title: Decyzja Rady z dnia 29 kwietnia 1999 r. zmieniająca decyzję 93/383/EWG w sprawie laboratoriów referencyjnych dla monitorowania morskich biotoksyn

eurovoc_concepts:
health control
marine environment
marine life
research body
toxic substance

text: 254 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 03/t. 25 31999D0312 8. 5. 1999 DZIENNIK URZĘDOWY WSPÓLNOT EUROPEJSKICH L 120/37 DECYZJA RADY z dnia 29 kwietnia 1999 r. zmieniająca decyzję 93/383/EWG w sprawie laboratoriów referencyjnych dla monitorowania morskich biotoksyn (1999/312/WE) RADA UNII EUROPEJSKIEJ, PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DECYZJĘ: uwzględniając Traktat ustanawiający Wspólnotę Europejską, w szczególności jego art. 43, Artykuł 1 uwzględniając wniosek Komisji (1); W decyzji 93/383/EWG wprowadza się następujące zmiany: uwzględniając opinie Parlamentu Europejskiego (2), 1) Artykuł 3 otrzymuje brzmienie: uwzględniając opinię Komitetu Ekonomiczno-Społecznego (3), „Artykuł 3 a także mając na uwadze, co następuje: Niniejszym wyznacza się »Laboratorio de biotoxinas marinas del Area de Sanidad« w Vigo jako wspólnotowe laborato- rium referencyjne dla monitorowania morskich biotoksyn. ” (1) (2) (3) (4) Artykuł 3 decyzji 93/383/EWG (4) ustanawia krajowe laboratorium referencyjne dla monitorowania morskich biotoksyn; nazwa przedmiotowego laboratorium została zmieniona; konieczne jest zatem wprowadzenie odpo- wiedniej zmiany art. 3. 2) W art. 4 dodaje się tiret w brzmieniu: „— pomaganie krajowym laboratoriom referencyjnym we wprowadzaniu w życie właściwego systemu zapew- nienia jakości, opartego na zasadach dobrej praktyki laboratoryjnej (GLP) oraz kryteriach EN 45 000;”. Decyzja 93/383/EWG nie obejmuje procedury szybkiej jej Załącznika, należy zatem uwzględnić nowelizacji możliwość nowelizacji Załącznika przez Komisję po notyfikowaniu jej przez Państwa Członkowskiego. Załącznik do decyzji 93/383/EWG ustala wykaz krajo- wych laboratoriów referencyjnych wyznaczonych przez każde dla monitorowania morskich biotoksyn. Państwo Członkowskie 3) Po art. 5 dodaje się artykuł w brzmieniu: „Artykuł 5a Komisja dokonuje zmiany Załącznika do niniejszej decyzji, w miarę potrzeby, po otrzymaniu notyfikacji od Państwa Członkowskiego dotyczącej krajowych laboratoriów referen- cyjnych dla monitorowania morskich biotoksyn. Komisja publikuje wykaz krajowych laboratoriów referen- cyjnych oraz jego aktualizacje w Dzienniku Urzędowym Wspólnot Europejskich. ” przez pierwotnie wyznaczone Laboratoria Belgię, Finlandię, Niemcy, Grecję, Hiszpanię, Włochy, Zjedno- czone Królestwo oraz Szwecję jako krajowe laboratoria referencyjne dla monitorowania morskich biotoksyn przestają spełniać funkcje, do jakich zostały przezna- czone lub w międzyczasie nastąpiła zmiana ich nazwy, zatem Załącznik do decyzji 93/383/EWG należy odpo- wiednio zmienić tak, aby uwzględniał przedłożone przez Państwa Członkowskie notyfikacje dotyczące krajowych laboratoriów referencyjnych, Artykuł 2 Załącznik do decyzji 93/383/EWG zastępuje się tekstem znaj- dującym się w Załączniku do niniejszej decyzji. (1) Dz. U. C 331 z 6. 11. 1996, str. 12 oraz Dz. U. C 189 z 20. 6. 1997, str. 9. (2) Dz. U. C 200 z 30. 6. 1997, str. 257 oraz opinia z dnia 13 kwietnia 1999 r. (dotychczas nieopublikowana w Dzienniku Urzędowym). (3) Dz. U. C 66 z 3. 3. 1997, str. 47. (4) Dz. U. L 166 z 8. 7. 1993, str. 31. Artykuł 3 Niniejsza decyzja wchodzi w życie z dniem jej opublikowania w Dzienniku Urzędowym Wspólnot Europejskich. 03/t. 25 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 255 Niniejsza decyzja skierowana jest do Państw Członkowskich. Artykuł 4 Sporządzono w Luksemburgu, dnia 29 kwietnia 1999 r. W imieniu Rady W. MÜLLER Przewodniczący 256 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 03/t. 25 ZAŁĄCZNIK „ZAŁĄCZNIK Belgia i Luksemburg: — Ministère des Affaires Sociales, de la Santé Publique et de l’Environ- Irlandia — Fisheries Research Center nement Institut Scientifique de la Santé Publique – Louis Pasteur Section Denrées alimentaires Département Pharmaco-Bromatologie Rue Juliette Wytsman 14 B-1050 Bruxelles Dania — The Danish Veterinary and Food Administration Institute of Food Research and Nutrition Mørkhøj Bygade 19 DK-2860 Søborg Niemcy — Bundesinstitut für gesundheitlichen Verbraucherschutz und Veterinärmedizin Postfach 330013 D-14191 Berlin Grecja — Ινστιτούτο Υγιεινής Τροφίµων Θεσσαλoνίκης 28ης Οκτωбρίoυ 80 GR-54627 Θεσσαλoνίκη Hiszpania — Laboratorio de Biotoxinas Marinas Area de Sanidad Estación Marítima s/n E-36271 Vigo Francja — Laboratoire central d’hygiène alimentaire 43, rue de Dantzig F-75015 Paris Abbotstown IRL-Dublin 15 Włochy — Centro Ricerche Marine Viale Vespucci 2 I-47042 Cesenatico (FO) Niderlandy — Postbus 1 Rijksinstituut voor Volksgezondheid en Milieuhygiëne (RIVM) NL-3720 BA Bilthoven Portugalia — Laboratório do Instituto Nacional de Investigaçao das Pescas (INIP) Av. Brasília s/n P-1400 Lisbon Finlandia — Tullilaboratorio/Tullaboratoriet PL/PB 53 FIN-02151 Espoo/Esbo Szwecja — Institutionen för klinisk bakteriologi Göteborgs universitet S-41124 Göteborg Zjednoczone Królestwo — Marine Laboratory P. O. Box 101, Victoria Road UK Aberdeen AB11 9DB”


title: Verordening (EG) nr. 890/1999 van de Commissie van 29 april 1999 betreffende de organisatie van de voorlichtingsacties inzake de etikettering van rundvlees

eurovoc_concepts:
beef
consumer information
labelling

formats: html pdf print

text: 30. 4. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 113/5 VERORDENING (EG) Nr. 890/1999 VAN DE COMMISSIE van 29 april 1999 betreffende de organisatie van de voorlichtingsacties inzake de etikettering van rundvlees DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening (EG) nr. 2071/98 van de Raad van 28 september 1998 betreffende voorlichtingsacties inzake de etikettering van rundvlees (1), en met name op artikel 4, ma’s om de afzet van bepaalde landbouwproducten te bevorderen (5); dat in de onderhavige verordening dus geen desbetreffende voorschriften hoeven te worden opgenomen; (6) Overwegende dat de in deze verordening vervatte maatregelen in overeenstemming z¶n met het advies van het Comit(cid:130) van beheer voor rundvlees, (1) (2) (3) (4) (5) identificatie- Overwegende dat b¶ Verordening (EG) nr. 820/97 van de Raad van 21 april 1997 tot vaststelling van een voor runderen en inzake de etikettering van rundvlees en rundvleesproducten (2) een nieuwe etiketterings- regeling is ingesteld die tot doel heeft de consu- menten extra garanties te bieden; registratieregeling en Overwegende dat in Verordening (EG) nr. 2071/98 is bepaald dat voorlichtingsacties die tot doel hebben de consument in kennis te stellen van de garanties die uit de etiketteringsregeling voor rund- vlees voortvloeien, door de Gemeenschap kunnen worden gefinancierd; Overwegende dat de Commissie volgens de proce- dure van artikel 27 van Verordening (EEG) nr. 805/ 68 van de Raad van 27 juni 1968 houdende een gemeenschappel¶ke ordening der markten in de sector rundvlees (3), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verorde- ning (EG) nr. 1633/98 (4), de l¶st opstelt van de lidstaten die de voorlichtingsacties wensen uit te voeren, en het voor de financiering van deze acties bestemde bedrag bepaalt; Overwegende dat voor de praktische tenuitvoerleg- ging van de geplande voorlichtingsacties uitvoe- ringsbepalingen met betrekking tot de inhoud, de keuze en de uitvoering van de programma’s nodig z¶n; dat in deze uitvoeringsbepalingen rekening moet worden gehouden met de noodzaak overleg te plegen met de betrokken lidstaten; dat daartoe dient te worden bepaald dat de lidstaten de in aanmerking aan de Commissie voorstellen, de controle op de uitvoe- ring van de programma’s uitoefenen en de desbe- treffende betalingen verrichten; te nemen programma’s Overwegende dat het administratieve en financi(cid:137)le beheer van de contracten nu is geregeld b¶ Veror- dening (EG) nr. 481/1999 van de Commissie van 4 maart 1999 tot vaststelling van algemene uitvoe- ringsbepalingen voor het beheer van de program- (1) PB L 265 van 30. 9. 1998, blz. 2. (2) PB L 117 van 7. 5. 1997, blz. 1. (3) PB L 148 van 28. 6. 1968, blz. 24. (4) PB L 210 van 28. 7. 1998, blz. 17. HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 1. De lidstaten die de uitvoering overwegen van de voorlichtingsacties die tot doel hebben de consument in kennis te stellen van de garanties die uit de b¶ Verorde- ning (EG) nr. 820/97 ingestelde communautaire etikette- ringsregeling voor rundvlees voortvloeien, delen dit v(cid:155)(cid:155)r 1 december van elk jaar, en de eerste maal v(cid:155)(cid:155)r 1 mei 1999, aan de Commissie mede. 2. Volgens de procedure van artikel 27 van Verorde- ning (EEG) nr. 805/68 en op basis van de overeenkomstig lid 1 ontvangen gegevens handelt de Commissie v(cid:155)(cid:155)r het begin van elk jaar, en de eerste maal v(cid:155)(cid:155)r 15 mei 1999, als volgt: (cid:190) z¶ stelt de l¶st op van de lidstaten die haar de in lid 1 bedoelde mededeling hebben gedaan; (cid:190) z¶ verdeelt het voor de financiering van deze voorlich- tingsacties en van de evaluatie ervan bestemde bedrag over deze lidstaten, daarb¶ rekening houdend met het in elke verbruik en de productie van rundvlees lidstaat. 3. V(cid:155)(cid:155)r het einde van elk jaar worden de begrotingsra- mingen waarop het voor de financiering van deze maat- regel bestemde totaalbedrag is gebaseerd, aan een heron- derzoek onderworpen. Voor de vaststelling van het voor de financiering van de volgende voorlichtingscampagne bestemde bedrag wordt met het resultaat van dit heron- derzoek rekening gehouden. Artikel 2 inachtneming van de communautaire voor- 1. Met schriften kiest de door elke lidstaat aangewezen instantie, na openstelling voor mededinging met behulp van alle passende middelen en op basis van de ingediende programma’s, het bureau of orgaan dat met de uitvoering van de voorlichtingsacties zal worden belast. Binnen drie maanden na de opstelling van de l¶st van de in artikel 1, (5) PB L 57 van 5. 3. 1999, blz. 8. L 113/6 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 30. 4. 1999 lid 2, bedoelde lidstaten legt z¶ het voorlichtingspro- gramma dat door het gekozen bureau of orgaan is voorge- steld, aan de Commissie voor, welk programma daarb¶ vergezeld gaat van een met redenen omkleed advies over de vraag of het in overeenstemming is met de in artikel 3 vastgestelde voorwaarden. 2. De Commissie onderzoekt de door de lidstaten ingediende programma’s; voor de programma’s die aan de in artikel 3 vastgestelde criteria voldoen, machtigt z¶ elke lidstaat om een contract te sluiten met het bureau of orgaan dat het in aanmerking genomen programma heeft opgesteld, na het Comit(cid:130) van beheer voor rundvlees daarvan in kennis te hebben gesteld. 3. De bevoegde instanties sluiten de contracten op basis van standaardcontracten die de Commissie hun ter beschikking heeft gesteld. Artikel 3 1. In een programma worden ten minste vermeld: (cid:190) een gedetailleerde beschr¶ving van de overwogen voorlichtingsacties, en de verwachte resultaten, (cid:190) voor elke actie, een duidel¶ke en gedetailleerde kostenraming, (cid:190) de aan te wenden middelen, (cid:190) de uitvoeringsterm¶nen en het t¶dschema voor de verschillende acties; de acties moeten worden uitge- voerd binnen twaalf maanden na de datum van onder- tekening van het contract, (cid:190) de derden die eventueel b¶ de uitvoering zullen worden betrokken. Voor de in een programma opgenomen acties geldt 2. het volgende: (cid:190) via deze acties wordt informatie verstrekt over de b¶ Verordening (EG) nr. 820/97 vastgestelde voorwaarden en verplichtingen met betrekking tot het communau- taire etiketteringssysteem, en met name over de traceerbaarheid van het vlees en de door het desbetref- fende controlesysteem geboden garanties, (cid:190) deze acties bl¶ven niet tot het in een enkele lidstaat geldende systeem beperkt, maar behelzen het verstrekken van informatie over het etiketteringssys- teem in z¶n geheel, en met name over het commu- nautaire karakter daarvan. Hiertoe hebben de verschil- lende voorbeelden van etikettering betrekking op verscheidene lidstaten, (cid:190) b¶ deze verwezen, acties wordt niet naar handelsmerken (cid:190) deze acties komen niet in de plaats van reeds lopende soortgel¶ke acties, maar kunnen eventueel wel een uitbreiding daarvan behelzen. Artikel 4 Het bepaalde in Verordening (EG) nr. 481/1999 tot vast- stelling van algmene uitvoeringsbepalingen voor het beheer van de programma’s om de afzet van bepaalde landbouwproducten te bevorderen is van toepassing behoudens andersluidende bepalingen van de onderha- vige verordening. Artikel 5 Deze verordening treedt in werking op de dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepassel¶k in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 29 april 1999. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie


