, accepterede Kommissionen de forpligtelser, som direktivet indebar. Den retlige beskyttelse af alle de oplysninger, der er omhandlet i artikel 7, hviler på de principper, der er nedfældet i direktivets betragtninger, og på bestemmelserne i selve direktivet (3). Den form for bistand, som Kommissionen vil være i stand til at yde medlemsstaterne som beskrevet under bemærkningerne til artikel 7, kommer til at indebære, at medlemsstaterne leverer alle former for data, herunder også personoplysninger, til Kommissionen, og at Kom- missionen behandler sådanne data. Eftersom Kommissio- nen for at behandle sådanne data bliver nødt til at oprette egne registreringssystemer, fandt man det nødven- digt at indsætte bestemmelser i protokollen, som sikrer, at Kommissionen iagttager en række regler om beskyt- (2) EFT L 281 af 23. 11. 1995, s. 3. (3) Artikel 8 stemmer overens med artikel 286 i EF-traktaten, som ændret ved Amsterdam-traktaten, hvori det fastsættes, at fællesskabsrettens bestemmelser om databeskyttelse frem- over skal gælde for institutionerne. C 91/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 3. 1999 telse af personoplysninger og om fortrolighed. Disse regler skal fastlægge, på hvilke betingelser Kommissionen lovligt kan behandle personoplysninger, og herunder også fastlægge betingelser vedrørende datakvalitet og databe- handlingens legitimitet samt vedrørende den berørte per- sons ret til at få indsigt i sine personoplysninger, til at gøre indsigelse imod dem og til at få dem rettet. mulighed for at kontrollere betingelserne (artikel 7, stk. 2) i forbindelse med den påtænkte overfør- sel af oplysninger samt at kontrollere ajourførin- gen og rigtigheden af de data, der skal overføres. Medlemsstaten skal sørge for at gennemføre denne kontrol uden forsinkelse, således at der undgås unødvendige proceduremæssige komplikationer i forbindelse med overførslen af oplysninger. Artikel 9 Offentliggørelse af regler for databeskyttelse 10. 3. Stk. 2 De regler, der vedtages vedrørende forpligtelserne i hen- hold til artikel 8, offentliggøres i De Europæiske Fælles- skabers Tidende. Bestemmelserne vedrørende databeskyt- telse vil få generel retsvirkning. De vil blive en del af forskrifterne om databeskyttelse under fællesskabsretten. Det bør i den forbindelse bemærkes, at i henhold til anden protokols artikel 16, stk. 4, vil udvekslingen af oplysninger mellem medlemsstaterne og Kommissionen, som omhandlet i artikel 7, stk. 2, blive stillet i bero, hvis de regler, der skal vedtages efter artikel 8, endnu ikke er i De Europæiske Fællesskabers blevet offentliggjort Tidende på det tidspunkt, hvor protokollen træder i kraft. Artikel 10 Overførsel af data til andre medlemsstater og tredjelande 10. 1. Generelle bemærkninger Artikel 10 omhandler de betingelser, hvorpå Kom- missionen kan overføre personoplysninger fra en medlemsstat, som den er kommet i besiddelse af som led i samarbejdet i henhold til artikel 7, til andre medlemsstater eller til tredjelande. 10. 2. Stk. 1 Der er i princippet ingen hindringer for overførsel af oplysninger til andre medlemsstater, hvis beho- vet for at holde efterforskningsarbejdet hemmeligt er tilgodeset, og hvis de betingelser er overholdt, som den fremsendende medlemsstat måtte have fastsat for anvendelsen af sine oplysninger over for dels Kommissionen dels de medlemsstater, som de givne oplysninger måtte blive videregivet til. Før dataene overføres, skal den medlemsstat, der har givet oplysningerne, underrettes om den påtænkte overførsel. Medlemsstaten har således Situationen er derimod anderledes, når det gælder overførsel af personoplysninger fra Kommissionen til tredjelande: Kommissionen må kun overføre sådanne oplysninger til et tredjeland, hvis den fremsendende medlemsstat har givet tilladelse her- til. Som det f. eks. er tilfældet i kapitel IV i direktiv 95/46/EF, betyder dette, at den fremsen- dende medlemsstat kan vurdere, om det berørte tredjeland sikrer en tilstrækkelig beskyttelse af oplysningerne. Artikel 11 Tilsynsmyndighed Artikel 11 skal ses i sammenhæng med artikel 28 i direktiv 95/46/EF, hvori det fastsættes, at der i hver medlemsstat »udpeges en eller flere offentlige myndighe- der, der har til opgave på dens område at påse overhol- delsen af de bestemmelser, medlemsstaten vedtager til gennemførelse af dette direktiv«. I artikel 286, stk. 2, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, som ændret ved Amsterdam- traktaten, pålægges Europa-Parlamentet og Rådet inden 1. januar 1999 at oprette en uafhængig EF-kontrolinstans vedrørende databeskyttelse. I artikel 11 i anden protokol præciseres det, at den pågældende kontrolinstans også vil have kompetence til at føre tilsyn med Kommissionens anvendelse af EF-databeskyttelsesbestemmelserne som led i anden protokol. Artikel 12 Tilknytning til konventionen 12. 1. Stk. 1 I stk. 1 henvises der til specifikke bestemmelser i svig-konventionen, og det slås fast, at de også gælder for hvidvaskning af penge som omhandlet i artikel 2 i anden protokol. De relevante bestem- melser i konventionen kan resumeres således: 31. 3. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 91/17 — i artikel 3 fastsættes det, at virksomhedsledere kan kendes strafferetligt ansvarlige — artikel 5 omhandler udlevering og aut dedere, aut judicare-princippet — i artikel 6 knæsættes princippet om et tæt samarbejde mellem medlemsstaterne i tilfælde af svig, der skader De Europæiske Fællesska- bers finansielle interesser. Disse tre bestemmelser gælder uden nogen form for den adfærd, der er for omhandlet i artikel 2. indskrænkning 12. 2. Stk. 2 afgøre tvister mellem medlemsstaterne og mellem medlemsstaterne og Kommissionen om fortolknin- gen eller anvendelsen af anden protokol, samt om Domstolens kompetence vedrørende præjudicielle afgørelser. 13. 2. Stk. 1 og 2 Stk. 1 omhandler de forhold, under hvilke Dom- stolen er kompetent i tvister mellem medlemssta- terne. Stk. 2 vedrører tvister mellem medlemssta- ter og Kommissionen. Disse bestemmelser er nem- lig for at sikre sammenhængen mellem konventio- nen og anden protokol affattet således, at de i størst mulig udstrækning stemmer overens med artikel 8 i henholdsvis konventionen og første protokol. Detaljerede bemærkninger findes i den forklarende rapport til konventionen. I stk. 2 fastsættes det, at visse bestemmelser i konventionen finder anvendelse på anden proto- kol. Disse bestemmelser har følgende indhold: 13. 3. Stk. 3 — artikel 4 indeholder regler om straffemyndig- hed med hensyn til de berørte strafbare hand- linger. Erklæringer i henhold til artikel 4, stk. 2, gælder også for anden protokol, medmindre andet angives i forbindelse med ratifikationen — i artikel 7 knæsættes ne bis in idem-princippet, som også gælder for de spørgsmål, der er omhandlet i anden protokol. Erklæringer i henhold til artikel 7, stk. 2, gælder også for protokollen, medmindre andet angives i for- bindelse med ratifikationen. Det bemærkes, at fuldbyrdelse af en dom også omfatter tilfælde, hvor fuldbyrdelsen er suspenderet, fordi dom- men er betinget — ifølge artikel 9 kan medlemsstaterne i deres nationale ret vedtage bestemmelser, som går videre end konventionens bestemmelser. Det samme gælder for anden protokols bestemmel- ser, som også er minimumsforskrifter — i artikel 10 fastsættes bl. a. regler for, hvordan medlemsstaterne skal underrette Kommissio- nen, og disse gælder også for de anliggender, der er omfattet af anden protokol. Artikel 13 Domstolen 13. 1. Generelle bemærkninger I stk. 3 fastsættes det, at protokollen af 29. november 1996 om præjudiciel fortolkning ved De Europæiske Fællesskabers Domstol af konven- tionen om beskyttelse af De Europæiske Fælles- skabers finansielle interesser finder anvendelse på anden protokol. Nævnte protokol finder også anvendelse på konventionen og på første proto- kol. Erklæringer, der er fremsat i medfør af nævnte protokol, gælder også for anden protokol, medmindre andet angives i forbindelse med ratifi- kationen. Artikel 14 Ansvar uden for kontraktforhold I artikel 14 bekræftes det, at fællesskabsreglerne om Fællesskabets ansvar uden for kontraktforhold i artikel 215 og 178 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (1) gælder for Kommissionens handlinger i forbindelse med anvendelsen af anden protokol. Da det ikke kan udelukkes, at Kommissionens aktiviteter i medfør af anden protokol kan føre til erstatningskrav fra privatpersoner, som får deres personoplysninger behandlet af Kommissionen, fandt man det nødvendigt at bekræfte, at også i sådanne tilfælde, hvor Kommissionen handler i medfør af beføjelser, som er tillagt den på anden vis end ved EF-traktaten, påfører den Fællesskabet et ansvar uden for kontraktforhold i overensstemmelse med artikel 215, stk. 2, i EF-traktaten. Artikel 13 indeholder bestemmelser om De Euro- pæiske Fællesskabers Domstols kompetence til at (1) Omnummereret til henholdsvis artikel 288 og 235 i medfør af Amsterdam-traktaten. C 91/18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 3. 1999 Det er endvidere blevet slået fast, at De Europæiske Fællesskabers Domstol har kompetence til at afgøre tvis- ter om erstatning for skader, som Kommissionen eller dens tjenestemænd måtte forvolde under udøvelsen af deres opgaver i medfør af anden protokol. c) hvilken form for afgørelse Domstolen kan træffe i en sag, der er indbragt for den (artikel 174, stk. 1) (4) d) hvilken retsvirkning en afgørelse truffet af Domstolen har for Kommissionen (artikel 176, stk. 1 og 2) (5) Artikel 15 Domstolskontrol e) hvilken retsvirkning indbringelse af en klage for Dom- stolen har (artikel 185) (6), og f) at Domstolen har ret til at foreskrive de foreløbige forholdsregler, den måtte finde nødvendige (artikel 186) (7). I henhold til artikel 22 i direktiv 95/46/EF om databe- skyttelse skal medlemsstaterne sørge for, at enhver har ret til for en domstol at indbringe en klage over krænkelse af de rettigheder, der garanteres i henhold til de nationale love, der gælder for behandlingen af relevante oplysnin- ger. En sådan ret omfatter ret til indsigt, ret til at få oplysninger berigtiget, slettet eller blokeret, hvis de er ufuldstændige, urigtige eller for gamle til fortsat at blive lagret, samt ret til at rette anmodning til tilsynsmyndighe- den. De regler, som skal vedtages i medfør af anden protokols artikel 8, vil skulle indeholde bestemmelser, der giver til privatpersoner sådanne rettigheder med hensyn personoplysninger, der behandles af Kommissionen. I henhold til artikel 15, stk. 1, er De Europæiske Fælles- skabers Domstol kompetent til at behandle klager, der indbringes af fysiske og juridiske personer over beslutnin- ger truffet af Kommissionen (herunder beslutning om ikke at træffe en beslutning) på grundlag af de regler, der er vedtaget i medfør af artikel 8. Domstolen vil i denne sammenhæng også være kompetent til at vurdere, om Kommissionen fuldt ud har opfyldt sine forpligtelser i henhold til artikel 8. Artikel 15, stk. 1, bygger i vid udstrækning på ordlyden i EF-traktatens artikel 173, stk. 4 (1), sammenholdt med artikel 173, stk. 2. Henvisningerne i artikel 15, stk. 2, til forskellige andre bestemmelser i EF-traktaten har til formål at tydelig- gøre: a) at Rådet efter proceduren i EF-traktatens artikel 168a, stk. 1 og 2 (2), kan beslutte at give Retten i Første Instans kompetence i sager, der er omfattet af protokollens artikel 15, stk. 1 b) hvilke tidsfrister der gælder for indbringelse af sager for Domstolen (artikel 173, stk. 5) (3) Artikel 16 Ikrafttræden Artikel 16 omhandler anden protokols ikrafttræden, og det slås fast, at den ikke kan træde i kraft, før svigkon- ventionen er trådt i kraft. Artikel 17 Nye medlemsstaters tiltrædelse Artikel 17 omhandler nye EU-medlemsstaters tiltrædelse af anden protokol. Artikel 18 Forbehold 18. 1. Stk. 1 I visse medlemsstater er hvidvaskning af udbyttet fra aktiv og passiv bestikkelse kun strafbart, hvis der er tale om grove tilfælde af bestikkelse. For at disse medlemsstater skal kunne ratificere proto- kollen så hurtigt som muligt, har de fået mulighed for at tage forbehold på dette område. For at sikre, at det jævnligt vurderes, om der fortsat er behov for et sådant forbehold, er forbeholdet kun gyldigt i fem år, efter at der i overensstemmelse med artikel 16, stk. 2, er givet notifikation om, at protokollen er blevet vedtaget. Efter fem år kan forbeholdet fornyes e´n gang. Resultatet er således, at senest ti år, efter at den sidste medlemsstat har ratificeret protokollen, vil alle forbehold med hen- syn til hvidvaskning af penge være bortfaldet. (1) Omnummereret til artikel 230 i medfør af Amsterdam- traktaten. (2) Omnummereret til artikel 225 i medfør af Amsterdam- traktaten. (3) Omnummereret til artikel 230. (4) Omnummereret til artikel 231. (5) Omnummereret til artikel 233. (6) Omnummereret til artikel 242. (7) Omnummereret til artikel 243. 31. 3. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 91/19 18. 2. Stk. 2 Lige fra starten af forhandlingerne om anden protokol har det voldt problemer for Østrig, at juridiske personer kan kendes ansvarlige og kan pålægges sanktioner, idet Østrig ikke opererer med strafferetligt ansvar for juridiske personer i sin lovgivning. Da problemet blev anset for at være af praktisk og ikke af principiel art, var det tydeligt, at Østrig havde brug for længere tid til at gennemføre artikel 3 og 4 end de øvrige medlems- stater. For at sikre, at dette specifikke problem ikke kom til at forsinke protokollens endelige ikrafttræden for alle medlemsstater, og for at tilskynde Østrig til at tilpasse sin lovgivning, fik Østrig mulighed for at tage forbehold med hensyn til disse to artikler i fem år. Dette forbehold kan i modsætning til det forbehold, der er omhandlet i stk. 1, ikke fornyes, og det vil bortfalde fem år efter vedtagelsen af Rådets retsakt om udarbej- delse af protokollen, dvs. den 19. juni 2002. 18. 3. Stk. 3 Eftersom artikel 4 og 7 i svigkonventionen ifølge artikel 12 også gælder for anden protokol, må forbehold, der er accepteret i medfør af nævnte bestemmelser, også gælde for anden protokol. De pågældende forbehold kan til enhver tid trækkes tilbage ved notifikation af generalsekretæren for Rådet


