title: Förklarande rapport om andra protokollet till konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen (Text godkänd av rådet den 12 mars 1999)

eurovoc_concepts:
agreement (EU)
fraud
fraud against the EU
report

text: C 91/8 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 31. 3. 1999 FÖRKLARANDE RAPPORT om andra protokollet till konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen (Text godkänd av rådet den 12 mars 1999) (1999/C 91/02) I. INLEDNING Konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen utarbetades av rådet och undertecknades av företrädarna för medlemsstaternas regeringar den 26 juli 1995 (1). Denna konvention (nedan kallad ”konventionen” eller ”bedrägerikonventionen”) är den första överenskommelse enligt avdelning VI i Fördraget om Europeiska unionen som rör bedrägeri som riktar sig mot Europeiska gemenskapernas budget. Ett första protokoll till konventionen utarbetades och undertecknades den 27 september 1996 (2). Det avser främst korruption som nationella tjänstemän eller gemenskapstjänstemän är delaktiga i och som skadar eller kan skada Europeiska gemenskapernas finansiella intressen. I det följande kommer det att hänvisas till detta som det första protokollet eller korruptionsprotokollet. Protokollet om tolkning av konventionen genom förhandsavgöranden i Europeiska gemenskapernas domstol utarbetades och undertecknades den 29 november 1996 (3). Detta instrument gör det möjligt för medlems- staterna att genom en förklaring vid tidpunkten för protokollets undertecknande eller vid varje senare tidpunkt godta domstolens behörighet att meddela förhandsavgöranden om tolkningen av konventionen och det första protokollet. Samtidigt som de ovan angivna instrumenten utarbetades på grundval av avdelning VI i Fördraget om Europeiska unionen har två instrument, som är av särskilt intresse i detta sammanhang, antagits av Europeiska gemenskapen. Dessa är rådets förordning (Euratom, EG) nr 2988/95 av den 18 december 1995 om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen (4) och rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 av den 11 november 1996 om de kontroller och inspektioner på platsen som kommissionen utför för att skydda Europeiska gemenskapernas finansiella intressen mot bedrägerier och andra oegentligheter (5). I sin akt om upprättandet av konventionen betonade rådet att konventionen snarast borde kompletteras med en annan juridisk akt i syfte att förstärka det straffrättsliga skyddet för Europeiska gemenskapernas finansiella intressen. Kommissionen lade fram ett utkast till ett andra protokoll till bedrägerikonventionen tidigt under år 1996 (6). Kommissionen hänvisade till den avsikt som rådet gav uttryck för när den utarbetade konventionen samt till rådets resolution av den 6 december 1994 om rättsligt skydd för Europeiska gemenskapernas finansiella intressen (7). I resolutionen begärde rådet att det skulle införas möjligheter att ålägga juridiska personer påföljder samt att lagstiftningen om penningtvätt skulle utvidgas till att gälla skyddet av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen. Kommissionens initiativ och utkast togs över av rådets italienska ordförandeskap, och vid slutet av det ordförandeskapet var diskussio- nerna om utkastet långt framskridna. I juni 1996 samrådde det italienska ordförandeskapet (1) EGT C 316, 27. 11. 1995, s. 49. (2) EGT C 313, 23. 10. 1996, s. 2. (3) EGT C 151, 20. 5. 1997, s. 2. (4) EGT L 312, 23. 12. 1995, s. 1. (5) EGT L 292, 15. 11. 1996, s. 2. (6) EGT C 83, 20. 3. 1996, s. 10. (7) EGT C 355, 14. 12. 1994, s. 2. 31. 3. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 91/9 med Europaparlamentet i enlighet med artikel K 6 i Fördraget om Europeiska unionen och parlamentet avgav sitt yttrande i en resolution av den 24 oktober 1996 (1). Diskussionerna fortsatte under det irländska ordförandeskapet och slutligen nåddes den 26 maj 1997 under det nederländska ordförandeskapet en politisk överenskommelse rörande det utkast som förelagts rådet. Den 19 juni 1997 antogs rådets akt om utarbetande av andra protokoll till konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen, och det andra protokollet undertecknades av företrädarna för medlemsstaternas regeringar (2). I fråga om den rättsliga grunden för det andra protokollet hänvisas det till anmärkningar under punkt II i den förklarande rapporten till konventionen (3). Vikten av att färdigställa och genomföra andra protokollet underströks i 1997 års handlings- plan för bekämpande av den organiserade brottsligheten, som antogs av rådet den 28 april 1997 (4), i vilken medlemsstaterna rekommenderas att utöka räckvidden för kriminaliseringen av penningtvätt, att ytterligare förbättra och strukturera samarbetet mellan kommissionen och medlemsstaterna i kampen mot bedrägeri som riktar sig mot Europeiska gemenskapernas finansiella intressen och mot därtill anknuten penningtvätt, att införa ansvar för juridiska personer som är inblandade i organiserad brottslighet och att samla in relevant information om juridiska personer i syfte att förhindra att den organiserade brottsligheten tränger in i den lagliga ekonomin. II. KOMMENTARER TILL ARTIKLARNA Artikel 1 Definitioner 1. 1 Allmänna anmärkningar Denna inledande bestämmelse innehåller fem defi- nitioner av begrepp som används i andra proto- kollet. Förutom att de anger den exakta betydel- sen av begrepp som avses i protokollet lägger de första tre också fast sambanden mellan andra protokollet och bedrägerikonventionen samt det första protokollet till denna. 1. 2 Punkterna a och b I dessa punkter upprättas ett formellt samband mellan andra protokollet och bedrägerikonventio- nen och anges att med ”konventionen” avses bedrägerikonventionen och med ”bedrägeri” avses de gärningar som anges i konventionen. 1. 3 Punkt c Förutom att det andra protokollet hänger samman med bedrägerikonventionen, hänger det också (1) EGT C 347, 18. 11. 1996, s. 150. (2) EGT C 221, 19. 6. 1997, s. 11. (3) EGT C 191, 23. 6. 1997, s. 1. (4) EGT C 251, 15. 8. 1997, s. 1. samman med det första protokollet till denna, korruptionsprotokollet. betonas genom punkt c, som fastslår att begreppen ”aktiv korruption” och ”passiv korruption” såvitt avser andra protokollet skall ha samma betydelse som i första protokollet. Sambandet 1. 4 Punkt d I andra protokollet anges att med ”juridisk per- son” avses varje enhet som har denna ställning enligt tillämplig nationell lagstiftning med undan- tag av stater eller andra offentliga organ vid utövandet av de befogenheter som de har i egen- skap av statsmakter samt internationella offentliga organisationer. I detta sammanhang avses med ”nationell lagstiftning” den nationella lagstift- ningen hos den medlemsstat som vidtar åtgärder mot en juridisk person i enlighet med protokol- let. 1. 5 Punkt e Såvitt avser andra protokollet avses med ”pen- ningtvätt” gärningar enligt rådets direktiv 91/308/ EEG av den 10 juni 1991 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för tvättning av pengar (5), i den utsträckning som fråga är om gärningar som omfattas av bedrägeri- konventionen och det första protokollet till denna. (5) EGT L 166, 28. 6. 1997, s. 77. C 91/10 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 31. 3. 1999 Således hänför sig penningtvätt enligt andra proto- kollet till vinning av bedrägeri, åtminstone i all- varliga fall, samt vinning av aktiv och passiv korruption (1). Artikel 3 Juridiska personers ansvar 3. 1 Allmänna kommentarer När det gäller definitionen av penningtvätt, hänvi- sas det till direktiv; uttrycket ”egendom”, som används i tredje strecksatsen i artikel 1 i direkti- vet, definieras i fjärde strecksatsen i den nämnda artikel 1. Således avses med ”egendom” inom ramen för andra protokollet ”tillgångar av varje slag, vare sig fysiska eller icke fysiska, av fast eller lös natur, materiella eller immateriella, samt juri- diska dokument eller instrument som styrker rät- ten till eller intresset i sådana tillgångar. ” Artikel 2 Penningtvätt På grundval av denna bestämmelse tillsammans med artikel 1 e är medlemsstaterna skyldiga att se till att den straffbara gärning som penningtvätt utgör i deras natio- nella lagstiftning, också inbegriper brotten bedrägeri, åtminstone i allvarliga fall, samt aktiv och passiv korrup- tion i form av förbrott. Denna utvidgning av räckvidden för penningtvätt uppmuntrades i handlingsplanen för bekämpande av den organiserade brottsligheten, som rekommenderar att ”kriminaliseringen av tvätt av pengar som utgör vinning av brott bör göras så allmän som möjligt” (rekommendation 26). För att omsätta denna rekommendation i praktisk handling antog rådet den 3 december 1998 en gemensam åtgärd om penningtvätt, identifiering, spårande, spärrande, beslag och förverkande av hjälpmedel och vinning av brott (2), vilken ålägger medlemsstaterna att göra upp en omfattande förteckning över förbrott. I sin andra rapport till Europaparlamentet och rådet om genomförandet av direktivet om penning- tvätt (3), meddelade kommissionen sin avsikt att föreslå en utvidgning av räckvidden för direktivet om penning- tvätt. För att göra det möjligt för medlemsstaterna att ratificera det andra protokollet om de inte ännu har kunnat genomföra en sådan utvidgning, tillåter artikel 18. 1 i andra protokollet – i fråga om andra fall än de som hänför sig till allvarliga fall av bestickning och mutbrott – en tillfällig reservation för en period av fem år, som kan förnyas en gång. (1) Se också gemensam åtgärd av den 3 december 1998 om penningtvätt, identifiering, spårande, spärrande, beslag och förverkande av hjälpmedel och vinning av brott (EGT L 333, 9. 12. 1998, s. 1). (2) EGT L 333, 9. 12. 1998, s. 1. (3) KOM(1998) 401 slutlig, av den 1 juli 1998. Till följd av denna bestämmelse måste medlems- staternas lagstiftning innehålla bestämmelser enligt vilka juridiska personer kan ställas till ansvar för bedrägeri, aktiv korruption och penningtvätt som begås till deras förmån. Punkt 1 innehåller krite- rier för fastställande av den juridiska personens ansvar för gärningar som begåtts av personer i vissa ledande ställningar, medan punkt 2 behand- lar möjligheten att ställa en juridisk person till ansvar för gärningar som begåtts av andra perso- ner inom den juridiska personen. Den tredje punk- ten betonar att den juridiska personens ansvar inte utesluter ansvar för en fysisk person som är delaktig i begåendet av gärningar för vilka den juridiska personen är ansvarig. 3. 2 Punkt 1 Enligt punkt 1 är en juridisk person ansvarig för någon av de gärningar som nämns om åtminstone två kompletterande kriterier uppfylls: i) Gärningen har begåtts till den juridiska perso- nens förmån. ii) Gärningen har begåtts av en fysisk person som har en viss ledande ställning inom den juri- diska personens organisation. Det första kriteriet skapar ett samband mellan gärningen och den juridiska personen. Brottet måste ha begåtts till förmån för den juridiska personen. Den eventuella vinningen kan vara direkt ekonomisk (till exempel genom vinning av gemenskapsbedrägeri) eller av annan art (till exempel genom erhållande av beställningar till följd av bestickning av en tjänsteman). Det är inte relevant om den fysiska person som fysiskt begår gärningen agerar enskilt eller som en del av den juridiska personens organisation. Det andra kriteriet etablerar ett förhållande mel- lan den fysiska gärningsmannen och den juridiska person som skall ställas till ansvar för brottet. Enligt detta kriterium kan dessutom den fysiska personens ”ledande ställning” härledas från en eller flera av de omständigheter som anges i punkt 1 och som varierar mellan tämligen formella och tämligen konkreta omständigheter: att ha befogen- het att företräda den juridiska personen, att ha befogenhet att fatta beslut på den juridiska perso- nens vägnar eller att ha befogenhet att utöva 31. 3. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 91/11 kontroll inom den juridiska personen. För att genomföra det andra protokollet måste därför medlemsstaterna föra in alla dessa tre omständig- heter i sin nationella lagstiftning som alternativ på vilka den ledande ställningen kan grundas. grund av att den juridiska personen är ansvarig. Åtgärder som vidtas mot till exempel ett företag till vars förmån ett bedrägeri har begåtts av den verkställande direktören får därför inte utesluta åtal mot direktören själv. När det gäller fall då den juridiska personens ansvar grundas på den fysiska gärningsmannens befogenhet att utöva kontroll inom den juridiska personen, bör det noteras att begreppet ”kontroll” skall förstås på ett sådant sätt att befogenheten att övervaka den juridiska personens förvaltning skall vara av sådant slag att den fysiska gärningsman- nen garanterat innehar en ledande ställning inom den juridiska personen. Befogenheten att utöva kontroll inom den juridiska personen kan bl. a. vara ett resultat av ansvar för intern finansiell kontroll och revision och av medlemskap i ett kontrollerande eller övervakande organ inom den juridiska personen, i den mån dessa ställningar motsvarar en ledande ställning som innebär möj- lighet att påverka den juridiska personens förvalt- ning. Sådana kontrollbefogenheter som personer har utan att kunna påverka den juridiska perso- nens förvaltning räknas således inte. Punkt 1 omfattar inte utomstående personer som sköter revisionen för den juridiska personen i fråga, till exempel personer från revisionsföretag. Den juridiska personen kan även ställas till ansvar såvitt avser delaktigheten hos den fysiska person som avses i punkt 1 såsom medhjälpare eller anstiftare till gärningarna eller i försöket till bedrägeri. 3. 3 Punkt 2 Förutom de fall som omfattas av punkt 1 behand- las i artikel 3. 2 den situationen att ett brott enligt punkt 1 begås av en person som är underställd personen i ledande ställning. Medlemsstaterna är skyldiga att meddela föreskrifter om åtgärder mot juridiska personer i sådana fall om gärningens begående har möjliggjorts genom brister i över- vakningen eller kontrollen av någon av personerna i ledande ställning. Punkt 2 innebär sålunda inte nödvändigtvis ett objektivt ansvar för den juri- diska personen som sådan kan ges skulden om personer som handlar på dess vägnar uppträder på ett straffvärt sätt. Se även punkt 4. 3. 3. 4 Punkt 3 Enligt artikel 3. 3 skall inte lagföring av fysiska personer som faktiskt är gärningsmän uteslutas på Artikel 4 Påföljder för juridiska personer 4. 1 Allmänna kommentarer I artikel 4 behandlas frågan om påföljder för juridiska personer som har fällts till ansvar för sådana gärningar som avses i artikel 3. Artikeln tar upp de olika former av ansvar som behandlas i artikel 3 och gör skillnad mellan ansvar för en gärning som begås av en person i ledande ställning och ansvar för en gärning som begås av en under- ordnad anställd. 4. 2 Punkt 1 Enligt artikel 4. 1 är medlemsstaterna skyldiga att säkerställa att juridiska personer som har fällts till ansvar för någon av de gärningar, som omfattas av artikel 3. 1 och som har begåtts av en person i ledande ställning, kan bli föremål för ”effektiva, väl avvägda och avskräckande påföljder”, vilket syftar på de kriterier som används i artikel 2 i bedrägerikonventionen och på domstolens praxis. Enligt det andra protokollet måste dessa påföljder innefatta bötesstraff eller administrativa avgifter och kan innefatta andra påföljder, av vilka några anges i punkten. När det gäller andra påföljder kan dessa till exempel vara ytterligare åtgärder som innebär att den juridiska personen fråntas rätten att delta i offentlig upphandling, såsom föreslås i Europaparlamentets resolution av den 24 oktober 1996. 4. 3 Punkt 2 I punkt 2 anges att medlemsstaterna även måste säkerställa att effektiva, väl avvägda och avskräck- ande påföljder eller åtgärder tillämpas mot juri- diska personer som har fällts till ansvar för bedrä- geri, bestickning eller penningtvätt i enlighet med artikel 3. 2. Frågan är således om fall där det har varit möjligt för en underordnad anställd att begå gärningen på grund av brister i övervakning eller kontroll som skall utföras av en person i ledande ställning. För de fall som avses i artiklarna 3. 2 och 4. 2 kan medlemsstaterna välja art och sträng- C 91/12 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 31. 3. 1999 het när det gäller påföljder eller åtgärder, så länge dessa är effektiva, väl avvägda och avskräckande. Det bör därför noteras att det, även om de åtgärder som skall vidtas enligt artiklarna 3. 2 och 4. 2 kan vara straffrättsliga påföljder, även är möjligt att vidta administrativa och civilrättsliga åtgärder. De påföljder och åtgärder som avses i artikel 4. 2 i det andra protokollet bör, när det är lämpligt, även om de inte behöver föreskrivas i medlemsstaternas straffrättsliga eller förvaltnings- straffrättsliga lagstiftning, ha en viss bestraffande karaktär i den meningen att de skall gå utöver enbart ersättning för skada eller återbetalning av otillåten vinning. Artikel 5 Förverkande För att säkerställa ett effektivt samarbete i kampen mot gemenskapsbedrägeri och därmed sammanhängande kor- ruption är det nödvändigt att medlemsstaternas lagstift- ning möjliggör vidtagande av likartade minimiåtgärder i likartade fall när det gäller beslag, förverkande eller avlägsnande av hjälpmedel för och vinning av bedrägeri, aktiv och passiv korruption samt penningtvätt. Hänvis- ningen till avlägsnande av hjälpmedel och vinning är avsedd att inkludera fall som inte med nödvändighet innebär förverkande (till exempel i civilrättsliga fall då skadestånd skall betalas eller egendomen i fråga återstäl- las till den rättmätiga ägaren). De bestämmelser om beslag, förverkande och avlägs- nande som måste finnas kan avse hjälpmedel som används för att begå bedrägeri, aktiv eller passiv korrup- tion eller penningtvätt samt vinning av dessa brott. Dessa bestämmelser kan dessutom även avse egendom vars värde motsvarar sådan vinning. ”Beslag” omfattar i detta sammanhang ”spärrande” och ”beslag” enligt definitio- nen i artikel 1. 1 i FN:s konvention mot olaglig hantering av narkotika och psykotropa ämnen (Wien den 19 december 1988). Tredje man i god tro bör skyddas när det gäller förver- kande och avlägsnande av hjälpmedel och vinning. Det följer av andra meningen i artikel 5 (där det föreskrivs att medlemsstaten i fråga skall handla i enlighet med sin nationella lagstiftning) att frågan om huruvida tredje man är i god tro kommer att besvaras enligt den lagstift- ningen. Artikel 6 Skatte- och tullförseelser hjälp inom ramen för andra protokollet, kompletteras artikel 5. 3 i bedrägerikonventionen. Bedrägerikonventio- nen utesluter tillämpning av undantag för skattebrott i samband med utlämning; enligt artikel 6 i det andra protokollet får inbördes rättshjälp i brottmål inte vägras enbart av det skälet att gärningen har samband med skatter eller tullar. Bestämmelsen är i sig ett undantag från artikel 2 a i Europeiska konventionen om inbördes rättshjälp i brott- mål (Strasbourg den 20 april 1959) och fastän flera bestämmelser som liknar artikel 6 redan finns (t. ex. i artikel 1 i tilläggsprotokollet till 1959 års konvention (Strasbourg den 17 mars 1978) och artikel 50 i tillämp- ningskonventionen för Schengenavtalet (Schengen den 14 juni 1990), beslutades det att den skulle tas med även i det andra protokollet, eftersom inget av dessa instrument hade ratificerats av alla medlemsstater när akten om utarbetande av protokollet antogs. Begreppet ”skatteför- seelser” kommer i detta sammanhang att omfatta inkom- ster (skatter och tullar) i konventionens mening. Artikel 7 Samarbete med Europeiska gemenskapernas kommission 7. 1 Allmänna kommentarer I artikel 7 och de därpå följande artiklarna finns bestämmelser om samarbete mellan medlemssta- terna och kommissionen inom bedrägerikonven- tionens och dess tilläggsprotokolls område och kommissionens skyldigheter till följd av det sam- arbetet fastställs. Medlemsstaterna ger, i egenskap av avtalsslutande parter i det andra protokollet, kommissionen ett uppdrag som innebär vissa åtaganden för kommis- sionen, åtaganden som avser inte bara dess rela- tioner till medlemsstaterna utan också dess relatio- ner till enskilda personer när det gäller skydd av uppgifter. Kommissionen är beredd att fullgöra denna uppgift och den accepterar det ansvar som åligger den enligt de aktuella bestämmelserna i det andra protokollet (1). Artikel 6 i bedrägerikonventionen innehåller all- männa bestämmelser om samarbete mellan med- lemsstaterna när det gäller bedrägerier som skadar Genom denna bestämmelse, som handlar om att undan- tag för skattebrott inte får åberopas vid inbördes rätts- (1) Se det uttalande som kommissionen gjorde till artikel 7 när de andra protokollet antogs, ett uttalande som offentlig- gjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning till- sammans med det andra protokollet. 31. 3. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 91/13 Europeiska gemenskapernas finansiella intressen. Den bestämmelsen gäller även i fråga om andra protokollet enligt artikel 12. 1 i andra protokollet. I artikel 10 i andra protokollet fastställs principen om informationsutbyte mellan medlemsstaterna och kommissionen för tillämpningen av konven- tionen. Artikel 7 i andra protokollet tar sin utgångspunkt i dessa bestämmelser. Å ena sidan åläggs medlems- staterna och kommissionen genom artikel 7 att samarbete med varandra i kampen mot bedrägeri, bestickning, mutbrott och penningtvätt. Sålunda understryks att inte endast medlemsstaterna utan också kommissionen har en roll att spela när det gäller samarbete i kampen mot bedrägeri, bestick- ning, mutbrott och penningtvätt. Kommissionens roll hör samman med dess särskilda ansvar och skyldigheter i synnerhet vid genomförandet av budgeten och i kampen mot bedrägerier som riktar sig mot gemenskapernas ekonomiska intres- sen enligt artiklarna 205 och 209a (1) i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. Artikel 7 innehåller vidare regler om överföring av information, som är absolut nödvändiga för ett effektivt samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen. 7. 2 Punkt 1 a) Denna punkt innehåller regler om samarbetet mellan medlemsstaterna och kommissionen. Som ett komplement till medlemsstaternas pri- mära ansvar för förundersökning och lagföring (artikel 6 i konventionen) tillerkänns kommis- sionen genom artikel 7. 1 en teknisk och opera- tiv roll. Texten ger uttryck för begreppet part- nerskap i kampen mot bedrägeri. Här avses bedrägeri i dess egenskap av brott. När åtminstone två medlemsstater berörs omfattas följande fall: — Fall då bedrägerier begås på två sidor av en internationell gräns. — Fall då ett bedrägeri begås i en enda med- lemsstat men gärningsmännen är medbor- gare i fler än en medlemsstat eller i fler än en icke-medlemsstat. (1) Jfr artiklarna 274 och 280 (enligt artikel 12 och bilagan till) i EG-fördraget i den version av detta fördrag som är resultatet av Amsterdamfördraget (EGT C 340, 10. 11. 