title: Direttiva 1999/32/CE del Consiglio, del 26 aprile 1999, relativa alla riduzione del tenore di zolfo di alcuni combustibili liquidi e che modifica la direttiva 93/12/CEE

text: 11. 5. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 121/13 DIRETTIVA 1999/32/CE DEL CONSIGLIO del 26 aprile 1999 relativa alla riduzione del tenore di zolfo di alcuni combustibili liquidi e che modifica la direttiva 93/12/CEE IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA, visto il trattato che istituisce la Comunit(cid:133) europea, in particolare l’articolo 130 S, paragrafo 1, vista la proposta della Commissione (1), visto il parere del Comitato economico e sociale (2), deliberando secondo la procedura di cui all’articolo 189 C del trattato (3), (1) (2) (3) (4) considerando che gli obiettivi e i principi della politica della Comunit(cid:133) in materia ambientale enunciati nei relativi programmi di azione, in parti- colare il quinto programma di azione a favore dell’ambiente (4), sulla base dei principi di cui all’ar- ticolo 130 R del trattato, mirano in particolare a garantire un’efficace protezione della popolazione dai rischi riconosciuti derivanti dalle emissioni di anidride solforosa e a tutelare l’ambiente evitando depositi di zolfo che superino i carichi e i livelli critici; considerando che, secondo l’articolo 129 del trat- tato, le esigenze di protezione della salute costitui- scono una componente delle altre politiche della Comunit(cid:133); che, a norma dell’articolo 3, lettera o), del l’azione della Comunit(cid:133) dovrebbe altres(cid:141) comportare un contributo al conseguimento di un elevato livello di protezione della salute; trattato, considerando che le emissioni di anidride solforosa contribuiscono notevolmente al problema dell’aci- dificazione nella Comunit(cid:133) e che l’anidride solfo- rosa ha inoltre un effetto diretto sulla salute umana e sull’ambiente; considerando che l’acidificazione e l’anidride solfo- rosa atmosferica danneggiano gli ecosistemi sensi- bili, riducono la biodiversit(cid:133) e il valore paesaggi- stico, ed hanno inoltre un impatto negativo sulle coltivazioni e sulla crescita forestale; che la pioggia acida sulle citt(cid:133) pu(cid:149) causare danni rilevanti agli edifici e al patrimonio architettonico; che l’inqui- namento dovuto all’anidride solforosa pu(cid:149) anche avere una notevole incidenza sulla salute umana, soprattutto per le fasce della popolazione che soffrono di malattie respiratorie; (5) (6) (7) (8) (9) considerando che l’acidificazione (cid:138) un fenomeno transfrontaliero che esige soluzioni a livello comu- nitario, nazionale e locale; considerando che le emissioni di anidride solforosa contribuiscono alla formazione di particelle nell’at- mosfera; considerando che la Comunit(cid:133) e i singoli Stati membri sono parti contraenti della convenzione UNECE sull’inquinamento atmosferico transfron- taliero a grande distanza; che il secondo protocollo UNECE sull’inquinamento transfrontaliero da anidride solforosa prevede che le parti contraenti riducano le emissioni di tale sostanza ad un livello pari o superiore alla riduzione del 30 % specificata nel primo protocollo e che tale secondo protocollo UNECE parte dalla premessa che i carichi e livelli critici continueranno ad essere superati in alcune zone sensibili; che per rispettare gli obiettivi del quinto programma d’azione a favore dell’ambiente si richiederanno ancora ulteriori misure di ridu- zione delle emissioni di anidride solforosa; che le parti contraenti dovrebbero pertanto operare ulte- significative delle emissioni di riori anidride solforosa; riduzioni considerando che lo zolfo, naturalmente presente in piccole quantit(cid:133) nel petrolio e nel carbone, da decenni (cid:138) stato riconosciuto come la fonte princi- pale delle emissioni di anidride solforosa che sono una delle grandi cause delle «piogge acide» e uno dei principali fattori all’origine dell’inquinamento atmosferico registrato in molte zone urbane e indu- striali; considerando che la Commissione ha recentemente pubblicato una comunicazione relativa ad una stra- tegia economicamente razionale per combattere l’acidificazione nella Comunit(cid:133); che il controllo delle emissioni di anidride solforosa dovute alla combustione di alcuni combustibili liquidi (cid:138) stato considerato una componente integrante di questa strategia improntata al rapporto costi/efficacia; che la Comunit(cid:133) riconosce la necessit(cid:133) di misure per quanto concerne tutti gli altri combustibili; (1) GU C 190 del 21. 6. 1997, pag. 9 e GU C 259 del 18. 8. 1998, pag. 5. (2) GU C 355 del 21. 11. 1997, pag. 1. (3) Parere del Parlamento europeo del 13 maggio 1998 (GU C 167 dell’1. 6. 1998, pag. 111), posizione comune del Consiglio del 6 ottobre 1998 (GU C 364 del 25. 11. 1998, pag. 20) e deci- sione del Parlamento europeo del 9 febbraio 1999 (non ancora pubblicata nella Gazzetta ufficiale). (4) GU C 138 del 17. 5. 1993, pag. 5. (10) considerando che degli studi hanno indicato che i vantaggi che si ottengono riducendo le emissioni di anidride solforosa mediante riduzioni del tenore di zolfo dei combustibili saranno spesso, nel quadro della presente direttiva, notevolmente superiori ai costi stimati per l’industria e che la tecnologica necessaria per ridurre il tenore di zolfo dei combu- stibili liquidi esiste ed (cid:138) ben consolidata; L 121/14 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 11. 5. 1999 (11) (12) (13) (14) (15) (16) considerando che, sulla base del principio di sussi- diariet(cid:133) e del principio di proporzionalit(cid:133) di cui all’articolo 3 B del trattato, l’obiettivo di ridurre le emissioni di anidride solforosa dovute alla combu- stione di alcuni combustibili liquidi non pu(cid:149) essere raggiunto efficacemente dai singoli Stati membri; che un’azione non concertata non garantisce il conseguimento dell’obiettivo auspicato, (cid:138) potenzial- mente controproducente e provocher(cid:133) notevoli incertezze sul mercato dei prodotti combustibili interessati; che, vista la necessit(cid:133) di ridurre nella Comunit(cid:133) le emissioni di anidride solforosa, (cid:138) pertanto pi(cid:151) efficace intervenire a livello comuni- tario; che la presente direttiva si limita alle prescri- raggiungimento zioni minime necessarie per dell’obiettivo auspicato; il considerando che nella direttiva 93/12/CEE del Consiglio, del 23 marzo 1993, relativo al tenore di zolfo di alcuni combustibili liquidi (1) si (cid:138) chiesto alla Commissione di presentare al Consiglio una proposta che prescrivesse limiti pi(cid:151) bassi per il limiti per il tenore di zolfo dei gasoli e nuovi kerosene per aviazione; che sarebbe appropriato fissare limiti per il tenore di zolfo di altri combusti- bili liquidi, in particolare gasoli pesanti, oli combu- stibili per uso bordo, oli e gasoli per diesel marini sulla base di studi di costo/efficacia; considerando che, a norma dell’articolo 130 T del trattato, la presente direttiva non dovrebbe impe- dire agli Stati membri di mantenere e di prendere provvedimenti per una protezione ancora maggiore; che tali provvedimenti devono essere compatibili con il trattato e dovrebbero essere notificati alla Commissione; considerando che uno Stato membro, prima di introdurre nuovi provvedimenti per una maggiore protezione, dovrebbe notificare alla Commissione i progetti di detti provvedimenti, secondo la direttiva 83/189/CEE del Consiglio, del 28 marzo 1983, che prevede una procedura di informazione nel settore delle norme e delle regolamentazioni tecniche (2); considerando che, un riferimento al limite per il tenore di zolfo dell’olio combustibile pesante, (cid:138) opportuno prevedere deroghe per gli Stati membri o alcune loro regioni quando lo consentano le condizioni ambientali; considerando che, con riferimento al limite per il tenore di zolfo dell’olio combustibile pesante, (cid:138) anche opportuno prevedere deroghe per l’uso dello stesso negli impianti di combustione conformi ai valori limiti di emissione stabiliti dalla direttiva 88/609/CEE del Consiglio, del 24 novembre 1988, (17) (18) (19) (20) concernente la limitazione delle emissioni nell’at- mosfera di taluni inquinanti originari dai grandi impianti di combustione (3); che alla luce dell’im- minente revisione della direttiva 88/609/CEE pu(cid:149) essere necessario riesaminare e, ove opportuno, modificare talune disposizioni della presente diret- tiva; considerando che, per gli impianti di combustione delle raffinerie esclusi dal campo d’applicazione della lettera c) del punto i) del paragrafo 3 dell’arti- colo 3, il valore medio delle emissioni di anidride solforosa non dovrebbe essere superiore ai limiti stabiliti nella direttiva 88/609/CEE o in eventuali revisioni della stessa; che, nell’applicare la presente direttiva, gli Stati membri dovrebbero tener conto del fatto che la sostituzione di combustibili diversi da quelli contemplati all’articolo 2 della presente direttiva non dovrebbe provocare un aumento delle emissioni di sostanze inquinanti acide; considerando che la direttiva 93/12/CEE ha gi(cid:133) stabilito un valore limite di 0,2 % per il tenore di zolfo dei gasoli; che questo valore limite dovrebbe essere ridotto fino allo 0,1 % al 1o gennaio 2008; considerando che, in base all’atto di adesione del 1994, l’Austria e la Finlandia possono, per un periodo di quattro anni dalla data di adesione, dero- gare alle disposizioni della direttiva 93/12/CEE relative al tenore di zolfo del gasolio; considerando che i valori limite di 0,2 % (a decor- rere dall’anno 2000) e di 0,1 % (a decorrere dall’anno 2008) per il tenore di zolfo dei gasoli per uso marittimo adoperati dalle navi possono presen- tecnici ed economici per l’intero tare problemi territorio della Grecia, per la Spagna relativamente alle Isole Canarie, per la Francia relativamente ai dipartimenti francesi d’oltremare e per il Portogallo relativamente agli arcipelaghi di Madera e delle le Isole Azzorre; che una deroga per la Grecia, Canarie, i dipartimenti francesi d’oltremare e gli arcipelaghi di Madera e delle Azzorre non dovrebbe avere effetti negativi sul mercato dei gasoli per uso marittimo e che le esportazioni di gasoli per uso marittimo dalla Grecia, dalle Isole Canarie, dai dipartimenti francesi d’oltremare e dagli arcipe- laghi di Madera e delle Azzorre verso gli altri Stati membri dovrebbero soddisfare i requisiti vigenti nello Stato membro di destinazione; che la Grecia, le Isole Canarie, i dipartimenti francesi d’oltremare e gli arcipelaghi di Madera e delle Azzorre dovreb- bero usufruire di una deroga dai valori limite di zolfo in peso per i gasoli per uso marittimo; (1) GU L 74 del 27. 