title: Direktiva Vijeća 1999/32/EZ od 26. travnja 1999. o smanjenju sadržaja sumpora u određenim tekućim gorivima i o izmjeni Direktive 93/12/EEZ

eurovoc_concepts:
air quality
petroleum product
quality of the environment
reduction of gas emissions
sulphur

text: L_1999121HR. 01001301. xml 13/Sv. 064 HR Službeni list Europske unije 62 31999L0032 L 121/13 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE 26. 04. 1999. DIREKTIVA VIJEĆA 1999/32/EZ od 26. travnja 1999. o smanjenju sadržaja sumpora u određenim tekućim gorivima i o izmjeni Direktive 93/12/EEZ VIJEĆE EUROPSKE UNIJE, uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 130. s stavak 1. , uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1), uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (2), u skladu s postupkom utvrđenim člankom 189. c Ugovora (3), budući da: (1) Na temelju načela sadržanih u članku 130. r Ugovora ciljevi i načela politike Zajednice vezani uz okoliš, navedeni u programima aktivnosti za zaštitu okoliša, a posebno u Petom programu aktivnosti za zaštitu okoliša (4), usmjereni su posebno osiguranju učinkovite zaštite svih ljudi od dokazane opasnosti od emisija sumporovog dioksida te zaštite okoliša sprečavanjem taloženja sumpora iznad kritičnih opterećenja i razina. (2) Člankom 129. Ugovora propisano je da zahtjevi zdravstvene zaštite moraju biti sastavni dio ostalih politika Zajednice; budući da bi, sukladno članku 3. točki (o) Ugovora, djelatnost Zajednice trebala doprinositi postizanju visoke razine zaštite zdravlja. (3) Emisije sumporovog dioksida znatno pridonose zakiseljenju na području Zajednice; budući da sumporov dioksid ima također izravan učinak na zdravlje ljudi i na okoliš. (4) Zakiseljenje i prisutnost sumporovog dioksida u atmosferi štetno djeluju na osjetljive ekosustave, smanjuju raznolikost biološkog života, kao i ljepotu okoliša, a ujedno štete proizvodnji usjeva i rastu šuma; budući da kisele kiše u gradovima mogu prouzročiti znatnu štetu građevinama i arhitektonskom nasljeđu; budući da onečišćenje sumporovim dioksidom može također znatno utjecati na zdravlje ljudi, posebno onih dijelova stanovništva koji boluju od bolesti dišnih organa. (5) Zakiseljenje je prekogranična pojava koja zahtijeva rješenja i na razini Zajednice i na lokalnoj ili nacionalnoj razini. (6) Emisije sumporovog dioksida pridonose stvaranju čestica tvari u atmosferi. (7) Zajednica i pojedine države članice ugovorne su stranke potpisnice Konvencije Ekonomske komisije Ujedinjenih naroda za Europu o dalekosežnom prekograničnom onečišćenju zraka; budući da Drugi protokol Ekonomske komisije Ujedinjenih naroda za Europu o prekograničnom onečišćenju sumporovim dioksidom predviđa da će ugovorne stranke smanjiti emisije sumporovog dioksida za 30 % ili više od smanjenja navedenog u Prvom protokolu te budući da se Drugi protokol Ekonomske komisije Ujedinjenih naroda za Europu temelji na pretpostavci da će se prekoračenje kritičnih opterećenja i razina u nekim osjetljivim područjima nastaviti; budući da će daljnje mjere u pogledu smanjenja emisija sumporovog dioksida i dalje biti potrebne ako se budu uzimali u obzir ciljevi postavljeni Petim programom djelovanja u zaštiti okoliša; budući da će stoga ugovorne stranke morati učiniti daljnje znatne pomake u smislu smanjenja emisija sumporovog dioksida. (8) Već desetljećima se zna kako je sumpor, inače u malim količinama prisutan u nafti i ugljenu, glavni izvor emisija sumporovog dioksida, koje su jedan od glavnih uzroka „kiselih kiša” i onečišćenja zraka u mnogim urbanim i industrijskim područjima. (9) Komisija je nedavno izdala priopćenje o troškovno učinkovitoj strategiji borbe protiv povećanja kiselosti na području Zajednice; budući da se kontrola emisija sumporovog dioksida do kojih dolazi zbog izgaranja određenih tekućih goriva smatra sastavnim dijelom navedene troškovno učinkovite strategije; budući da Zajednica priznaje potrebu za uvođenjem mjera za sva ostala goriva. (10) Studije su pokazale kako će koristi od smanjenja emisija sumporovog dioksida koje se postižu smanjenjem sadržaja sumpora u gorivima često biti znatno veće od procijenjenih troškova industrije u ovoj Direktivi, te budući da postoji dobro utemeljena tehnologija smanjenja razine sumpora u tekućim gorivima. (11) U skladu s načelima supsidijarnosti i proporcionalnosti navedenim u članku 3b. Ugovora, smanjenje emisija sumporovog dioksida koje nastaju spaljivanjem određenih vrsta tekućih goriva države članice ne mogu djelotvorno ostvariti djelujući pojedinačno; budući da neusklađeno djelovanje ne jamči postizanje željenog cilja, potencijalno je kontraproduktivno te će dovesti do znatne nesigurnosti na tržištu goriva o kojima se radi; budući da je stoga, s obzirom na potrebu za smanjenjem emisija sumporovog dioksida na području cijele Zajednice, učinkovitije djelovati na razini Zajednice; budući da je ova Direktiva ograničena na minimalne uvjete potrebne za postizanje željenog cilja. (12) Direktivom Vijeća 93/12/EEZ od 23. ožujka 1993. o sadržaju sumpora u nekim tekućim gorivima (5) od Komisije je zatraženo da Vijeću podnese prijedlog kojim bi se propisale niže granične količine sumpora u dizelskom gorivu te odredile nove granice za kerozin za potrebe zrakoplovstva; budući da bi bilo korisno na temelju studija o ekonomičnosti odrediti ograničenja za sadržaj sumpora u ostalim tekućim gorivima, posebno teškim loživim uljima, teškim dizelskim gorivima, vrlo lakim brodskim gorivima, pogonskim gorivima. (13) Sukladno članku 130. t Ugovora, ova Direktiva ne bi smjela priječiti bilo koju državu članicu u održavanju ili uvođenju strožih zaštitnih mjera; budući da takve mjere moraju biti u skladu s Ugovorom te o njima treba izvijestiti Komisiju. (14) Država članica, prije uvođenja novih, strožih zaštitnih mjera, treba izvijestiti Komisiju o prijedlogu mjera u skladu s Direktivom Vijeća 83/189/EEZ od 28. ožujka 1983. o utvrđivanju postupaka obavješćivanja u području tehničkih normi i pravila (6). (15) U odnosu na ograničenja sadržaja sumpora u teškom gorivu trebalo bi propisati odstupanja u pojedinim državama članicama ili regijama u kojima to dopuštaju uvjeti okoliša. (16) U pogledu ograničenja sadržaja sumpora u teškom loživom ulju, također bi valjalo propisati odstupanja u pogledu njegove uporabe u postrojenjima za spaljivanje koja udovoljavaju graničnim vrijednostima navedenim u Direktivi Vijeća 88/609/EEZ od 24. studenoga 1988. (7) o ograničenju emisija određenih onečišćujućih tvari u zrak iz velikih uređaja za loženje; budući da će, u svjetlu predstojeće revizije Direktive 88/609/EEZ, možda biti potrebno ponovno pregledati i prema potrebi revidirati neke od odredaba te Direktive. (17) U rafinerijskim postrojenjima za spaljivanje koja nisu obuhvaćena odredbama članka 3. stavka 3. točke i. i (c) ove Direktive, prosječna emisija sumporovog dioksida ne smije prelaziti granice postavljene Direktivom 88/609/EEZ ili nekom budućom revizijom te Direktive; budući da, u primjeni ove Direktive, države članice trebaju imati na umu da zamjena goriva navedenih u članku 2. drugim gorivima ne bi trebala potaknuti povećanje emisija onečišćujućih tvari koje stvaraju kiselost. (18) Već u Direktivi 93/12/EEZ propisana je granična vrijednost od 0,2 % sadržaja sumporovog dioksida u plinskim uljima; budući da bi do 1. siječnja 2008. tu graničnu vrijednost trebalo promijeniti na 0,1 %. (19) U skladu s Aktom o pristupanju iz 1994. , Austriji i Finskoj za četverogodišnje razdoblje od datuma pristupanja, odobreno je izuzeće od odredaba Direktive 93/12/EEZ o sadržaju sumporovog dioksida u dizelskom gorivu. (20) Granične vrijednosti od 0,2 % (od 2000. ) i od 0,1 % (od 2008. ) sadržaja sumpora u dizelskom gorivu za plovila koje koriste prekooceanski brodovi mogu predstavljati gospodarski i tehnički problem za Grčku, na cijelom njezinom državnom području, za Španjolsku kad su u pitanju Kanarski otoci, za Francusku s obzirom na francuske prekomorske zemlje te za Portugal kad je riječ o arhipelagima Madeiri i Azorima; budući da izuzeće za Grčku, Kanarske otoke, francuske prekomorske zemlje te arhipelage Madeiru i Azore ne bi smjelo negativno utjecati na tržište dizelskoga goriva koje koriste brodovi te s obzirom na to da bi izvoz dizelskoga goriva za plovila iz Grčke, Kanarskih otoka, francuskih prekomorskih zemalja te arhipelaga Madeire i Azora u druge države članice trebao udovoljiti valjanim propisima države članice uvoznice; budući da bi stoga Grčkoj, Kanarskim otocima, francuskim prekomorskim zemljama te arhipelagima Madeiri i Azorima trebalo dopustiti izuzeće od graničnih vrijednosti sumpora po težini dizelskoga goriva za plovila. (21) Emisije sumpora koje proizvode brodovi izgaranjem vrlo lakih brodskih goriva s visokim sadržajem sumpora pridonose onečišćenju sumporovim dioksidom i problemima zakiseljavanja; budući da će Zajednica zagovarati efikasniju zaštitu područja osjetljivih na emisije SOx, kao i smanjenje normalne granične vrijednosti za vrlo laka brodska goriva (u odnosu na sadašnjih 4,5 %) tijekom tekućih i budućih pregovora unutar Međunarodne pomorske organizacije (IMO) oko Konvencije o sprečavanju onečišćenja što ga izazivaju brodovi (MARPOL); budući da bi Zajednica trebala nastaviti s inicijativama da se Sjevernomorski kanal proglasi posebnim kontrolnim područjem niske razine emisije SOx. (22) Potrebno je dublje istražiti utjecaje stvaranja kiselosti na ekosustave i ljudski organizam; budući da Zajednica pomaže takva istraživanja prema Petom okvirnom programu istraživanja (8). (23) U slučaju prekida u isporuci sirove nafte, naftnih derivata ili drugih ugljikovodika Komisija može odobriti primjenu više granice na državno područje određene države članice; (24) Države članice trebale bi utvrditi odgovarajuće mehanizme praćenja udovoljavanja odredbama ove Direktive; budući da bi se Komisiji trebali podnositi izvještaji o sadržaju sumpora u tekućim gorivima; (25) Zbog jasnoće bi trebalo izmijeniti Direktivu 93/12/EEZ, DONIJELO JE OVU DIREKTIVU: Članak 1. Svrha i područje primjene 1. Svrha je ove Direktive smanjiti emisije sumporovog dioksida koje nastaju spaljivanjem određenih vrsta tekućih goriva i time smanjiti štetne posljedice takvih emisija za čovjeka i okoliš. 