title: Parere del Comitato economico e sociale in merito alla «Proposta di direttiva del Parlamento europeo e del Consiglio relativa a taluni aspetti giuridici del commercio elettronico nel mercato interno"

eurovoc_concepts:
EC Directive
commercial law
distance selling
electronic equipment
proposal (EU)
trade regulations

text: C 169/36 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 16. 6. 1999 3. 7 Ritiene che le possibilità di cooperazione internazionale previste ai sensi dell’articolo 7, secondo paragrafo, della proposta della Commissione limitino eccessivamente la scelta dei paesi che possono parteciparvi. 4. Conclusioni 4. 1. riportate, In conclusione, sopra il Comitato esprime la sua approvazione per il fatte salve le osservazioni Bruxelles, 28 aprile 1999. programma nel suo complesso. Fa notare tuttavia anche che la portata della versione emendata è più restrittiva. Vi è un chiaro e urgente bisogno di realizzare misure per combattere tutte le forme di maltrattamento, quali violenze, abusi e sfruttamento sessuale, ma non si deve trascurare di affrontare le cause della violenza. Un difetto del program- ma sta anche nel non aver presentato la violenza, gli abusi e lo sfruttamento sessuale come una violazione dei diritti umani. La Presidente del Comitato economico e sociale Beatrice RANGONI MACHIAVELLI Parere del comitato economico e sociale in merito alla «Proposta di direttiva del Parlamento europeo e del Consiglio relativa a taluni aspetti giuridici del commercio elettronico nel mercato interno»(1) (1999/C 169/14) Il Consiglio, in data 23 aprile 1999, ha deciso, conformemente al disposto dell’articolo 100a del Trattato che istituisce la Comunità europea, di consultare il Comitato economico e sociale in merito alla proposta di cui sopra. La Sezione «Mercato unico, produzione e consumo», incaricata di preparare i lavori del Comitato in materia, ha formulato il parere sulla base del rapporto introduttivo del relatore Glatz, in data 15 aprile 1999. Il Comitato economico e sociale ha adottato nel corso della 363a sessione plenaria (seduta del 29 aprile 1999), con 115 voti favorevoli, 2 contrari e 6 astensioni, il seguente parere. 1. Introduzione 1. 1. Il commercio elettronico offre nuove possibilità ai cittadini ed all’economia europea: un rafforzamento della crescita economica, la creazione di posti di lavoro, la possibilità di sviluppare nuovi prodotti e mercati, un aumento della competitività delle imprese europee ed un’offerta diversificata di merci e servizi per i consumatori europei. 1. 1. 1. L’effettivo realizzarsi di tali effetti, ad esempio per quanto riguarda l’occupazione, dipende tuttavia da diverse condizioni quadro. Il Comitato chiede alla Commissione di esaminare più attentamente la problematica — soprattutto per quanto riguarda il profilo occupazionale — mediante studi. 1. 1. 2. faranno sentire soprattutto qualora l’Europa riesca ad occupare una posizione valida Gli effetti positivi si (1) GU C 30 del 5. 2. 1999, pag. 4. a livello mondiale, in particolare rispetto agli Stati uniti. Attualmente tuttavia, stando ai dati OCSE, gli Stati uniti producono l’80 % circa del commercio elettronico. E` pertanto essenziale che l’Europa adotti misure che la mettano in grado di poter utilizzare in futuro le possibilità offerte dal commercio elettronico, senza perdere il passo rispetto alla dinamica degli Stati uniti. 1. 2. Per trarre beneficio dalle possibili ripercussioni positive è necessario da un lato rimuovere gli ostacoli giuridici al commercio elettronico e dall’altro creare invece le premesse per una fiducia nel commercio elettronico per gli utilizzatori potenziali dei servizi del commercio elettronico (consumatori, ma anche imprese). Tra le due esigenze va ricercato un equilibrio ottimale. Data la notevole portata della direttiva e dati i complessi nessi con altri settori normativi sarà necessario procedere in maniera estremamente attenta e responsabile. 16. 6. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 169/37 1. 3. L’obiettivo della direttiva è rimuovere gli ostacoli giuridici per stimolare la diffusione del commercio elettronico. Ma se si vuole che i nuovi metodi di vendita a distanza vengano ampiamente accettati dai clienti (consumatori ma anche impre- se), la discussione dovrà venir più chiaramente incentrata — anche nel contesto delle condizioni tecniche del commercio elettronico e della loro fattibilità pratica — sul mantenimento delle norme in materia di protezione del consumatore e dei dati personali previste nel commercio tradizionale. 1. 4. La stragrande maggioranza della società non possiede informazione. attualmente un accesso totale ai servizi di Determinati gruppi, ad esempio gli anziani, non sono raggiun- gibili elettronicamente o ricercano esclusivamente un contatto personale con le controparti commerciali. A parere del Comita- importanti servizi di uso quotidiano (come ad to alcuni esempio la gestione dei conti bancari) dovranno continuare a venire offerti anche in forma non elettronica, per evitare che divengano inaccessibili per determinate fasce della popolazio- ne. Si deve inoltre evitare che mediante l’impiego di nuove tecnologie si creino barriere che ostacolano od impediscono a determinati gruppi della popolazione di partecipare al commercio elettronico. L’obiettivo di una politica europea deve pertanto essere quello di evitare che alcuni gruppi della popolazione non possano accedere ai servizi della società dell’informazione a seguito delle loro carenti possibilità tecni- che, delle scarse conoscenze a disposizione o, rispettivamente, della loro situazione economica. Anche l’istruzione, 1. 4. 1. la formazione e l’educazione dei consumatori rappresentano una premessa essenziale per l’accesso di ulteriori fasce di consumatori ai servizi della società dell’informazione senza che cio` comporti alcun rischio per costoro. 1. 5. Per le forme di distribuzione per le quali è tecnologica- mente assai semplice superare i confini nazionali debbono senza dubbio venir trovate soluzioni globali. E` per questo che recentemente si è sviluppato, a diversi livelli, un intenso dibattito internazionale. La tematica è stata trattata in una serie di convegni e simposi internazionali ai quali hanno partecipato rappresentanti dei governi e degli ambienti interessati. Vanno in particolare ricordate qui le conferenze OCSE di Turku (novembre 1997) ed Ottawa (ottobre 1998), il Consiglio dei ministri G-7 di Bruxelles (febbraio 1995) e quello di Bonn (luglio 1997). Anche l’OMC ha avviato in tale contesto numerosi lavori. Sono stati senz’altro realizzati dei progressi a tale livello, ma sinora i risultati di questi colloqui e negoziati, nella maggior parte dei casi, hanno solamente definito alcuni principi generali. 1. 6. 1. Tra le iniziative in questione figurano ad esempio: • • • • • • la comunicazione su di una «iniziativa europea per il commercio elettronico» (1); la Comunicazione della Commissione al Consiglio, al Parlamento europeo, al Comitato economico e sociale e al Comitato delle regioni: Garantire la sicurezza e l’affidabilità nelle comunicazioni elettroniche — Verso la definizione di un quadro europeo in materia di firme digitali e di cifratura (2); la Proposta di direttiva del Parlamento europeo e del Consiglio relativa a regole comuni sulle firme elettro- niche (3); la Comunicazione della Commissione al Consiglio, al Parlamento europeo, al Comitato economico e sociale e al Comitato delle regioni: La globalizzazione e la società dell’informazione — La necessità di rafforzare il coordina- mento internazionale (4); il «Piano pluriennale d’azione comunitaria per promuovere l’uso sicuro di Internet» (5), proposto allo scopo di rafforza- re la fiducia nelle reti tramite una serie di misure, e che risulta pertanto essere parte delle attività a sostegno del commercio elettronico; anche il Parlamento europeo ha chiesto alla Commissione, nella recente decisione del 14 maggio 1998, di presentare al più presto possibile una proposta di direttiva che possa risolvere questi problemi in maniera coerente. 2. La proposta della Commissione La proposta di direttiva in esame ha lo scopo di porre 2. 1. rimedio all’insicurezza giuridica ed agli ostacoli dovuti alle differenze legislative nazionali, cercando di trovare soluzioni nell’ambito di cinque «questioni di fondo», le quali devono costituire un quadro coerente per il commercio elettronico. 2. 2. La proposta di direttiva riguarda cinque settori: Il fornitori di servizi luogo di stabilimento dei 2. 2. 1. della società dell’informazione: viene definito il luogo di stabilimento. Sono poi vietate procedure di autorizzazione specifiche ai servizi della società dell’informazione e vengono fissati, riguardo le informazioni, i requisiti che il prestatore deve soddisfare per garantire la trasparenza delle sue attività. 1. 6. Per tal motivo, se l’Europa vuole profittare delle opportunità socioeconomiche, vanno avviate iniziative anche a livello europeo. Il dato di fatto che il commercio elettronico comporta modifiche profonde nel commercio e nella vita sociale, ha anche fatto sı` che l’Europa abbia avviato una serie di iniziative volte soprattutto a fissare un quadro chiaro per l’ulteriore sviluppo del commercio elettronico, allo scopo di stimolare investimenti al servizio del commercio elettronico che avranno nell’Unione effetti positivi sulla crescita, la competitività e l’occupazione. (1) COM(97) 157 def. del 16. 4. 1997; Parere del CES: GU C 19 del 21. 1. 1998, pag. 72. (2) COM(97) 503 def. dell’8. 10. 1997; Parere del CES: GU C 157 del 25. 5. 1998, pag. 1. (3) COM(98) 297 def. del 13. 5. 1998; GU C 325 del 23. 10. 1998, pag. 5; GU C 40 del 15. 2. 1999. (4) COM(98) 50 def. del 4. 2. 1998; Parere del CES: GU C 284 del 14. 9. 1998, pag. 6. (5) COM(97) 582 def. , GU C 48 del 13. 2. 1998; Parere del CES: GU C 214 del 10. 7. 1998. pag. 29. C 169/38 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 16. 6. 1999 2. 2. 2. Le comunicazioni commerciali (pubblicità, marke- ting diretto, ecc. ): La proposta definisce la nozione di «comuni- cazione commerciale» e fissa, in proposito, requisiti di traspa- renza. La proposta impone che le comunicazioni commerciali per via elettronica siano chiaramente identificate e che le persone per conto delle quali vengono effettuate siano chiara- mente identificate anch’esse. L’utilizzatore deve altresı` poter chiaramente poter identificare le comunicazioni commerciali non richieste in quanto tali. 2. 2. 3. La conclusione di contratti on-line: Gli Stati membri devono rivedere la loro legislazione in modo che i requisiti di tipo formale non ostacolino l’impiego reale dei contratti elettronici. La proposta, precisando in alcuni casi il momento in cui viene concluso il contratto, dovrebbe permettere anche di eliminare talune incertezze giuridiche. La responsabilità degli intermediari: bisognerebbe 2. 2. 4. precisare la responsabilità dei prestatori di servizi on-line riguardo la trasmissione e lo stoccaggio di informazioni appartenenti a terzi. La proposta prevede una deroga per il prestatore di servizi se questi effettua un «semplice trasporto» e ne limita la responsabilità per quanto riguarda le altre attività «di intermediario». 2. 2. 5. L’attuazione delle normative: Viene incoraggiata l’ela- borazione di codici di condotta su scala comunitaria, e la Inoltre cooperazione amministrativa tra gli Stati membri. dovrebbe venir facilitata l’introduzione di altri sistemi efficaci di composizione delle controversie a livello transnazionale. Dovrebbe essere possibile ricorrere ad un sistema di ricorso extragiudiziale. 3. Osservazioni di carattere generale sulla proposta della Commissione E` indubitabile che la diversità e la poca chiarezza del 3. 1. quadro giuridico ostacolano il commercio elettronico e non permettono di trarre vantaggio dei suoi potenziali effetti positivi. Per tal motivo vanno valutate positivamente le iniziative volte ad offrire una maggior sicurezza giuridica ai prestatori ed agli utenti. 3. 1. 1. La proposta di direttiva viene presentata dalla Com- missione in un momento particolarmente ben scelto, dato che il commercio elettronico e le relative normative giuridiche rappresentano nella maggior parte degli Stati membri dell’U- nione una tematica attualmente in rapida evoluzione. E` evidente — in particolare — lo stretto nesso tematico con la direttiva sulle firme elettroniche (1). 3. 