title: Euratomin perustamissopimuksen 37 artiklan mukainen Komission lausunto, annettu 12 päivänä maaliskuuta 1999, Saksan liittotasavallassa Mecklenburg-Vorpommernissa sijaitsevan pohjoisen välivaraston (Zwischenlager Nord, ZLN) toiminnasta aiheutuvan radioaktiivisen jätteen hävittämistä koskevasta suunnitelmasta (Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen)

eurovoc_concepts:
Mecklenburg-Western Pomerania
environmental protection
public health
radioactive effluent
storage

formats: html pdf print

text: 9. 4. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 97/9 Euratomin perustamissopimuksen 37 artiklan mukainen KOMISSION LAUSUNTO, annettu 12 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) maaliskuuta 1999, Saksan liittotasavallassa Mecklenburg-Vorpommernissa sijaitsevan pohjoisen v(cid:228)livaraston (Zwi- schenlager Nord, ZLN) toiminnasta aiheutuvan radioaktiivisen j(cid:228)tteen h(cid:228)vitt(cid:228)mist(cid:228) koskevasta suunnitelmasta (Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen) (1999/C 97/06) Euroopan komissio sai 15. syyskuuta 1998 Saksan liittotasaval- lan hallitukselta Euratomin perustamissopimuksen 37 artiklan mukaisesti yleisi(cid:228) tietoja Mecklenburg-Vorpommernissa sijaitse- van pohjoisen v(cid:228)livaraston (Zwischenlager Nord, ZLN) radio- aktiivisen j(cid:228)tteen h(cid:228)vitt(cid:228)mist(cid:228) koskevasta suunnitelmasta. d) Jos yleisiss(cid:228) tiedoissa tarkastellun tyyppisen ja laajuisen on- nettomuuden seurauksena ymp(cid:228)rist(cid:246)(cid:246)n p(cid:228)(cid:228)sisi radioaktii- visia j(cid:228)tteit(cid:228) ennalta-arvaamattomasti, muiden j(cid:228)senvaltioi- den mahdollisesti saamat s(cid:228)teilym(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t eiv(cid:228)t olisi terveyden kannalta merkitt(cid:228)vi(cid:228). N(cid:228)iden tietojen, Saksan hallituksen sittemmin toimittamien sel- vennysten ja asiantuntijaryhm(cid:228)n kanssa k(cid:228)ytyjen keskustelujen perusteella komissio antaa seuraavan lausunnon: a) Laitoksen et(cid:228)isyys l(cid:228)himp(cid:228)(cid:228)n valtion rajaan on 45 km ja l(cid:228)himpiin toisiin j(cid:228)senvaltioihin on 120 km (Puola) (Tanska) ja 135 km (Ruotsi). b) Neste- ja kaasumaisten j(cid:228)tteiden p(cid:228)(cid:228)st(cid:246)t eiv(cid:228)t tavanomaisissa toimintaolosuhteissa altista toisen j(cid:228)senvaltion v(cid:228)est(cid:246)(cid:228) ter- veyden kannalta merkitt(cid:228)v(cid:228)sti. c) Laitoksessa pakattu matala- ja keskiaktiivinen j(cid:228)te varastoi- daan voimalan alueelle. e) Yleisiss(cid:228) tiedoissa ei k(cid:228)sitell(cid:228) meriymp(cid:228)rist(cid:246)n radioaktii- visuuden valvontaohjelmaa, mutta oletuksena on, ett(cid:228) It(cid:228)me- ress(cid:228) suoritetaan t(cid:228)llaista valvontaa. Komissio suosittelee, ett(cid:228) Saksa sis(cid:228)llytt(cid:228)(cid:228) valvonnan lakis(cid:228)(cid:228)teisiin vaatimuksiinsa ja ett(cid:228) valvonnan tulokset toimitetaan komissiolle, l(cid:228)him- mille j(cid:228)senvaltioille ja Puolalle. Komissio katsoo, ett(cid:228) pohjoisen v(cid:228)livaraston (Zwischenlager Nord, ZLN) toiminnasta aiheutuvan radioaktiivisen j(cid:228)tteen h(cid:228)- vitt(cid:228)mist(cid:228) koskevan suunnitelman toteuttaminen tavanomaisen toiminnan yhteydess(cid:228) tai yleisiss(cid:228) tiedoissa tarkastellun tyyppi- sess(cid:228) ja laajuisessa onnettomuustilanteessa ei todenn(cid:228)k(cid:246)isesti aiheuta terveyden kannalta merkitt(cid:228)v(cid:228)(cid:228) veden, maaper(cid:228)n tai ilman radioaktiivista saastumista toisen j(cid:228)senvaltion alueella