2. Smanjenje emisija sumporovog dioksida koje nastaju spaljivanjem određenih tekućih goriva - naftnih derivata mora se postići uvođenjem ograničenja za sadržaj sumpora u takvim gorivima kao uvjeta za njihovu uporabu na državnom području država članica. Ograničenja sadržaja sumpora u određenim tekućim gorivima naftnim derivatima navedena u ovoj Direktivi ne primjenjuju se na: (a) — tekuća goriva - naftne derivate koja koriste prekooceanski brodovi, osim goriva obuhvaćenih definicijom iz članka 2. stavka 3. , — dizelsko gorivo za plovila koje koriste brodovi koji prelaze granicu između treće zemlje i države članice; (b) goriva namijenjena preradi prije konačnog spaljivanja; (c) goriva koja će se prerađivati u rafinerijskoj industriji. Članak 2. Definicije Za potrebe ove Direktive: 1. teško loživo ulje znači: — svako tekuće gorivo - naftni derivat obuhvaćeno oznakama KN 2710 00 71 do 2710 00 78, ili — svako tekuće gorivo-naftni derivat, osim dizel-goriva kako je to definirano u točkama 2. i 3. , koje, zbog svojih ograničenja u pogledu destiliranja, pripada u kategoriju teških ulja namijenjenih uporabi kao gorivo i kojih se manje od 65 % volumena (uključujući gubitke) destilira na temperaturi od 250 °C metodom D86 Američkog udruženja za ispitivanje i materijale (ASTM). Ako je postupak destiliranja nemoguće odrediti metodom D86 Američkog udruženja za ispitivanje i materijale (ASTM), naftni proizvod također se svrstava u kategoriju teških loživih ulja; 2. plinsko ulje znači: — svako tekuće gorivo - naftni derivat obuhvaćeno oznakama KN 2710 00 67 ili 2710 00 68, ili — svako tekuće gorivo - naftni derivat koje, zbog svojih ograničenja u pogledu destiliranja, pripada u kategoriju srednjih destilata namijenjenih uporabi kao gorivo i kojih se najmanje 85 % volumena (uključujući gubitke) destilira na temperaturi od 350 °C metodom D86 Američkog udruženja za ispitivanje i materijale (ASTM). Ta definicija ne obuhvaća dizelska goriva definirana člankom 2. stavkom 2. Direktive 98/70/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 1998. o kakvoći benzina i dizelskoga goriva i o izmjeni Direktive Vijeća 93/12/EEZ (9). Goriva koja se koriste u pokretnim izvancestovnim strojevima i poljoprivrednim traktorima također nisu obuhvaćena ovom definicijom; 3. brodska goriva znači goriva za pomorsku uporabu i odgovaraju definiciji pod točkom 2. ili ona koja imaju stupanj viskoznosti ili gustoće u granicama viskoznosti ili gustoće destilata za potrebe plovila, kako je navedeno u tablici I ISO 8217 (1996. ); 4. metoda Američkog udruženja za ispitivanje i materijale (ASTM) označava metode koje je 1976. objavilo Američko udruženje za ispitivanje i materijale u definicijama normi i specifikacijama za naftu i sredstva za podmazivanje; 5. postrojenje za spaljivanje znači svaki tehnički uređaj u kojem goriva izgaraju radi korištenja topline koja tim spaljivanjem nastaje; 6. kritično opterećenje znači kvantitativnu procjenu izloženosti jednom ili više onečišćivača ispod koje, prema sadašnjim spoznajama, ne dolazi do znatnijih štetnih posljedica za osjetljive dijelove okoliša. Članak 3. Maksimalni sadržaj sumpora u teškom loživom ulju 1. Države članice moraju poduzeti sve potrebne mjere kako bi osigurale da se od 1. siječnja 2003. na njihovu državnom području ne koriste teška loživa ulja u kojima je sadržaj sumpora viši od 1,00 % po masi. 2. Pod uvjetom da su zadovoljene norme za sumporov dioksid koje se odnose na kakvoću zraka, a propisane su Direktivom 80/779/EEZ (10) ili bilo kojim drugim zakonom Zajednice kojim se te norme stavljaju izvan snage ili zamjenjuju te da su zadovoljene i druge relevantne odredbe Zajednice, i pod uvjetom da emisije ne pridonose prekoračenju kritičnih opterećenja u bilo kojoj od država članica, pojedina država članica može na dijelu svojeg državnog područja ili na cijelom području odobriti uporabu teških loživih ulja u kojima se sadržaj sumpora kreće od 1,00 do 3,00 % mase. Takvo odobrenje može se primjenjivati isključivo dok emisije iz pojedine države članice ne pridonose prekoračenju kritičnih opterećenja u bilo kojoj od država članica. 3. i. Ovisno o odgovarajućem praćenju emisija od strane nadležnih tijela, stavci 1. i 2. neće se primjenjivati na teška loživa ulja koja se koriste: (a) u postrojenjima za spaljivanje obuhvaćenima Direktivom 88/609/EEZ, koja se sukladno definiciji iz članka 2. stavka 9. te Direktive smatraju novim postrojenjima i koja udovoljavaju zahtjevima o graničnim količinama emisija sumporovog dioksida navedenim u članku 4. i Prilogu IV. istoj Direktivi; (b) ostalim postrojenjima za spaljivanje koja ne pripadaju pod točku (a), u kojima su emisije sumporovog dioksida iz postrojenja 1 700 mg/Nm3 ili manje po sadržaju kisika u plinovima u dimu od 3 % volumena na suhoj bazi; (c) za spaljivanje u rafinerijama, gdje su prosječne mjesečne emisije sumporovog dioksida utvrđene kao prosjek svih postrojenja u rafineriji (osim postrojenja za spaljivanje navedenih pod točkom (a)), bez obzira na vrstu korištenoga goriva ili kombinacije goriva, u granici koju mora odrediti svaka država članica, a koja ne smije biti veća od 1 700 mg/Nm3. ii. Države članice moraju poduzeti potrebne mjere kako bi osigurale da svako postrojenje za spaljivanje koje koristi teško loživo ulje koncentracijom sumpora iznad navedene u stavku 1. ne bude u pogonu bez dozvole koju izdaje nadležno tijelo, a kojom se određuju granice emisije. 4. Odredbe stavka 3. moraju se ponovno razmatrati i prema potrebi revidirati u skladu s bilo kojom budućom revizijom Direktive 88/609/EEZ. 5. Ako pojedina država članica koristi mogućnosti navedene u stavku 2. , ona mora o tome, najmanje 12 mjeseci prije, izvijestiti Komisiju i javnost. Komisiji mora predočiti dovoljno informacija kako bi ona mogla procijeniti je li udovoljeno mjerilima navedenima u stavku 2. Komisija o tome mora izvijestiti ostale države članice. U roku od šest mjeseci po primitku informacije od države članice Komisija mora preispitati predviđene mjere te sukladno postupku utvrđenom u članku 9. donijeti odluku o kojoj mora izvijestiti države članice. Ta će se odluka ponovno razmatrati svakih osam godina na osnovi informacija koje dotične države članice moraju podnijeti Komisiji u skladu s postupkom navedenim u članku 9. Članak 4. Maksimalni sadržaj sumpora u plinskom ulju 1. Države članice moraju poduzeti sve potrebne mjere kako bi osigurale da se plinska ulja, uključujući i goriva za plovila ne koriste na njihovom državnom području i to: — od srpnja 2000. ako sadrže više od 0,20 % sumpora po masi, — 1. siječnja 2008. ako sadrže više od 0,10 % sumpora po masi. 2. Iznimno od odredaba stavka 1. , Španjolska za Kanarske otoke, Francuska za francuske prekomorske zemlje, Grčka za svoje ukupno državno područje i Portugal za arhipelage Madeiru i Azore, smiju odobriti uporabu brodskih goriva sa sadržajem sumpora koji prelazi granične količine navedene u stavku 1. 3. Pod uvjetom da zadovoljavaju norme za sumporov dioksid koje se odnose na kakvoću zraka propisane Direktivom 80/779/EEZ ili bilo kojim drugim zakonom Zajednice kojime te norme stavlja izvan snage ili zamjenjuje te druge relevantne odredbe Zajednice i pod uvjetom da emisije ne pridonose prekoračenju kritičnih opterećenja u bilo kojoj od država članica, pojedina država članica može na dijelu svojeg državnog područja ili na cijelom svojem državnom području odobriti uporabu plinskog ulja sa sadržajem sumpora od 0,10 do 0,20 % mase. Takvo odobrenje može se primjenjivati isključivo dok emisije iz pojedine države članice ne pridonose prekoračenju kritičnih opterećenja u bilo kojoj od država članica i važe do 1. siječnja 2013. 4. Ako pojedina država članica koristi mogućnosti navedene u stavku 3. , ona mora o tome, najmanje 12 mjeseci prije, izvijestiti Komisiju i javnost. Komisiji mora predočiti dovoljno informacija kako bi ona mogla ocijeniti je li udovoljeno mjerilima navedenim u stavku 3. Komisija mora o tome izvijestiti ostale države članice. U roku od šest mjeseci po primitku informacije od države članice, Komisija mora preispitati predviđene mjere, te sukladno postupku utvrđenom u članku 9. donijeti odluku o kojoj mora izvijestiti države članice. Članak 5. Promjena u opskrbi gorivima Ako zbog nagle promjene u opskrbi sirovom naftom, naftnim derivatima ili drugim ugljikovodicima, pojedinoj državi članici postane otežano udovoljavati odredbama o graničnim maksimalnim količinama sadržaja sumpora navedenima u člancima 3. i 4. , dotična država članica o tome mora izvijestiti Komisiju. Komisija može odobriti primjenu više granične količine na državnom području te države članice za razdoblje ne dulje od šest mjeseci; o svojoj odluci mora izvijestiti Vijeće i države članice. Svaka država članica može odluku Komisije proslijediti Vijeću u roku od mjesec dana. Vijeće može kvalificiranom većinom donijeti drukčiju odluku u roku od dva mjeseca. Članak 6. Uzorkovanje i analiza 1. Države članice poduzimaju sve potrebne mjere kako bi uzimanjem uzoraka provjerile je li sadržaj sumpora u gorivima koja se koriste u skladu s odredbama članaka 3. i 4. S uzorkovanjem započinje u roku od šest mjeseci od datuma kojim stupa na snagu odredba o odgovarajućoj graničnoj količini sadržaja sumpora u gorivu. Ono se mora provoditi dovoljno često i tako da uzorci predstavljaju reprezentativni uzorak ispitivanoga goriva. 2. Kao referentna metoda u određivanju sadržaja sumpora mora se primjenjivati metoda određena u: (a) ISO metodi 8754 (1992) i PrEN ISO 14596 za teška loživa ulja i brodska goriva; (b) EN metodi 24260 (1987), ISO 8754 (1992) i PrEN ISO 14596 za plinsko ulje. Kao arbitražna metoda mora se koristiti PrEN ISO 14596. Statističko tumačenje provjere sadržaja sumpora u dizelskim gorivima u uporabi mora se vršiti u skladu s ISO *standardom 4259 (1992. ). Članak 7. Izvješćivanje i revizija 1. Na osnovi rezultata uzorkovanja i analize izvršene u skladu s člankom 6. , države članice moraju svake godine do 30. lipnja podnijeti Komisiji kratki izvještaj o sadržaju sumpora u tekućim gorivima koja su se koristila tijekom prethodne kalendarske godine, a obuhvaćena su ovom Direktivom. Taj izvještaje uključuje i sažetak izuzeća odobrenih na temelju članka 3. stavka 3. 2. Na osnovi, među ostalim, godišnjih izvještaja podnesenih u skladu sa stavkom 1. i postignutim trendovima kakvoće zraka i zakiseljavanja, Komisija mora do 31. prosinca 2006. podnijeti izvještaj Europskom parlamentu i Vijeću. Komisija može, uz svoj izvještaj, podnijeti prijedloge za reviziju ove Direktive, posebno u odnosu na utvrđene granične vrijednosti za svaku kategoriju goriva i na izuzeća i odstupanja na temelju članka 3. stavaka 2. i 3. , i članka 4. stavaka 2. i 3. 3. Komisija mora razmotriti koje bi se mjere osim onih navedenih u članku 2. stavku 3. mogle poduzeti kako bi se smanjio doprinos zakiseljavanju spaljivanjem brodskih goriva, i, prema potrebi, sastaviti prijedlog do kraja 2000. Članak 8. Izmjene Direktive 93/12/EEZ 1. Direktiva 93/12/EEZ mijenja se kako slijedi: (a) u članku 1. briše se stavak 1. (a) i stavak 2. ; (b) u članku 2. briše se prvi podstavak stavka 2. i stavak 3. ; (c) brišu se članci 3. i 4. 2. Stavak 1. primjenjuje se od 1. srpnja 2000. Članak 9. Savjetodavni odbor Komisiji pomaže i odbor savjetodavne prirode sastavljen od predstavnika država članica kojim predsjedava predstavnik Komisije. Predstavnik Komisije mora odboru podnijeti nacrt mjera koje treba poduzeti. Odbor svoje mišljenje o nacrtu donosi u roku koji predsjedatelj može odrediti ovisno o hitnosti predmeta, a prema potrebi i glasovanjem. Mišljenje se unosi u zapisnik; uz to, svaka država članica ima pravo zahtijevati da se u zapisnik unese njezino stajalište. Komisija mora krajnje pomno razmotriti mišljenje odbora. O načinu na koji je razmatrano njegovo mišljenje izvijestit će Odbor. Članak 10. Prijelazne odredbe Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 1. srpnja 2000. One o tome odmah obavješćuju Komisiju. Kada države članice donose ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice. Države članice Komisiji dostavljaju tekst odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva. Članak 11. Kazne Države članice utvrđuju sankcije za kršenje nacionalnih odredaba donesenih na temelju ove Direktive. Propisane kazne moraju biti učinkovite, primjerene i moraju odvraćati od ponovnog kršenja odredaba. Članak 12. Stupanje na snagu Ova Direktiva stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europskih zajednica. Članak 13. Adresati Ova je Direktiva upućena državama članicama. Sastavljeno u Luxembourgu 26. travnja 1999. Za Vijeće Predsjednik J. FISCHER (1)  SL C 190, 21. 6. 1997. , str. 9. i SL Z 259, 18. 8. 1998. , str. 5. (2)  SL C 355, 21. 11. 1997. , str. 1. (3)  Mišljenje Europskog parlamenta od 13. svibnja 1998. (SL C 167, 1. 6. 1998. , str. 111. ), Zajedničko stajalište Vijeća od 6. listopada 1998. (SL C 364, 25. 11. 1998. , str. 20. ) i Odluka Europskog parlamenta od 9. veljače 1999. (još nije objavljena u Službenom listu). (4)  SL C 138, 17. 5. 1993. , str. 5. (5)  SL L 74, 27. 3. 1993. , str. 81. (6)  SL L 109, 26. 4. 1983. , str. 8. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Odlukom Komisije 96/139/EZ (SL L 32, 10. 2. 1996. , str. 31. ). (7)  SL L 336, 7. 12. 1988. , str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 94/66/EZ (SL L 337, 24. 12. 1994. , str. 83. ). (8)  SL L 26, 1. 2. 1999. , str. 1. (9)  SL L 350, 28. 12. 1998. , str. 58. (10)  SL L 229, 30. 8. 1980. , str. 30. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 91/692/EEZ (SL L 377, 31. 12. 1991. , str. 48. )


