title: Decisão relativa à posição comum adoptada pelo Conselho tendo em vista a adopção de uma directiva do Conselho relativa a um sistema de vistorias obrigatórias para a exploração segura de serviços regulares de ferries ro-ro e embarcações de passageiros de alta velocidade (12893/3/98 - C4-0004/99 98/0064(SYN))(Processo de cooperação: segunda leitura)

eurovoc_concepts:
approximation of laws
carriage of passengers
carrier
common ports policy
ferryboat
high-speed transport
maritime safety
public international law
safety standard
transport regulations

formats: html print


title: Kommissionens förordning (EG) nr 526/1999 av den 10 mars 1999 om ändring av exportbidragen för vitsocker och råsocker som exporteras i obearbetat skick

eurovoc_concepts:
export refund
raw sugar
white sugar

formats: pdf print

text: 11. 3. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 62/5 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 526/1999 av den 10 mars 1999 om (cid:132)ndring av exportbidragen f(cid:148)r vitsocker och r(cid:134)socker som exporteras i obear- betat skick EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING exportbidragen b(cid:148)r (cid:132)ndras till de belopp som anges i bilagan till den h(cid:132)r f(cid:148)rordningen. med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 1785/81 av den 30 juni 1981 om den gemensamma organisationen av marknaden f(cid:148)r socker (1), senast (cid:132)ndrad genom kommis- sionens f(cid:148)rordning (EG) nr 1148/98 (2), s(cid:132)rskilt artikel 19. 4 andra stycket i denna, och med beaktande av f(cid:148)ljande: Exportbidragen f(cid:148)r vitsocker och r(cid:134)socker som exporteras i obearbetat skick fastst(cid:132)lldes i kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 462/1999 (3). Till(cid:132)mpningen av de n(cid:132)rmare best(cid:132)mmelserna i f(cid:148)rord- ning (EG) nr 462/1999 p(cid:134) de uppgifter som kommis- sionen har k(cid:132)nnedom om medf(cid:148)r att de nu g(cid:132)llande H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 Exportbidragen f(cid:148)r de produkter som r(cid:132)knas upp i artikel 1. 1 a i f(cid:148)rordning (EEG) nr 1785/81, odenaturerade och exporterade i obearbetat skick, fastst(cid:132)lldes i bilagan till f(cid:148)rordning (EG) nr 462/1999 och skall (cid:132)ndras till de belopp som anges i bilagan till den h(cid:132)r f(cid:148)rordningen. Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft den 11 mars 1999. Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 10 mars 1999. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 177, 1. 7. 1981, s. 4. (2) EGT L 159, 3. 6. 1998, s. 38. (3) EGT L 56, 4. 3. 1999, s. 5. L 62/6 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 11. 3. 1999 till kommissionens f(cid:148)rordning av den 10 mars 1999 om (cid:132)ndring av exportbidragen f(cid:148)r vitsocker och r(cid:134)socker som exporteras i obearbetat skick BILAGA Produktnummer 1701 11 90 9100 1701 11 90 9910 1701 11 90 9950 1701 12 90 9100 1701 12 90 9910 1701 12 90 9950 Bidragsbelopp — EUR/100 kg — 43,39 44,11 43,39 44,11 (1) (1) (2) (1) (1) (2) 1701 91 00 9000 0,4717 — EUR/1 % sackaros (cid:253) 100 kg — 1701 99 10 9100 1701 99 10 9910 1701 99 10 9950 — EUR/100 kg — 47,17 47,95 47,95 1701 99 90 9100 0,4717 — EUR/1 % sackaros (cid:253) 100 kg — (1) Till(cid:132)mpligt p(cid:134) r(cid:134)socker med utbyte p(cid:134) 92 %. Om utbytet (cid:132)r ett annat (cid:132)n 92 % skall det till(cid:132)mpliga exportbidraget ber(cid:132)knas i enlighet med best(cid:132)mmelserna i artikel 17a. 4 i f(cid:148)rordning (EEG) nr 1785/81. (2) Fastst(cid:132)llande upph(cid:132)vt genom kommissionens f(cid:148)rordning (EEG) nr 2689/85 (EGT L 255, 26. 9. 1985, s. 12), (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EEG) nr 3251/85 (EGT L 309, 21. 11. 1985, s. 14)


title: 1999/222/CE: Decisão da Comissão de 10 de Março de 1999 que autoriza os Estados-membros a prever temporariamente derrogações de certas disposições da Directiva 77/93/CEE do Conselho relativamente às batatas, excepto as destinadas à plantação, originárias de Cuba [notificada com o número C(1999) 558]

eurovoc_concepts:
Cuba
derogation from EU law
originating product
plant health legislation
plantation
potato

