title: Απόφαση αριθ. 1/1999 του Συμβουλίου Σύνδεσης μεταξύ των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων και των κρατών μελών τους, αφενός, και της Δημοκρατίας της Εσθονίας, αφετέρου, της 28ης Απριλίου 1999, περί των κανόνων εφαρμογής του άρθρου 63 παράγραφος 1 σημεία i) και ii) και παράγραφος 2 της ευρωπαϊκής συμφωνίας σύνδεσης μεταξύ των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων και των κρατών μελών τους, αφενός, και της Δημοκρατίας της Εσθονίας, αφετέρου

eurovoc_concepts:
EU Member State
Estonia
association agreement (EU)
competition policy
trade policy

text: L 144/16 EL Επ(cid:3)σηµη Εφηµερ(cid:3)δα των Ευρωπαϊκ(cid:18)ν Κοινοτ(cid:22)των 9. 6. 1999 (Πρ(cid:4)ξει(cid:8) για την ισχ(cid:16) των οπο(cid:20)ων δεν απαιτε(cid:20)ται δηµοσ(cid:20)ευση) II ΣΥΜΒΟΥΛΙΟ ΑΠΟ(cid:4)ΑΣΗ αριθ. 1/1999 ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ ΣΥΝ∆ΕΣΗΣ µεταξ(cid:28) των Ευρωπαϊκ#ν Κοινοτ&των και των κρατ#ν µελ#ν του(, αφεν+(, και τη( ∆ηµοκρα- τ. α( τη( Εσθον. α(, αφετ0ρου τη( 28η( Απριλ. ου 1999 περ. των καν+νων εφαρµογ&( του 4ρθρου 63 παρ4γραφο( 1 σηµε. α i) και ii) και παρ4γραφο( 2 τη( ευρωπαϊκ&( συµφων. α( σ(cid:28)νδεση( µεταξ(cid:28) των Ευρωπαϊκ#ν Κοινοτ&των και των κρατ#ν µελ#ν του(, αφεν+(, και τη( ∆ηµοκρατ. α( τη( Εσθον. α(, αφετ0ρου (1999/372/ΕΚ, ΕΚΑΧ, Ευρατ+µ) ΤΟ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟ ΣΥΝ∆ΕΣΗΣ, 1χοντα3 υπ+ψη την ευρωπαϊκ(cid:22) συµφων(cid:3)α σ5νδεση3 µεταξ5 των Ευρωπαϊκ(cid:18)ν Κοινοτ(cid:22)των και των κρατ(cid:18)ν µελ(cid:18)ν του3, αφεν+3, και τη3 ∆ηµοκρατ(cid:3)α3 τη3 Εσθον(cid:3)α3, που υπεγρ:φη στι3 12 Ιανουαρ(cid:3)ου 1995, αφετ<ρου, και ιδ(cid:3)ω3 στο :ρθρο 63 παρ:γραφο3 3, Εκτιµ(cid:18)ντα3 +τι το :ρθρο 63 παρ:γραφο3 3 τη3 ευρωπαϊκ(cid:22)3 συµφων(cid:3)α3 προβλ<πει +τι το Συµβο5λιο Σ5νδεση3 θεσπ(cid:3)ζει του3 απαρα(cid:3)τητου3 καν+νε3 για την εφαρµογ(cid:22) του :ρθρου 63 παρ:γραφοι 1 και 2, ΑΠΟ@ΑΣΙΖΕΙ: τη3 Εσθον(cid:3)α3, αφετ<ρου, +πω3 παρατ(cid:3)θενται στο παρ:ρτηµα τη3 παρο5σα3 απ+φαση3. (cid:25)ρθρο 2 Η παρο5σα απ+φαση δηµοσιε5εται στην Επ(cid:20)σηµη Εφηµε- ρ(cid:20)δα των Ευρωπαϊκ"ν Κοινοτ$των και στην Riigi Teataja (Επ(cid:3)σηµη εφηµερ(cid:3)δα τη3 Εσθον(cid:3)α3). (cid:25)ρθρο 3 Η παρο5σα απ+φαση αρχ(cid:3)ζει να ισχ5ει την ηµ<ρα τη3 <κδοσ(cid:22)3 τη3. (cid:25)ρθρο 1 Βρυξ<λλε3, 28 Απριλ(cid:3)ου 1999. Εγκρ(cid:3)νονται οι καν+νε3 εφαρµογ(cid:22)3 του :ρθρου 63 παρ:γρα- φο3 1 σηµε(cid:3)α i) και ii) και παρ:γραφο3 2 τη3 ευρωπαϊκ(cid:22)3 συµφων(cid:3)α3 σ5νδεση3 µεταξ5 των Ευρωπαϊκ(cid:18)ν Κοινοτ(cid:22)των και των κρατ(cid:18)ν µελ(cid:18)ν του3, αφεν+3, και τη3 ∆ηµοκρατ(cid:3)α3 Για το Συµβο(cid:16)λιο Σ(cid:16)νδεση(cid:8) Ο Πρ+εδρο(cid:8) T. H. ILVES 9. 6. 1999 EL Επ(cid:3)σηµη Εφηµερ(cid:3)δα των Ευρωπαϊκ(cid:18)ν Κοινοτ(cid:22)των L 144/17 ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ ΚΑΝΟΝΕΣ Ε(cid:4)ΑΡΜΟΓΗΣ ΤΩΝ ∆ΙΑΤΑΞΕΩΝ ΠΕΡΙ ΑΝΤΑΓΩΝΙΣΜΟΥ ΓΙΑ ΤΙΣ ΕΠΙΧΕΙΡΗΣΕΙΣ Καν+νε( εφαρµογ&( των διατ4ξεων περ. ανταγωνισµο(cid:28) για τι( επιχειρ&σει( που προβλ0πονται στο 4ρθρο 63 παρ4γραφο( 1 σηµε. α i) και ii) και παρ4γραφο( 2 τη( ευρωπαϊκ&( συµφων. α( σ(cid:28)νδεση( µεταξ(cid:28) των Ευρωπαϊκ#ν Κοινοτ&των και των κρατ#ν µελ#ν του(, αφεν+(, και τη( ∆ηµοκρατ. α( τη( Εσθον. α(, αφετ0ρου (cid:25)ρθρο 1 Γενικ& αρχ& Οι περιπτ(cid:18)σει3 που αφορο5ν τι3 συµφων(cid:3)ε3 µεταξ5 επιχειρ(cid:22)- σεων, τι3 αποφ:σει3 εν(cid:18)σεων επιχειρ(cid:22)σεων και τι3 εναρµο- νισµ<νε3 πρακτικ<3 µεταξ5 επιχειρ(cid:22)σεων, οι οπο(cid:3)ε3 <χουν ω3 αντικε(cid:3)µενο (cid:22) ω3 επ(cid:3)πτωση την παρεµπ+διση, τον περιο- ρισµ+ (cid:22) τη στρ<βλωση του ανταγωνισµο5 καθ(cid:18)3 και οι περιπτ(cid:18)σει3 κατ:χρηση3 δεσπ+ζουσα3 θ<ση3 σε τη3 ολ+κληρο το <δαφο3 τη3 Κοιν+τητα3 (cid:22) τη3 Εσθον(cid:3)α3 (cid:22) σε σηµαντικ+ τµ(cid:22)µα αυτο5, που µπορο5ν να θ(cid:3)ξουν το εµπ+ριο µεταξ5 τη3 Κοιν+τητα3 και τη3 Εσθον(cid:3)α3, ρυθµ(cid:3)ζονται σ5µφωνα µε τι3 αρχ<3 του :ρθρου 63 παρ:γραφοι 1 και 2 τη3 ευρωπαϊκ(cid:22)3 συµφων(cid:3)α3. Για το σκοπ+ αυτ+, τι3 εν λ+γω περιπτ(cid:18)σει3 αναλαµβ:νει η Επιτροπ(cid:22) των Ευρωπαϊκ(cid:18)ν Κοινοτ(cid:22)των (Γ∆ IV), για την Κοιν+τητα, και η αρχ(cid:22) ανταγωνισµο5, για την Εσθον(cid:3)α. Η Επιτροπ(cid:22) των Ευρωπαϊκ(cid:18)ν Κοινοτ(cid:22)των και η αρχ(cid:22) ανταγωνισµο5 ασχολο5νται µε τι3 εν λ+γω υποθ<σει3 µε β:ση τι3 αρµοδι+τητε3 που του3 ανατ(cid:3)θενται απ+ του3 ισχ5οντε3 καν+νε3 τη3 κατ’ ιδ(cid:3)αν νοµοθεσ(cid:3)α3 τη3 Κοιν+τη- τα3 και τη3 Εσθον(cid:3)α3, ακ+µη και +ταν οι εν λ+γω διατ:ξει3 εφαρµ+ζονται στι3 επιχειρ(cid:22)σει3 που βρ(cid:3)σκονται εκτ+3 του αντιστο(cid:3)χου εδ:φου3. Αµφ+τερε3 οι αρχ<3 ρυθµ(cid:3)ζουν τι3 εν λ+γω περιπτ(cid:18)σει3 σ5µφωνα µε του3 κατ’ ιδ(cid:3)αν ουσιαστικο53 καν+νε3, και λαµβανοµ<νων υπ+ψη των κατωτ<ρω διατ:ξεων. Οι εν λ+γω ουσιαστικο(cid:3) καν+νε3 ε(cid:3)ναι, για την Επιτροπ(cid:22) των Ευρω- παϊκ(cid:18)ν Κοινοτ(cid:22)των, οι καν+νε3 περ(cid:3) ανταγωνισµο5 τη3 συνθ(cid:22)κη3 περ(cid:3) ιδρ5σεω3 τη3 Ευρωπαϊκ(cid:22)3 Κοιν+τητα3, τη3 συνθ(cid:22)κη3 ΕΚΑΧ και του παρ:γωγου δικα(cid:3)ου περ(cid:3) ανταγω- νισµο5, και, για την αρχ(cid:22) ανταγωνισµο5 τη3 Εσθον(cid:3)α3, το εσθονικ+ δ(cid:3)καιο περ(cid:3) ανταγωνισµο5 και οι κανονισµο(cid:3) που εφαρµ+ζονται στη συγκεκριµ<νη περ(cid:3)πτωση. ενδεχοµ<νω3 εµπ(cid:3)πτουν στην αρµοδι+τητα αµφοτ<ρων των αρχ(cid:18)ν ανταγωνισµο5. 2. 1. Κοινοπο. ηση 2. 1. 1. Οι αρχ<3 ανταγωνισµο5 κοινοποιο5ν αµοιβα(cid:3)α τι3 περιπτ(cid:18)σει3 που εξετ:ζουν, οι οπο(cid:3)ε3 σ5µφωνα µε τη γενικ(cid:22) αρχ(cid:22) του :ρθρου 1, φα(cid:3)νεται +τι υπ:γονται και στην αρµοδι+τητα τη3 :λλη3 αρχ(cid:22)3. 2. 1. 2. Η κατ:σταση αυτ(cid:22) µπορε(cid:3) να ανακ5ψει ειδικ+τερα σε περιπτ(cid:18)σει3 δραστηρι+τητε3, οι οπο(cid:3)ε3:  συνεπ:γονται αντιανταγωνιστικ<3 δραστηρι+τητε3 που πραγµατοποιο5νται στο <δαφο3 τη3 :λλη3 αρχ(cid:22)3,  <χουν σχ<ση µε εκτελεστικ<3 πρ:ξει3 τη3 :λλη3 αρχ(cid:22)3 ανταγωνισµο5,  συνεπ:γονται λ5σει3 που απαιτο5ν (cid:22) απαγο- ρε5ουν συγκεκριµ<νε3 πρακτικ<3 στο <δαφο3 τη3 :λλη3 αρχ(cid:22)3. 