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 588/99 af Nuala AHERN Ændringer til Kommissionens forslag i KOM(92) 56

eurovoc_concepts:
EAEC
European Community
United Kingdom
confidentiality
exchange of information
protection of communications
right to justice

text: 3. 12. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 348/105 (1999/C 348/132) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0588/99 af Nuala Ahern (V) til Kommissionen (12. marts 1999) Om: Ændringer til Kommissionens forslag i KOM(92) 56 Hvilke ændringer er der lavet til Kommissionens forslag i KOM(92) 56 (1) af 24. februar 1992 om sikkerhedsforanstaltninger for klassificerede dokumenter, der udarbejdes eller udveksles i forbindelse med EØF’s og Euratoms virksomhed, med hensyn til klassificeringen som fortrolig af oplysninger om Sellafield, der sendes til Euratom og Kommissionen af myndighederne i Det Forenede Kongerige? (1) EFT C 72 af 21. 3. 1992, s. 15. Svar afgivet på Kommissionens vegne af Jacques Santer (5. maj 1999) Det ærede medlem bedes bemærke, at Kommissionen har trukket det omtalte forslag tilbage. (1999/C 348/133) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0613/99 af Patricia McKenna (V) til Kommissionen (12. marts 1999) Om: Den tibetanske antilope 4 uddøen og pelshandel Den tibetanske antilope truer med at uddø og er derfor blevet opført på listen over arter, som det i henhold til CITES siden 1979 har været strengt forbudt at handle med. Til trods for dette forbud blev dyrets pels, der er kendt som Shahtoosh, meget populær i 1980’erne og kan i henhold til »Friends of Nature« købes på en række markeder i Den Europæiske Union, bl. a. i London. I denne situation og under henvisning til, at den britiske premierminister, Tony Blair, har lovet at rejse spørgsmålet over for de relevante myndigheder i Storbritannien og Den Europæiske Union, bedes Kommis- sionen oplyse, hvad den har gjort for at bringe denne handel til ophør, der er en klar overtrædelse af CITES- forbuddet? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (26. april 1999) Konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter (CITES) håndhæves meget strengt i Fællesskabet via Rådets forordning (EF) 338/97 (1) og Kommissionens forordning (EF) 939/97 (2). Sjaler med indhold af hår fra den tibetanske antilope har ganske rigtigt været udbudt til salg i Europa trods det totale forbud mod import og forhandling heraf i henhold til de pågældende forordninger. Kommissionen kender intet til, at dette problem skulle have være aktuelt, men vil på ny tage sagen op i Udvalget for Vilde Dyr og Planter, som er nedsat i medfør af den ovennævnte rådsforordning, og vil anspore medlemsstaterne til at tage de nødvendige skridt til at forhindre, at denne handel finder sted. (1) (2) EFT L 61 af 3. 3. 1997. EFT L 140 af 30. 5. 1997


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 576/99 af Antonio TAJANI Europæisk anerkendelse af arbejdet som familierådgiver

eurovoc_concepts:
access to a profession
free movement of workers
paramedical profession
professional qualifications
recognition of diplomas

text: 3. 12. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 348/103 (1999/C 348/129) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0576/99 af Antonio Tajani (PPE) til Kommissionen (12. marts 1999) Om: Europæisk anerkendelse af arbejdet som familierådgiver I nogle af Den Europæiske Unions medlemsstater har man allerede anerkendt familierådgiveren som en person, der benytter psykoterapeutiske teknikker i forbindelse med den hjælp, der tilbydes enkeltpersoner, ægtepar, familier. Mener Kommissionen ikke, at der bør indledes de nødvendige procedurer med henblik på en europæisk anerkendelse af dette arbejde, der vil komme til at spille en stadig større social rolle? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti (7. april 1999) I henhold til direktiv 89/48/EØF (1) og 92/51/EØF (2) om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser og andre faglige kvalifikationer, står det hver enkelt medlemsstat frit for at lovregulere (eller undlade at lovregulere) et givet erhverv, ligesom de frit kan bestemme den adgangsgivende uddannelses niveau og indhold. Disse direktiver tager udelukkende sigte på at opstille retsregler for den frie bevægelighed for lovregulerede erhverv i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde og i det indre marked, og de finder selvfølgelig anvendelse på erhvervet som familierådgiver eller psykoterapeut, når dette erhverv er lovreguleret i værtsmedlemsstaten. Kommissionen har siden vedtagelsen af ovenstående direktiver været yderst tilbageholdende med hensyn til nye særbestemmelser for et bestemt erhverv. I den forbindelse henvises det ærede medlem til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-4094/93 fra Chiabrando og Pisoni (3) og skriftlig forespørgsel E-2133/98 fra Paasilinna (4). Kommissionen kan derfor meddele det ærede medlem, at den ikke agter at fremsætte et forslag om særbestemmelser for erhvervet som familierådgiver eller psykoterapeut. (1) (2) (3) (4) EFT L 19 af 24. 1. 1989. EFT L 209 af 24. 7. 1992. EFT C 332 af 28. 11. 1994. EFT C 118 af 9. 4. 1999. (1999/C 348/130) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0582/99 af Mark Killilea (UPE) til Kommissionen (3. marts 1999) Om: Statsstøtte til kommerciel ejendom Kan Kommissionen give alle oplysninger om igangværende støtte til kommerciel ejendom, som er berettiget til statsstøtte i alle medlemsstater? Kan Kommissionen navnlig kategorisere og kvantificere omfanget af støtten med hensyn til skattemæssige anlægsafskrivninger eller fremskyndede afskrivningsordninger, lejetilskud eller andre lignende ordninger og dispensationer fra lokale eller regionale myndigheders afgifter? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Karel Van Miert (8. april 1999) Det vil ikke være så ligetil at fremskaffe en detaljeret analyse af statstilskud, således som det ærede medlem ønsker. I Kommissionens oversigter over statsstøtte skelnes der kun mellem følgende typer støtte: tilskud, skattefritagelser, skatteudsættelser, deltagelse i egenkapitalen, garantier og bløde lån. Skattefritagelser og -udsættelser tegnede sig tilsammen for 24 % af statsstøtten til fremstillingssektoren i den periode, der er omfattet af den sidste oversigt (1994-1996)


title: Resolução sobre a Comunicação da Comissão - As Relações da UE com os novos Estados Independentes da Ásia Central (COM(95)0206 C4-0256/96)