2. La proposta di direttiva presentata dalla Commissione, relativa a taluni aspetti giuridici del commercio elettronico nel mercato interno, ha come obiettivo prioritario l’eliminazione delle barriere giuridiche che potrebbero ostacolare la diffusione su scala europea delle diverse forme di servizi elettronici. 3. 3. Si esprime soddisfazione per le misure di accompagna- mento a protezione dei consumatori previste dalla proposta informazione per il prestatore e (ad esempio l’obbligo di l’introduzione di possibilità di arbitraggio extragiudiziale). Il Comitato ritiene di importanza decisiva che la promozione del (1) COM(97) 503 def. dell’8. 10. 1997; Parere del CES: GU C 157 del 25. 5. 1998, pag. 1 + COM(1998) 297 def. : GU C 325 del 23. 10. 1998, pag. 5; Parere del CES: GU C 40 del 15. 2. 1999, pag. 5. commercio elettronico non metta a repentaglio il livello di protezione dei consumatori. 3. 4. Laddove la materia non lo giustifichi, non debbono esservi condizioni giuridiche quadro differenti per il commer- cio elettronico e per quello tradizionale. Le condizioni quadro dovrebbero risultare neutre dal punto di vista tecnologico. Il fatto che il commercio tradizionale è per sua natura soggetto a regolamentazioni aggiuntive (ad esempio le normative riguardanti gli standard o le regolamentazioni edilizie) puo` portare a discriminazioni e distorsioni della concorrenza. Il Comitato ritiene che tale aspetto debba essere preso in considerazione nelle riflessioni sulla creazione di migliori condizioni quadro per il commercio elettronico. 3. 5. La particolarità della direttiva sta nel fatto che il suo campo di applicazione riguarda settori assai estesi (ad esempio le comunicazioni commerciali ed i contratti elettronici) ma che in ciascun settore specifico sono previste solo armonizzazioni parziali. Le ulteriori normative possono venir adottate a livello nazionale solo dopo una procedura di Comitato (art. 22). 3. 6. Nei settori che non vengono armonizzati dalla diretti- va, ma che tuttavia rientrano nel suo campo di applicazione, vale il principio del paese di origine. Cio` significa che deve venir applicato l’ordinamento giuridico del paese nel quale risiede il prestatore di servizi. La valutazione di fondo è che per il prestatore di servizi è difficile rispettare le condizioni giuridiche dei paesi di destinazione. 3. 6. 1. La direttiva non modifica il diritto comunitario esistente, ma cio` non esclude affatto la possibilità di un conflitto con il diritto comunitario trasposto negli Stati membri. Infatti alcune direttive il cui oggetto è la protezione del consumatore sono state varate nel senso di regolamentazioni minime. L’articolo 14 della direttiva sulla protezione dei consumatori nelle vendite a distanza (2) permette ad esempio agli Stati membri di prevedere o mantenere un livello di protezione più elevato, ed in particolare di proibire nell’interes- se generale vendite a distanza di prodotti o servizi particolari (ad esempio medicine). 3. 6. 2. Il Comitato riconosce in linea di massima il principio del paese di origine, che riduce i costi giuridici per i prestatori di servizi della società dell’informazione e privilegia pertanto questi ultimi, il che è sostanzialmente positivo. Il principio del paese d’origine offre inoltre la possibilità di attuare meglio le norme di protezione dato che la responsabilità spetta alle autorità del paese di origine. l’applicazione di Sul lato della domanda, soprattutto per i consumato- 3. 6. 3. ri, tale principio significa tuttavia venir confrontati a sistemi giuridici diversi, determinanti per quanto riguarda i contenuti, la qualità e la sicurezza giuridica dei servizi della società dell’informazione. Date le differenze dei sistemi nazionali, le condizioni quadro in vigore possono risultare spesso notevolmente diverse. L’attuazione del princi- pio del paese di origine puo` pertanto comportare rischi per il consumatore, dato che viene meno la funzione di tutela della regolamentazione del paese in cui questi risiedono. (2) Direttiva 97/7/CE del 20. 5. 1997: GU L 144 del 4. 6. 1997, pag. 19; Parere del CES: GU C 19 del 25. 1. 1993, pag. 11. 16. 6. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 169/39 3. 6. 4. Dato che i consumatori di uno Stato membro possono non conoscere quali siano i loro diritti in base alle leggi del diverso Stato nel quale risiede il prestatore di servizi, gli Stati membri e la Commissione europea dovrebbero garantire il rapido sviluppo di una rete transfrontaliera di agenzie di protezione dei consumatori, o di ombudsmen, che possano fungere da canalizzazione, eventualmente con funzioni di arbitraggio, per le eventuali dispute tra consumatori di uno Stato membro e prestatori di servizi risiedenti in un altro Stato membro. Una tale rete salvaguarderebbe la concezione del mercato interno ed offrirebbe — rispetto all’accesso alla giustizia — strumenti più semplici, meno costosi e più efficaci per rimediare ad un torto, senza tuttavia che in caso di insoddisfazione venga meno il diritto di avviare una procedura giudiziale. 3. 6. 5. Nonostante la necessità di introdurre semplificazioni il Comitato per il prestatore sia del tutto comprensibile, ritiene che sia necessario procedere con grande senso della responsabilità ed avviare ulteriori riflessioni nella misura in cui continueranno ad esservi carenze di armonizzazione al livello più elevato. Anche il progetto di direttiva ne tiene conto, elencando i settori nei quali il principio generale non puo` essere utilizzato. 3. 6. 6. Il Comitato osserva che potrebbero essere giustificate ulteriori deroghe nei settori nei quali gli ordinamenti giuridici degli Stati membri differiscono notevolmente, o nei quali negli Stati membri la sensibilità dell’opinione pubblica è elevata (ad esempio pubblicità per bambini, giochi d’azzardo a scopo pubblicitario, spedizione di medicinali a distanza, servizi regolamentati). L’applicazione universale del principio del paese di origine, ad esempio nella pubblicità, potrebbe mettere a confronto i consumatori con pratiche pubblicitarie alle quali sinora non erano mai stati esposti. Proprio nei settori più sensibili potrebbe inoltre rivelarsi problematico un «Forum shopping», e cioè la scelta del luogo di stabilimento sulla base della normativa più favorevole al prestatore, soprattutto se si tiene conto del fatto che per le PMI cio` sarebbe solo limitata- mente possibile. Sarebbe pertanto necessario elaborare altri principi, che offrano un assieme di parametri per definire in quali settori debba prevalere il principio del paese d’origine e in quali tale principio, invece, non possa per ora valere. E` ovvio che in tale contesto non debbono venir creati ostacoli al funzionamento del mercato interno. Vanno infine ricercati, in prospettiva, livelli di armonizzazione elevati. 3. 7. Il Comitato osserva che numerose disposizioni della proposta sono ancora formulate in modo confuso e che sono necessarie formulazioni più precise. categorie di servizi classiche. Nel caso di forme multimediali, come gli apparecchi televisivi dotati di un browser Internet, i computer con la possibilità di captare trasmissioni televisive e i radio, confini tra comunicazione individuale e comunicazione di massa saranno via via sempre meno facilmente individuabili. la radiotelefonia e la telefonia vocale via Internet, Il Comitato consiglia quindi di prendere consapevolezza di tale problematica nell’ulteriore elaborazione del progetto di direttiva e di tener conto dei possibili nuovi sviluppi al momento di fissare una volta per tutte le definizioni, allo scopo di garantire che queste non divengano obsolete in tempi brevissimi. 4. 1. 2. La definizione dei «servizi della società dell’informa- zione» comporta inoltre problemi di delimitazione che non sono ancora stati completamenti risolti neppure tenendo conto della direttiva 98/48/CE (2) e soprattutto del suo allegato V. Per una miglior comprensibilità, e per evitare possibili confusioni, la Commissione dovrebbe presentare elenchi positivi ed elenchi negativi per i servizi attualmente esistenti (analogamente a quanto viene fatto nell’allegato V della direttiva succitata). 4. 1. 3. Un’analoga mancanza di chiarezza riguarda la defini- zione di «settore regolamentato», «comunicazioni commerciali» e «fornitore residente». 4. 1. 4. Il concetto di «consumatore» andrebbe definito come segue: «Per consumatore si intende ogni persona fisica residente nella Comunità, che in relazione ai contratti previsti dalla presente direttiva agisce per fini non riconducibili alla sua attività economica o professionale». Sembra particolarmente necessario precisare il cam- 4. 1. 5. po di applicazione della direttiva in esame, poiché darà adito a numerose questioni e riveste un interesse particolare. 4. 2. Articolo 3: Mercato interno L’articolo 3 obbliga lo Stato membro di residenza del 4. 2. 1. prestatore a verificare che le attività di quest’ultimo rispettino la legislazione nazionale («principio del paese di origine»). Le ripercussioni di tale principio sono state già esaminate al punto 3. 6. 4. Osservazioni di carattere particolare 4. 1. Articolo 2: Definizioni 4. 1. 1. Il Comitato fa notare che in seguito allo sviluppo della convergenza tecnica le definizioni possono in taluni casi divenire rapidamente obsolete. Come chiarisce infatti il «Libro verde sulla convergenza tra i settori delle telecomunicazioni, dell’audiovisivo e delle tecnologie dell’informazione e sulle sue implicazioni normative» (1) i mercati convergenti comporteran- no servizi ibridi che riuniranno le caratteristiche di diverse (1) COM(97) 623 def. ; Parere del CES: GU C 214 del 10. 7. 1998, pag. 79. 4. 3. Articolo 4: Superamento del principio di autorizzazione preventiva 4. 3. 1. L’articolo stabilisce che l’accesso ai servizi della società dell’informazione non deve venir condizionato da autorizzazioni specifiche. Dovrebbero tuttavia venir mantenuti gli altri requisiti generali in materia di autorizzazione — come prevede anche la proposta di direttiva. (2) Direttiva 98/48/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 20. 7. 1998, relativa ad una modifica della Direttiva 98/34/CE che prevede una procedura d’informazione nel settore delle norme e delle regolamentazioni tecniche: GU L 217 del 5. 8. 1998, pag. 18. C 169/40 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 16. 6. 1999 4. 4. Articolo 5: Informazioni generali da fornire 4. 4. 1. Il Comitato si felicita che il catalogo degli obblighi minimi di informazione della direttiva sulle vendite a distanza debba venir ampliato con informazioni riguardanti il prestatore di servizi. Il Comitato suggerisce inoltre che venga fatto un riferimento esplicito ai diritti minimi di informazione previsti dalla direttiva, riguardanti la protezione dei consumatori in materia di contratti a distanza, e cioè all’articolo 4 della Direttiva 97/7/CE (1), che elenca le informazioni che debbono venir fornite al consumatore prima della conclusione del contratto, tra le quali figura in particolare anche l’obbligo di informare i consumatori prima della conclusione del contratto, in maniera chiara, precisa e globale, in merito al diritto cui tale contratto è sottoposto, e rispettivamente all’articolo 6, che prevede il diritto di recesso da parte del cliente. Il Comitato ritiene tuttavia che sarebbe opportuno 4. 4. 2. aggiungere ulteriori informazioni, senza tuttavia che cio` risulti eccessivo per il consumatore o per il prestatore (ad esempio per quali regioni sono valide le diverse offerte; per quanto tempo resterà valida l’offerta; i tempi di consegna previsti; le condizioni di assicurazione, le condizioni generali dell’accordo contrattuale). 4. 4. 3. Vanno inoltre forniti avvertimenti specifici relativi alla sicurezza dei prodotti. L’informazione del consumatore sugli eventuali rischi (ad esempio sotto forma di informazioni generali sul prodotto o istruzioni d’uso) rappresenta un criterio importante nel decidere l’acquisto. Nel caso dei prodotti software, i clienti dovrebbero 4. 4. 4. anche venir informati circa le limitazioni alla diffusione, i tempi necessari per lo scaricamento dalla rete (ove possibile) e la situazione in materia di licenze. 4. 5. Articolo 6: Comunicazioni commerciali 4. 5. 1. Nei mezzi di comunicazione di massa tradizionali esiste una suddivisione più o meno chiara tra contributi redazionali e messaggi pubblicitari. C’è tuttavia il rischio che tale delimitazione venga meno. Nel commercio elettronico sarà pertanto necessario operare ancor più contro tale pericolo. Pubblicità e forme di commercializzazione possono 4. 5. 