1997). — Fall då ett bedrägeri begås i en medlems- stat, men bevisen finns utspridda i fler än en medlemsstat eller icke-medlemsstat. — De produkter, den vinning och den egendom som kan komma att förverkas finns utanför det land där bedrägeriet begicks, till och med utanför Europeiska unionens territorium. — Trots att enskilda bedrägerier begås i ett nationellt sammanhang utgör de tillsam- mans länkar i en kedja av bedrägerier som är organiserade över nationsgränserna. Dessa situationer gäller även fall av korrup- tion och penningtvätt. Föreskrifter meddelas om samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen i samtliga situationer. b) Kommissionens roll beskrivs närmare framför allt i andra stycket. För att samarbetet skall kunna genomföras anges det att kommissio- nen skall lämna hjälp. När bedrägerier begås i en enda medlemsstat, kan det likafullt finnas kopplingar till organiserade nätverk i flera medlemsstater. Ett snabbt och fruktbart sam- arbete mellan relevanta myndigheter såväl i medlemsstaten som på gemenskapsnivå kan medföra förundersökningar och framgångsrik lagföring. framgångsrika Kommissionens roll definieras med hjälp av begreppet ”hjälp”. Hjälpen är beroende av omständigheterna och behoven från fall till fall. Syftet är att tillföra ett mervärde till utredningar av omständigheterna och till lag- föring och dom i fråga om fall som hänskjuts till offentliga nationella myndigheter genom att garantera att nödvändiga färdigheter och kunskaper finns tillgängliga. Begreppet skall ges vidast möjliga tolkning, utan inskränk- ningar. Kommissionens roll påverkar uppenbarligen inte medlemsstaternas rättsliga myndigheters utövande av sina befogenheter i brottmål. Myndigheterna i medlemsstaterna har tillgång till samtliga nationella och internationella rättsliga instrument, däribland konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen och dess tilläggsprotokoll, så att de kan bekämpa bedrägeri, i synnerhet när det gäller organiserad ekonomisk brotts- lighet. Ingen ändring görs i de nationella och C 91/14 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 31. 3. 1999 internationella rättsliga instrumenten; bestäm- melsen behandlar endast kommissionens bi- stånd vid deras genomförande. Hjälpen kan lämnas i två skilda former och kan vara antingen teknisk eller operativ. — identifiera och kontakta berörda myndig- heter och upprätta förbindelser för infor- mation och operativ verksamhet i syfte att koppla ihop administrativa utredningar och brottsutredningar, c) Teknisk hjälp motsvarar det mervärde som kommissionen kan tillföra i alla de frågor som regleras av gemenskapslagstiftningen. Detta gäller i synnerhet den sakkunskap som kom- missionen kan tillhandahålla i fråga om doku- mentation och logistik för att förebygga och bekämpa bedrägeri. På så sätt går det att utnyttja samtliga uppgifter av strategisk art som gör det möjligt att identifiera de aktuella tendenserna i fråga om bedrägerier, vare sig det rör sig om klassificering av enskilda perso- ner och organisationer som begår bedrägeri- brott eller om analys av risker som hör sam- man med vissa verksamhetsområdens sårbar- het när det gäller bedrägerier. När det gäller logistik är det möjligt att rätts- liga myndigheter eller åklagarmyndigheter har behov av att få tillgång till kommissionens databaser med uppgifter om sådana eko- nomiska verksamheter som kan vara rele- vanta, uppgifter som de inte kan använda utan kommissionens hjälp. Den tekniska hjälpen rör också de möjligheter som erbjuds genom den enhet med sakkun- niga på straffrättsområdet som bildats inom enheten hör bedrägeribekämpning (UCLAF) och som har erfarenhet av tekniska rättsliga frågor, även inom de nationella systemen. Alla åklagarmyndigheter kan utnyttja denna sak- kunskap bl. a för att förbereda särskilda för- frågningar innan de vänder sig till de rättsliga myndigheterna i en eller flera av de andra medlemsstaterna. d) Begreppet ”operativ hjälp” för samman med insatser på fältet för att bekämpa bedrägeri, aktiv och passiv korruption samt penning- tvätt. Det omfattar alla bidrag som kommis- sionen kan lämna för att öka effektiviteten i de ansvariga myndigheternas insatser för att underlätta samordning av de nationella myn- digheternas utredningar. — upprätta och underlätta direkta kontakter mellan beörda myndigheter, — på begäran eller om det behövs snabbt organisera möten med deltagande av berörda myndigheter, — främja och underlätta förbindelserna mel- lan olika berörda myndigheter i de rele- vanta länderna vid fall av gränsöverskri- dande organiserad brottslighet, — ge de berörda nationella myndigheterna den hjälp de behöver, så att de på effekti- vast och snabbast möjliga sätt kan utnyttja resultaten av de utredningar som kommis- sionen gör och även de möjligheter som erbjuds genom internationellt administra- tivt samarbete, — bistå berörda nationella myndigheter så att de till fullo kan utnyttja de möjligheter som erbjuds genom internationella avtal om rättsligt samarbete. Detta bistånd kan där så är lämpligt innefatta lämnande av uppgifter som kan användas för att förbe- reda en begäran om rättsligt samarbete, — underlätta nödvändiga kontakter med be- höriga myndigheter i fall av organiserat internationellt bedrägeri för att främja till- lämpning av artikel 6. 2 i konventionen (samordnad lagföring). 7. 3 Punkt 2 Punkt 2 innehåller bestämmelser om informations- utbyte med beaktande av kraven på förundersök- ningssekretess och dataskydd. Utredningar och lagföring inom de områden som avses i artikel 7 skall skötas av medlems- staternas egna behöriga (rättsliga eller andra) myndigheter. Kommissionens operativa hjälp kan emellertid vara värdefulla för utredningar- nas riktiga utförande, i synnerhet för att göra det möjligt att a) Avsikten med punkt 2 är att uttrycka att det i princip inte får finnas några hinder för infor- mationsutbytet mellan medlemsstaterna och kommissionen, inbegripet mellan medlemssta- terna genom förmedling av kommissionen. Informationsutbytet förutsätter ett informa- tionsflöde i två riktningar. 31. 3. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 91/15 Informationsutbytet syftar till att göra det lättare att utreda omständigheterna i ett ärende och till att underlätta förebyggande åtgärder eller verkställighetsåtgärder när det gäller bedrägeri, aktiv och passiv korruption och penningtvätt. Intensifierade administrativa utredningar kan göras om det finns anledning att förvänta sig faktiska oegentligheter; en sammanhållen utredningsstrategi kan också utvecklas. I punkten preciseras inte vilka slag av informa- tion som kan utbytas. Det finns inga goda skäl informationsutbytet. Med för att begränsa hänsyn till alla de situationer där samarbete är möjligt, kan behovet av information omfatta en rad konkreta situationer, beroende på det enskilda fallet. Den faktiska arten av informa- tionen beror på i vilket skede utredningarna befinner sig när samarbetet inleds och, natur- ligtvis, på de närmare omständigheterna i det ärende där det behövs information som grund för fortsatta åtgärder. Den information som utbyts enligt punkt 2 kan till exempel avse — bedrägeriets art och dess rättsliga samman- hang, c) Enligt artikel 7. 2 kan en medlemsstat som lämnar information ställa upp särskilda villkor för informationens användning av kommissio- nen eller av en annan medlemsstat till vilken informationen överlämnas. En medlemsstat kan exempelvis för sina behö- riga myndigheter meddela allmänna eller sär- skilda bestämmelser vilka kan ligga till grund för särskilda krav i fråga om användningen av information och vilka ger en skyddsnivå som är likvärdig med den som föreskrivs i Europa- parlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av per- sonuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (2) och som är förenliga med bestäm- melserna i nationell lag. När medlemsstaterna gör detta, skall de från fall till fall beakta särdrag och krav i samband med gränsöver- skridande utredningar som avser gemenskaper- nas finansiella intressen. Artikel 8 — tillvägagångssätt (modus operandi), Kommissionens ansvar för dataskydd — de fysiska eller juridiska personer som är inblandade och mer allmänt information som berör personer. b) I punkt 2 ställs två krav på informationsutby- tet: dataskydd och förundersökningssekretess. Varje enskild situation måste bedömas för sig med utgångspunkt i de särskilda omständighe- terna. Skyddet av personuppgifter vid informations- utbytet säkerställs genom särskilda bestämmel- ser i det andra protokollet (artiklarna 8–11). Medlemsstaternas nationella lagstiftning skall gälla för förundersökningssekretessen. När det gäller kommissionen innehåller gemenskapsrät- ten en bestämmelse om affärssekretess (artikel 214 i Fördraget om upprättandet av Europe- iska gemenskapen (1)). Hänsyn bör från fall till fall tas till de sär- skilda omständigheterna och kraven i samband med gränsöverskridande utredningar som be- rör gemenskapernas finansiella intressen. (1) Den omnumrerade artikel 287 enligt artikel 12 och bilagan till Amsterdamfördraget. Kommissionen skall, i samband med utbyte av informa- tion enligt artikel 7. 2, säkerställa att den vid behandling av personuppgifter iakttar en skyddsnivå som är likvärdig med den skyddsnivå som fastställs i direktiv 95/46/EG. Genom ett uttalande till rådets protokoll när direktivet antogs, godtog kommissionen skyldigheterna enligt direk- tivet. Såväl de principer som uttrycks i skälen i ingressen som det direktivets materiella bestämmelser utgör således den rättsliga referensramen för skyddet av alla de uppgif- ter som avses i artikel 7 (3). Det slag av hjälp som kommissionen kommer att kunna lämna medlemsstaterna enligt kommentaren till artikel 7 ovan, torde innebära att medlemsstaterna överför alla slags uppgifter, däribland personuppgifter, till kommis- sionen, för att denna skall behandla dessa uppgifter. Eftersom kommissionen omöjligt kan behandla sådana uppgifter på annat sätt än genom att inrätta egna regi- streringssystem, ansågs det nödvändigt att införa bestäm- melser i protokollet som säkerställer att kommissionen följer reglerna om skydd för personuppgifter och sekre- (2) EGT L 281, 23. 11. 1995, s. 31. (3) Denna artikel överensstämmer helt med bestämmelserna i artikel 286 i EG-fördraget omnumrerad enligt Amsterdam- fördraget, om institutionernas tillämpning av gemenskapsrät- ten i fråga om dataskydd. C 91/16 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 31. 3. 1999 tesskydd. Dessa regler kommer att ange villkoren för att kommissionens behandling av personuppgifter skall vara laglig, däribland villkor som rör uppgifternas kvalitet och det berättigade i behandlingen av uppgifter, rätten för den som berörs av uppgifterna att få tillgång till, invända mot eller få till stånd rättelse av sina personuppgifter. Artikel 9 möjlighet att kontrollera villkoren (artikel 7. 2) i förhållande till den avsedda överföringen och att kontrollera om den information som skall överfö- ras är aktuell och riktig. Medlemsstaterna bör beakta behovet av att denna kontroll kan utföras utan förseningar så att even- tuella onödiga, komplikationer i fråga om förfa- randet kan undvikas när det gäller överföringen av information. Offentliggörande av regler för dataskydd 10. 3 Punkt 2 De regler som har antagits i fråga om skyldigheterna enligt artikel 8 kommer att offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Dataskyddsreglerna kommer således att ha bindande verkan. De kommer att vara en del av i gemenskapens dataskyddslagstiftning. I detta sammanhang bör det påpekas att enligt artikel 16. 4 i det andra protokollet skall medlemsstaternas infor- mationsutbyte med kommissionen enligt artikel 7. 