3. 1993, pag. 81. (2) GU L 109 del 26. 4. 1983, pag. 8. Direttiva modificata da ultimo dalla decisione 96/139/CE della Commissione (GU L 32 del 10. 2. 1996, pag. 31). (3) GU L 336 del 7. 12. 1988, pag. 1. Direttiva modificata da ultimo dalla direttiva 94/66/CE (GU L 337 del 24. 12. 1994, pag. 83). 11. 5. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 121/15 (21) (22) (23) (24) considerando che le emissioni di zolfo derivanti da trasporti marittimi e dovute alla combustione di combustibili per uso bordo con alto tenore di zolfo contribuiscono all’inquinamento da anidride solfo- rosa e all’acidificazione; che la Comunit(cid:133) invocher(cid:133) una protezione pi(cid:151) efficace delle aree sensibili alle e la riduzione del normale valore emissioni di SOx limite per gli oli combustibili per uso bordo (attual- mente pari al 4,5 %) negli attuali e futuri negoziati sulla convenzione MARPOL nell’ambito dell’Orga- nizzazione marittima internazionale (IMO); che dovrebbero essere proseguite le iniziative della Comunit(cid:133) volte ad ottenere che La Manica/Mare del Nord vengano dichiarati zona a controllo speciale di bassa emissione di SOx; considerando che (cid:138) necessaria una ricerca pi(cid:151) approfondita per quanto riguarda gli effetti dell’aci- dificazione sugli ecosistemi e sul corpo umano; che la Comunit(cid:133) contribuisce a tale ricerca nell’ambito del quinto programma quadro di ricerca (1); considerando che in caso di interruzione dell’ap- provvigionamento di greggio, di prodotti petroliferi o di altri idrocarburi, la Commissione pu(cid:149) autoriz- zare l’applicazione di un limite pi(cid:151) elevato sul terri- torio di uno Stato membro; considerando che gli Stati membri dovrebbero introdurre opportuni sistemi per controllare l’osser- vanza della presente direttiva; che dovrebbero essere periodicamente inviate alla Commissione tenore di zolfo dei combustibili relazioni liquidi; sul (25) considerando che, per ragioni di chiarezza, sar(cid:133) necessario modificare la direttiva 93/12/CEE, HA ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA: Articolo 1 Finalit(cid:133) e ambito di applicazione 1. Scopo della presente direttiva (cid:138) ridurre le emissioni di anidride solforosa derivanti dalla combustione di alcuni tipi di combustibili liquidi, diminuendo cos(cid:141) gli effetti nocivi di tali emissioni per le persone e l’ambiente. 2. La riduzione delle emissioni di anidride solforosa dovute alla combustione di alcuni combustibili liquidi derivati dal petrolio deve essere realizzata stabilendo limiti per il tenore di zolfo di tali combustibili, come condi- zione per il loro uso sul territorio degli Stati membri. Le limitazioni al tenore di zolfo di alcuni combustibili liquidi derivati dal petrolio, come stabilito nella presente direttiva, non si applicano tuttavia: a) (cid:190) ai combustibili liquidi derivati dal petrolio usati nella navigazione marittima, salvo quelli che rien- trano nell’ambito della definizione di cui al para- grafo 3, dell’articolo 2; (cid:190) al gasolio marino utilizzato dalle navi che attraver- sano una frontiera tra un paese terzo ed uno Stato membro; b) ai combustibili destinati alla trasformazione prima della combustione finale; c) ai combustibili usati a fini di trasformazione nell’indu- stria della raffinazione. Articolo 2 Definizioni Ai fini della presente direttiva valgono le seguenti defini- zioni: 1) Olio combustibile pesante, (cid:190) qualsiasi combustibile liquido derivato dal petrolio del codice NC 2710 00 71-2710 00 78 oppure (cid:190) qualsiasi combustibile liquido derivato dal petrolio, a parte il gasolio di cui ai punti 2 e 3, che, per i suoi limiti di distillazione, rientra nella categoria di oli pesanti destinati ad essere usati come combusti- bile e di cui meno del 65 % in volume, comprese le perdite, si distilla a 250 (cid:176)C con il metodo ASTM D86. Se la distillazione non pu(cid:149) essere determinata con il metodo ASTM D86, il prodotto petrolifero rientra ugualmente nella categoria degli oli combu- stibili pesanti. 2) Gasolio, (cid:190) qualsiasi combustibile liquido derivato dal petrolio del codice NC 2710 00 67 o 2710 00 68, oppure (cid:190) qualsiasi combustibile liquido derivato dal petrolio che, per i suoi limiti di distillazione, rientra nella categoria dei distillati medi destinati ad essere usati come combustibile o carburante e di cui almeno l’85% in volume, comprese le perdite, si distilla a 350 (cid:176)C con il metodo ASTM D86. Sono esclusi dalla presente definizione i carburanti diesel, quali definiti al paragrafo 2 dell’articolo 2, della direttiva 98/70/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 13 ottobre 1998, relativa alla qualit(cid:133) del petrolio e dei carburanti diesel e recante modifica della direttiva 93/12/CEE (2). I carburanti utilizzati dalle macchine mobili non stradali e dai trattori agricoli sono anch’essi esclusi da questa definizione. 3) Gasolio marino, qualsiasi combustibile per uso marit- timo che corrisponde alla definizione del punto 2, o che ha una viscosit(cid:133) o densit(cid:133) che rientri nei limiti della viscosit(cid:133) o densit(cid:133) definiti per i distillati marini nella tabella dell’ISO 8217 (1996). (1) GU L 26 dell’1. 2. 1999, pag. 1. (2) GU L 350 del 28. 12. 1998, pag. 58. L 121/16 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 11. 5. 1999 4) Metodo ASTM, i metodi stabiliti dalla «American Society for Testing and Materials» nell’edizione 1976 delle definizioni e specifiche tipo per il petrolio e i prodotti lubrificanti. 5) Impianto di combustione, qualsiasi apparato tecnico nel quale i combustibili vengono ossidati al fine di usare il calore prodotto. 6) Carico critico, l’esposizione quantitative stimata a una o pi(cid:151) sostanze inquiananti al di sotto della quale non si verificano secondo le conoscenze attuali effetti nocivi significativi su elementi ambientali sensibili. Articolo 3 c) per la combustione nelle raffinerie, se la media mensile delle emissioni di anidride solforosa di tutti gli impianti della raffineria [esclusi gli impianti di combustione che rientrano nell’am- bito di applicazione della lettera a)], indipenden- temente dal tipo di combustibile e dalle combi- nazioni di combustibili utilizzati, sono entro un limite che viene fissato da ciascuno Stato membro e non (cid:138) superiore a 1 700 mg/Nm3. ii) Gli Stati membri prendono le misure necessarie affinch(cid:130) tutti gli impianti di combustione che utilizzano olio combustibile pesante, con una concentrazione di zolfo superiore a quella prevista nel paragrafo 1, non possano funzionare senza l’au- torizzazione di un’autorit(cid:133) competente nella quale siano specificati i limiti di emissione. Tenore massimo di zolfo nell’olio combustibile pesante Le disposizioni del paragrafo 3 sono riesaminate e, 4. ove opportuno, modificate alla luce di eventuali revisioni della direttiva 88/609/CEE. 1. Gli Stati membri prendono tutte le iniziative neces- sarie affinch(cid:130), a decorrere dal 1o gennaio 2003, non siano usati sul il cui tenore di zolfo superi l’1,00 % in massa. loro territorio oli combustibili pesanti nella direttiva solforosa 2. Nel rispetto delle norme di qualit(cid:133) dell’aria relative 80/ stabilite all’anidride 779/CEE (1) o in qualsiasi atto legislativo della Comunit(cid:133) che abroghi e sostituisca tali norme e nelle altre perti- nenti disposizioni comunitarie, e purch(cid:130) le emissioni non contribuiscano in modo significativo al superamento dei carichi critici in altri Stati membri, uno Stato membro pu(cid:149) autorizzare, su tutto il suo territorio o su una parte di esso, l’uso di oli combustibili pesanti aventi un tenore di zolfo compreso tra 1,00 e 3,00 % in peso massa. Tale autorizzazione si applica soltanto se le emissioni di uno Stato membro non contribuiscono al superamento dei carichi critici in qualsiasi Stato membro. 3. i) Fatto salvo l’adeguato controllo delle emissioni da parte delle competenti autorit(cid:133), i paragrafi 1 e 2 non si applicano agli oli combustibili pesanti usati: a) negli impianti di combustione che rientrano nell’ambito di applicazione della direttiva 88/ 609/CEE, che sono considerati nuovi impianti secondo la definizione di cui al paragrafo 9 dell’articolo 2 della suddetta direttiva e che rispettano i limiti di emissione di anidride solfo- rosa per tali impianti, previsti nell’articolo 4 e nell’allegato IV della stessa; b) in altri impianti di combustione, che non rien- trano nell’ambito di applicazione della lettera a), se le emissioni di anidride solforosa dell’im- pianto sono pari o inferiori a 1 700 mg/Nm3, in presenza di un tenore di ossigeno nel gas di combustione del 3 % misurato a secco; (1) GU L 229 del 30. 8. 1980, pag. 30. Direttiva modificata da ultimo dalla direttiva 91/692/CEE (GU L 377 del 31. 12. 1991, pag. 48). Lo Stato membro che intende avvalersi della facolt(cid:133) 5. di cui al paragrafo 2 ne informa la Commissione e il pubblico con almeno dodici mesi di anticipo. Alla Commissione devono essere fornite le informazioni necessarie per valutare se i criteri previsti al paragrafo 2 siano stati rispettati. La Commissione informa gli altri Stati membri. Entro sei mesi dalla data di ricezione delle suddette infor- mazioni dello Stato membro, la Commissione esamina i provvedimenti previsti e, secondo la procedura di cui all’articolo 9, prende una decisione e la comunica agli Stati membri. Tale decisione (cid:138) riesaminata ogni otto anni sulla base delle informazioni che gli Stati membri interes- sati forniscono alla Commissione secondo la procedura di cui all’articolo 9. Articolo 4 Tenore massimo di zolfo nel gasolio 1. Gli Stati membri prendono tutte le iniziative neces- sarie affinch(cid:130) sul loro territorio, comprese le acque territo- riali, non siano usati gasoli, inclusi quelli marini, a decor- rere: (cid:190) dal 1o luglio 2000 se il loro tenore di zolfo (cid:138) superiore allo 0,20 % in massa; (cid:190) dal 1o gennaio 2008 se il loro tenore di zolfo (cid:138) supe- riore allo 0,10 % in massa. 