formats: html pdf print

text: 26. 3. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 82/47 DECIS(cid:212)O DA COMISS(cid:212)O de 10 de Mar(cid:135)o de 1999 que autoriza os Estados-membros a prever temporariamente derroga(cid:135)(cid:210)es de certas disposi(cid:135)(cid:210)es da Directiva 77/93/CEE do Conselho relativamente (cid:133)s batatas, excepto as destinadas (cid:133) planta(cid:135)(cid:209)o, origin(cid:145)rias de Cuba [notificada com o n(cid:156)mero C(1999) 558] (1999/222/CE) A COMISS(cid:212)O DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta a Directiva 77/93/CEE do Conselho, de 21 de Dezembro de 1976, relativa a medidas de protec(cid:135)(cid:209)o contra a introdu(cid:135)(cid:209)o na Comunidade de organismos preju- diciais (cid:133)s plantas e produtos vegetais e contra a sua propa- ga(cid:135)(cid:209)o no interior da Comunidade (1), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pela Directiva 98/2/CE (2), e, nomeadamente, o nº 1 do seu artgigo 14º, Tendo em conta os pedidos apresentados pelos Pa(cid:146)ses Baixos e pela Alemanha, (1) Considerando que, nos termos da Directiva 77/ /93/CEE, os tub(cid:130)rculos de batateira, com excep(cid:135)(cid:209)o dos certificados oficialmente como batatas de semente ao abrigo de outras disposi(cid:135)(cid:210)es comunit(cid:145)rias, origin(cid:145)rias de Cuba, n(cid:209)o podem, em princ(cid:146)pio, ser introduzidos na Comunidade devido ao risco de introdu(cid:135)(cid:209)o de organismos ex(cid:155)ticos prejudiciais (cid:133) batateira que possam apresentar um risco fitossanit(cid:145)rio para a Comunidade; (2) Considerando que a cultura tempor(cid:209) de batatas em Cuba, excepto a das destinadas (cid:133) planta(cid:135)(cid:209)o, a partir de batatas de semente fornecidas por Estados-membros se tornou uma pr(cid:145)tica corrente; que parte dos primeiros abastecimentos de batatas na Comunidade tem sido assegurada por importa(cid:135)(cid:210)es provenientes de Cuba; (3) Considerando que, pelas Decis(cid:210)es 87/306/CEE (3), 88/ /223/CEE (4), 89/152/CEE (5), 91/593/CEE (6), 93/ /36/CEE (7), 95/96/CE (8) e 96/157/CE (9), a Comiss(cid:209)o sob determinadas condi(cid:135)(cid:210)es autorizou derroga(cid:135)(cid:210)es t(cid:130)cnicas (cid:133)s batatas para relativamente consumo humano origin(cid:145)rias de Cuba, nas campanhas especiais (1) JO L 26 de 31. 1. 1977, p. 20. (2) JO L 15 de 21. 1. 1998, p. 34. (3) JO L 153 de 13. 6. 1987, p. 41. (4) JO L 100 de 19. 4. 1988, p. 44. (5) JO L 59 de 2. 3. 1989, p. 29. (6) JO L 316 de 16. 11. 1991, p. 47. (7) JO L 16 de 25. 1. 1993, p. 40. (8) JO L 75 de 4. 4. 1995, p. 22. (9) JO L 36 de 14. 2. 1996, p. 38. de 1987 a 1996, e, pela Decis(cid:209)o 97/186/CE (10), relati- vamente (cid:133)s batatas, excepto as destinadas (cid:133) planta(cid:135)(cid:209)o, origin(cid:145)rias de Cuba na campanha de 1997; (4) Considerando que n(cid:209)o foi detectada a ocorr(cid:136)ncia de organismos prejudiciais em amostras de batatas impor- tadas nos termos das decis(cid:210)es referidas; (5) Considerando que se espera que Cuba apresente todas as informa(cid:135)(cid:210)es t(cid:130)cnicas necess(cid:145)rias para avaliar no futuro o estatuto fitossanit(cid:145)rio da produ(cid:135)(cid:209)o de batatas no seu territ(cid:155)rio, incluindo nomeadamente indica(cid:135)(cid:210)es pormenorizadas sobre o controlo regular das batatas de semente e das batatas para conserva(cid:135)(cid:209)o importadas para Cuba e comercializadas neste territ(cid:155)rio, atrav(cid:130)s de testes e exames de amostras representativas, realizados segundo m(cid:130)todos cient(cid:146)ficos reconhecidos para a detec(cid:135)(cid:209)o, de Clavibacter michiganensis (Smith) Davis ssp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff), et al. Davis et al. , Pseudomonas solanacearum (Smith) Smith e ver(cid:155)ide de afuselamento do tub(cid:130)rculo da bata- teira, bem como os resultados desses exames e testes; (6) Considerando que se mant(cid:136)m as circunst(cid:131)ncias que justificam a autoriza(cid:135)(cid:209)o; (7) Considerando que as medidas previstas na presente decis(cid:209)o est(cid:209)o em conformidade com o parecer do Comit(cid:130) Fitossanit(cid:145)rio Permanente, ADOPTOU A PRESENTE DECIS(cid:212)O: Artigo 1º 1. Os Estados-membros ficam autorizados a prever, nas condi(cid:135)(cid:210)es enunciadas no nº 2, derroga(cid:135)(cid:210)es do nº 1 do artigo 4º da Directiva 77/93/CEE no que diz respeito (cid:133)s proibi(cid:135)(cid:210)es referidas na parte A, ponto 12, do seu anexo III, relativamente (cid:133)s batatas, excepto as destinadas (cid:133) plan- ta(cid:135)(cid:209)o, origin(cid:145)rias de Cuba. (10) JO L 77 de 19. 3. 1997, p. 32. L 82/48 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 26. 3. 1999 Al(cid:130)m das exig(cid:136)ncias estabelecidas nos anexos I, II e 2. IV da Directiva 77/93/CEE relativamente (cid:133)s batatas, devem ser satisfeitas as seguintes condi(cid:135)(cid:210)es: Directiva 77/93/CEE, com base no exame nela previsto, nomeadamente no que diz respeito (cid:133) certifi- ca(cid:135)(cid:209)o da isen(cid:135)(cid:209)o do organismo prejudicial mencio- nado na al(cid:146)nea c). a) As batatas devem ser batatas n(cid:209)o destinadas (cid:133) plan- ta(cid:135)(cid:209)o; b) As batatas devem ser batatas n(cid:209)o maduras, isto (cid:130), batatas «n(cid:209)o suberizadas» de pele n(cid:209)o aderente, ou batatas que tenham sido tratadas para a supress(cid:209)o da sua capacidade germinativa; c) As batatas devem ter sido cultivadas na prov(cid:146)ncia de Pinar del R(cid:146)o, em (cid:145)reas em que se sabe que n(cid:209)o se verifica a ocorr(cid:136)ncia de Pseudomonas solanacearum (Smith) Smith; d) As batatas devem pertencer a variedades de batatas de semente importadas para Cuba somente dos Estados- -membros ou de qualquer outro pa(cid:146)s a partir do qual n(cid:209)o (cid:130) proibida, nos termos do anexo III da Directiva 77/93/CEE, a entrada na Comunidade de batatas destinadas (cid:133) planta(cid:135)(cid:209)o; e) As batatas devem ter sido cultivadas em Cuba e ser descendentes directas quer de batatas de semente certificadas num dos Estados-membros, quer de batatas de semente certificadas em qualquer outro pa(cid:146)s a partir do qual n(cid:209)o (cid:130) proibida, nos termos do anexo III da Directiva 77/93/CEE, a entrada na Comunidade de batatas destinadas (cid:133) planta(cid:135)(cid:209)o, quer da descen- d(cid:136)ncia dessas batatas de semente, oficialmente certifi- cadas no ano que precede o ano anterior, se essa descend(cid:136)ncia tiver sido produzida na prov(cid:146)ncia de Pinar del R(cid:146)o e qualificada como batata de semente em conformidade com a regulamenta(cid:135)(cid:209)o em vigor em Cuba; f) As batatas devem ter sido produzidas quer em explo- ra(cid:135)(cid:210)es que n(cid:209)o tenham produzido batatas de varie- dades que n(cid:209)o sejam as especificadas na al(cid:146)nea d) no decurso dos cinco anos anteriores, quer, se se tratar de explora(cid:135)(cid:210)es do Estado, em parcelas de terreno sepa- radas de outros terrenos nos quais tenham sido culti- vadas, nos (cid:156)ltimos cinco anos, batatas de variedades que n(cid:209)o sejam as especificadas na al(cid:146)nea d); g) As batatas devem ter sido manipuladas por m(cid:145)quinas que lhes estejam reservadas ou que tenham sido desinfectadas de forma adequada ap(cid:155)s qualquer utili- za(cid:135)(cid:209)o para outros fins; h) As batatas n(cid:209)o devem ter sido armazenadas em locais onde o tenham sido batatas de variedades que n(cid:209)o sejam as especificadas na al(cid:146)nea d); i) As batatas devem ser embaladas em sacos novos ou em contentores adequadamente desinfectados; deve ser aposto em cada saco ou contentor um r(cid:155)tulo oficial com as informa(cid:135)(cid:210)es especificadas no anexo; j) Antes da exporta(cid:135)(cid:209)o, as batatas devem ter sido limpas de modo a apresentarem-se isentas de terra, de folhas e de outros res(cid:146)duos vegetais; k) As batatas destinadas (cid:133) Comunidade devem ser acom- panhadas de um certificado fitossanit(cid:145)rio emitido em Cuba em conformidade com os artigos 7º e 12º da Do certificado devem constar: — sob «Declara(cid:135)(cid:209)o suplementar»: — a indica(cid:135)(cid:209)o «A remessa satisfaz as condi(cid:135)(cid:210)es estabelecidas na Decis(cid:209)o 1999/222/CE», — o nome da variedade, — o n(cid:156)mero de identifica(cid:135)(cid:209)o ou o nome de explora(cid:135)(cid:209)o onde as batatas foram cultivadas e a sua localiza(cid:135)(cid:209)o, — uma refer(cid:136)ncia que permita identificar o lote de sementes utilizado, em conformidade com a al(cid:146)nea e), — sob «Desinfesta(cid:135)(cid:209)o e/ou tratamento de desin- fec(cid:135)(cid:209)o», todas as informa(cid:135)(cid:210)es que digam respeito aos poss(cid:146)veis tratamentos referidos na segunda op(cid:135)(cid:209)o da al(cid:146)nea b) e/ou na al(cid:146)nea i); l) As batatas devem ser introduzidas atrav(cid:130)s de pontos de entrada situados no territ(cid:155)rio de um Estado- -membro e designados, para efeitos da presente derro- ga(cid:135)(cid:209)o, por esse Estado-membro; esses pontos de entrada e o nome e endere(cid:135)o do organismo oficial competente referido na Directiva 77/93/CEE respon- s(cid:145)vel por cada ponto ser(cid:209)o notificados com antece- d(cid:136)ncia suficiente pelos Estados-membros (cid:133) Comiss(cid:209)o e ser(cid:209)o postos (cid:133) disposi(cid:135)(cid:209)o dos outros Estados- -membros (cid:133) Comiss(cid:209)o e ser(cid:209)o postos (cid:133) disposi(cid:135)(cid:209)o dos outros Estados-membros a pedido destes. Nos casos em que a introdu(cid:135)(cid:209)o na Comunidade se verificar num Estado-membro diferente do Estado-membro que recorre (cid:133) presente derroga(cid:135)(cid:209)o, os organismos oficiais respons(cid:145)veis referidos do Estado-membro de intro- du(cid:135)(cid:209)o informar(cid:209)o e cooperar(cid:209)o com os organismos oficiais respons(cid:145)veis referidos do Estado-membro que recorre (cid:133) presente derroga(cid:135)(cid:209)o para assegurar o cumpri- mento das disposi(cid:135)(cid:210)es da presente decis(cid:209)o; m) Antes da introdu(cid:135)(cid:209)o na Comunidade, o importador deve ser oficialmente informado das condi(cid:135)(cid:210)es estabe- lecidas nas al(cid:146)neas a) a p); esse importador deve, com anteced(cid:136)ncia suficiente, notificar das especifica(cid:135)(cid:210)es de cada introdu(cid:135)(cid:209)o os organismos oficiais respons(cid:145)veis do Estado-membro de introdu(cid:135)(cid:209)o, que deve transmitir sem demora o teor da notifica(cid:135)(cid:209)o (cid:133) Comiss(cid:209)o, indi- cando: — o tipo de material, — a quantidade, — a data de introdu(cid:135)(cid:209)o declarada e a confirma(cid:135)(cid:209)o do ponto de entrada, — as instala(cid:135)(cid:210)es referidas na al(cid:146)nea o). O importador deve comunicar todas as altera(cid:135)(cid:210)es de notifica(cid:135)(cid:209)o antecipada supracitada aos organismos oficiais respons(cid:145)veis do seu pr(cid:155)prio Estado-membro, de prefer(cid:136)ncia assim que forem conhecidas e sempre antes da importa(cid:135)(cid:209)o, devendo o Estado-membro comunicar sem demora essas altera(cid:135)(cid:210)es (cid:133) Comiss(cid:209)o; 26. 3. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 82/49 n) As inspec(cid:135)(cid:210)es, e se for caso disso os testes, exigidas em conformidade com o artigo 12º da Directiva 77/ /93/CEE e com as disposi(cid:135)(cid:210)es da presente decis(cid:209)o devem ser efectuadas pelos organismos respons(cid:145)veis, referidos nessa directiva; os controlos fitossanit(cid:145)rios no (cid:131)mbito dessas inspec(cid:135)(cid:210)es ser(cid:209)o efectuados pelo Estado-membro que recorre (cid:133) presente derroga(cid:135)(cid:209)o. Al(cid:130)m disso, durante os controlos fitossanit(cid:145)rios refe- ridos, o Estado-membro investigar(cid:145) tamb(cid:130)m a presen(cid:135)a de todos os outros organismos prejudiciais. Sem preju(cid:146)zo das verifica(cid:135)(cid:210)es referidas no nº 3, primeira possibilidade do segundo travess(cid:209)o, do artigo 19ºA da directiva referida, a Comiss(cid:209)o determinar(cid:145) em que medida as inspec(cid:135)(cid:210)es referidas no nº 3, segunda possibilidade do segundo travess(cid:209)o, do artigo 19ºA da mesma directiva ser(cid:209)o integradas no programa de inspec(cid:135)(cid:209)o em conformidade com o nº 5, al(cid:146)nea c), do artigo 19ºA da mesma directiva; o) As batatas devem ser embaladas e reembaladas apenas em instala(cid:135)(cid:210)es aprovadas e registadas pelos orga- nismos oficiais respons(cid:145)veis referidos; p) As batatas devem ser embaladas ou reembaladas em embalagens fechadas, prontas para entrega directa aos retalhistas ou aos consumidores finais, n(cid:209)o devendo o seu peso exceder o peso corrente para esse efeito no Estado-membro de introdu(cid:135)(cid:209)o, at(cid:130) um m(cid:145)ximo de 25 quilogramas; o n(cid:156)mero das instala(cid:135)(cid:210)es registadas refe- ridas na al(cid:146)nea o) e a origem cubana devem ser indi- cados nas embalagens; q) Os Estados-membros que recorram (cid:133) presente derro- ga(cid:135)(cid:209)o devem, se for caso disso, em coopera(cid:135)(cid:209)o com o Estado-membro de introdu(cid:135)(cid:209)o, velar por que sejam colhidas pelo menos duas amostras de 200 tub(cid:130)rculos em cada remessa ou parte de remessa de 50 toneladas de batatas importadas nos termos da presente decis(cid:209)o, para exame oficial relativamente (cid:133) Pseudomonas sola- nacearum, em conformidade com o regime comuni- t(cid:145)rio provis(cid:155)rio de testes para o diagn(cid:155)stico, detec(cid:135)(cid:209)o e solanacearum de Pseudomonas (Smith) Smith nas batatas (1), relativamente (cid:133) Clavi- bacter michiganensis ssp. sepedonicus, em conformi- dade com o m(cid:130)todo comunit(cid:145)rio estabelecido para a identifica(cid:135)(cid:209)o detec(cid:135)(cid:209)o e o diagn(cid:155)stico de Clavibacter michiga- nensis ssp. sepedonicus, e, relativamente ao ver(cid:155)ide do afuselamento do tub(cid:130)rculo da batateira, em conformi- dade com o m(cid:130)todo « Reverse-Page » ou o m(cid:130)todo de hibrida(cid:135)(cid:209)o c-ADN; em caso de suspeita, os lotes devem ser mantidos separadamente sob controlo oficial e n(cid:209)o podem ser comercializados ou utilizados at(cid:130) que tenha sido estabelecido que, nesses exames, n(cid:209)o se suspeitou da presen(cid:135)a, nem se detectou a presen(cid:135)a, de Clavibacter michiganensis ssp. sepedo- nicus, de Pseudomonas solanacearum ou do ver(cid:155)ide do afuselamento do tub(cid:130)rculo da batateira. Artigo 2º Os Estados-membros informar(cid:209)o os outros Estados- -membros e a Comiss(cid:209)o, por meio da notifica(cid:135)(cid:209)o referida no nº 2, primeiro par(cid:145)grafo da al(cid:146)nea m), do artigo 1º, de qualquer uso que fa(cid:135)am da autoriza(cid:135)(cid:209)o. Comunicar(cid:209)o (cid:133) Comiss(cid:209)o e aos outros Estados-membros, antes de 1 de Setembro de 1999, as informa(cid:135)(cid:210)es relativas (cid:133)s quantidades importadas nos termos da presente decis(cid:209)o e enviar- -lhes-(cid:209)o um relat(cid:155)rio t(cid:130)cnico pormenorizado do exame oficial referido no nº 2, al(cid:146)nea q), do artigo 1º; ser(cid:209)o transmitidas (cid:133) Comiss(cid:209)o c(cid:155)pias de todos os certificados fitossanit(cid:145)rios. Artigo 3º 1. O artigo 1º (cid:130) aplic(cid:145)vel de 15 de Mar(cid:135)o de 1999 a 30 de Abril de 1999. 2. A presente decis(cid:209)o ser(cid:145) revogada se for estabelecido que as condi(cid:135)(cid:210)es previstas no nº 2 do artigo 1º foram insuficientes para evitar a introdu(cid:135)(cid:209)o de organismos preju- diciais ou n(cid:209)o foram satisfeitas. Artigo 4º Os Estados-membros s(cid:209)o os destinat(cid:145)rios da presente decis(cid:209)o. Feito em Bruxelas, em 10 de Mar(cid:135)o de 1999. Pela Comiss(cid:209)o Franz FISCHLER Membro da Comiss(cid:209)o (1) JO L 273 de 6. 10. 1997, p. 1. L 82/50 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 26. 3. 1999 ANEXO Informa(cid:135)(cid:210)es exigidas no r(cid:155)tulo [referidas no nº 2, al(cid:146)nea i), do artigo 1º] 1. Autoridade que emite o r(cid:155)tulo. 2. Organismo exportador, se for caso disso. 3. Indica(cid:135)(cid:209)o «Batatas de Cuba, n(cid:209)o destinadas (cid:133) planta(cid:135)(cid:209)o». 4. Variedade. 5. Prov(cid:146)ncia de produ(cid:135)(cid:209)o. 6. Calibre. 7. Peso l(cid:146)quido declarado. 8. Indica(cid:135)(cid:209)o «Em conformidade com as exig(cid:136)ncias CE estabelecidas na Decis(cid:209)o 1999/222/CE». 9. Uma marca impressa ou carimbada em nome da administra(cid:135)(cid:209)o fitossanit(cid:145)ria de Cuba


title: Komission asetus (EY) N:o 527/1999, annettu 10 päivänä maaliskuuta 1999, valkoisen sokerin vientituen enimmäismäärän vahvistamisesta asetuksessa (EY) N:o 1574/98 tarkoitetun pysyvän tarjouskilpailun osana järjestettävää 30. osittaista tarjouskilpailua varten

