title: Resolution on the situation of human rights in Cuba

eurovoc_concepts:
Cuba
opposition
political prisoner

text: C 175/252 FI Euroopan yhteiso¨jen virallinen lehti 21. 6. 1999 Torstaina 11. maaliskuuta 1999 7. Kehottaa puhemiesta¨a¨n va¨litta¨ma¨a¨n ta¨ma¨n pa¨a¨to¨slauselman neuvostolle, komissiolle, Euroopan neuvostolle, Euroopan turvallisuus- ja yhteistyo¨ja¨rjesto¨n parlamentaariselle yleiskokoukselle, Euroopan turvallisuus- ja yhteistyo¨ja¨rjesto¨n Minskin ryhma¨n puheenjohtajille, Armenian ja Azerbaidzˇanin parla- menteille ja Karabahin edustajille. 7. Ihmisoikeudet a) B4-0240, 0249, 0258, 0274, 0298 ja 0308/99 Pa¨a¨to¨slauselma Kuuban ihmisoikeustilanteesta Euroopan parlamentti, joka A. ottaa huomioon a¨sketta¨in Kuubassa sa¨a¨detyt lait, joilla muutetaan rikoslakia ja kansallisen itsena¨i- syyden suojelua koskevaa lakia ja joilla laajennetaan seka¨ rangaistusten soveltamisalaa etta¨ niiden pituutta ja mahdollistetaan jopa kuolemantuomio, B. ottaa huomioon, etta¨ Vladimiro Roca, Fe´lix Bonne, Marta Beatriz Roque ja Rene´ Go´mez Manzano pida¨tettiin ja vangittiin ilman syytteita¨ 16. heina¨kuuta 1997 sen ja¨lkeen kun oli julkaistu asiakirja ”Isa¨nmaa kuuluu kaikille”, jossa kehotettiin ja¨tta¨ma¨a¨n a¨a¨nesta¨ma¨tta¨ vaaleissa rauhanomaisena protestina Kuuban hallintoa vastaan, C. ottaa huomioon, etta¨ kesti melkein vuoden ennen kuin heida¨n vangitsemisensa syyksi ilmoitettiin kansankiihotus ja 19 kuukautta, ennen kuin vangit vietiin oikeuteen 1. maaliskuuta 1999; ottaa huomioon etta¨ Euroopan unionin edustajat ja tiedotusva¨lineet eiva¨t pa¨a¨se tuomioistuimeen ja etta¨ tuomio langetettiin hyvin lyhyen ajan sisa¨lla¨, tarkalleen 13 tunnin pa¨a¨sta¨, D. ottaa huomioon, etta¨ tuomiota edelta¨va¨na¨ pa¨iva¨na¨ 50 opposition ja¨senta¨ pida¨tettiin ja 60 toisinajat- telijaa pantiin kotiarestiin ja etta¨ heida¨t pa¨a¨stettiin vapaiksi vasta, kun tuomio oli annettu; Ei hyva¨ksy uusien lakien sa¨a¨ta¨mista¨ ja muita suunniteltuja toimenpiteita¨, joilla kuolemantuomiota 1. laajennetaan ja joilla perusvapauksien ka¨ytto¨a¨ rajoitetaan; Kehottaa Kuuban viranomaisia vapauttamaan kaikki poliittiset vangit, alkaen edella¨ mainituista 2. nelja¨sta¨ tuomitusta; Tuomitsee toisinajattelijoiden ja opposition ja¨senten pida¨tta¨miset ja kotiarestit, joilla vakavasti 3. rikotaan ihmisoikeuksia; 4. Pyyta¨a¨ neuvostoa ja komissiota jatkamaan ponnistuksiaan myo¨nteisen muutoksen aikaan saamiseksi Kuubassa rakentavan vuoropuhelun kautta ja pita¨ma¨a¨n kiinni Euroopan unionin periaatteista kunnioittaa ihmisoikeuksia ja demokratian arvoja ja varmistamaan, etta¨ Euroopan unionin ohjelmat edesauttavat ta¨ma¨n tavoitteen saavuttamisessa; Kehottaa puhemiesta¨a¨n va¨litta¨ma¨a¨n ta¨ma¨n pa¨a¨to¨slauselman neuvostolle, komissiolle, Kuuban 5. viranomaisille ja Kuuban kansalliskokoukselle. b) B4-0237, 0273, 0287, 0292 ja 0296/99 Pa¨a¨to¨slauselma ihmisoikeuksien loukkauksista Kolumbiassa Euroopan parlamentti, joka − ottaa huomioon aikaisemmat Kolumbiaa koskevat pa¨a¨to¨slauselmansa, − ottaa huomioon Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeuskomission tulevan kokouksen,


title: Dictamen del Comité de las Regiones sobre el «Plan de acción contra el racismo»