2 skju- tas upp, om och så länge som de regler som har antagits i enlighet med artikel 8 ännu inte har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Artikel 10 Överföring av uppgifter till andra medlemsstater och tredje länder 10. 1 Allmänna anmärkningar Denna artikel behandlar frågan om förutsättning- arna för att kommissionen skall kunna vidarebe- fordra personuppgifter, som erhållits från en med- lemsstat genom samarbete enligt artikel 7, till andra medlemsstater eller tredje länder. 10. 2 Punkt 1 I princip föreligger inga hinder för överföring av information till andra medlemsstater, om förun- dersökningssekretessen beaktas och under förut- sättning av iakttagande av de villkor som den medlemsstat, som tillhandahåller informationen, har ställt upp för de berörda uppgifternas använd- ning, antingen av kommissionen eller av de med- lemsstater som uppgifterna eventuellt överlämnas till. Innan information överförs måste den medlems- stat som tillhandahållit informationen underrättas om den avsedda överföringen. Den får på så sätt När det gäller kommissionens överföring av per- sonuppgifter till tredje länder är situationen en annan. Kommissionen får endast överföra sådana uppgifter till ett tredje land om den medlemsstat som tillhandahåller uppgifterna har gett tillstånd till detta. Detta gör det (på samma sätt som enligt kapitel IV i direktiv 95/46/EG) möjligt för den medlemsstat som tillhandahåller uppgifterna att bedöma om den skyddsnivå som tillhandahålls i det berörda tredje landet är adekvat när det gäller dessa uppgifter. Artikel 11 Övervakningsmyndighet Denna artikel bör jämföras med artikel 28 i direktiv 95/46/EG, där det föreskrivs att det i varje medlemsstat skall ”. utses en eller flera myndigheter som har till uppgift att inom dess territorium övervaka tillämpningen av de bestämmelser som medlemsstaterna antar till följd av detta direktiv”. I artikel 286. 2 i Fördraget om upprättandet av Europe- iska gemenskapen (omnumrerat enligt Amsterdamfördra- get) skall Europaparlamentet och rådet senast den 1 januari 1999 inrätta en övervakningsmyndighet för gemenskapen när det gäller dataskydd. I artikel 11 i andra protokollet klargörs det att den myndigheten skall vara behörig att utöva detta uppdrag också när det gäller personuppgifter som kommissionen innehar enligt det andra protokollet. Artikel 12 Samband med konventionen 12. 1 Punkt 1 I punkt 1 hänvisas till särskilda bestämmelser i bedrägerikonventionen och anges att dessa skall tillämpas på penningtvätt enligt artikel 2 i andra protokollet. De relevanta bestämmelserna i kon- ventionen kan sammanfattas på följande sätt: 31. 3. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 91/17 — I artikel 3 anges att företagsledare kan hållas straffrättsligt ansvariga. — I artikel 5 behandlas utlämning och regeln aut dedere aut judicare. — I artikel 6 fastställs principen om nära samar- bete mellan medlemsstaterna i fall av bedrägeri mot Europeiska gemenskapernas finansiella intressen. Dessa tre principer skall utan begränsning tilläm- pas på sådana gärningar som avses i artikel 2. 12. 2 Punkt 2 I punkt 2 föreskrivs att vissa bestämmelser i konventionen skall tillämpas även på andra proto- kollet. Dessa bestämmelser kan sammanfattas på följande sätt: — Artikel 4 innehåller regler om jurisdiktion över de berörda gärningarna. Förklaringar enligt artikel 4. 2 skall tillämpas på det andra proto- kollet om inget annat anges när andra proto- kollet ratificeras. — I artikel 7 fastställs principen ne bis in idem, som också är tillämplig på frågor som omfat- tas av andra protokollet. Förklaringar enligt artikel 7. 2 skall tillämpas på andra protokollet om inget annat anges när andra protokollet ratificeras. Det bör noteras att verkställighet av en dom innefattar fall då verkställigheten villkorligt avbryts. — I artikel 9 tillåts medlemsstaterna att i sin nationella lagstiftning anta bestämmelser som är strängare än konventionens. Andra proto- kollet utgör också en uppsättning minimireg- ler. — I artikel 10 fastställs bland annat regler om överlämnande av information från medlems- staterna till kommissionen och artikeln skall också tillämpas på frågor som omfattas av andra protokollet. Artikel 13 Domstolen 13. 1 Allmänna anmärkningar Av denna artikel framgår Europeiska gemenska- pernas domstols behörighet att avgöra tvister mel- lan medlemsstater och mellan medlemsstater och kommissionen i fråga om tolkningen eller tillämp- ningen av andra protokollet samt domstolens behörighet när det gäller förhandsavgöranden. 13. 2 Punkterna 1 och 2 ter. Punkt 2 gäller tvister mellan medlemsstater och kommissionen. I dessa bestämmelser i andra protokollet återges i möjligaste mån ordalydelsen i artikel 8 i bedrägerikonventionen och i artikel 8 i första protokollet för att säkerställa överensstäm- melse mellan de instrumenten. Ingående kommen- tarer återfinns i den förklarande rapporten till konventionen. 13. 3 Punkt 3 I punkt 3 föreskrivs det att protokollet av den 29 november 1996 om förhandsavgörande av Euro- peiska gemenskapernas domstol angående tolk- ningen av konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen skall tilläm- pas på andra protokollet. Det protokollet skall även tillämpas på konventionen och första proto- kollet. Förklaringar som gjorts enligt det nämnda protokollet är också giltiga i fråga om andra protokollet, om inte annat anges när andra proto- kollet ratificeras. Artikel 14 Utomobligatoriskt ansvar I artikeln bekräftas det att gemenskapens regler om gemenskapens utomobligatoriska ansvar enligt artiklarna 215 och 178 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (1) är tillämpliga på kommissionens åtgär- der enligt andra protokollet. Eftersom det inte kan uteslutas att kommissionens verk- samhet enligt andra protokollet föranleder skadeståndsta- lan av enskilda personer vilkas personuppgifter behandlas av kommissionen, ansågs det nödvändigt att bekräfta att även sådana fall som detta, där kommissionen handlar inom ramen för befogenheter som den tilldelats på annat sätt än genom EG-fördraget, medför utomobligatoriskt ansvar för gemenskapen i enlighet med bestämmelserna i artikel 215. 2 i EG-fördraget. Punkt 1 handlar om villkoren för domstolens behöriget när det gäller tvister mellan medlemssta- (1) De omnumrerade artiklarna 288 och 235 enligt Amsterdam- fördraget. C 91/18 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 31. 3. 1999 Det är tydligt att Europeiska gemenskapernas domstol har behörighet i tvister som rör krav på ersättning för sådan skada som har orsakats av kommissionen eller dess anställda under tjänsteutövning enligt andra protokollet. Artikel 15 Rättslig kontroll Enligt artikel 22 i direktiv 95/46/EG, som behandlar dataskydd, skall medlemsstaterna föreskriva att var och en har rätt att föra talan inför domstol i fråga om kränkningar av de rättigheter som han tillerkänns av den nationella lagstiftning som är tillämplig på behandlingen av relevanta uppgifter. Denna rätt inbegriper rätt till tillgång, rättelse, utplåning eller blockering av uppgifter när dessa är ofullständiga, felaktiga eller alltför gamla för att lagras, samt rätten att ha tillträde till tillsynsmyndig- heten. c) vilket slag av beslut domstolen får fatta sedan talan väckts (artikel 174 första stycket (4)), d) de rättsliga följderna för kommissionen av ett beslut av domstolen (artikel 176 första och andra styck- ena (5)), e) de rättsliga följderna av att talan väcks hos domstolen (artikel 185 (6)), och f) att domstolen får meddela föreskrifter om de interi- mistiska åtgärder som den anser nödvändiga (artikel 186 (7)). Artikel 16 Ikraftträdande Denna artikel för ikraftträdandet av andra protokollet, vilket inte får föregå bedrägerikonventionens ikraftträ- dande. De regler som skall antas enligt artikel 8 i det andra inkludera bestämmelser, som ger protokollet måste enskilda personer dessa rättigheter i fråga om personupp- gifter som behandlats av kommissionen. Artikel 17 Anslutning av nya medlemsstater Denna artikel rör anslutningen till andra protokollet av nya medlemsstater i Europeiska unionen. Enligt artikel 15. 1 ges Europeiska gemenskapernas dom- stol behörighet att behandla fall där en fysisk eller juridisk person väcker talan mot beslut (vilket inbegriper vägran att fatta ett beslut) som kommissionen fattat på grundval av regler som den antagit enligt artikel 8. Det kommer även att bli möjligt för domstolen att i detta sammanhang bedöma om kommissionen fullt ut har uppfyllt sina skyldigheter enligt artikel 8. Lydelsen av artikel 15. 1 bygger i huvudsak på artikel 173 fjärde stycket i EG-fördraget (1), jämförd med artikel 173 andra stycket. Hänvisningarna i artikel 15. 2 till flera andra bestämmel- ser i EG-fördraget är avsedda att klargöra a) att rådet, i enlighet med förfarandet i artikel 168a. 1 och 168a. 2 i EG-fördraget (2), får besluta att överföra behörighet till förstainstansrätten i fall som omfattas av artikel 15. 1, b) vilka tidsfrister som skall iakttas för att väcka talan inför domstolen (artikel 173 femte stycket (3)), Artikel 18 Reservationer 18. 1 Punkt 1 I vissa medlemsstater är penningtvätt som rör vinning av aktiv och passiv korruption endast straffbelagd när det gäller allvarliga fall av sådana gärningar. För att göra det möjligt för dessa medlemsstater att ratificera protokollet utan dröjs- mål, gavs de möjlighet att göra en reservation på detta område. För att säkerställa att behovet av en sådan reservation ses över regelbundet, kommer giltighetstiden att begränsas till en period av fem år från och med datum för anmälan att protokol- let har antagits i enlighet med artikel 16. 2. Efter fem år kan reservationen förnyas för att behålla sin giltighet. Efter en längsta period på tio år efter den sista medlemsstatens anmälan om ratificering, kommer följaktligen reservationer mot räckvidden för penningtvätt att uphöra att gälla. (1) Den omnumrerade artikel 230 enligt Amsterdamfördraget. (2) Den omnumrerade artikel 168a enligt Amsterdamfördraget. (3) Den omnumrerade artikel 230. (4) Den omnumrerade artikel 231. (5) Den omnumrerade artikel 233. (6) Den omnumrerade artikel 242. (7) Den omnumrerade artikel 243. 31. 3. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 91/19 18. 2 Punkt 2 Ända sedan förhandlingarna om protokollet inled- des har frågan om skadeståndsansvar och påfölj- der för juridiska personer orsakat problem för Österrike, eftersom begreppet straffrättsligt ansvar för juridiska personer är okänt i den österrikiska lagstiftningen. Eftersom problemet ansågs vara av praktisk snarare än av grundläggande art, stod det klart att Österrike skulle behöva mer tid för att genomföra artiklarna 3 och 4 än övriga medlems- stater. För att säkerställa att detta särskilda pro- blem inte skulle försena det slutliga ikraftträdan- det av hela protokollet för alla medlemsstater, och för att uppmuntra Österrike att anpassa sin lag- stiftning, gavs Österrike möjlighet att göra en femårig reservation mot dessa båda artiklar. Till skillnad från den reservation som avses i första punkten i denna artikel, kan denna reservation inte förlängas utan den skall upphöra att gälla fem år efter den dag då rådsakten om utarbetande av detta protokoll antogs, det vill säga den 19 juni 2002. 18. 3 Punkt 3 Eftersom artiklarna 4 och 7 i bedrägerikonventio- nen enligt artikel 12. 2 även skall tillämpas på andra protokollet, måste sådana reservationer som har godkänts inom räckvidden för dessa bestäm- melser i konventionen gälla även inom ramen för andra protokollet. Alla sådana reservationer får när som helst dras tillbaka genom anmälan till rådets generalsekreterare