2. In deroga al paragrafo 1, la Spagna per le Canarie, la Francia per i dipartimenti francesi d’oltremare, la Grecia per tutto il suo territorio o una parte di esso e il Portogallo per gli arcipelaghi di Madera e delle Azzorre possono autorizzare l’impiego di gasoli per uso marittimo con un tenore di zolfo superiore ai limiti di cui al paragrafo 1. 11. 5. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 121/17 3. Nel rispetto delle norme di qualit(cid:133) dell’aria relative all’anidride solforosa stabilite nella direttiva 80/779/CEE o in qualsiasi atto legislativo della Comunit(cid:133) che abroghi e sostituisca tali norme e nelle altre pertinenti disposi- zioni comunitarie, e purch(cid:130) le emissioni non contribui- scano in modo significativo al superamento dei carichi critici in altri Stati membri, uno Stato membro pu(cid:149) auto- rizzare, su tutto il suo territorio o su una parte di esso, l’uso di gasoli aventi un tenore di zolfo compreso tra 0,10 e 0,20 % in massa. Tale autorizzazione si applica soltanto se le emissioni di uno Stato membro non contribuiscono al in qualsiasi Stato membro e non va al di l(cid:133) del 1o gennaio 2013. superamento dei carichi critici 4. Lo Stato membro che intende avvalersi della facolt(cid:133) di cui al paragrafo 3 ne informa la Commissione e il pubblico con almeno dodici mesi di anticipo. Alla Commissione devono essere fornite informazioni suffi- cienti per valutare se i criteri previsti al paragrafo 3 siano stati rispettati. La Commissione informa gli altri Stati membri. Entro sei mesi dalla data di ricezione delle suddette infor- mazioni dallo Stato membro, la Commissione esamina i provvedimenti previsti e, secondo la procedura di cui all’articolo 9, prende una decisione e la comunica agli Stati membri. Articolo 5 Mutamenti nell’approvvigionamento di combustibili Qualora un mutamento improvviso nell’approvvigiona- mento di greggio, di prodotti petroliferi, o di altri idrocar- buri renda difficile per uno Stato membro l’applicazione dei limiti massimi del tenore di zolfo di cui agli articoli 3 e 4, detto Stato membro ne informa la Commissione. La Commissione pu(cid:149) autorizzare l’applicazione di un limite pi(cid:151) elevato sul territorio di detto Stato membro, per un periodo non superiore a sei mesi e notifica la sua deci- sione al Consiglio e agli Stati membri. Ogni Stato la membro pu(cid:149) deferire al Consiglio, entro un mese, decisione della Commissione. Il Consiglio, deliberando a maggioranza qualificata, pu(cid:149) adottare una decisione diffe- rente entro due mesi. Articolo 6 Campionatura e analisi tenore massimo di zolfo nel combustibile. La per il campionatura (cid:138) effettuata con una frequenza sufficiente e secondo modalit(cid:133) che assicurino la rappresentativit(cid:133) dei campioni rispetto al combustibile esaminato. Il metodo di riferimento per determinare il tenore di 2. zolfo (cid:138) quello definito: a) dai metodi ISO 8754 (edizione 1992) e PrEN ISO 14596 per l’olio combustibile pesante e il gasolio marino; b) dai metodi EN 24260 (edizione 1987), ISO 8754 (edizione 1992) e PrEN ISO 14596 per il gasolio. Per l’arbitrato sar(cid:133) utilizzato il metodo PrEN ISO 14596. L’interpretazione statistica dei risultati della verifica del tenore di zolfo dei gasoli impiegati (cid:138) effettuata secondo la norma ISO 4259 (edizione 1992). Articolo 7 Relazioni e riesame Sulla base dei risultati della campionatura e dell’ana- 1. lisi eseguita a norma dell’articolo 6, gli Stati membri presentano alla Commissione, ogni anno ed entro il 30 giugno, una breve relazione sul tenore di zolfo dei combustibili liquidi contemplati dalla presente direttiva e usati nel loro territorio durante l’anno civile precedente. Tale relazione comprende un sommario delle deroghe di cui al paragrafo 3 dell’articolo 3. 2. Sulla base, fra l’altro, delle relazioni annuali presen- tate a norma del paragrafo 1 e delle tendenze rilevate in materia di qualit(cid:133) dell’aria e di acidificazione, la Commis- sione presenta, entro il 31 dicembre 2006, una relazione al Parlamento europeo e al Consiglio. La Commissione pu(cid:149) accompagnare a questa relazione proposte di revi- sione della presente direttiva, in particolare dei valori limite stabiliti per ciascuna categoria di combustibile, e delle eccezioni e deroghe di cui ai paragrafi 2 e 3 dell’arti- colo 3, e ai paragrafi 2 e 3 dell’articolo 4. 3. La Commissione esamina quali misure possono essere adottate per ridurre gli effetti di acidificazione prodotti dalla combustione di combustibili marini diversi da quelli specificati nel paragrafo 3 dell’articolo 2, e, se del caso, presenta una proposta entro la fine del 2000. Articolo 8 Modifiche della direttiva 93/12/CEE 1. Gli Stati membri adottano tutte le misure necessarie per verificare mediante campionatura che il tenore di zolfo dei combustibili usati sia conforme agli articoli 3 e 4. La campionatura ha inizio entro sei mesi dalla data di entrata in vigore delle norme recanti il pertinente limite 1. La direttiva 93/12/CEE (cid:138) modificata come segue: a) all’articolo 1, la lettera a) del paragrafo 1 e il paragrafo 2 sono soppressi; L 121/18 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 11. 5. 1999 b) all’articolo 2, il primo comma del paragrafo 2 e il paragrafo 3 sono soppressi; c) gli articoli 3 e 4 sono soppressi. Il paragrafo 1 si applica a decorrere dal 1o luglio 2. 2000. Articolo 9 Comitato consultivo La Commissione (cid:138) assistita da un comitato a carattere consultivo, rappresentanti degli Stati membri e presieduto dal rappresentante della Commis- sione. composto dai Il rappresentante della Commissione sottopone al comi- tato un progetto delle misure da adottare. Il comitato, entro un termine che il presidente pu(cid:149) fissare in funzione dell’urgenza della questione in esame, formula il suo parere sul progetto, eventualmente procedendo a vota- zione. Il parere (cid:138) iscritto a verbale; inoltre, ciascuno Stato membro ha il diritto di chiedere che la sua posizione figuri a verbale. La Commissione tiene in massima considerazione il parere formulato dal comitato. Essa lo informa del modo in cui ha tenuto conto del suo parere. Articolo 10 Recepimento Quando gli Stati membri adottano tali disposizioni, queste contengono un riferimento alla presente direttiva o sono corredate di un siffatto riferimento all’atto della pubblicazione ufficiale. Le modalit(cid:133) del riferimento sono decise dagli Stati membri. Gli Stati membri comunicano alla Commissione il testo delle disposizioni di diritto interno adottate nella materia disciplinata dalla presente direttiva. Articolo 11 Sanzioni Gli Stati membri determinano le sanzioni da irrogare in caso di violazione delle norme nazionali d’attuazione della presente direttiva. Le sanzioni devono essere effettive, proporzionate e dissuasive. Articolo 12 Entrata in vigore La presente direttiva entra in vigore il giorno della pubbli- cazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee. Articolo 13 Destinatari Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva. Fatto a Lussemburgo, add(cid:141) 26 aprile 1999. Gli Stati membri adottano le disposizioni legislative, rego- lamentari ed amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva anteriormente al 1o luglio 2000. Essi ne informano immediatamente la Commissione. Per il Consiglio Il presidente J. FISCHER


title: Reglamento (CE) n° 866/1999 de la Comisión, de 26 de abril de 1999, relativo a la autorización de nuevos aditivos y de nuevas utilizaciones de aditivos en la alimentación animal

eurovoc_concepts:
animal nutrition
food additive
food inspection
marketing standard

formats: html pdf print

text: 27. 4. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 108/21 REGLAMENTO (CE) No 866/1999 DE LA COMISI(cid:222)N de 26 de abril de 1999 relativo a la autorizaci(cid:155)n de nuevos aditivos y de nuevas utilizaciones de aditivos en la alimentaci(cid:155)n animal LA COMISI(cid:222)N DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Vista la Directiva 70/524/CEE del Consejo, de 23 de noviembre de 1970, relativa a los aditivos en la alimenta- ci(cid:155)n animal (1), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye la Directiva 1999/20/CE (2), y, en particular, sus art(cid:146)culos 3 y 9 undecies, (1) (2) (3) que la Directiva 70/524/CEE Considerando la posibilidad de autorizar nuevos contempla aditivos o nuevas utilizaciones de aditivos en funci(cid:155)n de la evoluci(cid:155)n de los conocimientos cien- t(cid:146)ficos y t(cid:130)cnicos; y de Considerando que en la Directiva 93/113/CE del Consejo, de 14 de diciembre de 1993, relativa a la utilizaci(cid:155)n enzimas, comercializaci(cid:155)n miocroorganismos y sus preparados en la alimenta- ci(cid:155)n animal (3), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la consti- tuye la Directiva 97/40/CE (4), no obstante lo dispuesto en la Directiva 70/524/CEE, se autoriza a los Estados miembros a admitir con car(cid:145)cter temporal la utilizaci(cid:155)n y comercializaci(cid:155)n de enzimas, microorganismos y sus preparados; Considerando que del examen de una serie de expedientes presentados por los Estados miembros de conformidad con el art(cid:146)culo 3 de la Directiva 93/113/CE se desprende que pueden autorizarse temporalmente determinados preparados pertene- cientes a los grupos de las enzimas y de los micro- organismos; (4) (5) Considerando que el Comit(cid:130) cient(cid:146)fico de alimen- taci(cid:155)n animal ha emitido un dictamen favorable con respecto a la inocuidad de estos preparados; Considerando que las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comit(cid:130) permanente de alimentaci(cid:155)n animal, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Art(cid:146)culo 1 Los preparados pertenecientes al grupo de las enzimas, enumerados en el anexo I del presente Reglamento, podr(cid:145)n autorizarse como aditivos en la alimentaci(cid:155)n animal de conformidad con la Directiva 70/524/CEE en las condiciones especificadas en dicho anexo. Art(cid:146)culo 2 Los preparados pertenecientes al grupo de los microorga- nismos, enumerados en el anexo II del presente Regla- mento, podr(cid:145)n autorizarse como aditivos en la alimenta- ci(cid:155)n animal de conformidad con la Directiva 70/524/CEE en las condiciones establecidas en dicho anexo. Art(cid:146)culo 3 El presente Reglamento entrar(cid:145) en vigor el vig(cid:130)simo d(cid:146)a siguiente al de su publicaci(cid:155)n en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas. Ser(cid:145) aplicable a partir del 1 de julio de 1999. El presente Reglamento ser(cid:145) obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 26 de abril de 1999. Por la Comisi(cid:155)n Franz FISCHLER Miembro de la Comisi(cid:155)n (1) DO L 270 de 14. 