2. 1. 3. Η κοινοπο(cid:3)ηση που προβλ<πει το παρ+ν :ρθρο περι- λαµβ:νει την προσκ+µιση επαρκ(cid:18)ν στοιχε(cid:3)ων, (cid:18)στε να µπορε(cid:3) ο αποδ<κτη3 να προβε(cid:3) σε µια αρχικ(cid:22) αξιολ+γηση των τυχ+ν συνεπει(cid:18)ν επ(cid:3) των συµφε- ρ+ντων του. Αντ(cid:3)γραφα των κοινοποι(cid:22)σεων υποβ:λ- λονται τακτικ: στο Συµβο5λιο Σ5νδεση3. 2. 1. 4. Η κοινοπο(cid:3)ηση πρ<πει να πραγµατοποιε(cid:3)ται εκ των προτ<ρων, το ταχ5τερο δυνατ+ν, και το αργ+τερο σε στ:διο τη3 <ρευνα3 αρκετ: πριν απ+ την <κδοση απ+- φαση3 (cid:22) τον διακανονισµ+, (cid:18)στε να µπορο5ν να υποβληθο5ν παρατηρ(cid:22)σει3 (cid:22) να γ(cid:3)νουν διαβουλε5σει3 και να επιτραπε(cid:3) στην επισπε5δουσα αρχ(cid:22) να λ:βει υπ+ψη τι3 απ+ψει3 τη3 :λλη3 αρχ(cid:22)3, καθ(cid:18)3 και να λ:βει τα επανορθωτικ: µ<τρα που προβλ<πει η νοµοθεσ(cid:3)α τη3 στην προκειµ<νη περ(cid:3)πτωση. ΟΙΚΟΝΟΜΙΚΕΣ ∆ΡΑΣΤΗΡΙΟΤΗΤΕΣ ΒΑΣΕΙ ΤΗΣ ΣΥΝΘΗΚΗΣ ΕΚ 2. 2. ∆ιαβουλε(cid:28)σει( (cid:25)ρθρο 2 Αρµοδι+τητε( αµφοτ0ρων των αρχ#ν ανταγωνισµο(cid:28) Η Επιτροπ(cid:22) των Ευρωπαϊκ(cid:18)ν Κοινοτ(cid:22)των και η αρχ(cid:22) ανταγωνισµο5 τη3 Εσθον(cid:3)α3 εξετ:ζουν, σ5µφωνα µε τι3 διατ:ξει3 του παρ+ντο3 :ρθρου, τι3 περιπτ(cid:18)σει3 του :ρθρου 63 τη3 ευρωπαϊκ(cid:22)3 συµφων(cid:3)α3, οι οπο(cid:3)ε3 ενδ<χεται να θ(cid:3)ξουν την κοινοτικ(cid:22) και εσθονικ(cid:22) αγορ: και οι οπο(cid:3)ε3 Iταν η Επιτροπ(cid:22) των Ευρωπαϊκ(cid:18)ν Κοινοτ(cid:22)των (cid:22) η αρχ(cid:22) ανταγωνισµο5 τη3 Εσθον(cid:3)α3 θεωρο5ν +τι αντι- ανταγωνιστικ<3 δραστηρι+τητε3 που διεξ:γονται στο <δαφο3 του :λλου µ<ρου3 θ(cid:3)γουν κατ: τρ+πο ουσια- στικ+ σηµαντικ: συµφ<ροντ: του, µπορο5ν να ζητ(cid:22)σουν την <ναρξη διαβουλε5σεων µε την :λλη αρχ(cid:22), (cid:22) µπορο5ν να ζητ(cid:22)σουν απ+ την αρχ(cid:22) ανταγω- νισµο5 του :λλου µ<ρου3 να κιν(cid:22)σει τι3 κατ:λληλε3 διαδικασ(cid:3)ε3 (cid:18)στε να λ:βει τα επανορθωτικ: µ<τρα δυν:µει τη3 νοµοθεσ(cid:3)α3 περ(cid:3) αντιανταγωνιστικ(cid:18)ν πρ:ξεων. Οι διαβουλε5σει3 αυτ<3 δεν θ(cid:3)γουν τυχ+ν L 144/18 EL Επ(cid:3)σηµη Εφηµερ(cid:3)δα των Ευρωπαϊκ(cid:18)ν Κοινοτ(cid:22)των 9. 6. 1999 µ<τρα που λαµβ:νονται σ5µφωνα µε τη νοµοθεσ(cid:3)α περ(cid:3) ανταγωνισµο5 του αιτο5ντο3 µ<ρου3, ο5τε την πλ(cid:22)ρη ελευθερ(cid:3)α τη3 αρχ(cid:22)3 προ3 την οπο(cid:3)α απευθ5νε- ται η α(cid:3)τηση +σον αφορ: την τελικ(cid:22) απ+φαση. 2. 3. Εξε(cid:28)ρεση συµβιβαστικ&( λ(cid:28)ση( στην :λλη αρχ(cid:22), αν η κοινολ+γηση των εν λ+γω πληροφορι(cid:18)ν απαγορε5εται απ+ τη νοµοθεσ(cid:3)α τη3 αρχ(cid:22)3 που κατ<χει τι3 πληροφορ(cid:3)ε3 (cid:22) ε(cid:3)ναι ασυµβ(cid:3)- βαστη µε σηµαντικ: συµφ<ροντα του µ<ρου3 του οπο(cid:3)ου η αρχ(cid:22) κατ<χει τι3 πληροφορ(cid:3)ε3. Η αρχ(cid:22) ανταγωνισµο5 στην οπο(cid:3)α υποβ:λλεται η α(cid:3)τηση εξετ:ζει πλ(cid:22)ρω3 και µε καταν+ηση τι3 απ+- ψει3 και τα πραγµατικ: περιστατικ: τα οπο(cid:3)α προ- σκοµ(cid:3)ζει η αιτο5σα αρχ(cid:22) και, ιδ(cid:3)ω3, τον χαρακτ(cid:22)ρα των αντιανταγωνιστικ(cid:18)ν δραστηριοτ(cid:22)των, τι3 εµπλε- κ+µενε3 επιχειρ(cid:22)σει3 και τι3 προβαλλ+µενε3 ζηµιογ+- νε3 επιπτ(cid:18)σει3 για σηµαντικ: συµφ<ροντα του αιτο5- ντο3 µ<ρου3. Με την επιφ5λαξη δικαιωµ:των (cid:22) υποχρε(cid:18)σεων, οι αρχ<3 ανταγωνισµο5 που συµµετ<χουν σε διαβουλε5- σει3 δυν:µει του παρ+ντο3 :ρθρου, προσπαθο5ν να εξε5ρουν αµοιβα(cid:3)α αποδεκτ(cid:22) λ5ση λαµβανοµ<νων υπ+ψη των εκατ<ρωθεν αντ(cid:3)στοιχων σηµαντικ(cid:18)ν συµφερ+ντων. (cid:25)ρθρο 3 Αποκλειστικ& αρµοδι+τητα µια( αρχ&( ανταγωνισµο(cid:28) 3. 1. Οι περιπτ(cid:18)σει3 που υπ:γονται στην αποκλειστικ(cid:22) αρµοδι+τητα µια3 αρχ(cid:22)3 ανταγωνισµο5, σ5µφωνα µε την αρχ(cid:22) του :ρθρου 1, και οι οπο(cid:3)ε3 µπορο5ν να θ(cid:3)ξουν σηµαντικ: συµφ<ροντα του :λλου µ<ρου3, διευθετο5νται σ5µφωνα µε τι3 διατ:ξει3 του :ρθρου 2 και τι3 παρακ:τω αρχ<3. 3. 2. Ειδικ+τερα, +ταν µια απ+ τι3 αρχ<3 ανταγωνισµο5 κινε(cid:3) <ρευνα (cid:22) διαδικασ(cid:3)α οσ:κι3 διαπιστ(cid:18)νεται +τι θ(cid:3)γονται σηµαντικ: συµφ<ροντα του :λλου µ<ρου3, κοινοποιε(cid:3) την περ(cid:3)πτωση αυτ(cid:22) στην :λλη αρχ(cid:22), χωρ(cid:3)3 επ(cid:3)σηµη σχετικ(cid:22) α(cid:3)τηση τη3 τελευτα(cid:3)α3. (cid:25)ρθρο 4 Α. τηση παροχ&( πληροφορι#ν Αν η αρχ(cid:22) ανταγωνισµο5 εν+3 µ<ρου3 διαπιστ(cid:18)σει +τι µια περ(cid:3)πτωση, η οπο(cid:3)α υπ:γεται στην συντρ<χουσα (cid:22) απο- κλειστικ(cid:22) αρµοδι+τητα τη3 :λλη3 αρχ(cid:22)3, θ(cid:3)γει σηµαντικ: του3 συµφ<ροντα, µπορε(cid:3) να ζητ(cid:22)σει πληροφορ(cid:3)ε3 σχετικ: µε την περ(cid:3)πτωση αυτ(cid:22) απ+ την επισπε5δουσα αρχ(cid:22). Η επισπε5δουσα αρχ(cid:22) παρ<χει επαρκ(cid:22) στοιχε(cid:3)α εφ+σον ε(cid:3)ναι δυνατ+ν και σε στ:διο τη3 διαδικασ(cid:3)α3 αρκετ: πριν απ+ την <κδοση (cid:22) τον διακανονισµ+, (cid:18)στε να µπορο5ν να ληφθο5ν υπ+ψη οι απ+ψει3 τη3 αιτο5σα3 αρχ(cid:22)3. Απ+ρρητο( και (cid:25)ρθρο 5 εµπιστευτικ+( πληροφορι#ν χαρακτ&ρα( των 5. 