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
white sugar

text: 11. 3. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 62/7 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 527/1999, annettu 10 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) maaliskuuta 1999, valkoisen sokerin vientituen enimm(cid:132)ism(cid:132)(cid:132)r(cid:132)n vahvistamisesta asetuksessa (EY) N:o 1574/98 tarkoitetun pysyv(cid:132)n tarjouskilpailun osana j(cid:132)rjestett(cid:132)v(cid:132)(cid:132) 30. osittaista tarjouskilpailua varten EUROOPAN YHTEIS(cid:153)JEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteis(cid:148)n perustamissopi- muksen, ottaa huomioon sokerialan yhteisest(cid:132) markkinaj(cid:132)rjeste- lyst(cid:132) 30 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1981 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1785/81 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 1148/98 (2), ja erityisesti sen 17 artiklan 5 kohdan toisen alakohdan b alakohdan, sek(cid:132) katsoo, ett(cid:132) valkoisen sokerin vientimaksujen ja/tai vientitukien m(cid:132)(cid:132)ritt(cid:132)miseksi j(cid:132)rjestett(cid:132)v(cid:132)st(cid:132) pysyv(cid:132)st(cid:132) tarjouskilpailusta 22 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) hein(cid:132)kuuta 1998 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1574/98 (3) nojalla t(cid:132)m(cid:132)n sokerin vienti(cid:132) varten j(cid:132)rjestet(cid:132)(cid:132)n osittaisia tarjouskilpailuja, asetuksen (EY) N:o 1574/98 9 artiklan 1 kohdan s(cid:132)(cid:132)n- n(cid:148)sten mukaan varten vahvistetaan tarvittaessa vientituen enimm(cid:132)ism(cid:132)(cid:132)r(cid:132), ottaen tarjouskilpailua kyseist(cid:132) erityisesti huomioon yhteis(cid:148)n ja maailmanmarkkinoiden sokerin markkinatilanne ja sen odotettavissa oleva kehitys, tarjousten tarkastelun j(cid:132)lkeen olisi 30. tarjouskilpailusta annettava 1 artiklassa tarkoitetut s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)kset, ja asetuksessa t(cid:132)ss(cid:132) hallintokomitean lausunnon mukaiset, s(cid:132)(cid:132)detyt toimenpiteet ovat sokerin ON ANTANUT T(cid:142)M(cid:142)N ASETUKSEN: 1 artikla Vahvistetaan vientituen enimm(cid:132)ism(cid:132)(cid:132)r(cid:132)ksi asetuksen (EY) N:o 1574/98 nojalla j(cid:132)rjestetyss(cid:132) valkoisen sokerin 30. tarjouskilpailussa 51,140 EUR sadalta kilogrammalta. 2 artikla T(cid:132)m(cid:132) asetus tulee voimaan 11 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) maaliskuuta 1999. T(cid:132)m(cid:132) asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, j(cid:132)senvaltioissa. ja sit(cid:132) sovelletaan sellaisenaan kaikissa Tehty Brysseliss(cid:132) 10 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) maaliskuuta 1999. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission j(cid:132)sen (1) EYVL L 177, 1. 7. 1981, s. 4 (2) EYVL L 159, 3. 6. 1998, s. 38 (3) EYVL L 206, 23. 7. 1998, s. 7


title: A protecção consular para os cidadãos da União Europeia.

eurovoc_concepts:
European citizenship
diplomatic protection


title: Reglamento (CE) nº 528/1999 de la Comisión de 10 de marzo de 1999 por el que se establecen medidas destinadas a mejorar la calidad de la producción oleícola