12. 1970, p. 1. (2) DO L 80 de 25. 3. 1999, p. 20. (3) DO L 334 de 31. 12. 1993, p. 17. (4) DO L 180 de 9. 7. 1997, p. 21. No Aditivo F(cid:155)rmula qu(cid:146)mica y descripci(cid:155)n Especie o categor(cid:146)a de animales Edad m(cid:145)xima Contenido m(cid:146)nimo Contenido m(cid:145)ximo Unidades de actividad por kg de pienso completo Otras disposiciones Duraci(cid:155)n de la autorizaci(cid:155)n ANEXO I 2 3-fitasa EC 3. 1. 3. 8 Preparaci(cid:155)n de fitasa producida por Aspergillus oryzae (DSM 10 289) con una actividad m(cid:146)nima de: Gallinas doras Forma recubierta: 2 500 FYT (1)/g Forma l(cid:146)quida: 5 000 FYT/g pone- (cid:190) 500 FYT 1 000 FYT Lechones 4 meses 3 000 BGU 1 200 FXU 5 000 BGU 2 000 FXU 8 Endo-1,4-betaglucana- sa EC 3. 2. 1. 4 Endo-1,4-betaxilana- sa EC 3. 2. 1. 8 y Preparaci(cid:155)n de endo-1,4-beta-gluca- nasa endo-1,4-beta-xilanasa producidas por Aspergillus niger (CBS 600. 94) con una actividad m(cid:146)nima de: Formas s(cid:155)lidas y l(cid:146)quidas Endo-1,4-beta-glucanasa: 10 000 BGU (2)/g Endo-1,4-beta-xilanasa: 4 000 FXU (3)/g 30. 9. 1999 30. 9. 1999 1. En las instrucciones de uso del aditivo y la premezcla, ind(cid:146)quese la temperatura de conservaci(cid:155)n, el per(cid:146)odo de conservaci(cid:155)n y la esta- bilidad ante la granulaci(cid:155)n. 2. Dosis recomendada por kg de pienso completo: 750 FYT. 3. Especialmente indicado para su empleo en piensos compuestos ricos en fitatos con, por ejemplo, m(cid:145)s del 40 % de cereales (ma(cid:146)z, cebada, avena, trigo, centeno, triti- cale), oleaginosas y leguminosas. 1. En las instrucciones de uso del aditivo y la premezcla, ind(cid:146)quese la temperatura de conservaci(cid:155)n, el per(cid:146)odo de conservaci(cid:155)n y la esta- bilidad ante la granulaci(cid:155)n. 2. Dosis recomendada por kg de pienso completo: 3 000-5 000 BGU 1 200-2 000 FXU. 3. Indicado para su empleo en piensos compuestos ricos en poli- sac(cid:145)ridos no amil(cid:145)ceos (principal- ara- beta-glucanos mente binoxilanos) con, por ejemplo, m(cid:145)s de un 30 % de cebada. y L 1 0 8 / 2 2 E S D i a r i o O f i c i a l d e l a s C o m u n i d a d e s E u r o p e a s 2 7. 4. 1 9 9 9 Aditivo F(cid:155)rmula qu(cid:146)mica y descripci(cid:155)n Especie o categor(cid:146)a de animales Edad m(cid:145)xima Contenido m(cid:146)nimo Contenido m(cid:145)ximo Unidades de actividad por kg de pienso completo Otras disposiciones Duraci(cid:155)n de la autorizaci(cid:155)n No 29 Endo-1,3(4)-beta- glucanasa EC 3. 2. 1. 6 Preparaci(cid:155)n de endo-1,3(4)-beta- glucanasa producida por Geos- mithia emersonii (IMI SD 133) con una actividad m(cid:146)nima de: Pollos gorde 5 500 U (4)/g de en- (cid:190) 250 U (cid:190) Pollos gorde de en- (cid:190) (cid:190) Endo-1,3(4)- beta-gluca- nasa: 100 U Endo-1,4- beta-xila- nasa: 70 U 30 Endo-1,3(4)-beta- glucanasa EC 3. 2. 1. 6 Endo-1,4-beta-xila- nasa EC 3. 2. 1. 8 de Preparaci(cid:155)n endo-1,3(4)beta- glucanasa y endo-1,4-beta-xilanasa producida por Penicillium funicu- losum (IMI SD 101) con una acti- vidad m(cid:146)nima de: Formas en polvo: Endo-1,3(4)-beta-glucanasa: 2 000 U (5)/g Endo-1,4-beta-xilanasa: 1 400 U/ (6)/g Forma l(cid:146)quida: Endo-1,3(4)-beta-glucanasa: 500 U/ ml Endo-1,4-beta-xilanasa: 350 U/ml 30. 9. 1999 30. 9. 1999 1. En las instrucciones de uso del aditivo y la premezcla, ind(cid:146)quese la temperatura de conservaci(cid:155)n, el per(cid:146)odo de conservaci(cid:155)n y la esta- bilidad ante la granulaci(cid:155)n. 2. Dosis recomendada por kg de pienso completo: 250 U. 3. Indicado para su empleo en piensos compuestos ricos en poli- sac(cid:145)ridos amil(cid:145)ceos no beta-glucanos) (principalmente con, por ejemplo, m(cid:145)s de un 50 % de cebada. 1. En las instrucciones de uso del aditivo y la premezcla, ind(cid:146)quese la temperatura de conservaci(cid:155)n, el per(cid:146)odo de conservaci(cid:155)n y la esta- bilidad ante la granulaci(cid:155)n. 2. Dosis recomendada por kg de pienso completo: Endo-1,3(4)-beta-glucanasa: 100 U Endo-1,4-beta-xilanasa: 70 U. 3. Indicado para su empleo en piensos compuestos ricos en poli- sac(cid:145)ridos amil(cid:145)ceos no (principalmente beta-glucanos y arabinoxilanas) con, por ejemplo, m(cid:145)s de un 50 % de cebada o un 60 % de trigo. 2 7. 4. 1 9 9 9 E S D i a r i o O f i c i a l d e l a s C o m u n i d a d e s E u r o p e a s L 1 0 8 / 2 3 No 31 Aditivo F(cid:155)rmula qu(cid:146)mica y descripci(cid:155)n Especie o categor(cid:146)a de animales Edad m(cid:145)xima Contenido m(cid:146)nimo Contenido m(cid:145)ximo Unidades de actividad por kg de pienso completo Otras disposiciones Duraci(cid:155)n de la autorizaci(cid:155)n Endo-1,4-betaxila- nasa EC 3. 2. 1. 8 Preparaci(cid:155)n de endo-1,4-beta-xila- nasa producida por Trichoderma longibrachiatum (CBS 614-94) con una actividad m(cid:146)nima de: Pollos gorde Forma s(cid:155)lida: 300 EU (7)/g Forma l(cid:146)quida: 1 000 EU/g de en- (cid:190) 600 EU (cid:190) Gallinas doras pone- (cid:190) 300 EU (cid:190) 30. 9. 1999 30. 9. 1999 1. En las instrucciones de uso del aditivo y la premezcla, ind(cid:146)quese la temperatura de conservaci(cid:155)n, el per(cid:146)odo de conservaci(cid:155)n y la esta- bilidad ante la granulaci(cid:155)n. 2. Dosis recomendada por kg de pienso completo: 600 EU. 3. Indicado para su empleo en piensos compuestos ricos en poli- sac(cid:145)ridos amil(cid:145)ceos no arabinoxilanos) (principalmente con, por ejemplo, m(cid:145)s de un 60 % de trigo. 1. En las instrucciones de uso del aditivo y la premezcla, ind(cid:146)quese la temperatura de conservaci(cid:155)n, el per(cid:146)odo de conservaci(cid:155)n y la esta- bilidad ante la granulaci(cid:155)n. 2. Dosis recomendada por kg de pienso completo: 600 EU. 3. Indicado para su empleo en piensos compuestos ricos en poli- sac(cid:145)ridos amil(cid:145)ceos no arabinoxilanos) (principalmente con, por ejemplo, m(cid:145)s de un 60 % de trigo. (1) 1 FYT es la cantidad de enzima que libera 1 micromol de fosfato inorg(cid:145)nico por minuto a partir de un sustrato de fitato s(cid:155)dico a un pH de 5,5 y una temperatura de 37 (cid:176)C. (2) 1 BGU es la cantidad de enzima que libera 0,15 micromoles de glucosa por minuto y por gramo de preparaci(cid:155)n de enzima a partir de beta-glucano con enlaces cruzados con azurina, a un pH de 5,0 y una temperatura de 40 (cid:176)C. (3) 1 FXU es la cantidad de enzima que libera 0,15 micromoles de xilosa por minuto y por gramo de preparaci(cid:155)n de enzima a partir de xilano con enlaces cruzados con azurina, a un pH de 5,0 y una temperatura de 40 (cid:176)C. (4) 1 U es la cantidad de enzima que libera 2,78 micromoles de az(cid:156)cares reductores (en equivalentes de maltosa) por minuto a partir de beta-glucano de cebada, a un pH de 5,0 y una temperatura de 50 (cid:176)C. (5) 1 U es la cantidad de enzima que libera 5,55 micromoles de az(cid:156)cares reductores (en equivalentes de maltosa) por minuto a partir de beta-glucano de cebada, a un pH de 5,0 y una temperatura de 50 (cid:176)C. (6) 1 U es la cantidad de enzima que libera 4,00 micromoles de az(cid:156)cares reductores (en equivalentes de maltosa) por minuto a partir de xilano de madera de abedul, a un pH de 5,5 y una temperatura de 50 (cid:176)C. (7) 1 EU es la cantidad de enzima que libera 1 micromol de az(cid:156)cares reductores (en equivalentes de xilosa) por minuto a partir de xilano de avena, a un pH de 4,5 y una temperatura de 40 (cid:176)C. L 1 0 8 / 2 4 E S D i a r i o O f i c i a l d e l a s C o m u n i d a d e s E u r o p e a s 2 7. 4. 1 9 9 9 No 5 ANEXO II Aditivo F(cid:155)rmula qu(cid:146)mica y descripci(cid:155)n Especie o categor(cid:146)a de animales Edad m(cid:145)xima Contenido m(cid:146)nimo Contenido m(cid:145)ximo UFC por kg de pienso completo Otras disposiciones Duraci(cid:155)n de la autorizaci(cid:155)n Saccharomyces visae CBS 493 94 cere- Preparaci(cid:155)n de Saccharomyces cere- visae con un contenido m(cid:146)nimo de 1 · 8 UFC/g de aditivo Bovinos de en- gorde (cid:190) 1,7 · 108 1,7 · 108 En las instrucciones de uso del aditivo y la premezcla, ind(cid:146)quese la temperatura el per(cid:146)odo de conservaci(cid:155)n y la estabi- lidad ante la granulaci(cid:155)n. conservaci(cid:155)n, de La cantidad de Saccharomyces cerevi- siae en la raci(cid:155)n diaria no debe superar las 7,5 · 108 UFC por 100 corporal. A(cid:157)(cid:145)danse kg de peso 1 ·108 UFC por 100 kg adicionales de peso corporal. cada 9 Pediococcus acidilac- tici CNCM MA 18/5M Preparaci(cid:155)n de Pediococcus acidi- lactici con un contenido m(cid:146)nimo de 1 · 1010 UFC/g de aditivo Pollos gorde de en- (cid:190) 1 · 109 1 · 1010 Lechones 4 meses 1 · 109 1 · 109 Cerdos (cid:190) 1 · 109 1 · 109 instrucciones de uso del En las aditivo y la premezcla, ind(cid:146)quese la temperatura el per(cid:146)odo de conservaci(cid:155)n y la estabi- lidad ante la granulaci(cid:155)n conservaci(cid:155)n, de en utilizarse piensos Puede compuestos que contengan cocci- diost(cid:145)ticos amprolio, autorizados: meticlorpindol, decoquinato, halofu- ginona, salinomicina s(cid:155)dica, nicarbazina, maduramicina am(cid:155)nica, diclazurilo. narasina, En las instrucciones de uso del aditivo y la premezcla, ind(cid:146)quese la temperatura el per(cid:146)odo de conservaci(cid:155)n y la estabi- lidad ante la granulaci(cid:155)n conservaci(cid:155)n, de instrucciones de uso del En las aditivo y la premezcla, ind(cid:146)quese la temperatura el per(cid:146)odo de conservaci(cid:155)n y la estabi- lidad ante la granulaci(cid:155)n conservaci(cid:155)n, de 30. 