2. Κ:θε αρχ(cid:22) συµφωνε(cid:3) να διατηρ(cid:22)σει, στο βαθµ+ που ε(cid:3)ναι αυτ+ δυνατ+, τον εµπιστευτικ+ χαρακτ(cid:22)ρα +λων των πληροφορι(cid:18)ν που λαµβ:νει απ+ την :λλη αρχ(cid:22). (cid:25)ρθρο 6 Απαλλαγ0( κατ4 κατηγορ. ε( τη3 εφαρµογ(cid:22) του :ρθρου 63 ευρωπαϊκ(cid:22)3 Για την συµφων(cid:3)α3, +πω3 προβλ<πεται απ+ τα :ρθρα 2 και 3 παρα- π:νω, οι αρχ<3 ανταγωνισµο5 εξασφαλ(cid:3)ζουν την πλ(cid:22)ρη εφαρµογ(cid:22) των αρχ(cid:18)ν που αναφ<ρονται στου3 κανονισµο53 περ(cid:3) απαλλαγ(cid:18)ν κατ: κατηγορ(cid:3)ε3 που ισχ5ουν στην Κοι- ν+τητα. Η αρχ(cid:22) ανταγωνισµο5 τη3 Εσθον(cid:3)α3 ενηµερ(cid:18)νεται σχετικ: µε κ:θε διαδικασ(cid:3)α που αφορ: τη θ<σπιση, την κατ:ργηση (cid:22) την τροποπο(cid:3)ηση των απαλλαγ(cid:18)ν κατ: κατη- γορ(cid:3)ε3 απ+ την Κοιν+τητα. Στην περ(cid:3)πτωση κατ: την οπο(cid:3)α η Εσθον(cid:3)α προβ:λει <ντο- νε3 αντιρρ(cid:22)σει3 +σον αφορ: του3 κανονισµο53 περ(cid:3) απαλ- λαγ(cid:22)3 κατ: κατηγορ(cid:3)ε3, και εν+ψει τη3 νοµοθετικ(cid:22)3 προσ<γ- γιση3 που προβλ<πει η ευρωπαϊκ(cid:22) συµφων(cid:3)α, πραγµατο- ποιο5νται Σ5νδεση3, σ5µφωνα µε τι3 διατ:ξει3 του :ρθρου 9. διαβουλε5σει3 Συµβο5λιο στο Οι (cid:3)διε3 αρχ<3 εφαρµ+ζονται και στην περ(cid:3)πτωση :λλων σηµαντικ(cid:18)ν µεταβολ(cid:18)ν τη3 πολιτικ(cid:22)3 περ(cid:3) ανταγωνισµο5 τη3 Κοιν+τητα3 (cid:22) τη3 Εσθον(cid:3)α3. (cid:25)ρθρο 7 @λεγχο( των συγκεντρ#σεων επιχειρ&σεων Iσον αφορ: τι3 συγκεντρ(cid:18)σει3 επιχειρ(cid:22)σεων που δι<πονται απ+ τον κανονισµ+ (ΕΟΚ) αριθ. 4064/89 του Συµβουλ(cid:3)ου, τη3 21η3 ∆εκεµβρ(cid:3)ου 1989, για τον <λεγχο των συγκεντρ(cid:18)- σεων µεταξ5 επιχειρ(cid:22)σεων (1), και οι οπο(cid:3)ε3 <χουν σηµα- ντικ+ αντ(cid:3)κτυπο στην εσθονικ(cid:22) οικονοµ(cid:3)α, η αρχ(cid:22) ανταγω- νισµο5 του3 Εσθον(cid:3)α3 <χει το δικα(cid:3)ωµα να εκφρ:σει γν(cid:18)µη κατ: τη δι:ρκεια τη3 διαδικασ(cid:3)α3, λαµβανοµ<νων υπ+ψη των προθεσµι(cid:18)ν που προβλ<πει ο προαναφερ+µενο3 κανο- νισµ+3. Η Επιτροπ(cid:22) των ΕΚ λαµβ:νει δε+ντω3 υπ+ψη τη γν(cid:18)µη αυτ(cid:22), µε την επιφ5λαξη τυχ+ν µ<τρων που λαµβ:- νουν τα µ<ρη δυν:µει των κατ’ ιδ(cid:3)αν νοµοθεσι(cid:18)ν περ(cid:3) ανταγωνισµο5. 5. 1. Σ5µφωνα µε το :ρθρο 63 παρ:γραφο3 7 τη3 ευρω- παϊκ(cid:22)3 συµφων(cid:3)α3, ουδεµ(cid:3)α αρµ+δια αρχ(cid:22) ανταγωνι- σµο5 ε(cid:3)ναι υποχρεωµ<νη να παρ<χει πληροφορ(cid:3)ε3 (1) ΕΕ L 395 τη3 30. 12. 1989, σ. 1· κανονισµ+3 +πω3 τροποποι(cid:22)θηκε τελευτα(cid:3)α απ+ τον κανονισµ+ (ΕΟΚ) αριθ. 1310/97 (ΕΕ L 180 τη3 9. 7. 1997, σ. 1). 9. 6. 1999 EL Επ(cid:3)σηµη Εφηµερ(cid:3)δα των Ευρωπαϊκ(cid:18)ν Κοινοτ(cid:22)των L 144/19 (cid:25)ρθρο 8 ∆ραστηρι+τητε( &σσονο( σηµασ. α( 8. 1. Οι ανταγωνιστικ<3 δραστηρι+τητε3, οι οπο(cid:3)ε3 <χουν αµελητ<ε3 συν<πειε3 στο εµπ+ριο µεταξ5 των µερ(cid:18)ν (cid:22) στον ανταγωνισµ+, δεν καλ5πτονται απ+ το :ρθρο 63 παρ:γραφο3 ευρωπαϊκ(cid:22)3 συµφων(cid:3)α3 και, συνεπ(cid:18)3, δεν εξετ:ζονται σ5µφωνα µε τα :ρθρα 2 <ω3 6 των παρ+ντων καν+νων εφαρµογ(cid:22)3. τη3 1 το γεγον+3 +τι η αρχ(cid:22) στην οπο(cid:3)α υποβλ(cid:22)θηκε η α(cid:3)τηση, δεν µπ+ρεσε να διατυπ(cid:18)σει την :ποψ(cid:22) τη3 προ3 την αιτο5σα αρχ(cid:22) εντ+3 τη3 προθεσµ(cid:3)α3 που προβλ<πεται στο :ρθρο 9 παρ:γραφο3 1. 9. 3. Οι προαναφερ+µενε3 διαδικασ(cid:3)ε3 στο πλα(cid:3)σιο του Συµβουλ(cid:3)ου Σ5νδεση3 δεν θ(cid:3)γουν τι3 εν<ργειε3 που αναλαµβ:νονται δυν:µει τη3 σχετικ(cid:22)3 νοµοθεσ(cid:3)α3 περ(cid:3) ανταγωνισµο5 που ισχ5ει στο <δαφο3 των µερ(cid:18)ν. 8. 2. Κατ: την <ννοια του :ρθρου 8 παρ:γραφο3 1 ω3 «αµελητ<ε3 συν<πειε3» νοο5νται οι περιπτ(cid:18)σει3 κατ: τι3 οπο(cid:3)ε3: (cid:25)ρθρο 10 Αρνητικ& σ(cid:28)γκρουση αρµοδιοτ&των  ο συνολικ+3 ετ(cid:22)σιο3 κ5κλο3 εργασι(cid:18)ν των επι- χειρ(cid:22)σεων που συµµετ<χουν δεν υπερβα(cid:3)νει τα 200 εκατοµµ5ρια Ecu, και  τα εµπορε5µατα (cid:22) οι υπηρεσ(cid:3)ε3 που αποτελο5ν το αντικε(cid:3)µενο τη3 συµφων(cid:3)α3, καθ(cid:18)3 και τα λοιπ: εµπορε5µατα (cid:22) υπηρεσ(cid:3)ε3 των οικε(cid:3)ων επιχειρ(cid:22)- σεων τα οπο(cid:3)α θεωρο5νται απ+ του3 χρ(cid:22)στε3 ισοδ5ναµα λ+γω των χαρακτηριστικ(cid:18)ν, των τιµ(cid:18)ν και τη3 προβλεπ+µενη3 χρ(cid:22)ση3, δεν αντιπροσω- πε5ουν περισσ+τερο απ+ 5 % τη3 συνολικ(cid:22)3 αγο- ρ:3 των εν λ+γω εµπορευµ:των (cid:22) υπηρεσι(cid:18)ν στο χ(cid:18)ρο τη3 κοιν(cid:22)3 αγορ:3 και τη3 εσθονικ(cid:22)3 αγορ:3 που αφορ: η συµφων(cid:3)α. (cid:25)ρθρο 9 Συµβο(cid:28)λιο Σ(cid:28)νδεση( 9. 1. Iταν οι διαδικασ(cid:3)ε3 που προβλ<πονται στα προανα- φερ+µενα :ρθρα 2 και 3 δεν επιτρ<πουν την εξε5ρεση αµοιβα(cid:3)ω3 αποδεκτ(cid:22)3 λ5ση3, καθ(cid:18)3 και στι3 :λλε3 περιπτ(cid:18)σει3 που αναφ<ρονται ρητ: στου3 παρ+ντε3 καν+νε3 εφαρµογ(cid:22)3, διοργαν(cid:18)νεται ανταλλαγ(cid:22) απ+- ψεων στο Συµβο5λιο Σ5νδεση3, αφο5 το ζητ(cid:22)σει <να µ<ρο3, εντ+3 τρι(cid:18)ν µην(cid:18)ν απ+ την α(cid:3)τηση. 9. 2. Μετ: απ+ αυτ(cid:22) την ανταλλαγ(cid:22) απ+ψεων, (cid:22) µετ: απ+ το τη λ(cid:22)ξη τη3 προαναφερ+µενη3 προθεσµ(cid:3)α3, Συµβο5λιο Σ5νδεση3 µπορε(cid:3) τι3 να διατυπ(cid:18)σει κατ:λληλε3 συστ:σει3 για τη διευθ<τηση των εν λ+γω περιπτ(cid:18)σεων, µε την επιφ5λαξη του :ρθρου 63 παρ:- γραφο3 6 τη3 ευρωπαϊκ(cid:22)3 συµφων(cid:3)α3. Στι3 συστ:σει3 αυτ<3, το Συµβο5λιο Σ5νδεση3 µπορε(cid:3) να λ:βει υπ+ψη Iταν η Επιτροπ(cid:22) των ΕΚ και αρχ(cid:22) ανταγωνισµο5 τη3 Εσθον(cid:3)α3 θεωρο5ν +τι δεν ε(cid:3)ναι αρµ+διε3 για να χειριστο5ν µια περ(cid:3)πτωση β:σει τη3 σχετικ(cid:22)3 του3 νοµοθεσ(cid:3)α3, πραγ- µατοποιε(cid:3)ται ανταλλαγ(cid:22) απ+ψεων κατ+πιν αιτ(cid:22)σεω3 του Συµβουλ(cid:3)ου Σ5νδεση3. Η Κοιν+τητα και η Εσθον(cid:3)α προ- σπαθο5ν να εξε5ρουν αµοιβα(cid:3)ω3 αποδεκτ(cid:22) λ5ση µε β:ση τα κατ’ ιδ(cid:3)αν σηµαντικ: συµφ<ροντα, µε την υποστ(cid:22)ριξη του Συµβουλ(cid:3)ου Σ5νδεση3, το οπο(cid:3)ο µπορε(cid:3) να διατυπ(cid:18)σει κατ:λληλε3 συστ:σει3, µε την επιφ5λαξη του :ρθρου 63 παρ:γραφο3 6 τη3 ευρωπαϊκ(cid:22)3 συµφων(cid:3)α3 και των δικαιω- µ:των των επιµ<ρου3 κρατ(cid:18)ν µελ(cid:18)ν των Ευρωπαϊκ(cid:18)ν Κοι- νοτ(cid:22)των β:σει των ιδ(cid:3)ων καν+νων περ(cid:3) ανταγωνισµο5. ΟΙΚΟΝΟΜΙΚΕΣ ∆ΡΑΣΤΗΡΙΟΤΗΤΕΣ ΒΑΣΕΙ ΤΗΣ ΣΥΝΘΗΚΗΣ ΕΚΑΧ (cid:25)ρθρο 11 Συνθ&κη για την. δρυση τη( Ευρωπαϊκ&( Κοιν+τητα( Aνθρακα και Χ4λυβα (ΕΚΑΧ) Oι διατ:ξει3 των :ρθρων 1 <ω3 6 και 8 <ω3 10 εφαρµ+ζο- νται επ(cid:3)ση3 στον τοµ<α του :νθρακα και χ:λυβα. (cid:25)ρθρο 12 ∆ιοικητικ& συνδροµ& (Γλ#σσε() Η Επιτροπ(cid:22) των ΕΚ και η αρχ(cid:22) ανταγωνισµο5 τη3 Εσθο- ν(cid:3)α3 λαµβ:νουν πρακτικ: µ<τρα αµοιβα(cid:3)α3 συνδροµ(cid:22)3 (cid:22) προβλ<πουν οποιαδ(cid:22)ποτε :λλη κατ:λληλη λ5ση ιδ(cid:3)ω3 +σον αφορ: τα προβλ(cid:22)µατα µετ:φραση3