eurovoc_concepts:
olive oil
olive-growing
product quality
production improvement

text: L 62/8 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 11. 3. 1999 REGLAMENTO (CE) No 528/1999 DE LA COMISI(cid:222)N de 10 de marzo de 1999 por el que se establecen medidas destinadas a mejorar la calidad de la producci(cid:155)n ole(cid:146)cola LA COMISI(cid:222)N DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento no 136/66/CEE del Consejo, de 22 de septiembre de 1996, por el que se establece la organi- zaci(cid:155)n com(cid:156)n de mercados en el sector de las materias grasas (1), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Regla- mento (CE) no 1638/98 (2), y, en particular, el apartado 11 de su art(cid:146)culo 5, Considerando que, en virtud del art(cid:146)culo 5 del Regla- mento no 136/66/CEE, el 1,4 % de la ayuda a la produc- ci(cid:155)n concedida a los productores de aceite se destina a financiar acciones de (cid:145)mbito regional, que deben llevarse a cabo en los Estados miembros, con el fin de mejorar la calidad de la producci(cid:155)n ole(cid:146)cola y su impacto en el medio especificar dichas acciones y definir las tareas que pueden ser confiadas a las organizaciones de productores; ambiente; que, conviene Considerando que, debido al origen de su financiaci(cid:155)n, conviene que las acciones que vayan a realizarse se refieran directamente a los agricultores o las almazaras; que estas acciones han de tener por objetivo la produc- ci(cid:155)n de aceite virgen de calidad en condiciones que conserven o mejoren el medio ambiente; que, en conse- cuencia, deber(cid:145)n contribuir, por un lado, al abasteci- miento de las almazaras con aceitunas que tengan las caracter(cid:146)sticas requeridas y, por otro lado, a mejorar las condiciones de extracci(cid:155)n y de conservaci(cid:155)n de los aceites v(cid:146)rgenes; Considerando que, para que se adapten mejor a la realidad del sector en su conjunto, las acciones de mejora de la calidad deber(cid:145)n llevarse a cabo en ciclos de doce meses, que comiencen el 1 de mayo de cada a(cid:157)o; que las acciones que vayan a realizarse en cada ciclo deber(cid:145)n incluirse en un programa nacional; que los Estados miem- bros deber(cid:145)n velar por la elaboraci(cid:155)n y ejecuci(cid:155)n de sus programas nacionales respectivos; Considerando que el importe de los gastos relativos a cada ciclo debe basarse en la retenci(cid:155)n correspondiente a la ayuda a la producci(cid:155)n de la campa(cid:157)a de comercializaci(cid:155)n anterior a aquella en que comience el programa en cues- ti(cid:155)n; que esta producci(cid:155)n ser(cid:145) calculada por la Comisi(cid:155)n de conformidad con lo dispuesto en el apartado 1 del art(cid:146)culo 17 bis del Reglamento (CEE) no 2261/84 del Consejo, de 17 de julio de 1984, por el que se adoptan las normas generales relativas a la concesi(cid:155)n de la ayuda a la producci(cid:155)n de aceite de oliva y a las organizaciones de productores (3), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el (1) DO 172 de 30. 9. 1966, p. 3025/66. (2) DO L 210 de 28. 7. 1998, p. 32. (3) DO L 208 de 3. 8. 1984, p. 3. Reglamento (CE) no 1639/98 (4); que los gastos resultantes de la ejecuci(cid:155)n del programa deber(cid:145)n ser objeto de una gesti(cid:155)n y un control nacional de conformidad con la normativa comunitaria; Considerando que las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comit(cid:130) de gesti(cid:155)n de las materias grasas, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Art(cid:146)culo 1 El presente Reglamento especifica las acciones que 1. deber(cid:145)n realizarse y las normas que deber(cid:145)n cumplirse, dirigidas a mejorar a escala regional la calidad de la producci(cid:155)n ole(cid:146)cola y sus efectos en el medio ambiente. Estas acciones se referir(cid:145)n a ciclos de producci(cid:155)n de 2. doce meses que comenzar(cid:145)n el 1 de mayo de cada a(cid:157)o e incluir(cid:145)n: a) la lucha contra la mosca del olivo y en su caso, otros los mecanismos de incluidos organismos nocivos, control, alerta y evaluaci(cid:155)n; b) la mejora de las condiciones de cultivo y tratamiento de los olivos de recogida, almacenamiento y transfor- maci(cid:155)n de las aceitunas, as(cid:146) como el almacenamiento del aceite producido; c) la asistencia t(cid:130)cnica a los oleicultores y a las almazaras, con el fin de contribuir a la mejora del medio ambiente y al aumento de la calidad de la producci(cid:155)n de las aceitunas y de su transformaci(cid:155)n en aceite; d) la mejora de la eliminaci(cid:155)n de los residuos de la tritu- raci(cid:155)n en condiciones que no sean nocivas para el medio ambiente; e) la formaci(cid:155)n, la divulgaci(cid:155)n de conocimientos y las demostraciones dirigidas a difundir entre los agricul- tores y las almazaras la informaci(cid:155)n relativa a la calidad del aceite de oliva y los efectos de la oleicultura en el medio ambiente; f) la instalaci(cid:155)n o la gesti(cid:155)n, a escala regional, provincial o de las organizaciones de productores, de laboratorios de an(cid:145)lisis de las caracter(cid:146)sticas del aceite de oliva virgen; g) la colaboraci(cid:155)n con organismos especializados en la realizaci(cid:155)n de programas de investigaci(cid:155)n relativos a la mejora cualitativa de la producci(cid:155)n de aceite de oliva virgen y a la mejora del medio ambiente. (4) DO L 210 de 28. 7. 1998, p. 38. 11. 3. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 62/9 Los m(cid:130)todos de lucha biol(cid:155)gica integrada ocupar(cid:145)n 3. un lugar destacado en las acciones contempladas en las letras a) y b) del apartado 2. Los productos insecticidas contra la mosca del olivo deber(cid:145)n emplearse con cebos org(cid:145)nicos. No obstante, en casos especiales y bajo la direcci(cid:155)n de los organismos responsables de la prescripci(cid:155)n de los tratamientos, podr(cid:145) autorizarse el empleo de productos insecticidas con arreglo a modalidades diferentes. Estos productos, as(cid:146) como su modo de empleo, deber(cid:145)n ser tales que ning(cid:156)n residuo en las aceitunas procedentes de zonas ole(cid:146)colas tratadas y en el aceite producido a partir de dichas acei- tunas sobrepase las dosis m(cid:145)ximas autorizadas por la normativa comunitaria. Art(cid:146)culo 2 1. A m(cid:145)s tardar el 31 de marzo de cada a(cid:157)o, el Estado miembro deber(cid:145) establecer un programa de las acciones previstas para el siguiente ciclo de producci(cid:155)n. Este programa incluir(cid:145), en particular: a) una descripci(cid:155)n detallada de las acciones previstas, con su coste y duraci(cid:155)n; b) la lista de todos los productos y material necesarios, con indicaci(cid:155)n de los costes unitarios respectivos; c) la lista de los centros, organismos u organizaciones de productores encargadas de la ejecuci(cid:155)n de las acciones. Los contratos o convenios con estos centros, organismos u organizaciones de productores y las disposiciones admi- nistrativas adoptadas por el Estado miembro en relaci(cid:155)n con dichos centros, organismos u organizaciones se cele- brar(cid:145)n o adoptar(cid:145)n de forma que surtan efecto a partir del inicio del ciclo de producci(cid:155)n en cuesti(cid:155)n. Estos contratos o convenios podr(cid:145)n tener una duraci(cid:155)n plurianual, a reserva de eventuales adaptaciones resultantes de los programas sucesivos. Se redactar(cid:145)n de conformidad con el modelo de contrato tipo que la Comisi(cid:155)n pondr(cid:145) a su disposici(cid:155)n. El programa ser(cid:145) aprobado y ejecutado bajo la responsabi- lidad del Estado miembro en cuesti(cid:155)n. 2. A m(cid:145)s tardar el 1 de mayo de cada a(cid:157)o, cada Estado miembro productor comunicar(cid:145) a la Comisi(cid:155)n la lista de acciones previstas para el ciclo de producci(cid:155)n siguiente, clasificadas seg(cid:156)n las categor(cid:146)as de acciones contempladas en el apartado 2 del art(cid:146)culo 1, as(cid:146) como las correspon- dientes previsiones de gastos. Art(cid:146)culo 3 1. Los gastos resultantes de las acciones definidas por el presente Reglamento se financiar(cid:145)n mediante los recursos procedentes de la retenci(cid:155)n sobre la ayuda a la producci(cid:155)n aplicada en virtud del art(cid:146)culo 5 del Regla- mento no 136/66/CEE. La Comisi(cid:155)n determinar(cid:145), de conformidad con el 2. procedimiento establecido en el art(cid:146)culo 38 del Regla- mento no 136/66/CEE, para cada ciclo de producci(cid:155)n contemplado en el apartado 2 del art(cid:146)culo 1 y cada Estado miembro productor, los l(cid:146)mites m(cid:145)ximos de financiaci(cid:155)n de las acciones que sean subvencionables por la Secci(cid:155)n de Garant(cid:146)a del FEOGA. Estos l(cid:146)mites m(cid:145)ximos se establecer(cid:145)n bas(cid:145)ndose en el importe de la retenci(cid:155)n sobre la ayuda a la producci(cid:155)n, calculada de conformidad con el apartado 1 del art(cid:146)culo 17 bis del Reglamento (CEE) no 2261/84, para la campa(cid:157)a de comercializaci(cid:155)n que finaliza el a(cid:157)o anterior al de comienzo del ciclo de producci(cid:155)n en cuesti(cid:155)n. En caso de que los recursos contemplados en el 3. apartado 1 no permitan cubrir los gastos de ciertas acciones previstas en el programa de un ciclo de produc- ci(cid:155)n, el Estado miembro podr(cid:145) conceder una contribu- ci(cid:155)n financiera adicional, que no podr(cid:145) exceder del 50 % de la financiaci(cid:155)n comunitaria para cada una de las acciones contribuci(cid:155)n no podr(cid:145) proceder de una retenci(cid:155)n sobre la ayuda a la producci(cid:155)n. en cuesti(cid:155)n. Esta Art(cid:146)culo 4 Los gastos resultantes del programa adoptado por el 1. Estado miembro ser(cid:145)n subvencionables en virtud del presente Reglamento (cid:156)nicamente en caso de que las acciones en cuesti(cid:155)n no est(cid:130)n acogidas a otra financiaci(cid:155)n comunitaria. No obstante, m(cid:145)ximo del 75 % los costes siguientes: solamente podr(cid:145)n aceptarse hasta un — los gastos de ejecuci(cid:155)n de los tratamientos necesarios en el marco de las acciones contempladas en la letra a) del apartado 2 del art(cid:146)culo 1, — los gastos de remuneraci(cid:155)n del personal de los labora- torios contemplados en la letra f) del apartado 2 del art(cid:146)culo 1. 2. Los gastos generales del contratante, incluidos los de eventuales subcontratantes, no podr(cid:145)n exceder del 2 % de los gastos globales subvencionables. Art(cid:146)culo 5 1. Los pagos relativos: — a los contratos y convenios celebrados o adoptados por el Estado miembro en cuesti(cid:155)n con los centros, orga- nismos u organizaciones de productores encargados de la ejecuci(cid:155)n de las acciones, o — a las disposiciones administrativas adoptadas por el Estado miembro en cuesti(cid:155)n en relaci(cid:155)n con dichos contratos, organismos u organizaciones, se efectuar(cid:145)n previa presentaci(cid:155)n de los justificantes de los gastos efectuados y una vez que las autoridades competentes comprueben tales documentos y verifiquen el cumplimiento de las obligaciones establecidas. L 62/10 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 11. 3. 1999 El organismo competente efectuar(cid:145) los abonos previstos en los apartados anteriores en un plazo de sesenta d(cid:146)as naturales a partir de la recepci(cid:155)n de la solicitud. No obstante, este plazo podr(cid:145) quedar suspendido en cualquier momento del per(cid:146)odo de sesenta d(cid:146)as despu(cid:130)s del primer registro de la solicitud de pago, mediante notificaci(cid:155)n al contratista acreedor de que su solicitud es inadmisible, o bien porque el cr(cid:130)dito no sea exigible, o bien porque falten los justificantes exigidos para todas las solicitudes complementarias, o bien porque el organismo compe- tente considere necesario recibir informaci(cid:155)n suplemen- taria o efectuar alguna comprobaci(cid:155)n. El plazo seguir(cid:145) corriendo a partir de la fecha de recepci(cid:155)n de la informa- ci(cid:155)n solicitada con un m(cid:145)ximo de treinte d(cid:146)as naturales. Salvo en caso de fuerza mayor, el retraso en los pagos mencionados dar(cid:145) lugar a una reducci(cid:155)n del reembolso al Estado miembro, de conformidad con las normas estable- cidas en el art(cid:146)culo 4 del Reglamento (CE) no 296/96 de la Comisi(cid:155)n (1). igual al 15 % del El contrato o convenio s(cid:155)lo podr(cid:145) celebrarse previo 2. dep(cid:155)sito de una garant(cid:146)a, importe m(cid:145)ximo financiado por la Comunidad, destinada a garan- tizar la correcta ejecuci(cid:155)n del mismo. Esta garant(cid:146)a se constituir(cid:145) con arreglo a las condiciones establecidas en el t(cid:146)tulo III del Reglamento (CEE) no 2220/85 de la Comi- si(cid:155)n (2). No obstante, en caso de que el contratante sea un orga- nismo de derecho p(cid:156)blico, o si act(cid:156)a bajo su tutela, el organismo competente podr(cid:145) aceptar una garant(cid:146)a escrita de la autoridad de tutela, equivalente al porcentaje a que se refiere el p(cid:145)rrafo primero, siempre que dicha autoridad se haga cargo, — del compromiso de velar por la correcta ejecuci(cid:155)n de las obligaciones suscritas, y — de comprobar que las cantidades percibidas se han utilizado efectivamente para ejecutar dichas obliga- ciones. La prueba del dep(cid:155)sito de esta garant(cid:146)a deber(cid:145) llegar al organismo competente antes de la expiraci(cid:155)n del plazo contemplado en el p(cid:145)rrafo segundo del apartado 1. 3. La exigencia principal en el sentido del art(cid:146)culo 20 del Reglamento (CEE) no 2220/85 ser(cid:145) la ejecuci(cid:155)n de las medidas que figuren en el contrato. 4. En el caso de contratos o convenios de duraci(cid:155)n plurianual, la garant(cid:146)a se calcular(cid:145) sobre la base del valor de cada parte anual del contrato. 5. La devoluci(cid:155)n de la garant(cid:146)a estar(cid:145) supeditada a la comprobaci(cid:155)n por parte del Estado miembro de la ejecu- ci(cid:155)n, en los plazos fijados, de las acciones previstas en el contrato o convenio o durante el per(cid:146)odo anual aplicable. (1) DO L 39 de 17. 2. 1996, p. 5. (2) DO L 205 de 3. 8. 1985, p. 5. Todos los centros, organismos u organizaciones de 6. productores responsables de la ejecuci(cid:155)n de las acciones deber(cid:145)n presentar al Estado miembro, en un plazo de dos meses a partir de la fecha final fijada para la ejecuci(cid:155)n, un informe pormenorizado sobre la utilizaci(cid:155)n de la financia- ci(cid:155)n comunitaria concedida y sobre los resultados de las acciones en cuesti(cid:155)n. En caso de que este informe se presente una vez transcurrido el plazo fijado de dos meses, se retendr(cid:145) el 3 % de la contribuci(cid:155)n comunitaria por acci(cid:155)n por cada mes comenzado tras la expiraci(cid:155)n de dicho plazo. Art(cid:146)culo 6 1. Dentro de los treinta d(cid:146)as naturales siguientes a la firma del contrato, el contratista podr(cid:145) presentar al orga- nismo competente una solicitud de anticipo, acompa(cid:157)ada de la garant(cid:146)a contemplada en el apartado 3. Transcurrido este plazo, ya no podr(cid:145) solicitarse el anticipo. El anticipo podr(cid:145) cubrir como m(cid:145)ximo el 30 % del importe financiado por la Comunidad. 2. El organismo competente deber(cid:145) abonar el anticipo dentro de los treinta d(cid:146)as naturales siguientes a la presen- taci(cid:155)n de la solicitud de anticipo. En caso de retraso, se aplicar(cid:145) el art(cid:146)culo 4 del Reglamento (CE) no 296/96. 3. El pago del anticipo se supeditar(cid:145) al dep(cid:155)sito, por parte del contratista y en favor del organismo competente, de una garant(cid:146)a por un importe igual al 110 % de dicho anticipo constituida de conformidad con las condiciones establecidas en el t(cid:146)tulo III del Reglamento (CEE) no 2220/85. No obstante, en caso de que el contratista sea un orga- nismo de derecho p(cid:156)blico o si act(cid:156)a bajo su tutela, el organismo competente podr(cid:145) aceptar una garant(cid:146)a escrita de su autoridad de tutela equivalente al porcentaje contemplado en el p(cid:145)rrafo anterior, siempre que esta autoridad se comprometa a desembolsar el importe cubierto por la garant(cid:146)a en el caso de que no se haya establecido el derecho al importe anticipado. 4. La devoluci(cid:155)n de la garant(cid:146)a estar(cid:145) subordinada: — a la presentaci(cid:155)n al Estado miembro en cuesti(cid:155)n de los justificantes de los gastos efectuados, — a la comprobaci(cid:155)n de los justificantes del cumpli- miento de las obligaciones establecidas. Art(cid:146)culo 7 Siempre que se ejecuten las garant(cid:146)as contempladas en los art(cid:146)culos 5 y 6 o se apliquen las retenciones referidas en el apartado 6 del art(cid:146)culo 5, los importes respectivos se dedu- cir(cid:145)n de los gastos de la Secci(cid:155)n de Garant(cid:146)a del Fondo Europeo de Orientaci(cid:155)n y Garant(cid:146)a Agr(cid:146)cola (FEOGA). 11. 3. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 62/11 Art(cid:146)culo 8 1. Los Estados miembros productores participantes en un programa aplicar(cid:145)n un sistema de control que garan- tice que las acciones establecidas en el programa, para las cuales se haya concedido financiaci(cid:155)n, se han ejecutado de forma correcta. Con este fin, los Estados miembros deber(cid:145)n efectuar: — controles administrativos y contables de comproba- ci(cid:155)n de los costes sufragados, — controles, principalmente terreno, para comprobar la conformidad de la ejecuci(cid:155)n de las el acciones convenio o las disposiciones administrativas. con las disposiciones del contrato, sobre el La Comisi(cid:155)n podr(cid:145) solicitar a los Estados miembros cual- quier modificaci(cid:155)n del sistema de control que considere necesaria. 3. Los Estados miembros deber(cid:145)n elaborar un informe sucinto sobre la ejecuci(cid:155)n del programa y las medidas de control y presentarlo a la Comisi(cid:155)n a m(cid:145)s tardar el 1 de octubre siguiente a cada ciclo de producci(cid:155)n. Dicho informe incluir(cid:145) un resumen de las acciones previstas y realizadas, clasificadas seg(cid:156)n las categor(cid:146)as contempladas en el apartado 2 del art(cid:146)culo 2, as(cid:146) como los costes determinados de cada una de ellas y los controles realizados, junto con una evaluaci(cid:155)n de los resultados, de su repercusi(cid:155)n en el medio ambiente y de las dificultades encontradas. 2. Los Estados miembros en cuesti(cid:155)n comunicar(cid:145)n a la Comisi(cid:155)n las medidas de control previstas, simult(cid:145)- neamente con los datos referidos en el apartado 2 del art(cid:146)culo 2. Art(cid:146)culo 9 El presente Reglamento entrar(cid:145) en vigor el s(cid:130)ptimo d(cid:146)a siguiente al de su publicaci(cid:155)n en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas. El presente Reglamento ser(cid:145) obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 10 de marzo de 1999. Por la Comisi(cid:155)n Franz FISCHLER Miembro de la Comisi(cid:155)n


title: Regionkommitténs yttrande om "Meddelande från kommissionen om reglering av konsumenttvister utanför domstol och kommissionens rekommendation om principer som skall tillämpas på de instanser som är ansvariga för förfaranden för reglering av konsumenttvister utanför domstol"