9. 1999 30. 9. 1999 30. 9. 1999 30. 9. 1999 2 7. 4. 1 9 9 9 E S D i a r i o O f i c i a l d e l a s C o m u n i d a d e s E u r o p e a s L 1 0 8 / 2 5 No 10 Aditivo F(cid:155)rmula qu(cid:146)mica y descripci(cid:155)n Especie o categor(cid:146)a de animales Edad m(cid:145)xima Contenido m(cid:146)nimo Contenido m(cid:145)ximo UFC por kg de pienso completo Otras disposiciones Duraci(cid:155)n de la autorizaci(cid:155)n Enterococcus faecium EC 3. 2. 1. 8 Preparaci(cid:155)n de Enterococcus fae- cium con un contenido m(cid:146)nimo de: Pollos gorde de en- (cid:190) 0,3 · 109 2,8 · 109 Forma microencapsulada: 1,0 · 1010 UFC/g de aditivo 1,75 · 1010 UFC/g de aditivo Cerdos (cid:190) 0,35 · 109 1,5 · 109 Cerdas (cid:190) 0,2 · 109 1,25 · 109 Bovinos de en- gorde (cid:190) 0,25 · 109 0,6 · 109 En las instrucciones de uso del aditivo y la premezcla, ind(cid:146)quese la el temperatura per(cid:146)odo de conservaci(cid:155)n y la estabi- lidad ante la granulaci(cid:155)n. conservaci(cid:155)n, de en utilizarse Puede piensos compuestos que contengan cocci- diost(cid:145)ticos amprolio, autorizados: amprolio/etopabato, diclazurilo, ha- lofuginona, maduramicina am(cid:155)nica, meticlorpindol, meticlorpindol/me- s(cid:155)dica, tilbenzocuato, monensina robenidina, salinomicina s(cid:155)dica. En las instrucciones de uso del aditivo y la premezcla, ind(cid:146)quese la el temperatura per(cid:146)odo de conservaci(cid:155)n y la estabi- lidad ante la granulaci(cid:155)n. conservaci(cid:155)n, de En las instrucciones de uso del aditivo y la premezcla, ind(cid:146)quese la temperatura el per(cid:146)odo de conservaci(cid:155)n y la estabi- lidad ante la granulaci(cid:155)n. conservaci(cid:155)n, de En las instrucciones de uso del aditivo y la premezcla, ind(cid:146)quese la el temperatura per(cid:146)odo de conservaci(cid:155)n y la estabi- lidad ante la granulaci(cid:155)n. conservaci(cid:155)n, de 30. 9. 1999 30. 9. 1999 30. 9. 1999 30. 9. 1999 La cantidad de Enterococcus faecium en la raci(cid:155)n diaria no debe superar 1 · 109 100 corporal. A(cid:157)(cid:145)dase kg de 1 · 109 UFC por cada 100 kg adicionales de peso corporal. UFC peso por L 1 0 8 / 2 6 E S D i a r i o O f i c i a l d e l a s C o m u n i d a d e s E u r o p e a s 2 7. 4. 1 9 9 9 No Aditivo F(cid:155)rmula qu(cid:146)mica y descripci(cid:155)n Especie o categor(cid:146)a de animales Edad m(cid:145)xima Contenido m(cid:146)nimo Contenido m(cid:145)ximo UFC por kg de pienso completo Otras disposiciones Duraci(cid:155)n de la autorizaci(cid:155)n Lechones 4 meses 0,3 · 109 1,4 · 109 Preparaci(cid:155)n de Enterococcus fae- cium con un contenido m(cid:146)nimo de: Forma microencapsulada: 1,0 · 1010 UFC/g de aditivo 1,75 · 1010 UFC/g de aditivo Forma granulada: 3,5 · 1010 UFC/g de aditivo Terneros 6 meses 0,35 · 109 6,6 · 109 11 Enterococcus um DSM 5464 faeci- Preparaci(cid:155)n de Enterococcus fae- cium con un contenido m(cid:146)nimo de: 5 ·1010 UFC/g de aditivo Lechones 4 meses 0,5 · 109 1 · 109 En las instrucciones de uso del aditivo y la premezcla, ind(cid:146)quese la el temperatura per(cid:146)odo de conservaci(cid:155)n y la estabi- lidad ante la granulaci(cid:155)n. conservaci(cid:155)n, de La f(cid:155)rmula granulada s(cid:155)lo puede utilizarse en los sustitutivos de la leche. En las instrucciones de uso del aditivo y la premezcla, ind(cid:146)quese la el temperatura per(cid:146)odo de conservaci(cid:155)n y la estabi- lidad ante la granulaci(cid:155)n. conservaci(cid:155)n, de La f(cid:155)rmula granulada s(cid:155)lo puede utilizarse en los sustitutivos de la leche En las instrucciones de uso del aditivo y la premezcla, indiquese la temperatura el per(cid:146)odo de conservaci(cid:155)n y la estabi- lidad ante la granulaci(cid:155)n conservaci(cid:155)n, de 30. 9. 1999 30. 9. 1999 30. 9. 1999 2 7. 4. 1 9 9 9 E S D i a r i o O f i c i a l d e l a s C o m u n i d a d e s E u r o p e a s L 1 0 8 / 2 7


title: Nõukogu otsus, 26. aprill 1999, millega kehtestatakse ühenduse kutseõpet käsitleva tegevusprogrammi Leonardo da Vinci teine etapp

eurovoc_concepts:
EU aid
Sardinia
action programme
animal plague
health control
swine

text: 16/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 61 31999D0382 L 146/33 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA 11. 6. 1999 NÕUKOGU OTSUS, 26. aprill 1999, millega kehtestatakse ühenduse kutseõpet käsitleva tegevusprogrammi Leonardo da Vinci teine etapp (1999/382/EÜ) EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 127, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, (1) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (2) toimides asutamislepingu artiklis 189c sätestatud korras (3) ning arvestades, et: (1) (2) Euroopa Ühenduse asutamislepinguga nähakse ette, et ühenduse meetmed peavad muu hulgas kaasa aitama kva- liteetse hariduse ja kutseõppe arendamisele; otsusega 94/819/EÜ (4) lõi nõukogu tegevusprogrammi Euroopa Ühenduse kutseõppepoliitika rakendamiseks; on otstarbekas tagada programmi käigus omandatud koge- muste põhjal selle jätkumine, võttes arvesse seni saavuta- tud tulemusi; (1) EÜT C 309, 9. 10. 1998, lk 9. (2) EÜT C 410, 30. 12. 1998, lk 6. (3) Euroopa Parlamendi 5. novembri 1998. aasta arvamus (EÜT C 359, 23. 11. 1998, lk 59), nõukogu 21. detsembri 1998. aasta ühine seisu- koht ja Euroopa Parlamendi 23. märtsi 1999. aasta otsus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni aval- damata). (EÜT C 49, 22. 2. 1999, lk 65) (4) EÜT L 340, 29. 12. 1994, lk 8. (3) (4) (5) (6) 20. ja 21. novembril 1997 Luxembourgis toimunud era- korralisel Euroopa Ülemkogu istungil tõdeti, et elukestev haridus ja kutseõpe võivad liikmesriikide tööhõivepoliiti- kale oluliselt kaasa aidata, eesmärgiga suurendada tööalast konkurentsi- ja kohanemisvõimet ja ettevõtlust ning eden- dada võrdseid võimalusi; elukestev õpe peaks olema kättesaadav igas vanuses ja kut- sekategoorias inimestele mitte üksnes tehnoloogia arengu tõttu, vaid ka põhjusel, et alaliselt töötavate inimeste arv vanusepüramiidis väheneb; oma infobülletäänis “Teel teadmiste Euroopa poole” esitas komisjon ettepanekud sellise Euroopa haridusruumi loo- miseks, kus on võimalik saavutada elukestva hariduse ja kutseõppe eesmärki, ja tõi välja nende meetmete liigid, mida tuleb ühenduse tasandil arendada, mis kõik kesken- duvad riikidevahelisele koostööle ja mis peaksid andma liikmesriikide võetavatele meetmetele lisaväärtust, pidades samal ajal täielikult kinni subsidiaarsuse põhimõttest ja kohaldades lihtsustatud korda; valges raamatus “Õpetamine ja õppimine: teel õpiühis- konna suunas” tõdes komisjon, et õpiühiskonna teke hõl- mab uute teadmiste omandamise soodustamist ja motivat- siooni kasutada iga õppimisvõimalust; rohelises raamatus “Haridus, kutseõpe, teadustegevus: riikidevahelise liikumise takistused” rõhutas komisjon eeliseid, mida liikumine ini- mestele ja konkurentsivõimele Euroopa Liidus kaasa toob; 62 (7) (8) (9) ET Euroopa Liidu Teataja 16/1. kd aitamiseks täiustada kutseõppesüsteemide selle programmi meetmete abil tuleks elukestvale õppele kaasa ja -metoodika kvaliteeti, soodustada nende uuenduslikkust ja edendada Euroopa mõõdet; käesoleva programmi raken- damisel tuleks tähelepanu pöörata tõrjutuse eri vormide, sealhulgas rassismi ja ksenofoobia vastu võitlemisele; eri- list tähelepanu tuleks osutada igasuguse, muu hulgas puu- dega inimestega seotud diskrimineerimise ja ebavõrdsuse kaotamisele ning naiste ja meeste võrdsete võimaluste edendamisele; ühenduse meetmete lisaväärtuse tugevdamiseks tuleb kõi- kidel tasanditel tagada käesoleva otsuse ja muu ühenduse tegevuse raames rakendatud meetmete järjepidevus ja vas- tastikune täiendavus; väikesi ja keskmise suurusega ettevõtteid ja käsitöönduset- tevõtteid kui olulisi töökohtade säilitajaid ja loojaid ning koolituse arendajaid tuleks käesoleva programmi rakenda- misse aktiivsemalt kaasata; (13) komisjon ja liikmesriigid peaksid koostöös käesolevat programmi selle kohandamiseks regulaarselt kontrollima ja hindama, eelkõige meetmete rakendamise tähtsuse jär- jekorra muutmiseks; (14) (15) ja nõukogu Parlamendi, komisjoni Euroopa 6. märtsi 1995. aasta deklaratsiooni (1) punktis 2 nimeta- tud lähtesumma on lisatud käesolevasse otsusesse kogu programmi kestuse ajaks, mõjutamata seejuures eelarvepä- devate institutsioonide asutamislepingus määratletud voli- tusi; asutamislepingu artiklis 3b sätestatud subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei saa liikmesriigid kutseõppealaste partnerlussuhete keerukuse tõttu kavanda- tavate kutseõppepoliitika rakendamisega seotud meetmete eesmärke ühenduse tasandil piisaval määral saavutada; ühenduse meetmed on riikidevahelise ulatusega ja seetõttu suudaks ühendus neid eesmärke paremini saavutada; käes- olev otsus kehtib üksnes ulatuses, mis on vajalik nende ees- märkide saavutamiseks, (10) komisjon püüab koostöös liikmesriikidega kindlustada käesoleva programmi ja muude, eelkõige Euroopa Sotsiaal- fondiga seotud asjaomaste ühenduse tegevuspõhimõtete, õigusaktide ja meetmete järjepidevust ja vastastikust täien- davust, hõlbustades käesoleva programmi raames välja töötatud uuenduslike lähenemisviiside ja meetodite edas- tamist ja levitamist laiemal pinnal; koos tööturu osapool- tega püüab komisjon arendada koostööd käesoleva prog- rammi ja ühenduse sotsiaalse dialoogiga seotud tegevuse vahel; (11) Euroopa Majanduspiirkonna (EMP) lepinguga nähakse hariduse, kutseõppe ja noorsoovaldkonnas ette tihedam koostöö ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesrii- kide ning teiselt poolt Euroopa Majanduspiirkonnas tegut- sevate Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni riikide (EFTA/EMP riikide) vahel; (12) tuleks ette näha, et käesolevas programmis võiksid osaleda ka assotsieerunud Kesk- ja Ida-Euroopa riigid Euroopa lepingutes, nende lisaprotokollides ja vastavate assotsiat- siooninõukogude otsustes kehtestatud tingimustel, Küpros, mida selle riigiga kokkulepitavas korras rahastatakse lisaas- signeeringutest, EFTA/EMP riikide suhtes kohaldatavatel tingimusel, ning Malta ja Türgi, mida rahastatakse lisaas- signeeringutest kooskõlas asutamislepinguga; ON VASTU VÕTNUD JÄRGMISE OTSUSE: Artikkel 1 Programmi kehtestamine 1. Käesoleva otsusega kehtestatakse ühenduse kutseõppepoliitika rakendamiseks tegevusprogrammi Leonardo da Vinci teine etapp, edaspidi “käesolev programm. ” 2. Käesolevat programmi rakendatakse alates 1. jaanuarist 2000 kuni 31. detsembrini 2006. 