title: Advies van het Economisch en Sociaal Comité over het "Voorstel voor een aanbeveling van de Raad betreffende minimumcriteria voor milieu-inspecties in de lidstaten"

eurovoc_concepts:
EC recommendation
environmental monitoring
environmental standard
proposal (EU)

formats: html pdf print

text: C 169/12 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 16. 6. 1999 Advies van het Economisch en Sociaal Comité over het „Voorstel voor een aanbeveling van de Raad betreffende minimumcriteria voor milieu-inspecties in de lidstaten” (1999/C 169/05) Op 9 februari 1999 heeft de Raad, conform artikel 130 S van het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, besloten het Economisch en Sociaal Comité te raadplegen over het voornoemde voorstel. De Afdeling „Landbouw, plattelandsontwikkeling, milieu”, die met de voorbereidende werkzaamheden was belast, heeft haar advies op 8 april 1999 goedgekeurd. Rapporteur was mevrouw Sa´nchez Miguel; co-rapporteurs waren de heer Pezzini en mevrouw Santiago. Tijdens zijn 363e zitting van 28 en 29 april 1999 (vergadering van 28 april) heeft het Economisch en Sociaal Comité het volgende advies uitgebracht dat met 84 stemmen vo´ o´ r en 3 stemmen tegen, bij 2 onthoudingen, is goedgekeurd. 1. Inleiding 1. 1. Conform het subsidiariteitsbeginsel is (het toezicht op) de toepassing van de communautaire milieuwetgeving een zaak van de lidstaten. Nu het milieu echter steeds meer wordt aangetast, dringt zich de vraag op of de Unie niet intensiever naar harmonisering van de nationale regelingen zou moeten toewerken. Ook de opzet van een systeem om informatie te verzamelen over en toezicht te houden op de toepassing van de communautaire milieunormen in de lidstaten zou in dit verband een goed idee kunnen zijn. 1. 2. In de Commissiemededeling over de toepassing van het communautaire milieurecht (1) werd al een harmonisering van de bestaande nationale controlesystemen aangekondigd: er zouden door IMPEL (2) uit te werken minimumcriteria voor milieu-inspecties worden vastgesteld. In zijn advies over deze Mededeling (3) stelde het ESC voor om deze taak ook aan het Europees Milieu-agentschap toe te vertrouwen, omdat deze organisatie al gedetailleerde informatie over de situatie in de lidstaten tot haar beschikking heeft. 1. 3. Dat deze harmonisering nodig is blijkt wel uit de maatregelen die de Commissie voorstelt. De bedoeling hiervan is minimumcriteria vast te stellen voor milieu-inspecties in de lidstaten, die vervolgens door alle in dit verband bevoegde instanties moeten worden gehanteerd. Deze door het IMPEL- netwerk voorgestelde criteria hebben betrekking op de frequen- tie van de inspecties en de te geven informatie. Bovendien stelt de Commissie een aantal regels voor waaraan de lidstaten zich bij de verslaglegging van hun inspectie-activiteiten aan de bevolking in het algemeen en milieu-organisaties in het bijzonder in ieder geval zouden moeten houden. In deze eerste fase heeft het voorstel echter alleen 1. 4. betrekking op vervuiling van lucht, water en grond door concrete, onder de EU-wetgeving vallende bronnen (de zoge- noemde gecontroleerde installaties), en niet op diffuse veront- reinigingsbronnen. 1. 5. Bij de inspectie van deze installaties zal nagegaan worden of de exploitanten zich houden aan de communautaire en de nationale milieuwetgeving. „Milieu-inspectie” betekent ook dat de milieu-effecten van de gecontroleerde installaties in de gaten worden gehouden, zodat de lidstaten kunnen bepalen of voor naleving van de EU-regels extra maatregelen nodig zijn. 1. 6. Er zijn twee soorten inspecties: stelselmatige inspecties, die deel uitmaken van een vooraf vastgesteld programma; en incidentele, die plaatsvinden naar aanleiding van een klacht of een ongeval. 1. 7. De rechtsgrondslag van het Commissievoorstel zijn artikelen 130 R en 130 S van het EG-Verdrag, die betrekking hebben op de toepassing van de EU-milieuwetgeving. Ook van toepassing zijn echter artikelen 155, 169 en 171; krachtens deze artikelen ziet de Commissie toe op de omzetting van EU-wetgeving in nationale wetgeving. 1. 8. Alleen de lidstaten mogen milieu-inspecties uitvoeren. Daarom stelt de Commissie voor de minimumnormen voor de huidige (of toekomstige) inspecties in een aanbeveling vast te leggen. Op die manier wordt de soevereiniteit van de lidstaten op dit gebied gerespecteerd. 2. Opmerkingen over de voorgestelde maatregelen (1) COM(96) 500 def. van 22. 10. 1996. (2) EU-netwerk voor toepassing en handhaving van de milieuwet- geving. (3) PB C 206 van 7. 7. 1997. 2. 1. Met betrekking tot de beschikbaarheid van de informa- tie voor de bevolking [art. IV(1) en vooral art. VI(2)], een onderwerp waarop Richtlijn 90/313/EEG over de vrije toegang tot milieu-informatie van toepassing is, merkt het Comité op 16. 6. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 169/13 dat aan de openbaarmaking van de resultaten van milieu- inspecties meer aandacht moet worden besteed. Vooral het recht van de burger om deze informatie op te vragen dient duidelijk te worden omschreven, aangezien hij nu nog vaak nul op het rekest krijgt. aan de EU-regelingen te vergemakkelijken zouden ook de kandidaat-lidstaten bij deze samenwerking moeten worden betrokken. 2. 2. Het Comité stelt voor om aan de door de Commissie bepleite inspectiecriteria (art. V) het volgende toe te voegen: de inspecterende instanties zouden de bedrijven die zich vrijwillig hebben aangesloten bij het communautaire milieubeheer- en milieuauditsysteem (1) (EMAS) op dezelfde manier moeten inspecteren als in het kader van dit systeem gebruikelijk is. Dit zou meer bedrijven ertoe kunnen brengen om zich aan te sluiten bij dit systeem, dat in sommige lidstaten tot nu toe nog maar mondjesmaat is toegepast. 2. 7. Ten slotte verdient het aanbeveling minimumcriteria vast te stellen waaraan de opleidingen voor inspecteurs in de verschillende lidstaten zouden moeten voldoen. 3. Conclusies 2. 3. Het Comité stemt in met artikel VIII over de verslagleg- ging van milieu-inspecties omdat het dankzij dit artikel mogelijk zal zijn na te gaan in hoeverre de voorschriften worden nageleefd. Ook de maatregelen die worden voorgesteld in het geval dat een installatie de regels overtreedt, kunnen op instemming van het Comité rekenen. 3. 1. De voorgestelde aanbeveling zal de toepassing van de milieuwetgeving beslist ten goede komen. De Commissie moet nu de geplande latere fasen verder uitwerken; vooral de inspectie van diffuse verontreinigingsbronnen is in dit verband van belang. 2. 4. Van de incidentele inspectie-bezoeken [art. V(3)] kan een sterk preventieve werking uitgaan. Als milieuorganisaties en het publiek met elkaar samenwerken, is namelijk een beter toezicht op naleving van de regels mogelijk. Ook voor werknemersorganisaties is in dit verband een rol weggelegd: werknemers ondervinden het aan den lijve als milieunormen worden overschreden en zijn ook beter op de hoogte dan de rest van de bevolking. Daarom zou in een aan artikel V(3) toe te voegen alinea moeten worden bepaald dat organisaties die werknemers van geïnspecteerde bedrijven en installaties vertegenwoordigen het recht hebben om bij niet-naleving van de regels een klacht in te dienen. 2. 5. De beschikbaarheid van de inspectierapporten [art. VI(2)] zou erop vooruit kunnen gaan als deze in een Europees gegevensbestand worden opgeslagen, iets waarop het Comité in zijn advies over de toepassing van de milieuwetgeving (2) al aandrong. Het Europees Milieu-agentschap zou zich hiermee kunnen belasten. 2. 6. Het Comité vindt het een goede zaak dat samenwerking tussen de lidstaten wordt aanbevolen [art. III(2)]. Uitwisseling van informatie en zelfs gezamenlijk uitgevoerde inspecties zullen het milieu ten goede komen, aangezien natuurlijke hulpbronnen als water en lucht zich over de landsgrenzen heen uitstrekken. Om de aanpassing van hun milieuwetgeving (1) Verordening (EEG) nr. 1836/93 van de Raad — PB L 168 van 10. 7. 1993. (2) PB C 206 van 7. 7. 1997. 3. 2. Om de inspectie-activiteiten van de lidstaten meer op één lijn te brengen moet er ook voor gezorgd worden dat, net als onlangs in het IMPEL-netwerk is geregeld, vooral de diploma’s en de opleidingen van milieu-inspecteurs tot op zekere hoogte aan dezelfde voorwaarden voldoen. 3. 3. Wat artikel VII over onderzoek van incidenten en ernstige ongevallen betreft: de Commissie zou op grond van de in dit verband relevante Verdragsartikelen en met inachtneming van het subsidiariteitsbeginsel moeten kunnen ingrijpen als de inspecties in bepaalde lidstaten te wensen overlaten. 3. 4. De EMAS-criteria en de criteria voor deze inspecties moeten op elkaar worden afgestemd om te voorkomen dat dezelfde bureaucratische procedures twee keer worden doorlopen. Het grootste gevaar is echter dat kleine en middel- grote bedrijven anders en masse voor de „vrijwillige” criteria kiezen, omdat zij daar gemakkelijker aan kunnen voldoen. Bovendien zou onderlinge afstemming van de verschillende criteria ertoe leiden dat de verslaglegging van beide soorten inspecties een uniformer karakter krijgt. 3. 5. Evenals in zijn advies over de toepassing van de EU-milieuwetgeving pleit het Comité er ook nu voor dat de inspectierapporten in een centraal, eventueel door het Europees Milieu-agentschap te beheren gegevensbestand worden opge- slagen. Dit bestand zou onafhankelijk van de in artikel VI(2) voorgestelde nationale bestanden moeten worden beheerd. De bedoeling van een en ander is dat alle in het milieu geïnteres- seerde organisaties een betere toegang tot de informatie krijgen. C 169/14 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 16. 6. 1999 3. 6. Het Comité is het eens met het voorstel van de Commissie om na twee jaar een tussenbalans over de toepas- sing van de aanbeveling op te maken. Eventueel zou dan ook bekeken moeten worden of een kaderrichtlijn nodig is. Brussel, 28 april 1999. De voorzitter van het Economisch en Sociaal Comité B. RANGONI MACHIAVELLI Advies van het Economisch en Sociaal Comité over het „Voorstel voor een beschikking van de Raad betreffende een communautair actieprogramma voor civiele bescherming” (1) (1999/C 169/06) De Raad heeft op 9 februari 1999 besloten, overeenkomstig artikel 235 van het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, het Economisch en Sociaal Comité te raadplegen over het voornoemde voorstel. De Afdeling „Landbouw, plattelandsontwikkeling, milieu”, die met de voorbereidende werkzaamheden was belast, heeft op 9 april 1999 advies uitgebracht. Rapporteur was mevrouw zu Eulenburg, co-rapporteurs de heren Liverani en Wilkinson. Het Economisch en Sociaal Comité heeft tijdens zijn 363e Zitting van 28 en 29 april 1999 (vergadering van 28 april) het volgende advies uitgebracht, dat met 87 stemmen vo´ o´ r, bij 3 onthoudingen is goedgekeurd. 1. Commissievoorstel Artikel 3t van het Verdrag voorziet in maatregelen 1. 1. voor civiele bescherming. Dergelijke maatregelen zijn nodig want de Europese Unie heeft herhaaldelijk te kampen met grote natuurrampen zoals overstromingen, aardbevingen, grondverschuivingen en bosbranden. Op EU-niveau is in 1985 een aanvang gemaakt met het opzetten van mechanismen waarmee — met inachtneming van het subsidiariteitsbeginsel — de samenwerking tussen de actoren op het gebied van civiele bescherming in de EU op een doeltreffende manier kan worden versterkt. 1. 2. Nadat de Raad zijn fiat had gegeven aan een tweejarig Actieprogramma voor civiele bescherming (1998-1999), heeft de Commissie in 1998 in nauwe samenwerking met de nationale instanties voor civiele bescherming een aantal groot- schalige projecten op touw gezet. De bedoeling is met behulp van deze projecten gemeenschappelijke regels en richtsnoeren op te stellen en networking tussen de deskundigen op de diverse terreinen te stimuleren. Het actieprogramma voor civiele bescherming dat de 1. 3. Commissie nu voorstelt, bestrijkt de periode 2000-2004 en dient ter consolidering en uitwerking van de resultaten van bovengenoemde projecten. Daarnaast zal het actieprogramma steun verlenen voor het opzetten van een aantal nieuwe grootschalige projecten op het gebied van preventie, paraat- heid, hulpacties en herstelwerkzaamheden, en voor de voort- zetting van bestaande maatregelen, die in de praktijk hebben bewezen goed te werken (opstellen van gemeenschappelijke (1) PB C 28 van 3. 2. 1999, blz. 29. regels en richtsnoeren, scholing, proefprojecten, ondersteunen- de maatregelen, enz. ). De Commissie wil voor dit programma een jaarlijks budget van 2 miljoen euro vrijmaken. 2. Algemene opmerkingen 2. 1. Inleiding Geconstateerd kan worden dat ongeacht de oorzaken 2. 1. 1. van een ramp de gevolgen van zo’n ramp c. q. de risico’s waaraan milieu en bevolking blootgesteld worden, steeds grotere vormen aannemen en vanwege hun complexe aard steeds moeilijker in te schatten en onder controle te krijgen zijn. 2. 1. 2. Effectieve en efficiënte rampenbestrijding vereist een op basis van een uitgebreide risico-analyse vroegtijdig opge- steld rampenplan en tevoren vastgelegde maatregelen die door de betrokken organisaties, instellingen en overheidsinstanties worden gecoördineerd en ingeoefend. Rampen houden uiteraard niet bij nationale grenzen 2. 1. 3. halt. Wil men de aan een breed spectrum van gevaren blootgestelde bevolking in de EU effectief bescherming bieden en verstrekkende risico’s voor het milieu voorkomen of in ieder geval tot een minimum beperken, dan mogen hulpacties niet in het gedrang komen door een gebrek aan coördinatie of door verschillen in de manier van aanpak in de diverse lidstaten