title: Regulamento (CE) n° 868/1999 da Comissão, de 26 de Abril de 1999, que determina em que medida podem ser aceites os pedidos de certificados de importação de determinados produtos do sector da carne de suíno apresentados em Abril de 1999 ao abrigo do regime previsto no acordo concluído pela Comunidade com a Eslovénia

eurovoc_concepts:
Slovenia
agreement (EU)
import licence
pigmeat

formats: pdf print

text: L 108/30 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 27. 4. 1999 REGULAMENTO (CE) N. o 868/1999 DA COMISS(cid:212)O de 26 de Abril de 1999 que determina em que medida podem ser aceites os pedidos de certificados de importa(cid:135)(cid:209)o de determinados produtos do sector da carne de su(cid:146)no apresentados em Abril de 1999 ao abrigo do regime previsto no acordo conclu(cid:146)do pela Comu- nidade com a Eslov(cid:130)nia A COMISS(cid:212)O DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CE) n. o 571/97 da Comiss(cid:209)o, de 26 de Mar(cid:135)o de 1997, que estabelece as normas de execu(cid:135)(cid:209)o, no sector da carne de su(cid:146)no, do regime previsto no acordo provis(cid:155)rio entre a Comunidade, por um lado, e a Eslov(cid:130)nia, por outro (1), e, nomeada- mente, o n. o 4 do seu artigo 4. o, Considerando que os pedidos de certificados de impor- ta(cid:135)(cid:209)o apresentados para o segundo trimestre de 1999 tota- lizam quantidades inferiores (cid:133)s dispon(cid:146)veis, podendo, em consequ(cid:136)ncia, ser inteiramente satisfeitos; Artigo 1. o 1. Os pedidos de certificados de importa(cid:135)(cid:209)o, relativos ao per(cid:146)odo de 1 de Abril a 30 de Junho de 1999, apresen- tados ao abrigo do Regulamento (CE) n. o 571/97, s(cid:209)o aceites como referido em anexo I. 2. Durante os primeiros 10 dias do per(cid:146)odo de 1 de Julho a 30 de Setembro de 1999 podem ser apresentados pedidos, nos termos do Regulamento (CE) n. o 571/97, de certificados de importa(cid:135)(cid:209)o em rela(cid:135)(cid:209)o (cid:133)s quantidades totais constantes do anexo II. Considerando que (cid:130) conveniente determinar o excedente que se adiciona (cid:133) quantidade dispon(cid:146)vel para o per(cid:146)odo seguinte; certificados 3. Os s(cid:155) podem ser utilizados para produtos que estejam em regra com todas as disposi(cid:135)(cid:210)es veterin(cid:145)rias actualmente em vigor na Comunidade. Considerando que (cid:130) oportuno chamar a aten(cid:135)(cid:209)o dos operadores sobre o facto de os certificados s(cid:155) poderem ser utilizados para produtos que estejam em regra com todas as disposi(cid:135)(cid:210)es veterin(cid:145)rias actualmente em vigor na Comunidade, Artigo 2. o O presente regulamento entra em vigor em 27 de Abril de 1999. O presente regulamento (cid:130) obrigat(cid:155)rio em todos os seus elementos e directamente aplic(cid:145)vel em todos os Estados-membros. Feito em Bruxelas, em 26 de Abril de 1999. Pela Comiss(cid:209)o Franz FISCHLER Membro da Comiss(cid:209)o (1) JO L 85 de 27. 3. 1997, p. 56. 27. 4. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 108/31 ANEXO I Percentagem de aceita(cid:135)(cid:209)o dos certificados de importa(cid:135)(cid:209)o apresentados para o per(cid:146)odo de 1 de Abril a 30 de Junho de 1999 100,00 100,00 ANEXO II (em toneladas) Quantidade total dispon(cid:146)vel para o per(cid:146)odo de 1 de Julho a 30 de Setembro de 1999 36,7 85,6 Grupo 23 24 Grupo 23 24


title: Rozhodnutie Rady z 26. apríla 1999, ktoré sa týka uzatvorenia Protokolu o predĺžení Dohody o spolupráci medzi Európskym spoločenstvom a členskými štátmi ASEAN pre Vietnamskú socialistickú republiku

eurovoc_concepts:
ASEAN
Vietnam
agreement (EU)
cooperation agreement
foreign policy

text: 156 SK Úradný vestník Európskej únie 11/zv. 31 31999D0295 5. 5. 1999 ÚRADNÝ VESTNÍK EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV L 117/30 ROZHODNUTIE RADY z 26. apríla 1999, ktoré sa týka uzatvorenia Protokolu o predĺžení Dohody o spolupráci medzi Európskym spoločenstvom a členskými štátmi ASEAN pre Vietnamskú socialistickú republiku (1999/295/ES) RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, Znenie protokolu sa pripája k tomuto rozhodnutiu. so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva a najmä na jej články 113 a 130Y, spolu s prvou vetou článku 228 ods. 2 a prvým pododsekom článku 228 ods. 3, so zreteľom na návrh Komisie (1), so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (2), keďže, aby dosiahlo svoje ciele v oblasti vonkajších hospodár- skych vzťahov, spoločenstvo by malo schváliť Protokol o predĺ- žení Dohody o spolupráci medzi Európskym spoločenstvom a členskými krajinami ASEAN pre Vietnamskú socialistickú repu- bliku, PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE: Článok 1 Týmto sa v mene spoločenstva schvaľuje Protokol o predĺžení Dohody o spolupráci medzi Európskym spoločenstvom a členskými krajinami ASEAN pre Vietnamskú socialistickú republiku. Článok 2 Predseda Rady v mene spoločenstva predloží oznámenie, že spoločenstvo splnilo postupy nevyhnutné pre nadobudnutie platnosti protokolu. (3) Článok 3 Toto rozhodnutie bude uverejnené v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev. V Luxemburgu 26. apríla 1999 Za Radu predseda J. FISCHER (1) Ú. v. ES C 95, 24. 3. 1997, s. 41. (2) Ú. v. ES C 325, 27. 10. 1997, s. 16. (3) Dátum nadobudnutia platnosti protokolu bude Generálnym sekreta- riátom Rady uverejnený v Úradnom vestníku Európskych spoločen- stiev


title: Smernica Rady 1999/31/ES z 26. apríla 1999 o skládkach odpadov

eurovoc_concepts:
air quality
environmental protection
prevention of pollution
soil pollution
storage of waste
waste disposal
water pollution

formats: html pdf print

text: 228 SK Úradný vestník Európskej únie 15/zv. 4 31999L0031 16. 7. 1999 ÚRADNÝ VESTNÍK EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV L 182/1 SMERNICA RADY 1999/31/ES z 26. apríla 1999 o skládkach odpadov RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 130s ods. 1, so zreteľom na návrh Komisie (1), so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výbo- ru (2), konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 189c zmlu- vy (3), (1) (2) (3) (4) keďže rezolúcia Rady zo 7. mája 1990 (4) o odpadovej politike víta a podporuje dokument o stratégii spoločen- stva a vyzýva Komisiu, aby navrhla kritériá a normy pre ukladanie odpadu na skládky; keďže rezolúcia Rady z 9. decembra 1996 o odpadovej politike predpokladá, že v budúcnosti sa bude v spoločen- stve vykonávať len bezpečné a kontrolované skládkovanie; keďže je potrebné podporovať prevenciu vzniku odpadu, recykláciu a zhodnocovanie odpadu, ako aj využívanie druhotných surovín a energie získaných zo spracovania odpadu, s cieľom chrániť prírodné zdroje a vyhnúť sa nehospodárnemu využívaniu pôdy; keďže je potrebné ďalšie zváženie otázok týkajúcich sa spa- ľovania komunálneho odpadu a odpadu, ktorý nie je nebezpečný, kompostovania, biologického získavania metánového plynu zo skládok odpadu a spracovania kalov z bagrovania dna vodných tokov alebo plôch; (1) Ú. v. ES C 156, 24. 5. 1997, s. 10. (2) Ú. v. ES C 355, 21. 11. 1997, s. 4. (3) Stanovisko Európskeho parlamentu z 19. februára 1998 (Ú. v. ES C 80, 16. 3. 1998, s. 196), spoločná pozícia Rady zo 4. júna 1998 (Ú. v. ES C 333, 30. 10. 1998, s. 15) a rozhodnutie Európskeho parlamentu z 3. februára 1999 (Ú. v. ES C 150, 28. 5. 1999, s. 78). (4) Ú. v. ES C 122, 18. 5. 1990, s. 2. (5) (6) (7) (8) (9) keďže podľa princípu „znečisťovateľ platí“ je potrebné brať do úvahy okrem iného aj všetky škody na životnom pro- stredí spôsobované skládkou; keďže podobne ako každý iný druh nakladania s odpadom, sa aj ukladanie odpadu na skládky má primerane monito- rovať a riadiť, aby sa predchádzalo vzniku možných nepriaznivých účinkov na životné prostredie a nebezpe- čenstva pre zdravie ľudí, alebo aby sa tieto nepriaznivé vplyvy redukovali; keďže je potrebné prijať potrebné opatrenia na zabránenie ponechávaniu, ukladaniu alebo nekontrolovanému zne- škodňovaniu odpadov; keďže preto musí byť možné moni- torovanie skládok pokiaľ ide o látky, ktoré sa nachádzajú v odpade uloženom na týchto skládkach, keďže takéto látky by mali podľa možnosti reagovať len predvídateľnými spôsobmi; keďže je potrebné, všade tam, kde je to možné, znižovať množstvá a nebezpečné vlastnosti odpadu určeného na skládkovanie; keďže je potrebné uľahčovať manipuláciu s odpadmi a rozširovať jeho zhodnotenie; keďže je preto potrebné podporovať využívanie takých spôsobov spraco- vania odpadov, aby bolo skládkovanie v súlade s cieľmi tejto smernice; keďže v definícii úpravy odpadu je uvedené aj triedenie odpadu; keďže členské štáty by mali byť schopné uplatňovať pri odstraňovaní odpadu na úrovni spoločenstva a na národ- nej úrovni zásady blízkosti a sebestačnosti v súlade so smernicou Rady 75/442/EHS z 15. júla 1975 o odpa- doch (5), keďže ciele tejto smernice sa musia sledovať a objasňovať prostredníctvom zriadenia primeranej, inte- grovanej siete zariadení na zneškodňovanie odpadov zalo- ženej na vysokej úrovni ochrany životného prostredia; (10) keďže rozdiely v technických normách pre zneškodňova- nie odpadov skládkovaním a s tým súvisiace nižšie náklady by mohli viesť k tomu, že odpad by bol vo väčšej miere zneškodňovaný v zariadeniach s nižšou úrovňou ochrany (5) Ú. v. ES L 194, 25. 7. 1975, s. 39. Smernica naposledy zmenená a doplnená rozhodnutím Komisie 96/350/ES (Ú. v. ES L 135, 6. 6. 1996, s. 32). 