eurovoc_concepts:
anti-discriminatory measure
racism

formats: html pdf print

text: C 198/48 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 14. 7. 1999 Dictamen del Comité de las Regiones sobre el «Plan de accio´ n contra el racismo» (1999/C 198/10) EL COMITE´ DE LAS REGIONES, vista la Comunicacio´ n de la Comisio´ n — Plan de accio´ n contra el racismo, COM(1998) 183 final de 25 de marzo de 1998; vistos los «Criterios de Copenhague» relativos a la futura ampliacio´ n aprobados por el Consejo en 1993; visto su Dictamen de 13 de junio de 1996 (CDR 156/96 fin) (1) sobre la «Propuesta de Decisio´ n del Consejo por la que se declara 1997 An˜ o Europeo contra el Racismo»; vista la creacio´ n del Observatorio Europeo del Racismo y la Xenofobia en Viena (Decisio´ n del Consejo de 15 de julio de 1996); visto su Dictamen de iniciativa de 12 de junio de 1997 (CDR 80/97 fin) (2) sobre «Racismo, xenofobia y antisemitismo»; vista su Resolucio´ n de 18 de septiembre de 1997 (CDR 237/97 fin) (3) sobre las propuestas de futuros nombramientos en el CDR en términos de igualdad de oportunidades; visto su informe de 19 de noviembre de 1997 (CDR 343/97) sobre la «Igualdad de oportunidades en el Comité de las Regiones — Resultados y recomendaciones para el futuro»; vista la «Carta de los partidos polı´ticos europeos por una sociedad no racista» aprobada el 5 de diciembre de 1997; visto el Dictamen del Comité Econo´ mico y Social (SOC/361) de 10 de septiembre de 1998; vista la declaracio´ n de Graz del 9 de noviembre de 1998 aprobada en la Conferencia europea sobre el racismo y la xenofobia celebrada en Graz el 9 de noviembre de 1998 (anexo); visto el informe del Parlamento Europeo (Oostlander) de 3 de diciembre de 1998 sobre «El plan de accio´ n contra el racismo»; vista la decisio´ n de la Mesa de fecha 15 de julio de 1998, conforme al cuarto pa´rrafo del artı´culo 198 C del Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, de emitir un dictamen sobre «El plan de accio´ n contra el racismo»; visto el proyecto de Dictamen (CDR 369/98 rev. 1), aprobado por la Comisio´ n 5 el 26 de enero de 1999 (ponente: Sr. Moore), ha aprobado en su 28o Pleno celebrado los dı´as 10 y 11 de marzo de 1999 (sesio´ n del 11 de marzo) el presente Dictamen. 1. Introduccio´ n: la necesidad de actuar a nivel europeo Definicio´ n: «racismo» es un término genérico con 1. 1. el que se designan diversas formas de intolerancia y de discriminacio´ n. En él se incluyen la xenofobia, el antisemi- tismo, la hostilidad frente al Islam y otras formas de discrimina- cio´ n racial y religiosa. (1) DO C 337 de 11. 11. 1996, p. 63. (2) DO C 244 de 11. 8. 1997, p. 58. (3) DO C 379 de 15. 12. 1997, p. 65. A pesar de que la Unio´ n Europea se creo´ para 1. 1. 1. favorecer una coexistencia pacı´fica en Europa y entre sus ciudadanos, la discriminacio´ n y la exclusio´ n siguen afectando a las vidas de millones de personas que viven en los Estados miembros. la violencia y el acoso, 1. 1. 2. El racismo esta´ lejos de haber sido erradicado en la Unio´ n Europea. Una encuesta reciente realizada por la Comi- sio´ n Europea demuestra que el 33 % de los europeos se declara «racista» o «bastante racista», incluso en algunos Estados miembros estas cifras superan el 50 %. El racismo puede tomar mu´ ltiples formas, que abarcan desde la agresio´ n fı´sica y el homicidio, pasando por la agresio´ n verbal y los estereotipos hasta adoptar formas ma´s sutiles de acoso, exclusio´ n y discriminacio´ n. 14. 7. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 198/49 1. 1. 3. Es importante reconocer que se trata de un problema que afecta a toda Europa y que requiere que se entable una accio´ n a nivel europeo, nacional, regional y local, ası´ como a nivel internacional. En un mercado u´ nico en el que existe la libre circulacio´ n de bienes y personas, la legislacio´ n en contra de la discriminacio´ n aplicada en un Estado miembro puede ser eludida fa´cilmente, basta con dirigirse a un Estado miembro vecino para emitir o distribuir sus informaciones desde allı´. La libre circulacio´ n de trabajadores y la libertad de establecimiento han originado migraciones internas que han aportado diversi- dad a nuestras comunidades pero también han creado chivos expiatorios en épocas de declive econo´ mico. Por u´ ltimo, las propias organizaciones racistas, como los neonazis, han creado redes a escala europea para divulgar material racista y coordinar sus actividades. Por todas estas razones es preciso actuar a nivel europeo. 1. 1. 4. En este sentido, cabe hacer una especial mencio´ n a Internet, por haberse convertido en una herramienta de gran influencia en lo social, lo educativo y lo cultural, permitiendo a ciudadanos y educadores superar las fronteras existentes para la creacio´ n y distribucio´ n de contenidos con propo´ sitos totalmente legı´timos. Ahora bien, en otras ocasiones, Internet puede convertirse en el medio ido´ neo para el flujo de contenidos potencialmente nocivos o ilegales, como ocurre en el caso de su utilizacio´ n para la divulgacio´ n de material o informacio´ n de ı´ndole racista. La discriminacio´ n, entre otras la racial, constituye uno de los usos nocivos cada dı´a ma´s extendidos en Internet, por lo que se impone de forma creciente la accio´ n coordinada de los Estados miembros y el conjunto de la UE para detectar estos usos y desarrollar estrategias que permitan al usuario seguir beneficia´ndose de las enormes ventajas que ofrece Internet, al tiempo que se le protege. 1. 1. 5. Por tanto, resulta evidente que en un mercado interior se necesitan una accio´ n coordinada y una legislacio´ n de lucha contra el racismo a nivel europeo. La diversidad étnica y cultural es una de las caracterı´sticas que definen a la civilizacio´ n «europea» y debe considerarse como un factor positivo y enriquecedor. 1. 1. 6. Hasta el momento, todos los esfuerzos desplegados para combatir el racismo, la xenofobia, el antisemitismo, la islamofobia y dema´s formas de intolerancia o discriminacio´ n racial y religiosa se han visto paralizados a nivel europeo por la ausencia de competencias jurı´dicas claras. El Tratado de Amsterdam prevé la atribucio´ n de competencias a este respecto y la Comisio´ n debera´ presentar un proyecto de ley en 1999. Entretanto, la Comisio´ n ya ha publicado un plan de accio´ n contra el racismo con vistas a preparar el terreno para futuras disposiciones. 2. Elaboracio´ n de una polı´tica europea de lucha contra el racismo 2. 1. Evolucio´n general 2. 1. 1. Las instituciones de la Unio´ n Europea han solicitado a menudo una accio´ n en contra del racismo, la xenofobia, el antisemitismo y la islamofobia. En sucesivas resoluciones del Parlamento y del Consejo se sen˜ alo´ la necesidad de una accio´ n y una legislacio´ n basadas en una nueva disposicio´ n del Tratado. Esto es lo que se ha conseguido tras la firma del Tratado de Amsterdam que inserta el artı´culo 13 en el Tratado CE: «Sin perjuicio de las dema´s disposiciones del presente Tratado y dentro de los lı´mites de las competencias atribuidas a la Comunidad por el mismo, el Consejo, por unanimidad, a propuesta de la Comisio´ n y previa consulta al Parlamento Europeo, podra´ adoptar medidas adecuadas para luchar contra la discriminacio´ n por motivos de sexo, de origen racial o étnico, religio´ n o convicciones, discapacidad, edad u orienta- cio´ n sexual. » 2. 1. 2. En el artı´culo K. 1 del Tratado de Amsterdam también se solicita una «accio´ n en comu´ n entre los Estados miembros (…) en los a´mbitos de la cooperacio´ n policial y judicial mediante la prevencio´ n y la lucha contra el racismo y la xenofobia». Cabe recordar que el Comité de las Regiones en su dictamen de 1996 destaco´ el papel crucial del sistema polı´tico y judicial en la lucha contra el racismo y los prejuicios. Por otra parte, solicitaba que se aplicase la igualdad de oportunidades en la contratacio´ n de las fuerzas policiales y que se previera una formacio´ n adecuada que garantizase que los agentes de policı´a fueran conscientes de las necesidades de los grupos minoritarios y las comunidades religiosas. 2. 1. 3. Paralelamente a las modificaciones introducidas al Tratado, ha habido una evolucio´ n considerable. La Comisio´ n constituyo´ el Observatorio Europeo del Racismo y la Xenofobia en Viena en junio de 1997. Su objetivo principal es estudiar la amplitud y la evolucio´ n de los feno´ menos racistas, xeno´ fobos y antisemitas en la Unio´ n Europea y analizar sus causas, sus consecuencias y sus efectos. El Observatorio publica sus resultados en una memoria anual. El Consejo designo´ el an˜ o 1997 como An˜ o Europeo contra el Racismo. Este an˜ o fue importante porque permitio´ sen˜ alar la importancia de la lucha contra el racismo, establecer redes paneuropeas y coaliciones contra el racismo (entre otras, la Red Europea de Informacio´ n sobre el Racismo y la Xenofobia que se creo´ recientemente) y presionar a la CIG de Amsterdam a actuar. Por u´ ltimo, basa´ndose en los logros de estas acciones, la Comisio´ n publico´ un plan de accio´ n contra el racismo el 25 de marzo de 1998. Cabe recordar que la legislacio´ n que combate la 1. 1. 7. discriminacio´ n por razones de sexo es una realidad, aunque no se aplica necesariamente de forma correcta ni es muy eficaz. Por consiguiente, es necesario actuar a nivel europeo contra las dema´s formas de discriminacio´ n y esta necesidad recobra mayor importancia por la inclusio´ n de una cla´usula general de no discriminacio´ n en el Tratado de Amsterdam (nuevo art. 13). En su Dictamen de 1996, el Comité de las Regiones 2. 1. 4. acogı´a favorablemente la propuesta por la que se declaraba 1997 «An˜ o Europeo contra el Racismo» y expresaba su total apoyo a la intencio´ n de la Comisio´ n de combatir el racismo, la xenofobia y el antisemitismo. El Dictamen de 1996 y el subsiguiente dictamen de iniciativa de 1997 hacı´an especial hincapié en la necesidad de intercambiar experiencias y mejores pra´cticas a nivel local y regional. C 198/50 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 14. 7. 1999 2. 1. 5. En 1998, el CDR publico´ una Declaracio´ n de inten- ciones en la que afirmaba: «nos opondremos a toda discrimina- cio´ n cualquiera que sea su forma —por ejemplo, por razo´ n de sexo, origen étnico, minusvalı´a, edad, orientacio´ n sexual o religio´ n—». Por tanto, es importante que el CDR se muestre tan enérgico frente a estas categorı´as de discriminacio´ n como frente a la discriminacio´ n por motivos de sexo, en especial, en su polı´tica de empleo (en lo que se refiere a contratacio´ n, promocio´ n, condiciones de trabajo y denuncias por acoso, a lo que debe contribuir el Comité Paritario para la Igualdad de Oportunidades), el a´mbito de competencia del funcionario de ma´s alto grado encargado de fomentar la igualdad de oportunidades en el CDR, la repercusio´ n del informe anual sobre la igualdad de oportunidades, el establecimiento de un procedimiento de auditorı´as para los dicta´menes y los documentos en el marco de una polı´tica global de integracio´ n («mainstreaming»), la elaboracio´ n de una estrategia de control y evaluacio´ n de la igualdad de oportunidades, la verificacio´ n perio´ dica de la composicio´ n de los miembros del CDR, la elaboracio´ n de un proyecto de investigacio´ n para examinar las experiencias de los miembros de la comunidad de raza negra o las minorı´as étnicas, o de los miembros con antecedentes nacionales y culturales distintos de los de su propio paı´s y la creacio´ n de talleres para los miembros y los funcionarios con el fin de sensibilizarlos sobre la igualdad de oportunidades. La Comisio´ n Europea hace referencia a la importan- 2. 1. 6. cia de la integracio´ n de la lucha contra el racismo en la estrategia de preadhesio´ n y en los informes en curso a la que el CDR puede contribuir a través de su grupo de contacto con Chipre y los paı´ses de Europa Central y Oriental. Dicho grupo tiene la oportunidad de hacer pu´ blicas sus mejores pra´cticas a nivel local y regional, las legislaciones nacionales existentes y, por u´ ltimo, el acervo comunitario que los paı´ses candidatos a la adhesio´ n deben aceptar. La lucha contra el racismo debe integrar todos los contactos establecidos por este grupo. 3. 2. 1. 1. P o l ı´ t i c a s y p r a´ c t i c a s d e s t i n a d a s a f a v o r e c e r l a i g u a l d a d p a r a l a r e g i o´ n Es posible evaluar el impacto igualitario de las polı´ticas de los entes locales y regionales de acuerdo con la integracio´ n de la igualdad de oportunidades a todos los niveles de trabajo de los entes locales y regionales en el contexto de una estrategia global de igualdad de oportunidades. 3. 2. 1. 2. L o s e n t e s c o m o e m p r e s a r i o s La mayorı´a de los entes locales y regionales son los principales empresarios de su regio´ n y, por tanto, pueden tener un importante «efecto de demostracio´ n» en términos de contrata- cio´ n y seleccio´ n, control y evaluacio´ n y formacio´ n. 3. 2. 1. 3. L o s e n t e s c o m o a g e n t e s c a t a l i z a d o - r e s d e l a s e n s i b i l i z a c i o´ n l e g i s l a t i v a y s o c i a l Los entes locales y regionales pueden mejorar de varias formas la sensibilizacio´ n de los empresarios con respecto a sus obligaciones y las ventajas de una polı´tica de contratacio´ n abierta. Los entes locales y regionales, en calidad de comprado- res de bienes y servicios a gran escala, deben actuar como catalizadores. En términos de concienciacio´ n social, los entes locales y regionales deben esforzarse constantemente por todos los medios en cambiar la actitud de la opinio´ n pu´ blica para crear un clima de desaprobacio´ n y rechazo del racismo. 