title: Parecer do Comité Económico e Social sobre a «Proposta alterada de decisão do Parlamento Europeu e do Conselho que adopta um programa de acção comunitário (programa Daphne) (2000-2004) relativo a medidas destinadas a prevenir a violência exercida contra as crianças, os adolescentes e as mulheres»

eurovoc_concepts:
EU programme
action programme
child protection
violence
woman
young person

text: 16. 6. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 169/35 Parecer do Comité Econo´ mico e Social sobre a «Proposta alterada de decisa˜o do Parlamento Europeu e do Conselho que adopta um programa de acça˜ o comunita´rio (programa Daphne) (2000-2004) relativo a medidas destinadas a prevenir a violência exercida contra as crianças, os adolescentes e as mulheres» (1) (1999/C 169/13) Em 23 de Abril de 1999, o Conselho decidiu, no termo do artigo 198. o do Tratado que institui a Comunidade Europeia, consultar o Comité Econo´ mico e Social sobre a proposta supramencionada. Incumbida dos correspondentes trabalhos, a Secça˜o de Emprego, Assuntos Sociais e Cidadania adoptou o parecer em 8 de Abril de 1999, sendo relatora C. Wahrolin. O Comité Econo´ mico e Social adoptou, na 363. a reunia˜o plena´ria de 28 de Abril de 1999 (sessa˜o de 28 de Abril), por 50 votos a favor, 3 contra e 8 abstenço˜ es, o presente parecer. 1. Introduça˜o 1. 1. A Comissa˜o chegou à conclusa˜o de que a base legal adequada para o programa Daphne — «programa de acça˜o comunita´ria (2000-2004) relativo a medidas destinadas a prevenir a violência exercida contra as crianças, os adolescentes e as mulheres» — é o artigo 129. o do Tratado CE (Sau´ de Pu´ blica), que sera´ brevemente substituı´do pelo artigo 152. o do Tratado de Amsterda˜o. 2. 4. A questa˜o da violência contra as crianças, os adolescen- tes e as mulheres é extremamente complexa, conforme salien- tou ja´ o Comité no parecer anterior, uma vez que é necessa´rio analisar simultaneamente as causas e os sintomas. Na˜o existe uma soluça˜o simples nem para desvendar as causas nem para tratar as leso˜ es ocasionadas. 3. Observaço˜ es na especialidade 1. 2. Face a essa alteraça˜o, o Comité foi consultado nova- mente pelo Conselho. Além da alteraça˜o da base legal, a nova proposta compreende algumas alteraço˜ es de redacça˜o que afectam o seu conteu´ do. Refira-se a propo´ sito que o Comité adoptou, por unanimidade, o seu parecer (2) sobre a primeira proposta da Comissa˜o (COM(1998) 335 final) na sua reunia˜o plena´ria de 9 de Setembro de 1998. O artigo 1. o do programa indica, nomeadamente: 3. 1. «Tem também por objectivo alargar, à escala comunita´ria, os conhecimentos e competências relativos a métodos e técnicas destinados a prevenir e atenuar os efeitos da violência exercida contra as crianças, os adolescentes e as mulheres. » Para o Comité, esta descriça˜o é mais forte do que a anterior, o que é positivo. 2. Observaço˜ es na generalidade O Comité gostaria de sublinhar, antes de mais, que ha´ 2. 1. certas passagens da proposta mais bem estruturadas e mais claras, mas ha´ outras que perderam acuidade. O Comité considera que, ao adoptar o artigo 129. o 2. 2. como base legal, ha´ o risco de reduzir a questa˜o a um problema da sau´ de pu´ blica. A violência contra as crianças, os adolescentes e as mulheres é, analogamente à exploraça˜o sexual, um grave problema societal e na˜o um problema que diz apenas respeito aos indivı´duos ou às famı´lias (ainda que a situaça˜o familiar seja, naturalmente, decisiva em va´rios aspec- tos). As leso˜ es corporais na˜o sa˜o, portanto, os u´ nicos elementos em jogo. Como o Comité ja´ referiu no seu parecer anterior sobre o programa Daphne, é preciso insistir que ha´ certos grupos sociais, designadamente as pessoas com uma deficiên- cia e os idosos, que se encontram particularmente expostos à violência fı´sica e sexual. O Comité entende que o conceito de sau´ de pu´ blica 2. 3. deve ser interpretado no sentido lato, de conformidade com a definiça˜o da OMS (que inclui o bem-estar fı´sico, mental e social). (1) JO C 89 de 30. 3. 1999, p. 42. (2) JO C 407 de 28. 12. 1998. 3. 2. O Comité pensa que seria oportuno concentrar-se mais nos autores deste tipo de violência e nas acço˜ es a empreender neste contexto. Recorda ainda a necessidade de abordar aqui o problema das relaço˜ es de poder entre homens e mulheres, na linha de pensamento do seu parecer de Setembro de 1998 (ponto 2. 2). O Comité concorda com a proposta do artigo 1. o de 3. 3. criar redes multidisciplinares e manifesta o seu apoio aos objectivos colocados. 3. 4. O Comité sublinhou, no seu parecer anterior, a impor- tância de reforçar a cooperaça˜o entre as organizaço˜ es na˜o governamentais e as administraço˜ es e congratula-se com o facto de esse aspecto ter sido ventilado na nova proposta da Comissa˜o (artigo 2. o). 3. 5. Na opinia˜o do Comité, o anexo à proposta, que discrimina as acço˜ es destinadas a sensibilizar o pu´ blico e a promover o intercâmbio de boas pra´ticas, restringiu o seu objectivo inicial, ja´ que o texto anterior previa igualmente acço˜ es relacionadas com a exploraça˜o sexual e outros abusos sexuais. O Comité preconiza, portanto, que os objectivos deste anexo sejam completados de acordo com a antiga versa˜o. 3. 6. A definiça˜o desses objectivos abrange actualmente um aditamento referente aos programas de investigaça˜o, que o Comité apoia. Por outro lado, defende que sejam disponibiliza- dos fundos do projecto para procurar encontrar métodos eficazes de tratamento dos autores da violência. C 169/36 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 16. 6. 1999 O Comité considera que, nos termos do n. o 2 do 3. 7. artigo 7. o da proposta da Comissa˜o, as possibilidades de cooperaça˜o internacionais sa˜o muitı´ssimo limitadas do ponto de vista dos paı´ses que podem participar nas mesmas. 4. Resumo 4. 1. Em resumo, o Comité aprecia este programa, como um todo, apesar das reservas manifestadas mais acima. Gostaria, porém, de observar que o mesmo, na sua forma actual, se arrisca a ter um âmbito de aplicaça˜o muito reduzido. Urge, naturalmente, remediar todas as leso˜ es provocadas pela violên- cia, os maus tratos e a exploraça˜o sexual, mas na˜o se pode perder de vista a necessidade de desvendar as causas dessa violência. Este programa também na˜o refere o facto de a violência, os maus tratos e a exploraça˜o sexual serem um atentado aos direitos da pessoa humana. Bruxelas, 28 de Abril de 1999. A Presidente do Comité Econo´mico e Social Beatrice RANGONI MACHIAVELLI Parecer do Comité Econo´ mico e Social sobre a «Proposta de directiva do Parlamento Europeu e do Conselho relativa a certos aspectos jurı´dicos do comércio electro´ nico no mercado interno» (1) (1999/C 169/14) Em 23 de Abril de 1999, o Conselho decidiu, em conformidade com o disposto no artigo 100. o-A do Tratado CE, consultar o Comité Econo´ mico e Social sobre a proposta supramencionada. Incumbida da preparaça˜o dos respectivos trabalhos, a Secça˜o do Mercado Interno, Produça˜o e Consumo emitiu parecer em 15 de Abril de 1999, sendo relator H. Glatz. Na 363. a reunia˜o plena´ria de 28 e 29 de Abril de 1999 (sessa˜o de 29 de Abril), o Comité Econo´ mico e Social adoptou, por 115 votos a favor, 2 contra e 6 abstenço˜ es, o seguinte parecer. 1. Introduça˜o O comércio electro´ nico oferece importantes oportuni- 1. 1. dades aos cidada˜os e à economia da Europa, como sejam: estı´mulo do crescimento econo´ mico, criaça˜o de postos de trabalho, desenvolvimento de novos produtos e mercados, aumento da competitividade das empresas europeias e uma oferta mais vasta de produtos e serviços para os consumidores europeus. 1. 1. 1. A concretizaça˜o destes efeitos do comércio electro´ - nico, em particular no domı´nio do emprego, dependera´, contudo, das diferentes condiço˜ es de enquadramento. Por essa raza˜o, o Comité insta a Comissa˜o a analisar mais intensamente esta questa˜o sob a forma de estudos especı´ficos, sobretudo no que se refere ao emprego. 1. 1. 2. Os referidos efeitos positivos manifestar-se-a˜o desde que a Europa consiga colocar-se bem a nı´vel mundial neste (1) JO C 30 de 5. 2. 1999, p. 4. domı´nio, sobretudo em relaça˜o aos EUA. Segundo dados da OCDE, constata-se, porém, que actualmente cerca de 80 % do comércio electro´ nico é gerado pelos EUA. Daı´ ser essencial para a Europa tomar medidas que lhe permitam de futuro tirar igualmente partido das oportunidades oferecidas pelo comércio electro´ nico, em vez de se deixar guiar pela dinâmica dos EUA. 1. 2. A fim de permitir que os possı´veis efeitos positivos se concretizem, sera´ por um lado necessa´rio suprimir os obsta´- culos jurı´dicos ao comércio electro´ nico, mas também, por outro, criar para os potenciais utilizadores dos serviços do comércio electro´ nico (consumidores finais, mas também empresas) condiço˜ es de confiança no comércio electro´ nico. Havera´, pois, que encontrar a via ideal entre estes dois requisitos. O vasto campo de aplicaça˜o da directiva e a complexa interdependência com outros domı´nios de regula- mentaça˜o exigira˜o uma abordagem particularmente cuidadosa e responsa´vel