15/zv. 4 SK Úradný vestník Európskej únie 229 životného prostredia a tak by predstavoval potenciálne vážnu hrozbu pre životné prostredie, kvôli preprave odpadu na zbytočne dlhé vzdialenosti, ako aj kvôli nevhod- ným praktikám zneškodňovania odpadu; požiadavkami smernice 96/61/ES, ktorá sa týka integrova- nej prevencie a kontroly znečisťovania (1); keďže ešte pred začatím ukladania odpadu na skládku musí príslušný orgán počas inšpekcie overiť, či je skládka v súlade s takýmto povolením; (11) keďže je preto potrebné ustanoviť technické normy pre skládkovanie odpadu na úrovni spoločenstva s cieľom chrániť, zachovávať a zlepšovať kvalitu životného prostre- dia v spoločenstve; (19) keďže v každom prípade by mali byť vykonané kontroly zamerané na to, či je možné uložiť odpad na skládku, pre ktorú je určený, najmä čo sa týka nebezpečného odpadu; (12) keďže je potrebné jasne určiť požiadavky, ktoré musia skládky spĺňať, pokiaľ ide o ich umiestnenie, usporiadanie, riadenie, kontrolu, uzatvorenie, a preventívne a ochranné opatrenia, ktoré sa majú prijať, aby sa zabránilo akémukoľ- vek ohrozeniu životného prostredia z krátkodobého ako aj dlhodobého hľadiska, konkrétne opatrenia proti znečisťo- vaniu podzemných vôd kontaminovanými vodami presa- kujúcimi zo skládky do pôdy; (13) keďže vzhľadom na vyššie uvedené je potrebné jasne defi- novať kategórie skládok, ktoré prichádzajú do úvahy, a druhy odpadu, ktoré môžu byť ukladané na jednotlivých triedach skládok. (14) keďže miesta pre dočasné ukladanie odpadu by mali spĺ- ňať príslušné požiadavky smernice 75/442/EHS; keďže podľa smernice 75/442/EHS nepredstavuje zhodno- covanie inertného odpadu alebo odpadu, ktorý nie je nebezpečný vhodný na použitie pri asanačných/rekonštrukčných a zásypových prácach alebo na stavebné účely, skládkovaciu činnosť; a ktorý je keďže by bolo potrebné prijať opatrenia na zníženie pro- dukcie metánového plynu zo skládok okrem iného aj s cie- ľom zníženia globálneho otepľovania prostredníctvom redukcie skládkovania biologicky odbúrateľného odpadu, ako aj požiadavky na zavedenie kontroly skládkových ply- nov; keďže opatrenia prijaté na zníženie skládkovania biolo- gicky odbúrateľného odpadu by mali byť zamerané aj na podporu separovaného zberu biologicky odbúrateľného odpadu, na triedenie odpadu vo všeobecnosti a na jeho zhodnocovania a recykláciu; (15) (16) (17) (18) (20) (21) (22) (23) keďže na to, aby bolo možné predchádzať ohrozovaniu životného prostredia, je potrebné zaviesť jednotný postup prijímania odpadov na základe postupu klasifikácie odpa- dov akceptovateľných v jednotlivých kategóriách skládok, najmä vrátane štandardizovaných limitných hodnôt; keďže za týmto účelom je potrebné včas zaviesť vyhovujúci a štandardizovaných systém charakterizácie odpadov, odo- berania vzoriek odpadu a robenia analýz pre uľahčenie vykonávania tejto smernice; keďže akceptačné kritéria musia byť obzvlášť špecifické čo v prípade inertného odpa- du; keďže až do ustanovenia takýchto metód analýz odpadu alebo až do prijatia limitných hodnôt potrebných pre cha- rakterizáciu odpadu si môžu členské štáty na účely tejto smernice ponechať alebo vypracovať národné zoznamy odpadov, ktoré sú akceptovateľné alebo neakceptovateľné pre skládkovanie alebo definovať kritériá, vrátané limit- ných hodnôt, podobné tým, ktoré sú pre jednotný akcep- tačný postup ustanovené v tejto smernici; keďže technický výbor by mal vypracovať akceptačné kri- tériá pre určité druhy nebezpečného odpadu, ktoré môžu byť akceptované na skládkach odpadu, ktorý nie je nebez- pečný; keďže je potrebné ustanoviť spoločné monitorovacie postupy pre prevádzkovú etapu a pre etapu starostlivosti o skládku po ukončení prevádzky s cieľom identifikovať všetky možné nepriaznivé vplyvy skládky na životné pro- stredie a prijať vhodné nápravné opatrenia; (24) keďže je potrebné definovať, kedy a ako by mala byť skládka uzatvorená ako aj povinnosti a zodpovednosť pre- vádzkovateľa počas obdobia starostlivosti o skládku po ukončení jej prevádzky; (25) keďže skládky, ktoré sa uzatvoria pred dátumom transpo- zície tejto smernice by nemali podliehať ustanoveniam o postupe pri ukončení prevádzky; keďže vzhľadom na špecifické vlastnosti metódy zneškod- ňovania odpadov skládkovaním je potrebné zaviesť zvláštne povoľovacie konanie pre všetky kategórie skládok v súlade so všeobecnými licenčnými požiadavkami, ktoré boli stanovené v smernici 75/442/EHS a všeobecnými (26) keďže budúce podmienky prevádzky existujúcich skládok by sa mali regulovať s cieľom prijať v stanovenej lehote potrebné opatrenia na ich prispôsobenie tejto smernici na základe plánu úpravy skládky; (1) Ú. v. ES L 257, 10. 10. 1996, s. 26. 230 (27) (28) (29) SK Úradný vestník Európskej únie 15/zv. 4 keďže prevádzkovatelia existujúcich skládok, ktorí v súlade so záväznými vnútroštátnymi právnymi predpismi, ktoré obsahujú rovnaké ustanovenia ako článok 14 tejto smer- nice, predložili dokumentáciu uvedenú v článku 14 písm. a) smernice ešte pred nadobudnutím jej účinnosti a ktorým príslušné orgány schválili pokračovanie prevádzky, nemu- sia predložiť túto dokumentáciu znovu a príslušné orgány nemusia vydať nové povolenie; keďže prevádzkovateľ by mal vykonať potrebné opatrenie vo forme finančnej záruky alebo iným rovnocenným spô- sobom, aby zabezpečil, že všetky povinnosti vyplývajúce z povolenia budú splnené, vrátane tých, ktoré sa týkajú postupu ukončenia prevádzky a starostlivosti o skládku po skončení prevádzky; keďže by bolo potrebné prijať opatrenia na zabezpečenie toho, aby cena účtovaná za uloženie odpadu na skládku pokrývala všetky náklady vynaložené na jej zriadenie a pre- vádzku, vrátane, pokiaľ je to vhodné, finančnej záruky alebo jej ekvivalentu, ktoré musí prevádzkovateľ poskyt- núť, ako aj odhadované náklady na uzatvorenie skládky, vrátane nákladov potrebných na starostlivosť o skládku po skončení prevádzky; PRIJALA TÚTO SMERNICU: Článok 1 Celkový cieľ 1. S cieľom splniť požiadavky smernice 75/442/EHS, najmä jej článkov 3 a 4, je cieľom tejto smernice, prostredníctvom prísnych prevádzkových a technických požiadaviek na odpad a skládky, ustanoviť opatrenia, postupy a pokyny pre prechádzanie alebo obmedzovanie, pokiaľ je to možné, negatívnych vplyvov na životné prostredie, najmä znečisťovania povrchových vôd, podzemných vôd, pôdy a ovzdušia a globálneho životného pro- stredia, vrátane skleníkového efektu, ako aj akéhokoľvek rizika pre zdravie ľudí, ktoré by skládka odpadu mohla predstavovať počas celého svojho životného cyklu. 2. V súvislosti s technickými charakteristikami skládok obsahuje táto smernica príslušné technické požiadavky pre tie skládky, na ktoré sa vzťahuje smernica 96/61/ES, s cieľom vypracovať kon- krétne podmienky všeobecných požiadaviek uvedenej smernice. Príslušné požiadavky smernice 96/61/ES sa považujú za splnené, ak sú splnené požiadavky tejto smernice. (30) keďže v prípadoch, keď sa príslušný orgán domnieva, že nie je pravdepodobné, aby skládka predstavovala nebezpe- čenstvo pre životné prostredie dlhšie ako po určité obdo- bie, môžu byť odhadované náklady, ktoré majú byť zahr- nuté v cene účtovanej prevádzkovateľom, obmedzené len na toto obdobie; (31) keďže je potrebné zabezpečiť riadne uplatňovanie vykoná- vacích ustanovení tejto smernice v rámci spoločenstva a zabezpečiť, aby školenia a získané vedomosti zabezpečili prevádzkovateľom a personálu skládok potrebné schopno- sti; (32) keďže Komisia musí v súlade s postupom výboru ustano- veným v článku 18 smernice 75/442/EHS stanoviť štan- dardný postup prijímania odpadov a stanoviť štandardnú klasifikáciu odpadov vhodných na ukladanie na skládkach; (33) keďže v rámci toho istého postupu musí výbor schváliť pri- spôsobovanie príloh tejto smernice vedeckému a technic- kému pokroku, ako aj štandardizáciu metód monitorova- nia, odoberania vzoriek a robenia analýz; (34) keďže členské štáty musia posielať Komisii pravidelné správy o vykonávaní tejto smernice venujúc zvláštnu pozornosť národným stratégiám, ktoré majú byť vypraco- vané podľa článku 5; keďže na základe týchto správ má správy Európskemu parlamentu Komisia predkladať a Rade; Článok 2 Definície Na účely tejto smernice: a) b) c) d) e) „odpad“ znamená látku alebo vec, na ktorú sa vzťahuje smer- nica 75/442/EHS; „komunálny odpad“ znamená odpad z domácností, ako aj ostatný odpad, ktorý je svojou povahou alebo zložením pod- obný odpadu z domácností; „nebezpečný odpad“ znamená každý odpad, na ktorý sa vzťa- huje článok 1 ods. 4 smernice Rady 91/689/EHS z 12. decem- bra 1991 o nebezpečnom odpade (1) „odpad, ktorý nie je nebezpečný,“ znamená odpad, na ktorý sa nevzťahuje písm. c); „inertný odpad“ znamená odpad, ktorý nepodlieha žiadnym významným fyzikálnym, chemickým alebo biologických zmenám. Inertný odpad sa nerozpustí, nezhorí, ani nebude inak fyzikálne alebo chemicky reagovať, biologicky sa neroz- loží, ani nepriaznivo neovplyvní látky, s ktorými prichádza do styku, takým spôsobom, ktorý by mohol viesť k znečiste- niu životného prostredia alebo ohrozeniu zdravia ľudí. Cel- ková vylúhovateľnosť a obsah znečisťujúcich látok v odpade a ekotoxicita výluhu musia byť bezvýznamné, najmä nesmú ohrozovať kvalitu povrchových a/alebo podzemných vôd; (1) Ú. v. ES L 377, 31. 12. 1991, s. 20. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 94/31/ES (Ú. v. ES L 168, 2. 7. 1994, s. 28. ); 15/zv. 4 SK Úradný vestník Európskej únie 231 f) „podzemná skládka“ znamená trvalé zariadenie na ukladanie odpadu v hlbokej geologickej priehlbine, ako napríklad v bani po ťažbe soli alebo draslíka; p) „príslušný orgán“ znamená orgán, ktorý členský štát určil ako orgán zodpovedný za plnenie povinností vyplývajúcich z tejto smernice; g) „skládka“ znamená miesto na ukladanie odpadu na alebo do pôdy (tzn. pod zem), vrátane: q) „kvapalný odpad“ znamená každý odpad v kvapalnej forme, vrátane odpadových vôd ale s výnimkou kalu; — interných miest na ukladanie odpadu (tzn. skládky, kde pôvodca odpadov ukladá svoj vlastný odpad priamo v mieste výroby), a — trvalých miest (tzn. dlhšie ako jeden rok), ktoré sa použí- vajú na dočasné ukladanie odpadu, s výnimkou: — zariadení, kde sa odpad vykladá preto, aby ho bolo možné pripraviť na ďalšiu prepravu na miesto jeho zhodnotenie, úpravu alebo zneškodnenia, a — miest, na ktoré sa odpad ukladá pred jeho zhodnotením alebo úpravou, spravidla na dobu kratšiu ako tri roky, alebo r) „izolovaná osada“ znamená osadu: — s maximálne 500 obyvateľmi v obci alebo osade a maxi- málne piatimi obyvateľmi na štvorcový kilometer a — kde vzdialenosť k najbližšej mestskej aglomerácii s mini- málne 250 obyvateľmi na štvorcový kilometer nie je krat- šia ako 50 km alebo s problematickým príjazdom po ceste k týmto najbližším aglomeráciám kvôli nepriaznivým meteorologickým podmienkam počas značnej časti roka. Článok 3 Rozsah pôsobnosti — miest, na ktoré sa odpad ukladá pred jeho zneškodnením na dobu kratšiu ako jeden rok; 1. Členské štáty budú uplatňovať túto smernicu na každú sklád- ku, na ktorú sa vzťahuje definícia uvedená v článku 2 písm. g). h) i) j) k) l) „úprava“ znamená fyzikálny, tepelný, chemický alebo biolo- gický proces, vrátane triedenia, ktorý zmení vlastnosti odpadu s cieľom zmenšiť jeho objem alebo zredukovať nebezpečné vlastnosti, uľahčiť manipuláciu s ním alebo zlepšiť možnosti jeho zhodnotenia; „výluh“ znamená akúkoľvek tekutinu presakujúcu cez uložený odpad a vytekajúcu zo skládky alebo nachádzajúcu sa na skládke; „skládkový plyn“ znamená všetok plyn, ktorý sa tvorí z odpadu uloženého na skládke; „eluát“ znamená roztok získaný laboratórnou skúškou vylú- hovania; „prevádzkovateľ“ znamená fyzickú alebo právnickú osobu, ktorá je zodpovedná za skládku v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi toho členského štátu, na území ktorého sa skládka nachádza; v jednotlivých etapách, tzn. od príprav- nej etapy až po etapu starostlivosti o skládku po skončení jej prevádzky, môže ísť o rôzne osoby; 2. Bez toho, aby boli dotknuté existujúce právne predpisy spolo- čenstva, sa táto smernica nevzťahuje na: — rozhadzovanie kalov vrátane splaškových kalov, a kalov pochádzajúcich z hĺbenia dna vodných tokov a plôch a pod- obných látok na pôdu s cieľom hnojenia alebo kultivácie, — použitie inertného vhodný odpadu, na asanačné/rekonštrukčné a zásypové práce alebo na sta- vebné účely, na skládkach, ktorý je — ukladanie kalov z hĺbenia dna, ktoré nemajú nebezpečné vlastnosti, pozdĺž malých vodných tokov z ktorých boli vyba- grované a deponovanie kalov, ktoré nemajú nebezpečné vlast- nosti, do povrchových vôd, vrátane ich ukladanie na dná (ko- rýt, riečísk) a ich podložia, — ukladanie neznečistenej pôdy alebo inertného odpadu, ktorý nemá nebezpečné vlastnosti a ktorý pochádza z vyhľadávania ložísk a ťažby nerastných surovín, spracovania a uskladnenia nerastných surovín, ako aj z prevádzky kameňolomov. m) „biologicky odbúrateľný odpad“ znamená odpad, ktorý môže byť anaeróbne alebo aeróbne rozložený, ako napríklad odpad z potravín, rastlinný odpad, papier a lepenka; n) o) „držiteľ“ znamená pôvodca odpadu alebo fyzickú alebo práv- nickú osobu, ktorá má odpad v držbe; „žiadateľ“ znamená osobu, ktorá žiada o povolenie pre skládku podľa tejto smernice; 3. Bez toho, aby bola dotknutá smernica 75/442/EHS, môžu členské štáty na základe svojho vlastného uváženia vyhlásiť, že na ukladanie odpadu, ktorý nie je nebezpečný a ktorý zadefinuje výbor zriadený podľa článku 17 tejto smernice, ktorý nie je inert- ným odpadom pochádzajúcim z vyhľadávania ložísk, ťažby spra- covania a uskladnenia nerastných surovín, ako aj z prevádzky kameňolomov a ktorý je uložený takým spôsobom, že nemôže dôjsť k znečisteniu životného prostredia alebo ohrozeniu zdravia ľudí, sa nemusia uplatňovať ustanovenia uvedené v bodoch 2, 3. 