2. 1. 7. amplio, es una de las prioridades polı´ticas del CDR. La igualdad de oportunidades, en su sentido ma´s 3. 2. 1. 4. C o o p e r a c i o´ n s o c i a l 3. El papel de los entes locales y regionales 3. 1. Introduccio´n 3. 1. 1. Los entes locales y regionales deben desempen˜ ar un papel fundamental. A este nivel, que es el ma´s cercano al ciudadano, se pueden canalizar los instrumentos sociales, culturales, econo´ micos y polı´ticos para fomentar la integracio´ n de las minorı´as en las comunidades que les acogen y combatir de forma activa la discriminacio´ n y las causas de discriminacio´ n en el mundo laboral y en el lugar de trabajo, en colegios y universidades y en toda la comunidad. 3. 2. Acciones clave 3. 2. 1. de la lucha contra el racismo en siete a´mbitos clave: Los entes locales pueden y deben ser los catalizadores El racismo no existe en el vacı´o. Los problemas que plantea en la comunidad no pueden abordarse si no existe una colabora- cio´ n entre los distintos organismos y servicios como los servicios sociales, los servicios de reinsercio´ n, las organizaciones de desarrollo social, las organizaciones voluntarias, las ONG y las agencias de empleo. las escuelas, la vivienda, la policı´a, 3. 2. 1. 5. E d u c a c i o´ n y f o r m a c i o´ n La educacio´ n es un a´mbito clave al que los entes locales y regionales pueden contribuir para combatir el racismo. En su Dictamen de 1996, el CDR se pronuncio´ a favor del desarrollo de redes para el intercambio de material dida´ctico, la formacio´ n en el trabajo del profesorado, el fomento del acceso de los alumnos desfavorecidos a la ensen˜ anza, el apoyo de la ensen˜ anza de idiomas comunitarios y el desarrollo de la educacio´ n antirracista dentro del plan de estudios. La Unio´ n Europea ayuda a las autoridades concernidas mediante sus distintos programas educativos fomentando, en particular, los intercambios escolares transnacionales, que sensibilizan a los alumnos acerca de otras culturas y sociedades y les preparan para vivir en un ambiente multicultural y multirracial. 14. 7. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 198/51 3. 2. 1. 6. A c t i v i s m o p o l ı´ t i c o e i n t e g r a c i o´ n d e l c o n c e p t o « v o t o y p e r t e n e n c i a » Es fundamental que los miembros de las minorı´as étnicas participen en el proceso polı´tico como votantes y candidatos. El u´ nico modo de elaborar polı´ticas y una legislacio´ n que tengan en cuenta las necesidades y las aspiraciones en todos los sectores de la sociedad es que las minorı´as participen en este proceso. De esta forma, podrı´amos superar la cultura de la exclusio´ n y la alienacio´ n. 3. 2. 1. 7. R e h a b i l i t a c i o´ n y d e s a r r o l l o u r b a n o s La Comisio´ n Europea destaca la necesidad de vincular la polı´tica urbana a la lucha contra el racismo. Se trata de un vı´nculo fundamental si consideramos que las ciudades registran la mayor concentracio´ n de parados de larga duracio´ n y de jo´ venes desempleados y que las privaciones econo´ micas provocan tensiones raciales y sociales. Los entes locales y regionales deben desempen˜ ar un papel crucial para solucionar estos problemas y las dema´s causas de racismo que surgen a nivel local. 3. 2. 1. 8. P o l ı´ t i c a d e l o s f o n d o s e s t r u c t u r a l e s La lucha contra la exclusio´ n social y la discriminacio´ n en todas sus formas forma parte integrante de la actitud de la Comisio´ n frente al Fondo Social Europeo y la iniciativa comunitaria Integra. Este asunto debe ocupar un lugar ma´s importante en las directrices revisadas para los fondos estructurales después de 1999 mencionando explı´citamente la necesidad de entablar una accio´ n coordinada a nivel local, regional, nacional y comunitario para atajar el problema del racismo en todas sus formas. 4. Plan de accio´ n contra el racismo 4. 1. Aspectos principales del plan de accio´n 4. 1. 1. El plan de accio´ n contra el racismo tiene como objetivo establecer un marco coherente para las medidas destinadas a combatir el racismo a nivel europeo, ası´ como medidas pra´cticas y de procedimiento con vistas a preparar el terreno para la adopcio´ n de legislacio´ n y de futuras acciones ma´s ambiciosas. El plan de accio´ n consta de cuatro capı´tulos: 4. 1. 2. Creacio´ n de condiciones para la adopcio´ n de medidas legislativas: la Comisio´ n Europea propondra´ nueva legislacio´ n para combatir varias categorı´as de discriminacio´ n en 1999; 4. 1. 3. Integracio´ n de la lucha contra el racismo en todos los sectores pertinentes: la Comisio´ n integrara´ su esfuerzo en a´mbitos polı´ticos y tendra´ en cuenta el principio de la no discriminacio´ n en su polı´tica de contratacio´ n; Desarrollo e intercambio de nuevos modelos: 4. 1. 4. la participacio´ n activa de grupos minoritarios se considera esen- cial para planificar, desarrollar y poner en marcha todos los aspectos de la actividad de los proyectos, resaltar las contribuciones y promover los mensajes en favor de los beneficios de la diversidad. Entre las a´reas de particular atencio´ n destacan el racismo en el lugar de trabajo y en el deporte, en la vida cotidiana, el papel de los medios de comunicacio´ n y las medidas jurı´dicas para combatir el racismo ası´ como acciones especı´ficas de organismos financiados con fondos pu´ blicos como los consejos regionales y los entes locales; Consolidacio´ n de las actividades de informacio´ n y 4. 1. 5. comunicacio´ n: la Comisio´ n Europea tiene la intencio´ n de aumentar la visibilidad de la campan˜ a de lucha contra el racismo. 4. 1. 6. A finales de 1999, la Comisio´ n publicara´ un informe sobre los progresos registrados. Este informe se centrara´ en los progresos legislativos y de integracio´ n, teniendo en cuenta los resultados de las dos conferencias sobre estos temas previstas para 1998 y 1999 respectivamente. 4. 2. La dimensio´n local y regional en el plan de accio´n El plan de accio´ n hace hincapié en la necesidad de 4. 2. 1. establecer asociaciones y una cooperacio´ n entre los entes locales y los Estados miembros, las ONG, los interlocutores sociales, los medios de comunicacio´ n y los organismos deportivos. La Comisio´ n reconoce, en particular, que los entes locales deben desempen˜ ar un papel clave a la hora de definir estrategias de prevencio´ n y lucha contra el racismo a un nivel lo ma´s cercano posible a los ciudadanos. 4. 2. 2. Muchas de las acciones que se sen˜ alan en el plan de accio´ n —tales como las actividades escolares y las actividades destinadas a los jo´ venes, las medidas tomadas en el marco de la nueva Iniciativa comunitaria para la igualdad de oportunidades (EQUAL), las acciones culturales y la inclusio´ n de objetivos sociales en la contratacio´ n pu´ blica— tienen implicaciones para los entes locales y regionales puesto que son los encargados de prestar servicios, proporcionar las instalaciones necesarias y son los principales compradores. Desgraciadamente, la dimensio´ n local y regional no esta´ articulada de forma clara en el plan de accio´ n. 4. 3. Evaluacio´n del plan de accio´n 4. 3. 1. El plan de accio´ n presenta muchos puntos positivos. El concepto de integracio´ n («mainstreaming») es importante, aunque resulta fundamental que no ocasione una pérdida de concentracio´ n y de transparencia de las polı´ticas y las acciones para luchar contra la discriminacio´ n, como ocurre muy a menudo en el campo de la integracio´ n de la igualdad de sexos. Sin duda es correcto que el plan de accio´ n haga hincapié en la importancia de determinar las causas del racismo y, a este respecto, las referencias que se hacen a las actividades escolares y las actividades para los jo´ venes son relevantes y presentan un interés considerable para los entes locales. El ponente solicita que el Observatorio de Viena investigue y determine los factores subyacentes que favorecen el racismo, la xenofobia, el antisemitismo y la islamofobia para poder elaborar una estrategia adecuada a nivel local, regional, nacional y europeo. Sin embargo, esta´ claro que las condiciones generadas por los altos niveles de desempleo o por el desempleo de larga duracio´ n favorecen la aparicio´ n de tensiones raciales y tienen consecuencias desproporcionadas para los inmigrantes y las minorı´as étnicas. Aquı´ también los entes locales y regionales desempen˜ an una funcio´ n como principales creadores de empleo y en la elaboracio´ n de estrategias regionales para crear empleos y luchar contra el desempleo de los jo´ venes. C 198/52 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 14. 7. 1999 4. 3. 2. Sin embargo, lamentamos que el plan de accio´ n se limite principalmente a reagrupar y volver a denominar las polı´ticas existentes. Si bien es cierto que incorpora numerosas acciones distintas y progresivas, el plan de accio´ n en su conjunto incluye pocas novedades o innovaciones. Dado que la mayorı´a de las acciones que se mencionan han sido concebidas en el contexto y de acuerdo con los objetivos de otros programas e iniciativas comunitarios, no se puede garantizar que constituyen una estrategia o´ ptima de lucha contra el racismo. Esta´ claro que es necesario contar con un grupo interno de coordinacio´ n interservicios como propone el plan de accio´ n. Incluso se puede ir ma´s alla´ y recomendar que se establezca un grupo de trabajo interinstitucional, que estarı´a en contacto con el Observatorio de Viena y la red europea de ONG contra el racismo, que se ha creado recientemente, incluido el Foro de los emigrantes. Por u´ ltimo, no hay garantı´as de que los aspectos de la polı´tica comunitaria que apoyan el plan de accio´ n contra el racismo sera´n financiados correcta- mente. De hecho, no se hace ninguna valoracio´ n presupuesta- ria en el Libro de la Comisio´ n. de la Commonwealth en el Reino Unido. Sin embargo, dejan de gozar del mismo trato cuando se instalan en otro Estado miembro de la UE. El asunto del reagrupamiento de las familias también es importante, ya que los nacionales de terceros paı´ses que residen legalmente en un Estado miembro también gozan de uno de los derechos fundamentales del hombre, el derecho a la vida familiar. El concepto de ciudadanı´a europea, introdu- cido por el Tratado de Maastricht, concede a todos los nacionales de la Unio´ n Europea el derecho de sufragio activo y pasivo en las elecciones locales y regionales en su paı´s de residencia. Este derecho puede concederse también a los nacionales de terceros paı´ses que han cumplido un perı´odo de residencia suficiente en un Estado miembro. 5. 5. Debemos reconocer que, aunque los Estados miembros hayan incluido una cla´usula contra la discriminacio´ n en el Tratado, no se garantiza que lleguen a un acuerdo sobre una nueva legislacio´ n ni que se aplique de forma eficaz. Es necesario presionar a los gobiernos nacionales para que apliquen las nuevas disposiciones de forma urgente y global. 5. Hacia un marco legislativo En su dictamen de 1996, el CDR acogı´a favorablemente 5. 1. la intencio´ n de aplicar una cla´usula de no discriminacio´ n en los instrumentos comunitarios y apoyaba las propuestas de la CIG destinadas a reforzar las disposiciones del Tratado a este respecto. 5. 2. La experiencia adquirida con la legislacio´ n de lucha contra la discriminacio´ n existente en el a´mbito de la igualdad de sexos nos da una leccio´ n provechosa. Por un lado, el alcance de la legislacio´ n de la igualdad de sexos se ha limitado en gran medida a temas relacionados con el empleo debido al cara´cter restrictivo del fundamento jurı´dico existente. Por otro, esta legislacio´ n no siempre se transpone correctamente en la legislacio´ n nacional y rara vez se aplica de forma eficaz. Muy pocos niegan la existencia de una diferencia de salarios y empleos entre hombre y mujeres, a pesar de que la Directiva de igualdad de trato esta´ en vigor desde hace ma´s de 20 an˜ os. 5. 3. Por tanto, es fundamental que toda legislacio´ n futura tenga un alcance general (que, en estos momentos, propor- ciona el Tratado de Amsterdam) y establezca unos procedi- mientos de control y de aplicacio´ n, incluido el derecho de las personas a ser representados por intermediarios por miedo a ser identificados y a las represalias. Asimismo, mientras que la cla´usula de no discriminacio´ n hace referencia a un amplio abanico de tipos de discriminacio´ n, cada uno de ellos tiene una causa especı´fica y su propia forma de manifestarse. La Comisio´ n Europea deberı´a considerar la adopcio´ n de una serie de directivas individuales sobre las distintas formas de discriminacio´ n que complementarı´a una directiva marco ma´s general. 5. 4. A tı´tulo de ejemplo, se pueden considerar acciones especı´ficas en favor de los diez millones de nacionales de terceros paı´ses que residen y trabajan legalmente en la Unio´ n Europea. Actualmente, muchos de ellos se benefician de un trato preferente en su paı´s de residencia en virtud de acuerdos bilaterales con su paı´s de origen, por ejemplo los ciudadanos 6. Observaciones finales 6. 