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 620/99 dell'on. Robin TEVERSON Collegamenti aerei

eurovoc_concepts:
air transport
airline
airport
organisation of transport
regional policy
regional transport

formats: html pdf print

text: C 341/136 Gazzetta ufficiale delle Comunità europee IT 29. 11. 1999 Risposta data dal sig. Fischler in nome della Commissione (8 aprile 1999) La Grecia, l’Italia e il Portogallo hanno notificato le misure nazionali con le quali hanno posto in attuazione la direttiva 95/29/CE, del 29 giugno 1995, che modifica la direttiva 91/628/CEE relativa alla protezione degli animali durante il trasporto. La Francia non ha applicato integralmente tale direttiva, e pertanto la Commissione non ha interrotto le procedure di infrazione avviate ai sensi dell’articolo 169 del trattato CE contro la Francia per mancata notifica delle misure di applicazione. (1999/C 341/191) INTERROGAZIONE SCRITTA P-0602/99 di Patricia McKenna (V) alla Commissione (4 marzo 1999) Oggetto: Firma di accordi in virtù dell’articolo 101 del trattato Euratom Può la Commissione spiegare i motivi per cui ha firmato, nel mese di dicembre, un accordo con il Canada per la cooperazione nucleare in virtù dell’articolo 101 del trattato Euratom, senza informare o consultare il Parlamento europeo e questo in violazione dell’Accordo interistituzionale concluso mediante uno scambio epistolare tra il Parlamento e la Commissione su accordi Euratom di tale importanza? Potrebbe la Commissione, d’ora in poi, informare il Parlamento in merito a tutti i negoziati nucleari in corso o previsti, compresi quelli avviati con la AIEA e altre istituzioni analoghe? Può dire, altresì, se intende, in futuro, consultare preventivamente il Parlamento su tali accordi e accordi analoghi e, in caso negativo, giustificare talune eccezioni? Risposta data da Sir Leon Brittan in nome della Commissione (24 marzo 1999) La Commissione ha commentato le questioni sollevate dall’onorevole parlamentare durante la riunione della commissione per gli affari esteri, la sicurezza e la politica di difesa del Parlamento del 23 febbraio 1999. Attualmente la Commissione è in contatto con il Parlamento per chiarire e risolvere le varie questioni tematiche sollevate di recente, concernenti lettere tra i presidenti della Commissione e del Parlamento del luglio 1998, sulla conclusione degli accordi Euratom (sulla base dell’art. 101, par. 2). l’attuazione dello scambio di (1999/C 341/192) INTERROGAZIONE SCRITTA E-0620/99 di Robin Teverson (ELDR) alla Commissione (12 marzo 1999) Oggetto: Collegamenti aerei Gli aeroporti regionali spesso ottengono difficilmente tenere zone di atterraggio adatte negli aeroporti principali in quanto questi ultimi preferiscono aerei più grandi e più redditizi provenienti da altri aeroporti principali. Ciò impedisce lo sviluppo di aeroporti regionali ed aumentano la pressione sugli aeroporti più grandi. Ha la Commissione dei piani di aiuto per gli aeroporti e le aerolinee regionali, quali ad esempio criteri minimi vincolanti per gli aeroporti più grandi affinché forniscano a favore di aeroporti e aerolinee regionali zone di atterraggio adeguate?


title: WRITTEN QUESTION No. 596/99 by Ian WHITE Growth hormone rBST

eurovoc_concepts:
animal health
dairy cow
hormone
market approval
marketing
public health
scientific committee (EU)
veterinary legislation

text: C 370/68 Official Journal of the European Communities EN 21. 12. 1999 (1999/C 370/093) WRITTEN QUESTION E-0596/99 by Ian White (PSE) to the Commission (12 March 1999) Subject: Growth hormone rBST 1. Will the Commission insist that the relevant committees study all evidence concerning the impact on both animal and human health of the growth hormone rBST when the company that owns this drug applies for a licence to sell it for use within the EU? 2. Will the Commission follow the precautionary principle when the issue of granting the licence to sell the bovine growth hormone rBST is brought up? Answer given by Mr Fischler on behalf of the Commission (4 May 1999) The Commission asked for an opinion from the specific veterinary committee on animal health and animal welfare, as well as from the scientific committee on public health, regarding the use of BST. Each of the two scientific committees has recently issued a scientific opinion relating to their specific tasks. The opinions are available on the Commission’s Europa server. Based on these conclusions of the scientific opinions, the Commission, with a view to a decision being taken on this matter, will submit a report and a proposal on the future of the moratorium on bovine somatotrophin (Council Decision 94/936/EC) (1) to the Council and the Parliament. (1) OJ L 366, 31. 12. 1994. (1999/C 370/094) WRITTEN QUESTION P-0599/99 by Frédéric Striby (I-EDN) to the Commission (3 March 1999) Subject: Registration and taxation of Alsatian recreational craft As far as the registration of vessels in France is concerned, recreational craft in international waters are subject to a flag tax; while in inland waterways, as in Alsace, they are subject to the VNF (French inland waterway traffic) tax. Given that the canal connecting the Rhone and the Rhine which also provides a link between northern and southern Alsace can no longer be used, Alsatian recreational craft are now compelled to use the Canal d’Alsace. The latter is governed by an international charter and, despite the fact that Alsatian recreational craft sailing to Strasbourg, Colmar or Mulhouse are merely passing through, they are obliged to pay the flag tax to the customs authorities, and are thus subject to double taxation, while vessels flying foreign flags are exempt. Is the Commission aware of this double taxation? What representations does it intend to make to the French State in this matter? Answer given by Mr Kinnock on behalf of the Commission (27 April 1999) The Commission is not aware of the situation described by the Honourable Member. It would point out, however, that since registration or circulation taxes on certain means of transport (including pleasure crafts) are not yet harmonised in the Community, Member States are free to introduce or maintain such taxes provided they do not give rise to any infringement of Community law and in particular of Article 95 of the EC Treaty. This latter article forbids Member States to introduce or maintain tax systems where the taxation on imported products and that on similar domestic products is calculated in a different manner on the basis of different criteria which leads to higher taxation being imposed on the imported products. On the basis of the information provided, the system of dual taxation which is levied on certain vessels appears only to affect domestic means of transport and does not, therefore, infringe Community law