1. , 3. 2. a 3. 3. prílohy I tejto smernice. 232 SK Úradný vestník Európskej únie 15/zv. 4 4. Bez toho, aby bola dotknutá smernica 75/442/EHS môžu člen- ské štáty na základe svojho vlastného uváženia vyhlásiť, že časti alebo celé články 6 písm. d), 7 písm. i), 8 písm. a) bod iv), 10, 11 ods. 1 písm. a), b) a c), 12 písm. a) a c), a body 3 a 4 prílohy I, príloha II (s výnimkou bodu 3, úroveň 3 a bodu 4) a body 3 až 5 prílohy III tejto smernice sa nevzťahujú na: produkciu bioplynu alebo využitia odpadu ako zdroja druhot- ných surovín a energie. Do 30 mesiacov odo dňa ustanoveného v článku 18 ods. 1 poskytne Komisia Európskemu parlamentu a Rade správu obsahujúcu všetky národné stratégie. 2. Táto stratégia zabezpečí, že: a) skládky odpadu, ktorý nie je nebezpečný, alebo inertného odpadu s celkovou kapacitou 15 000 ton alebo s ročným príj- mom odpadu neprevyšujúcim 1 000 ton, ktoré sú na ostro- voch, ak ide o jedinú skládku na ostrove a je výhradne určená pre ukladanie odpadu vytvoreného na príslušnom ostrove. Po vyčerpaní celkovej kapacity takejto skládky musí každá nová skládka zriadená na ostrove spĺňať požiadavky tejto smernice; a) najneskôr do piatich rokov odo dňa stanoveného v článku 18 ods. 1 sa množstvo biologicky odbúrateľného komunálneho odpadu idúceho na skládky musí znížiť na 75 % celkového množstva (hmotnosti) biologicky odbúrateľného komunál- neho odpadu vyprodukovaného v roku 1995 alebo v posled- nom roku pred rokom 1995, za ktorý sú k dispozícii štandar- dizované údaje Eurostat; b) skládky odpadu, ktorý nie je nebezpečný, a inertného odpadu v izolovaných osadách, ak je skládka určená pre ukladanie odpadu vyprodukovaného len touto izolovanou osadou. Najneskôr do dvoch rokov odo dňa ustanoveného v článku 18 ods. 1 oznámia členské štáty Komisii zoznam ostrovov a izolo- vaných osád, na ktoré sa táto smernica nevzťahuje. Komisia tento zoznam ostrovov a izolovaných osád uverejní. 5. Bez toho, aby bola dotknutá smernica 75/442/EHS, môžu členské štáty na základe svojho vlastného uváženia vyhlásiť, že podzemné skládky, ktoré sú definované v článku 2 písm. f) tejto smernice, môžu byť oslobodené od ustanovení článku 13 písm. d) a bodu 2 prílohy I, s výnimkou prvej zarážky, a bodov 3 až 5 prílohy I a bodov 2, 3 a 5 prílohy III tejto smernice. Článok 4 Kategórie skládok Každá skládka sa zaradí do jednej z nasledujúcich tried: — skládka nebezpečného odpadu, — skládka odpadu, ktorý nie je nebezpečný, — skládka inertného odpadu, Článok 5 Odpad a nakladanie, ktoré sú neakceptovateľné na skládkach b) najneskôr do ôsmych rokov odo dňa stanoveného v článku 18 ods. 1 sa množstvo biologicky odbúrateľného komunálneho odpadu idúceho na skládky musí znížiť na 50 % celkového množstva (hmotnosti) biologicky odbúrateľného komunál- neho odpadu vyprodukovaného v roku 1995 alebo v posled- nom roku pred rokom 1995, za ktorý sú k dispozícii štandar- dizované údaje Eurostat; c) najneskôr do 15 rokov odo dňa ustanoveného v článku 18 ods. 1 sa množstvo biologicky odbúrateľného komunálneho odpadu idúceho na skládky musí znížiť na 35 % celkového množstva (hmotnosti) biologicky odbúrateľného komunál- neho odpadu vyprodukovaného v roku 1995 alebo v posled- nom roku pred rokom 1995, za ktorý sú k dispozícii štandar- dizované údaje Eurostat. Dva roky pred dátumom uvedeným v písm. c) Rada opätovne prehodnotí vyššie uvedený cieľ na základe správy od Komisie o praktických skúsenostiach získaných členskými štátmi pri dosa- hovaní cieľov ustanovených v písmenách a) a b), ktorá bude v prí- pade potreby doplnená návrhom na potvrdenie alebo zmenu tohto cieľa s cieľom zabezpečiť vyššiu úroveň ochrany životného prostredia. Členské štáty, ktoré v roku 1995 alebo v poslednom roku pred rokom 1995, za ktorý sú dostupné štandardizované údaje z EUROSTAT, ukladali viac ako 80 % zozbieraného komunál- neho odpadu na skládky, môžu odložiť dosiahnutie cieľov usta- novených v písmenách a), b) alebo c) maximálne po dobu štyroch rokov. Členské štáty, ktoré majú v úmysle využiť toto ustanove- nie, musia o svojom rozhodnutí vopred informovať Komisiu. Komisia oznámi tieto rozhodnutia ostatným členským štátom a Európskemu parlamentu. Vykonávanie ustanovení uvedených v predchádzajúcom podod- seku nemôže v žiadnom prípade viesť k tomu, že by dosiahnutie cieľa ustanoveného v písm. c) bolo odložené o viac ako štyri roky od dátumu uvedeného v písm. c). 3. Členské štáty prijmú opatrenia na zabezpečenie toho, aby na skládku neboli prijímané tieto odpady: 1. Najneskôr do dvoch rokov odo dňa ustanoveného v článku 18 ods. 1 členské štáty vypracujú národné stratégie pre realizáciu redukcie množstva biologicky odbúrateľného odpadu idúceho na skládky a túto stratégiu oznámia Komisii. Táto stratégia by mala obsahovať opatrenia na dosiahnutie cieľov ustanovených v odseku 2 najmä prostredníctvom recyklácie, kompostovania, a) kvapalný odpad; b) odpad, ktorý by bol za podmienok na skládke výbušný, koro- zívny, oxidačný, veľmi horľavý alebo horľavý, ako je defino- vaný v prílohe III smernice 91/689/EHS; 15/zv. 4 SK Úradný vestník Európskej únie 233 c) odpad zo zdravotníctva a veterinárnej starostlivosti, ktorý vzniká v zdravotníckych a veterinárnych zariadeniach a ktorý je infekčný, ako je definovaný (vlastnosť H9 v prílohe III) v smernici 91/689/EHS a odpad spadajúci do kategórie 14 (príloha I. A) tejto smernice. d) celé ojazdené pneumatiky po dobu dvoch rokov odo dňa usta- noveného v článku 18 ods. 1, s výnimkou pneumatík použí- vaných ako technický materiál, a drvené ojazdené pneumatiky po dobu päť rokov odo dňa stanoveného v článku 18 ods. 1 (v obidvoch prípadoch s výnimkou pneumatík z bicyklov a pneumatík s vonkajším priemerom väčším ako 1 400 mm); e) akékoľvek ďalšie druhy odpadov, ktoré nespĺňajú akceptačné kritéria určené v súlade s prílohou II. 4. Je zakázané zrieďovať zmes odpadu len za tým účelom, aby spĺňal akceptačné kritéria. Článok 7 Žiadosť o povolenie Členské štáty prijmú také opatrenia, aby zabezpečili, že žiadosť o povolenie pre skládku bude obsahovať aspoň tieto údaje: a) totožnosť žiadateľa a prevádzkovateľa, ak ide o rozličné sub- jekty; b) popis druhov a celkového množstva odpadu, ktorý bude na skládku uložený; c) navrhovaná kapacita skládky; d) opis miesta, vrátane jeho hydrogeologických a geologických charakteristík; Článok 6 e) navrhované metódy prevencie a znižovania znečisťovania; Odpad, ktorý má byť prijímaný na skládkach jednotlivých tried f) navrhovaný plán prevádzky, monitorovania a kontroly; Členské štáty prijmú také opatrenia, aby zabezpečili, že o skládku po ukončení jej prevádzky; g) navrhovaný plán pre uzatvorenie skládky a plán starostlivosti a) na skládku bude ukladaný len taký odpad, ktorý bol upravený. Toto ustanovenie sa nemusí vzťahovať na inertný odpad, kto- rého úprava s cieľom zníženia množstva odpadu alebo jeho nebezpečenstva pre zdravie ľudí alebo pre životné prostredie nie je technicky možné, ani na akýkoľvek iný odpad, u kto- rého by takáto úprava neprispela k dosahovaniu cieľov tejto smernice, ktoré sú uvedené v článku 1; b) na skládku nebezpečného odpadu bude ukladaný len taký nebezpečný odpad, ktorý spĺňa kritéria ustanovené v súlade s prílohou II; c) skládka odpadu, ktorý nie je nebezpečný, sa môže používať h) ak sa podľa smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných pro- jektov na životné prostredie (1) vyžaduje posúdenie vplyvu, informácie poskytnuté investorom výstavby skládky v súlade s článkom 5 uvedenej smernice; i) finančnú záruku žiadateľa alebo akékoľvek iné rovnocenné opatrenie, ktoré sa požaduje podľa článku 8 písm. a) bodu iv) tejto smernice. Po schválení žiadosti o povolenie sa tieto informácie poskytnú príslušným vnútroštátnym štatistickým orgánom a štatistickým orgánom spoločenstva, ak sú potrebné na štatistické účely. pre: i) komunálny odpad; ii) odpad, ktorý nie je nebezpečný, akéhokoľvek iného pôvo- du, ktorý spĺňa kritéria pre prijatie odpadu na skládku odpadu, ktorý nie je nebezpečný, ustanovené v súlade s prílohou II; iii) stabilný, nereakčný nebezpečný odpad (napr. stuhnutý, vitrifikovaný), ktorého vylúhovacie vlastnosti sú rovnaké ako u odpadu, ktorý nie je nebezpečný, uvedené v bode ii), ktorý spĺňa príslušné akceptačné kritéria ustanovené v súlade s prílohou II. Takýto nebezpečný odpad sa nemá ukladať v bunkách určených pre biologicky odbúrateľný odpad, ktorý nie je nebezpečný, Článok 8 Podmienky pre udelenie povolenia Členské štáty prijmú také opatrenia, aby zabezpečili, že a) príslušný orgán nevydá povolenie na skládku pokiaľ sa nepre- svedčí, že: i) bez toho, aby bol dotknutý článok 3 ods. 4 a 5, projekt skládky spĺňa všetky príslušné požiadavky tejto smernice vrátane príloh; d) skládky pre inertný odpad sa budú používať len pre inertný odpad. (1) Ú. v. ES L 175, 5. 7. 1985, s. 40. Smernica zmenená a doplnená smer- nicou 97/11/ES (Ú. v. ES L 73, 14. 3. 1997, s. 5. ). 234 ii) SK Úradný vestník Európskej únie 15/zv. 4 správa skládky bude v rukách fyzickej osoby, ktorá je schopná skládku spravovať z technického hľadiska; je zabezpečený odborný a technický rast a školenie prevádz- kovateľov a personálu skládok; Článok 10 Náklady skládkovania odpadov iii) skládka bude prevádzkovaná takým spôsobom, aby sa pri- jali potrebné opatrenia na predchádzanie vzniku havárií a obmedzenie ich následkov; iv) pred zahájením prevádzky skládky žiadateľ vykonal alebo vykoná primerané opatrenia, vo forme finančnej záruky alebo v podobnej forme, na základe postupov, o ktorých rozhodnú členské štáty, aby sa zabezpečilo, že povinnosti (vrátane opatrení o starostlivosti o skládku po ukončení prevádzky) vyplývajúce z povolenia vydaného podľa usta- novení tejto smernice budú splnené a že budú dodržané postupy pre uzatvorenie skládky, ktoré vyžaduje člá- nok 13 Táto finančná záruka ale jej ekvivalent sa pone- chajú tak dlho, ako si to vyžiada údržba alebo starostlivosť o skládku po ukončení jej prevádzky v súlade s článkom 13 písm. d). Členské štáty môžu na základe vlastného uvá- ženia vyhlásiť, že sa tento bod nevzťahuje na skládky inert- ného odpadu; Členské štáty prijmú opatrenia na zabezpečenie toho, aby všetky náklady súvisiace so zriadením a prevádzkou skládky, vrátane, je to možné, nákladov finančnej záruky alebo jej pokiaľ ekvivalentu uvedeného v článku 8 písm. a) bodu iv) a odhadovaných nákladov na uzatvorenie skládky a starostlivosti o ňu po skončení jej prevádzky minimálne po dobu 30 rokov, boli pokryté cenou účtovanou prevádzkovateľom za ukladanie jednotlivých druhov odpadov na skládku. Podľa požiadaviek smernice Rady 90/313/EHS zo 7. júna 1990 o slobode prístupu k informáciám o životnom prostredí (1) členské štáty zabezpečia transparentnosť pri zbere a používaní informácií o všetkých potrebných nákladoch. Článok 11 Postupy akceptovania odpadov b) projekt skládky je v súlade s príslušným plánom odpadového hospodárstva alebo plánmi uvedenými v článku 7 smernice 75/442/EHS; 1. Členské štáty prijmú opatrenia, aby pred prijatím odpadu na skládku mohli zistiť, či: c) pred začatím prevádzky skládky vykoná príslušný orgán inšpekciu miesta s cieľom uistiť sa, či spĺňa príslušné pod- mienky povolenia. To v žiadnom prípade nemá vplyv na zod- povednosť prevádzkovateľa vyplývajúcu z podmienok povo- lenia. Článok 