eurovoc_concepts:
Central Asia
EU relations

text: C 175/432 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 21. 6. 1999 Sexta-feira, 12 de Março de 1999 3. Acordo de Parceria e Cooperaça˜o UE-Repu´ blica do Usbequista˜o *** − Relaço˜es UE-Novos Estados Independentes da A´ sia Central a) A4-0071/99 Decisa˜o referente a uma proposta de decisa˜o do Conselho e da Comissa˜o relativa a` conclusa˜o do Acordo de Parceria e de Cooperaça˜o entre as Comunidades Europeias e os seus Estados-membros, por um lado, e a Repu´ blica do Usbequista˜o, por outro (7652/96 − COM(96)0254 − C4-0418/96 − 96/0151(AVC)) (Processo de parecer favora´vel) O Parlamento Europeu, − Tendo em conta a proposta de decisa˜o do Conselho e da Comissa˜o (COM(96)0254 − 96/0151(AVC)), − Tendo em conta o pedido de parecer favora´vel apresentado pelo Conselho, nos termos do segundo para´grafo do no 3 do artigo 228o do Tratado CE (7652/96 − C4-0418/96), − Tendo em conta o acordo proviso´rio sobre come´rcio e mate´rias conexas entre, por um lado, a Comunidade Europeia, a Comunidade Europeia do Carva˜o e do Aço e a Comunidade Europeia da Energia Ato´mica e, por outro, a Repu´blica do Usbequista˜o [COM(96)0466 − 10521/96 − C4-0082/97 − 96/0236 (CNS)] (1), − Tendo em conta o no 7 do artigo 90o do seu Regimento, − Tendo em conta a recomendaça˜o da Comissa˜o dos Assuntos Externos, da Segurança e da Polı´tica de Defesa e os pareceres da Comissa˜o dos Orçamentos, da Comissa˜o das Relaço˜es Econo´micas Externas e da Comissa˜o da Investigaça˜o, do Desenvolvimento Tecnolo´gico e da Energia (A4-0071/99), 1. Da´ parecer favora´vel a` proposta de decisa˜o do Conselho e da Comissa˜o; Encarrega o seu Presidente de transmitir a presente decisa˜o ao Conselho, a` Comissa˜o, e aos governos 2. e parlamentos dos Estados-membros e do Usbequista˜o. (1) Ver decisa˜o do Conselho 98/138/CE, de 26. 1. 1998, JO L 43, de 14. 2. 1998, p. 1 b) A4-0069/99 Resoluça˜o sobre a Comunicaça˜o da Comissa˜o − As Relaço˜es da UE com os novos Estados Independentes da A´ sia Central (COM(95)0206 − C4-0256/96) O Parlamento Europeu, − Tendo em conta a Comunicaça˜o da Comissa˜o (COM(95)0206 − C4-0256/96), − Tendo em conta a sua Resoluça˜o de 30 de Novembro de 1995 sobre a proposta de decisa˜o do Conselho e da Comissa˜o relativa a` celebraça˜o do Acordo de Parceria e Cooperaça˜o entre as Comunidades Europeias e os seus Estados-membros, por um lado, e a Repu´blica do Quirguizista˜o, por outro (1), − Tendo em conta a sua decisa˜o de 13 de Março de 1997 sobre a proposta de decisa˜o do Conselho e da Comissa˜o relativa a` conclusa˜o de um Acordo de Parceria e de Cooperaça˜o entre as Comunidades Europeias e os seus Estados-membros, por um lado, e a Repu´blica do Cazaquista˜o, por outro (2), (1) (2) JO C 339 de 18. 12. 1995, p. 51. JO C 115 de 14. 4. 1997, p. 196


title: Commission Regulation (EC) No 548/1999 of 12 March 1999 fixing the maximum buying-in price and the quantities of beef to be bought in under the two hundred and nineteenth partial invitation to tender as a general intervention measure pursuant to Regulation (EEC) No 1627/89

eurovoc_concepts:
award of contract
beef
market intervention
market prices

formats: pdf print

text: L 66/10 EN Official Journal of the European Communities 13. 3. 1999 COMMISSION REGULATION (EC) No 548/1999 of 12 March 1999 fixing the maximum buying-in price and the quantities of beef to be bought in under the two hundred and nineteenth partial invitation to tender as a general intervention measure pursuant to Regulation (EEC) No 1627/89 THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EEC) No 805/68 of 27 June 1968 on the common organisation of the market in beef and veal (1), as last amended by Regulation (EC) No 1633/98 (2), and in particular Article 6(7) thereof, Whereas, pursuant to Commission Regulation (EEC) No 2456/93 of 1 September 1993 laying down detailed rules for the application of Council Regulation (EEC) No 805/ 68 as regards the general and special intervention meas- ures for beef (3), as last amended by Regulation (EC) No 2812/98 (4), an invitation to tender was opened pursuant to Article 1(1) of Commission Regulation (EEC) No 1627/ 89 of 9 June 1989 on the buying in of beef by invitation to tender (5), as last amended by Regulation (EC) No 136/ 1999 (6); Whereas, in accordance with Article 13(1) of Regulation (EEC) No 2456/93, a maximum buying-in price is to be fixed for quality R3, where appropriate, under each partial invitation to tender in the light of tenders received; whereas, in accordance with Article 13(2) of that Regula- tion, a decision may be taken not to proceed with the tendering procedure; whereas, in accordance with Article 14 of that Regulation, only tenders quoting prices not exceeding the maximum buying-in price and not exceeding the average national or regional market price, plus the amount referred to in paragraph 1 of that Article, are to be accepted; Whereas, once tenders submitted in respect of the two hundred and nineteenth partial invitation to tender have been considered and taking account, pursuant to Article 6(1) of Regulation (EEC) No 805/68, of the requirements for reasonable support of the market and the seasonal trend in slaughterings and prices, it has been decided not to proceed with the tendering procedure for category A and to fix the maximum buying-in price and the quant- ities which may be accepted into intervention for category C; Whereas the measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Management Committee for Beef and Veal, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 Under the two hundred and nineteenth partial invitation to tender opened pursuant to Regulation (EEC) No 1627/ 89: (a) for category A, it has been decided not to proceed with the tendering procedure; (b) for category C: — the maximum buying-in price shall be EUR 236/ 100 kg of carcases or half-carcases of quality R3, — the maximum quantity of carcases and half- carcases accepted shall be 594 t. Article 2 This Regulation shall enter into force on 15 March 1999. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 12 March 1999. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 148, 28. 6. 1968, p. 24. (2) OJ L 210, 28. 7. 1998, p. 17. (3) OJ L 225, 4. 9. 1993, p. 4. (4) OJ L 349, 24. 12. 1998, p. 47. (5) OJ L 159, 10. 6. 1989, p. 36. (6) OJ L 17, 22. 1. 1999, p. 26


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 578/99 af Giuseppe RAUTI Overdragelse af et FN-mandat for Albanien til Italien

eurovoc_concepts:
Albania
Italy
UNO
administrative cooperation
customs cooperation
development aid
humanitarian aid
judicial cooperation
police cooperation
power of attorney

formats: html print


title: QUESTION ECRITE no 626/99 de Umberto BOSSI Restauration de la tour de Pise

eurovoc_concepts:
EU programme
Tuscany
architectural heritage
financial aid
fund (EU)
heritage protection
research

text: 21. 12. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes C 370/75 Des règles communautaires, concernant les chiens utilisés à des fins expérimentales et scientifiques, ont été fixées, et figurent dans la directive no 86/609/CEE du Conseil du 24 novembre 1986 concernant le rapprochement des dispositions législatives, réglementaires et administratives des États membres relatives à la protection des animaux utilisés à des fins expérimentales ou à d’autres fins scientifiques (2). il Quant à la question, soulevée par les Honorables Parlementaires, concernant l’élevage des chiens, convient de se référer à la législation nationale des États membres, puisque ce domaine relève de leur compétence. La Commission n’a par conséquent pas l’intention, actuellement, de proposer une législation spécifique dans le domaine de l’élevage des chiens. (1) (2) JO L 340 du 11. 12. 1991. JO L 358 du 18. 12. 1986. (1999/C 370/104) QUESTION ÉCRITE E-0626/99 posée par Umberto Bossi (NI) à la Commission (12 mars 1999) Objet: Restauration de la tour de Pise La Commission pourrait-elle indiquer si également été financés par des fonds communautaires? les différents travaux de restauration de la tour de Pise ont Dans l’affirmative, pourrait-elle communiquer le montant et le type des fonds octroyés, ainsi que le calendrier des versements? Réponse donnée par M. Oreja au nom de la Commission (5 mai 1999) La Commission informe l’Honorable Parlementaire que la tour de Pise a bénéficié de deux aides financières dans le cadre de l’action et du programme de la Commission en faveur de la conservation du patrimoine architectural d’importance exceptionnelle. Une contribution financière de 50 000 € a été accordée en décembre 1997 pour des travaux de recherche méthodologique portant sur la technique de restauration la plus appropriée pour préserver les pierres, celles-ci ayant pâti, pendant huit siècles, des conditions anormales que connaît la tour du fait de son inclinaison. Cette contribution financière n’était en rien liée aux travaux portant sur les problèmes statiques de la tour. Les bons résultats qu’ont donnés ces travaux de recherche peuvent être appliqués aux méthodes d’intervention utilisables pour d’autres monuments dans l’ensemble de l’Europe. Cette première phase expérimentale a amené l’Institut central de restauration de Rome et l’Université de Pise, par l’intermédiaire du comité de sauvegarde de la tour, à présenter une proposition de création d’un laboratoire de restauration européen dans le cadre du programme Raphaël. La proposition a été approuvée à la fin de 1998 pour un montant de 271 327 € (une première tranche a été payée et la seconde le sera à l’achèvement du projet, qui est prévu pour le milieu de l’an 2000). (1999/C 370/105) QUESTION ÉCRITE E-0627/99 posée par Cristiana Muscardini (NI) à la Commission Objet: Fonds communautaires et «Sviluppo Italia» (12 mars 1999) Il est notoire que le décret législatif 1/99 prévoit la création d’un holding, dénommé «Sviluppo Italia», auquel le gouvernement transférera les parts qu’ils détient dans des sociétés déjà opérationnelles et ce, afin de mettre en place un groupe unique poursuivant les objectifs définis à l’article 1, paragraphe 2. Le décret législatif prévoit également que les activités opérationnelles seront réparties entre des «services au développement» et des «services financiers», qui seront confiés respectivement à deux sociétés contrôlées par Sviluppo Italia