2. venir sufficientemente valutate dai compratori (sia che si tratti di imprese o di consumatori) solamente a patto che per i destinatari sia chiaro che il messaggio rappresenta — appunto — una pubblicità o una forma di commercializzazione. Per tal motivo il Comitato esprime particolare soddisfazione per gli obblighi previsti dall’articolo 6 in materia di informazione. 4. 6. Articolo 7: Comunicazione commerciale non sollecitata 4. 6. 1. Per i destinatari delle comunicazioni commerciali cio` che conta è spesso non soltanto il fatto che la pubblicità elettronica non è stata sollecitata, ma anche — data la tecnologia — la quantità di pubblicità non sollecitata alla quale possono essere confrontati, nonché i costi telefonici e per la memorizzazione dei dati che ne derivano. Il volume di pubblicità non sollecitata rappresenta un problema anche per il prestatore (fornitore d’accesso). 4. 6. 2. La proposta di direttiva prevede che l’invio elettroni- co di comunicazioni commerciali non sollecitate sia identifica- to in quanto tale. In tal modo sia il destinatario che il fornitore di accesso avrebbero la possibilità di filtrare tramite software, eliminandola, la pubblicità elettronica non sollecitata («Opt- out»). Tuttavia cio` obbliga il destinatario a farsi carico attiva- mente dell’operazione. 4. 6. 3. Si tratta di soluzioni imperfette. I fornitori d’accesso non potranno istituire filtri senza una richiesta da parte degli utilizzatori, tranne che nel caso di evidente «spamming» (invio di grandi volumi di pubblicità non sollecitata), infatti, se lo facessero, gli eventuali utilizzatori che desiderassero ottenere le informazioni in questione non le potrebbero ricevere. In secondo luogo gli utilizzatori non potranno accedere alla propria posta (ad esempio privata) qualora il limite di imma- gazzinamento della mailbox sia stato superato dopo una assenza relativamente lunga. 4. 6. 4. Per tal motivo il Comitato propone di tener presente anche un’altra opzione: e cioè il cosiddetto «Opt-in» da parte dell’utilizzatore: l’utilizzatore interessato dovrà, nel senso della libera determinazione in materia di informazioni, manifestare espressamente tale interesse. Tale opzione «Opt-in» è prevista per gli Stati membri (cfr Allegato II), ma andrebbe invece prevista su scala generale. 4. 7. Articolo 8: Professioni regolamentate 4. 7. 1. La disposizione della direttiva rientra in uno sviluppo che si puo` in genere constatare nei settori regolamentati, e cioè un’apertura positiva nei confronti dei servizi della società dell’informazione, riconoscendo che in tale contesto continua a sussistere la necessità di un’ulteriore regolamentazione che si orienti alla necessaria tutela degli interessi superiori (protezione del consumatore o rispettivamente dei partecipanti, affidabilità dell’offerta di servizi, tentativo di impedire preventivamente gli abusi, ecc. ). Tale normativa dev’essere in linea di massima approvata. Tuttavia sarà necessario valutare caso per caso in che misura le competenze normative specifiche degli Stati membri permettano un’azione europea, conformemente al principio di sussidiarietà. Il Comitato fa notare che una normativa basata su codici di condotta delle associazioni e delle organizzazioni professionali i cui criteri non vengono pero` indicati risulta decisamente lacunosa. 4. 8. Articolo 9: Trattamento dei contratti per via elettronica 4. 8. 1. Non soltanto le disposizioni nazionali, ma anche alcuni atti giuridici dell’Unione europea, come ad esempio la direttiva sul credito al consumo (2), prevedono disposizioni formali per determinate forme di contratto. Si riconosce pertanto la necessità, in determinati casi, di facilitare l’apporto di prove, o, rispettivamente, di ricordare alle controparti la particolare importanza del contratto concluso mediante l’obbligo di fornire un supporto cartaceo. L’articolo 9 chiede ora agli Stati membri di provvedere «a che la normativa sulla formazione del contratto non osti all’uso effettivo dei contratti elettronici né li privi di efficacia e validità giuridica in quanto stipulati per via elettronica». E` indiscusso che anche i contratti elettronici debbono 4. 8. 2. essere validi in linea di principio. Nelle aree commerciali più (1) Direttiva 97/7/CE del 20. 5. 1997: GU L 144 del 4. 6. 1997, pag. 19. Parere del CES: GU C 30 del 30. 1. 1997, pag. 94. (2) Direttiva 98/7/CE del 16. 2. 1998: GU L 101 del 1. 4. 1998, pag. 17; 16. 6. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 169/41 sensibili deve tuttavia essere possibile sottoporre la loro validità giuridica a determinate condizioni. Nel commercio elettronico le necessità di protezione dei contraenti non sono inferiori a Il quelle esistenti nelle situazioni contrattuali tradizionali. Comitato ribadisce pertanto l’importanza di creare disposizioni formali equivalenti a quelle attualmente in vigore, per i contratti o le dichiarazioni a carattere sensibile effettuati o consegnati per via elettronica. dei fornitori di accesso ad Internet, a seconda del loro rapporto con i contenuti trasmessi ed a seconda delle loro possibilità di controllo. Il Comitato si compiace che si stiano cercando di definire regole chiare per quanto riguarda la responsabilità degli intermediari dei servizi della società dell’informazione e condivide l’impostazione stando alla quale i «creatori» dell’informazione debbono essere i principali responsabili per i contenuti. E` pertanto logico che la proposta di direttiva sulle 4. 8. 3. firme elettroniche (1), non riguardi affatto la questione della validità giuridica degli accordi. Gli Stati membri sono quindi liberi di prevedere che determinati tipi di contratto soddisfino specifici parametri di crittazione. Gli Stati membri hanno pertanto la facoltà di escludere completamente determinati tipi di accordo dal campo di applicazione della direttiva per le firme elettroniche, o di prevedere altre disposizioni specifiche, come ad esempio una firma elettronica che corrisponda a requisiti di sicurezza speciali, per la validità dei contratti conclusi formalmente per via elettronica. Accanto alle condi- zioni quadro create dalla direttiva, l’utilizzazione delle firme elettroniche è di fondamentale importanza per incoraggiare il commercio elettronico. 4. 9. Articolo 10: Informazioni da fornire 4. 9. 1. Il Comitato appoggia pienamente il testo, che preve- de una chiara presentazione delle modalità di impiego dei servizi, la quale permette una maggior trasparenza ed evita malintesi che potrebbero comportare involontarie conseguen- ze giuridiche. 4. 10. Articolo 11: Momento della conclusione del contratto La premessa per la conclusione giuridicamente 4. 10. 1. valida di un contratto dovrebbe consistere nella conferma di ricezione da parte del prestatore e nella contro-conferma da parte del cliente. Il Comitato approva espressamente la pro- posta di definire esattamente a partire da che momento il contratto è concluso, e di mettere a disposizione meccanismi che permettano all’utente dei servizi di riconoscere e correggere gli eventuali errori di introduzione dei dati. Il Comitato fa notare che il concetto di «offerta» deve venir definito con chiarezza per evitare possibilità di aggiramento. In taluni Stati membri ad esempio un’«offerta» su di un sito Internet puo` venir compresa dal cliente come «un invito a proporre un’offerta». Sarebbe necessario chiarire la questione. Non si comprende esattamente chi sia responsabile 4. 10. 2. qualora vada perso un messaggio in seguito a problemi tecnici. E` inoltre dubbio che il consumatore finale sia davvero consapevole del fatto che tutti i terminali elettronici debbono essere periodicamente consultati per ottenere informazioni che possono essere giuridicamente rilevanti. 4. 11. Articoli da 12 a 15: Responsabilità degli intermediari Con l’introduzione di un sistema graduale di esen- 4. 11. 1. zione o rispettivamente di limitazione della responsabilità viene creato un quadro comune di disposizioni sulla responsa- bilità che valuta separatamente le differenti forme di attività 4. 11. 2. Gli articoli da 12 a 15 esentano in parte gli intermediari dalla loro responsabilità per la trasmissione di informazioni. Per motivi di chiarezza andrebbe ricordato espressamente che nelle condizioni indicate il prestatore non è responsabile in caso di carente controllo sui contenuti, ma che la sua responsabilità per quanto riguarda la protezione dei dati continua a dipendere dalla normativa in vigore in materia di protezione dei dati e di telecomunicazioni. 4. 12. Articolo 17: Composizione extragiudiziale delle controversie 4. 12. 1. La questione dell’accesso al diritto in caso di controversia ha un’importanza assai rilevante per l’accettazione del commercio elettronico. Soprattutto nel caso di atti giuridici di valore minimo, la possibilità di accedere a meccanismi idealmente completare le alternativi di composizione puo` procedure esistenti in materia di protezione giuridica. Nel tener conto delle procedure extragiudiziali di composizione delle controversie, la proposta di direttiva affronta una tematica di crescente importanza, dato il sovraccarico di lavoro che si registra ovunque nei tribunali. L’accelerazione nella soluzione delle controversie con costi limitati rappresenta un importante contributo all’accesso equo dei cittadini alla giustizia, ma potrà aver successo solamente a patto che da un lato venga garantita una qualità minima determinata, e dall’altro venga sfruttato appieno l’intero ventaglio delle possibilità a disposizione. 4. 12. 2. Il Comitato raccomanda inoltre che i già esistenti centri europei per l’informazione dei consumatori svolgano un ruolo in tale contesto. 4. 13. Articolo 18: Ricorsi giurisdizionali 4. 13. 1. Lo strumento dei provvedimenti per direttissima ha senz’altro dato ottima prova di sé nella prassi ed il Comitato approva la proposta di utilizzarlo anche in caso di controversie nella vendita a distanza elettronica. Risulta opportuno anche l’ampliamento al mancato rispetto della direttiva in esame del campo d’applicazione della direttiva relativa alle azioni inibitorie a tutela degli interessi dei consumatori (2). 4. 14. Articolo 19: Cooperazione tra autorità L’obbligo alla collaborazione tra le autorità ed a 4. 14. 1. fornire informazioni su richiesta puo` venir soddisfatto dagli Stati membri solo nell’ambito delle relative leggi riguardanti la confidenzialità o la protezione dei dati. (1) COM(1998) 297 def. : Parere del CES: GU C 40 del 15. 2. 1999. (2) Direttiva 98/27/CE del 19. 5. 1998: GU L 166 dell’11. 6. 1998, pag. 51; Parere del CES: GU C 30 del 30. 1. 1997, pag. 112. C 169/42 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 16. 6. 1999 4. 15. Articolo 22: Deroghe 4. 16. Allegati 4. 15. 1. La proposta prevede diversi tipi di deroghe normati- i «provvedimenti» dei vari Stati debbono venir ve. Tutti sottoposti ad una procedura di comitato gestita dalla Commis- sione. Tale procedura permette alla Commissione di modificare a posteriori il campo d’applicazione della direttiva senza che sia garantito un nuovo coinvolgimento adeguato degli Stati membri e del Parlamento europeo, conformemente all’articolo 189 b del Trattato. Accordare alla Commissione la facoltà di decidere sulla compatibilità delle misure con il diritto comunitario, conformemente all’articolo 22, paragrafo 3, lettera d), potrebbe inoltre sconfinare nelle competenze della Corte di giustizia europea. 4. 15. 2. Le azioni giudiziarie sono inoltre le sole ad essere esplicitamente escluse da tale regime. E` necessario chiarire se il progetto di direttiva, con «gli Stati membri possono limitare» al comma terzo, sottintenda misure amministrative o anche misure legislative. Bruxelles, 29 aprile 1999. L’allegato I va rivisto per stabilire se i giochi 4. 16. 1. d’azzardo e le «piramidi» sono o non sono esclusi dal campo di applicazione della direttiva, e soprattutto da quello dell’articolo 3. 4. 16. 2. I settori giuridici elencati nell’allegato II sono esclusi dall’applicazione del principio del paese di origine. Tra questi vi sono anche «le obbligazioni contrattuali riguardanti i contratti conclusi dai consumatori». Andrebbe tuttavia garanti- to che vengano escluse non soltanto le obbligazioni contrattua- li, ma ovviamente anche quelle legali, riguardanti i contratti conclusi dai consumatori. Tra tali obbligazioni figurano ad esempio l’obbligo di informazione e quello di diligenza. Sarà tuttavia in tale contesto necessario delimitare il campo rispetto alle comunicazioni commerciali, i cui requisiti non sono sottoposti alle obbligazioni precontrattuali in senso stretto. La Presidente del Comitato economico e sociale Beatrice RANGONI MACHIAVELLI