eurovoc_concepts:
consumer movement
consumer protection

text: C 198/56 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 14. 7. 1999 Regionkommitténs yttrande om ”Meddelande från kommissionen om reglering av konsumentt- vister utanför domstol och kommissionens rekommendation om principer som skall tillämpas på de instanser som är ansvariga för förfaranden för reglering av konsumenttvister utanför domstol” BAKGRUND (1999/C 198/11) Meddelande från kommissionen om ”Reglering av konsumenttvister utanför domstol” och kommissionens rekommendation om ”Principer som skall tillämpas på de instanser som är ansvariga för förfaranden för reglering av konsumenttvister utanför domstol” (KOM(1998) 198 slutlig, 30. 3. 1998). Presidiets beslut av den 15 juli 1998 att i enlighet med artikel 198c fjärde stycket i EG-fördraget utarbeta ett yttrade i ärendet och att ge utskott 5 — socialpolitik, folkhälsa, konsumentskydd, forskning, turism — i uppdrag att ansvara för det förberedande arbetet. Utkastet till yttrande (CdR 441/98 rev. 1) antaget av utskott 5 den 26 januari 1999 (föredragande: Rupert von Plottnitz). Mot bakgrund av ovanstående antog Regionkommittén följande yttrande vid sin 28:e plenarsession den 10–11 mars 1999 (sammanträdet den 10 mars). 1. Inledning Med utgångspunkt i rådfrågningen om grönboken om utvidg- ning av konsumenters talerätt och reglering av konsumenttvis- ter inom den inre marknaden (1) och den därmed samman- hängande handlingsplanen (2) har kommissionen nu presente- rat ett meddelande om ”Reglering av konsumenttvister utanför domstol” och en rekommendation om ”Principer som skall tillämpas på de instanser som är ansvariga för förfaranden för reglering av konsumenttvister utanför domstol”. 1. 1. Kommissionen har konstaterat att gemenskapens regel- verk på konsumentskyddsområdet har blivit betydligt mer omfattande genom de rättsakter som har utfärdats på detta område. Dessutom har medlemsstaterna utfärdat ett brett spektrum av rättsakter — både inom områden som är harmoniserade och inom områden där någon tillnärmning ännu inte har ägt rum — som ger konsumenterna särskilda rättigheter. 1. 2. Komissionen konstaterar emellertid också att det finns brister inom gemenskapen när det gäller att i praktiken kunna utnyttja de rättsmedel som finns på ett effektivt sätt. En konsument som önskar hävda sina rättigheter inför domstol möter framför allt följande hinder: — Kostnader för juridisk rådgivning, domstolshandläggning och sakkunnigutlåtanden. — Långdragna rättsliga förfaranden. — Psykologiska hinder förknippade med de juridiska förfaran- denas komplexa och formella karaktär och svårbegripliga ritualer. (1) KOM(93) 576 slutlig, 16. 11. 1993. (2) KOM(96) 13 slutlig, 14. 2. 1996. 1. 3. Kommissionen konstaterar vidare att om tvister är komplicerade redan på nationell nivå blir de det i ännu högre grad när flera länder är inblandade. I allmänhet tar det rättsliga förfarandet alldeles för lång tid med tanke på det oftast begränsade belopp man tvistar om, och kostnaderna står inte i proportion till detta belopp, vilket leder till att många konsumenter avstår från att hävda sina rättigheter inför domstol. 2. Möjliga lösningar Det finns tre möjliga lösningar, vilka inte utesluter varandra: — Förenkling och förbättring av de rättsliga förfarandena. — Förbättring av kommunikationerna mellan näringsidkare och konsumenter. — Inrättande av förfaranden för reglering av konsumenttvis- ter utanför domstol. 2. 1. Mot bakgrund av att de möjligheter att genomföra förenklade rättsliga förfaranden som redan finns i de flesta medlemsstater, åtminstone när det gäller tvister om ”mindre värden”, uppvisar en rad skillnader, förespråkar kommissionen i sitt förslag möjligheten att reglera konsumenttvister utanför domstol. Detta är ett förslag som kommittén stöder, eftersom konsumenternas möjligheter att hävda sina rättigheter och kommunikationen mellan näringsidkare och konsumenter härigenom förbättras, utan att det samtidigt krävs några ingrepp i de enskilda staternas rättsordningar. 14. 7. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 198/57 2. 2. När det gäller möjligheten att införa förfaranden som handläggs utanför domstol konstaterar kommissionen att det numera finns en mängd mekanismer i Europa som är särskilt inriktade på att reglera tvister i konsumentfrågor. Det rör sig ibland om förfaranden som kompletterar eller förbereder för de rättsliga förfarandena, till exempel medling eller förlikning. Ibland har man tillgång till andra mekanismer, till exempel skiljedomsförfaranden. 2. 2. 1. Kommissionen konstaterar vidare att även förfaran- den utanför domstol måste ge vissa minimigarantier för att säkerställa en korrekt rättsskipning, och framför allt för att förstärka konsumenternas förtroende för systemet. 2. 3. 2. 3. Den kontradiktoriska principen. Effektivitetsprincipen (vilken bland annat skall ga- 2. 3. 2. 4. ranteras genom att det inte föreligger något tvång för konsu- menten att företrädas av ombud, genom att förfarandet är kostnadsfritt eller har en rimlig kostnad, genom en snabb behandling, samt genom långtgående befogenheter för den behöriga instansen för tvistreglering). 2. 3. 2. 5. Legalitetsprincipen (vilken bland annat skall garan- teras genom iakttagande av tvingande rättsregler i den stat där instansen har sitt säte, samt tvånget att motivera de beslut som fattas). 2. 3. I meddelandet föreslår kommissionen därför två initia- förbättra den rådande (och för medborgarna tiv för att oöverskådliga) situationen när det gäller konsumenternas möjligheter att hävda sina rättigheter. Regionkommittén anser det viktigt att understryka att det utomrättsliga organet skall besluta inte bara i full överensstäm- melse med lag och rätt utan också strikt följa rättviseprincipen, om de inblandade så önskar. 2. 3. 1. För det första skall dialogen mellan konsumenter och näringsidkare förbättras genom att man inför en europeisk reklamationsblankett för konsumenter, med gränsöverskridan- de giltighet, så att tvister kan göras upp i godo omedelbart efter det att de har uppkommit. 2. 3. 2. 6. Frihetsprincipen (vilken bland annat skall garante- ras genom att konsumenterna inte fråntas sin rätt att vända sig till domstol, även i de fall då åtaganden i syfte att upphäva denna rätt gjorts innan tvisten uppstod). För den händelse det inte går att komma fram till någon lösning på detta sätt skulle blanketten kunna användas för att direkt inleda ett förfarande utanför domstol, eventuellt genom att helt enkelt lämna in denna reklamationsblankett. Blanketten har utarbetas i samarbete med medlemsstaterna och skall vara ett hjälpmedel för konsumenterna så att de kan formulera sina krav på ett adekvat sätt. Det hela är tänkt att vara ett tvåårigt pilotprojekt. 2. 3. 2. För det andra skall man slå fast de principer som föreslås i kommissionens rekommendation när det gäller reglering av konsumenttvister i instanser utanför domstol. Rekommendationen gäller uteslutande för förfaranden som, oberoende av vad de kallas, innebär att man med hjälp av en aktivt ingripande tredje part skall finna för parterna bindande lösningar för att reglera en tvist. Kommissionen anger framför allt följande vägledande prin- ciper: 2. 3. 2. 1. Principen om den beslutsfattande instansens obe- roende (vilken bland annat skall garanteras genom att den utsedda personen har sakkunskap, tillräckligt lång mandatpe- riod och saknar personliga band till de berörda parterna). 2. 3. 2. 2. Principen om förfarandets öppenhet (vilken bland annat skall garanteras genom informationsplikt om de typer av tvister som kan behandlas vid instansen för reglering av tvister utanför domstol och eventuella gränser för dess geografiska täckning, om de regler som gäller för förfarandet, om kostnaderna och om beslutens juridiska värde, samt genom periodiska rapporter över fattade beslut. 2. 3. 2. 7. Representationsprincipen, som innebär att parter- na när som helst under förfarandet kan låta sig företrädas av en annan person. 3. Allmänna kommentarer 3. 1. Konsumentskyddets betydelse för medborgarna på inre mark- naden I sitt yttrande av den 17 maj 1994 (1) om grönboken 3. 1. 1. om konsumenters talerätt och reglering av konsumenttvister inom den inre marknaden stödde ReK kommissionens uppfatt- ning att konsumentskyddet hänger samman med det ”europeis- ka byggets trovärdighet”, och kommittén betonade att inre marknaden endast kan bli helt funktionsduglig om de europeis- ka medborgarna kan känna fullt förtroende för att eventuella problem kan lösas genom en snabb och effektiv reglering av tvister. Kommittén har vidare hävdat att det europeiska konsument- skyddet har fått en ny, ”gemenskapsomfattande” dimension när det gäller gränsöverskridande tvister. Mot bakgrund av detta, och med anledning av att det råder osäkerhet om huruvida konsumenternas rättigheter är tillräckligt skyddade, har kommittén uppmanat kommissionen att sätta upp frågan om konsumenternas möjligheter att hävda sina rättigheter och om reglering av rättstvister på sin prioriteringslista, samt att till fullo utnyttja de nya möjligheter som artikel 129a i EG-fördraget erbjuder. (1) CdR 47/94 — EGT C 217, 6. 8. 1994, s. 29. C 198/58 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 14. 7. 1999 3. 1. 2. I detta sammanhang bör det påpekas att såväl Maastrichtfördraget som numera också Amsterdamfördraget (i den nya artikeln 153) ger konsumentskyddet en varaktigt förstärkt ställning och eftersträvar eller garanterar en hög nivå i jämförelse med det tidigare rättsliga läget. Inre marknaden har medfört fördelar för konsumen- 3. 1. 3. terna, men framför allt även för näringsidkarna, vilket är mycket välkommet. Enligt ReK:s uppfattning är det viktigt att konsumenterna på den europeiska inre marknaden kan räkna med förfaranden för att lösa tvister utanför domstol som i huvudsak är enhetliga. Det är också nödvändigt att konsumen- terna och deras organisationer skaffar sig bättre kännedom om sina handlingsalternativ både inför domstol och inför instanser utanför domstol. För övrigt vore det av värde att företagen ansluter sig till systemen för att lösa konflikter utanför rättsväsendet som ett tecken på deras tjänsters kvalitet. 3. 2. Kontroll av förenligheten med artikel 3b andra och tredje stycket i EG-fördraget Inte minst för att värna om de lokala och regionala myndighe- ternas behörighet måste såväl den europeiska reklamations- blanketten för konsumenter som principerna för instanser för reglering av tvister utanför domstol underkastas en kontroll beträffande förenligheten med artikel 3b andra och tredje stycket i EG-fördraget (subsidiaritetsprincipen och proportio- nalitetsprincipen). 3. 2. 1. ReK stöder den metod som kommissionen har valt och som går ut på att de föreslagna åtgärderna skall genom- föras på frivillig basis och framför allt som tvååriga pilotpro- jekt. 3. 2. 2. Kommittén anser att gemenskapens regelverk ännu inte är så utvecklat att man kan utgå från att konsumentskydds- nivån i stort sett är likvärdig i medlemsstaterna, trots de ansträngningar som gjorts på gemenskapsnivå under senare år — exempelvis genom direktivet av den 19 maj 1998 om förbudsföreläggande för att skydda konsumenternas intressen eller direktivförslaget om försäljning och garantier avseende konsumtionsvaror (1). Å andra sidan upprepar kommittén den uppfattning som redan framfördes i yttrandet om grönboken, nämligen att skillnaderna i de enskilda staternas rättsakter även återspeglar en rik kulturell mångfald av nationella och regionala traditioner som i princip bör bevaras. 3. 2. 3. Mot bakgrund av detta ger vi vårt förbehållslösa stöd till kommissionens avsikt att genom det föreliggande meddelandet framhålla och varaktigt främja möjligheten att reglera tvister utanför domstol. Enligt ReK:s uppfattning gäller detta framför allt på grund av att såväl kostnaderna som den tid som åtgår för förfarandena vid en domstolsprocess i ett stort antal fall inte står i rimlig proportion till det belopp (1) KOM(95) 520 slutlig. tvisten gäller i samband med nationella och framför allt gränsöverskridande tvister. Dessutom tenderar tvistreglerings- mekanismer utanför domstol oftare att reagera mer flexibelt på de speciella situationer som kan uppkomma i de enskilda fallen, och på så sätt vinner de större acceptans hos de berörda parterna. Detta illustreras tydligt av de framgångar som de internationella skiljeinstanserna för kommersiella frågor har haft. Vidare kan man här beakta lokala och regionala särdrag, till exempel när det gäller utbuds- och efterfrågestrukturer för varor och tjänster av olika slag. 3. 2. 4. Det förstärkta stöd till reglering av tvister utanför domstol som kommissionen föreslår ligger för övrigt även i linje med diskussioner och förfaranden som redan pågår i medlemsstaterna. I Danmark, Sverige och Finland behandlas de flesta konsu- menttvister i reklamationsnämnder som har förvaltningsmyn- dighetsstatus och som fattar beslut genom ett skriftligt förfar- ande som är detaljreglerat i lagstiftningen. I Belgien och Nederländerna kännetecknas rättsläget av att det inrättats ”tvistregleringskommissioner” som även de i huvudsak använder sig av ett skriftligt förfarande och vars utlåtanden är bindande för de berörda parterna. I Storbritannien och Irland finns det däremot ”privata ombuds- män” som bland annat är verksamma som skiljedomare inom bank- och försäkringsväsendet och som omfattas av vissa minimibestämmelser. I Spanien tillämpar man sedan år 1993 ett speciellt skiljedoms- förfarande i konsumentfrågor (sistema arbitral del consumo), enligt vilket partssammansatta organ fattar beslut under ordfö- randeskap av en förvaltningsrepresentant. Dessa beslut är bindande. I Frankrike finns det vid tvister som gäller högst 13 000 franska franc möjlighet att använda sig av ett förenklat förfarande vid ”tribunal d’instance” med hjälp av en standardiserad blankett. I Tyskland har de skiljedoms- och förlikningsorgan som förekommer inom handels- och hantverkssektorn vuxit fram på initiativ av berörda näringslivsorganisationer, och i vissa fall även i samarbete med konsumentorganisationerna. Det förekommer organ av olika slag, till exempel sådana som har mandat med ett rättsligt fastställt medlingsuppdrag (exempel- vis hantverkskamrarna), branschföreningar med ett typiskt egenintresse (exempelvis motorbranschens skiljedomsorgan), konsumentskyddsorgan som erbjuder medling och rådgivning (exempelvis konsumentrådgivning i samband med produktfel) och partssammansatta organ där motpartens organisation deltar (exempelvis hyresförlikningar). 14. 7. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 198/59 4. Särskilda kommentarer 4. 1. En europeisk reklamationsblankett för konsumenten 4. 1. 1. Om syftet med den standardblankett som kommis- sionen föreslår är att hjälpa konsumenten att precisera sina anspråk och därmed underlätta en konstruktiv dialog så att tvisten kan göras upp i godo välkomnar kommittén att kommissionen — till skillnad mot vad man föreslår i sin handlingsplan — nu tar avstånd från planerna på att införa standardiserade formulär i de fall då konsumenten på grund av utebliven reaktion från motparten blir tvungen att inleda en rättslig process. Kommittén stöder förslaget om att begränsa reklamationsblankettens användningsområde till förfaranden utanför domstol och att därmed överlåta åt berörda parter att avgöra huruvida tvisten kan lösas genom användandet av blanketten. 4. 1. 2. Å andra sidan bör man hålla i minnet att konsumentt- vister utgör ett komplicerat område och att man i vissa fall kan ifrågasätta om det är möjligt att återge sakförhållandena eller konsumentens anspråk på ett så schematiskt sätt som en blankett innebär. I — avsnittet Vid en närmare granskning av blanketten framgår det dess- utom att dess utformning inbjuder till att kryssa för flera alternativ samtidigt, exempelvis i del ”De uppkomna problemen” — punkterna 5, 6, 7, 26 och 27 rörande bristfälligt uppfyllande av åtaganden, eller under del III — ”Konsumentens krav” — punkterna 36, 39 och 45 rörande åtgärdande av bristerna. Enligt kommittén kan det inte helt uteslutas att detta skapar osäkerhet hos konsumenten, i synnerhet om vederbörande saknar erfarenhet i ekonomiska eller juridiska frågor. Detta gäller i ännu högre grad då man i ”bruksanvisningen” till blanketten hänvisar till att gällande preskriptionsbestämmelser måste respekteras. Särskilt vid gränsöverskridande tvister, då frågan om hur gällande material- rätt skall tillämpas tillkommer, kan ett sådant påpekande — som i sig utgör en viktig och välkommen signal — leda till att konsumenten redan på detta stadium är i behov av juridisk expertis. Detta har sin grund i att konsumenten dels redan från början skall kunna eliminera risken för en eventuell preskribering av sina anspråk — i Tyskland är preskriptionsti- den ca 6 månader från leveransdatum, enligt § 477 i tyska civillagen Bürgerliches Gesetzbuch (BGB) — dels skall kunna avgöra om ett eventuellt erbjudande från motparten om reglering eller kompromisslösning av tvisten är rimlig mot bakgrund av den rättsliga situationen. Man bör sträva efter att de nationella, regionala eller lokala konsumentorganisationer som tillhandahåller reklamationsblanketterna själva skall kunna erbjuda den juridiska rådgivning som krävs för att fylla i dem. 4. 1. 3. Mot bakgrund av vad som framförts ovan förordar Regionkommittén eftertryckligen den föreslagna försöksperio- den på två år. På grundval av de erfarenheter och insikter som erhålls under denna försöksperiod kan man sedan utvärdera blankettens ändamålsenlighet och funktion. Hänsyn skall härvid tas till utvecklingen vad gäller tillnärmning av lagstiftningen på området materiell rätt, i enlighet med det tidigare nämnda förslaget till direktiv om försäljning och garantier avseende konsumtionsvaror. Blanketten ger dock inte konsumenten möjlighet att föreslå näringsidkaren en reglering av tvisten utanför domstol som ett komplement till att göra upp i godo. 4. 2. Principer för instanser med ansvar för reglering av konsument- tvister utanför domstol 4. 2. 1. Om man utgår ifrån att ett gränsöverskridande EU-förfarande för tvistelösning utanför domstol förutsätter en något så när homogen, struktur ger Regionkommittén sitt eftertryckliga stöd till kommissionens förslag att genom infö- randet av fastställda minimikriterier på gemenskapsnivå få till stånd en förenkling och en tillnärmning av sådana förfaranden. Gemensamma principer såväl för regleringen av konsumentt- vister utanför domstol som för de instanser som förfarandet gäller skulle på ett ändamålsenligt sätt bidra till att skapa gynnsamma förutsättningar för att lösa konsumenttvister på inre marknaden. I princip ställer sig därför kommittén positiv till detta, i synnerhet som ett sådant alternativ skall innebära att det varken blir omöjligt eller svårare för konsumenten att vända sig till domstol. 4. 2. 2. Att de instanser som ansvarar för regleringen av konsumenttvister utanför domstol skall vara oberoende ser även Regionkommittén som ett oeftergivligt krav. Mot bak- grund av detta bör man fastställa vilka organ som verkar i enlighet med principen om partssammansättning och förkasta de ”branschförlikningar” som inte respekterar denna princip. För att främja acceptansen för ett fattat beslut ser kommittén det som ett absolut krav att skiljedoms- och förlikningsinstan- ser består av företrädare för marknadens tre huvudaktörer — konsumentorganisationer, företagarorganisationer och myn- digheter — samt att förhandlingarna skall ledas av en oberoen- de person med juridisk utbildning. För att kunna garantera principen om handlingsfrihet bör man se till att de medverkan- de, framför allt på konsumentsidan, i samband med tillämp- ningen av rekommendationerna ges en sådan tidsfrist som tillåter en tillfredsställande utvärdering av resultatet av förhand- lingarna. 4. 2. 3. Målet med insatserna på detta område får dock enligt kommittén aldrig vara att åsidosätta medlemsstaternas mekanismer för reglering av konsumenttvister och att ersätta dessa med nya enhetliga institutioner. De rekommenderade minimikraven skall i stället användas för att i enlighet med kommissionens förslag vid behov ytterligare utveckla de instanser för reglering av konsumenttvister utanför domstol som redan finns på regional och lokal nivå. Enligt kommittén kan man på så sätt säkerställa att vederbörlig hänsyn även i framtiden tas till regionala och lokala särdrag samt att befintliga resurser i konsumenternas intresse utnyttjas så effektivt som möjligt. C 198/60 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 14. 7. 1999 Framför allt bör man inte inkräkta på verksamhetsområdet för befintliga statliga eller kommunala rättsrådgivningsinstanser som redan fungerar effektivt, som till exempel de offentliga instanserna för rättsinformation och förlikning i Hamburg och Bremen. 4. 2. 4. Slutligen ser kommittén även positivt på kommissio- nens planer på att upprätta en gemensam databank för sådana instanser som har ansvar för reglering av konsumenttvister utanför domstol. Syftet med denna databank är att uppnå större öppenhet och högsta möjliga spridningsgrad beträffande dessa instanser. Kommittén räknar här med att den information som samlas in i denna databank bör göra det möjligt att — med utgångspunkt i en av de åtgärder som kommissionen utformat för tillämp- ning av öppenhetsprincipen och i avsikt att uppnå en harmoni- sering vad gäller dessa förfaranden i EU — sprida och öka kännedomen om de förfaranden som tillämpas inom de instanser som har ansvaret för reglering av tvister utanför domstol och om de beslut som dessa organ fattar, samtidigt som man värnar om parternas integritet, samt att denna information med finansiellt stöd från gemenskapen kommer att vara tillgänglig för medlemsstaterna. Dessutom anser kommittén att det är nödvändigt att 4. 2. 5. konsumentorganisationer i framtiden engageras i att på alla nivåer försvara det kollektiva intresset av förfaranden för reglering av tvister utanför domstol, och då inte bara som representanter för enskilda konsumenter utan även som försva- rare av de individuella intressen som förenar en mängd konsumenter som har samma konsumentvillkor på EU:s inre marknad. Bryssel den 10 mars 1999. 5. Slutsatser Kommittén välkomnar kommissionens förslag avseen- 5. 1. de reglering av konsumenttvister utanför domstol, men vill dock betona att detta initiativ i första hand — precis som kommissionen föreslår — bör drivas som ett pilotprojekt under en tvåårsperiod. 5. 2. Ett system för reglering utanför domstol av konsu- menttvister på inre marknaden bidrar till den öppenhet som krävs för att trygga de medborgerliga rättigheterna på inre marknaden, och som dessutom kan vara en lämplig väg för att öka medborgarnas acceptans för den europeiska integrationen. 5. 3. Det är kommitténs uppfattning att fortsatta åtgärder avseende konsumentens rätt att väcka talan inte heller framde- les får ha som mål att ersätta de mekanismer för reglering av tvister som redan finns i medlemsstaterna med nya europeiska instanser. Man borde snarare sträva efter att anpassa de befintliga instanserna efter de europeiska minimikriterier som redan finns respektive håller på att utvecklas. 5. 4. Kommittén anser slutligen att kommissionsmeddelan- dets förslag angående reglering av konsumenttvister utanför domstol även skall ges adekvat finansiellt stöd. Kommittén ser följaktligen positivt på att det i december 1998 fattades beslut om Europaparlamentets och rådets förslag om en allmän ram för gemenskapens insatser till förmån för konsumenterna — enligt vilket det bland annat planeras ett ekonomiskt stöd till den konsumentpolitik som medlemsstaterna bedriver. Kommittén hoppas nu även att denna konsumentpolitik skall genomföras snarast möjligt. Regionkommitténs ordförande Manfred DAMMEYER