title: A Végrehajtó Bizottság határozata (1999. április 28.) a közúti közlekedési szabályok megsértésével kapcsolatos eljárásokban folytatandó együttműködésről szóló megállapodásról (SCH/Com-ex (99)11 Rev. 2)

eurovoc_concepts:
judicial cooperation
simplification of formalities

text: 390 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 19/2. kötet 41999D0011 2000. 9. 22. AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA L 239/428 A VÉGREHAJTÓ BIZOTTSÁG HATÁROZATA (1999. április 28. ) a közúti közlekedési szabályok megsértésével kapcsolatos eljárásokban folytatandó együttműködésről szóló megállapodásról (SCH/Com-ex (99)11 Rev. 2) A VÉGREHAJTÓ BIZOTTSÁG, tekintettel a Schengeni Megállapodás végrehajtásáról szóló egyezmény 132. cikkére, tekintettel a miniszterek és államtitkárok 1990. június 19-i schengeni ülésén tett együttes nyilatkozatra, A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT: A közúti közlekedési szabályok megsértésével kapcsolatos eljárásokban folytatandó együttműködésről és az ilyen bűncselekmények miatt kiszabott pénzbírságok és pénzbüntetések végrehajtásáról szóló megállapodást (SCH/III (96)25 Rev. 18) jóváhagyja. A küldöttségek képviselőit arra kéri fel, hogy magyarázó jelentést állítsanak össze a megállapodáshoz, amely elsősorban az e határozat mellékletében ismertetett pontokkal foglalkozik. Luxembourg, 1999. április 28. az elnök C. H. SCHAPPER 19/2. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 391 SCH/III (96)25 Rev. 18 MEGÁLLAPODÁS A KÖZÚTI KÖZLEKEDÉSI SZABÁLYOK MEGSÉRTÉSÉVEL KAPCSOLATOS ELJÁRÁSOKBAN FOLYTATANDÓ EGYÜTTMŰKÖDÉSRŐL ÉS AZ ILYEN BŰNCSELEKMÉNYEK MIATT KISZABOTT PÉNZBÍRSÁGOK ÉS PÉNZBÜNTETÉSEK VÉGREHAJTÁSÁRÓL A BELGA KIRÁLYSÁG, a NÉMETORSZÁGI SZÖVETSÉGI KÖZTÁRSASÁG, a FRANCIA KÖZTÁRSASÁG, a LUXEMBURGI NAGYHERCEGSÉG és a HOLLAND KIRÁLYSÁG kormányai, a Benelux Gazdasági Unió államai, a Németországi Szövetségi Köztársaság és a Francia Köztársaság kormányai között a közös határaikon történő ellenőrzések fokozatos megszüntetéséről szóló, 1985. június 14-i Schengeni Megállapodás végrehajtásáról szóló, Schengenben, 1990. június 19-én aláírt egyezmény (a továbbiakban „az 1990. évi Egyezmény”) részes felei, továbbá az 1990. évi Egyezményhez sorrendben 1990. november 27-én, 1991. június 25-én, 1992. november 6-án, 1995. április 28-án és 1996. december 19-én aláírt megállapodásokkal csatlakozó OLASZ KÖZTÁRSASÁG, SPANYOL KIRÁLYSÁG és PORTUGÁL KÖZTÁRSASÁG, GÖRÖG KÖZTÁRSASÁG, OSZTRÁK KÖZTÁRSASÁG, DÁN KIRÁLYSÁG, SVÉD KIRÁLYSÁG és FINN KÖZTÁRSASÁG kormányai, továbbá az előbbiekkel 1996. december 19-én együttműködési megállapodást aláíró Norvég Királyság és Izlandi Köztársaság kormányai (a továbbiakban „Szerződő Felek”), mivel az 1990. évi Egyezményben említett személyek szabad mozgása elősegíti a polgárok mozgását e térségen belül; mivel köztudott, hogy a schengeni államok polgárai akkor is megsértik a közúti közlekedési szabályokat, ha nem a lakóhelyük szerinti Szerződő Fél területén tartózkodnak; mivel kimutatták, hogy a közúti közlekedési szabályok megsértésének visszaszorítására tett kitartó erőfeszítések ellenére sem lehet mindig megállapítani az elkövetők személyazonosságát azelőtt, hogy azok visszatérnének a lakóhelyük szerinti Szerződő Fél területére, továbbá nem mindig lehet a pénzbírságot vagy pénzbüntetést végrehajtani a megsértett szabályok tekintetében; meggyőződve arról, hogy a Szerződő Felek közötti együttműködésre van szükség ezen a területen is, amit nem akadályozhat az a tény, hogy az egyes Szerződő Feleknél különböző hatóságok felelősek a közúti közlekedés szabályainak érvényesítéséért; végrehajtva a miniszterek és államtitkárok 1990. június 19-i együttes nyilatkozatát, amely előírja, hogy tárgyalásokat kell folytatni a közúti közlekedési szabályok megsértése miatti eljárás lefolytatása terén történő együttműködés javításának és a pénzbírságok és pénzbüntetések kölcsönös végrehajtásának lehetőségeiről, A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODTAK MEG: I. FEJEZET Pénzbírság vagy pénzbüntetés Meghatározások 1. cikk E megállapodás alkalmazásában: A közúti közlekedési szabályok megsértése olyan kötelezettség, melynek értelmében a közúti közlekedési sza- bályok megsértése miatt egy pénzösszeget kell megfizetni, amely- nek összegét a Szerződő Felek igazságügyi vagy közigazgatási hatóságai állapítják meg. Illetékes hatóság a Szerződő Felek igazságügyi vagy közigazgatási hatósága, amely a közúti közlekedési szabályok megsértése miatt indult eljárások lefolytatásáért és az ezzel összefüggésben kiszabott pénzbírságok és pénzbüntetések végrehajtásáért felelős. olyan magatartás, amely a közúti közlekedés szabályainak megszegésével jár, és amely bűncselekménynek vagy szabálysér- tésnek minősül, ide értve a vezetési és pihenőidőre vonatkozó sza- bályok, továbbá a veszélyes áruk szállítására vonatkozó szabályok megszegését. Határozat bármely Szerződő Fél illetékes hatóságának az aktusa, amelyben olyan közúti közlekedési szabály megsértését állapítja meg, amely 392 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 19/2. kötet miatt pénzbírságot vagy pénzbüntetést szabtak ki egy személyre, s amely ellen fellebbezést lehet vagy lehetett volna benyújtani. Megkereső hatóság annak a Szerződő Félnek az illetékes hatósága, amelynek terüle- tén a közúti közlekedési szabály megsértését elkövették. Megkeresett hatóság b) a közúti közlekedési szabályok olyan megsértésére, amikor ezeket nem csak a közúti közlekedéssel kapcsolatos bűncse- lekményekkel szoros összefüggésben követték el, kivéve ha az adott közlekedési szabály megsértése külön eljárás tárgyát képezi, vagy ha csak a közlekedési szabályok megsértése képezi az eljárás tárgyát. annak a Szerződő Félnek az illetékes hatósága, amelynek terüle- tén egy közúti közlekedési szabály megsértésének elkövetésével gyanúsított vagy ilyen eset miatt pénzbírsággal vagy pénzbünte- téssel sújtott személy lakik vagy rendszerint ott tartózkodik. III. FEJEZET Közúti közlekedési szabályok megsértésével kapcsolatos eljárásban történő együttműködés Megkereső Szerződő Fél az a Szerződő Fél, amelynek területén egy olyan személyre vonat- kozó határozatot hoztak, aki egy másik Szerződő Fél területén lakik vagy rendszerint ott tartózkodik. Megkeresett Szerződő Fél az a Szerződő Fél, amelynek területén egy olyan személy lakik vagy rendszerint ott tartózkodik, akinek tekintetében egy másik Szerződő Fél területén határozatot hoztak. II. FEJEZET Elvek 2. cikk (1) A Szerződő Felek kötelezettséget vállalnak arra, hogy egymás- sal a lehető legszélesebb körűen együttműködnek a közúti közle- kedési szabályok megsértésével kapcsolatos eljárásokban és az ilyen esetek miatt meghozott határozatok végrehajtása során, e megállapodás rendelkezéseinek megfelelően. (2) Az (1) bekezdés nem érinti a Szerződő Felek között hatály- ban lévő két- vagy többoldalú megállapodások átfogóbb rendel- kezéseinek alkalmazását. 3. cikk (1) Az illetékes hatóságok egy jármű rendszámának a nemzeti járműnyilvántartó hatóságaikon keresztül történő közlésével információkat kérhetnek más Szerződő Felek járműnyilvántartó hatóságaitól a vonatkozó gépjármű típusáról és márkájáról, továbbá annak a személynek vagy azoknak a személyeknek a személyazonosságáról és címéről, akinek vagy akiknek nevén a kérdéses gépjárművet nyilvántartották akkor, amikor a közúti közlekedési szabály megsértését elkövették. (2) A Szerződő Felek járműnyilvántartó hatóságai közvetlenül megküldik egymásnak az (1) bekezdésben említett információkat az illetékes hatóságnak való továbbítás céljára. Ezenfelül megkül- dik a megkeresett hatóság nevét és címét is, amennyiben az külön hatóság. (3) A (2) bekezdésben említett információk cseréjére bármely Szerződő Fél más központi hatóságot is kijelölhet. (4) Az 1990. évi Egyezmény vonatkozó rendelkezéseit és külö- nösen annak 126-128. cikkét alkalmazni kell a személyes adatok (1) bekezdés szerinti továbbítására. 4. cikk (1) A megkereső hatóság a közúti közlekedési szabály megsérté- sével kapcsolatos következményekre és határozatokra vonatkozó minden közleményt közvetlenül megküldhet a közúti közlekedési szabály megsértésével gyanúsított személynek. Az 1990. évi Egyezmény 52. cikkének rendelkezései értelemszerűen alkalma- zandók. (3) E megállapodás IV. fejezetét nem lehet alkalmazni: a) olyan határozatok végrehajtására, amelyek főbüntetésként szabadságvesztés büntetéssel járnak, (2) Az (1) bekezdésben említett közlemények és határozatok tar- talmaznak vagy mellékelten tartalmaznak minden olyan informá- ciót, amelyre a címzettnek válaszadás céljából szüksége lehet, különösen a következőket: 19/2. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 393 a) a közúti közlekedési szabály megsértésének jellege, elköveté- sének helye, napja és időpontja, valamint megállapításának módja; c) a pénzbírság vagy pénzbüntetés nem évült el a megkereső Szerződő Fél jogszabályai szerint; b) annak a gépjárműnek a rendszáma, valamint lehetőség szerint típusa és márkája, amellyel a közúti közlekedési szabály meg- sértését elkövették, vagy ilyen információk hiányában a jármű azonosításának bármilyen eszköze; d) a határozat olyan személyre vonatkozik, aki a megkeresett Szerződő Fél területén lakik, vagy általában ott tartózkodik; e) a kiszabott pénzbírság vagy pénzbüntetés összege legalább 40 c) a kiszabható pénzbírság vagy pénzbüntetés összege, illetve adott esetben a kiszabott pénzbírság vagy pénzbüntetés, vala- mint befizetésének határideje és a befizetés módja; euró. d) a mentő körülményekre hivatkozás lehetősége, továbbá e körülmények előadásának határideje és az arra szolgáló eljá- rás; e) a határozat elleni jogorvoslati lehetőségek, a jogorvoslati kére- lem benyújtására nyitva álló határidők és az arra szolgáló eljá- rás, továbbá annak a hatóságnak az adatai, amelyhez a jogor- voslati kérelmet be kell benyújtani. 5. cikk (1) Ha a címzett nem válaszol a 4. cikk szerinti közleményekre vagy határozatokra az előírt határidőn belül, vagy ha a megkereső hatóság további információkat tart szükségesnek e megállapodás alkalmazása céljából, ez utóbbi közvetlenül kérhet segítséget a megkeresett hatóságtól. Az ilyen megkereséshez csatolni kell a megkeresett Szerződő Fél hivatalos nyelvére vagy hivatalos nyel- veinek egyikére lefordított szöveget is. (2) A Szerződő Felek kétoldalú megállapodással módosíthatják az (1) bekezdés e) pontja rendelkezésének alkalmazási területét. 