9 Obsah povolenia Špecifikujúc a dopĺňajúc ustanovenia článku 9 smernice 75/442/EHS a článku 9 smernice 96/61/ES, povolenie pre sklád- kovanie bude obsahovať minimálne tieto údaje: a) triedu skládky; b) zoznam definovaných druhov odpadov a ich celkových množ- stiev, ktoré sa môžu na skládku uložiť; a) pred alebo v čase dovezenia, alebo prvého dovezenia, ak ide o sériu dodávok, za predpokladu, že druh odpadu ostáva nezmenený, môže držiteľ alebo prevádzkovateľ preukázať pomocou vhodnej dokumentácie, že príslušný odpad môže byť prijatý na skládku v súlade s podmienkami uvedenými v povolení, a že spĺňa akceptačné kritériá uvedené v prílohe II; b) prevádzkovateľ dodržiava tieto postupy preberania odpadu: — kontroluje dokumentáciu odpadu, vrátane tých dokladov, ktoré vyžaduje článok 5 ods. 3 smernice 91/689/EHS a v prípadoch, kde to prichádza do úvahy, doklady, ktoré vyžaduje nariadenie Rady (EHS) č. 259/93 z 1. febru- ára 1993 o kontrole a riadení pohybu zásielok odpadov v rámci, do a z Európskeho spoločenstva (2); — vizuálne kontroluje odpad pri vstupe a v mieste uloženia a v prípade potreby overuje zhodu s popisom uvedeným v dokumentácii predloženej držiteľom. Ak podľa 3. úrovne bodu 3 prílohy II majú byť odobraté reprezentatívne vzorky, výsledky analýz sa majú archivovať a vzorky sa majú odoberať v súlade s bodom 5 prílohy II. Tieto vzorky musia byť uchované minimálne jeden mesiac; c) požiadavky týkajúce sa príprav a prevádzky skládky, monito- rovacích a kontrolných postupov, vrátane plánov pre nepred- vídané udalosti (príloha III, bod 4. B), ako aj predbežné požia- davky týkajúce sa uzatvorenia skládky a starostlivosti o ňu po skončení jej prevádzky; — vedie záznamy o množstvách a vlastnostiach uloženého odpadu s uvedením pôvodu, dátumu dovezenia, totožno- sti pôvodcu alebo v prípade komunálneho odpadu podni- ku, ktorá odpad zozbierala a v prípade nebezpečného dopadu presné miesto jeho umiestnenia na skládke. Tieto d) povinnosť žiadateľa podávať minimálne raz ročne príslušnému orgánu správu o druhoch a množstvách ukladaného odpadu a o výsledkoch programu monitorovania, ako to vyžadujú články 12 a 13 prílohy III. (1) Ú. v. ES L 158, 23. 6. 1990, s. 56 (2) Ú. v. ES L 30, 6. 2. 1993, s. 1. Nariadenie zmenené a doplnené naria- dením (ES) č. 120/97 (Ú. v. ES L 22, 24. 1. 1997, s. 14). 15/zv. 4 SK Úradný vestník Európskej únie 235 informácie budú dané k dispozícii príslušným národným štatistickým orgánom a štatistickým orgánom spoločen- stva, ak si ich vyžiadajú na štatistické účely; c) prevádzkovateľ skládky vždy vydá písomné potvrdenie o pri- jatí pre každú dodávku odpadu prijatú na skládke; d) bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia nariadenia (EHS) č. 259/93, ak odpad nie je na skládku prijatý, prevádzkovať skládky to okamžite oznámi príslušnému orgánu. Článok 13 Postupy uzatvárania skládok a starostlivosti o skládky po skončení ich prevádzky Členské štáty prijmú opatrenia na zabezpečenie toho, aby všade tam, kde to prichádza do úvahy, v súlade s povolením: a) sa začalo s postupom uzatvárania skládky alebo jej časti: 2. Pre skládky, pre ktoré platí výnimka z ustanovení tejto smer- nice podľa článku 3 ods. 4 a 5, členské štáty prijmú opatrenia potrebné na zabezpečenie: i) po splnení príslušných podmienok ustanovených v povo- lení; alebo — pravidelných vizuálnych kontrol odpadu na mieste uloženia, aby sa zabezpečilo, že sa na skládke bude ukladať len odpad, ktorý nie je nebezpečný, z ostrova alebo z izolovanej osady; a ii) v súlade s povolením príslušného orgánu vydaného na žia- dosť prevádzkovateľa; alebo iii) na základe odôvodneného rozhodnutia príslušného orgá- — aby sa viedli záznamy o množstvách odpadu, ktoré sú nu; na skládke ukladané. Členské štáty zabezpečia, aby informácie o množstvách a, ak je to možné, aj o druhoch odpadov prichádzajúcich na skládky, pre ktoré platí výnimka, predstavovali súčasť pravidelných správ o vykonávaní tejto smernice zasielaných Komisii. Článok 12 Kontrolné a monitorovacie postupy v prevádzkovej etape Členské štáty prijmú opatrenia na zabezpečenie toho, aby kon- trolné a monitorovacie postupy v prevádzkovej etape spĺňali minimálne tieto požiadavky: a) prevádzkovateľ skládky bude v prevádzkovej etape uskutoč- ňovať program kontroly a monitorovania, ako je určený v prí- lohe III; b) prevádzkovateľ oznámi príslušnému orgánu všetky významné nepriaznivé dopady na životné prostredie odhalené pomocou kontrolných a monitorovacích postupov a riadiť sa rozhod- nutím príslušného orgánu o povahe a časovom harmono- grame nápravných opatrení, ktoré sa majú prijať. Tieto opa- trenia budú vykonané na náklady prevádzkovateľa. Prevádzkovateľ predkladá príslušným orgánom v časových intervaloch, ktoré príslušné orgány určia, ale v každom prí- pade minimálne raz ročne, správy vypracované na základe agregovaných údajov zo všetkých výsledkov monitorovania s cieľom preukázania, že dodržiava podmienky uvedené v povolení a rozšírenia poznatkov o chovaní odpadu na sklád- kach; b) skládka alebo jej časť môže byť považovaná za definitívne uza- tvorenú len vtedy, ak príslušný orgán vykoná záverečnú inšpekciu priamo na mieste skládky, vyhodnotí všetky správy predložené prevádzkovateľom a oznámi prevádzkovateľovi svoj súhlas s uzatvorením skládky. To v žiadnom prípade nemá vplyv na zodpovednosť prevádzkovateľa vyplývajúcu z podmienok povolenia; c) po definitívnom uzatvorení skládky je prevádzkovateľ zodpo- vedný za jej údržbu, monitorovanie a kontrolu v etape staro- stlivosti o skládku po ukončení jej prevádzky po takú dlhú dobu, ako to požaduje príslušný orgán, berúc do úvahy dobu, počas ktorej by skládka mohla predstavovať nebezpečenstvo. Prevádzkovateľ oznámi príslušnému orgánu všetky významné nepriaznivé dopady na životné prostredie odhalené pomocou kontrolných postupov a riadi sa rozhodnutím príslušného orgánu o povahe a časovom harmonograme nápravných opa- trení, ktoré majú byť prijaté; d) prevádzkovateľ skládky je zodpovedný za monitorovanie a analýzu skládkových plynov a vôd presakujúcich zo skládky a režimu podzemných vôd v blízkosti skládky v súlade s prí- lohou III po takú dlhú dobu, akú príslušný orgán považuje za potrebnú, počas ktorej by skládka mohla predstavovať nebez- pečenstvo pre životné prostredie, bez toho, aby sa to dotklo právnych predpisov spoločenstva alebo vnútroštátnych práv- nych predpisov týkajúcich sa zodpovedností držiteľa odpadu. Článok 14 Existujúce skládky c) kontrola kvality analytických operácií kontrolných a monito- rovacích postupov a/alebo analýzy uvedené v článku 11 ods. 1 písm. b) sa budú vykonávať v príslušných laboratóriách. Členské štáty prijmú opatrenia na zabezpečenie toho, aby skládky, ktorým bolo vydané povolenie alebo ktoré už boli v prevádzke tejto smernice, nemohli pokračovať v čase transpozície 236 SK Úradný vestník Európskej únie 15/zv. 4 v prevádzke pokiaľ nebudú podľa možnosti čo najskôr uskutoč- nené nižšie uvedené kroky, najneskôr však do ôsmych rokov odo dňa ustanoveného v článku 18 ods. 1: a) do jedného roka odo dňa stanoveného v článku 18 ods. 1 pre- vádzkovateľ pripraví a predloží príslušnému orgánu na schvá- lenie plán úpravy skládky, vrátane podrobných údajov uvede- ných v článku 8 a všetky nápravné opatrenia, ktoré bude potrebné podľa prevádzkovateľa vykonať pre splnenie požia- daviek tejto smernice s výnimkou požiadaviek v bode 1 prí- lohy I; b) po predložení plánu úpravy skládky príslušné orgány prijmú na základe zmieneného plánu a tejto smernice konečné roz- hodnutie o tom, či prevádzka skládky môže pokračovať. Člen- ské štáty prijmú v súlade s článkom 7 písm. g) a 13 potrebné opatrenia na čo najrýchlejšie zatvorenie tých skládok, ktorým nebolo podľa článku 8 vydané povolenie pokračovať v pre- vádzke; c) na základe schváleného plánu úpravy skládky povolí príslušný orgán potrebné práce a ustanoví prechodné obdobie na dokončenie plánu. Každá existujúca skládka musí do ôsmich rokov odo dňa stanoveného v článku 18 ods. 1 spĺňať požiadavky tejto smernice, s výnimkou požiadaviek uvede- ných v bode 1 prílohy I; d) i) do jedného roka odo dňa stanoveného v článku 18 ods. 1 sa budú články 4, 5 a 11 a príloha II vzťahovať na skládky nebezpečného odpadu; ii) do troch rokov odo dňa ustanoveného v článku 18 ods. 1 sa na skládky nebezpečného odpadu začne uplatňovať člá- nok 6 Článok 15 Povinnosť podávať správy Členské štáty pošlú každý tretí rok Komisii správu o vykonávaní tejto smernice, venujúc zvláštnu pozornosť národným stratégiám, ktoré majú byť vypracované podľa článku 5. Správy sú vypracovávané na základe dotazníka alebo návodu navrhnutého Komisiou v súlade s postupom ustanoveným v článku 6 smernice 91/692/EHS (1). Dotazník alebo návod bude členským štátom zaslaný šesť mesiacov pred začiatkom obdobia, ktorého sa má správa týkať. Správa bude Komisii zaslaná do deviatich mesiacov od skončenia trojročného obdobia, ktorého sa správa týka. Komisia uverejní správu spoločenstva o vykonávaní smernice do deviatich mesiacov od obdržania správ členských štátov. (1) Ú. v. ES L 377, 31. 12. 1991, s. 48. Článok 16 Výbor Všetky zmeny a úpravy potrebné na prispôsobenie príloh tejto smernice vedeckému a technickému pokroku a všetky návrhy pre štandardizáciu metód kontroly, odoberania vzoriek a robenia analýz v súvislosti so skládkovaním odpadu prijme Komisia, ktorej pomáha výbor zriadený na základe článku 18 smernice 75/442/EHS a v súlade s postupom stanoveným v článku 17 tejto smernice. Každá zmena alebo úprava príloh môže byť urobená len v súlade so zásadami ustanovenými v tejto smernici, ktoré sú vysvetlené v prílohách. Za týmto účelom bude výbor v súvislosti s prílohou II dodržiavať tieto zásady: brať do úvahy všeobecné zásady a všeobecné postupy pre testovanie a akceptačné kritéria ustanovené v prílohe II, zvláštne kritéria a/alebo skúšobné metódy a s nimi súvisiace limitné hodnoty majú byť stanovené pre každú triedu skládok, v prípade potreby aj vrátane zvláštnych druhov skládok v rámci každej kategórie skládok a podzemných skládok. Návrhy na štandardizáciu metód kontroly, odoberania vzoriek a robenia analýz v súvislosti s prílohami tejto smernice prijme Komisia v spolupráci s výborom do dvoch rokov po nadobudnutí účinnosti tejto smernice. v prijme spolupráci Komisia výborom ustanovenia o harmonizácii a pravidelnom prenose štatistických údajov uvedených v článkoch 5, 7 a 11 tejto smernice do dvoch rokov po nadobudnutí účinnosti tejto smernice a v prípade potreby aj zmeny a doplnenia týchto ustanovení. s Článok 17 Postup výboru Komisii pomáha výbor zložený zo zástupcov členských štátov, ktorému predsedá zástupca Komisie. Zástupca Komisie predloží výboru návrh opatrení, ktoré majú byť uskutočnené. Výbor prijme svoje stanovisko k návrhu v lehote, ktorú môže stanoviť predseda podľa naliehavosti záležitosti. Stanovisko sa prijíma väčšinou ustanovenou v článku 148 ods. 2 zmluvy v prípade rozhodnutí, u ktorých sa vyžaduje, aby boli prijaté Radou na základe návrhu Komisie. Hlasy zástupcov členských štátov sa vo výbore vážia spôsobom ustanoveným v uvedenom článku. Predseda nehlasuje. Komisia prijme navrhované opatrenia, ak sú v súlade so stanoviskom výboru. Ak plánované opatrenia nie sú v súlade so stanoviskom výboru, alebo ak nie je doručené žiadne stanovisko, Komisia bezodkladne predloží Rade návrh týkajúci sa opatrení, ktoré majú byť prijaté. Rada prijíma rozhodnutia kvalifikovanou väčšinou. Ak po uplynutí trojmesačného obdobia odo dňa oznámenia návrhu Rade, Rada o návrhu nerokovala, navrhované opatrenia prijme Komisia. 