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 527/1999 af 10. marts 1999 om fastsættelse af det maksimale restitutionsbeløb ved udførsel af hvidt sukker i forbindelse med den 30. dellicitation under den løbende licitation omhandlet i forordning (EF) nr. 1574/98

text: 11. 3. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 62/7 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 527/1999 af 10. marts 1999 om fastsættelse af det maksimale restitutionsbeløb ved udførsel af hvidt sukker i forbindelse med den 30. dellicitation under den løbende licitation omhandlet i forordning (EF) nr. 1574/98 KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 1785/81 af 30. juni 1981 om den fælles markedsordning for sukker (1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1148/98 (2), særlig artikel 17, stk. 5, andet afsnit, litra b), og og den forventede udvikling p(cid:134) markedet for sukker i Fællesskabet og p(cid:134) verdensmarkedet; efter gennemgang af tilbuddene bør de bestemmelser, der er nævnt i artikel 1, fastsættes for den 30. dellicitation; de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomit(cid:130)en for Sukker (cid:190) ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: I henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 1574/98 af 22. juli 1998 om en løbende licitation med henblik p(cid:134) fastsættelse af en eksportafgift og/eller eksportrestitution foranstaltes dellicitationer med for hvidt henblik p(cid:134) eksport af dette sukker; sukker (3), i henhold til bestemmelserne i artikel 9, stk. 1, i forord- ning (EF) nr. 1574/98, fastsættes der i p(cid:134)kommende tilfælde for den p(cid:134)gældende dellicitation et maksimalt restitutionsbeløb især under hensyntagen til situationen Artikel 1 For den 30. dellicitation for hvidt sukker, ifølge forord- ning (EF) nr. 1574/98, fastsættes maksimumseksportresti- tutionen til 51,140 EUR/100 kg. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft den 11. marts 1999. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 10. marts 1999. P(cid:134) Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 177 af 1. 7. 1981, s. 4. (2) EFT L 159 af 3. 6. 1998, s. 38. (3) EFT L 206 af 23. 7. 1998, s. 7


title: Resolução legislativa que contém o parecer do Parlamento Europeu sobre a proposta de directiva do Conselho que altera a Directiva 91/440/CEE relativa ao desenvolvimento dos caminhos-de-ferro comunitários (COM(98)0480 C4-0561/98 98/0265(SYN)) (Processo de cooperação: primeira leitura)

eurovoc_concepts:
common transport policy
freedom to provide services
rail transport
trade licence
transport company


title: Regionsudvalgets udtalelse om «Kommissionens meddelelse om udenretslig bilæggelse af tvister på forbrugerområdet og Kommissionens henstilling om de principper, der finder anvendelse på organer med ansvar for udenretslig bilæggelse af tvister på forbrugerområdet»