1. La necesidad de combatir el racismo y las distintas formas de acoso y discriminacio´ n es evidente. Es necesario realizar esfuerzos a nivel local y regional —ası´ como a nivel nacional y europeo— apoyados por organizaciones voluntarias para obtener una coordinacio´ n y una colaboracio´ n ma´s alla´ de las fronteras y combatir la creciente movilidad y coordinacio´ n de los grupos racistas en el mercado u´ nico. 6. 1. 1. Debe combatirse el racismo y la discriminacio´ n en todos los a´mbitos: la educacio´ n, la formacio´ n profesional y la polı´tica para la juventud, el empleo, la seguridad social, las prestaciones sociales, el urbanismo, la vivienda, la prestacio´ n de medios y servicios, el ejercicio de sus funciones por cualquier organismo pu´ blico, incluida la contratacio´ n pu´ blica, etc. Una legislacio´ n europea bien enfocada reforzara´ 6. 2. las acciones de lucha contra el racismo y garantizara´ un alto nivel de seguridad comu´ n en toda la Unio´ n Europea y, en el contexto de la ampliacio´ n, en una Europa ma´s amplia. Las acciones enumeradas en el plan de accio´ n también contribuira´n a desplegar un esfuerzo generalizado para combatir el racismo, pero debera´n estar bien coordinadas y reflejar por completo el papel y las competencias de los entes locales y regionales. 7. Conclusiones 7. 1. El Comité de las Regiones, reconoce que el racismo, la xenofobia, el antisemi- 7. 1. 1. tismo y la islamofobia son feno´ menos que requieren una respuesta a nivel europeo; 14. 7. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 198/53 7. 1. 2. considera que los entes locales y regionales, debido a su proximidad al ciudadano y a la diversidad cultural y racial de sus circunscripciones, tienen una responsabilidad especial en la lucha contra la discriminacio´ n y la exclusio´ n y la promocio´ n de la participacio´ n en el proceso polı´tico; 7. 1. 3. insta a los entes locales y regionales a que consideren la lucha contra el racismo como una prioridad constante en el ejercicio de sus polı´ticas; 7. 1. 4. reconoce que el plan de accio´ n contra el racismo esta´ estrechamente relacionado con la ratificacio´ n del Tratado de Amsterdam y la competencia y la legislacio´ n que se derivara´ de su ratificacio´ n, que juntas creara´n un clima para que el Comité de las Regiones entable una accio´ n positiva; con respecto a las competencias de la UE tras la 7. 2. ratificacio´ n del Tratado de Amsterdam: reconoce que el Tratado de Amsterdam declara 7. 2. 1. expresamente que uno de los objetivos de la Unio´ n Europea es prevenir el racismo y la xenofobia (art. 29 del nuevo Tratado) y que el Consejo puede adoptar acciones adecuadas para luchar contra la discriminacio´ n por motivos de origen racial o étnico, religio´ n o convicciones (art. 13 del nuevo Tratado); 7. 2. 2. acoge favorablemente la propuesta del Sr. Flynn, miembro de la Comisio´ n, de presentar en 1999 una directiva marco sobre la lucha contra la discriminacio´ n que sera´ completada por una serie de directivas individuales relativas a asuntos especı´ficos relacionados con las distintas formas de discriminacio´ n; 7. 2. 3. solicita que el CDR sea consultado directamente sobre todas las propuestas de ley resultantes de la ratificacio´ n del Tratado de Amsterdam en el a´mbito de la lucha contra la discriminacio´ n y la igualdad de oportunidades que tienen repercusiones locales o regionales. 7. 3. Con respecto al plan de accio´ n contra el racismo: acoge favorablemente la publicacio´ n del plan de 7. 3. 1. accio´ n contra el racismo, que debe considerarse como una medida transitoria por la que se crean las condiciones necesa- rias para las futuras acciones después de la ratificacio´ n del Tratado de Amsterdam; 7. 3. 2. acoge positivamente la aplicacio´ n del principio de concentracio´ n, pero muestra su preocupacio´ n por el hecho de que dicha integracio´ n vaya ma´s alla´ del simple retoque cosmético de las acciones existentes; por tanto, solicita la elaboracio´ n de una estrategia integral de lucha contra el racismo, ası´ como una articulacio´ n clara y viable de las acciones del plan a nivel regional y local; 7. 3. 3. organizaciones y redes europeas de lucha contra el racismo; solicita que se asignen ma´s recursos a las actividades, 7. 3. 5. reconoce que la polı´tica educativa y de empleo desempen˜ an un papel crucial en la supresio´ n de las causas que provocan tensiones raciales, el papel de las autoridades pedago´ gicas y de las escuelas a la hora de definir planes de estudios escolares que fomenten valores como la solidaridad, el pluralismo, la tolerancia y que alaben la diversidad y la necesidad de mejorar la educacio´ n de los trabajadores inmigrantes; 7. 3. 6. insta a la Comisio´ n a que elabore, junto con el CDR, un vademécum de las mejores pra´cticas en el a´mbito de las acciones de los entes locales y regionales para combatir el racismo; 7. 3. 7. pide que se establezca un grupo de contacto inter- institucional encargado de coordinar y fomentar actividades a nivel europeo en colaboracio´ n con el Observatorio Europeo del Racismo y la Xenofobia y la Red Europea de Informacio´ n sobre el Racismo y la Xenofobia; 7. 4. con respecto al propio Comité de las Regiones: 7. 4. 1. considera que el CDR, en calidad de o´ rgano de la UE que representa a los entes locales y regionales, debe desempe- n˜ ar un papel crucial a la hora de fomentar la ciudadanı´a europea, la cohesio´ n social y la igualdad de oportunidades en el acceso a los servicios pu´ blicos; 7. 4. 2. recuerda que la igualdad de oportunidades, en su sentido ma´s amplio, es una de las prioridades polı´ticas de tipo horizontal del CDR, tal como se definio´ en la reunio´ n extraordinaria de la Mesa del 10 de junio de 1998; 7. 4. 3. recuerda su resolucio´ n y sus informes de septiembre y noviembre de 1997 ası´ como su Declaracio´ n de intenciones de 1998 sobre la igualdad de oportunidades en el CDR, en particular, con respecto al trabajo de las comisiones y la polı´tica de personal del CDR; confirma que esta resolucio´ n abarca todas las formas de discriminacio´ n, incluida la discrimi- nacio´ n por motivos de raza o conviccio´ n religiosa y solicita a la Secretarı´a General que emprenda una accio´ n a este respecto; 7. 4. 4. europeos por una sociedad no racista»; apoya, en particular, la «Carta de los partidos polı´ticos 7. 4. 5. rechaza firmemente toda forma de alianza o coopera- cio´ n polı´tica con los partidos polı´ticos en general o alguno de sus miembros que formulan declaraciones racistas o xeno´ fobas o dirigen consejos locales o regionales con el apoyo de partidos abiertamente racistas o xeno´ fobos; 7. 4. 6. se compromete a participar en actividades, foros y campan˜ as que se realicen a escala comunitaria e impliquen a las instituciones europeas en la lucha contra el racismo; solicita que se recopilen datos fiables y se evalu´ en 7. 3. 4. las causas del racismo y dema´s formas de intolerancia y discriminacio´ n; 7. 4. 7. en el marco de sus contactos permanentes con los paı´ses candidatos de Europa Central y Oriental y Europa del Sur, se compromete a informar a los entes locales y regionales sobre el acervo comunitario y las mejores pra´cticas en los C 198/54 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 14. 7. 1999 Estados miembros de la UE y a desplegar todos los esfuerzos necesarios para entablar el dia´logo con los grupos de trabajado- res sociales que se ocupan de las minorı´as o de los inmigrantes en los paı´ses candidatos. Bruselas, el 11 de marzo de 1999. El Presidente del Comité de las Regiones Manfred DAMMEYER ANEXO al Dictamen del Comité de las Regiones Declaracio´ n de Graz La Conferencia Europea sobre el racismo y la xenofobia celebrada en Graz (Austria), coincidiendo con el LX aniversario de la «Noche de los cristales rotos». Considerando que el respeto de los derechos humanos constituye un principio fundamental compartido por todos Estados miembros y garantizado por los sistemas polı´ticos democra´ticos y pluralistas de la Unio´ n Europea, que se basan en las instituciones parlamentarias y un sistema judicial independiente; visto el Dictamen del Comité de las Regiones de 13 de junio de 19964 (1) sobre la «Propuesta de Decisio´ n del Consejo por la que se declara 1997 An˜ o Europeo contra el racismo» y su Dictamen de iniciativa de 12 de junio de 19975 (2) sobre «Racismo, xenofobia y antisemitismo»; considerando que en el Tratado de Amsterdam se declara expresamente que uno de los objetivos de la Unio´ n Europea es prevenir y luchar contra el racismo y la xenofobia (artı´culo 29 del nuevo Tratado); considerando que el Tratado de la Unio´ n Europea establece que el Consejo, por unanimidad, podra´ adoptar acciones adecuadas para luchar contra la discriminacio´ n por motivos de origen racial o étnico, religio´ n o convicciones (artı´culo 13 del nuevo Tratado); considerando que el Tratado también establece que la Unio´ n Europea respetara´ los derechos fundamentales tal y como se garantizan en el Convenio Europeo para la Proteccio´ n de los Derechos Humanos y de las Libertades Fundamentales, y tal y como resultan de las tradiciones constitucionales comunes a los Estados miembros (artı´culo 6 del nuevo Tratado); considerando que el Comité de las Regiones, como o´ rgano europeo que representa a los entes regionales y locales, tiene que desempen˜ ar un papel fundamental en el fomento de la ciudadanı´a europea y debe, por tanto, mostrarse particularmente enérgico en la lucha contra el racismo y la xenofobia; considerando que los entes regionales y locales, por ser el nivel de gobierno ma´s pro´ ximo al ciudadano, tienen un papel concreto e insustituible que desempen˜ ar en esta lucha, sobre todo para garantizar la igualdad de acceso a los servicios pu´ blicos; considerando que la Carta de los Partidos Polı´ticos Europeos, adoptada en Utrecht el 28 de febrero de 1998, establece un co´ digo de conducta para lograr una sociedad no racista, rechaza firmemente toda forma de alianza o cooperacio´ n polı´tica con los partidos polı´ticos que formulan 1. declaraciones racistas o xeno´ fobas, ya sea a nivel europeo, nacional, regional o local, y pide a todos los partidos polı´ticos democra´ticos y a las autoridades de todos los niveles que se opongan a las actividades de estos grupos y movimientos racistas con todos los medios democra´ticos a su alcance; (1) CDR 156/96 fin — DO C 337 de 11. 11. 1996, p. 63. (2) CDR 80/97 fin — DO C 244 de 11. 8. 1997, p. 58. 14. 7. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 198/55 2. apoya todas las formas de actividad conjunta o de cooperacio´ n entre los niveles europeo, nacional, regional o local, sobre todo para lograr un acceso equitativo en a´mbitos como la educacio´ n, la formacio´ n, la vivienda y el empleo (teniendo presente el destacado papel desempen˜ ado por las autoridades regionales y locales en su calidad de empresarios) y posibilitar la adecuada integracio´ n de las diferentes comunidades y el enriquecimiento cultural recı´proco; 3. considera que las autoridades regionales y locales, debido a su cercanı´a a las bases, tienen una responsabilidad particular frente al azote de la creciente indiferencia ante la discriminacio´ n y la exclusio´ n de personas de diferentes orı´genes raciales, étnicos y culturales; 4. solicita a los Estados miembros y a las autoridades regionales y locales con competencias en este a´mbito que planifiquen y fomenten planes de estudio escolares en los que se promuevan valores como la solidaridad, el pluralismo, la tolerancia y la aceptacio´ n de las diferencias y se aspire a impulsar la igualdad de oportunidades; y les insta asimismo a que mejoren la educacio´ n de los trabajadores inmigrantes, basa´ndose en las mejores pra´cticas de los distintos entes regionales y locales; 5. se congratula de la reciente publicacio´ n por la Comisio´ n Europea del plan de accio´ n contra el racismo, que debe considerarse una medida transitoria que abre la senda a nuevas propuestas legislativas y a la accio´ n emprendida en el futuro después de la ratificacio´ n del Tratado de Amsterdam; 6. se congratula de la reciente creacio´ n de la Red europea contra el racismo y la xenofobia y la adopcio´ n de un programa de actividades centradas en su mayor parte en el lanzamiento de campan˜ as de sensibilizacio´ n hacia las polı´ticas antirracistas y en la vinculacio´ n de los problemas nacionales, regionales y locales con los problemas europeos; 7. insta a que se incremente la capacidad de actuacio´ n del Observatorio Europeo del Racismo y la Xenofobia y de la Red Europea de Informacio´ n sobre el Racismo y la Xenofobia, y a que se establezca una nueva cooperacio´ n entre las instituciones comunitarias y el Comité de las Regiones; 8. insta a los Estados miembros a que faciliten la ra´pida integracio´ n polı´tica de los trabajadores migrantes no comunitarios a que cumplan la ley y a que eliminen de algunas pra´cticas y polı´ticas nacionales sobre asuntos de inmigracio´ n y asilo todos los aspectos que conducen al racismo; sen˜ ala que, en este contexto, la participacio´ n en las elecciones locales de un paı´s de los nacionales de terceros paı´ses que hayan establecido allı´ su residencia es un elemento importante de integracio´ n; insta a las autoridades regionales y locales a que consideren la lucha contra el racismo como una prioridad 9. constante de su actividad polı´tica. Graz, 9 de noviembre de 1998