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 608/99 του Paul RUEBIG Συμμετοχή της Σλοβακίας στο πέμπτο πρόγραμμα πλαίσιο για την έρευνα

eurovoc_concepts:
Central and Eastern European Countries
EU programme
Slovakia
accession to the European Union
association agreement (EU)
enlargement of the Union
research programme
technological change

text: C 370/70 Επι΄σηµη Εφηµερι΄δα των Ευρωπαι¨κω΄ν Κοινοτη΄των EL 21. 12. 1999 (1999/C 370/096) ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-0608/99 υποβολη΄: Paul Rübig (PPE) προς την Επιτροπη΄ (12 Μαρτι΄ου 1999) Θε΄µα: Συµµετοχη΄ της Σλοβακι΄ας στο πε΄µπτο προ΄γραµµα πλαι΄σιο για την ε΄ρευνα Η Ευρωπαι¨κη΄ Επιτροπη΄ αξιολογει΄ επτα΄ υποψη΄φιες χω΄ρες (Εσθονι΄α, Πολωνι΄α, Ουγγαρι΄α, Λεττονι΄α, Λιθουανι΄α, Τσεχι΄α και Σλοβενι΄α) ως κατα΄λληλες για συµµετοχη΄ στο πε΄µπτο προ΄γραµµα πλαι΄σιο για την ε΄ρευνα και την τεχνολογικη΄ ανα΄πτυξη. Η Σλοβακι΄α δεν αναφε΄ρεται ακο΄µη, παρο΄λο που τα γνωστα΄ δεδοµε΄να της χω΄ρας παρουσια΄ζουν και καταγρα΄φουν µια θετικη΄ εικο΄να ο΄σον αφορα΄ το οικονοµικο΄ δυναµικο΄ της και, ως εκ του΄του, µια συµµετοχη΄ µε βα΄ση τα ανωτε΄ρω στοιχει΄α εµφανι΄ζεται ως δυνατη΄. Ποια κριτη΄ρια αξιολο΄γησης ε΄χει λα΄βει υπο΄ψη η Ευρωπαι¨κη΄ Επιτροπη΄ κατα΄ την απο΄φαση΄ της; Για ποιο λο΄γο δεν περιλαµβα΄νεται ακο΄µη η Σλοβακι΄α στην προ΄ταση και σε πο΄τε προβλε΄πεται να περιληφθει΄; Απα΄ντηση του κυρι΄ου van den Broek εξ ονο΄µατος της Επιτροπη΄ς (21 Απριλι΄ου 1999) Στις 24 Φεβρουαρι΄ου 1999 η Επιτροπη΄ ε΄κανε δεκτη΄ την αι΄τηση της Σλοβακι΄ας για συνεργασι΄α στο πε΄µπτο προ΄γραµµα-πλαι΄σιο για την ε΄ρευνα. Ο λο΄γος για το ο΄τι το γεγονο΄ς αυτο΄ συνε΄βη για ορισµε΄να κρα΄τη νωρι΄τερα και για α΄λλα αργο΄τερα ει΄ναι ο΄τι η Σλοβακι΄α, η Βουλγαρι΄α και η Ρουµανι΄α απε΄στειλαν στην Επιτροπη΄ το σχετικο΄ επι΄σηµο κυρωτικο΄ ε΄γγραφο αργο΄τερα απο΄ ο΄τι οι υπο΄λοιπες επτα΄ υποψη΄φιες χω΄ρες που µνηµονευ΄ονται για το θε΄µα αυτο΄. (1999/C 370/097) ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-0609/99 υποβολη΄: Herbert Bösch (PSE) προς την Επιτροπη΄ (12 Μαρτι΄ου 1999) Θε΄µα: Ενι΄σχυση περιοδικω΄ν και εφηµερι΄δων στην ΕΕ Υπα΄ρχουν πολυα΄ριθµες εκδο΄σεις, που αναφε΄ρονται στα ευρωπαι¨κα΄ θεσµικα΄ ο΄ργανα. Θα η΄ταν ενδιαφε΄ρον να γνωρι΄ζουµε σε ποιο µε΄τρο επωφελου΄νται απο΄ ευρωπαι¨κε΄ς επιδοτη΄σεις. Θα µπορου΄σε η Επιτροπη΄ να απαντη΄σει στις ακο΄λουθες ερωτη΄σεις: 1. Υπα΄ρχει ε΄να συ΄στηµα επιδοτη΄σεων των εκδο΄σεων στην ΕΕ; 2. Εα΄ν ναι, ποια ει΄ναι τα περιοδικα΄ η΄ οι εφηµερι΄δες που επιδοτου΄νται απο΄ την Ευρωπαι¨κη΄ Επιτροπη΄; 3. Ποια ει΄ναι τα ποσα΄ τα οποι΄α καταβα΄λλονται στις εν λο΄γω εκδο΄σεις; Απα΄ντηση του κ. Oreja εξ ονο΄µατος της Επιτροπη΄ς (7 Μαι΅ου 1999) ∆εν υπα΄ρχει συ΄στηµα επιδοτη΄σεων της Επιτροπη΄ς προς τον Τυ΄πο η΄ τους εκδο΄τες, εκτο΄ς απο΄ ε΄να µικρο΄ 1. προ΄γραµµα συνεισφορα΄ς στα ε΄ξοδα µετα΄φρασης λογοτεχνικω΄ν ε΄ργων σε λιγο΄τερο χρησιµοποιου΄µενες γλω΄σσες. Πα΄ντως, η Επιτροπη΄ αγορα΄ζει χω΄ρο σε εκδο΄σεις ο΄που απαιτει΄ται ο΄πως, για παρα΄δειγµα για την διαφη΄µιση 2. ανοικτω΄ν διαγωνισµω΄ν. Αγορα΄ζει, επι΄σης, ποσο΄τητες ορισµε΄νων εκδο΄σεων για δικη΄ της χρη΄ση. Κατα΄ τις εργασι΄ες τους στον τοµε΄α της πληροφο΄ρησης, ορισµε΄νες αντιπροσωπει΄ες της Επιτροπη΄ς παρε΄χουν συνδροµη΄ σε περιοδικα΄ για επιπλε΄ον αντι΄τυπα τευχω΄ν η΄ για συµπληρωµατικε΄ς σελι΄δες σχετικε΄ς µε ευρωπαι¨κα΄ θε΄µατα. Τε΄τοιου ει΄δους δαπα΄νες καταλογι΄ζονται σε δια΄φορα κονδυ΄λια του πρου¨ πολογισµου΄


title: WRITTEN QUESTION No. 634/99 by Roberto SPECIALE Border dispute between Ethiopia and Eritrea

eurovoc_concepts:
African Union
Eritrea
Ethiopia
UN Security Council
border war
cease-fire
diplomatic relations
force reduction
settlement of disputes
the EU's international role

text: C 348/86 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 3. 12. 1999 Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (30 mars 1999) 1. och 2. Efter ett ingripande från kommissionen bekräftade Frankrike att direktiv 93/119/EG av den 22 december 1993 om skydd av djur vid tidpunkten för slakt eller avlivning till fullo har genomförts i Frankrike. De franska myndigheterna erkände dock att det i delar av vissa städer med stor muslimsk befolkning inte finns tillräcklig kapacitet på slakthusen för att under högtiden Eid-el-Kébir på ett sätt som står i överensstämmelse med tillämpliga bestämmelser i lagstiftningen slakta det stora antalet djur som krävs för firandet av högtiden. För att upprätthålla den allmänna ordningen och skydda folkhälsan har ett antal lokala myndigheter funnit det nödvändigt att utse vissa platser utanför slakthusen för att högtiden skall kunna genomföras. Kommissionen, som är medveten om att ärendet är mycket känsligt, har tagit upp det med Ständiga veterinärkommittén. De flesta medlemsstaterna har understrukit att de har genomfört direktivet på ett sådant sätt att slakt utanför slakthusen är förbjuden. Kommissionen avser dock att diskutera resultaten på nytt i Ständiga veterinärkommittén och sedan dra sina slutsatser. 3. Kommissionen har bevis om att denna högtid firas utanför slakthusen och Frankrike har inte förnekat att detta sker i delar av vissa städer. Under dessa omständigheter anses det inte nödvändigt att genomföra en kontroll på plats för tillfället. (1999/C 348/106) SKRIFTLIG FRÅGA E-0503/99 från Susan Waddington (PSE) till kommissionen (5 mars 1999) Angående: Fredlig lösning på konflikten mellan Eritrea och Etiopien Vad gör Europeiska unionen för att främja en fredlig lösning på den långdragna konflikten mellan Etiopien och Eritrea? (1999/C 348/107) SKRIFTLIG FRÅGA E-0634/99 från Roberto Speciale (PSE) till kommissionen (12 mars 1999) Angående: Den pågående gränskonflikten mellan Etiopien och Eritrea Den pågående gränskonflikten mellan Etiopien och Eritrea har redan skördat många civila offer och tvingat delar av befolkningen på flykt. Det upptrappade våldet i området kan få negativa följder i hela regionen och allvarliga konsekvenser för befolkningen på hela Afrikas horn, och ett fortsatt krig skulle kunna skapa ännu värre förhållanden för lokalbefolkningen. Därför har EU-institutioner och eritreanska och etiopiska grupper i Italien (framför allt i Ligurien och Lombardiet) redan uttryckt sin oro för att striderna skall fortsätta. Kan kommissionen svara på följande: 1. Vad har EG och internationella organisationer som är verksamma i området utövat för politiska påtryckningar på Etiopiens och Eritreas regeringar och vilka medlingsinititativ har tagits för att konflikten skall så snart som möjligt skall kunna lösas? 2. Har man fått till stånd diplomatiska förhandlingar mellan de båda länderna i syfte att nå en fredlig lösning av konflikten, i enlighet med vad Europaparlamentet efterlyste i sin resolution om konflikten mellan Etiopien och Eritrea (1)? (1) EGT C 210, 6. 7. 1998