text: C 198/56 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 7. 1999 Regionsudvalgets udtalelse om »Kommissionens meddelelse om udenretslig bilæggelse af tvister på forbrugerområdet og Kommissionens henstilling om de principper, der finder anvendelse på organer med ansvar for udenretslig bilæggelse af tvister på forbrugerområdet« REGIONSUDVALGET har — (1999/C 198/11) under henvisning til Kommissionens meddelelse om udenretslig bilæggelse af tvister på forbrugerområdet og Kommissionens henstilling om de principper, der finder anvendelse på organer med ansvar for udenretslig bilæggelse af tvister på forbrugerområdet (KOM(1998) 198 endelig udg. ) af 30. 3. 1998, under henvisning til præsidiets beslutning af 15. juli 1998 om at afgive udtalelse i henhold til artikel 198 C, stk. 4, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og henvise det forberedende arbejde til Underudvalg 5 »Social- og Arbejdsmarkedspolitik, Sundhedsvæsen, Forbrugerbeskyttelse, Forskning, Turisme«, under henvisning til Underudvalg 5’s forslag til Regionsudvalgets udtalelse (CdR 441/98 rev. 1), som blev vedtaget den 26. januar 1999 med Rupert von Plottnitz som ordfører — på den 28. plenarforsamling den 10. -11. marts 1999 (mødet den 10. marts) vedtaget følgende udtalelse. 1. Indledning Under henvisning til høringerne i forbindelse med grønbogen om forbrugernes klagemuligheder og om bilæggelse af tvister på forbrugerområdet inden for enhedsmarkedet (1) og den efterfølgende handlingsplan (2) har Kommissionen nu forelagt en meddelelse om udenretslig bilæggelse af tvister på forbruge- rområdet og en henstilling om de principper, der finder anvendelse på organer med ansvar for udenretslig bilæggelse af tvister på forbrugerområdet (KOM(1998) 198 endelig udg. af 30. 3. 1998). Kommissionen konstaterer endvidere, at disse proble- 1. 3. mer allerede opstår, når der er tale om et indenlandsk mellemværende, men at de øges, når der er tale om tvister med international dimension. Generelt varer sagsbehandlingen afgjort for længe, og sagsomkostningerne er ude af proportion med sagernes begrænsede økonomiske omfang. Resultatet er, at mange forbrugere afstår fra at gøre deres rettigheder gældende ved domstolene. 1. 1. Kommissionen konstaterer ganske vist, at vedtagelsen af EU-bestemmelser har øget forbrugerbeskyttelsen betydeligt; dertil kommer, at medlemstaterne både på harmoniserede områder og på områder, hvor der endnu ikke er foretaget nogen tilnærmelse, har vedtaget en bred vifte af bestemmelser, som giver forbrugerne specifikke rettigheder. Som løsningsmuligheder drøftes tre fremgangsmåder: — Forenkling og forbedring af de retslige procedurer, 2. Løsningsmuligheder 1. 2. På den anden side konstateres der også på EU-plan hindringer for, at rettighederne rent faktisk kan håndhæves effektivt. En forbruger, der ønsker at gøre sine rettigheder gældende for en domstol, hæmmes især af: — De udgifter, der er forbundet med advokatbistand, retsge- byrer og ekspertbistand, — Retssagens varighed, — Barrierer af psykologisk art og forståelsesvanskeligheder på grund af de meget komplekse og formelle retsprocedurer. (1) KOM(93) 576 endelig udg. af 16. november 1993. (2) KOM(96) 13 endelig udg. af 14. februar 1996. — Forbedring af kommunikationen mellem de erhvervsdri- vende og forbrugerne, — Indførelse af udenretslige procedurer til bilæggelse af forbrugertvister. 2. 1. Efter at have konstateret, at de muligheder, der allerede findes i de fleste medlemsstater for at gennemføre forenklede retssager i hvert fald for så vidt angår bagatelagtige tvister, er forskellige, beskæftiger Kommissionen sig derefter i sit forslag med udenretslig bilæggelse af forbrugertvister. Det må hilses velkommen, da der dermed tages fat på muligheden for, at forbrugerne får lettere adgang til at kunne gøre deres rettighe- der gældende, samt på en forbedring af kommunikationen mellem de erhvervsdrivende og forbrugerne, uden at der samtidig gribes ind i medlemsstaternes traditionelle retsproce- durer. 14. 7. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 198/57 2. 2. Hvad angår muligheden for at indføre udenretslige procedurer konstaterer Kommissionen, at der i Europa findes en række udenretslige mekanismer, der specielt er beregnet på bilæggelse af tvister på forbrugerområdet. Dels er der tale om procedurer, der supplerer eller går forud for de retslige procedurer, som f. eks. mægling eller forlig, dels alternative ordninger, f. eks. voldgift. 2. 3. 2. 3. Princippet om kontradiktion. Princippet om effektivitet (sikres bl. a. derved, at der 2. 3. 2. 4. ikke er pligt til at anvende juridisk bistand, ingen eller moderate gebyrer, hurtig sagsafvikling samt vidtrækkende kompetence til det mæglende organ). 2. 2. 1. Kommissionen konstaterer endvidere, at også uden- retslige procedurer må give et minimum af garantier for at sikre en »korrekt retspleje« og for især at øge forbrugernes tillid til disse ordninger. 2. 3. 2. 5. Princippet om lovlighed (sikres bl. a. ved krav om overholdelse af de præceptive beskyttelsesforanstaltninger i organets etableringsland og obligatorisk angivelse af en be- grundelse for afgørelsen). I sin meddelelse foreslår Kommissionen derfor to 2. 3. initiativer for at forbedre forbrugernes nuværende uoverskueli- ge muligheder for at gøre deres rettigheder gældende: For det første skal 2. 3. 1. indførelse af et internationalt gyldigt »europæisk klageskema for forbrugere« forbedre dialo- gen mellem forbrugerne og de erhvervsdrivende med henblik på at finde en mindelig løsning på uoverensstemmelsen umiddelbart efter dens opståen. Løses problemet ikke på denne måde, overvejes det derefter at anvende klageskemaet til at indlede en udenretslig procedure, eventuelt alene ved at indgive klageskemaet. Klageskemaet, der er udarbejdet på grundlag af forudgående konsultationer med medlemsstaterne, skal udgøre en »håndsrækning« til forbrugerne, således at de kan formulere deres »begæring« mere målrettet, og indføres i første omgang som et pilotprojekt for 2 år. For det andet foreslår Kommissionen i sin henstilling, 2. 3. 2. at der fastsættes principper for, hvorledes udenretslige organer til bilæggelse af forbrugertvister skal fungere. Henstillingen vedrører udelukkende procedurer, hvor — uaf- hængigt af procedurens betegnelse — en tredjemand intervene- rer aktivt for at finde en løsning, der er bindende for parterne. Kommissionen opstiller hovedsageligt følgende principper: 2. 3. 2. 1. Princippet om det mæglende organs uafhængighed (skal bl. a. sikres ved hjælp af faglig kompetence og mandatets varighed, ligesom personlige relationer til parterne ikke må forekomme). 2. 3. 2. 2. Princippet om åbenhed (skal bl. a. sikres ved hjælp af informationspligt vedrørende organets faglige og geografiske kompetence, procedureregler, gebyrer og afgørelsens retlige status samt regelmæssig offentliggørelse af rapporter om trufne afgørelser). Regionsudvalget finder det vigtigt at understrege, at udenretsli- ge organer skal fuld overensstemmelse med lov og ret, men også under hensynta- gen til billighedsprincippet, såfremt de berørte parter ønsker det. træffe deres afgørelser ikke blot i Princippet om frihed (sikres bl. a. ved at forbrugeren 2. 3. 2. 6. ikke kan fraskrive sig muligheden for at indbringe en sag for domstolene, så længe tvisten ikke er opstået). 2. 3. 2. 7. ethvert trin i proceduren. Princippet om repræsentation ved tredjemand på 3. Generelle bemærkninger 3. 1. Forbrugerbeskyttelsens betydning for borgerne i det indre marked 3. 1. 1. I tråd med Kommissionens udsagn om, at forbruger- beskyttelse er af afgørende betydning for den europæiske integrations troværdighed, har Regionsudvalget i sin udtalelse af 17. maj 1994 (1) om Grønbog om forbrugernes klagemulig- heder og om bilæggelse af tvister på forbrugerområdet inden for enhedsmarkedet understreget, at skal enhedsmarkedet virke efter hensigten, er det nødvendigt, at de europæiske borgere har den tilstrækkelige tillid til det, fordi de ved, at eventuelle problemer kan løses via hurtig og effektiv bilæggelse af tvister. Regionsudvalget var desuden af den opfattelse, at forbrugerbe- skyttelsen, særlig i forbindelse med grænseoverskridende tvi- ster, har fået en ny »europæisk« dimension. På denne baggrund og da der herskede usikkerhed om, hvorvidt forbrugernes rettigheder beskyttes effektivt, opfordrede Regionsudvalget Europa-Kommissionen til at prioritere problemet med forbru- gernes klagemuligheder og bilæggelse af tvister på forbruge- rområdet inden for enhedsmarkedet og i den forbindelse fuldt ud at udnytte de nye muligheder, der er givet med EU-traktatens artikel 129 A. (1) CdR 47/94 — EFT C 217 af 6. 8. 1994, s. 29. C 198/58 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 7. 1999 3. 1. 2. I denne forbindelse gøres der opmærksom på, at i forhold til den tidligere retssituation har både Maastricht- traktaten og nu også Amsterdam-traktaten (ny artikel 153) varigt styrket forbrugerbeskyttelsen i retning af opnåelse eller sikring af et højt niveau. Det indre marked har bragt forbrugerne, men sande- 3. 1. 3. lig også de erhvervsdrivende, fordele, hvilket hilses velkom- men. Efter Regionsudvalgets opfattelse må en forbruger på det europæiske indre marked kunne forlade sig på, at der findes en i vidt omfang harmoniseret udenretslig procedure til bilæggelse af forbrugerretlige uoverensstemmelser. Det er også nødvendigt, at forbrugerne og deres organisationer får bedre kendskab til de muligheder, de har for at tage affære enten ad rettens vej eller via udenretslige instanser. Endvidere vil det være nyttigt at fremhæve virksomhedernes tilslutning til de udenretslige kanaler til bilæggelse af tvister som et kvalitets- mærke for den service, de yder. 3. 2. Efterprøvning af, om EF-traktatens artikel 3 B, stk. 2 og 3, er overholdt Ikke mindst af hensyn til bevarelsen af regionernes og kommu- nernes kompetenceområder må det undersøges, om såvel »det europæiske klageskema for forbrugere« som principperne for organer med ansvar for udenretslig bilæggelse af tvister på forbrugerområdet er i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 3 B, stk. 2 og 3 (subsidiaritetsprincippet og proportiona- litetsprincippet). Regionsudvalget godkender Kommissionens forslag 3. 2. 1. om at indføre de foreslåede foranstaltninger på frivillig basis og især som pilotprojekt for to år. 3. 2. 2. Regionsudvalget er af den opfattelse, at EU’s bestem- melser, trods de senere års bestræbelser på EU-plan — f. eks. direktiv af 19. maj 1998 om søgsmål med påstand om forbud på området beskyttelse af forbrugernes interesser eller direktivforslaget om køb af forbrugsvarer og forbrugsgaranti- er (1)— endnu ikke er så udviklet, at man kan gå ud fra, at der findes et tilnærmelsesvist ensartet beskyttelsesniveau for forbrugerne i de forskellige medlemsstater. På den anden side bekræfter Regionsudvalget den opfattelse, som det allerede gav udtryk for i udtalelsen om grønbogen, at forskellene i medlemsstaternes bestemmelser også er udtryk for en rig kulturel mangfoldighed i de nationale og regionale traditioner, som principielt må bevares. 3. 2. 3. På denne baggrund billiger Regionsudvalget uden forbehold Kommissionens udgangspunkt, nemlig at den fore- liggende meddelelse skal lægge vægt på mulighederne for en udenretslig bilæggelse af tvister og fremme dem varigt. Dette gælder så meget desto mere, som hverken omkostningerne eller den tid, som en domstolsprocedure kræver i mange (1) KOM(95) 520 endelig udg. nationale og især grænseoverskridende tvister, længere står i noget rimeligt forhold til sagens økonomiske omfang. Desuden er der en tendens til, at man med udenretslige procedurer i højere grad er i stand til at reagere smidigt på de særlige forhold i det enkelte tilfælde og dermed øge muligheden for de involverede parters accept, således som succesen med voldgiftsretspleje inden for handelsret klart demonstrerer. Hermed kan der endvidere tages hensyn til særlige regionale og lokale forhold, som f. eks. udbuds- eller efterspørgselstruktu- ren i visse former for handel med varer og tjenester. 3. 2. 4. Den styrkelse af den udenretslige bilæggelse af tvister, som Kommissionen foreslår, er i øvrigt i overensstemmelse med overvejelser eller allerede eksisterende procedurer i med- lemsstaterne. I de skandinaviske lande Danmark, Sverige og Finland behand- les de fleste forbrugertvister i såkaldte forbrugerklagenævn, der har status af administrativ myndighed. De træffer afgørelse i en skriftlige procedure, hvis enkeltheder er fastsat ved lov. Retssituationen i Belgien og Holland er kendetegnet ved indførelsen af såkaldte klagekommissioner, der ligeledes i overvejende grad behandler sagerne skriftligt. Deres afgørelse er bindende for de parter, der har underkastet sig denne procedure. I Storbritannien og Irland derimod findes der for bestemte erhvervsgrene såkaldte »private ombudsmen«, der blandt andet anvendes som mæglere inden for bank- og forsikringsvæsen. De er undergivet visse mindstekrav. I Spanien blev der i 1993 indført en særlig voldgiftsprocedure for forbrugeranliggender (»sistema arbitral del consumo«). Disse voldgiftsretter har en repræsentant for forvaltningen som formand og er i øvrigt paritetisk sammensatte. Deres kendelser er bindende. I Frankrig er der i sager af en værdi på op til 13 000 FF mulighed for at gennemføre en forenklet klageprocedure ved »tribunal d’instance« ved hjælp af en standardiseret formular. I Tyskland er de voldgifts- og mæglingsorganer, der findes inden for handel og industri, opstået på initiativ af de pågældende erhvervssammenslutninger, undertiden også i samarbejde med forbrugersammenslutningernes tilsvarende organer. Der findes »mandatmodellen«, som ved lov har fået tildelt en mæglingsfunktion (f. eks. håndværkskamre), »lavsmodellen« med branchetypiske egeninteresser (f. eks. bilin- dustriens voldgiftsorganer), »forbrugerbeskyttelsesmodellen« med mæglings- og rådgivningstilbud (f. eks. forbrugerrådgiv- ning i tilfælde af mangelfulde produkter) samt »partnerskabs- modellen« med deltagelse af modpartens sammenslutninger (f. eks. mægling inden for lejemål). 14. 7. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 198/59 4. Særlige bemærkninger 4. 1. Det europæiske klageskema for forbrugere 4. 1. 1. Regionsudvalget hilser det velkommen, at Kommis- sionen med sit forslag om et standardiseret klageskema har til hensigt at sætte forbrugeren i stand til at formulere sit krav mere målrettet og dermed bidrage til en mindelig bilæggelse af uoverensstemmelsen gennem en konstruktiv dialog, og at Kommissionen — i modsætning til forslaget i handlingsplanen — nu tager afstand fra at gøre det obligatorisk også at anvende standardiserede formularer til indledning af en nødvendig retssag i tilfælde, hvor modparten ikke har reageret. Det hilses velkommen, at klageskemaet kun skal anvendes, når der indledes en udenretslig procedure, eller at det overlades til den pågældende at afgøre, om uoverensstemmelsen kan bilægges ved hjælp af skemaet. 4. 1. 2. På den anden side må der dog også tages hensyn til, at forbrugertvister er et komplekst område, hvor der i det enkelte tilfælde kan herske tvivl om, hvorvidt en formularagtig, i vidt omfang skematisk redegørelse for sagen eller for forbrugerens krav er hensigtsmæssig. F. eks. er skemaet udformet således, at flere felter skal krydses af, f. eks. i »I. Problemer« nummer 5, 6, 7, 26 og 27 om korrekt levering, eller »III. Forbrugerens krav« nummer 36, 39 og 45 om udbedring. Efter Regionsudvalgets opfattelse kan det ikke på forhånd udelukkes, at dette kan resultere i, at forbrugeren føler sig usikker, især hvis han er økonomisk og/eller juridisk uerfaren. Dette gælder så meget mere som det i vejledningen til klageskemaet nævnes, at man skal være opmærksom på de gældende forældelsesfrister. Denne advarsel, der er nødvendig, og som derfor må hilses velkommen, kan føre til, at forbruge- ren, især i grænseoverskridende tvister, hvor der desuden skal tages stilling til, hvilken gældende materiel ret der skal anvendes, allerede på dette stadium får brug for juridisk rådgivning. For det første for på forhånd at tage højde for risikoen for en mulig forældelse af kravene — i Tyskland er forældelsesfristen f. eks. i henhold til § 477 i Bürgerliches Ge- setzbuch (BGB) 6 måneder efter varens levering. For det andet for at kunne vurdere, om modpartens eventuelle forslag til løsning eller kompromis er rimelige i den konkrete juridiske situation. Det bør tilstræbes, at de nationale eller lokale forbrugerrådgivningsorganer, som udleverer klageskemaet, li- geledes kan give den nødvendige juridiske vejledning i udfyldel- sen af skemaet. 4. 1. 3. På denne baggrund går Regionsudvalget derfor ud- trykkeligt ind for, at der som foreslået gennemføres en toårig forsøgsperiode. Den indsigt og de erfaringer, der indhøstes i denne periode, vil gøre det muligt at analysere klageskemaets hensigtsmæssighed og virkemåde. I denne forbindelse skal der desuden tages hensyn til fremskridtene inden for harmoniserin- gen af den materielle ret, således som den f. eks. kommer til udtryk i det allerede nævnte direktivforslag om køb af forbrugsvarer og forbrugsgarantier. Klageskemaet fratager imidlertid forbrugeren muligheden for at foreslå den forret- ningsdrivende en udenretslig bilæggelse af konflikten som alternativ til en mindelig løsning. 4. 2. Principperne for organer med ansvar for udenretslig bilæggelse af tvister på forbrugerområdet 4. 2. 1. Ud fra den opfattelse, at en udenretslig procedure til bilæggelse af tvister, der dækker hele det indre marked, som minimum forudsætter en ansats til homogen struktur, hvis den skal opfylde sin funktion, støtter Regionsudvalget udtrykkeligt Kommissionens forslag om at forenkle og tilnærme den udenretslige procedure ved at opstille visse mindstekrav på europæisk plan. Det hilses principielt velkommen, at der fastlægges fælles principper for den udenretslige bilæggelse af tvister og for de organer, der skal gennemføre disse procedurer, da de på en hensigtsmæssig måde bidrager til at skabe et gunstigt klima for bilæggelse af EU-interne forbrugertvister. Dette gælder ikke mindst, fordi disse tilbud ikke afskærer forbrugeren fra eller gør det sværere for ham at gå rettens vej. 4. 2. 2. Også Regionsudvalget går ud fra, at organernes uafhængighed bør være en absolut betingelse for den udenrets- lige tvistbilæggelse. Derfor må man fastlægge de udenretslige organer ud fra princippet om paritetisk sammensætning og afvise »branchemæglingsorganer«, hvor dette princip ikke overholdes. Af hensyn til accepten af voldgifts- og mæglingsor- ganernes afgørelser anser Regionsudvalget det for absolut nødvendigt, at de sammensættes af repræsentanter for de tre hovedaktører: forbrugerorganisationer, brancheorganisa- tioner og myndighederne, og ledes af en uafhængig jurist. Ved konkretiseringen af henstillingerne bør der desuden af hensyn til sikring af princippet om frihed især på forbrugersiden sørges for, at parterne får en tilstrækkelig lang frist til at gennemgå mæglingsresultatet. 4. 2. 3. Efter Regionsudvalgets opfattelse må formålet med initiativet under ingen omstændigheder være at afskaffe de mæglingsmekanismer, der findes i de forskellige medlemssta- ter, og erstatte dem med nye, harmoniserede institutioner. De anbefalede minimumsstandarder skal snarere benyttes til yderligere at kvalificere de udenretslige mæglingsorganer, der allerede findes i regionerne og kommunerne, i retning af Kommissionens forslag. På den måde kan det bedst sikres, at der også i fremtiden tages rimeligt hensyn til de særlige regionale og lokale forhold, og at forhåndenværende ressourcer udnyttes så effektivt som muligt i forbrugernes interesse. C 198/60 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 7. 1999 Især bør der ikke røres ved arbejdsområdet for eksisterende og effektive statslige eller kommunale juridiske rådgivningsorga- ner som f. eks. det offentlige juridiske informations- og mæg- lingskontor i Hamburg og Bremen. Endelig må det i denne sammenhæng hilses velkom- 4. 2. 4. men, at Kommissionen søger at oprette en central databank for disse organer med det formål at opnå mere åbenhed og en så stor udbredelse som mulig af de udenretslige mæglingspro- cedurer. Regionsudvalget går ud fra, at man ved hjælp af de oplysninger, der samles her, og med udgangspunkt i Kommissionens forslag til, hvorledes princippet om åbenhed kan gennemføres, og med sigte på ensartede procedurer i EU, med finansiel støtte fra EU vil kunne udbrede kendskabet til de procedurer, der gælder for de udenretslige mæglingsinstanser, samt til deres kendelser, uden at krænke privatlivets fred. 4. 2. 5. Regionsudvalget mener, at forbrugerorganisationer på alle niveauer bør kunne inddrages for at forsvare kollektive interesser i udenretslige bilæggelser af tvister, ikke blot som repræsentant for en bestemt forbruger, men for at forsvare de individuelle interesser hos en lang række forbrugere, som er underlagt de samme vilkår på det indre marked. Bruxelles, den 10. marts 1999. 5. Konklusioner Regionsudvalget hilser Kommissionens forslag om 5. 1. forbrugertvister velkommen. Det udenretslig bilæggelse af understreger dog, at dette initiativ i første omgang bør gennemføres som pilotprojekt for en periode af 2 år, således som det foreslås af Kommissionen. 5. 2. Med etableringen af en procedure til udenretslig bilæg- gelse af forbrugertvister på det indre marked ydes der et bidrag til åbenhed, for så vidt angår borgernes rettigheder på det indre marked. Dertil kommer, at en sådan procedure er et velegnet middel til at øge borgernes accept af den europæiske integra- tion. 5. 3. Regionsudvalget er endvidere af den opfattelse, at formålet med de yderligere bestræbelser på at gøre det muligt for forbrugerne at gøre deres rettigheder gældende heller ikke i fremtiden skal være at erstatte medlemsstaternes traditionelle mæglingsmekanismer med nye europæiske organer. Det fore- kommer snarere ønskeligt at kvalificere de nuværende meka- nismer, således at de opfylder de eksisterende eller kommende europæiske minimumsstandarder. Endelig er det Regionsudvalgets opfattelse, at de forslag, 5. 4. der er indeholdt i Kommissionens foreliggende meddelelse om udenretslig bilæggelse af tvister, også i finansiel henseende bør støttes på passende måde. Derfor glæder Regionsudvalget sig over, at Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om etablering af en generel ramme for Fællesskabets aktiviteter til fordel for forbrugerne blev vedtaget i december 1998. Det ville være ønskeligt, om den tilsvarende forbrugerpolitik snart gennemføres. Manfred DAMMEYER Formand for Regionsudvalget