title: Résolution sur la communication de la Commission intitulée: "Le rôle de l'Union européenne dans le processus de paix et l'assistance future au Proche-Orient(COM(97)0715 C4-0114/98)

eurovoc_concepts:
Middle East
Palestine question
cooperation policy
development aid
peacekeeping

formats: html print


title: Kommissionens förordning (EG) nr 534/1999 av den 11 mars 1999 om fastställande av maximibeloppen för finansiering av åtgärder för att förbättra olivoljeproduktionens kvalitet för produktionscykeln 1999/2000

eurovoc_concepts:
EU financing
olive-growing
product quality
production aid
production improvement

text: L 63/28 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 12. 3. 1999 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 534/1999 av den 11 mars 1999 om fastst(cid:132)llande av maximibeloppen f(cid:148)r finansiering av (cid:134)tg(cid:132)rder f(cid:148)r att f(cid:148)rb(cid:132)ttra olivoljeproduktionens kvalitet f(cid:148)r produktionscykeln 1999/2000 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING vissa medlemsstater. D(cid:132)rf(cid:148)r b(cid:148)r l(cid:132)mpliga gr(cid:132)nser fast- st(cid:132)llas f(cid:148)r dessa fall. med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, De (cid:134)tg(cid:132)rder som f(cid:148)reskrivs i denna f(cid:148)rordning (cid:132)r f(cid:148)renliga med yttrandet fr(cid:134)n F(cid:148)rvaltningskommitt(cid:130)n f(cid:148)r oljor och fetter. med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning nr 136/66/EEG av den 22 september 1966 om den gemensamma organisa- tionen av marknaden f(cid:148)r oljor och fetter (1), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 1638/98 (2), med bekatande av kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 528/1999 av den 10 mars 1999 om (cid:134)tg(cid:132)rder f(cid:148)r att f(cid:148)rb(cid:132)ttra olivoljeproduktionens kvalitet (3), s(cid:132)rskilt artikel 3. 2 i denna, och av f(cid:148)ljande sk(cid:132)l: Enligt artikel 3. 2 i f(cid:148)rordning (EG) nr 528/1999 skall det f(cid:148)r varje produktionscykel om tolv m(cid:134)nader fastst(cid:132)llas ett maximibelopp f(cid:148)r finansiering av de (cid:134)tg(cid:132)rder f(cid:148)r att f(cid:148)rb(cid:132)ttra olivproduktionens kvalitet och deras inverkan p(cid:134) milj(cid:148)n som f(cid:134)r varje producerande medlemsstat. genomf(cid:148)ras i F(cid:148)r det f(cid:148)rsta (cid:134)ret f(cid:148)rordning (EG) nr 528/1999 till(cid:132)mpas, och med h(cid:132)nsyn till den dag den f(cid:148)rordningen tr(cid:132)der i kraft, b(cid:148)r en extra tidsfrist f(cid:148)reskrivas f(cid:148)r att uppr(cid:132)tta f(cid:148)r produktionscykeln 1999/2000. (cid:134)tg(cid:132)rdsprogrammet I kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 2095/98 av den 30 september 1998 om fastst(cid:132)llande f(cid:148)r reglerings(cid:134)ret 1997/98 av den ber(cid:132)knade olivoljeproduktionen och det enhetsbelopp f(cid:148)r produktionsst(cid:148)d som f(cid:134)r betalas ut i f(cid:148)rskott (4) fastst(cid:132)lls den ber(cid:132)knade produktionen till 2 290 600 ton, varav 1 157 000 ton f(cid:148)r Spanien, 422 000 ton f(cid:148)r Grekland, 670 000 ton f(cid:148)r Italien, 39 000 ton f(cid:148)r Portugal och 2 600 ton f(cid:148)r Frankrike. Det belopp som kvarst(cid:134)r fr(cid:134)n produktionsst(cid:148)det f(cid:148)r olivolja f(cid:148)r detta regle- rings(cid:134)r b(cid:148)r anv(cid:132)ndas f(cid:148)r att finansiera (cid:134)tg(cid:132)rder f(cid:148)r att f(cid:148)rb(cid:132)ttra kvaliteten fr(cid:134)n den produktionscykel som b(cid:148)rjar den 1 maj 1999. H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 F(cid:148)r den produktionscykel som l(cid:148)per fr(cid:134)n 1 maj 1999 till 30 april (cid:134)r 2000 skall maximibeloppen f(cid:148)r finansiering av de (cid:134)tg(cid:132)rder som avses i artikel 3. 2 f(cid:148)rsta stycket i f(cid:148)rord- ning (EG) nr 528/1999 vara f(cid:148)ljande: — Spanien — Grekland — Frankrike — Italien — Portugal 14 039 000 euro 5 846 000 euro 49 000 euro 9 081 000 euro 632 000 euro. Artikel 2 Genom undantag fr(cid:134)n artikel 2. 1 i f(cid:148)rordning (EG) nr 528/1999, skall sista dagen f(cid:148)r uppr(cid:132)ttande av (cid:134)tg(cid:132)rdspro- gram f(cid:148)r produktionscykeln 1999/2000 fastst(cid:132)llas till den 30 april 1999. Artikel 3 Genom undantag fr(cid:134)n artikel 3. 3 i f(cid:148)rordning (EG) nr 528/1999 f(cid:134)r det nationella kompletterande ekonomiska bidraget, f(cid:148)r medlemsstater f(cid:148)r vilka de maximibelopp som avses i artikel 1 inte (cid:148)verstiger 100 000 euro, h(cid:148)gst uppg(cid:134) till 250 000 euro. Minimikostnaderna f(cid:148)r de (cid:134)tg(cid:132)rder som skall vidtas (cid:132)r relativt f(cid:148)r den sammanlagda finansieringen kommer d(cid:132)rf(cid:148)r att visa sig vara f(cid:148)r l(cid:134)gt f(cid:148)r fasta. Maximibeloppet Artikel 4 (1) EGT 172, 30. 9. 1966, s. 3025/66. (2) EGT L 210, 28. 7. 1998, s. 32. (3) EGT L 62, 11. 3. 1999, s. 8. (4) EGT L 266, 1. 10. 1998, s. 62. Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemen- skapernas officiella tidning. 12. 3. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 63/29 Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 11 mars 1999. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen


title: Verordnung (EG) Nr. 538/1999 der Kommission vom 11. März 1999 zur Festsetzung der Höchsterstattung bei der Ausfuhr von Hafer im Rahmen der Ausschreibung gemäß der Verordnung (EG) Nr. 2007/98

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
oats

formats: pdf print

text: L 63/34 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften 12. 3. 1999 VERORDNUNG (EG) Nr. 538/1999 DER KOMMISSION vom 11. M(cid:132)rz 1999 zur Festsetzung der H(cid:148)chsterstattung bei der Ausfuhr von Hafer im Rahmen der Ausschreibung gem(cid:132)ß der Verordnung (EG) Nr. 2007/98 DIE KOMMISSION DER EUROP(cid:142)ISCHEN GEMEINSCHAFTEN (cid:190) gest(cid:129)tzt auf den Vertrag zur Gr(cid:129)ndung der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaft, gest(cid:129)tzt auf die Verordnung (EWG) Nr. 1766/92 des Rates vom 30. Juni 1992 (cid:129)ber die gemeinsame Marktorgani- sation f(cid:129)r Getreide (1), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verord- nung (EG) Nr. 923/96 der Kommission (2), gest(cid:129)tzt auf die Verordnung (EG) Nr. 1501/95 der Kommission vom 29. Juni 1995 mit Durchf(cid:129)hrungs- bestimmungen zur Verordnung (EWG) Nr. 1766/92 des Rates hinsichtlich der Gew(cid:132)hrung von Ausfuhrerstat- tungen und zur Festlegung der bei St(cid:148)rungen im Getrei- desektor zu treffenden Maßnahmen (3), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verordnung (EG) Nr. 2513/98 (4), gest(cid:129)tzt auf die Verordnung (EG) Nr. 2007/98 der Kommission vom 21. September 1998 (cid:129)ber eine beson- dere Interventionsmaßnahme f(cid:129)r Getreide in Finnland und Schweden (5), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verordnung (EG) Nr. 244/1999 (6), insbesondere auf Artikel 8, in Erw(cid:132)gung nachstehender Gr(cid:129)nde: Eine Ausschreibung der Erstattung f(cid:129)r die Ausfuhr aus Finnland und Schweden von in diesen beiden L(cid:132)ndern erzeugtem Hafer nach allen Drittl(cid:132)ndern wurde durch die Verordnung (EG) Nr. 2007/98 er(cid:148)ffnet. Nach Artikel 8 der Verordnung (EG) Nr. 2007/98 kann die Kommission auf der Grundlage der eingereichten Angebote nach dem Verfahren des Artikels 23 der Verordnung (EWG) Nr. 1766/92 beschließen, unter Ber(cid:129)cksichtigung der Kriterien nach Artikel 1 der Verordnung (EG) Nr. 1501/95 eine H(cid:148)chstausfuhrerstat- In einem solchen Fall wird der tung festzusetzen. Zuschlag jedem Bieter erteilt, dessen Angebot der H(cid:148)chstausfuhrerstattung entspricht oder darunter liegt. Die Anwendung der vorgenannten Kriterien auf die derzeitige Marktlage bei der betreffenden Getreideart f(cid:129)hrt zur Festsetzung einer H(cid:148)chstausfuhrerstattung in H(cid:148)he des in Artikel 1 genannten Betrages. Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Verwaltungsaus- schusses f(cid:129)r Getreide — HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Die H(cid:148)chsterstattung bei der Ausfuhr von Hafer wird f(cid:129)r die vom 5. bis zum 11. M(cid:132)rz 1999 im Rahmen der Ausschreibung gem(cid:132)ß der Verordnung (EG) Nr. 2007/98 eingereichten Angebote auf 60,90 EUR/t festgesetzt. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am 12. M(cid:132)rz 1999 in Kraft. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Br(cid:129)ssel, den 11. M(cid:132)rz 1999 F(cid:129)r die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission (1) ABl. L 181 vom 1. 7. 1992, S. 21. (2) ABl. L 126 vom 24. 5. 1996, S. 37. (3) ABl. L 147 vom 30. 6. 1995, S. 7. (4) ABl. L 313 vom 21. 11. 1998, S. 16. (5) ABl. L 258 vom 22. 9. 1998, S. 13. (6) ABl. L 27 vom 2. 2. 1999, S. 10


title: Resolution on respect for human rights in Russia

eurovoc_concepts:
Russia
antisemitism
banking secrecy
freedom of religious beliefs
national service
petroleum
price of energy


title: ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 531/1999 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 11ης Μαρτίου 1999 για καθορισμό των κατ' αποκοπή τιμών κατά την εισαγωγή για τον καθορισμό της τιμής εισόδου ορισμένων οπωροκηπευτικών

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
perennial vegetable
pip fruit