15/zv. 4 SK Úradný vestník Európskej únie 237 Článok 18 Transpozícia 1. Členské štáty uvedú do účinnosti najneskôr do dvoch rokov od nadobudnutia účinnosti tejto smernice zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom informujú Komisiu. Článok 19 Nadobudnutie účinnosti Táto smernica nadobúda účinnosť dňom jej uverejnenia Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev. Článok 20 Adresáti Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty. Táto smernica je adresovaná členským štátom. V Luxemburgu 26. apríla 1999 2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsob- nosti tejto smernice. Za Radu predseda J. FISCHER 238 SK Úradný vestník Európskej únie 15/zv. 4 PRÍLOHA I VŠEOBECNÉ POŽIADAVKY PRE VŠETKY KATEGÓRIE SKLÁDOK 1. Poloha 1. 1. Poloha skládky musí brať do úvahy požiadavky týkajúce sa: a) vzdialenosti od hranice skládky k obytným a rekreačným oblastiam, vodným tokom, vodným plochám a iným poľnohospodárskym a mestským územiam; b) existenciu podzemných vôd, pobrežných vôd alebo prírodných chránených území v danej oblasti; c) geologické a hydrologické podmienky daného miesta; d) nebezpečenstvo záplav, klesania povrchu, zosuvov pôdy alebo lavín na danom mieste; e) ochranu prírodného alebo kultúrneho dedičstva v danej oblasti. 1. 2. Skládka môže byť povolená len vtedy, ak vlastnosti skládky s ohľadom na vyššie uvedené požiadavky, alebo nápravné opatrenia, ktoré majú byť prijaté, naznačujú, že skládka nepredstavuje vážne nebezpečenstvo pre životné prostredie. 2. Kontrola vôd a riadenie priesakových vôd zo skládky Prijmú sa vhodné opatrenia zohľadňujúce charakteristické vlastnosti skládky a meteorologické podmienky, ktoré budú zamerané na: — kontrolu vôd zo zrážok, ktoré sa dostávajú na skládku, — prevenciu, aby sa povrchové a/alebo podzemné vody nedostávali do odpadu uloženého na skládke, — zachytávanie kontaminovaných a priesakových vôd. Ak hodnotenie spočívajúce na zvážení polohy skládky a odpadov, ktoré majú byť na skládke ukladané, naznačuje, že skládka nepredstavuje žiadne potenciálne nebezpečenstvo pre životné prostredie, príslušný orgán môže rozhodnúť, že toto ustanovenie sa na danú skládku neuplatní, — úpravu kontaminovaných a priesakových vôd zachytených zo skládky tak, aby spĺňali príslušné normy požadované pre ich vypúšťanie. Uvedené ustanovenia sa nemusia uplatňovať na skládky inertného odpadu. 3. Ochrana pôdy a vody 3. 1. Skládka musí byť situovaná a naprojektovaná tak, aby spĺňala nevyhnutné podmienky pre prevenciu znečisťovania pôdy, podzemných alebo povrchových vôd a zabezpečovala účinný zachytávanie priesakových vôd v tých prípadoch, keď to vyžaduje časť 2. Ochrana pôdy, podzemných a povrchových vôd sa má dosiahnuť kombináciou geologických bariér a spodnej izolačnej vrstvy počas aktívnej/prevádzkovej etapy a kombináciou geologickej bariéry a hornej izolačnej vrstvy počas pasívnej etapy/po uzatvorení skládky. 3. 2. Geologická bariéra je určovaná geologickými a hydrologickými podmienkami pod a v blízkosti skládky, ktoré zabezpečujú dostatočnú tlmiacu schopnosť pre prevenciu potenciálneho nebezpečenstva pre pôdu a podzemné vody. Spodná a bočné strany skládky budú tvorené minerálnou vrstvou, ktorá, čo sa týka ochrany pôdy, podzemných a povrchových vôd, spĺňa požiadavky na priepustnosť a hrúbku s kombinovaným účinkom rovnajúcemu sa minimálne jednému z účinkov vyplývajúcich z nasledujúcich požiadaviek: — skládka nebezpečného odpadu: K ≤ 1,0 × 10-9 m/s; hrúbka ≥ 5 m, — skládka odpadu, ktorý nie je nebezpečný: K ≤ 1,0 × 10-9 m/s; hrúbka ≥ 1 m, — skládka inertného odpadu: K ≤ 1,0 × 10-7 m/s; hrúbka ≥ 1 m, m/s: meter/sekunda. 15/zv. 4 SK Úradný vestník Európskej únie 239 Ak geologická bariéra prirodzene nespĺňa vyššie uvedené kritéria, môže byť doplnená umelo a posilnená inými spôsobmi, ktoré by zabezpečili rovnaký stupeň ochrany. Umelo urobená geologická bariéra by nemala byť tenšia ako 0,5 metra. 3. 3. Okrem vyššie opísanej geologickej bariéry musia byť systém zachytávania priesakových vôd a tesniaci systém doplnené v súlade s nasledujúcimi zásadami, ktoré zabezpečia, aby bola akumulácia priesakových vôd na dne skládky minimálna: Zachytávanie priesakových vôd a spodné tesnenie Kategória skládky odpad, ktorý nie je nebezpečný nebezpečný odpad Umelá tesniaca vrstva Odvodňovacia vrstva ≥ 0,5 m povinné povinné povinné povinné Členské štáty môžu ustanoviť všeobecné a špecifické požiadavky pre skládky inertného odpadu a pre charakteristické vlastnosti vyššie uvedených technických prostriedkov. Ak po zvážení možných nebezpečenstiev pre životné prostredie dospeje príslušný orgán k záveru, že je potrebná prevencia vzniku priesakových vôd, môže nariadiť povrchové tesnenie. Pre povrchové tesnenie sa odporúča: Kategória skládky odpad, ktorý nie je nebezpečný nebezpečný odpad Vrstva na odvádzanie plynu Umelá tesniaca vrstva Nepriepustná minerálna vrstva Odvodňovacia vrstva ≥ 0. 5 m Horná krycia vrstva pôdy ≥ 1 m povinné nepovinné povinné povinné povinné nepovinné povinné povinné povinné povinné 3. 4. Ak na základe hodnotenia environmentálnych rizík, ktoré berie do úvahy najmä smernicu 80/68/EHS (1), príslušný orgán v súlade s časťou 2 („Kontrola vôd a riadenie vôd presakujúcich zo skládky“) rozhodol, že zachytávanie a úprava priesakových vôd nie sú potrebné alebo ak sa ukázalo, že skládka nepredstavuje potenciálne nebezpečenstvo pre pôdu, povrchové a podzemné vody, požiadavky uvedené v odsekoch 3. 2. a 3. 3. je možné obmedziť. V prípade skládok inertného odpadu môžu tieto požiadavky upravovať vnútroštátne právne predpisy. 3. 5. Výbor zriadený na základe článku 17 tejto smernice vypracuje a schváli metódu, ktorá sa má používať pre určovanie koeficientu priepustnosti pre skládky, v oblasti ukladania odpadu a pre celú plochu skládky. 4. Kontrola plynov 4. 1. Prijmú sa vhodné opatrenia na kontrolu akumulácie a šírenia skládkových plynov (príloha III). 4. 2. Skládkové plyny sa budú zachytávať na všetkých skládkach, na ktorých sa ukladá biologicky odbúrateľný odpad a tieto skládkové plyny sa musia upravovať a využívať. Ak zozbieraný skládkový plyn nemôže byť použitý na výrobu energie, musí sa spaľovať. 4. 3. Zachytávanie, úprava a využívanie skládkových plynov uvedené v odseku 4. 2 sa musia vykonávať spôsobom, ktorý minimalizuje škody na životnom prostredí alebo zhoršenie stavu životného prostredia, ako aj nebezpečenstvo pre zdravie ľudí. (1) Ú. v. ES L 20, 26. 1. 1980, s. 43. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 91/692/EHS (Ú. v. ES L 377, 31. 12. 1991, s. 48). 240 SK Úradný vestník Európskej únie 15/zv. 4 5. Škodlivé vplyvy a nebezpečenstvá Majú sa prijať opatrenia na minimalizáciu škodlivých vplyvov a nebezpečenstiev súvisiacich so skládkou, ako sú: — emisie zápachov a prachu, — materiály odviate vetrom, — hluk a premávka, — vtáky, hmyz a iné drobné živočíchy, — tvorba aerosóly, — požiare. Skládka má byť vybavená tak, aby sa špina pochádzajúca zo skládky nešírila na verejné komunikácie a okolitú pôdu. 6. Stabilita Umiestnenie odpadu na skládku sa má vykonať takým spôsobom, aby sa zabezpečila stabilita masy odpadu a s ňou súvisiacich štruktúr, najmä v súvislosti so zabránením zosunov. Ak bola vybudovaná umelá bariéra, je potrebné sa uistiť, berúc do úvahy morfológiu skládky, či je geologický podložie dostatočne stabilné na to, aby nedošlo k takému sadaniu pôdy, ktoré by mohlo mať za následok poškodenie bariéry. 7. Bariéry Skládka bude zabezpečená tak, aby na ňu nebol voľný prístup. Mimo prevádzkových hodín budú brány zamknuté. Systém kontroly vstupu do zariadenia by mal obsahovať program opatrení na odhalenie a odrádzanie od ilegálneho ukladania odpadu v zariadení. 15/zv. 4 SK Úradný vestník Európskej únie 241 PRÍLOHA II KRITÉRIÁ A POSTUPY PRE PRIJÍMANIE ODPADU 1. Úvod Táto príloha opisuje: — všeobecné zásady prijímania odpadu na jednotlivých triedach skládok. Ďalšie postupy klasifikácie odpadov by sa mali riadiť týmito zásadami, — pokyny obsahujúce predbežné postupy prijímania odpadov, kým nebude vypracovaná jednotná klasifikácia odpadov a jednotný postup prijímania odpadov. Tento postup spolu s príslušnými postupmi odoberania vzoriek vypracuje technický výbor uvedený v článku 16 tejto smernice. Technický výbor vypracuje kritériá, ktoré budú musieť spĺňať určité druhy nebezpečného odpadu, aby mohli byť prijaté na skládku odpadu, ktorý nie je nebezpečný. Tieto kritéria by mali zohľadňovať hlavne krátkodobé, strednodobé a dlhodobé správanie sa takéhoto odpadu z hľadiska priesaku. Výbor vypracuje tieto kritéria do dvoch rokov odo dňa nadobudnutia účinnosti tejto smernice. Technický výbor taktiež vypracuje kritéria, ktoré bude musieť odpad spĺňať na to, aby mohol byť uložený v pozemnej skládke. Tieto kritéria musia zohľadňovať najmä to, že odpady by nemali reagovať navzájom medzi sebou ani s horninou. Táto práca technického výboru musí byť dokončená do troch rokov odo dňa nadobudnutia účinnosti tejto smernice, s výnimkou návrhov na štandardizáciu metód kontroly, odoberania vzoriek a robenia analýz, ktoré súvisia s prílohami tejto smernice, ktoré majú byť prijaté do dvoch rokov odo dňa nadobudnutia účinnosti tejto smernice. Táto práca musí byť vykonaná tak, aby zohľadňovala ciele ustanovené v článku 1 tejto smernice. 2. Všeobecné zásady Zloženie, vylúhovateľnosť, dlhodobé správanie a všeobecné vlastnosti odpadu, ktorý má byť uložený na skládke, musia byť známe podľa možnosti čo najpresnejšie. Prijímanie odpadu na skládku môže byť robené v súlade so zoznamami prijatého alebo odmietnutého odpadu definovaného podľa povahy a pôvodu, a v súlade s metódami analýz odpadu a limitnými hodnotami pre vlastnosti odpadu, ktorý má byť prijatý. Ďalšie postupy prijímania odpadu opísané v tejto smernici majú v maximálnej možnej miere využívať štandardizované metódy analýz odpadu a limitných hodnôt pre vlastnosti odpadu, ktorý má byť prijatý. Kým nebudú takéto metódy analýz a limitné hodnoty zadefinované, členské štáty by mali zostaviť pre každú triedu skládok svoje vlastné národné zoznamy odpadov, ktoré môžu byť na jednotlivé kategórie skládok prijaté alebo ktoré majú byť zamietnuté, alebo zadefinovať kritériá, ktoré sa majú používať pri zaraďovaní odpadov na zoznamy. Aby mohol byť určitý druh odpadu prijatý na skládke určitej kategórie, musí sa nachádzať na príslušnom národnom zozname alebo musí spĺňať kritéria podobné kritériám požadovaným pre zaradenia odpadu na zoznam. Tieto zoznamy, alebo odpovedajúce kritériá, metódy analýz a limitné hodnoty členské štáty zašlú Komisii do šiestich mesiacov odo dňa transpozície tejto smernice alebo po ich prijatí na národnej úrovni. Tieto zoznamy alebo akceptačné kritéria by sa mali používať na vytváranie konkrétnych zoznamov pre jednotlivé skládky, t. j. zoznam prijímaných odpadov špecifikovaný v povolení v súlade s článkom 9 tejto smernice. Kritériá pre zaradenie odpadu do referenčných zoznamov alebo pre prijatie na niektoré z kategórií skládok môžu byť založené na iných právnych predpisoch a/alebo na vlastnosti odpadu. Kritériá pre prijatie odpadu na skládku určitej kategórie musia byť odvodené z úvah týkajúcich sa: — ochrany okolitého prostredia (najmä podzemných a povrchových vôd), — ochrany systémov ochrany životného prostredia (napr. izolačné vrstvy a systémy úprav priesakových vôd), — ochrana žiadúcich procesov stabilizácie odpadu na skládke, — ochrana pre prípad ohrozenia zdravia ľudí. Príklady kritérií vychádzajúcich z vlastností odpadu: — požiadavka poznať celkové zloženie odpadu, 242 SK Úradný vestník Európskej únie 15/zv. 4 — obmedzenie množstva organických látok v odpade, — požiadavky alebo obmedzenia týkajúce sa biologickej rozložiteľnosti organických zložiek odpadu, — obmedzenia týkajúce sa množstva konkrétnych potenciálne škodlivých/nebezpečných zložiek (vo vzťahu k uvedeným ochranným kritériám), — obmedzenia týkajúce sa potenciálnej a očakávanej vylúhovateľnosti konkrétnych, potenciálne škodlivých/nebezpečných zložiek (vo vzťahu k uvedeným ochranným kritériám), — ekotoxikologické vlastnosti odpadu a priesakovej vody z odpadu. Vo všeobecnosti musia byť kritériá založené na vlastnostiach odpadu veľmi presné pokiaľ ide o skládky inertného odpadu a môžu byť menej presné v prípade skládok odpadu, ktorý nie je nebezpečný, a ešte menej presné pre skládky nebezpečného odpadu, lebo posledné dve kategórie skládok predstavujú najvyššiu úroveň ochrany životného prostredia. 