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 560/99 von John IVERSEN Neues Verfahren für die Zuteilung von ISPO-Mitteln

eurovoc_concepts:
Denmark
aid system
conference proceedings
economic support
financial loss
information
local media
university

formats: html print


title: Protokoll utarbetat på grundval av artikel K 3 i fördraget om Europeiska unionen, om tillämpningsområdet för tvätt av avkastning i konventionen om användning av informationsteknologi för tulländamål och om införande av uppgift om transportmedlets registreringsnummer i konventionen - Förklaringar

eurovoc_concepts:
EU police cooperation
Europol
drug traffic
exchange of information
organised crime
terrorism


title: PERGUNTA ESCRITA n. 586/99 do Deputado Nuala AHERN Fjärde rapporten om nuläget och framtidsutsikterna för hanteringen av radioaktivt avfall inom Europeiska unionen (KOM(1998) 0799)

eurovoc_concepts:
France
United Kingdom
database
dissemination of information
radioactive waste
report
waste management

text: C 348/104 Jornal Oficial das Comunidades Europeias PT 3. 12. 1999 As investigações necessárias para recuperar todas as informações solicitadas a partir das notificações e dos relatórios anuais dos Estados-membros por forma a dar uma resposta pormenorizada à pergunta do Senhor Deputado seriam totalmente desproporcionadas aos resultados a obter e inadequadas no contexto da resposta a uma pergunta escrita. (1999/C 348/131) PERGUNTA ESCRITA E-0586/99 apresentada por Nuala Ahern (V) à Comissão (12 de Março de 1999) Objecto: Quarto relatório sobre a situação actual e perspectivas da gestão de resíduos radioactivos na União Europeia (COM(98) 799 final) Na Comunicação da Comissão «Quarto relatório sobre a situação actual e perspectivas da gestão de resíduos radioactivos na União Europeia» (COM(98) 799 final), datada de 11 de Janeiro de 1999), a Comissão refere-se a inúmeras resoluções do Conselho que remontam até 1989 e nas quais baseou a respectiva estratégia, por exemplo, na secção 1. 8. Por que motivo não é feita qualquer referência ao relatório do Parlamento sobre o transporte e o armazenamento de resíduos radioactivos elaborado pelo Deputado Llewellyn Smith (A3-0220/93 (1)), aprovado, com alterações, pelo Parlamento em 16 de Julho de 1993? Por que razão não respondeu a Comissão à recomendação 19 do relatório em referência, na qual a Comissão é exortada a criar uma base de dados completa sobre todas as categorias de resíduos radioactivos, por localização, na Comunidade? (1) JO C 255 de 20. 9. 1993, p. 255. Resposta da Comissária R. Bjerregaard em nome da Comissão (31 de Março de 1999) de acção do plano comunitário A principal referência do quarto relatório incide na Resolução do Conselho, de 15 de Junho de 1992, relativa à renovação cujo ponto 1 E obrigatoriedade de fornecer ao Conselho uma análise da situação e das perspectivas da gestão dos resíduos radioactivos nos Estados-membros E é a base do quarto relatório. Concretamente, a referida análise exige informação sobre diversos tópicos, incluindo «a situação das estruturas e dos quadros administrativo, regulamentar e jurídico» relativos à gestão dos resíduos radioactivos na Comunidade. As restantes referências a directivas, resoluções e comunicações na secção que V. Exa refere (secção 1. 8) respondem especificamente àquela obrigação de informação. radioactivos (1), em matéria resíduos de Na Resolução do Parlamento sobre os aspectos ambientais e sanitários do armazenamento, transporte e reprocessamento de combustíveis nucleares utilizados (2), a Recomendação no 17 convida a Comissão a estabelecer uma rede completa de dados sobre todas as categorias de resíduos radioactivos segundo a sua localização dentro da Comunidade, o que vai bastante além do plano de acção, visto este exigir tão-só que a Comissão coordene uma lista de instalações de armazenamento tendo em conta a natureza do produto a armazenar. Pode acrescentar-se que produzir uma base de dados do tipo sugerido no relatório do Parlamento seria, no mínimo, impraticável. Por exemplo: a base de dados completa produzida para o Reino Unido por NIREX (DOE/RAS/96. 001) contém 444 páginas, sem contar com algumas centenas nos anexos. O relatório elaborado por ANDRA relativamente à França é volumetricamente similar. Publicar de novo tal informação, que se encontra já publicamente disponível, poderia considerar-se utilização incorrecta de recursos escassos. Ademais, a Comissão acredita que a síntese dos dados contidos no seu quarto relatório seria bem acolhida por uma audiência muito mais vasta. Numa nota mais positiva, a Comissão poderá adoptar em breve uma recomendação sobre um sistema comunitário de classificação de resíduos radioactivos, capaz de, futuramente, contribuir para melhorar o processo de recolha e comunicação de informação sobre todas as formas de resíduos radioactivos. (1) (2) JO C 158 de 25. 6. 1992. JO C 255 de 20. 9. 1993


title: Protokolas dėl pajamų plovimo sąvokos taikymo srities Konvencijoje dėl informacijos technologijų naudojimo muitinės tikslais ir transporto priemonių registracijos numerių įtraukimo į konvenciją, parengtas vadovaujantis Europos Sąjungos sutarties K.3 straipsniu

text: 19/8 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 199 41999A0331(01) C 91/2 EUROPOS BENDRIJŲ OFICIALUSIS LEIDINYS 1999 3 31 dėl pajamų plovimo sąvokos taikymo srities Konvencijoje dėl informacijos technologijų naudojimo muitinės tikslais ir transporto priemonių registracijos numerių įtraukimo į konvenciją, parengtas vadovaujantis Europos Sąjungos sutarties K. 3 straipsniu PROTOKOLAS ŠIO PROTOKOLO AUKŠTOSIOS SUSITARIANČIOSIOS ŠALYS, Europos Sąjungos valstybės narės, REMDAMOSI 1999 m. kovo 12 d. Europos Sąjungos Tarybos aktu, ATSIŽVELGDAMOS į Konvenciją dėl informacijos technologijų naudojimo muitinės tikslais, parengtą vadovaujantis Europos Sąjungos sutarties K. 3 straipsniu (1), toliau – Konvencija, SUSITARĖ DĖL ŠIŲ NUOSTATŲ: 1 straipsnis Konvencijos 1 straipsnio 1 dalies antroji įtrauka pakeičiama ir išdėstoma taip: „— turto ar pajamų, gautų ar tiesiogiai ar netiesiogiai įgytų, ar naudojamų neteisėtoje tarptautinėje narkotikų prekyboje arba pažeidžiant: iii) priimtų Bendrijos lygiu nuostatų visumą, vadovaujan- tis bendrąja žemės ūkio politika, ir konkrečias nuosta- tas dėl prekių, pagamintų perdirbus žemės ūkio pro- duktus, arba iv) priimtų Bendrijos lygiu nuostatų visumą dėl suderintų akcizų ir pridedamosios vertės mokesčio importuo- jant kartu su nacionalinėmis jų įgyvendinimo nuosta- tomis. “ i) kurios nors valstybės narės visus įstatymus ir kitus tei- sės aktus dėl tarptautinės prekybos prekėmis, kurioms taikomi draudimai, apribojimai arba kontrolė ypač pagal Europos bendrijos steigimo sutarties 36 ir 223 straipsnius, kurių taikymas visiškai ar iš dalies pri- klauso atitinkamos valstybės narės muitinės adminis- tracijos jurisdikcijai, ir dėl nesuderintų akcizų, arba Duomenų kategorijos, papildomos šia kategorija: išvardytos Konvencijos 4 straipsnyje, „(ix) transporto priemonių registracijos numeris. “ 2 straipsnis ii) Bendrijos nuostatų ir susijusių įgyvendinimo nuostatų visumą, reglamentuojančią prekių, kuriomis valstybės narės prekiauja su trečiosiomis šalimis, ir prekių, netu- rinčių Bendrijos statuso, apibrėžto Europos bendrijos steigimo sutarties 9 straipsnio 2 dalyje, kuriomis vals- tybės narės prekiauja tarpusavyje, arba prekių, kurioms taikoma papildoma kontrolė ar tyrimas, sie- kiant nustatyti jų Bendrijos statusą, importą, eksportą ir tranzitą bei laikymą, arba (1) OL C 316, 1995 11 27, p. 34. 3 straipsnis 1. Šį Protokolą priima valstybės narės pagal savo atitinkamus konstitucinius reikalavimus. 2. Valstybės narės depozitarui praneša apie savo atitinkamų kon- įvyk- stitucinių reikalavimų, būtinų šio Protokolo priėmimui, dymą. 200 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 19/8 t. 3. Šis Protokolas įsigalioja, praėjus 90 dienų nuo šio straipsnio 2 dalyje minėto pranešimo, kurį atsiunčia valstybė narė, kuri būdama Europos Sąjungos nare tą dieną, kai Taryba priima aktą, parengiantį šį Protokolą, paskutinė įvykdo šį formalumą. Tačiau anksčiausiai jis įsigalioja tuo pat metu kaip ir Konvencija. 5 straipsnis Bet kuri valstybė, kuri tampa Europos Sąjungos valstybe nare ir prisijungia prie Konvencijos pagal jos 25 straipsnį, priima šio Protokolo nuostatas. 4 straipsnis 1. Prie šio Protokolo gali prisijungti bet kuri valstybė, kuri tampa Europos Sąjungos valstybe nare. 6 straipsnis 1. Šio Protokolo pakeitimus gali siūlyti bet kuri valstybė narė, esanti Aukštoji Susitariančioji Šalis. Visi siūlomi pakeitimai siun- čiami depozitarui, kuris juos perduoda Tarybai. 2. Protokolo pakeitimus priima Taryba, kuri juos rekomenduoja priimti valstybėms narėms pagal jų atitinkamus konstitucinius rei- kalavimus. 2. Prisijungimo dokumentai deponuojami depozitarui. 3. Šiuo būdu priimti pakeitimai įsigalioja pagal 3 straipsnį. 3. Šio Protokolo tekstai prisijungiančiosios valstybės kalba, suda- ryti Europos Sąjungos Tarybos, yra autentiški. 7 straipsnis 4. Šis Protokolas bet kuriai prie jo prisijungusiai valstybei įsiga- lioja praėjus 90 dienų nuo tos dienos, kai ji deponuoja savo pri- sijungimo dokumentus, arba nuo šio Protokolo įsigaliojimo die- nos, jei pasibaigus minėtam 90 dienų laikotarpiui jis dar nėra įsigaliojęs. 1. Šio Protokolo depozitaras yra Europos Sąjungos generalinis sekretorius. 2. Depozitaras Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje skelbia su šiuo Protokolu susijusius pranešimus, dokumentus ar komunika- tus. Hecho en Bruselas, el doce de marzo de mil novecientos noventa y nueve. Udfærdiget i Bruxelles, den tolvte marts nitten hundrede og nioghalvfems. Geschehen zu Brüssel am zwölften März neunzehnhundertneunundneunzig. Έγινε στις Βρυξέλλες, στις δώδεκα Μαρτίου χίλια εννιακόσια ενενήντα εννέα. Done at Brussels on the twelfth day of March in the year one thousand nine hundred and ninety-nine. Fait à Bruxelles, le douze mars mil neuf cent quatre-vingt-dix-neuf. Arna dhéanamh sa Bhruiséil an dara lá déag de Mhárta, míle naoi gcéad noacha naoi. Fatto a Bruxelles, addì dodici marzo millenovecentonovantanove. Gedaan te Brussel, de twaalfde maart negentienhonderd negenennegentig. Feito em Bruxelas, em doze de Março de mil novecentos e noventa e nove. Tehty sänkymmentäyhdeksän. Brysselissä kahdentenatoista päivänä maaliskuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdek- Som skedde i Bryssel den tolfte mars nittonhundranittionio. 19/8 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 201 Pour le gouvernement du Royaume de Belgique Voor de regering van het Koninkrijk België Für die Regierung des Königreichs Belgien For regeringen for Kongeriget Danmark Für die Regierung der Bundesrepublik Deutschland Για την κυβέρνηση της Ελληνικής Δημοκρατίας Por el Gobierno del Reino de España 202 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 19/8 t. Pour le gouvernement de la République française Thar ceann Rialtas na hÉireann For the Government of Ireland Per il governo della Repubblica italiana Pour le gouvernement du Grand-Duché de Luxembourg Voor de regering van het Koninkrijk der Nederlanden 19/8 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 203 Für die Regierung der Republik Österreich Pelo Governo da República Portuguesa Suomen hallituksen puolesta Pä finska regeringens vägnar På svenska regeringens vägnar For the Government of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland 204 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 19/8 t. DEKLARACIJOS 1. Ispanijos Karalystė pareiškia apie savo ketinimą į Muitinės informacinę sistemą įtraukti duomenis po to, kai kiekvienu atveju apsvarstys juridinės apsaugos ir nekaltumo prezumpcijos principus, ypač kai įtrauktini duomenys yra susiję su fiskaliniais klausimais. 2. Danija pareiškia kad, kiek tai yra su ja susiję, 1 straipsnis bus taikomas tik paremtiems faktais nusikaltimams kai už žinomai nusikalstamu būdu įgytų prekių slėpimą visada baudžiama pagal Danijos įstatymus, įskaitant Danijos baudžiamojo kodekso 191 skirsnio a dalį dėl žinomai nusikalstamu būdu įgytų narkotikų slėpimo, susijusio su kontrabanda ypač sunkinančiomis aplinkybėmis