text: 12. 3. 1999 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym L 63/11 JAMOMISLOS (EJ) aqih. 531/1999 TGS EPITQOPGS tgr 11gr Laqt(cid:148)ou 1999 cia jahoqisl(cid:149) tym jat’ apojop(cid:147) til(cid:150)m jat(cid:145) tgm eisacyc(cid:147) cia tom jahoqisl(cid:149) tgr til(cid:147)r eis(cid:149)dou oqisl(cid:146)mym opyqojgpeutij(cid:150)m G EPITQOPG TYM EUQYPA(cid:136)JYM JOIMOTGTYM, (cid:130)womtar up(cid:149)xg: tg sumh(cid:147)jg cia tgm (cid:148)dqusg tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar, tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 3223/94 tgr Epitqop(cid:147)r, tgr 21gr Dejelbq(cid:148)ou 1994, swetij(cid:145) le tir keptol(cid:146)qeier evaqloc(cid:147)r tou jahest(cid:150)tor jat(cid:145) tgm eisacyc(cid:147) opyqojgpeutij(cid:150)m (1), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 1498/98 (2), jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 4 paq(cid:145)cqavor 1, Ejtil(cid:150)mtar: (cid:149)ti o jamomisl(cid:149)r (EJ) aqih. 3223/94, se evaqloc(cid:147) tym apotekesl(cid:145)tym tym pokuleq(cid:150)m elpoqij(cid:150)m diapqaclate(cid:151)- seym tou C(cid:151)qou tgr Ouqoucou(cid:145)gr, pqobk(cid:146)pei ta jqit(cid:147)qia cia tom jahoqisl(cid:149) ap(cid:149) tgm Epitqop(cid:147) tym jat’ apojop(cid:147) til(cid:150)m jat(cid:145) tgm eisacyc(cid:147) ap(cid:149) tq(cid:148)ter w(cid:150)qer, cia ta pqo(cid:152)(cid:149)- mta jai tir peqi(cid:149)dour pou oq(cid:148)fomtai sto paq(cid:145)qtgl(cid:145) tou· (cid:149)ti, se evaqloc(cid:147) tym pqoamaveqh(cid:146)mtym jqitgq(cid:148)ym, oi jat’ apojop(cid:147) til(cid:146)r jat(cid:145) tgm eisacyc(cid:147) pq(cid:146)pei ma jahoqisto(cid:151)m, (cid:149)pyr amacq(cid:145)vomtai sto paq(cid:145)qtgla tou paq(cid:149)mtor jamomi- slo(cid:151), ENEDYSE TOM PAQOMTA JAMOMISLO: (cid:129)qhqo 1 Oi jat’ apojop(cid:147) til(cid:146)r jat(cid:145) tgm eisacyc(cid:147) pou amav(cid:146)qomtai sto (cid:145)qhqo 4 tou jamomislo(cid:151) (EJ) aqih. 3223/94 jahoq(cid:148)fo- mtai (cid:149)pyr amacq(cid:145)vomtai stom p(cid:148)maja pou elva(cid:148)metai sto paq(cid:145)qtgla. (cid:129)qhqo 2 O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r aqw(cid:148)fei ma isw(cid:151)ei stir 12 Laqt(cid:148)ou 1999. O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r e(cid:148)mai desleutij(cid:149)r yr pqor (cid:149)ka ta l(cid:146)qg tou jai isw(cid:151)ei (cid:145)lesa se j(cid:145)he jq(cid:145)tor l(cid:146)kor. Bqun(cid:146)kker, 11 Laqt(cid:148)ou 1999. Cia tgm Epitqop(cid:147) Franz FISCHLER L(cid:146)kor tgr Epitqop(cid:147)r (1) EE L 337 tgr 24. 12. 1994, s. 66. (2) EE L 198 tgr 15. 7. 1998, s. 4. L 63/12 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym 12. 3. 1999 PAQAQTGLA tou jamomislo(cid:151) tgr Epitqop(cid:147)r, tgr 11gr Laqt(cid:148)ou 1999, cia tom jahoqisl(cid:149) tym jat’ apojop(cid:147) til(cid:150)m jat(cid:145) tgm eisacyc(cid:147) cia tom jahoqisl(cid:149) til(cid:150)m eis(cid:149)dou oqisl(cid:146)mym opyqojgpeutij(cid:150)m Jydij(cid:149)r SO Jydij(cid:149)r tq(cid:148)tgr w(cid:150)qar (1) (se EUR/100 wiki(cid:149)cqalla) Jat’ apojop(cid:147) til(cid:147) jat(cid:145) tgm eisacyc(cid:147) 0702 00 00 0707 00 05 0709 10 00 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 052 204 624 999 068 999 220 999 052 204 999 052 204 212 600 624 999 052 600 999 388 400 404 508 512 528 720 728 999 052 388 400 512 528 624 999 72,5 38,0 174,5 95,0 160,7 160,7 276,6 276,6 113,9 154,8 134,4 60,4 47,9 46,5 50,0 48,7 50,7 46,6 86,1 66,3 102,8 82,1 72,4 89,0 92,7 91,8 95,2 95,7 90,2 122,9 70,4 79,8 64,4 70,8 71,0 79,9 (1) Omolatokoc(cid:148)a tym wyq(cid:150)m pou jahoq(cid:148)fetai ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2317/97 tgr Epitqop(cid:147)r (EE L 321 tgr 22. 11. 1997, s. 19). O jydij(cid:149)r «999» amtipqosype(cid:151)ei «(cid:145)kker jatacyc(cid:146)r»


title: Yttrande från Regionkommittén om "Koldioxidutsläpp inom transportsektorn - utveckling av en gemenskapsstrategi"