title: Rådets rekommendation av den 29 april 1999 om utrustning för att upptäcka falska eller förfalskade dokument på utlandsbeskickningars viseringsavdelningar och vid nationella myndigheter som utfärdar och förlänger viseringar

eurovoc_concepts:
EU visa policy
admission of aliens
diplomatic representation
fraud

text: 20. 5. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 140/1 (R(cid:228)ttsakter som antagits med till(cid:228)mpning av avdelning VI i F(cid:246)rdraget om Europeiska unionen) R¯DETS REKOMMENDATION av den 29 april 1999 om utrustning f(cid:246)r att uppt(cid:228)cka falska eller f(cid:246)rfalskade dokument p(cid:229) utlandsbeskickningars vise- ringsavdelningar och vid nationella myndigheter som utf(cid:228)rdar och f(cid:246)rl(cid:228)nger viseringar (1999/C 140/01) EUROPEISKA UNIONENS R¯D HAR BESLUTAT OM F(cid:214)LJANDE REKOMMENDATION TILL MEDLEMSSTATERNAS REGERINGAR H˜RIGENOM F(cid:214)RESKRIVS F(cid:214)LJANDE. med beaktande av Europaparlamentets yttrande, med beaktande av att medlemsstaterna enligt artikel K. 1, i F(cid:246)r- draget om Europeiska unionen utan att detta p(cid:229)verkar Euro- peiska gemenskapens befogenheter skall betrakta bland annat f(cid:246)ljande omr(cid:229)den som fr(cid:229)gor av gemensamt intresse: (cid:151) reglerna f(cid:246)r personers (cid:246)verskridande av medlemsstaternas yttre gr(cid:228)nser och f(cid:246)r kontrollf(cid:246)rfaranden i samband med detta, (cid:151) invandringspolitiken och politiken mot medborgare i tredje land, Artikel 1 Medlemsstaterna skall i framtiden ta st(cid:246)rre h(cid:228)nsyn till de krav som m(cid:229)ste uppfyllas f(cid:246)r att viseringar skall kunna utf(cid:228)rdas p(cid:229) vederb(cid:246)rligt s(cid:228)tt, s(cid:228)rskilt (cid:151) genom en l(cid:228)mplig utrustningsniv(cid:229), och (cid:151) genom motsvarande utveckling av de kunskaper och f(cid:228)rdigheter som (cid:228)r n(cid:246)dv(cid:228)ndiga f(cid:246)r denna pr(cid:246)vning, ocks(cid:229) ifr(cid:229)ga om de systematiska utbildnings(cid:229)tg(cid:228)rder som detta kr(cid:228)ver, f(cid:246)r att i (cid:246)kad omfattning kunna uppt(cid:228)cka falska och f(cid:246)rfalskade dokument. Artikel 2 (cid:151) villkoren f(cid:246)r inresa till och r(cid:246)rlighet inom medlemsstaternas territorium f(cid:246)r medborgare i tredje land, F(cid:246)ljande avg(cid:246)rande faktorer skall ligga till grund f(cid:246)r beslut under nationell beh(cid:246)righet r(cid:246)rande hur de organ som utf(cid:228)rdar och f(cid:246)rl(cid:228)nger viseringar skall utrustas: (cid:151) villkoren f(cid:246)r bos(cid:228)ttning inom medlemsstaternas territorium f(cid:246)r medborgare i tredje land, inklusive villkoren f(cid:246)r famil- jers (cid:229)terf(cid:246)rening och tilltr(cid:228)det till arbetsmarknaden, (cid:151) Antalet viseringsans(cid:246)kningar. (cid:151) Det k(cid:228)nda antalet falska och f(cid:246)rfalskade dokument. (cid:151) kampen mot olaglig invandring, bos(cid:228)ttning och arbete inom medlemsstaternas territorium n(cid:228)r det g(cid:228)ller medbor- gare i tredje land; med avsikten att f(cid:246)rhindra dokumentmissbruk vid tredjelands- medborgares inresa till och bos(cid:228)ttning p(cid:229) medlemsstaternas territorium, N(cid:228)r det g(cid:228)ller utrustningen (cid:228)r det inte s(cid:229) mycket viseringsst(cid:228)l- lets storlek eller antalet utf(cid:228)rdade viseringar som skall vara avg(cid:246)rande, utan den faktiska risken f(cid:246)r f(cid:246)rfalskningar i sam- band med viseringsf(cid:246)rfarandet. Det handlar om att uppt(cid:228)cka f(cid:246)rfalskningar av pass som skall f(cid:246)rses med viseringar, doku- ment som ers(cid:228)tter pass, inbjudningar och andra bevis som (cid:228)r av betydelse f(cid:246)r viseringsf(cid:246)rfarandet. Artikel 3 i (cid:246)vertygelsen att dokumentmissbruk kan f(cid:246)rhindras effektivt genom f(cid:246)rebyggande (cid:229)tg(cid:228)rder och Den tekniska minimiutrustningen framg(cid:229)r av bilagan till denna rekommendation. Bilagan skall regelbundet anpassas till den tekniska utvecklingen. med beaktande av att det (cid:228)r viktigt att s(cid:246)rja f(cid:246)r att (cid:229)stad- komma en enhetlig niv(cid:229) n(cid:228)r det g(cid:228)ller sakkunskap och utrust- ning f(cid:246)r att uppt(cid:228)cka f(cid:246)rfalskningar vid de myndigheter i Euro- peiska unionens medlemsstater som utf(cid:228)rdar viseringar. Artikel 4 Medlemsstaterna skall str(cid:228)va efter att p(cid:229) grundval av sina en- skilda bed(cid:246)mningar av riskerna och med beaktande av de eko- C 140/2 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 5. 1999 nomiska m(cid:246)jligheterna stegvis anpassa personalens utbildning och antal samt utrustningen till kriterierna i denna rekommen- dation. staters medarbetare. Den tekniska personalen b(cid:246)r dela med sig av sina kunskaper och erfarenheter. Utf(cid:228)rdat i Luxemburg den 29 april 1999. Medlemsstaterna skall inom ramen f(cid:246)r det konsul(cid:228)ra samarbe- tet p(cid:229) platsen vid behov (cid:246)verv(cid:228)ga sina m(cid:246)jligheter att st(cid:228)lla utrustning till f(cid:246)rfogande f(cid:246)r andra medlemsstater. Alternativt f(cid:229)r medlemsstaterna (cid:246)verv(cid:228)ga att lokalt anv(cid:228)nda utrustningen gemensamt. Utbildning f(cid:229)r g(cid:246)ras tillg(cid:228)nglig f(cid:246)r andra medlems- P(cid:229) r(cid:229)dets v(cid:228)gnar W. M(cid:220)LLER Ordf(cid:246)rande BILAGA REKOMMENDERAD MINIMIUTRUSTNING A. L¯G RISKNIV¯ Personal Personal med grundutbildning Erforderlig utrustning (cid:151) UV-ljusk(cid:228)lla (cid:151) UV-handlampor (cid:151) F(cid:246)rstoringsutrustning/belysningsutrustning (cid:151) lupper/f(cid:246)rstoringsglas resp. genomlysningsplatta (cid:150) snedbelysningsutrustning (cid:151) kombinationsutrustning f(cid:246)r unders(cid:246)kning av dokument genom f(cid:246)rstoring, genomlysning och snedbelysning (cid:151) Speciell kontrollutrustning (cid:151) retroviewer (f(cid:246)r unders(cid:246)kning av retroreflekterande material) (cid:151) f(cid:246)rstoringsglas, filterfolier osv. f(cid:246)r latenta s(cid:228)kerhetsdetaljer i dokument som (cid:228)r vanliga p(cid:229) platsen (cid:151) Referensmaterial (cid:151) uppslagsverk (cid:246)ver (cid:228)kta pass (t. ex. passhandbok, Annual Passport Guide) (cid:151) Europeiska f(cid:246)rfalskningsbulletinen B. MEDELH(cid:214)G RISKNIV¯ Personal Personal med grundutbildning; dessutom skall dokumentr(cid:229)dgivare eller andra kvalificerade medarbetare vid viserings- organet finnas n(cid:228)rvarande eller st(cid:229) till f(cid:246)rfogande f(cid:246)r att uppt(cid:228)cka helt eller delvis f(cid:246)rfalskade dokument. Erforderlig utrustning (cid:151) UV-ljusk(cid:228)lla (cid:151) UV-handlampor och fast UV-utrustning (cid:151) F(cid:246)rstoringsutrustning (cid:151) stereozoom-mikroskop med liten f(cid:246)rstoring (cid:151) ljusk(cid:228)lla med flexibel fiberoptik (cid:151) ljusl(cid:229)da f(cid:246)r genomlysningsunders(cid:246)kningar (cid:151) Speciell kontrollutrustning (cid:151) retroviewer (f(cid:246)r unders(cid:246)kning av retroreflekterande material) (cid:151) f(cid:246)rstoringsglas, filterfolier osv. f(cid:246)r latenta s(cid:228)kerhetsdetaljer i dokument som (cid:228)r vanliga p(cid:229) platsen (cid:151) Referensmaterial (cid:151) uppslagsverk (cid:246)ver (cid:228)kta pass (t. ex. passhandbok, Annual Passport Guide) (cid:151) Europeiska f(cid:246)rfalskningsbulletinen 20. 5. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 140/3 C. H(cid:214)G RISKNIV¯ Personal H(cid:246)gkvalificerade tj(cid:228)nstem(cid:228)n med omfattande erfarenheter av dokumentf(cid:246)rfalskningar eller permanent p(cid:229) platsen verksamma dokumentr(cid:229)dgivare. Erforderlig utrustning (cid:151) UV-ljusk(cid:228)lla (cid:151) UV-handlampor och fast UV-utrustning (cid:151) F(cid:246)rstoringsutrustning (cid:151) stereozoom-mikroskop (cid:151) ljusk(cid:228)lla med flexibel fiberoptik (cid:151) ljusl(cid:229)da f(cid:246)r genomlysningsunders(cid:246)kningar (cid:151) Speciell kontrollutrustning (cid:151) retroviewer (f(cid:246)r unders(cid:246)kning av retroreflekterande material) (cid:151) f(cid:246)rstoringsglas, filterfolier osv. f(cid:246)r latenta s(cid:228)kerhetsdetaljer i dokument som (cid:228)r vanliga p(cid:229) platsen (cid:151) Utrustning f(cid:246)r scanning med infrar(cid:246)tt ljus (cid:151) apparatur f(cid:246)r kontroll av dokument med infrar(cid:246)tt ljus (cid:151) Utrustning f(cid:246)r maskinell kontroll av dokument (cid:151) utrustning f(cid:246)r optisk l(cid:228)sning av tecken (med verifikation av kontrollsiffor) (cid:151) maskinell utrustning f(cid:246)r (cid:228)kthetskontroll (t. ex. f(cid:246)r kinegramstrukturer) (cid:151) Referensmaterial (cid:151) uppslagsverk (cid:246)ver (cid:228)kta pass (t. ex. passhandbok, Annual Passport Guide) (cid:151) Europeiska f(cid:246)rfalskningsbulletinen (cid:151) databankssystem (informationssystem (cid:246)ver (cid:228)kta och falska dokument och spaningssystem f(cid:246)r uppt(cid:228)ckt av stulna dokument)


title: Neuvoston asetus (EY) N:o 975/1999, annettu 29 päivänä huhtikuuta 1999, demokratian ja oikeusvaltion kehittämisen ja lujittamisen sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen yleistavoitetta edistävien kehitysyhteistyötoimien täytäntöönpanoa koskevista vaatimuksista

eurovoc_concepts:
cooperation policy
democracy
development policy
fundamental rights
human rights
rule of law