title: PREGUNTA ESCRITA n. 551/99 del Alexandros ALAVANOS Kirjastojen tukeminen Euroopan unionissa

eurovoc_concepts:
EU programme
European Union
library
report
research policy

text: C 348/98 Diario Oficial de las Comunidades Europeas ES 3. 12. 1999 (1999/C 348/122) PREGUNTA ESCRITA E-0551/99 de Alexandros Alavanos (GUE/NGL) a la Comisión (12 de marzo de 1999) Asunto: Fomento de las bibliotecas en la Unión Europea En la resolución del informe de propia iniciativa (A4-0248/98), se pide a la Comisión que continúe apoyando dentro de su V Programa marco de investigación, la creación de una red de bibliotecas europeas. ¿Ha llevado a cabo la Comisión alguna acción en favor de la creación de bibliotecas? En caso afirmativo, ¿cuándo podrán las entidades interesadas presentar propuestas sobre la creación o el fomento de bibliotecas y a quién deberán dirigirlas? Respuesta del Sr. Bangemann en nombre de la Comisión (16 de abril de 1999) La Comisión persigue de forma positiva la necesidad de proseguir la acción en respuesta al informe de propia iniciativa A4-248/98 sobre la función de las bibliotecas en el mundo moderno. En la actualidad está preparando una Comunicación en la que abordará una serie de temas específicos relacionados con las bibliotecas y planteados en el informe, como el aprendizaje a lo largo de toda la vida, derechos de autor, servicios de apoyo a la alfabetización y una más amplia colaboración entre bibliotecas por lo que se refiere a los recursos y servicios de conocimientos. Además, el programa de Tecnologías de la Sociedad de la Información (TSI) y en particular la acción clave 3 «contenidos multimedios e instrumentos» ofrece grandes posibilidades a las bibliotecas para que participen en investigación en cooperación dentro del Quinto programa marco. Están previstas dos licitaciones del programa TSI para 1999 que aparecerán en el Diario Oficial. (1999/C 348/123) PREGUNTA ESCRITA E-0555/99 de Anita Pollack (PSE) a la Comisión (12 de marzo de 1999) Asunto: La India y el medio ambiente ¿Quién participará en la próxima reunión de alto nivel entre la UE y la India sobre asuntos relacionados con el medio ambiente? Respuesta del Sr. Marín en nombre de la Comisión (14 de abril de 1999) No está actualmente prevista una reunión de alto nivel Comunidad-India en materia de medio ambiente. Los problemas ambientales se tratan, sin embargo, regularmente en el marco de la cooperación Comunidad-India, como se hizo recientemente en las reuniones de la subcomisión de desarrollo y de la comisión mixta, celebradas el 13 y el 14 de enero de 1999, respectivamente. Como seguimiento de la reunión de la comisión mixta, se están manteniendo conversaciones bilaterales sobre el establecimiento de varios grupos de trabajo de expertos, incluido un grupo de trabajo sobre el medio ambiente. Se ha designado al medio ambiente como una de las tres principales áreas del programa de cooperación con la India, además de la educación primaria y la sanidad básica, de conformidad con la Comunicación de la Comisión «Consolidación de la asociación UE-India (1)». Además, la Comisión ha hecho estos últimos meses propuestas a la India para profundizar en el diálogo y la cooperación bilaterales en materia de medio ambiente, también como parte del esfuerzo de la Comisión por promover los intercambios sobre asuntos de seguridad leves


title: Legislative resolution embodying Parliament's opinion on the proposal for a Council Decision providing macro- financial assistance to Bosnia and Herzegovina (COM(98)0652 C4-0704/98 98/0311(CNS))(Consultation procedure)

eurovoc_concepts:
Bosnia and Herzegovina
EU aid


title: QUESTION ECRITE no 631/99 de María SORNOSA MARTÍNEZ Décharge de déchets solides à Dos Aguas (Valence - Espagne)

eurovoc_concepts:
Community of Valencia
drinking water
environmental impact
environmental protection
food consumption
public health
storage of waste
water pollution


title: The comparison of Finnish and Swedish Objective 6 Programmes.

eurovoc_concepts:
Finland
Sweden
comparative study
operational programme
population density
regional development
regional policy


title: QUESTION ECRITE no 534/99 de Daniel VARELA SUANZES-CARPEGNA L'industrie de la conserve de produits de la pêche et de l'aquaculture dans l'Union européenne

eurovoc_concepts:
aid to industry
aquaculture
cannery
export refund
fishery product
food aid
health control
import policy
monetary compensatory amount
tariff reduction

text: 21. 12. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes C 370/53 (1999/C 370/071) QUESTION ÉCRITE E-0532/99 posée par Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) à la Commission (8 mars 1999) Objet: L’industrie de la conserve de produits de la pêche et de l’aquaculture dans l’Union européenne Au cours de la période de session de juin 1998, le Parlement européen a examiné et adopté le rapport d’initiative sur l’industrie de la conserve de produits de la pêche et de l’aquaculture dans l’Union européenne (A4-0137/98) (1), dans les conclusions duquel il invitait la Commission à prendre les initiatives nécessaires pour créer à l’échelle communautaire un laboratoire de référence qui garantisse la qualité et la conformité aux normes techniques et sanitaires tant des produits communautaires que des produits originaires de pays tiers et commercialisés librement sur le territoire de l’Union. La Commission peut-elle indiquer quelles dispositions elle a prises pour faire droit à la demande du Parlement européen? (1) JO C 210 du 6. 7. 1998, p. 295. (1999/C 370/072) QUESTION ÉCRITE E-0533/99 posée par Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) à la Commission (12 mars 1999) Objet: L’industrie de la conserve de produits de la pêche et de l’aquaculture dans l’Union européenne Au cours de la période de session de juin 1998, le Parlement européen a examiné et adopté le rapport d’initiative sur l’industrie de la conserve de produits de la pêche et de l’aquaculture dans l’Union européenne (A4-0137/98) (1), dans les conclusions duquel les autorités compétentes des États membres à renforcer les normes et à perfectionner les mécanismes de contrôle auxquels sont soumis les produits de la pêche commercialisés sur le territoire de l’Union en vérifiant scrupuleusement le respect de la législation sur les règles d’origine des produits frais et transformés du secteur de la pêche. la Commission et invitait il La Commission peut-elle indiquer quelles dispositions elle a prises en liaison avec la demande du Parlement européen ainsi que les résultats obtenus? (1) JO C 210 du 6. 7. 1998, p. 295. (1999/C 370/073) QUESTION ÉCRITE E-0534/99 posée par Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) à la Commission (12 mars 1999) Objet: L’industrie de la conserve de produits de la pêche et de l’aquaculture dans l’Union européenne Au cours de la période de session de juin 1998, le Parlement européen a examiné et adopté le rapport d’initiative sur l’industrie de la conserve de produits de la pêche et de l’aquaculture dans l’Union européenne (A4-0137/98) (1), dans les conclusions duquel il se déclarait favorable à la promotion des produits de qualité, y compris les matières premières qui peuvent accompagner les différentes préparations de conserves, comme les liquides d’assaisonnement, en particulier l’huile d’olive, et demandait que des mesures soient adoptées de telle sorte que le prix de ce dernier produit se situe au niveau du prix mondial afin de préserver la compétitivité de ce type de préparation, symbole de la qualité de la conserve communautaire; le renforcement du mécanisme des restitutions pour l’huile d’olive destinée à l’industrie dans le cadre de l’OCM applicable à ce produit. il demandait, dans ce contexte, le maintien et La Commission peut-elle indiquer les mesures qu’elle a adoptées en liaison avec cette demande du Parlement européen? (1) JO C 210 du 6. 7. 1998, p. 295