3. Všeobecné postupy pre testovanie a prijímanie odpadu Všeobecná charakterizácia a testovanie odpadu musia mať nasledujúcu trojúrovňovú postupnosť: 1. úroveň: Základná charakterizácia. P predstavuje stanovenie krátkodobých a dlhodobých priesakových vlastností a charakteristických vlastností odpadu na základe štandardizovaných metód pre robenie analýz a testovanie vlastností. 2. úroveň: Testovanie zhody. Predstavuje pravidelné testovanie prostredníctvom štandardizovaných metód pre robenie analýz a testovanie chovania odpadu s cieľom zistiť, či odpad spĺňa podmienky stanovené v povolení a/alebo špecifické referenčné kritériá. Testy majú byť zamerané na kľúčové premenné a správanie identifikované základnou charakterizáciou. 3. úroveň: Overenie na mieste. Pozostáva z okamžitých kontrolných metód, ktoré majú potvrdiť, či ide o ten istý odpad, ktorý bol podrobený testovaniu zhody a ktorý je popísaný v sprievodnej dokumentácii. Môže pozostávať z jednoduchej vizuálnej kontroly nákladu odpadu pred a po jeho vyložení na skládku. Ak má byť určitý druh odpadu zaradený na referenčný zoznam, musí byť najprv charakterizovaný na 1. úrovni a musí spĺňať príslušné kritéria. Aby určitý druh odpadu mohol zostať na zozname pre určité skládky, musí byť pravidelne testovaný (napr. raz ročne) na 2. úrovni a musí spĺňať príslušné kritéria. Každý náklad odpadu prechádzajúci bránou skládky musí byť podrobený kontrole uvedenej v 3. úrovni. Pre určité druhy odpadov môže byť povolená dočasná alebo trvalá výnimka z testovania na 1. úrovni. Môže to byť v prípadoch, kde nie je možné vykonať testovanie, absencie vhodných skúšobných postupov a akceptačných kritérií alebo vhodných právnych predpisov. 4. Pokyny pre predbežné postupy akceptácie odpadov Kým nebude táto príloha úplne dokončená, je povinné len testovanie 3. úrovne a 1. úroveň a 2. úroveň sa budú používať len v takom rozsahu, v akom je to možné. V tomto predbežnom štádiu musí byť odpad, ktorý má byť prijatý na skládku určitej kategórie, buď zaradený na vymedzujúcom národnom zozname alebo na zozname pre určitú skládku príslušnej kategórie, alebo spĺňať kritériá podobné kritériám, ktoré platia pre zaradenie odpadu na zoznam. Nasledujúce všeobecné pokyny sa môžu použiť pre stanovenie predbežných akceptačných kritérií pre tri hlavné kategórie skládok alebo zodpovedajúce zoznamy. Skládky inertného odpadu: na zoznam môže byť zaradený len inertný odpad, ako je definovaný v článku 2 e). Skládky odpadu, ktorý nie je nebezpečný: aby tento odpad mohol byť zaradený na zoznam, nesmie sa naň vzťahovať smernica 91/689/EHS. Skládky nebezpečného odpadu: predbežný zoznam pre skládky nebezpečného odpadu by mal obsahovať len tie druhy odpadov, na ktoré sa vzťahuje smernica 91/689/EHS. Tieto odpady by však nemali byť zaradené na zoznam bez predchádzajúcej úpravy, ak vykazujú také celkové obsahy nebezpečných látok alebo takú vylúhovateľnosť potenciálne nebezpečných zložiek, ktoré sú dosť vysoké na to, aby predstavovali krátkodobé nebezpečenstvo pri práci alebo pre životné prostredie alebo bránia dostatočnej stabilizácii odpadu po dobu plánovanej životnosti skládky. 15/zv. 4 SK Úradný vestník Európskej únie 243 5. Odber vzoriek odpadu Odber vzoriek odpadu môže predstavovať vážne problémy, čo sa týka reprezentatívnosti a techník odberu, kvôli heterogénnej povahe mnohých odpadov. Bude vypracovaná európska norma pre odber vzoriek odpadu. Kým bude táto norma schválená v súlade s článkom 17 tejto smernice, členské štáty môžu uplatňovať vlastné vnútroštátne normy a postupy. 244 SK Úradný vestník Európskej únie 15/zv. 4 PRÍLOHA III KONTROLNÉ A MONITOROVACIE POSTUPY V PREVÁDZKOVEJ ETAPE A V ETAPE STAROSTLIVOSTI O SKLÁDKU PO UKONČENÍ JEJ PREVÁDZKY 1. Úvod Účelom tejto prílohy je ustanoviť minimálne postupy pre monitorovanie, ktoré sa má vykonávať s cieľom kontroly: — či odpad, ktorý bol prijatý na skládku, spĺňa kritéria stanovené pre príslušnú kategóriu skládky, — či procesy na skládke prebiehajú tak, ako sa očakávalo, — či systémy na ochranu životného prostredia fungujú tak, ako sa plánovalo, — či sú splnené podmienky stanovené pre príslušnú skládku v povolení. 2. Meteorologické údaje V rámci povinnosti podávať správy (článok 15) by mali členské štáty poskytovať informácie o spôsobe zberu meteorologických údajov. Členské štáty sa môžu samy rozhodnúť, ako budú tieto údaje zbierať (priamo na mieste, v rámci vnútroštátnej meteorologickej siete, atď. ). Ak by sa členské štáty rozhodli, že vodná bilancia je účinným nástrojom pre hodnotenie toho, či sa v priestoroch skládke zhromažďujú priesakové vody alebo, či voda zo skládky presakuje do podzemných vôd resp. do pôdy, odporúča sa, aby sa z monitorovania na skládke a na najbližšej meteorologickej stanici zbierali nasledujúce údaje, ak ich vyžaduje príslušný orgán v súlade s článkom 13 c) tejto smernice: 1. 1. Objem zrážok 1. 2. Teplota (min. , max, o 14. 00 hod. SEČ) 1. 3. Smer a sila prevládajúceho vetra 1. 4. Vyparovanie ((lyzimeter/priesakomer) (1) 1. 5. Vlhkosť vzduchu (14. 00 hod. SEĆ) (1) Alebo prostredníctvom iných vhodných metód. Prevádzková etapa denne denne denne denne denne Etapa starostlivosti o skládku po skončení pre- vádzky denne, pripočítané k mesačným údajom mesačný priemer nepovinné denne, pripočítané k mesačným údajom mesačný priemer 3. Emisné údaje: kontrola vôd, priesakových vôd a plynov Ak sú na skládke priesakové a povrchové vody, ich vzorky sa musia odoberať na reprezentatívnych miestach. Odber a meranie priesakových vôd (objem a zloženie) sa musí vykonávať samostatne na každom mieste, z ktorého sa priesakové vody vypúšťajú zo skládky. Odkaz: všeobecné pokyny pre technológie odberu vzoriek, ISO 5667-2 (1191). Monitorovanie povrchových vôd, ak sa nachádzajú v blízkosti skládky, sa vykonáva v minimálne dvoch bodoch, v jednom proti prúdu od skládky a v jednom po prúde od skládky. Monitorovanie plynov musí byť reprezentatívne pre každú časť skládky. Frekvencia odberu vzoriek a analýz je uvedená v nasledujúcej tabuľke. Pri monitorovaní sa má odobrať jedna vzorka priesakových vôd a povrchových vôd na skládke, predstavujúca priemerné zloženie. Frekvenciu odberu vzoriek je možné prispôsobiť na základe morfológie odpadov ukladaných na skládku (odpad špecifikované aj v povolení. navŕšený na kopu, odpad ukladaný do zeme, atď. ). Musí to byť 15/zv. 4 SK Úradný vestník Európskej únie 245 Prevádzková etapa Etapa starostlivosti o skládku po skončení pre- vádzky (3) 2. 1. Objem priesakových vôd mesačne (1) (3) každých šesť mesiacov 2. 2. Zloženie priesakových vôd (2) štvrťročne (3) každých šesť mesiacov 2. 3. Objem a zloženie povrchových vôd (7) štvrťročne (3) každých šesť mesiacov 2. 4. Potenciálne emisie plynov a tlak vzduchu (4)(CH4, CO2, O2, H2S, H2 atď. ) mesačne (3) (5) každých šesť mesia- cov (6) (1) Frekvencia odoberania vzoriek sa môže prispôsobiť na základe morfológie odpadu uloženého na skládke (uložený na kope, v zemi, atď. ) Musí to byť špecifikované v povolení. (2) Ukazovatele, ktoré sa majú merať a látky, ktoré sa majú analyzovať, závisia od zloženia uloženého odpadu; musia byť usta- novené v povolení a musia odrážať priesakové charakteristiky odpadu. (3) Ak vyhodnotenie údajov naznačuje, že dlhšie intervaly sú rovnako efektívne, je možné ich upraviť. Vodivosť u priesakových vôd sa však musí merať aspoň raz ročne. (4) Tieto merania sa vzťahujú hlavne na obsah organických látok v odpade. (5) CH4, CO2, O2 pravidelne, ostatné plyny podľa potreby, podľa zloženia uloženého odpadu tak, aby odrážali jeho priesakové charakteristiky. (6) Pravidelne sa musí kontrolovať účinnosť systému na odvádzanie plynov. (7) Na základe charakteristických vlastností skládky môže príslušný orgán rozhodnúť o tom, že tieto merania nie sú povinné a oznámi to spôsobom ustanoveným v článku 15 smernice. 2. 1. a 2. 2. platia len vtedy, ak sa na skládke zachytávajú priesakové vody z odpadu (pozri bod 2) prílohy I) 4. Ochrana podzemných vôd A. Odber vzoriek Meranie sa má vykonávať minimálne v jednom meracom bode v prítokovej oblasti podzemných vôd a v dvoch bodoch v odtokovej oblasti podzemných vôd tak, aby poskytovalo informácie o tom, či by podzemné vody mohli byť ukladanými odpadmi ovplyvnené. Tento počet sa môže zvýšiť na základe zvláštneho hydrogeologického prieskumu, ako aj v prípade potreby včasnej identifikácie náhodného presakovania vôd zo skládky do podzemných vôd. Pred začatím prevádzky sa musí urobiť odber vzoriek minimálne na troch miestach, aby bolo možné stanoviť referenčné hodnoty pre ďalšie testovanie. Odkazi: Odber vzoriek podzemných vôd, ISO 5667, časť 11, 1993. B. Monitorovanie Ukazovatele, ktoré sa majú vo vzorkách analyzovať, musia byť odvodené od očakávaného zloženia priesakových vôd a kvality podzemných vôd v danej oblasti. Pri výbere ukazovateľov analýz je potrebné brať do úvahy pohyb v oblasti pozemných vôd. Medzi ukazovatele by mohli byť zaradené aj indikátory, ktoré by zabezpečili včasné zistenie akejkoľvek zmeny kvality vôd (1). Hladina podzemnej vody Zloženie podzemnej vody Prevádzková etapa Etapa starostlivosti o skládku po skončení prevádzky každých šesť mesia- cov (1) každých šesť mesia- cov (1) pre každú skládku individuálne (2) (3) pre každú skládku individuálne (2) (3) (1) Ak sa hladina podzemnej vody mení, frekvencia meraní sa musí zvýšiť. (2) Frekvencia musí vychádzať z možnosti vykonania nápravných činností medzi dvoma odbermi vzoriek pri dosiahnutí kritickej úrovne, tzn. frekvencia sa musí určiť na základe poznatkov o rýchlosti toku podzemnej vody a jej vyhodno- tenia. (3) Pri dosiahnutí kritickej úrovne (pozri C) je potrebná verifikácia opakovaním odberu vzoriek. Ak sa kritická hladina potvrdí, má sa realizovať havarijný plán (uvedený v povolení). (1) Odporúčané ukazovatele: pH, celkový obsah organického uhlíka, fenoly, ťažké kovy, fluorid, AS, ropa/uhľovodíky. 246 SK Úradný vestník Európskej únie 15/zv. 4 C. Kritické úrovne V prípade podzemných vôd sa považuje, že došlo k výskytu závažných nepriaznivých účinkov na životné prostredie, ako sú uvedené v článkoch 12 a 13 tejto smernice, ak analýza vzorky podzemnej vody ukáže, že došlo k významnej zmene kvality vody. Kritická hodnota sa musí stanoviť tak, že bude zohľadňovať špecifické hydrogeologické útvary v mieste skládky a kvalitu podzemnej vody. Vždy keď je to možné, musí byť kritická hodnota uvedená aj v povolení. Pozorovania sa musia vyhodnocovať za pomoci kontrolných diagramov a zaužívaných kontrolných pravidiel a úrovní pre každú monitorovaciu sondu. Kontrolné úrovne musia byť určené na základe miestnych odchýlok v kvalite podzemnej vody. 5. Topografia miesta: údaje o území, na ktorom sa nachádza skládka Prevádzková etapa Etapa starostlivosti o skládku po skončení pre- vádzky 5. 1. Štruktúra a zloženie skládky (1)ročne ročne 5. 2. Usadzovacie vlastnosti úrovne skládky ročný údaj ročné odčítavanie (1) Údaje pre plán stavu príslušnej skládky: plocha, na ktorej je uložený odpad, objem a zloženie odpadu, spôsoby ukladania odpadu, dátum a doba uloženia odpadu, výpočet voľnej kapacity, ktorá je ešte na skládke k dispozícii