text: 8. 5. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 120/1 I (S(cid:132)(cid:132)d(cid:148)kset, jotka on julkaistava) NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 975/1999, annettu 29 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) huhtikuuta 1999, demokratian ja oikeusvaltion kehitt(cid:132)misen ja lujittamisen sek(cid:132) ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen yleistavoitetta edist(cid:132)vien kehitysyhteisty(cid:148)toi- mien t(cid:132)yt(cid:132)nt(cid:148)(cid:148)npanoa koskevista vaatimuksista EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka (4) ottaa huomioon Euroopan yhteis(cid:148)n perustamissopi- muksen ja erityisesti sen 130 w artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen (1), noudattaa m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)tty(cid:132) menettely(cid:132) (2), perustamissopimuksen 189 c artiklassa sek(cid:132) katsoo, ett(cid:132) (1) (2) joita noudatetaan olisi vahvistettava menettelyt, pantaessa t(cid:132)yt(cid:132)nt(cid:148)(cid:148)n kehitysyhteisty(cid:148)toimia, joilla edistet(cid:132)(cid:132)n demokratian ja oikeusvaltion kehitt(cid:132)- misen ja lujittamisen sek(cid:132) ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen yleistavoitetta, kertaa samalla on antanut t(cid:132)m(cid:132)n neuvosto asetuksen kanssa 29 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) huhtikuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 976/1999 demokratian ja oikeusvaltion kehitt(cid:132)misen ja lujit- tamisen sek(cid:132) ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen yleistavoitetta kolmansissa maissa edist(cid:132)vien, yhteis(cid:148)n yhteisty(cid:148)politiikan puitteissa jotka ovat muita suoritettavien yhteis(cid:148)n toimien, kuin kehitysyhteisty(cid:148)toimia (3), t(cid:132)yt(cid:132)nt(cid:148)(cid:148)npanoa koskevista vaatimuksista, (3) yhteis(cid:148)n kehitysyhteisty(cid:148)politiikka edist(cid:132)(cid:132) demok- ratian ja oikeusvaltion kehitt(cid:132)misen ja lujittamisen sek(cid:132) ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioit- tamisen yleistavoitetta, (1) EYVL C 282, 18. 9. 1997, s. 14. (2) Euroopan parlamentin lausunto annettu 19. marraskuuta 1997 (EYVL C 371, 8. 12. 1997, s. 74), neuvoston yhteinen kanta vahvistettu 25. tammikuuta 1999 (EYVL C 58, 1. 3. 1999, s. 17) ja Euroopan parlamentin p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)s 14. huhtikuuta 1999 (ei viel(cid:132) julkaistu virallisessa lehdess(cid:132)). (3) Ks. t(cid:132)m(cid:132)n virallisen lehden sivu 8. (5) (6) (7) (8) Euroopan unionista tehdyn sopimuksen F artiklan 2 kohdan mukaan Euroopan unioni pit(cid:132)(cid:132) arvossa yleisin(cid:132) oikeusperiaatteina perusoikeuksia, sellai- sina kuin ne taataan ihmisoikeuksien ja perusva- tehdyss(cid:132), Roomassa 4 pauksien suojaamiseksi allekirjoitetussa 1950 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) marraskuuta Euroopan yleissopimuksessa ja sellaisina kuin ne ilmenev(cid:132)t j(cid:132)senvaltioiden yhteisess(cid:132) valtios(cid:132)(cid:132)nt(cid:148)pe- rinteess(cid:132), yhteis(cid:148)n toiminta ihmisoikeuksien ja demokratian periaatteiden edist(cid:132)miseksi perustuu ihmisoikeuk- sien suojelun kansainv(cid:132)lisen j(cid:132)rjestelm(cid:132)n kulmaki- ven(cid:132) olevien ihmisoikeuksien yleismaailmalli- suuden ja jakamattomuuden periaatteiden kunni- oittamiseen, yhteis(cid:148)n toiminta ihmisoikeuksien ja kansanvallan periaatteiden edist(cid:132)miseksi perustuu ihmisoikeuk- sien yleismaailmallisen julistuksen, kansalaisoi- keuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainv(cid:132)- lisen yleissopimuksen sek(cid:132) taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisi(cid:132) oikeuksia koskevan kansainv(cid:132)lisen yleissopimuksen yleisiin periaatteisiin, yhteis(cid:148) tunnustaa kaikkien ihmisoikeuksien v(cid:132)lisen keskin(cid:132)isen riippuvuuden; taloudellisen ja yhteis- kunnallisen kehityksen sek(cid:132) kansalaisoikeuksien ja poliittisten oikeuksien saavuttamisessa tapahtuvan edistyksen on tuettava toisiaan, kansainv(cid:132)lisen humanitaarisen oikeuden noudatta- mista olisi pidett(cid:132)v(cid:132) osana t(cid:132)ss(cid:132) asetuksessa tarkoi- tettuja ihmisoikeuksia, ottaen my(cid:148)s huomioon vuoden 1949 Geneven yleissopimukset ja niiden L 120/2 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 8. 5. 1999 vuoden 1977 lis(cid:132)p(cid:148)yt(cid:132)kirja, pakolaisten oikeusase- masta Genevess(cid:132) vuonna 1951 tehty yleissopimus ja vuoden 1948 yleissopimus joukkotuhontana pidet- ja rankaisemiseksi t(cid:132)v(cid:132)n rikoksen ehk(cid:132)isemiseksi tapaan perustuvat sopimuksiin ja sek(cid:132) muut kansainv(cid:132)lisen oikeuden normit, kokoontuneiden ihmisoikeuksista, kansanvallasta ja kehityksest(cid:132) 28 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) marraskuuta 1991 annetussa neuvoston ja neuvostossa j(cid:132)senvaltioiden p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)slauselmassa m(cid:132)(cid:132)ritell(cid:132)(cid:132)n suuntaviivat, menet- telyt ja k(cid:132)yt(cid:132)nn(cid:148)n toimet, joilla pyrit(cid:132)(cid:132)n edist(cid:132)m(cid:132)(cid:132)n sek(cid:132) kansalaisvapauksia taloudellisia ja sosiaalisia oikeuksia ihmisoikeuk- sien kunnioittamiseen perustuvan edustuksellisen poliittisen j(cid:132)rjestelm(cid:132)n avulla, ja poliittisia vapauksia yhteis(cid:148)n toiminta ihmisoikeuksien ja demokratian periaatteiden edist(cid:132)miseksi pohjautuu my(cid:148)nteiseen ja rakentavaan suhtautumistapaan, jonka mukaisesti ihmisoikeuksia ja kansanvallan periaatteita pidet(cid:132)(cid:132)n yhteis(cid:148)n ja sen kumppaneiden yhteist(cid:132) etua koske- vina asioina samoin kuin osana vuoropuhelua, josta voi synty(cid:132) niiden kunnioittamista edist(cid:132)vi(cid:132) aloit- teita, t(cid:132)m(cid:132)n my(cid:148)nteisen suhtautumistavan olisi ilmett(cid:132)v(cid:132) toimina, joilla tuetaan demokratisoitumista, oikeus- valtion lujittamista sek(cid:132) moniarvoisen ja demok- raattisen kansalaisyhteiskunnan kehitt(cid:132)mist(cid:132), sek(cid:132) luottamusta lis(cid:132)(cid:132)vin(cid:132) toimenpitein(cid:132), joilla pyrit(cid:132)(cid:132)n tukemaan rauhanpyrki- ehk(cid:132)isem(cid:132)(cid:132)n konflikteja, myksi(cid:132) ja est(cid:132)m(cid:132)(cid:132)n tekojen rankaisematta j(cid:132)(cid:132)mist(cid:132), olisi toteutettavien t(cid:132)ll(cid:132) alalla kunkin maan hyv(cid:132)ksi my(cid:148)nteisten toimien tukemiseen k(cid:132)ytett(cid:132)vi(cid:132) rahoi- tusv(cid:132)lineit(cid:132) johdonmukaisesti k(cid:132)ytett(cid:132)v(cid:132) maantieteellisi(cid:132) alueita koskevien ohjelmien kanssa ja ne olisi yhdistett(cid:132)v(cid:132) muihin kehitt(cid:132)misv(cid:132)lineisiin niiden vaikutuksen ja tehokkuuden lis(cid:132)(cid:132)miseksi mahdollisimman suuressa m(cid:132)(cid:132)rin, on my(cid:148)s tarpeen varmistaa n(cid:132)iden toimien yhden- mukaisuus Euroopan unionin koko ulkopolitiikan kanssa yhteinen ulko- turvallisuuspolitiikka mukaan lukien, ja (15) (16) (17) (18) (19) (20) (21) n(cid:132)iss(cid:132) toimissa on keskitytt(cid:132)v(cid:132) erityisesti syrjit- lapsiin, naisiin, tyihin, k(cid:148)yhiin ja v(cid:132)h(cid:132)osaisiin, v(cid:132)hemmist(cid:148)ihin, pakolaisiin, maahanmuuttajiin, kotiseudultaan siirtym(cid:132)(cid:132)n joutuneisiin henkil(cid:148)ihin, alkuper(cid:132)iskansoihin, kidutuksen uhreihin, vankeihin ja (9) (10) (11) (12) (13) (14) ja oikeusvaltion periaat- demokratisoitumiselle teiden kunnioittamiselle yksil(cid:148)n perusvapauksia kunnioittavassa poliittisessa j(cid:132)rjestelm(cid:132)ss(cid:132) annetta- valla yhteis(cid:148)n tuella edistet(cid:132)(cid:132)n tavoitteita, jotka sis(cid:132)ltyv(cid:132)t yhteis(cid:148)n kumppaneidensa kanssa teke- miin sopimuksiin, joiden mukaisesti ihmisoikeuk- sien ja demokratian periaatteiden kunnioittaminen on olennainen osa osapuolten v(cid:132)lisi(cid:132) suhteita, toiminnan laatu, vaikutus ja jatkuvuus on turvattava erityisesti ihmisoikeuksien ja kansanvallan periaat- teiden edist(cid:132)mist(cid:132) koskevilla monivuotisilla ohjel- milla, jotka valmisteltaisiin yhdess(cid:132) kyseisen maan viranomaisten erityistarpeet huomioon ottaen, kanssa maan periaatteiden tehokkaan ja johdonmukaisen toiminnan toteutta- minen edellytt(cid:132)(cid:132), ett(cid:132) ihmisoikeuksien ja demokra- tian toteutettavien toimien ominaispiirteet otetaan huomioon ja otetaan k(cid:132)ytt(cid:148)(cid:148)n joustavia, avoimia ja nopeita t(cid:132)m(cid:132)n alan toimien ja hankkeiden rahoitusta koskevia p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)ksentekomenettelyj(cid:132), edist(cid:132)miseksi yhteis(cid:148)n on voitava reagoida nopeasti h(cid:132)t(cid:132)tilan- jotta voidaan lujittaa teissa tai erityistilanteissa, ihmisoikeuksien demokratian edist(cid:132)mist(cid:132) periaatteiden kunnioittamista koskevan yhteis(cid:148)n sitoutumisen uskottavuutta ja tehokkuutta maissa, joissa t(cid:132)llaisia tilanteita ilmenee, ja tukien my(cid:148)nt(cid:132)misess(cid:132) ja hankkeiden erityisesti arvioinnissa olisi otettava huomioon yhteis(cid:148)n t(cid:132)m(cid:132)n alan tuen saajien erityispiirteet, erityisesti niiden toiminnan voittoa tavoittelematon luonne, niiden j(cid:132)senten, jotka ovat usein vapaaehtoisia, joskus vihamielisess(cid:132) ymp(cid:132)rist(cid:148)ss(cid:132) kohtaamat riskit ja niiden omien varojen antamat v(cid:132)h(cid:132)iset toiminta- mahdollisuudet, kansalaisyhteiskunnan kehityksen on toteuduttava erityisesti uusien toimijoiden esiin tulemisella ja j(cid:132)rjest(cid:132)ytymisell(cid:132), ja n(cid:132)in ollen yhteis(cid:148) joutuu mahdollisesti antamaan rahallista tukea yhteis(cid:148)n vastaanottajamaissa kumppaneille, ulkopuolisissa joilla ei ole t(cid:132)ll(cid:132) alalla aiempaa kokemusta, olisi varmistettava, ett(cid:132) ihmisoikeuksia ja demokra- tian periaatteita edist(cid:132)vien hankkeiden rahoitusta koskevat p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)kset tehd(cid:132)(cid:132)n puolueettomasti ja erot- telematta yhteis(cid:148)n tukea saavia elimi(cid:132) ja tuettujen hankkeiden kohteina olevia henkil(cid:148)it(cid:132) tai ihmis- ryhmi(cid:132) rodullisten, uskonnollisten, kulttuuristen, sosiaalisten tai etnisten erojen perusteella, sek(cid:132) etteiv(cid:132)t poliittiset n(cid:132)k(cid:148)kohdat saa ohjata p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)ksen- tekoa, 8. 5. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 120/3 (22) (23) rahoitettavan, olisi vahvistettava menettelyt yhteis(cid:148)jen yleisest(cid:132) talousarviosta ihmisoikeuksien ja kansanvallan periaatteiden edist(cid:132)miseen my(cid:148)nnet- t(cid:132)v(cid:132)n yhteis(cid:148)n avun t(cid:132)yt(cid:132)nt(cid:148)(cid:148)npanoa ja hallin- nointia varten, ja t(cid:132)h(cid:132)n asetukseen sis(cid:132)ltyy 6 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) maaliskuuta 1995 (1) annetun Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission julistuksen 2 kohdan mukainen rahoi- tusohje ohjelman koko keston ajaksi, t(cid:132)m(cid:132)n kuiten- kaan vaikuttamatta perustamissopimuksessa m(cid:132)(cid:132)ri- teltyyn budjettivallan k(cid:132)ytt(cid:132)j(cid:132)n toimivaltaan, ON ANTANUT T(cid:142)M(cid:142)N ASETUKSEN: I LUKU Tavoitteet 1 artikla T(cid:132)m(cid:132)n asetuksen tarkoituksena on vahvistaa menettelyt sellaisten yhteis(cid:148)n toimien t(cid:132)yt(cid:132)nt(cid:148)(cid:148)npanemiseksi, joilla yhteis(cid:148)n kehitysyhteisty(cid:148)politiikan puitteissa edistet(cid:132)(cid:132)n demokratian ja oikeusvaltion kehitt(cid:132)misen ja lujittamisen yleistavoitetta sek(cid:132) ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen tavoitetta. T(cid:132)ss(cid:132) asetuksessa tarkoitetut toimet toteutetaan kehitys- maiden alueella tai niill(cid:132) on oltava suora yhteys kehitys- maissa esiintyviin tilanteisiin. 