title: Comunicação da Comissão relativa à prorrogação das orientações comunitárias dos auxílios estatais de emergência e à reestruturação concedidos a empresas em dificuldade

eurovoc_concepts:
aid system
aid to undertakings
industrial restructuring

text: 10. 3. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 67/11 de quinze dias œteis a contar da data de recep(cid:136)}o da pre(cid:220) sente carta. Se a Comiss}o n}o receber um pedido fun(cid:220) damentado para esse efeito no prazo prescrito, conside(cid:220) rar‘ que est}o de acordo com a publica(cid:136)}o do texto inte(cid:220) gral da carta. Este pedido e as informa(cid:136)øes referidas su(cid:220) pra, solicitadas pela Comiss}o, dever}o ser enviados por carta registada ou por fax a: Comiss}o Europeia Direc(cid:136)}o(cid:220)Geral da Agricultura (VI) Direc(cid:136)}o ""Legisla(cid:136)øes econ(cid:246)micas agr(cid:242)colas’’ Rue de la Loi/Wetstraat 200 B(cid:220)1049 Bruxelas Fax (32(cid:220)2) 296(cid:216)21(cid:216)51(cid:176). A Comiss}o convida pela presente os outros Estados(cid:220) (cid:220)membros e terceiros interessados a apresentarem as suas observa(cid:136)øes sobre o aux(cid:242)lio em causa, no prazo de um m(cid:240)s a contar da data da presente publica(cid:136)}o, para o se(cid:220) guinte endere(cid:136)o: Comiss}o Europeia Direc(cid:136)}o(cid:220)Geral da Agricultura (VI) Direc(cid:136)}o (cid:133)Legisla(cid:136)øes econ(cid:246)micas agr(cid:242)colas(cid:176) Rue de la Loi/Wetstraat 200 B(cid:220)1049 Bruxelas Fax (32(cid:220)2) 296(cid:216)21(cid:216)51 As observa(cid:136)øes recebidas Unido. ser}o comunicadas ao Reino Comunica(cid:136)}o da Comiss}o relativa { prorroga(cid:136)}o das orienta(cid:136)øes comunit‘rias dos aux(cid:242)lios es(cid:220) tatais de emerg(cid:240)ncia e { reestrutura(cid:136)}o concedidos a empresas em dificuldade (1999/C 67/08) (Texto relevante para efeitos do EEE) A Comiss}o decidiu prorrogar as orienta(cid:136)øes actualmente em vigor dos aux(cid:242)lios estatais de emerg(cid:240)ncia e { reestrutura(cid:136)}o concedidos a empresas em dificuldade (publicadas no JO C 368 de 23. 12. 1994, p. 12, completadas pelas disposi(cid:136)øes aplic‘veis { agricultura e { pesca publicadas no JO C 283 de 19. 9. 1997, p. 2, e prorrogadas pela comunica(cid:136)}o publicada no JO C 74 de 10. 3. 1998, p. 31) at~ { publica(cid:136)}o de novas orienta(cid:136)øes ou, o mais tardar, at~ 31 de Dezembro de 1999