eurovoc_concepts:
common transport policy
pollution control measures

text: 14. 7. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 198/3 Yttrande från Regionkommittén om ”Koldioxidutsläpp inom transportsektorn — utveckling av en gemenskapsstrategi” (1999/C 198/02) BAKGRUND Kommissionens meddelande till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om ”Koldioxidutsläpp inom transportsektorn — Utveckling av en gemenskapsstrategi” (KOM(1998) 204 slutlig). Kommissionens beslut den 3 april 1998 att rådfråga kommittén i detta ärende, i enlighet med artikel 198c första stycket i EG-fördraget. Presidiets beslut av den 15 juli 1998 att uppdra åt utskott 3 — transeuropeiska nät, transporter och informationssamhället — att förbereda ärendet. Utkastet (föredragande: Marcello Panettoni och Pam Warhurst). till yttrande (CdR 230/98 rév. 1) som antogs av utskott 3 den 27 november 1998 Regionkommitténs yttrande av den 18 september 1997 om ”Klimatförändringar och energi” (CdR 104/97 fin) (1). Resolutionen från Regionkommittén den 14 maj 1998 om ”Regionala och kommunala myndigheters europeiska stadga för en framstegsinriktad och hållbar transportpolitik” (CdR 347/97 fin) (2). Vitboken ”En strategi för vitalisering av gemenskapens järnvägar” (KOM(96) 421 slutlig) samt Regionkom- mitténs yttrande i frågan (CdR 143/97 fin) (3). Regionkommitténs yttrande ”En hållbar transportstrategi för regionala och lokala myndigheter och Europeiska unionen” (CdR 255/97 fin) (4). Kommissionens meddelande ”Transeuropeiska godskorridorer (freeways) för järnvägsfrakt” (KOM(97) 242 slutlig) och Regionkommitténs yttrande i samma ärende, som avgavs på kommissionens begäran (CdR 346/97 fin) (5). Europeiska kommissionens grönbok om ”Ett trafiknät för alla — Att förverkliga kollektivtrafikens möjligheter i Europa — Politiska alternativ vid internalisering av de externa kostnaderna för transporter i Europeiska unionen” (KOM(95) 601). Meddelandet ”Utveckling av närsjöfart i Europa: Möjligheter och utmaningar”(KOM(95) 317 slutlig). Grönboken om hamnar och sjötransportens infrastruktur (KOM(97) 678 slutlig). Meddelandet ”För en rättvis och effektiv prissättning inom transportsektorn – Politiska alternativ vid internalisering av de externa kostnaderna för transporter i Europeiska unionen” (KOM(95) 691). Europeiska gemenskapens femte politiska åtgärdsprogram för miljön och en hållbar utveckling (6), som bekräftar nödvändigheten av att utarbeta en strategi som syftar till att minska transporternas generella påverkan på miljön. (1) EGT C 379, 15. 12. 1997, s. 11. (2) EGT C 251, 10. 8. 1998, s. 7. (3) EGT C 379, 15. 12. 1997, s. 4. (4) EGT C 180, 11. 6. 1998, s. 1. (5) EGT C 180, 11. 6. 1998, s. 17. (6) EGT C 138, 17. 5. 1993, s. 1. C 198/4 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 14. 7. 1999 Gemenskapsförslaget till protokoll till Förenta Nationernas ramavtal om klimatförändringar (UNFCCC), som har som yttersta målsättning en stabilisering av koncentrationen av växthusgaser i atmosfären på en nivå som förhindrar att människan skadar klimatsystemet. Protokollet till konventionen om klimatförändringar, som antogs den 10 december 1997 i Kyoto av parternas tredje konferens och som ålägger de industrialiserade länderna att under perioden 2008–2012 minska utsläppen av växthusgaser med 5,3 %, i förhållande till 1990 års nivåer. Kyotoprotokollet som fastställer att utsläppen från de sex viktigaste växthusgaserna som inte omfattas av Montrealprotokollet skall minskas för att skydda ozonskiktet, nämligen koldioxid (CO2), metan (CH4), dikväveoxid (N2O), fluorvätekarboner (HFC), perfluorkarboner (PFC) och svavelhexafluorid (SF6). Vid sin 28:e plenarsession den 10–11 mars 1999 (sammanträdet den 11 mars ) antog Regionkommittén följande yttrande. 1. Inledning 1. 1. Kyotoprotokollet, som undertecknades av de länder som deltog i parternas tredje konferens i december 1997, har definierat målsättningarna för att minska växthusgaser som orsakas av människan samt de verktyg som bör användas. Dessa verktyg, i synnerhet köp och försäljning av utsläppstill- stånd mellan de länder som undertecknat protokollet, kommer att behandlas på parternas fjärde konferens i Buenos Aires i november 1998. 1. 2. Regionkommittén konstaterar att Europeiska unionens roll vid förhandlingarna om Kyotoprotokollet har varit viktig och positivt bidragit till att främja en politik för en stabilisering av det globala klimatet i syfte att åstadkomma en hållbar utveckling. 1. 3. Nu gäller det att lägga fast strategierna för att förverkli- ga Kyotomålen och att finna metoder att värdera och kontrolle- ra effekterna av de utsläppsbegränsande åtgärder som vidtagits. Regionkommittén har för avsikt att ge ett väsentligt bidrag till utformningen av dessa strategier, och regionala och lokala inom ramen myndigheter kan omsätta dessa i praktiken, för harmoniserade konkurrensvillkor och med samstämmiga insatser på alla beslutsnivåer samt aktiva partnerskap mellan alla aktörer som medverkar till att främja en hållbar utveckling. I EU har den totala andelen utsläpp av koldioxid som 2. 2. härrör från transporter ökat från 19 % 1985 till 26 % 1995. O¨ kningen av utsläppen har varit snabbare än den ekonomiska tillväxten. Av uppenbara skäl har vägtransportsektorn, som är en stor energikonsument, favoriserats av både producenter och konsumenter. Men man får inte glömma bort att personbilarna ensamma står för ungefär 50 % av utsläppen och att stadstrafi- ken är orsak till ungefär hälften av de utsläpp som orsakas av vägtrafik. Flygtrafiken orsakar bara 12 % av de koldioxiduts- läpp som härrör från transporter, men dess utsläpp ökar stadigt. Fördelningen av målsättningarna att minska koldioxi- dutsläppen mellan de olika sektorerna är ännu inte fastställd och den frågan behandlas inte i meddelandet. Regionkom- mittén kan dock inte undgå att med oro notera att det finns risk att transportsektorns koldioxidutsläpp ökas med 40 %, om inga åtgärder vidtas, och att det föreslagna åtgärdspaketet endast kommer att leda till en minskning under de närmaste 15 åren på 20–25 %, jämfört med de potentiella värdena. A¨ ven om denna minskning representerar en halvering av den förväntade utsläppsökningen och förutsätter betydande förändringar inom transportpolitiken och i användarnas be- teende, kommer den potentiella minskningen ändå att vara mycket lägre än minskningen på 8 % — jämfört med 1990 års nivåer — som är målet för minskningen av koldioxidutsläppen för Europeiska unionen. 2. 3. Regionkommittén delar därför förhoppningen att de föreslagna åtgärderna skall tillämpas snabbt och beslutsamt, men gör också den bedömningen att man inom en nära framtid måste vidta ytterligare åtgärder, i synnerhet för lokala transporter och storstadstransporter. Det är nämligen där man noterar de högsta ökningarna och de mest markanta funktions- och miljöproblemen, och där är också flest personer och aktiviteter inblandade. 2. Allmänna kommentarer Transportsektorn är — på grund av sina speciella 2. 1. karakteristika och eftersom det finns tendenser till en ökning av efterfrågan i samtliga länder som undertecknat Kyotoproto- kollet — ett av de prioriterade insatsområdena för att begränsa ökningen av koldioxidutsläpp. Regionkommittén stöder inne- hållet rent generellt i meddelandet om koldioxidutsläpp inom transportsektorn och anser att de föreslagna åtgärderna är en bra utgångspunkt för att uppnå målsättningarna. 3. Särskilda kommentarer 3. 1. Regionkommittén tror på de framtidsutsikter som skisseras i meddelandet och håller med om att det är omöjligt att uppnå Kyotomålen utan radikala förändringar vad gäller politiken, instrumenten samt fördelningen av ansvaret på de 14. 7. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 198/5 olika aktörerna. Det är särskilt nödvändigt att vända eller åtminstone avsevärt minska tendensen till tillväxt av transport- delen av BNP (U*km/BNP). Tillväxten i BNP under tioårsperio- den 1985–1995 på 26 % följdes av en ökning av koldioxiduts- läppen från transportsektorn på 37 %. 3. 2. Mot den bakgrunden anser Regionkommittén att det är ytterst viktigt att kombinera den traditionella politiken att styra tillgången på infrastrukturer och tjänster med nya och effektiva åtgärder för att styra efterfrågan på rörlighet. Regionkommittén anser att lokala och regionala transporter främst är en angelägenhet för lokala, regionala och nationella myndigheter i samarbete med transportföretag och användare av transporter. Lokala och regionala myndigheter spelar därför en viktig roll när det gäller att förändra denna politik. De kan hjälpa till att förbättra livskvaliteten för människor som bor och arbetar i deras områden och regioner. Via samarbete och partnerskap kan lokala och regionala myndigheter uppnå detta genom att — styra efterfrågan på mobilitet, — samarbeta med andra kommuner och regioner för att se till att åtgärderna är praktiska, verkningsfulla och politiskt genomförbara, — övertyga den kommersiella sektorn om att det finns en marknad för gods som transporteras miljövänligt. 3. 3. Det mest givande bidraget som regionala och lokala myndigheter kan ge för att minska koldioxidutsläpp är att styra efterfrågan på rörlighet och att hjälpa människor att minska resbehovet. De flesta regionala och lokala myndigheter inom Europeiska unionen är ansvariga för planering av markanvändning och kan därför fastställa placeringen av bostadsområden och områden för affärsverksamhet i förhål- transportinfrastrukturen. Genom en samordnad lande till strategi för en integrerad planering av markanvändning genom placering av faciliteter och tjänster nära människorna och de inrättningar som genererar mest trafik vid kollektivtrafikens hållplatser eller stationer kan lokala och regionala myndigheter hjälpa till att minska resbehovet. De bör emellertid få ökade befogenheter vad gäller att fatta beslut om i vilken utsträckning deras områden skall ge utrymme för trafik och få garantier för mobilitet och tillgänglighet för samtliga medborgare. 3. 4. Regionkommittén uppskattar att kommissionen erkän- ner att markanvändningspolitiken och kompletterande åtgär- der skulle kunna minska utsläppen per capita per dag ”till ca 1/3” år 2010. Regionkommittén anser att man bör lägga större vikt vid och ge större forskningsstöd till vad som i dokumentet ses som kompletterande insatser, t ex stadspolitiska åtgärder som medvetet syftar till en minskning av transportefterfrågan, främjande av en ny mobilitetskultur, utbildning och till information om miljöeffekterna av transportverksamheter, fots och per främjande av icke-motoriserad rörlighet (till cykel), genomförande av praktisk utbildning som främjar en miljövänlig och bränslesparande körstil (utbildningsprogram- met Eco-driving), innovativa koncept för att förbättra rörlighe- ten i städerna (minskning av trafiken, ökad framkomlighet med hjälp av informationsteknik, rationalisering av restid och hastighetsreglering). En utbredd användning av sådana åtgärder bör för att ge resultat stödjas av regelanpassningar från såväl de nationella regeringarnas som kommissionens sida. 3. 5. Trots att ovannämnda åtgärder nästan helt och hållet överlåts åt de lokala och regionala myndigheterna anser ReK att det är av största vikt att man även på gemenskapsnivå och nationell nivå uttryckligen erkänner den roll som en sådan politik kan spela när det gäller att nå Kyotomålen. Därför bör man överväga att sätta igång — och även övervaka — omfattande pilotprojekt samt utnyttja befintliga nätverk till att sprida erfarenheter och som ett stöd när olika projekt organiseras. Slutligen bör man också anslå medel för att främja och utveckla de initiativ som är mest effektiva när det gäller att minska utsläppen. Regionkommittén uppmanar kommissionen att hjälpa till i detta arbete. Dessutom anmodar kommittén kommissionen att uppmuntra lokala och regionala myndigheter att beakta mobilitetsbehovet när de utvecklar sina lokala och regionala strategier. Regionkommittén välkomnar det breda utbudet av åtgärder som föreslås för lokala och regionala transporter och passagerartransporter och som be- skrivs i kommissionens meddelande ”Ett nätverk för medbor- garna”. 3. 6. Utöver det långsiktiga huvudsyftet att styra behovet av mobilitet, kommer andra samordnade åtgärder att behöva antas för att uppnå minskade koldioxidutsläpp, däribland det nya tariffsystem som föreslås i grönboken från 1996, som går ut på att användarna betalar en större del av de kostnader som transportaktiviteterna genererar, inklusive samhälls- och miljökostnaderna. Å andra sidan behövs en total översyn av det nuvarande förmånssystemet, som inte sällan på ett snedvridet sätt stimulerar en efterfrågan som inte är nödvändig för utvecklingen av samhällets verksamhet och välfärd. Andra tekniska åtgärder för att minska koldioxidutsläppen är att höja transportmedlens energiverkningsgrad samt främja användningen av alternativa bränslen, minska trafikstockning- arna och mer allmänt minska de externa kostnaderna. Regiona- la och lokala myndigheter, som redan nu är aktivt sysselsatta med att konkret tillämpa en transportpolitik som strävar mot dessa mål, hoppas också kunna bidra till att Kyotomålen uppnås genom specifika åtgärder som på ett övergripande sätt integrerar de olika transportsätten och de olika områdena. Dessa åtgärder kan bäst utformas och genomföras på lokal och regional nivå. 3. 7. Vad gäller de olika insatsområdena håller Regionkom- mittén med om att det är nödvändigt att först och främst angripa de transportsätt som orsakar de största koldioxiduts- läppen. I första hand gäller detta vägtransporterna, men också lufttransporterna, vilka svarar för de högsta koldioxidutsläppen per passagerarkilometer och per ton transporterat gods. Re- gionkommittén uppmanar därför kommissionen att verka C 198/6 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 14. 7. 1999 för att prisstrukturerna på transporter avspeglar de verkliga reskostnaderna (1) samt att ändra prisstrukturerna så att hållba- ra transporter blir billigare och attraktivare för användaren och vice versa. Vägavgifterna bör göra varutransporter på landsväg mindre lockande om järnväg finns som alternativ. Regionkommittén ser fram emot kommissionens vitbok om lufttransporter och miljön och att få kommentera grönboken om rättvisa trafikavgifter. Kommittén förordar en ökad sats- ning på att främja miljövänliga transportalternativ som att gå till fots eller cykla. 3. 10. Regionkommittén uppskattar särskilt att man fäster stor vikt vid logistiken, ett effektivt verktyg inte bara för att minska den reella minskningen av transportkostnaderna, utan också för att minska de enskilda fordonens restid — och därmed en potentiell minskning av tomkörning och av trafiken i sin helhet. En utvecklad självständig logistiksektor skulle — om den integreras på rätt sätt i offentlig åtgärdspolitik — kunna innebära goda möjligheter att möta efterfrågan på godstrafikområdet, eftersom det skulle utgöra ett sätt att minska de effekter som en internalisering av de externa kostnaderna har på priserna. 3. 8. Regionkommittén anser att nya konkurrens- och mark- nadsregler är nödvändiga för ett effektivare transportsystem. Ett sådant förnyelsebehov kan föras tillbaka på olika orsaker beroende på vilket land det gäller. Regionkommittén anmodar kommissionen att uppmuntra medlemsländerna till att dela med sig av sina erfarenheter av sådan konkurrens. I synnerhet anmodar kommittén kommissionen att notera att avreglering och konkurrens på den öppna marknaden inte varit generellt sett gynnsamt mot bakgrund av de erfarenheter som gjorts i Storbritannien. O¨ ppen konkurrens kan leda till ett billigt nätverk, men det leder inte nödvändigtvis till ett transportsys- tem som passar konsumenternas behov, som erbjuder kund- tjänster och som är medvetet om miljöeffekterna. Man måste se med vaksamhet på systemet, och man kan inte utgå ifrån att marknaden automatiskt erbjuder det bästa och effektivaste systemet. Erfarenheter från flera EU-länder där man inte har genomfört avregleringsprogram visar att de statliga transport- bolagen inte nödvändigtvis arbetar i enlighet med de allmänt fastställda målsättningarna. Kommittén anser därför att insat- serna bör fokuseras på regleringsåtgärder från offentliga organs sida. Det är viktigt att kvalitetskraven tillgodoses i servicekont- raktet, vilket inbegriper användarförmåner såsom omsorg om kunden. Sociala krav, som lönenivåer och arbetsförhållanden, måste också tillgodoses. Regionkommittén uppmanar kom- missionen att beakta konkurrensen ur miljö- och kundsyn- punkt och även ta hänsyn till lokala och regionala myndigheter och operatörer. 3. 9. Internationella bestämmelser måste utarbetas som ga- ranterar höga säkerhetsnivåer och miljökompatibilitet. Mot den bakgrunden samtycker Regionkommittén till de föreslagna verktygen såsom bränslebeskattning (och undantagen för allmänna transportmedel), justeringen av skatten på bränsle för lufttransporter och framför allt utvecklingen av en prissättning som bättre än den nuvarande avspeglar de faktiska kostnaderna för samhället och miljön. Innehållet i grönboken om en rättvis och effektiv prissättning är en bra utgångspunkt som bör fördjupas och utvecklas i praktiken. 3. 11. Frågan om godstransporter inom städerna behandlas endast kortfattat i meddelandet. Kommittén anser att dessa godstransporter är ett ytterst lovande insatsområde, där de regionala och lokala myndigheterna skulle kunna ge nyskapan- de bidrag. Att rationalisera utnyttjandet av vägarna skulle i hög grad kunna bidra till att man närmar sig Kyotomålen. Åtgärder för att främja tekniska innovationer för 3. 12. transportmedlen, i synnerhet för personbilar, genom skatte- mässiga verktyg och frivilliga överenskommelser med tillver- karna, är ett viktigt led i att minska utsläppen. Tidigare erfarenheter visar dock att ett utbyte av bilparken går långsamt, om man inte vidtar extraordinära skrotningsstimulerande åtgärder. Därför ger de tekniska innovationerna märkbara resultat först på medellång sikt. De miljötekniska framstegen kan dessutom komma att neutraliseras av en utveckling mot kraftigare fordon med högre prestanda. Samtliga åtgärder som vidtas av medlemsstaterna eller av kommissionen på detta område bör därför åtföljas av en reglering av fordonsparken och av fordonens användning. De regionala och lokala myndig- heterna har starkt bidragit till att påskynda införandet av innovationer genom att erbjuda tillverkarna marknadsfördelar i form av kollektiva transportmedel och offentliga förvaltning- ars tjänstebilar. Regionala och lokala myndigheter kan vidare hjälpa till genom att föra en dialog med företrädare för näringslivet för att få dem att inse att det finns efterfrågan på gods som transporteras miljövänligt. 3. 13. Regionala och lokala myndigheter har effektivt stött ett ökat bruk av eldrivna fordon, fordon med mycket låg bränsleförbrukning och fordon som drivs med miljövänligt bränsle. Ett sådant stöd bör fortsätta, inte minst eftersom det direkt visar på det praktiska värdet av dessa innovativa fordonstyper. (1) Tidigare diskuterat i ReK:s yttrande CdR 406/95 fin (EGT C 337, 11. 11. 1996, s. 13) om ”Åtgärdsprogrammet för den allmänna transportpolitiken 1995–2000”. 3. 14. De spårbundna transporterna står inför stora föränd- ringar med införandet av konkurrensregler och fritt tillträde för nya operatörer. De lokala järnvägarnas övergång till regionala aktörer, den genomgripande förändringen av de nationella näten, tillkomsten av transnationella nät med infö- randet av godskorridorer för järnvägsfrakt; allt detta vittnar 14. 7. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 198/7 om ett skeende i snabb utveckling. De regionala och lokala myndigheterna, som kommer att få en mycket tydligare roll än för närvarande, kommer att få svara för att styra efterfrågan samt planera och kontrollera tillgången på lokal nivå. I det sammanhanget anser ReK att en integrering av nätens olika funktioner och de olika regionerna är grundläggande. 3. 15. ReK ser positivt på att man — när det gäller rörligheten i städerna — lägger stor vikt vid strategier för en utveckling av de allmänna transportnäten, särskilt för att minska koldioxidutsläppen. Utmaningen inför framtiden ligger i att lokala och regionala myndigheter medverkar i utveckling- en bort från beroendet av privatbilar och gör transportsyste- men mer hållbara för att skapa en ny mobilitetskultur. Anvisningarna i meddelandet om nyckelparametrar, som relationerna mellan energieffektivitet och fordonens utnyttjan- degrad, banar väg för mer samordnade åtgärder för att organisera de kollektiva transporterna. Begrepp som ”car pooling”, ”van pooling”, kollektivtaxi och samåkning är intres- santa lösningar som bör beaktas även inom kollektivtrafiksys- temet. Sådana viktiga innovationer skulle kunna bli föremål för en pilotstudie på EU-nivå. De regionala och lokala myndig- heternas samarbete med företagare och transportanvändare kommer att i hög grad öka möjligheterna att föra en politik som främjar ett ökat utnyttjande av kollektivtrafiken och en mer samhällsnyttig användning av privatbilar. 3. 16. ReK håller med om att ett främjande av närsjöfarten inom Europa kommer att skapa balans mellan transportfor- merna, eftersom den kan avlasta vägtrafiken, och därigenom kan man effektivt minska energiförbrukningen och koldioxi- dutsläppen. Kommittén ber kommissionen att också beakta inre vattenvägars betydelse i detta sammanhang. Kommittén vill dock betona att sådana insatser endast kommer att vara möjliga som en del av ett totalt transportsystem som omorganiseras enligt nya logistiska kriterier och åtgärder som främjar kombinerade transporter. 3. 17. Målsättningarna i meddelandet kan endast uppnås genom en integrerad och sammanhängande planering av samtliga led i transportkedjan: intermodalitet och utveckling av kombinerade transporter, utveckling av närsjöfarten och inre vattenvägar, skapandet av ett nätverk av internationella godskorridorer, rationell planering av biltransporterna vid terminalerna och de medellånga och korta sträckorna samt en effektiv samverkan mellan den regionala mobiliteten och stadsmobiliteten för passagerare och varor. 3. 18. Verktyg för planering och utvärdering av de ekonomi- ska konsekvenserna (och andra) av de vidtagna åtgärderna är i dag en nödvändighet som inte har uppmärksammats i tillräck- ligt hög grad. Kommittén förordar införandet av en miljökon- sekvensbedömning, som en del av transportplanen. De regio- nala och lokala myndigheterna och deras ingående kunskap om lokala förhållanden gör dem potentiellt till ett idealiskt forum för en integrerad planering, som omfattar transportsys- temet och den regionala ekonomin, inklusive en uppföljning i efterhand av minskningen av koldioxidutsläppen. 4. Slutsatser 4. 1. Regionkommittén ser positivt på innehållet i medde- landet om koldioxidutsläpp inom transportsektorn och stöder analysen och förslagen till sektorsinriktade åtgärder för att minska utsläppen. ReK anser dock att nya fördjupade analyser är nödvändiga i framtiden för att identifiera ytterligare åtgärder som kan minska tendensen till ökning av utsläppen, som även om den halveras, fortfarande står i skarp kontrast till Kyotomålen. 4. 2. Kommittén lägger särskild vikt vid utvecklingen av en integrerad regional transportplanering, särskilt utformad för att minska efterfrågan på transporter. Kommittén uppmanar kommissionen att ytterligare utveckla sätt på vilka detta kan genomföras som ett led i en samordnad strategi för en ny mobilitetskultur. Kommittén stöder särskilt de föreslagna åtgärdskatego- 4. 3. rierna, och även tanken att åtgärderna för att minska koldioxi- dutsläppen samtidigt skall gynna ekonomin och miljön, och är övertygad om att man snabbt måste — fortsätta att utveckla och bygga fordon med låg bränsle- förbrukning, — åstadkomma en mer rättvis och effektiv prissättning, — främja de offentliga transportmedlen på alla tänkbara sätt, särskilt i stadskärnorna, och förverkliga inre marknaden i fråga om järnvägstransporter, — göra flygtransporterna mer miljövänliga, — främja sjötransporter på korta sträckor, — främja integrerade transportsätt och utvecklingen av kom- binerade transporter. Kommittén stöder handlingsplanerna för enskilda en- 4. 4. heter i transportsystemet, men noterar att man lägger tyngd- punkten på långa avstånd och nationella och internationella transporter och undervärderar de utsläppsminskningar (och en ökning av allas välfärd) som är kopplade till potentiella åtgärder när det gäller stadstransporter och lokala transporter. Åtgärder som genomförs inom denna sektor bidrar dock till varaktiga förbättringar av folkhälsan och livskvaliteten. Kommittén föreslår därför att de lokala myndigheterna får en erkänd roll när det gäller att främja en miljö- och klimatvänlig transportförvaltning samt en minskning av utsläppen av växthusgaser. Kommittén håller med om att det är nödvändigt att 4. 5. handlingsplanerna på olika beslutsnivåer (nationell, regional och lokal nivå) konsekvent involverar offentliga och privata C 198/8 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 14. 7. 1999 aktörer samt att de åtföljs av effektiva övervakningssystem som gör det möjligt att kontrollera koldioxidutsläppens ut- veckling och efterlevnaden av de åtaganden som undertecknats på nationell och lokal nivå. Bryssel den 11 mars 1999. Regionkommitténs ordförande Manfred DAMMEYER Yttrande från Regionkommittén om ”Meddelande från kommission till rådet, Europaparlamentet, Regionkommittén samt Ekonomiska och sociala kommittén Att utveckla ett trafiknät för alla — Varför goda lokala och regionala persontrafikförbindelser är viktiga och hur Europeiska kommissionen kan bidra till att förverkliga dem” (1999/C 198/03) BAKGRUND Meddelande från kommission till rådet, Europaparlamentet, Regionkommittén samt Ekonomiska och sociala kommittén: ”Att utveckla ett trafiknät för alla — Varför goda lokala och regionala persontrafikförbindelser är viktiga och hur Europeiska kommissionen kan bidra till att förverkliga dem” (KOM(1998) 431 slutlig). Kommissionens beslut av den 13 juli 1998 att, i enlighet med artikel 198c första stycket i EG-fördraget, rådfråga Regionkommittén i detta ärende. Presidiets beslut av den 15 juli 1998 att ge utskott 3 — transeuropeiska nät, transporter, informationssam- hället — i uppdrag att utarbeta kommitténs yttrande. Utkastet till yttrande (CdR 436/98 rév. 1) antaget av utskott 3 den 22 januari 1999 (föredragande: Marcello Panettoni). Regionkommittén antog vid sin 28:e plenarsession den 10 och 11 mars 1999 (sammanträdet den 11 mars) följande yttrande. 1. Inledning 1. 1. Betydelsen av lokala och regionala persontrafikförbindelser 1. 1. 1. Regionkommittén inser att trafikförbindelserna utan tvivel har en avgörande betydelse när det gäller att uppnå den målsättning om en hållbar utveckling i Europeiska unionen som fastställs i Amsterdamfördraget. Kommittén anser att det i genomförandet av de 1. 1. 2. regionala ekonomiska utvecklingsplanerna är viktigt att ha målsättningen att skapa ett lokalt och regionalt transportnät som uppfyller höga krav på standard och hållbarhet. Ett bra lokalt och regionalt transportnät har en avgörande betydelse för ett välfungerande nationellt och europeiskt transportsys- tem. Ett sådant system ger ett antal effekter, som alla är av stor ekonomisk, miljömässig och social betydelse. Ett effektivt transportsystem är en betydelsefull strukturell komponent i de ekonomiska utvecklingsplanerna och således även i sysselsätt- ningsprogrammen. Det utgör också en nödvändig komponent för att åstadkomma en hållbar ekonomisk utveckling, i och med att det leder till en minskning av trafikstockningarna, bättre miljö, minskad bränsleförbrukning och minskade ut- släpp av föroreningar, särskilt koldioxid. Ett effektivt lokalt och regionalt transportsystem är också ett instrument som håller tillbaka och minskar den sociala marginaliseringen av människor som har svårt att klara sig ekonomiskt, som är arbetslösa eller handikappade eller som bor i förorter eller på landsbygden. Dessutom stärker det den geografiska samman- hållningen i försvagade områden. 1. 1. 3. Kommittén kan se ett utmärkande drag i behovet av rörlighet, som under de senaste åren blivit allt tydligare,