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 628/99 af Daniela RASCHHOFER Serviceorgan - vekselgebyrer

eurovoc_concepts:
Austria
bank
bank charges
competition
database
exchange rate
member country


title: PERGUNTA ESCRITA n. 541/99 do Deputado Daniel VARELA SUANZES-CARPEGNA Konservindustrin för fiske- och vattenbruksprodukter i Europeiska unionen

text: 21. 12. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 370/55 Poderia a Comissão indicar quais as acções adoptadas no que se refere a estes pedidos formulados pelo Parlamento Europeu para fazer face à grave crise atravessada pelo sector da indústria de conserva de sardinhas? (1) JO C 210 de 6. 7. 1998, p. 295. (1999/C 370/077) PERGUNTA ESCRITA E-0539/99 apresentada por Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) à Comissão (12 de Março de 1999) Objecto: A indústria de conservas de produtos da pesca e da aquicultura na União Europeia Na sessão plenária de Junho de 1998, o Parlamento Europeu debateu e aprovou o relatório de iniciativa sobre a indústria de conservas de produtos da pesca e da aquicultura na União Europeia (A4-0137/98) (1), entre cujas conclusões o Parlamento Europeu declarava que a indústria das conservas de sardinha é uma actividade económica de grande importância para muitas regiões da Comunidade e observava que o referido sector se encontra numa situação de crise que exige a adopção urgente de medidas de protecção, tais como: o lançamento de uma campanha comunitária, dotada dos meios financeiros necessários, para a promoção do consumo da sardinha e de produtos como as conservas de sardinha e os «pâtés» de sardinha, tendo em conta o elevado valor nutritivo do produto. Poderia a Comissão indicar quais as acções adoptadas no que se refere a estes pedidos formulados pelo Parlamento Europeu para fazer face à grave crise atravessada pelo sector da indústria de conserva de sardinhas? (1) JO C 210 de 6. 7. 1998, p. 295. (1999/C 370/078) PERGUNTA ESCRITA E-0540/99 apresentada por Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) à Comissão (12 de Março de 1999) Objecto: A indústria de conservas de produtos da pesca e da aquicultura na União Europeia Na sessão plenária de Junho de 1998, o Parlamento Europeu debateu e aprovou o relatório de iniciativa sobre a indústria de conservas de produtos da pesca e da aquicultura na União Europeia (A4-0137/98) (1), entre cujas conclusões o Parlamento Europeu declarava que a indústria de conservas de atum constitui o sector mais importante das conservas comunitárias em termos de emprego e de volume de negócios, e que, para favorecer as grandes perspectivas de crescimento do sector, é necessário: assegurar um abastecimento correcto das matérias-primas necessárias (atum fresco, atum congelado e filetes de atum), dando prioridade à frota comunitária e abrindo novos contingentes à importação apenas quando estes forem estritamente necessários à indústria comunitária. Poderia a Comissão indicar quais as medidas adoptadas para dar resposta a este pedido formulado pelo Parlamento Europeu e favorecer, desse modo, as perspectivas de crescimento do sector comunitário de conservas de atum? (1) JO C 210 de 6. 7. 1998, p. 295. (1999/C 370/079) PERGUNTA ESCRITA E-0541/99 apresentada por Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) à Comissão (12 de Março de 1999) Objecto: A indústria de conservas de produtos da pesca e da aquicultura na União Europeia Na sessão plenária de Junho de 1998, o Parlamento Europeu debateu e aprovou o relatório de iniciativa sobre a indústria de conservas de produtos da pesca e da aquicultura na União Europeia (A4-0137/98) (1),


title: Commission Regulation (EC) No 554/1999 of 12 March 1999 on the transport of wholly milled rice to Russia

eurovoc_concepts:
Italy
Russia
Spain
intervention agency
rice
supply

formats: pdf print

text: 15. 3. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 68/5 COMMISSION REGULATION (EC) No 554/1999 of 12 March 1999 on the transport of wholly milled rice to Russia THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Article 2 Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EC) No 2802/98 of 17 December 1998 on a programme to supply agricultural products to the Russian Federation (1), and in particular Article 4(2) thereof, Whereas Commission Regulation (EC) No 111/1999 (2) lays down the general rules for application of Regulation (EC) No 2802/98; Whereas Commission Regulation (EC) No 553/1999 (3) has opened a second invitation to tender for a second delivery to Community ports of several lots of wholly milled rice amounting to a total of 15 000 tonnes; whereas a new invitation to tender should be opened for the supply of transport for this quantity of wholly milled rice from Community ports to Russia; Whereas the total quantity of 15 000 tonnes should be supplied in two separate lots; Whereas the specific conditions applying to this supply should be laid down, in addition to the provisions adopted in Regulation (EC) No 111/1999, and provision should be made for their immediate entry into force; Whereas the measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Management Committee for Cereals, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 An invitation to tender is hereby opened to establish the costs of supplying transport for a total of 15 000 tonnes of wholly milled rice in two separate lots of 5 000 tonnes and 10 000 tonnes (net weight), as described in Annex I, to be conducted as a supply referred to in Article 2(1)(b) of Regulation (EC) No 111/1999, in accordance with both that Regulation and this Regulation. (1) OJ L 349, 24. 12. 1998, p. 12. (2) OJ L 14, 19. 1. 1999, p. 3. (3) See page 1 of this Official Journal. 1. For each lot, supply shall comprise: — taking-over at the stage laid down in paragraph 2, — transport by appropriate means to the places of des- tination within the time limits laid down in Annex I. 2. The lots of wholly milled rice shall be held for the successful tenderers, for loading free on board, in accord- ance with the following: (a) Lot 1: 5 000 tonnes of round-grain wholly milled rice held for the successful tenderer at a Spanish port from 15 April 1999; (b) Lot 2: — 5 000 tonnes of round-grain wholly milled rice held for the successful tenderer at an Italian port from 26 April 1999; — 5 000 tonnes of round-grain wholly milled rice held for the successful tenderer at an Italian port from 3 May 1999. Beyond ten days after the dates referred to above, the successful tenderer shall refund the Commission any costs incurred by it as a result of the delay in take-over (waiting, insurance, security, guarantees, etc. ) as provided for in Article 5(1)(f)(4) of Regulation (EC) No 111/1999. Article 3 Tenders shall be submitted to the following agencies 1. whose addresses are listed in Annex II: — for lot No 1: the Spanish intervention agency; — for lot No 2: the Italian intervention agency. The time limit for lodging tenders shall expire on 23 March 1999 at 12 noon (Brussels time). Should a lot not be successfully tendered for by the end of this period, tenders may be submitted for a second period expiring on 9 April 1999 at 12 noon (Brussels time). In this case, all the dates fixed in Article 2 and Annex I shall be extended by 14 days. The tender shall include the cost of transporting an 2. entire consignment to be taken over at the port identified in Article 2(2) and of supplying it to the destination laid down in Annex I. L 68/6 EN Official Journal of the European Communities 15. 3. 1999 Article 4 The tendering security shall be EUR 25 per tonne of 1. wholly milled rice for delivery. The supply security shall be EUR 632 per tonne of 2. wholly milled rice for delivery. The security must be lodged for the relevant lot with the intervention agency referred to in Article 3, in accordance with Article 7(1) of Regulation (EC) No 111/1999. Article 5 The take-over certificate, drawn up in accordance with Annex I to Regulation (EC) No 111/1999 shall be issued by the representative of the recipient country at the places of destination and by the authorities indicated in Annex III. Article 6 entire quantity to be delivered to a given destination on a given date. Payment shall be made within 30 days of presenting the application for a payment on account, together with the requisite supporting documents. Article 7 The successful the special stamp shown in the Annex to Regulation (EC) No 385/ 1999 (1) is inserted in the transport documents. tenderer shall ensure that Article 8 For the purposes of Article 13 of Regulation (EC) No 111/1999, the payment on account shall be made on presentation of a certificate of removal relating to the into force on the day This Regulation shall enter following that of its publication in the Official Journal of the European Communities. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 12 March 1999. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 46, 20. 2. 1999, p. 48. 15. 3. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 68/7 ANNEX I Lot No I — 5 000 tonnes of round-grain, wholly milled rice, for St Petersburg departing from a Spanish port. — Delivery stage: goods not unloaded. — Final date for arrival in the port of St Petersburg: 3 May 1999. Lot No 2 (a) — 5 000 tonnes of round-grain, wholly milled rice, for St Petersburg, departing from an Italian port. — Delivery stage: goods not unloaded. — Final date for arrival in the port of St Petersburg: 21 May 1999. (b) — 5 000 tonnes of round-grain, wholly milled rice, for Novorossiysk, departing from an Italian port. — Delivery stage: goods not unloaded. — Final date for arrival in the port of Novorossiysk: 19 May 1999. ANNEX II Lot No 1 Address of intervention agency: FEGA Fondo Espa(cid:157)ol de Garant(cid:146)a Agraria C/Beneficencia no 8 E-28002 Madrid Tel. : Fax: (00-34) 913 47 65 40 (00-34) 915 32 30 02 Lot No 2 Address of intervention agency: Ente Nazionale Risi Piazza Pio XI, 1 I-20123 Milano Tel. : Fax: (00-39) 287 41 54 (00-39) 286 13 72 L 68/8 EN Official Journal of the European Communities 15. 3. 1999 ANNEX III Authority authorised to issue the take-over certificate: VAO ‘RAZNOIMPORT' 43, Bld. 2, Lomonosovsky avenue 113324 Moscow Russia 1. Location of take-over: St Petersburg Authorised person: Vitali I. Shevelev 2. Location of take-over: Novorossiysk Authorised person: Pavel V. Kutuzov