3. Käesolev programm aitab kaasa teadmiste Euroopa edendami- sele, luues hariduse ja kutseõppe valdkonnas Euroopa koostöö- ruumi. Programm toetab liikmesriikide elukestvat õpet käsitlevat poliitikat ning kodanikuaktiivsust ja konkurentsivõimet soodus- tavate teadmiste, oskuste ja pädevuse omandamist. 4. Käesolev programm toetab ja täiendab liikmesriikide võetavaid meetmeid, teadvustades siiski täielikult liikmesriikide vastutust kutseõppe sisu ja korralduse ning oma kultuurilise ja keelelise mitmekesisuse eest. (1) EÜT C 102, 4. 4. 1996, lk 4. 16/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 63 Artikkel 2 Programmi eesmärgid d) toetus kogemuste ja heade tavade vahetust hõlbustavate riiki- devaheliste koostöövõrgustike arendamisele (riikidevahelised võrgustikud); 1. Asutamislepingu artiklis 147 sätestatud eesmärkide raames on käesoleva programmi eesmärk arendada liikmesriikidevahelise koostöö kaudu kutseõppesüsteemide ja -metoodika kvaliteeti, uuenduslikkust ja Euroopa mõõdet. Käesoleva programmi ees- märgid on: a) täiustada inimeste, eelkõige noorte oskusi ja ametialast päde- vust kutsealusõppe kõikidel tasemetel; seda on muuhulgas või- malik saavutada kutseõppeperioodide ja töö käigus toimuva väljaõppe kaudu, mille eesmärk on edendada konkurentsivõi- met ja hõlbustada kutsealast integreerimist ja uuesti integree- rimist; b) täiustada kutsealase jätkukoolituse kvaliteeti ja selle kättesaa- davust ning oskuste ja pädevuse elukestvat omandamist koha- nemisvõime suurendamiseks ja arendamiseks, eelkõige tehno- loogiliste ja organisatsiooniliste muutustega kaasas käimiseks; punktides a ja b sätestatud eesmärkide täitmise seisukohast on eriti olulised uuenduslikud nõustamis- ja juhendamismeetodid, mida seetõttu toetatakse; c) edendada ja tugevdada kutseõppe osakaalu uuendusprotses- sis, et arendada konkurentsivõimet ja ettevõtlust, pidades sil- mas ka uusi tööhõivevõimalusi; erilist tähelepanu pööratakse selles osas kutseõppeasutuste, sealhulgas ülikoolide, ja ettevõ- tete, eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete vahe- lise koostöö edendamisele. 2. Lõikes 1 sätestatud eesmärkide rakendamisel pööratakse eri- list tähelepanu tööturul ebasoodsamas olukorras olevatele, seal- hulgas puudega inimestele, meetoditele, mis hõlbustavad kooli- tuse kättesaadavust kõnealustele inimestele, võrdõiguslikkuse edendamisele, naiste ja meeste võrdsetele võimalustele ning dis- krimineerimise vastu võitlemisele. Artikkel 3 Ühenduse meetmed e) võrdlusmaterjali väljatöötamine ja kaasajastamine, toetades uuringuid ja analüüse, võrdlusandmete kogumist ja kaasajas- tamist, heade tavade jälgimist ja levitamist ning põhjalikku tea- bevahetust (võrdlusmaterjal). 2. Lõikes 1 nimetatud meetmete rakendamisel antakse eritoetust riikidevahelistele meetmetele, mille kaudu edendatakse info- ja sidetehnoloogiaid ja nende kasutamist kutseõppes. Artikkel 4 Programmis osalejad Vastavalt lisades kindlaksmääratud tingimustele ja rakenduskor- rale võivad programmis osaleda kõik avatud kutseõppe valdkon- nas tegutsevad riiklikud ja/või eraõiguslikud asutused ja institut- sioonid, eelkõige: a) kutseõppeasutused, -keskused ja -organisatsioonid kõikidel tasemetel, sealhulgas ülikoolid; b) uurimiskeskused ja -organisatsioonid; c) ettevõtted, eelkõige väikesed ja keskmise suurusega ettevõtted ja käsitööndusettevõtted, või avaliku või erasektori asutused, seahulgas kutseõppe valdkonnas tegutsevad asutused; d) kutseorganisatsioonid, sealhulgas kaubanduskojad, jne; e) tööturu osapooled; f) kohalikud ja piirkondlikud asutused ja organisatsioonid; g) mittetulundusorganisatsioonid, vabatahtlikud ühendused ja valitsusvälised organisatsioonid. 1. Käesoleva programmi eesmärke taotletakse järgmiste meet- mete abil, mille sisu ja kohaldamiskorda kirjeldatakse lisades ja mida on võimalik omavahel kombineerida: Artikkel 5 Programmi rakendamine ja koostöö liikmesriikidega a) toetus kutseõpet omandavate inimeste, eelkõige noorte, ja koolituse eest vastutavate inimeste riikidevahelisele liikumisele (vahetusprojektid); 1. Komisjon tagab käesolevasse programmi kuuluvate ühenduse meetmete rakendamise. b) toetus pilootprojektidele, mis põhinevad kutseõppe uuendus- likkuse ja kvaliteedi arendamiseks kavandatud riikidevahelis- tel partnerlussuhetel (pilootprojektid); c) keeleoskuse arendamine, sealhulgas vähem levinud ja õpeta- tud keelte omandamine, ja eri kultuuride mõistmine seoses kutseõppega (keeleprojektid); 2. Liikmesriigid: — võtavad kooskõlas siseriiklike tavadega vajalikke meetmeid, et tagada asjakohaste struktuuride kaudu käesoleva programmi eesmärkide saavutamiseks vajalik kooskõlastamine, ühtne hal- damine ja järelevalve, kaasates kõiki kutseõppega seotud osa- pooli, 64 ET Euroopa Liidu Teataja 16/1. kd — tagavad, et käesoleva programmi meetmetega seoses levita- e) programmi järelevalve ja hindamise ning tulemuste levitamise takse asjakohast teavet ja reklaami, ja edastamise kord. — võtavad vajalikke meetmeid käesoleva programmi tulemusli- kuks toimimiseks, — püüavad võimaluse piires võtta vastu vajalikke ja soovitata- vaid meetmeid, et kõrvaldada takistusi käesolevas program- mis osalemisele. 3. Komisjon koostöös liikmesriikidega: 3. Lõikes 2 nimetatud küsimustes esitab komisjoni esindaja komiteele võetavate meetmete eelnõu. Tähtaja jooksul, mille mää- rab eesistuja lähtuvalt küsimuse kiireloomulisusest, esitab komi- tee eelnõu kohta arvamuse. Arvamus esitatakse sellise häälteena- musega, nagu on sätestatud asutamislepingu artikli 148 lõikes 2 nõukogu otsuste vastuvõtmiseks komisjoni ettepaneku põhjal. Liikmesriikide esindajate hääli komitees arvestatakse kõnealuses artiklis sätestatud viisil. Eesistuja ei hääleta. — võtab lisades kirjeldatud meetmeid, et jätkata tööd käesoleva programmi esimese etapi saavutuste ja ühenduse kutseõppega seotud algatuste põhjal, 4. a) Komisjon võtab meetmed vastu ning neid kohaldatakse vii- vitamata. — tagab sujuva ülemineku käesoleva programmi esimeses etapis rakendatud meetmetelt teises etapis rakendatavatele meetme- tele. b) Kui need meetmed ei ole siiski kooskõlas komitee arvamu- sega, teavitab komisjon sellest viivitamata nõukogu. Selli- sel juhul: Artikkel 6 Ühismeetmed Teadmiste Euroopa ülesehitusprotsessi osana võib käesolevas programmis sisalduvaid meetmeid rakendada artiklis 7 sätestatud korras koos seonduvate ühenduse programmide ja meetmetega, eelkõige hariduse ja noorsoovaldkonnas. Artikkel 7 Komitee 1. Komisjoni abistab komitee, kuhu kuulub igast liikmesriigist kaks esindajat ja mille eesistuja on komisjoni esindaja. 2. Komitee esitab oma arvamuse järgmiste küsimuste kohta: — lükkab komisjon otsustatud meetmete kohaldamise edasi kuni kahe kuu võrra alates kõnealuse teatamise kuupäevast, — võib nõukogu eelmises alapunktis osutatud tähtaja jooksul teha kvalifitseeritud häälteenamusega teistsu- guse otsuse. 5. Komisjoni esindaja konsulteerib komiteega muudes käesoleva programmi rakendamist käsitlevates asjakohastes küsimustes. Sel juhul esitab komisjoni esindaja komiteele võetavate meetmete eel- nõu. Tähtaja jooksul, mille eesistuja määrab lähtuvalt küsimuse kiireloomulisusest, esitab komitee eelnõu kohta oma arvamuse, vajaduse korral hääletades. Arvamus protokollitakse; lisaks sellele on liikmesriigil õigus taot- leda oma seisukoha protokollimist. a) üldsuunised käesoleva programmi rakendamise ja ühenduse antava rahalise toetuse kohta; Komisjon arvestab võimalikult palju komitee arvamust. Ta teatab komiteele, kuidas arvamust on arvesse võetud. b) käesoleva programmi meetmete rakendamise iga-aastane töö- plaan, sealhulgas prioriteedid, temaatiliste meetmete ja ühis- meetmete teemad ning komisjoni ettepanekud projektide, sealhulgas ühismeetmete raamesse kuuluvate projektide vali- miseks; c) aastaeelarved ja rahaliste vahendite jaotus meetmete, ühis- meetmete, täiendavate meetmete ja Euroopa organisatsioonide projektide vahel; d) kriteeriumid rahaliste vahendite suunavaks jaotuseks liikmes- riikide vahel, et hallata meetmeid kooskõlas valikukorraga A (I lisa, III jagu); 6. Komitee koostab oma töökorra. 7. Komisjon organiseerib koostöös komiteega regulaarse ja struk- tureeritud koostöö Euroopa Ühenduse haridus- ja noorsooprog- rammide rakendamiseks loodud komiteedega. 8. Käesoleva programmi ja muude artiklis 9 nimetatud meetmete järjepidevuse tagamiseks teavitab komisjon komiteed regulaarselt hariduse, kutseõppe ja noorsoovaldkonnas tehtud ühenduse alga- tustest, seahulgas koosöö kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega. 16/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 65 Artikkel 8 Tööturu osapooled Ilma et see piiraks artikli 7 lõigetes 3, 4 ja 5 kirjeldatud menetlusi, võib komisjon komiteega konsulteerida kõikides käesoleva otsuse kohaldamist käsitlevates küsimustes. Sellisel juhul osaleb komitee töös vaatlejana liikmesriikide esindajatega võrdne arv tööturu osapoolte esindajaid, kelle komisjon on nimetanud ühenduse tasandil tegutsevate tööturu osapoolte ettepanekute põhjal. Tööturu osapoolte esindajatel on õigus nõuda, et nende seisukohad kantakse komitee koosolekute protokolli. Artikkel 9 Järjepidevus ja vastastikune täiendavus 1. Komisjon koostöös liikmesriikidega tagab üldise järjepidevuse ja vastastikuse täiendavuse muude, eelkõige Euroopa Sotsiaalfon- diga seotud asjaomaste ühenduse tegevuspõhimõtete, õigusaktide ja meetmetega, eriti nendega, mis aitavad kaasa teadmiste Euroopa rajamisele ja käsitlevad eelkõige haridust, kutseõpet, noori, tea- dustegevust, tehnoloogia arengut ja uuenduslikkust. 