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 535/99 του Daniel VARELA SUANZES- CARPEGNA Βιομηχανία κονσερβοποίησης αλιευτικών προiόντων και υδατοκαλλιέργεια στην Ευρωπαiκή Ένωση

eurovoc_concepts:
aid to industry
aquaculture
cannery
export refund
fishery product
food aid
health control
import policy
monetary compensatory amount
tariff reduction

text: C 370/54 Επι΄σηµη Εφηµερι΄δα των Ευρωπαι¨κω΄ν Κοινοτη΄των EL 21. 12. 1999 (1999/C 370/074) ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-0535/99 υποβολη΄: Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) προς την Επιτροπη΄ (12 Μαρτι΄ου 1999) Θε΄µα: Βιοµηχανι΄α κονσερβοποι΄ησης αλιευτικω΄ν προïο΄ντων και υδατοκαλλιε΄ργεια στην Ευρωπαïκη΄ Ένωση Στη συνεδρι΄αση της ολοµε΄λειας του Ιουνι΄ου 1998 το Ευρωπαι¨κο΄ Κοινοβου΄λιο συζη΄τησε και ενε΄κρινε την ε΄κθεση πρωτοβουλι΄ας σχετικα΄ µε τη βιοµηχανι΄α κονσερβοποι΄ησης αλιευτικω΄ν προι¨ο΄ντων και την υδατοκαλλιε΄ργεια στην Ευρωπαι¨κη΄ Ένωση (A4-0137/98) (1), µε την οποι΄α, µεταξυ΄ α΄λλων, ζητου΄σε απο΄ την Επιτροπη΄ να προωθη΄σει και να στηρι΄ξει χρηµατοδοτικα΄ τα καινοτο΄µα µε΄τρα και την ε΄ρευνα νε΄ων συστηµα΄των παραγωγη΄ς, νε΄α προι¨ο΄ντα, τη µεταποι΄ηση ειδω΄ν που δεν διαθε΄τουν ση΄µερα εµπορικη΄ αξι΄α, καθω΄ς και νε΄α παρασκευα΄σµατα και τυποποιη΄σεις. Μπορει΄ η Επιτροπη΄ να µας πληροφορη΄σει τι΄ µε΄τρα ε΄χουν ληφθει΄ για την εφαρµογη΄ των ο΄σων ζη΄τησε το Ευρωπαι¨κο΄ Κοινοβου΄λιο; (1) ΕΕ C 210 της 6. 7. 1998, σελ. 295. (1999/C 370/075) ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-0537/99 υποβολη΄: Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) προς την Επιτροπη΄ (12 Μαρτι΄ου 1999) Θε΄µα: Βιοµηχανι΄α κονσερβοποι΄ησης αλιευτικω΄ν προïο΄ντων και υδατοτοκαλλιε΄ργεια στην Ευρωπαïκη΄ Ένωση Στη συνεδρι΄αση της ολοµε΄λειας του Ιουνι΄ου 1998 το Ευρωπαι¨κο΄ Κοινοβου΄λιο συζη΄τησε και ενε΄κρινε την ε΄κθεση πρωτοβουλι΄ας σχετικα΄ µε τη βιοµηχανι΄α κονσερβοποι΄ησης αλιευτικω΄ν προι¨ο΄ντων και την υδατοκαλλιε΄ργεια στην Ευρωπαι¨κη΄ Ένωση (A4-0137/98) (1), στην οποι΄α, µεταξυ΄ α΄λλων, δη΄λωνε ο΄τι η σαρδελλοβιοµηχανι΄α αποτελει΄ οικονοµικη΄ δραστηριο΄τητα µεγα΄λης σηµασι΄ας για ορισµε΄νες περιφε΄ρειες της Ένωσης και παρατηρου΄σε ο΄τι ο κλα΄δος αυτο΄ς βρι΄σκεται σε κρι΄ση που απαιτει΄ την επει΄γουσα λη΄ψη προστατευτικω΄ν µε΄τρων, ο΄πως: η προ΄βλεψη των αναγκαι΄ων πο΄ρων για την περι΄οδο 2000-2006, ω΄στε να γι΄νει δυνατη΄ η αναδια΄ρθρωση του τοµε΄α, επιπροσθε΄τως των κονδυλι΄ων που προβλε΄πονται απο΄ τους υπα΄ρχοντες διαρθρωτικου΄ς πο΄ρους, Μπορει΄ η Επιτροπη΄ να µας πληροφορη΄σει σε ποιε΄ς ενε΄ργειες ε΄χει προβε ι΄σε σχε΄ση µε τα ανωτε΄ρω µε΄τρα που ζη΄τησε το Ευρωπαι¨κο΄ Κοινοβου΄λιο για την αντιµετω΄πιση της σοβαρη΄ς κρι΄σης του κλα΄δου της σαρδελλοβιοµη- χανι΄ας; (1) ΕΕ C 210 της 6. 7. 1998, σελ. 295. (1999/C 370/076) ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-0538/99 υποβολη΄: Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) προς την Επιτροπη΄ (12 Μαρτι΄ου 1999) Θε΄µα: Βιοµηχανι΄α κονσερβοποι΄ησης αλιευτικω΄ν προïο΄ντων και υδατοτοκαλλιε΄ργεια στην Ευρωπαïκη΄ Ένωση Στη συνεδρι΄αση της ολοµε΄λειας του Ιουνι΄ου 1998 το Ευρωπαι¨κο΄ Κοινοβου΄λιο συζη΄τησε και ενε΄κρινε την ε΄κθεση πρωτοβουλι΄ας σχετικα΄ µε τη βιοµηχανι΄α κονσερβοποι΄ησης αλιευτικω΄ν προι¨ο΄ντων και την υδατοκαλλιε΄ργεια στην Ευρωπαι¨κη΄ Ένωση (A4-0137/98) (1), στην οποι΄α, µεταξυ΄ α΄λλων, δη΄λωνε ο΄τι η σαρδελλοβιοµηχανι΄α αποτελει΄ οικονοµικη΄ δραστηριο΄τητα µεγα΄λης σηµασι΄ας για ορισµε΄νες περιφε΄ρειες της Ένωσης και παρατηρου΄σε ο΄τι ο κλα΄δος αυτο΄ς βρι΄σκεται σε κρι΄ση που απαιτει΄ την επει΄γουσα λη΄ψη προστατευτικω΄ν µε΄τρων, ο΄πως µεταξυ΄ α΄λλων: η καθιε΄ρωση αντισταθµιστικη΄ς αποζηµι΄ωσης για τη σαρδε΄λλα, µε προορισµο΄ την κοινοτικη΄ βιοµηχανι΄α κονσερβοποι΄ησης, καθω΄ς και η διατη΄ρηση µιας ισορροπηµε΄νης ενι΄σχυσης στην αποθη΄κευση, ω΄στε να αποφευχθου΄ν οι διακυµα΄νσεις των τιµω΄ν στην αγορα΄ εξαιτι΄ας των εποχειακω΄ν ροω΄ν στην προσφορα΄ του προι¨ο΄ντος προς τη βιοµηχανι΄α κονσερβοποι΄ησης. Η ενι΄σχυση αυτη΄ θα πρε΄πει να µπορει΄ να καταβα΄λλεται α΄µεσα στις βιοµηχανι΄ες του κλα΄δου, εφο΄σον αυτε΄ς αποδεικνυ΄ουν την πληρωµη΄ της ελα΄χιστης τιµη΄ς στην παραγωγη΄