2 artikla Edell(cid:132) 1 artiklan rajoissa ja Euroopan unionin koko ulko- politiikan mukaisesti Euroopan yhteis(cid:148) antaa teknist(cid:132) ja taloudellista apuaan toimille, joilla pyrit(cid:132)(cid:132)n: 1) edist(cid:132)m(cid:132)(cid:132)n ja puolustamaan ihmisoikeuksien yleis- maailmallisessa julistuksessa ja muissa demokratian ja oikeusvaltion kehitt(cid:132)mist(cid:132) ja lujittamista koskevissa kansainv(cid:132)lisiss(cid:132) asiakirjoissa esitettyj(cid:132) ihmisoikeuksia ja perusvapauksia ja erityisesti: a) edist(cid:132)m(cid:132)(cid:132)n ja suojelemaan kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia; b) edist(cid:132)m(cid:132)(cid:132)n ja suojelemaan taloudellisia, sosiaalisia ja kulttuuriin liittyvi(cid:132) oikeuksia; (1) EYVL C 102, 4. 4. 1996, s. 4. c) edist(cid:132)m(cid:132)(cid:132)n ja suojelemaan syrjittyjen, k(cid:148)yhien ja v(cid:132)h(cid:132)osaisten ihmisoikeuksia ja n(cid:132)in puolestaan v(cid:132)hent(cid:132)m(cid:132)(cid:132)n k(cid:148)yhyytt(cid:132) ja sosiaalista syrj(cid:132)ytymist(cid:132), d) tukemaan v(cid:132)hemmist(cid:148)j(cid:132), etnisi(cid:132) ryhmi(cid:132) ja alkupe- r(cid:132)iskansoja; e) tukemaan ihmisoikeuksien suojelemiseksi, edist(cid:132)- toimivia paikallisia, miseksi kansallisia, alueellisia tai kansainv(cid:132)lisi(cid:132) elimi(cid:132), my(cid:148)s valtioista riippumattomia j(cid:132)rjest(cid:148)j(cid:132); tai puolustamiseksi f) tukemaan kidutuksen uhrien kuntoutuskeskuksia ja j(cid:132)rjest(cid:148)j(cid:132), jotka tarjoavat k(cid:132)yt(cid:132)nn(cid:148)n apua ihmisoi- keusloukkausten uhreille, tai kidutuksen tai pahoin- pitelyn est(cid:132)miseksi antavat apua olojen parantami- seksi paikoissa, joissa ihmisilt(cid:132) on riistetty vapaus; g) tukemaan ihmisoikeuksiin liittyv(cid:132)(cid:132) koulutusta, kasvatusta ja valistusta; h) tukemaan toimia, joiden tarkoituksena on ihmisoi- keuksien tarkkailu, my(cid:148)s tarkkailijoiden koulutus; i) edist(cid:132)m(cid:132)(cid:132)n yht(cid:132)l(cid:132)isi(cid:132) mahdollisuuksia ja syrjim(cid:132)t- t(cid:148)mi(cid:132) k(cid:132)yt(cid:132)nt(cid:148)j(cid:132), mukaan lukien rasismin ja muukalaisvihan vastaiset toimet; j) edist(cid:132)m(cid:132)(cid:132)n ja suojelemaan kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevassa kansainv(cid:132)lisess(cid:132) yleissopimuksessa mainittuja perusvapauksia, erityi- sesti mielipiteen, sanan- ja omantunnon vapautta sek(cid:132) oikeutta k(cid:132)ytt(cid:132)(cid:132) omaa kielt(cid:132)(cid:132)n, 2) tukemaan demokratisoitumista ja erityisesti: a) edist(cid:132)m(cid:132)(cid:132)n ja vahvistamaan oikeusvaltioperiaatetta ja erityisesti tukemaan oikeuslaitoksen riippumatto- muutta ja sen vahvistamista sek(cid:132) ihmisyksil(cid:148)(cid:132) tukemaan kunnioittavaa vankeinhoitoj(cid:132)rjestelm(cid:132)(cid:132); perustuslain ja lains(cid:132)(cid:132)d(cid:132)nn(cid:148)n uudistuksia; tuke- maan kuolemanrangaistuksen poistamista koskevia aloitteita; b) edist(cid:132)m(cid:132)(cid:132)n vallanjakoa, erityisesti tuomio- ja lain- s(cid:132)(cid:132)d(cid:132)nt(cid:148)vallan riippumattomuutta toimeenpanoval- lasta, sek(cid:132) tukemaan institutionaalisia uudistuksia; yhteiskunnan c) edist(cid:132)m(cid:132)(cid:132)n moniarvoisuutta sek(cid:132) politiikan ett(cid:132) varten on kansalaisyhteiskunnan tasolla. T(cid:132)t(cid:132) vahvistettava moniarvoisuuden varmistamiseksi tarvittavia elimi(cid:132), valtioista riippu- mattomat j(cid:132)rjest(cid:148)t mukaan lukien, sek(cid:132) edistett(cid:132)v(cid:132) tiedotusv(cid:132)lineiden riippumattomuutta ja vastuulli- suutta sek(cid:132) tuettava lehdist(cid:148)nvapautta sek(cid:132) ammatil- lista j(cid:132)rjest(cid:132)ytymis- ja kokoontumisvapautta; L 120/4 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 8. 5. 1999 d) edist(cid:132)m(cid:132)(cid:132)n hyv(cid:132)(cid:132) hallintotapaa erityisesti tukemalla hallinnon avoimuutta sek(cid:132) lahjonnan ehk(cid:132)isemist(cid:132) ja torjuntaa; e) edist(cid:132)m(cid:132)(cid:132)n v(cid:132)est(cid:148)n osallistumista p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)ksenteko- prosessiin kansallisella, alueellisella ja paikallista- solla ja erityisesti edist(cid:132)m(cid:132)(cid:132)n miesten ja naisten yht(cid:132)l(cid:132)ist(cid:132) kansalaisyhteiskunnan toimintaan, talousel(cid:132)m(cid:132)(cid:132)n ja politiikkaan; osallistumista f) tukemaan vaalien j(cid:132)rjest(cid:132)mist(cid:132) erityisesti tukemalla riippumattomia vaalitoimikuntia, my(cid:148)nt(cid:132)m(cid:132)ll(cid:132) materiaalista, teknist(cid:132) ja oikeudellista apua vaalien valmisteluun mukaan lukien vaaliluetteloiden laati- minen, edist(cid:132)m(cid:132)ll(cid:132) tiettyjen ryhmien, erityisesti naisten, osallistumista vaaleihin, sek(cid:132) kouluttamalla tarkkailijoita; g) tukemaan kansallisia pyrkimyksi(cid:132) siviilihallinnon ja armeijan teht(cid:132)vien pit(cid:132)miseksi erill(cid:132)(cid:132)n toisistaan, antamaan siviili- ja sotilashenkil(cid:148)st(cid:148)lle tietoa ja koulutusta ihmisoikeuksien kunnioittamisen alalla, 3) tukemaan ihmisoikeuksien kunnioittamista ja demok- ratisoitumista edist(cid:132)vi(cid:132) toimia, joiden tarkoituksena on est(cid:132)(cid:132) konflikteja ja korjata niiden seurauksia, l(cid:132)heisess(cid:132) yhteisty(cid:148)ss(cid:132) t(cid:132)ll(cid:132) alalla toimivaltaisten tahojen kanssa, ja erityisesti: a) tukemaan toimintakyvyn vahvistamista mukaan lukien paikallisten nopean varoituksen j(cid:132)rjestelmien luominen; b) tukemaan toimia, joilla pyrit(cid:132)(cid:132)n luomaan yht(cid:132)l(cid:132)iset ja poistamaan nykyisi(cid:132) raja-aitoja mahdollisuudet eri ihmisryhmien v(cid:132)lilt(cid:132); yhteensovittamista c) tukemaan toimia, joilla helpotetaan eri ryhm(cid:132)etujen rauhanomaista konfliktien ehk(cid:132)isemiseksi ja maan sis(cid:132)isen rauhan palauttami- ihmisoikeuksiin ja seksi, mukaan lukien tuki demokratisoitumiseen liittyville luottamusta lis(cid:132)(cid:132)- ville toimille; d) edist(cid:132)m(cid:132)(cid:132)n oikeuden osapuolten toimesta; kansainv(cid:132)lisen noudattamista kaikkien humanitaarisen konfliktien e) tukemaan kansainv(cid:132)lisi(cid:132), alueellisia tai paikallisia j(cid:132)rjest(cid:148)j(cid:132), mukaan lukien valtioista riippumattomat j(cid:132)rjest(cid:148)t, joiden toiminta liittyy konfliktien ehk(cid:132)ise- miseen ja ratkaisemiseen sek(cid:132) niiden seurausten korjaamiseen, my(cid:148)s tuki tilap(cid:132)isten kansainv(cid:132)listen rikostuomioistuinten ja pysyv(cid:132)n kansainv(cid:132)lisen rikostuomioistuimen perustamiselle sek(cid:132) ihmisoi- keusloukkausten uhrien tukemiseksi ja avustami- seksi. 3 artikla N(cid:132)iden tavoitteiden saavuttamiseksi yhteis(cid:148)n tukeen voi kuulua my(cid:148)s seuraavien toimien rahoitus: 1) kyseess(cid:132) oleville toimijoille sek(cid:132) yleis(cid:148)lle tarkoitetut valistus-, tiedotus- ja koulutustoimet, 2) hankkeiden m(cid:132)(cid:132)ritt(cid:132)miseksi ja valmistelemiseksi tarvit- tavat toimet eli: a) m(cid:132)(cid:132)ritt(cid:132)mis- ja toteutettavuustutkimukset; b) eurooppalaisten ja kolmansien maiden j(cid:132)rjest(cid:148)jen ja elinten v(cid:132)linen teknisen tiet(cid:132)myksen ja kokemusten vaihto; c) tarjouspyynn(cid:148)ist(cid:132), erityisesti tarjousten arvioinnista aiheutuvat hankeasiakirjojen valmistelusta ja kustannukset; d) yhteis(cid:148)n toimintaa t(cid:132)ss(cid:132) asetuksessa tarkoitetuilla aloilla koskevien yleisluontoisten (selvitysten rahoit- taminen, 3) sellaisten hankkeiden toteuttaminen, jotka koskevat: a) hankkeiden toteuttamiseen tarkoitettua teknist(cid:132) apua sek(cid:132) ulkomaista ja paikallista henkil(cid:148)st(cid:148)(cid:132); b) sellaisten tuotteiden tai tarvikkeiden ostoa ja/tai hankkimista, t(cid:132)ysin v(cid:132)ltt(cid:132)m(cid:132)tt(cid:148)mi(cid:132) toimien toteuttamiselle, asianmukaisesti perustel- luissa poikkeustapauksissa my(cid:148)s tilojen ostamista tai vuokraamista; jotka ovat c) tarvittaessa sellaisia toimia, joiden tarkoituksena on korostaa toimien yhteis(cid:148)(cid:148)n liittyv(cid:132)(cid:132) luonnetta, 4) yhteis(cid:148)n toimien seuranta-, tarkastus- ja arviointi- toimet, 5) toimet, joilla selitet(cid:132)(cid:132)n kyseisten maiden kansalaismie- lipiteelle n(cid:132)iden toimien sek(cid:132) komissiota ja vastaanot- tajamaata molemminpuolisesti hy(cid:148)dytt(cid:132)v(cid:132)n hallinnol- lisen ja teknisen tuen tavoitteet ja tulokset. II LUKU Menettelyt tuen t(cid:132)yt(cid:132)nt(cid:148)(cid:148)npanemiseksi 4 artikla jotka saada voivat 1. Kumppaneita, rahoitustukea t(cid:132)m(cid:132)n asetuksen nojalla, ovat alueelliset ja kansainv(cid:132)liset j(cid:132)rjest(cid:148)t, valtioista riippumattomat j(cid:132)rjest(cid:148)t, kansallinen, alueellinen tai paikallinen julkishallinto, yhteis(cid:148)ss(cid:132) toimivat j(cid:132)rjest(cid:148)t sek(cid:132) julkiset tai yksityiset laitokset ja toimijat. 2. Komissio toteuttaa yhteis(cid:148)n t(cid:132)m(cid:132)n asetuksen nojalla rahoittamat toimet joko 1 kohdassa tarkoitettujen kump- paneiden pyynn(cid:148)st(cid:132) tai omasta aloitteestaan. 8. 5. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 120/5 5 artikla Yhteis(cid:148)n tukea voivat hakea 4 artiklan 1 kohdassa tarkoi- tetut kumppanit, joiden p(cid:132)(cid:132)toimipaikka on jossakin kolmannessa maassa, joka t(cid:132)m(cid:132)n asetuksen perusteella voi saada yhteis(cid:148)n tukea, tai jossakin yhteis(cid:148)n j(cid:132)senvaltiossa, jolloin mainitussa p(cid:132)(cid:132)toimipaikassa on teht(cid:132)v(cid:132) tosiasialli- sesti kaikki t(cid:132)m(cid:132)n asetuksen nojalla rahoitettavia toimia koskevat p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)kset. T(cid:132)m(cid:132) toimipaikka voi poikkeukselli- sesti sijaita my(cid:148)s jossain muussa kolmannessa maassa. 6 artikla Erityisesti seuraavat tekij(cid:132)t otetaan huomioon p(cid:132)(cid:132)tett(cid:132)ess(cid:132), voidaanko jollekin kumppanille my(cid:148)nt(cid:132)(cid:132) yhteis(cid:148)n rahoi- tusta, t(cid:132)m(cid:132)n kuitenkaan vaikuttamatta 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen kumppaneiden institutionaaliseen ja poliittiseen tilanteeseen: a) kumppanin sitoumus puolustaa, kunnioittaa ja edist(cid:132)(cid:132) ilman ja kansanvallan periaatteita ihmisoikeuksia syrjint(cid:132)(cid:132); b) sen kokemus ihmisoikeuksien ja kansanvallan periaat- teiden edist(cid:132)misess(cid:132); c) sen hallinnollinen ja rahoitushallinnollinen valmius; d) sen tekniset ja logistiset valmiudet suhteessa suunnitel- tuun toimeen; e) mahdollisesti aiempien, erityisesti yhteis(cid:148)n rahoitusta saaneiden toimien tulokset; Mahdollisuus osallistua voidaan ulottaa koskemaan my(cid:148)s muita kehitysmaita ja asianmukaisesti perustelluissa poik- keustapauksissa muita kolmansia maita. Tavaratoimitusten on oltava per(cid:132)isin j(cid:132)senvaltioista 2. tai vastaanottajamaasta taikka muista kehitysmaista. Asian- mukaisesti perustelluissa poikkeustapauksissa ne voivat olla per(cid:132)isin muista maista. 