7. cikk (1) Egy határozat végrehajtásának átvétele nem tagadható meg, kivéve ha a megkeresett Szerződő Fél úgy véli, hogy: a) a határozat alapját képező közúti közlekedési szabály megsér- téséről a megkeresett Szerződő Fél jogszabályai nem rendel- keznek; b) a megkeresés végrehajtása sérti az 1990. évi egyezmény 54-58. cikkében foglalt ne bis in idem elvet; (2) Az (1) bekezdésben említett megkeresésekre az 1990. évi Egyezmény III. címe 2. fejezetének rendelkezéseit kell alkalmazni. c) a pénzbírság vagy pénzbüntetés elévült a megkeresett Szer- ződő Fél jogszabályai szerint, d) az érintett személyt a megkeresett Szerződő Fél amnesztiában vagy kegyelemben részesítette volna, ha a közúti közlekedési szabály megsértését a megkeresett Szerződő Fél területén követte volna el. (2) A megkeresett Szerződő Fél a lehető leghamarabb értesíti a megkereső Szerződő Felet a megkeresés teljesítésének elutasí- tásáról és az elutasítás okáról. IV. FEJEZET Határozatok végrehajtása 6. cikk (1) E megállapodás értelmében a határozatok végrehajtásának átvételét csak akkor lehet kérni, ha: a) a határozat elleni minden jogorvoslati lehetőséget kimerítet- tek, és a határozat a megkereső Szerződő Fél területén végre- hajtható; 8. cikk (1) A határozatot a megkeresett Szerződő Fél illetékes hatóságai haladéktalanul végrehajtják. b) különösen a 4. cikknek megfelelően az illetékes hatóságok már kötelezték az érintett személyt a kiszabott pénzbírság vagy pénzbüntetés befizetésére, de ez nem járt eredménnyel; (2) A pénzbírságot vagy pénzbüntetést a megkeresett Szerződő Fél pénznemében kell beszedni. Az összeget az (1) bekezdésben említett határozat meghozatalakor érvényes hivatalos átváltási árfolyam alapján kell kiszámítani. 394 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 19/2. kötet (3) Amennyiben az átváltáskor kiderül, hogy a határozattal kisza- bott pénzbírság vagy pénzbüntetés összege meghaladja annak a pénzbírságnak vagy pénzbüntetésnek a legmagasabb összegét, amelyet az azonos típusú közúti közlekedési szabályok megsér- tésének esetére a megkeresett Szerződő Fél jogszabályai rendel- nek, a határozat végrehajtása nem terjeszkedhet túl ezen a legma- gasabb összegen. (4) A megerősítő, elfogadó vagy jóváhagyó okiratok letétbe helyezésekor minden állam alkotmányos rendjével vagy azzal azonos jelentőségű okokkal indokolva kijelentheti, hogy el kíván térni az (1) bekezdés alkalmazásától, és egy nyilatkozatot tesz, amelyben meghatározza azokat az eseteket, amelyekben a végre- hajtandó pénzbírságot vagy pénzbüntetést a végrehajtás előtt a megkeresett Szerződő Fél bírósági végzésével végrehajthatóvá kell nyilvánítani. Ez a bírósági határozat azonban nem érinti a meg- kereső Szerződő Fél végrehajtandó határozatának tartalmát és összegét. 9. cikk (1) A határozat végrehajtására a megkeresett Szerződő Fél jogsza- bályai vonatkoznak. (2) A pénzbírságnak vagy pénzbüntetésnek a megkereső Szer- ződő Fél területén már behajtott részeit teljes mértékben le kell vonni a megkeresett Szerződő Fél területén végrehajtandó pénz- bírságból vagy pénzbüntetésből. 12. cikk (1) A határozat végrehajtásának átvétele iránti megkeresést és minden ezzel kapcsolatos közleményt írásban kell megtenni. Azokat bármilyen alkalmas, írásos nyomot megőrző csatornán – köztük faxon is – továbbítani lehet. (2) A Szerződő Felek illetékes hatóságai közvetlenül küldik meg egymásnak a dokumentumokat, a kapcsolat felvételéhez szüksé- ges adatokat a járműnyilvántartó hatóságok bocsátják rendelke- zésre (3. cikk (2) bekezdése). E dokumentumokat a Szerződő Fél kijelölt központi hatóságain keresztül kell továbbítani, amenny- iben az illetékes hatósággal való kapcsolat felvételéhez szükséges adatok nem állapíthatók meg az első mondatban említett infor- mációkból. 13. cikk (1) Egy határozat végrehajtásának átvétele iránti megkereséshez csatolni kell a határozat másolatát, továbbá a megkereső Szerződő Fél illetékes hatóságának nyilatkozatát, amely tanúsítja, hogy a 6. cikk (1) bekezdésének a), b) és c) pontjában megállapított feltéte- lek teljesülnek. (2) Adott esetben a megkereső Szerződő Fél a megkereséséhez egyéb, a határozat végrehajtásának átvételével kapcsolatos infor- mációkat csatol, különösen amelyek a szabály megsértésének sajá- tos körülményeire vonatkoznak, amelyeket a pénzbírság vagy pénzbüntetés megállapításakor figyelembe vettek, és lehetőség szerint csatolja az alkalmazott jogszabályok szövegét is. (3) Ha a pénzbírság vagy pénzbüntetés részben vagy egészében nem végrehajtható, a megkeresett Szerződő Fél ezt helyettesítő szabadságvesztés büntetést vagy kényszerítő elzárást alkalmazhat, ha ez mindkét szerződő államban lehetséges, kivéve ha ezt a meg- kereső Szerződő Fél kifejezetten kizárta. (3) Amennyiben a megkeresett Szerződő Fél úgy véli, hogy a megkereső Szerződő Fél által átadott információk nem elegen- dőek, és ezért nem teszik lehetővé e megállapodás alkalmazását, megkéri a további szükséges kiegészítő információkat. 10. cikk (4) Csatolni kell a vonatkozó dokumentumok fordítását is a meg- keresett Szerződő Fél hivatalos nyelvére vagy hivatalos nyelvei- nek egyikére. A megkereső Szerződő Fél nem folytathatja a határozat végrehajtását azután, hogy a végrehajtás átvételét kérte. A végrehajtás joga visszaszáll a megkereső Szerződő Félre, amennyiben a megkeresett Szerződő Fél arról értesíti, hogy elutasítja a végrehajtást, vagy azt nem tudta foganatosítani. 14. cikk A megkeresett Szerződő Fél illetékes hatóságai tájékoztatják a megkereső Szerződő Fél illetékes hatóságait a pénzbírság vagy pénzbüntetés végrehajtásáról vagy – adott esetben – a határozat végrehajthatatlanságáról. 11. cikk 15. cikk Szerződő A megkeresett a határozat végrehajtását, ha a megkereső Szerződő Fél olyan határozatról, intézkedésről vagy más körülményről értesíti, amely felfüggeszti vagy megszünteti a határozat végrehajthatóságát. Fél megszünteti A pénzbírságot vagy pénzbüntetést és az eljárás során a megkereső Szerződő Fél részéről felmerült költségeket kell végrehajtani. A határozatok végrehajtásából befolyt összegek a megkeresett Szerződő Felet illetik. 19/2. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 395 16. cikk megsértésére vonatkozik, amelyeket hatálybalépése vagy alkal- mazhatósága után követtek el. A Szerződő Felek lemondanak arról, hogy egymástól az e megállapodás alkalmazásából felmerülő költségek megtérítését követeljék. V. FEJEZET Záró rendelkezések 17. cikk (1) Az 1990. évi Egyezmény által létrehozott Végrehajtó Bizott- ság általános feladata, hogy figyelemmel kísérje e megállapodás helyes alkalmazását. Az 1990. évi Egyezmény 132. cikkének ren- delkezéseit alkalmazni kell. (2) A személyes adatok védelmével kapcsolatos ügyekben az 1990. évi Egyezmény által létrehozott Közös Ellenőrző Hatóság hatáskörébe tartozik az e megállapodás végrehajtása kapcsán fel- merülő közös szempontokról szóló vélemény alkotása. (3) Bármely Szerződő Fél javaslatára a Végrehajtó Bizottság hatá- rozhat a 6. cikk (1) bekezdésének e) pontjában említett összeg módosításáról. 18. cikk Ezt a megállapodást a Szerződő Felek területén kell alkalmazni. Mindazonáltal az 1990. évi Egyezmény 138. cikkének értelmében a Francia Köztársaság tekintetében és a Holland Királyság tekintetében ez a megállapodás a Francia Köztársaságnak és a Holland Királyságnak csak az európai területein érvényes. A Dán Királyság 1990. évi Egyezményhez való csatlakozásáról szóló megállapodás 5. értelmében e megállapodás nem vonatkozik a Feröer-szigetekre és Grönlandra. (1) bekezdése cikkének 20. cikk (1) Ezt a megállapodást a Szerződő Felek megerősítik, elfogadják vagy jóváhagyják. A megerősítő, elfogadó vagy jóváhagyó okira- tokat a Luxemburgi Nagyhercegség kormányánál helyezik letétbe, amely erről valamennyi Szerződő Felet értesíti. (2) Ez a megállapodás azoknak az államoknak a megerősítő, elfo- gadó vagy jóváhagyó okiratai közül az utolsónak a letétbe helye- zését követő második hónap első napján lép hatályba, amely álla- mok tekintetében az 1990. évi Egyezményt az említett egyezmény záróokmányának (1) bekezdése második albekezdésének megfe- lelően hatályba léptették. A Luxemburgi Nagyhercegség kormánya értesíti valamennyi Szer- ződő Felet a hatálybalépés időpontjáról. A többi állam tekintetében ez a megállapodás a megerősítő, elfo- gadó vagy jóváhagyó okiratok letétbe helyezését követő második hónap első napján, de legkorábban az említett államok 1990. évi Egyezményhez vagy az 1996. évi Együttműködési Megállapodás- hoz való csatlakozásáról szóló megállapodások hatálybalépésének időpontjában lép hatályba. (3) Minden olyan állam, amelyben az 1990. évi egyezményt hatályba léptették a megerősítő, elfogadó vagy jóváhagyó okira- tok letétbe helyezésekor, e megállapodás hatályba lépése előtt vagy egy későbbi időpontban alkalmazhatónak nyilváníthatja ezt a megállapodást a hasonló nyilatkozatot tevő államokkal fenntar- tott kapcsolataiban. Ez a nyilatkozat a letétbe helyezés időpontját követő második hónap első napján lép hatályba. 21. cikk 19. cikk (1) Minden Szerződő Fél javaslatot nyújthat be e megállapodás módosítására a letéteményeshez. A letéteményes tájékoztatja a többi Szerződő Felet a javaslatról. (1) E megállapodást a hatálybalépése előtt elkövetett közúti köz- lekedési szabályok megsértésére is alkalmazni kell. (2) A Szerződő Felek közös megegyezéssel fogadják el a megál- lapodás módosítását. (2) Megerősítő, elfogadó vagy jóváhagyó okiratának letétbe helyezésekor minden állam kijelentheti, hogy saját részéről és a hasonló nyilatkozatot tevő Szerződő Felekkel fenntartott kapcso- lataiban e megállapodás csak azon közúti közlekedési szabályok (3) A módosítások az utolsó megerősítő, elfogadó vagy jóváha- gyó okirat letétbe helyezésének időpontját követő második hónap első napján lépnek hatályba. 396 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 19/2. kötet 22. cikk (3) A letéteményes tájékoztatja a többi Szerződő Felet a kijelölt hatóságokról, valamint az utólagos változtatásokról. (1) Legkésőbb megerősítő, elfogadó vagy jóváhagyó okiratának letétbe helyezésekor mindegyik állam közli a letéteményessel az 1. , 3. cikk és a 11. cikk (2) bekezdése szerinti hatóságok nevét és címét. 23. cikk (2) Az (1) bekezdés szerinti hatóságok listáját, a 19. cikk (1) bekezdéstől eltérve, a letéteményeshez intézett értesítéssel utóla- gosan bármikor meg lehet változtatni. E megállapodáshoz bármelyik állam szabadon csatlakozhat, amely az 1990. évi Egyezményhez csatlakozik. A fentiek hiteléül a szabályszerű felhatalmazással rendelkező alulírottak ezt az okmányt aláírták. Kelt Luxembourgban, az ezerkilencszázkilencvenkilencedik évben április hó huszonnyolcadik napján egy eredeti példányban holland, angol, francia, német, görög, olasz, portugál és spanyol nyelven, mind a nyolc szöveg egyaránt hiteles. A dán, finn, izlandi, norvég és svéd szövegek, melyeket az aláírás után nyújtanak be, szintén hitelesek lesznek