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 629/99 του Anne McINTOSH Οδηγία για τον χρόνο εργασίας

eurovoc_concepts:
EC Directive
bankruptcy
carrier
road safety
road transport
small and medium-sized enterprises
wage cost
working conditions
working time

text: 3. 12. 1999 EL Επι΄σηµη Εφηµερι΄δα των Ευρωπαι¨κω΄ν Κοινοτη΄των C 348/109 Οι πληροφορι΄ες αυτε΄ς διαβιβα΄στηκαν στον καταγγε΄λλοντα, ο οποι΄ος δεν γνωστοποι΄ησε στην Επιτροπη΄ νε΄α στοιχει΄α, που θα βοηθου΄σαν να διαπιστωθει΄ αν υπα΄ρχει παρα΄βαση των κοινοτικω΄ν νοµοθετικω΄ν διατα΄ξεων στην εξεταζο΄µενη περι΄πτωση. Κατο΄πιν των ανωτε΄ρω, τα γεγονο΄τα που αναφε΄ρουν τα Αξιο΄τιµα Με΄λη του Κοινοβουλι΄ου, δεν στοιχειοθετου΄ν παρα΄βαση της οδηγι΄ας 92/43/ΕΟΚ. Εφο΄σον δεν διαπιστω΄νει παρα΄βαση της οδηγι΄ας 92/43/ΕΟΚ, η Επιτροπη΄ δεν θεωρει΄ αναγκαι΄ο να διενεργη΄σει ειδικη΄ ε΄ρευνα για τον τρο΄πο µε τον οποι΄ο χρησιµοποιη΄θηκαν οι κοινοτικε΄ς πιστω΄σεις. Πα΄ντως, το συγκεκριµε΄νο ε΄ργο, ο΄πως και οποιοδη΄ποτε α΄λλο ε΄ργο χρηµατοδοτει΄ται απο΄ το Life-Φυ΄ση, υπο΄κειται σε τακτικου΄ς τεχνικου΄ς και οικονοµικου΄ς ελε΄γχους. (1999/C 348/138) ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-0625/99 υποβολη΄: Raimo Ilaskivi (PPE) προς την Επιτροπη΄ (12 Μαρτι΄ου 1999) Θε΄µα: Απαντη΄σεις της Επιτροπη΄ς σε γραπτε΄ς ερωτη΄σεις Συ΄µφωνα µε το α΄ρθρο 43 του Κανονισµου΄ του Ευρωπαι¨κου΄ Κοινοβουλι΄ου, η Επιτροπη΄ πρε΄πει να απαντα΄ εντο΄ς ε΄ξι εβδοµα΄δων στις γραπτε΄ς ερωτη΄σεις που της απευθυ΄νουν οι βουλευτε΄ς του Ευρωπαι¨κου΄ Κοινοβουλι΄ου. Ωστο΄σο, στην πρα΄ξη ε΄χει αποδειχθει΄ ο΄τι σε αρκετε΄ς περιπτω΄σεις η Επιτροπη΄ χρεια΄ζεται χρονικο΄ δια΄στηµα σχεδο΄ν τριω΄ν µηνω΄ν για να ετοιµα΄σει την απα΄ντηση΄ της. Γιατι΄ δεν ει΄ναι συνη΄θως σε θε΄ση η Επιτροπη΄ να τηρη΄σει την καθορισθει΄σα στον Κανονισµο΄ του Κοινοβουλι΄ου προθεσµι΄α των ε΄ξι εβδοµα΄δων για την παροχη΄ απα΄ντησης σε γραπτη΄ ερω΄τηση; Απα΄ντηση του κ. Oreja εξ ονο΄µατος της Επιτροπη΄ς (15 Απριλι΄ου 1999) Η Επιτροπη΄ καταβα΄λλει κα΄θε προσπα΄θεια για την εκπλη΄ρωση του καθη΄κοντος που ε΄χει βα΄σει του α΄ρθρου 140 της συνθη΄κης ΕΚ να απαντα΄ στις ερωτη΄σεις του Ευρωπαι¨κου΄ Κοινοβουλι΄ου η΄ των µελω΄ν του. Χρησιµοποιει΄ σηµαντικου΄ς πο΄ρους προκειµε΄νου να δι΄νει ο΄σο το δυνατο΄ν πληρε΄στερες και ταχυ΄τερες απαντη΄σεις. Μερικε΄ς φορε΄ς, για τις απαντη΄σεις αυτε΄ς απαιτου΄νται εκτενει΄ς ε΄ρευνες η΄ ακο΄µη και πληροφορι΄ες απο΄ κρα΄τη µε΄λη. Η Επιτροπη΄ απαντα΄ σε µεγα΄λο αριθµο΄ ερωτη΄σεων εντο΄ς της προθεσµι΄ας των ε΄ξι εβδοµα΄δων που ορι΄ζεται στον κανονισµο΄ του Κοινοβουλι΄ου, αλλα΄ αυτο΄ δεν ει΄ναι δυνατο΄ν σε ο΄λες τις περιπτω΄σεις. Ο µε΄σος χρο΄νος απα΄ντησης ε΄ξι εβδοµα΄δων και τεσσα΄ρων ηµερω΄ν το 1998 µπορει΄ να βελτιωθει΄. Η Επιτροπη΄ προσπαθει΄ να δι΄νει τις απαντη΄σεις της εντο΄ς της προθεσµι΄ας που ε΄χει καθορι΄σει το Κοινοβου΄λιο. Το αξιο΄τιµο µε΄λος κατανοει΄ ο΄τι η προσφυγη΄ στην επι΄σηµη µε΄θοδο υποβολη΄ς ερωτη΄σεων στην Επιτροπη΄ συ΄µφωνα µε το α΄ρθρο 140 της συνθη΄κης ΕΚ ε΄χει ορισµε΄νες συνε΄πειες (χρη΄ση 11 γλωσσω΄ν, συντονισµο΄ς υπηρεσιω΄ν, απα΄ντηση που να διασφαλι΄ζει συλλογικη΄ ευθυ΄νη, δηµοσι΄ευση στην Επι΄σηµη Εφηµερι΄δα) για τις οποι΄ες αναπο΄φευκτα απαιτει΄ται κα΄ποιος χρο΄νος. (1999/C 348/139) ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-0629/99 υποβολη΄: Anne McIntosh (PPE) προς την Επιτροπη΄ (12 Μαρτι΄ου 1999) Θε΄µα: Οδηγι΄α για τον χρο΄νο εργασι΄ας Έχει αξιολογη΄σει η Επιτροπη΄ τον αντι΄κτυπο που θα ε΄χει για τον κλα΄δο των µεταφορω΄ν η προτεινο΄µενη επε΄κταση της Οδηγι΄ας για τον χρο΄νο εργασι΄ας; ∆εν φρονει΄ η Επιτροπη΄ ο΄τι το συνεπαγο΄µενο κο΄στος θα ει΄ναι απαγορευτικο΄ και ο΄τι υπα΄ρχει κι΄νδυνος να οδηγη΄σει στην υποχρεωτικη΄ παυ΄ση δραστηριο΄τητας για ορισµε΄νες επιχειρη΄σεις οδικω΄ν µεταφορω΄ν;


title: WRITTEN QUESTION No. 567/99 by Roberta ANGELILLI Update on the central dairy in Rome

eurovoc_concepts:
Latium
dairy industry
dominant position
free competition
market-sharing agreement
privatisation
public contract

text: C 348/102 Official Journal of the European Communities EN 3. 12. 1999 (1999/C 348/127) WRITTEN QUESTION E-0567/99 by Roberta Angelilli (NI) to the Commission (12 March 1999) Subject: Update on the central dairy in Rome Various questions have been asked about the conformity of the procedure for the privatization of the central dairy in Rome. Having regard to the answer given by Commissioner Fischler to Written Question E-3408/ 97 (1), in which he referred to a complaint about the grant of public funds for the restructuring of the central dairy, can the Commission say what has happened since then in relation to the complaint and what steps it intends to take? (1) OJ C 158, 25. 5. 1998, p. 103. Answer given by Mr Fischler on behalf of the Commission (31 March 1999) Following the initiation of the procedure provided for in Article 93(2) of the EC Treaty with regard to the grant of public funds by the municipality of Rome for the operation and privatisation of the Centrale del Latte di Roma, the Commission hopes soon to be in a position to adopt a final decision on the matter. (1999/C 348/128) WRITTEN QUESTION E-0574/99 by Carlos Bru Purón (PSE) to the Commission (12 March 1999) Subject: Alteration of the course of the River Jarama On Wednesday, 17 February 1999 the Spanish development minister, Mr Rafael Arias-Salgado, announced plans to alter the current course of the River Jarama to make way for the expansion of Barajas airport. Is the Commission aware of the risk involved in such activities, which have wreaked havoc in the past? Does it know whether a report of any kind on the environmental impact of this project has been drawn up? Is it true that this project would constitute an infringement of at least three European directives? Answer given by Mrs Bjerregaard on behalf of the Commission (29 April 1999) The Commission had been unaware of the situation described by the Honourable Member. However, as part of its examination of the complaints concerning the extension of Barajas airport, the Commission has contacted the Spanish authorities in order to obtain details of the situation described in your question. Owing to the lack of more precise information on the intended relocation of the river Jarama’s course, the Commission is currently unable to confirm whether the project in question could be in breach of any Community Directive