9 artikla 1. Toiminnan johdonmukaisuuden ja t(cid:132)ydent(cid:132)vyyden saavuttamiseksi sek(cid:132) sen mahdollisimman suuren tehok- kuuden varmistamiseksi komissio voi l(cid:132)heisess(cid:132) yhteis- ty(cid:148)ss(cid:132) j(cid:132)senvaltioiden kanssa toteuttaa tarvittavat yhteen- sovittamistoimet. Edell(cid:132) 1 kohdan s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)sten mukaisesti komissio 2. joka tapauksessa rohkaisee: a) ottamaan k(cid:132)ytt(cid:148)(cid:148)n yhteis(cid:148)n ja j(cid:132)senvaltioiden rahoitta- miin toimiin tai sellaisiin toimiin, joiden rahoittamista yhteis(cid:148) ja j(cid:132)senvaltio harkitsevat, liittyvien tietojen vaihtoa ja j(cid:132)rjestelm(cid:132)llist(cid:132) tarkastelua koskevan j(cid:132)rjes- telm(cid:132)n; b) sovittamaan toimia yhteen niiden toteuttamispaikassa saajamaissa olevien komission ja j(cid:132)senvaltioiden edus- tajien v(cid:132)lisiss(cid:132) s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)llisesti pidett(cid:132)viss(cid:132) tiedonvaihto- kokouksissa; f) sen valmius luoda yhteisty(cid:148)suhde kyseisen kolmannen maan kansalaisyhteiskunnan muiden toimijoiden kanssa ja ohjata apu kansalaisyhteiskunnalle vastuussa oleville paikallisille j(cid:132)rjest(cid:148)ille. c) edist(cid:132)m(cid:132)(cid:132)n humanitaariseen apuun sovellettavaa yhte- n(cid:132)ist(cid:132) l(cid:132)hestymistapaa ja sis(cid:132)llytt(cid:132)m(cid:132)(cid:132)n ihmisoikeuk- sien suojelu humanitaariseen apuun aina, kun se on mahdollista. 7 artikla 1. Tukea my(cid:148)nnet(cid:132)(cid:132)n 4 artiklan 1 kohdassa tarkoite- tuille kumppaneille ainoastaan, jos ne sitoutuvat noudatta- maan komission vahvistimia my(cid:148)nt(cid:132)mist(cid:132) ja t(cid:132)yt(cid:132)nt(cid:148)(cid:148)n- panoa koskevia edellytyksi(cid:132), joiden noudattamiseen ne sopimuksessa sitoutuvat. Yhteis(cid:148)n tukea saavat hankkeet toteutetaan komis- 2. sion rahoitusp(cid:132)(cid:132)t(cid:148)ksess(cid:132) m(cid:132)(cid:132)riteltyjen tavoitteiden mukai- sesti. III LUKU Toimien toteuttamismenettelyt 10 artikla T(cid:132)m(cid:132)n asetuksen t(cid:132)yt(cid:132)nt(cid:148)(cid:148)npanoon tarkoitettu rahoitus- ohje vuosiksi 1999–2004 on 260 miljoonaa euroa. T(cid:132)m(cid:132)n asetuksen perusteella my(cid:148)nnetty(cid:132) yhteis(cid:148)n 3. rahoitusta ei tarvitse maksaa takaisin. Budjettivallan k(cid:132)ytt(cid:132)j(cid:132) my(cid:148)nt(cid:132)(cid:132) m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)rahat vuosittain rahoitusn(cid:132)kymien puitteissa. 4. Jos t(cid:132)m(cid:132)n asetuksen perusteella toteutettavat toimet rahoitetaan yhteis(cid:148)n ja saajamaiden v(cid:132)listen rahoitussopi- musten perusteella, niiss(cid:132) on m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)tt(cid:132)v(cid:132), ett(cid:132) yhteis(cid:148) ei rahoita verojen, tullien tai muiden maksujen suorittamista. 8 artikla 1. Tarjouskilpailuihin ja markkinoille voivat samoin edellytyksin osallistua kaikki vastaanottajamaan ja j(cid:132)sen- oikeushenkil(cid:148)t. valtioiden luonnolliset henkil(cid:148)t ja 11 artikla T(cid:132)ss(cid:132) asetuksessa tarkoitettujen toimien ohjelmoimisesta, tutkimisesta, niist(cid:132) p(cid:132)(cid:132)tt(cid:132)misest(cid:132) sek(cid:132) niiden hallinnoin- nista, seurannasta ja arvioinnista vastaa komissio voimassa olevia budjettimenettelyj(cid:132) ja muita menettelyj(cid:132) noudat- taen. Se vahvistaa t(cid:132)ss(cid:132) asetuksessa tarkoitetun tuen my(cid:148)n- t(cid:132)mist(cid:132), k(cid:132)ytt(cid:148)(cid:148)nottoa ja t(cid:132)yt(cid:132)nt(cid:148)(cid:148)npanoa koskevat edelly- tykset. L 120/6 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 8. 5. 1999 12 artikla Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa siit(cid:132), kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)ksen ehdotetuista toimenpiteist(cid:132). J(cid:132)ljemp(cid:132)n(cid:132) 13 artiklan 2 kohdassa s(cid:132)(cid:132)detyn menet- 1. telyn mukaisesti komissio: (cid:190) tekee p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)kset toimista, joihin t(cid:132)m(cid:132)n asetuksen nojalla my(cid:148)nnett(cid:132)v(cid:132) rahoitus on tointa kohden yli 1 miljoonaa euroa, sek(cid:132) n(cid:132)iden toimien muutoksista, joiden vuoksi kyseist(cid:132) toimea varten aluksi sovittu m(cid:132)(cid:132)r(cid:132) ylittyy yli 20 prosentilla, (cid:190) hyv(cid:132)ksyy ohjelmat, joilla pyrit(cid:132)(cid:132)n luomaan yhten(cid:132)iset puitteet tietyss(cid:132) maassa tai tietyll(cid:132) alalla toteutettavalle tai tietty(cid:132) aihetta koskevalle toiminnalle, silloin kun todetut laajuutensa ja monimuotoisuutensa vuoksi todenn(cid:132)k(cid:148)isesti jatkuvat. tarpeet 2. Komissio ilmoittaa 13 artiklassa tarkoitetulle komi- tealle rahoitusp(cid:132)(cid:132)t(cid:148)kset, jotka se aikoo tehd(cid:132) hankkeista ja joiden kustannukset ovat alle 1 miljoona ohjelmista, euroa. Ilmoitus on teht(cid:132)v(cid:132) viimeist(cid:132)(cid:132)n yht(cid:132) viikkoa ennen p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)ksen tekemist(cid:132). 13 artikla 1. Komissiota avustaa j(cid:132)senvaltioiden edustajista koos- tuva ihmisoikeuksien ja demokratian komitea, j(cid:132)ljemp(cid:132)n(cid:132) ’komitea’, jonka puheenjohtajana toimii komission edus- taja. Tapauksissa, joissa on viitattu t(cid:132)h(cid:132)n artiklaan, komis- 2. sion edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteist(cid:132). Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)ajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireel- lisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopi- muksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)sten edelly- tykseksi m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)tyll(cid:132) enemmist(cid:148)ll(cid:132), jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien j(cid:132)senvalti- oiden edustajien (cid:132)(cid:132)net painotetaan mainitussa artiklassa m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)tyll(cid:132) tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu (cid:132)(cid:132)nestykseen. Komissio p(cid:132)(cid:132)tt(cid:132)(cid:132) suunnitelluista toimenpiteist(cid:132), ovat komitean lausunnon mukaiset. jos ne suunnitellut toimenpiteet Jos komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipym(cid:132)tt(cid:132) neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteist(cid:132). Neuvosto ratkaisee asian m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)enemmis- t(cid:148)ll(cid:132). eiv(cid:132)t ole 14 artikla 1. Komissio voi rahoittaa kiireellisi(cid:132) toimia korkein- taan 2 miljoonalla eurolla. Kiireellisin(cid:132) pidet(cid:132)(cid:132)n toimia v(cid:132)litt(cid:148)miss(cid:132) ja ennalta arvaamattomissa tilanteissa, jotka liittyv(cid:132)t demokratisoitumiskehityksen (cid:132)kkin(cid:132)iseen keskey- tymiseen tai sellaisen poikkeuksellisen ja v(cid:132)litt(cid:148)m(cid:132)sti uhkaavan kriisi- joka koskee maan koko v(cid:132)est(cid:148)(cid:132) tai osaa siit(cid:132) ja joka on vakava uhka yksil(cid:148)iden perusoikeuksille ja perusvapauksille. tai vaaratilanteen syntymiseen, Jos toimet 2. t(cid:132)ytt(cid:132)v(cid:132)t n(cid:132)m(cid:132) edellytykset, komissio toimii kuultuaan j(cid:132)senvaltioita mahdollisimman tehok- kaalla tavalla. J(cid:132)senvaltioilla on viisi ty(cid:148)p(cid:132)iv(cid:132)(cid:132) aikaa esitt(cid:132)(cid:132) vastalauseensa. Jos vastalauseita esitet(cid:132)(cid:132)n, 13 artik- lassa tarkoitettu komitea tarkastelee kysymyst(cid:132) seuraavassa kokouksessaan. 3. Komissio tiedottaa 13 artiklassa tarkoitetulle komi- tealle sen seuraavassa kokouksessa kaikista n(cid:132)iden s(cid:132)(cid:132)n- n(cid:148)sten perusteella rahoitetuista kiireellisist(cid:132) toimista. 15 artikla Komitea voi tarkastella alalla annettavaan yhteis(cid:148)n tukeen liittyvi(cid:132) yleisi(cid:132) tai erityisi(cid:132) kysymyksi(cid:132), ja sen olisi my(cid:148)s edistett(cid:132)v(cid:132) ihmisoikeuksiin ja demokratisoitumiseen liit- tyvien, kolmansiin maihin kohdistuvien Euroopan unionin toimen yhten(cid:132)isyytt(cid:132). Kerran vuodessa komi- teassa tarkastellaan seuraavaa varainhoitovuotta koskevaa ohjelmointia tai keskustellaan t(cid:132)m(cid:132)n asetuksen nojalla tulevana vuonna toteutettavien toimien yleislinjoista. 16 artikla arvioi s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)llisesti 1. Komissio yhteis(cid:148)n t(cid:132)m(cid:132)n asetuksen perusteella rahoittamia toimia sen toteamiseksi, onko n(cid:132)iden toimien tavoitteet saavutettu, ja laatiakseen suuntaviivoja tulevien toimien tehostamiseksi. Komissio toimittaa komitealle joita komitea voi tarvittaessa tutkia. Arviointikertomukset ovat pyynn(cid:148)st(cid:132) j(cid:132)senvaltioiden k(cid:132)ytett(cid:132)viss(cid:132). tiivistelm(cid:132)n arvioinneista, 2. J(cid:132)senvaltioiden pyynn(cid:148)st(cid:132) komissio voi yhdess(cid:132) niiden kanssa my(cid:148)s arvioida t(cid:132)ss(cid:132) asetuksessa tarkoitet- tujen Euroopan yhteis(cid:148)jen toimien ja ohjelmien tuloksia. 8. 5. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 120/7 17 artikla Kaikissa t(cid:132)m(cid:132)n asetuksen perusteella tehdyiss(cid:132) sopimuk- sissa tai rahoitussopimuksissa on erityisesti m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)tt(cid:132)v(cid:132), ett(cid:132) komissio ja tilintarkastustuomioistuin voivat tehd(cid:132) tarkastuksia itse paikalla ja 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitet- tujen kumppanien toimipaikoissa komission voimassa olevien s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)sten puitteissa vahvistamia tavanomaisia menettelyj(cid:132) ja erityisesti Euroopan yhteis(cid:148)jen yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen menette- lyj(cid:132) noudattaen. 18 artikla Viimeist(cid:132)(cid:132)n kuukauden kuluttua p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)ksen tekemi- 1. sest(cid:132) komissio tiedottaa j(cid:132)senvaltioille hyv(cid:132)ksytyist(cid:132) toimista ja hankkeista sek(cid:132) ilmoittaa my(cid:148)nnetyt m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)- rahat ja toimien luonteen sek(cid:132) vastaanottajamaan ja kumppanit. varainhoitovuoden 2. Kunkin komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuosiker- tomuksen, johon sis(cid:132)ltyy tiivistelm(cid:132) varainhoitovuonna rahoitetuista toimista. p(cid:132)(cid:132)tytty(cid:132) tietoja kumppaneista, Tiivistelm(cid:132)(cid:132)n sis(cid:132)ltyy erityisesti joiden kanssa t(cid:132)m(cid:132)n asetuksen 1 artiklassa tarkoitetut toimet on toteutettu. Kertomuksessa on my(cid:148)s yhteenveto suoritetuista ulko- puolisista arvioinneista ja tarvittaessa ehdotuksia erityistoi- miksi. 19 artikla Kolmen vuoden kuluttua t(cid:132)m(cid:132)n asetuksen voimaantulosta komissio esitt(cid:132)(cid:132) Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhteis(cid:148)n t(cid:132)m(cid:132)n asetuksen nojalla rahoittamia toimia koskevan yleisarvion, liitty(cid:132) asianmukaisia johon voi asetuksen tulevaisuutta koskevia ehdotuksia. 20 artikla tulee voimaan kolmantena p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) sen T(cid:132)m(cid:132) asetus j(cid:132)lkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteis(cid:148)jen viralli- sessa lehdess(cid:132). Sit(cid:132) sovelletaan 31 p(cid:132)iv(cid:132)(cid:132)n joulukuuta 2004. T(cid:132)m(cid:132) asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sit(cid:132) sovelletaan sellaisenaan kaikissa j(cid:132)sen- valtioissa. Tehty Luxemburgissa 29 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) huhtikuuta 1999. Neuvoston puolesta W. M(cid:154)LLER Puheenjohtaja