2. Käesoleva programmi meetmeid rakendades võtavad komis- jon ja liikmesriigid arvesse prioriteete, mille nõukogu oma töö- hõivesuunistes kooskõlastatud tööhõivestrateegia raames välja on toonud. 3. Koostöös ühenduse tööturu osapooltega püüab komisjon arendada kooskõla käesoleva programmi ja ühenduse tasandil, sealhulgas valdkondlikel tasanditel toimuva sotsiaalse dialoogi vahel. 4. Komisjon kindlustab Euroopa Kutseõppe Arenduskeskuse (Ce- defop) abi käesoleva programmi rakendamisel määruses (EMÜ) nr 337/75 (Euroopa Kutseõppe Arenduskeskuse loomise koh- ta) (1) sätestatud korras. Samadel tingimustel ja sobivates valdkon- dades luuakse komisjoni egiidi all määruse (EMÜ) nr 1360/90 (2) kohaselt kooskõla Euroopa Koolitusfondiga. 5. Komisjon teavitab kutseõppe nõuandekomiteed regulaarselt käesoleva programmi arengust. (1) EÜT L 39, 13. 2. 1975, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 354/95 (EÜT L 41, 23. 2. 1995, lk 1). (2) EÜT L 131, 23. 4. 1990, lk 1. Määrust on viimati muudetud määru- sega (EÜ) nr 1572/98 (EÜT L 206, 23. 7. 1998, lk 1). Artikkel 10 EFTA/EMP riikide, assotsieerunud Kesk- ja Ida-Euroopa rii- kide, Küprose, Malta ja Türgi osalemine Käesolevas programmis võivad osaleda: — EFTA/EMP riigid EMP lepingus sätestatud tingimustel, — assotsieerunud Kesk- ja Ida-Euroopa riigid Euroopa lepingu- tes, nende lisaprotokollides ja vastavate assotsiatsiooninõuko- gude otsustes kehtestatud tingimustel, — Küpros EFTA/EMP riikide suhtes kohaldatavatel tingimusel ja selle riigiga kokkulepitavas korras rahastatavatest lisaassignee- ringutest, — Malta ja Türgi, mida rahastatakse lisaassigneeringutest asuta- mislepingu sätete kohaselt. Artikkel 11 Rahvusvaheline koostöö Käesoleva programmi raames ja artikli 7 lõigetes 2, 3 ja 4 sätestatud korras tugevdab komisjon koostööd kolmandate riikide ja pädevate rahvusvaheliste organisatsioonidega. Artikkel 12 Rahastamine 1. Käesoleva programmi rakendamise lähtesumma ajavahemi- kuks 2000–2006 on 1 150 miljonit eurot. 2. Eelarvepädev institutsioon kinnitab iga-aastased assigneerin- gud finantsperspektiivi piires. Artikkel 13 Järelevalve ja hindamine 1. Komisjon koostöös liikmesriikidega kontrollib käesolevat programmi regulaarselt. Kontrollimine hõlmab lõikes 4 nimetatud aruandeid ja erimeet- meid. 2. Komisjon koostöös liikmesriikidega hindab käesoleva prog- rammi rakendamist regulaarselt artikli 7 lõigetes 2, 3 ja 4 sätes- tatud korras ja koostöös liikmesriikidega väljatöötatud kriteeriu- mide alusel. Peamine eesmärk on meetmete tulemuslikkuse ja mõju hindamine võrreldes artiklis 2 sätestatud eesmärkidega. Hin- damisel vaadeldakse ka käesolevasse programmi kuuluvate meet- mete tulemuste ja heade tavade levitamist ning käesoleva prog- rammi üldist mõju vastavalt programmi eesmärkidele. 66 ET Euroopa Liidu Teataja 16/1. kd Hindamisel kontrollitakse ka käesoleva programmi meetmete ja muude asjaomaste ühenduse tegevuspõhimõtete, õigusaktide ja meetmete vastastikust täiendavust. Artikli 7 lõigetes 2, 3 ja 4 sätestatud korras kehtestatud kriteeriu- mide kohaselt tehakse ühenduse meetmete tulemuste regulaarseid sõltumatuid välishindamisi. 3. Kontrollide ja hindamiste tulemusi tuleks käesoleva prog- rammi rakendamisel arvesse võtta. 4. Liikmesriigid esitavad komisjonile 31. detsembriks 2003 aru- ande käesoleva programmi rakendamise ja tõhususe kohta ja 30. juuniks 2007 aruande programmi mõju kohta liikmesriikide kutseõppe süsteemile ja korrale. Aruanded võtavad arvesse ka võrdõiguslikkuse ning naiste ja meeste võrdsete võimaluste eden- damist. 5. Komisjon esitab Euroopa Parlamendile, nõukogule ning majandus- ja sotsiaalkomiteele: — 30. juuniks 2002 esimese vahearuande käesoleva programmi esialgse rakendamise kohta, — 30. juuniks 2004 teise vahearuande käesoleva programmi rakendamise kohta, — 31. detsembriks 2004 teatise käesoleva programmi jätkamise kohta; vajaduse korral sisaldab teatis asjakohast ettepanekut, — 31. detsembriks 2007 lõpparuande käesoleva programmi rakendamise kohta. Artikkel 14 Jõustumine Käesolev otsus jõustub selle Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise kuupäeval. Luxembourg, 26. aprill 1999 Nõukogu nimel eesistuja J. FISCHER 16/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 67 I LISA ÜHENDUSE MEETMED I JAGU: ÜLDPÕHIMÕTTED 1. Otsuse artiklis 2 sätestatud eesmärke rakendatakse riikidevaheliste partnerluste kaudu, kes esitavad projektiettepanekuid artiklis 3 kirjeldatud ühenduse meetmete alusel. 2. Iga riikidevahelise partnerluse esitatud ettepanek taotleb ühe või mitme programmi eesmärgi saavutamist ja toob välja meetme(d), mida nende eesmärkide täitmiseks rakendada kavatsetakse. Ettepanekuid saab esitada projektideks, millega integreeritakse artikli 3 lõike 1 kohaselt eri meetmeid, ja viisil, mille määrab otsuse artiklis 7 nimetatud komitee. Peale II jaotises kirjeldatud meetmete 1 (vahetusprojektid) ja 3 (keeleprojektid) peab iga ettepanek hõlmama partnereid vähemalt kolme osaleva riigi hulgast, kellest vähemalt üks peab olema Euroopa Liidu liikmesriik. Meetmete 1 ja 3 alusel tehtud projektiettepanekute puhul peab iga ettepanek hõlmama partnereid vähemalt kahe osaleva riigi hulgast, kellest vähemalt üks peab olema Euroopa Liidu liikmesriik. 3. Ühenduse ettepanekute esitamise üleskutsetes määratletakse eesmärkide prioriteedid, ajakava, esitamise tingimused, ühised kohaldamiskriteeriumid, eelkõige seoses riikidevahelisuse, projektide hindamise ja valikumenetlustega. Esialgne ajakava sisaldab ühenduse iga-aastaseid tähtaegu projektitaotluste esitamiseks, valikuks ja heakskiitmiseks. Esimene ettepanekute esitamise üleskutse kehtib kolm aastat. Teine ettepanekute esitamise üleskutse koostatakse otsuse artikli 13 lõikes 5 nimetatud vahearuannete alusel aastal 2002 ja kolmas aastal 2004 ning kumbki kehtib kaks aastat. Komisjon avaldab ühenduse ettepanekute esitamise üleskutsed pärast otsuse artiklis 7 nimetatud komitee arvamuse küsimist. 4. Projektiettepanekutes tuleb selgelt välja tuua seatud eesmärgid, nende rakendamise metoodika, oodatavad tulemused, tegelike tulemuste hindamise meetodid, levitamiskavad, kasusaajad ja partnerid, samuti partnerite osalemisviis ja -määr, sealhulgas nende rahaline toetus ja tööplaan. 5. Ettepanekuid võib saata ettepanekute esitamise üleskutsetes igaks aastaks täpsustatud aja jooksul. Ettepanekuid valitakse vähemalt kord aastas III jaos määratletud korras. 6. Liikmesriigid võtavad asjakohaseid meetmeid, et edendada käesolevas programmis ning hariduse- noorsooprogrammides osalejate koostööd. ja 7. Projekti partnerite omavahendid ei või mitte mingil juhul pärineda muudest ühenduse rahastamisallikatest. II JAGU: MEETMED 1. Vahetusprojektid Toetus kutseõpet omandavatele inimestele, eelkõige noortele, ja koolitajatele ettenähtud riikideülestele vahetusprojektidele. Ühenduse toetust antakse järgmistele tegevustele: a) riikidevaheliste praktikaprojektide ettevalmistamine ja elluviimine järgmistele inimestele: — kutsealusõppe omandajad (harilikult praktika kutseõppeasutustes ja ettevõtetes kolmest nädalast kuni üheksa kuuni; selline praktika moodustab asjaomaste inimeste kutseõppeprogrammi lahutamatu osa), 68 ET Euroopa Liidu Teataja 16/1. kd — üliõpilased (praktika ettevõtetes kolmest kuni kaheteistkümne kuuni), — noored töötajad ja hiljuti kooli lõpetanud (praktika kutseõppeasutustes ja ettevõtetes kahest kuni kaheteistkümne kuuni). Kui võimalik, kaasneb praktikaga ka selle jooksul omandatud oskuste ja pädevuse tõendamine kooskõlas päritoluriigi tavadega. Praktika võib hõlmata ka projekte, mis kuuluvad otsuses 1999/51/EÜ (1) nimetatud “kutseõppeperioodide ja töö käigus toimuva väljaõppe Euroopa haridussuundadesse”. Riikidevahelised praktikaprojektid kutseõpet omandavatele inimestele, kus vastuvõtvateks asutusteks on väikesed ja keskmise suurusega ettevõtted ja käsitööndusettevõtted, saavad allpool kirjeldatud tingimustel rahalist eritoetust; b) riikidevaheliste vahetusprojektide korraldus — ühelt poolt ettevõtete ja teiselt poolt kutseõppeasutuste või ülikoolide vahel, sihtrühmaks ettevõtete inimressursside koordineerijad, kutseõppeprogrammide kavandajad ja koordineerijad, eelkõige koolitajad, ja kutsenõustamisspetsialistid, — koolitajatele ja juhendajatele keeleoskuse valdkonnas (ühelt poolt ettevõtete ja teiselt poolt keelekoolitusele spetsialiseerunud kutseõppeasutuste, sealhulgas ülikoolide, või kutseõppeasutuste vahel). Nende sihtrühmade vahetused kestavad ühest nädalast maksimaalselt kuue nädalani; c) Cedefop võib kutseõppe eest vastutajatele korraldada õppelähetusi komisjoni ettepandud valdkondades. Riikidevahelised praktika- ja vahetusprojektid võivad kesta kuni kaks aastat. Praktika- ja vahetusprojektide rakendamiseks peab otsuse artiklis 7 nimetatud komitee välja töötama erimeetmed puudega osalejate abistamiseks. Rahastamine rahaline toetus kõnealuse meetme ja Ühenduse vahetusprojektidele ei või ületada 5 000 eurot kasusaaja kohta ühe praktika- või vahetusprojekti puhul — toetuse maksimumsumma peab vastama punktides a ja b nimetatud maksimumkestusele. Maksimumsummat võib ületada puudega osalejate puhul. raames määratletud riikidevahelistele praktika- Kõnealuse meetme jaoks eraldab komisjon igale liikmesriigile iga-aastase üldtoetuse, mille suurus määratakse II lisas kirjeldatud korras. Kuni 10 % sellest eraldusest pannakse kõrvale vastavalt asjaomase juhtimisstruktuuriga kokkulepitud korrale, et aidata: — väikese ja keskmise suurusega ettevõtete promootoreid, kes esitavad käesoleva programmi raames esimese taotluse. Kõnealune summa ei või ületada 500 eurot promootori kohta, — kõiki punktis a nimetatud sihtrühma ettevalmistajaid. Kõnealuse sihtrühma pedagoogiliseks, kultuuriliseks ja keeleliseks ettevalmistamiseks eraldatav summa ei või ületada 200 eurot vähem kui kolm kuud kestva praktika puhul või 500 eurot üle kolme kuu kestva praktika puhul; maksimaalne summa promootori kohta on 25 000 eurot. See summa lisandub summale, mis on kõrvale pandud lähetavale organisatsioonile riikidevaheliste praktikaprojektide haldamiseks ja järelevalveks. Juhtimisstruktuur võib sellest eraldusest kasutamata jäänud osa meetme piires ümber paigutada. Ümberpaigutamise põhjustest tuleb komisjonile teatada. 