text: C 348/102 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 3. 12. 1999 (1999/C 348/127) SKRIFTLIG FRÅGA E-0567/99 från Roberta Angelilli (NI) till kommissionen (12 mars 1999) Angående: Uppdatering av ärendet med mjölkcentralen i Rom I samband med de förfrågningar som gjorts angående huruvida privatiseringen av mjölkcentralen i Rom är regelrätt eller inte, och särskilt till följd av svaret på fråga E-3408/97 (1) där kommissionsledamot Fischler hänvisade till ett klagomål angående beviljande av allmänna medel för saneringen av mjölkcentralen i Rom, ombeds kommissionen meddela hur ärendet med klagomålet har utvecklats under tiden och vilka åtgärder som den eventuellt har för avsikt att vidta? (1) EGT C 158, 25. 5. 1998, s. 103. Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (31 mars 1999) Eftersom ett förfarande har inletts enligt artikel 93. 2 i EG-fördraget om stöd som beviljats av kommunen Rom inom ramen för drift och privatisering av Centrale del Latte di Roma, hoppas kommissionen snart kunna fatta ett slutgiltigt beslut i ärendet. (1999/C 348/128) SKRIFTLIG FRÅGA E-0574/99 från Carlos Bru Purón (PSE) till kommissionen (12 mars 1999) Angående: Avledning av floden Jarama Onsdagen den 17 februari 1999 tillkännagav den spanske ministern för offentliga arbeten, Rafael Arias- Salgado, att floden Jaramas nuvarande lopp skulle ledas om i samband med utbyggnaden av flygplatsen i Barajas. Känner kommissionen till risken för att den här sortens åtgärder orsakar allvarliga problem, vilket tidigare skett? Känner kommissionen till om det finns någon miljökonsekvensbeskrivning för projektet? Är det sant att detta projekt skulle strida mot minst tre EG-direktiv? Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (29 april 1999) Kommissionen känner inte till de förhållanden som parlamentsledamoten hänvisar till. Kommissionen har dock vid behandlingen av klagomålen rörande utbyggnaden av flygplatsen i Barajas vänt sig till de spanska myndigheterna för att få närmare upplysningar om de förhållanden som beskrivs i frågan. Eftersom kommissionen inte har erhållit mer ingående uppgifter om var floden Jaramas nuvarande lopp skulle ledas om, kan den i nuläget inte bekräfta om nämnda projekt kommer att innebära en överträdelse av något av gemenskapsdirektiven


title: PREGUNTA ESCRITA n. 542/99 del Daniel VARELA SUANZES- CARPEGNA Kalataloustuotteiden säilyketeollisuus ja vesiviljely Euroopan unionissa

eurovoc_concepts:
aquaculture
cannery
certificate of origin
fishery product
health control
import
marketing standard
preserved product
product quality
third country

text: 3. 12. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 348/95 Estados miembros y a la colaboración entre éstas y la Comisión con objeto de asegurar la correcta aplicación de las reglamentaciones aduanera y agraria (1). Una de las tareas principales de los investigadores especiali- zados de esta unidad es por tanto asegurar la aplicación correcta de las normas de origen. La Comisión adoptó el 17 de marzo de 1999 (2) un paquete de propuestas destinadas a consolidar su servicio antifraude (Decisión de la Comisión por la que se crea una Oficina de Lucha contra el Fraude, propuesta modificada de Reglamento del Consejo relativo a las investigaciones efectuadas por la Oficina de Lucha contra el Fraude y proyecto de acuerdo interinstitucional). Estas propuestas proporcionarán a la Comisión una oportunidad para reforzar sus actividades de lucha contra el fraude, incluido el control de la correcta aplicación de las normas de origen. (1) DO L 82 de 22. 3. 1997. (2) COM(99)140 final. (1999/C 348/118) PREGUNTA ESCRITA E-0542/99 de Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) a la Comisión (12 de marzo de 1999) Asunto: La industria de conservas de productos de la pesca y la acuicultura en la Unión Europea En la sesión plenaria de junio de 1998, el Parlamento Europeo debatió y aprobó el Informe de iniciativa sobre la industria de conservas de productos de la pesca y la acuicultura en la Unión Europea (A4-0137/98) (1), entre cuyas conclusiones el Parlamento Europeo declaraba que la industria de atún constituye el sector más importante de la conserva comunitaria en empleo y volumen de negocio y que para favorecer las enormes perspectivas de crecimiento de este sector es necesario: proceder a un control riguroso del origen de los productos y de la calidad y condiciones técnico-sanitarias de los productos importados para prevenir el fraude al consumidor y la competencia desleal a la industria comunitaria. ¿Puede la Comisión informar acerca de las medidas adoptadas para dar cumplimiento a esta petición del las perspectivas de crecimiento del sector de conservas de atún Parlamento Europeo y favorecer, así, comunitario? (1) DO C 210 de 6. 7. 1993, p. 295. Respuesta del Sr. Fischler en nombre de la Comisión (14 de abril de 1999) Su Señoría puede estar segura de que la normativa comunitaria en vigor permite realizar controles rigurosos de los productos pesqueros importados. En virtud de la Directiva 91/493/CEE del Consejo, de 22 de julio de 1991, por la que se fijan las normas sanitarias aplicables a la producción y a la puesta en el mercado de los productos pesqueros (1), las normas aplicadas a las importaciones de productos pesqueros procedentes de terceros países deben ser cuando menos equivalentes a las que rigen la producción y comercialización de los productos comunitarios (artículo 10). Sólo se autorizan las importaciones de productos pesqueros que proceden de terceros países que cumplen los requisitos de la Directiva 91/493/CEE y de la Decisión 97/296/CE de la Comisión, de 22 de abril de 1997, por la que se establece la lista de terceros países a partir de los cuales se autoriza la importación de productos de la pesca destinados a la alimentación humana (2), cuya última modificación la constituye la Decisión 99/136/ CE (3). Finalmente, existe la Directiva 90/675/CEE del Consejo, de 10 de diciembre de 1990, por la que se establecen los principios relativos a la organización de controles veterinarios de los productos que se introduzcan en la Comunidad procedentes de países terceros (4), que a partir del 30 de junio de 1999 será sustituida por la Directiva 97/78/CE del Consejo, de 18 de diciembre de 1997 (5). (1) DO L 268 de 24. 9. 1991. (2) DO L 122 de 14. 5. 1997. (3) DO L 44 de 18. 2. 1999. (4) DO L 373 de 31. 12. 1990. (5) DO L 24 de 30. 1. 1998


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 635/99 dell'on. Luigi MORETTI Presenzia di uranio nel cemento da costruzione

eurovoc_concepts:
building materials
cement
health risk
ionising radiation
occupational health
public health
radiation protection
radioactivity
safety standard
uranium

text: 3. 12. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 348/111 Alla luce di quanto sopra, e delle informazioni disponibili sui fatti evocati dall’onorevole parlamentare, la Commissione non ha individuato nel caso citato violazioni del diritto comunitario ambientale. (1) GU C 402 del 22. 12. 1998, pag. 103. (1999/C 348/141) INTERROGAZIONE SCRITTA E-0635/99 di Luigi Moretti (NI) alla Commissione (12 marzo 1999) Oggetto: Presenzia di uranio nel cemento da costruzione Con riferimento alla risposta alla interrogazione E-3490/98 (1) sulla presenza di uranio nel cemento da costruzione, può la Commissione specificare: 1. 2. 3. se l’Italia ha adottato la direttiva 96/29/EURATOM (2) del 13 maggio 1996; in caso affermativo, quali sono gli organi nazionali ed europei preposti ai controlli; se la direttiva in questione prevede l’indicazione del livello di radioattività sul contenitore del cemento al fine di tutelare sia l’utente sia i lavoratori del settore; 4. nel caso non sia previsto, se ritiene giusto ed opportuno imporre tale obbligo alle imprese europee produttrici di cemento? (1) GU C 341 del 29. 11. 1999, pag. 6. (2) GU L 159 del 29. 6. 1996, pag. 1. Risposta data dalla sig. ra Bjerregaard in nome della Commissione (26 aprile 1999) 1. Gli Stati membri devono mettere in vigore le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative per conformarsi alla direttiva 96/29/Euratom del Consiglio del 13 maggio 1996 che stabilisce le norme fondamentali di sicurezza relative alla protezione sanitaria della popolazione e dei lavoratori contro i pericoli derivanti dalle radiazioni ionizzanti (1) entro il 13 maggio 2000. Non risulta alla Commissione che ciò sia già avvenuto in Italia. 2. Ai sensi dell’articolo 33 del trattato Euratom, gli Stati membri sono tenuti a comunicare alla Commissione i progetti di disposizioni per l’osservanza delle norme fondamentali. La Commissione può formulare raccomandazioni su questi progetti di disposizioni nel tre mesi dall’avvenuta comunicazione dei progetti stessi. termine di 3. La direttiva non prevede che il cemento con livelli elevati di radioattività naturale sia soggetto ai requisiti per la protezione dei lavoratori o della popolazione. Nel caso di attività professionali dove la presenza di sorgenti di radiazioni naturali porta ad un aumento significativo dell’esposizione dei lavoratori o della popolazione, gli Stati membri possono comunque considerare che queste attività professionali destano preoccupazione e stabilire l’applicazione delle misure di radioprotezione conformemente alla direttiva o a parte di essa. 4. La Commissione non dispone di informazioni circa il fatto che l’Italia o un altro Stato membro impongono alle fabbriche europee di cemento di indicare il livello di radioattività sui contenitori di cemento. La questione se ciò sia giustificato deve essere esaminata non soltanto alla luce della direttiva 96/29/Euratom ma anche della direttiva 89/106/CEE del Consiglio del 21 dicembre 1988 relativa al ravvicinamento delle disposizioni i prodotti da legislative, regolamentari e amministrative degli Stati membri concernenti costruzione (2) e della raccomandazione 90/143/Euratom della Commissione del 21 febbraio 1990, sulla tutela della popolazione contro l’esposizione al radon in ambienti chiusi (3) citata nella risposta della Commissione all’interrogazione scritta E-3490/98 (4) dell’onorevole parlamentare. (1) GU L 159 del 29. 6. 1996. (2) GU L 40 dell’11. 2. 1989. (3) GU L 80 del 27. 3. 1990. (4) GU C 341 del 29. 11. 1999, pag. 6