title: Rozhodnutie výkonného výboru z 28. apríla 1999 o všeobecných zásadách, ktorými sa riadi platenie informátorov (SCH/Com-ex (99) 8 Rev. 2)

eurovoc_concepts:
accession to an agreement
border control
illegal migration
migration control
pay

text: 382 SK Úradný vestník Európskej únie 19/zv. 2 41999D0008 22. 9. 2000 ÚRADNÝ VESTNÍK EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV L 239/417 ROZHODNUTIE VÝKONNÉHO VÝBORU z 28. apríla 1999 o všeobecných zásadách, ktorými sa riadi platenie informátorov (SCH/Com-ex (99) 8 Rev. 2) VÝKONNÝ VÝBOR, so zreteľom na článok 132 Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda, so zreteľom na články 70 a 76 vyššie zmieneného dohovoru, ROZHODOL TAKTO: Výkonný výbor týmto schvaľuje rozhodnutie centrálnej skupiny z 22. marca 1999 o všeobecných zásadách, ktorými sa riadi platenie informátorov [SCH/C (99) 25, SCH/Stup (98) 72 Rev. ]. Luxemburg 28. apríl 1999 Predseda C. H. SCHAPPER 19/zv. 2 SK Úradný vestník Európskej únie 383 Predmet: Všeobecné zásady, ktorými sa riadi platenie informátorov SCH/Stup (98) 72 Rev. 2 1. Úvod Medzinárodná drogová kriminalita, iné formy závažnej trestnej činnosti a organizovaný zločin predstavujú narastajúci jav, ktorý má negatívny vplyv aj na schengenské štáty. Zločinci, najmä tí, ktorí sú zapojení do nezákonného obchodu s drogami, si osvojujú neustále sa zvyšujúci profesionálny prístup a pružne ekonomickým a technologickým okolnostiam, pričom využívajú podnikateľské štruktúry a navzájom zmiešavajú protiprávne obchodné transakcie so zákonnými obchodnými aktivitami. Na dosiahnutie svojich cieľov sú pripravení konať bezohľadne kruto, vyhrážajúc sa alebo uchyľujúc sa k násiliu voči ľuďom a majetku a snažiac sa manipulovať politikmi, podnikateľmi a verejnými činiteľmi, pričom ich hlavným motívom je maximalizácia zisku a honba za mocou. sa prispôsobujú novým geopolitickým, právnym, Pre spôsob páchania trestných činov (modus operandi) zločineckých sietí spojených s drogami je charakteristická špecializácia, deľba práce a štrukturalizácia. Nelegálne zisky sú „reinvestované“ do nových zločineckých aktivít, alebo sú vložené do zákonných obchodných aktivít s cieľom získania vplyvu a vytvorenia zločineckého monopolu. Dokonca aj špeciálne vyšetrovacie metódy sa stávajú stále menej účinnými. Z tohto dôvodu sa aktívne získavanie informácií nasadením agenta a využívanie operačných vyšetrovacích metód, ako je systematické hodnotenie, stávajú stále dôležitejšími technikami na odhaľovanie a boj proti organizovanému zločinu v oblasti drog. V tomto smere by sa mala zvláštna pozornosť upriamiť na systematické, koordinované a cielené využívanie informátorov. Informátori si musia získať dôveru zločincov tak, aby mohli vniesť svetlo do štruktúry zločineckých organizácií a štruktúr. Z tohto dôvodu predsedníctvo uskutočnilo prieskum v schengenských štátoch [pozri dokument SCH/Stup (98) 25]. Dokument SCH/Stup (98) 60 Rev. , ktorý v hrubých rysoch uviedol výsledky, bol následne distribuovaný. Tento prieskum ukázal, že značné rozdiely medzi schengenskými štátmi sú v práve a čiastočne aj v právnej praxi vzťahujúcej sa na platenie informátorov. Pracovná skupina pre drogy na svojom zasadnutí 21. októbra 1998 preto súhlasila, že vypracuje spoločné nezáväzné usmernenia pre platenie informátorov a zaručenie nehmotného prospechu pre nich. Všeobecné zásady, ktorými sa riadi platenie informátorov, sa majú používať ako nepovinné usmernenia v rámci schengenského priestoru a majú prispieť k ďalšiemu zlepšeniu colnej a policajnej spolupráce v tejto citlivej oblasti. Mali by slúžiť ako odrazový mostík pre tie schengenské štáty, ktoré v súčasnosti pracujú na návrhu a rozšírení podobných predpisov. 2. Všeobecne Informátori majú pre spoluprácu s policajnými a colnými orgánmi často finančné motívy. Z tohto dôvodu by im mala byť poskytnutá finančná stimulácia, zohľadňujúca trhovú realitu a zodpovedajúca ich osobnej situácii, a ktorá odráža ich odbornosť požadovanú pre túto činnosť a je primeraná s ňou súvisiacemu riziku a výsledku vyšetrovania. Hospodárske dôvody sú tiež jedným z faktorov, keďže použitie informátorov je často lacnejšie. Zabezpečením dodržiavania nasledujúcich usmernení v celom schengenskom priestore by sa umožnilo najmä zosúladenie s taktickými a právnymi požiadavkami vzťahujúcimi sa na vyšetrovania v súvislosti s drogami, pričom sa zohľadnia špecifické bilaterálne a regionálne znaky a osobitý charakter trestného činu. Toto by malo zabrániť aj s tým súvisiacemu výskytu „turistiky informátorov“ u policajných zborov a colných orgánov zamestnávajúcich informátorov, ktorí si navzájom konkurujú na bilaterálnej úrovni alebo s ostatnými službami v rámci schengenského priestoru. 3. Zásady Tieto zásady sa nedotknú vnútroštátnych právnych predpisov. Platby informátorom by mali byť na jednej strane primerane úmerné dosiahnutému výsledku vyšetrovania ako výsledku trestného stíhania a/alebo nebezpečenstvu, ktoré bolo odvrátené použitím informátora, a na druhej strane zaangažovanosti a podielu osobného rizika informátora. Finančná stimulácia nesmie podnecovať informátora k spáchaniu trestného činu. 384 SK Úradný vestník Európskej únie 19/zv. 2 Jednotlivé kritériá sú takéto: — množstvo informácií a výsledky, ktoré priniesli, t. j. hodnota a význam zadržaných drog, počet a „kaliber“ zatknutých zločincov a/alebo hodnota skonfiškovaného majetku, — kvalita informácií, t. j. strategicky a takticky významné informácie o metódach, logistickom prístupe, ktoré používajú zločinci, cieľoch zločineckej organizácie, spôsob, akým reagujú na opatrenia prijaté orgánmi trestnej justície, — osobná charakteristika informátora, t. j. stupeň zaangažovanosti do akcie, osobitné ťažkosti, riziká a nebezpečenstvá, dôveryhodnosť/spoľahlivosť a motivácia, — význam zločineckej hierarchie/organizácie alebo vyšetrovanie trestnej činnosti ich vplyv na zločinecké podsvetie, stupeň infiltrácie do verejného života, skutočná alebo potenciálna spôsobená škoda, spoločenská závažnosť prípadu a miera, do akej je zakorenený do miestneho zločineckého prostredia, pričom sa tieto informácie využívajú aj na strategické účely. jej členov, Platba za spoluprácu je vo všeobecnosti závislá od konkrétneho prípadu. Nemá sa vynakladať žiadne úsilie na to, aby sa informátorovi zabezpečili výdavky na živobytie na dobu neurčitú. Informátori môžu mať prospech aj z osobitných ochranných alebo pozásahových opatrení (tzv. ochrana svedka) a je možné urobiť opatrenia na poskytnutie sociálnej ochrany. V špecifických prípadoch je možné refundovať náklady (výdavky), ktoré vznikli informátorovi. Platba sa vykoná po splnení pridelenej úlohy. Čiastkové platby je možné vykonať po splnení časti pridelenej úlohy. Nemajú sa platiť preddavky. Zárobky informátorov však stále podliehajú vnútroštátnym predpisom o daniach a sociálnom zabezpečení. Vo všeobecnosti, náklady na použitie informátora znáša policajný alebo colný orgán. Ak má vyšetrovanie viesť spoločne niekoľko schengenských orgánov, je potrebné na samom začiatku dospieť k dohode o tom, ako sa majú tieto náklady zdieľať. Príspevky od tretích strán sa spravidla nemajú zahrňovať do mzdy poskytovanej informátorovi. Je možné poskytovať aj nehmotný prospech v závislosti od ustanovení vnútroštátneho práva platného v jednotlivých schengenských štátoch a považovať ho za hmotný príspevok. Charakter prospechu, jeho význam pre informátora a náklady štátu pri jeho obstarávaní sú faktory, ktoré treba v tomto smere zohľadniť. Ochrana informátora v nebezpečných situáciách, zmiernenie väzobného režimu a úplné alebo čiastočné odpustenie trestu v súlade s vnútroštátnym právnym predpisom taktiež patrí do kategórie nehmotného prospechu. Ak informátor koná nevhodne, napr. nedodrží dohodu, spácha trestný čin v konkrétnom prípade, vedome alebo z nedbanlivosti podáva nepravdivé informácie, zavinene nedodrží obdržané pokyny alebo sa úmyselne odchýli od taktických príkazov, platba mu môže byť znížená, pozastavená alebo úplne odňatá v závislosti od závažnosti porušenia informátorových povinností. Ak jeden alebo niekoľko schengenských štátov je alebo by mohlo byť negatívne dotknutých v takejto situácii, príslušné vnútroštátne orgány majú čo najskôr podať oznámenie („výstrahu“). Príslušné ústredné orgány si majú vymieňať informácie o aktuálnych kritériách pre platby v jednotlivých štátoch


title: Het Schengenacquis - Besluit van het Uitvoerend Comité van 28 april 1999 betreffende de installatiekosten van het C.SIS (SCH/Com-ex(99) 4)

eurovoc_concepts:
Iceland
administrative expenditure
financial legislation
financial regulation
information system

formats: html print