title: Σύσταση του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου προς το Συμβούλιο σχετικά με τη μεσογειακή πολιτική της Ένωσης

eurovoc_concepts:
Euro-Arab cooperation
Mediterranean third countries
Middle East
Union for the Mediterranean
cooperation policy
human rights
peacekeeping
the EU's international role


title: Entschliessung des Ausschusses der Regionen zu der «Festnahme von Herrn Öcalan und der Notwendigkeit, zu einer politischen Lösung der Kurdenfrage zu gelangen»

eurovoc_concepts:
Kurdistan question
the EU's international role

text: C 198/82 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 14. 7. 1999 Entschliessung des Ausschusses der Regionen zu der „Festnahme von Herrn O¨ calan und der Notwendigkeit, zu einer politischen Lösung der Kurdenfrage zu gelangen“ (1999/C 198/15) DER AUSSCHUSS DER REGIONEN, ermutigt die türkische Regierung, sich um eine politische Lösung der Kurdenfrage zu bemühen, und fordert die PKK und die sonstigen kurdischen Organisationen auf, die Rechtsord- nung zu achten, hofft, daß die türkische Regierung zwischen der kulturellen Autonomie, die den Vertretern der lokalen und regionalen Gebietskörperschaften der Europäischen Union ein besonderes Anliegen ist, und dem Separatismus, der die territoriale Integrität der Türkei in Frage stellt, zu unterscheiden wissen wird, ersucht die Türkei, die erforderlichen wirtschaftlichen und sozialen Reformen durchzuführen, damit die kurdische Min- derheit ihre unterschiedliche Kultur im Rahmen der Türkei zum Ausdruck bringen kann, weist darauf hin, daß alle Staaten, die der Europäischen Union beitreten wollen, den Kriterien von Kopenhagen genügen müssen, die „eine institutionelle Stabilität als Garantie für demokratische und rechtsstaatliche Ordnung, für die Wahrung der Menschenrechte sowie die Achtung und den Schutz von Minderheiten“ verlangen, erwartet von den türkischen Behörden, daß sie alle erforderli- chen Garantien dafür bieten, daß Herrn O¨ calan eine humane Behandlung zuteil wird und er einem gerechten öffentlichen Gerichtsverfahren unterzogen wird, wie dies den internationa- len Verpflichtungen entspricht, die die Türkei, namentlich als Mitglied des Europarates, eingegangen ist, ersucht die türkischen Behörden in diesem Zusammenhang, die nötigen Vorkehrungen zu treffen, damit internationale Beobachter dem Prozeß beiwohnen können, und fordert, daß das Urteil über Herrn O¨ calan im Rahmen eines öffentlichen Verfahrens ergeht, bei dem er von Anwälten seiner Wahl unterstützt wird, verurteilt auf das entschiedenste alle Gewalttätigkeiten, Geisel- nahmen und U¨ bergriffe auf die Botschaften der Mitgliedstaaten der Europäischen Union; schließt sich der Erklärung des Rates vom 22. Februar 1999 und der Entschließung des Europäischen Parlaments vom 25. Februar 1999 an. Brüssel, den 11. März 1999. Der Präsident des Ausschusses der Regionen Manfred DAMMEYER