2. Pilootprojektid Toetus riikidevahelistele pilootprojektidele, et arendada ja levitada kutseõppega seotud uuendusi ja parandada kutseõppe kvaliteeti, sealhulgas meetmetele info- ja sidetehnoloogiate kasutamiseks kutseõppes. Ühenduse toetust antakse kutseõppega seotud uuenduste väljatöötamiseks ja/või riikidevaheliste pilootprojektide kavandamiseks, väljatöötamiseks, katsetamiseks ja hindamiseks. levitamiseks ettenähtud (1) EÜT L 17, 22. 1. 1999, lk 45. 16/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 69 Sellised riikidevahelised pilootprojektid võivad olla seotud kutseõppe kvaliteedi parandamise, kutseõppe uute metoodikate väljatöötamise ja kutsenõustamisega elukestva õppe raames. Riikidevaheliste pilootprojektide eesmärk võib olla ka: — info- ja sidetehnoloogiate kasutamise edendamine kutseõppega seotud meetmete ja toodete puhul, — info- ja sidetehnoloogia baasil loodud uute töövahendite, teenuste ja kutseõppega seotud toodete kättesaadavuse parandamine kutseõpet omandavatele inimestele, — riikidevaheliste avatud ja kaugõppevõrgustike arengu toetamine info- ja sidetehnoloogiate kasutamise kaudu (multimeedia tooted, veebisaidid, andmeedastus võrgu kaudu jne), — uutest töösituatsioonidest (nt kaugtöö) tulenevate uute kutseõppemeetodite kavandamine, katsetamine ja kinnitamine. Kõnealusele meetmele vastavatele projektidele võib ühenduse toetust anda kuni kolmeks aastaks. Temaatilised meetmed Eritoetust antakse väikesele arvule projektidele, mis käsitlevad ühenduse tasandil erihuvi pakkuvaid teemasid, näiteks: — uute läbipaistvust soodustavate meetodite arendamine, kusjuures erilist rõhku pööratakse töö käigus omandatud oskuste ja teadmiste tõendamise või akrediteerimise uutele vormidele, — meetmed, millega toetatakse selliseid liikmesriikide tegevuspõhimõtteid ja algatusi, mille kaudu varustatakse sobivate oskustega tööturul ebasoodsamas olukorras olevaid inimesi, eelkõige ilma kvalifikatsioonita noori või inimesi, kes peavad oma kvalifikatsiooni täiendama, — Euroopa korra väljatöötamine kutsenõustamiseks ja juhendamiseks ning kutseõppeks ettevõtlusega seotud teenindussfääris. Rahastamine Ühendus võib rahastada kuni 75 % riikidevaheliste pilootprojektide abikõlblikest kuludest, andes maksimaalselt 200 000 eurot aastas ja projekti kohta. Temaatiliste meetmete puhul võib maksimumsummat tõsta kuni 300 000 euroni aastas ja projekti kohta, kui see on asjaomase projekti ulatusega põhjendatud. 3. Keeleprojektid Toetus projektidele, millega edendatakse kutseõppes keeleoskust ja kultuurialast haritust Ühenduse toetust antakse riikidevahelistele pilootprojektidele, millega arendatakse kutseõppe raames keeleoskust. Erilist tähelepanu pööratakse projektidele, mis käsitlevad vähem levinud ja õpetatud keeli. Nende projektide eesmärk on kavandada, katsetada ja kinnitada, hinnata ja levitada, sealhulgas keelekontrollide rakendamise kaudu, õppematerjale ja uuenduslikke pedagoogilisi metoodikaid, mis on välja töötatud vastavalt iga iseseisva keeleõppega seotud uuenduslikke kutsevaldkonna ja majandussektori erivajadustele, samuti pedagoogilisi suundumusi, ja levitada nende tulemusi. Ettepanekuid keele ja kultuuri toetuseks võib esitada ka muude meetmete raames, eelkõige selleks, et täiendada riikideülestes vahetusprogrammides osalevate inimeste pedagoogilise järelevalve eest vastutavate koolitajate ja juhendajate keeleoskust ja kultuurialast haritust. Ühenduse toetust antakse ka riikidevahelistele programmidele, milles osalevad ühelt poolt ettevõtted ja teiselt poolt keelekoolitusele spetsialiseerunud kutseõppeasutused või kutseõppeasutused. Kõnealusele meetmele vastavatele projektidele võib ühenduse toetust anda kuni kolmeks aastaks. Rahastamine Ühendus võib rahastada kuni 75 % abikõlblikest kuludest, andes maksimaalselt 200 000 eurot aastas ja projekti kohta. 70 ET Euroopa Liidu Teataja 16/1. kd 4. Riikidevahelised võrgustikud Toetus teadmiste ja nende levitamise riikidevahelisele Euroopa võrgustikule Ühenduse toetust antakse multidistsiplinaarse kutseõppe võrgustiku tegevusele, mille kaudu ühendatakse liikmesriikides piirkondlikul ja valdkondlikul tasandil asjaomased avalik- ja eraõiguslikud asutused. Nendeks on kohalikud asutused, kohalikud kaubanduskojad, tööandjate ja töötajate kutseorganisatsioonid, ettevõtted ning uurimis- ja kutseõppeasutused, sealhulgas ülikoolid, kes osutavad teenuseid ning annavad nõu ja teavet seoses kinnitatud kutseõppemetoodikate ja vastavate toodete kättesaadavusega. Kõnealuse tegevuse eesmärk on: i) koguda, süstematiseerida ja arendada edasi Euroopa teadmisi ja uuenduslikke suundumusi, ii) täiustada vajaminevate oskuste analüüsi ja prognoosimist, iii) levitada võrgustike saavutusi ja projektide tulemusi kõikides ühenduse asjaomastes ringkondades. Riikidevahelistele võrgustikele võib ühenduse toetust anda kuni kolmeks aastaks. Rahastamine Ühendus võib rahastada kuni 50 % riikidevaheliste võrgustike tegevuse abikõlblikest kuludest, andes maksimaalselt 150 000 eurot aastas ja võrgustiku kohta. 5. Võrdlusmaterjal Toetus meetmetele, mille abil kogutakse, ajakohastatakse ja levitatakse võrdlusmaterjali Ühenduse toetust antakse riikidevahelistele meetmetele ühist huvi pakkuvates esmatähtsates valdkondades. Selliste meetmetega aidatakse kaasa: — võrdlusandmete kogumisele, mis käsitlevad liikmesriikide kutseõppesüsteeme, -metoodikat ja -praktikat ning kvalifikatsiooni ja pädevuse eri käsitlusviise, või — sellise kvantitatiivse ja/või kvalitatiivse teabe ja analüüsi esitamisele ning selliste parimate tavade jälgimisele, mis toetavad elukestvat õpet käsitlevaid tegevuspõhimõtteid ja kutseõppemetoodikat ega ole Eurostati või Cedefopi kaudu kättesaadavad. Eurostat ja Cedefop on tihedalt seotud statistiliste vahendite tootmisega vastavalt kehtivatele menetlustele, eelkõige nendele, mis on määratletud nõukogu 17. veebruari 1997. aasta määruses (EÜ) nr 322/97 (ühenduse statistika kohta) (1), ja võttes arvesse nõukogu 22. detsembri 1998. aasta otsust 99/126/EÜ (1998. –2002. aasta ühenduse statistikaprogrammi kohta) (2). Kõnealusele meetmele vastavatele projektidele võib ühenduse toetust anda kuni kolmeks aastaks. Komisjon ja liikmesriigid tagavad, et sellist võrdlusmaterjali kättesaadavaks tegemiseks kutseõppe valdkonna avalik-õigusliku ja erasektori otsustajatele. levitatakse võimalikult laialt, eelkõige selle Rahastamine Ühendus rahastab 50 %–100 % abikõlblikest kuludest, andes maksimaalselt 200 000 eurot aastas ja projekti kohta. Maksimumsummat võib tõsta kuni 300 000 euroni, kui see on asjaomase projekti ulatusega põhjendatud 6. Ühismeetmed 1. Otsuse artiklis 6 kirjeldatud ühismeetmete puhul võib ühenduse toetust anda ühismeetmetele, mida võetakse koos muude teadmiste Euroopat edendavate ühenduse meetmete, eelkõige ühenduse hariduse- ja noorsooprogrammidega. (1) (2) EÜT L 52, 22. 2. 1997, lk 1. EÜT L 42, 16. 2. 1999, lk 1. 16/1. kd ET 2. Euroopa Liidu Teataja 71 Selliste ühismeetmete rakendamiseks võib avaldada ühiseid ettepanekute esitamise üleskutseid huvi pakkuvates tegevusvaldkondades, mis ei kuulu üksnes ühte programmi. Ühismeetmete valdkondades lepivad asjaomased komiteed kokku otsuse artikli 7 lõigetes 2, 3 ja 4 sätestatud korras. Ühised ettepanekute esitamise üleskutsed võivad arvesse võtta ka asjaomaste programmide rakendamise käigus esile kerkivaid uusi nõudmisi. Kõnealusele meetmele vastavatele projektidele võib ühenduse toetust anda kuni kolmeks aastaks. Rahastamine Ühendus võib rahastada kuni 75 % abikõlblikest kuludest. 7. Täiendavad meetmed 1. Otsuse artiklis 2 sätestatud eesmärkide saavutamiseks on ühenduse toetust võimalik saada: — otsuse artiklites 5 ja 13 ning käesoleva lisa I jao punktis 6 kirjeldatud haldamisele, kooskõlastamisele, järelevalvele ja hindamisele liikmesriikide poolt, — liikmesriikide ja komisjoni tegevusele seoses teavitamise, järelevalve, hindamise ja levitamisega, et hõlbustada programmis osalemist ja soodustada väljatöötatud metoodika, toodete ja vahendite ning käesoleva programmi tulemuste edastamist, sealhulgas laiemale üldsusele kättesaadavate andmepankade kaudu, — siseriiklike kutsenõustamiskeskuste riikidevahelisele võrgustikule, — koostööle kolmandate riikide ja asjaomaste rahvusvaheliste organisatsioonidega vastavalt otsuse artiklile 11. 2. Ühenduse rahalist toetust antakse selleks, et toetada nende asjaomaste struktuuride tegevust, mille liikmesriigid on loonud vastavalt otsuse artiklile 5. Programmi rakendamisel võib komisjon kasutada tehnilise abi organisatsioone, mille rahastamine nähakse 3. ette käesoleva programmi üldise rahastamise raames. Samadel tingimustel võib kasutada ka eksperte. Lisaks võib komisjon korraldada seminare, kollokviume või muid kohtumisi ekspertidega, mis võivad hõlbustada programmi rakendamist, ja võtta teavitamise, avaldamise ja levitamisega seotud meetmeid. 4. Tehnilise abi organisatsiooni(de) ja siseriiklike haldusstruktuuride positsioon ja ülesanded tuleb selgelt määratleda vastavalt artiklile 5. III JAGU: VALIKUMENETLUSED Ettepanekud, mida promootorid ettepanekute esitamise üleskutsetes esitavad, valitakse vastavalt ühele järgmistest menetlustest. 1. Menetlus A, mida kohaldatakse vahetusprojektide suhtes (meede 1). 2. Menetlus B, mida kohaldatakse: — pilootprojektide (meede 2), välja arvatud temaatiliste meetmete suhtes, — keeleprojektide suhtes (meede 3), — riikidevaheliste võrgustike suhtes (meede 4). 3. Menetlus C, mida kohaldatakse: — võrdlusmaterjali suhtes (meede 5), — temaatiliste meetmete suhtes (meetme 2 raames), — ühismeetmete suhtes (meede 6), — Euroopa organisatsioonide projektide suhtes (kõikide meetmete raames). 72 ET Euroopa Liidu Teataja 16/1. kd 1. Menetlus A Valikumenetlus A koosneb järgmistest etappidest: i) Komisjon eraldab II lisas määratletud korras igale osalevale riigile üldise toetuse pärast otsuse artiklis 7 nimetatud komitee arvamuse küsimist. ii) Ettepanekute esitamise üleskutsetes määratletud eeskirjade kohaselt esitavad promootorid ettepanekud liikmesriigi määratud haldusstruktuurile. iii) Haldusstruktuur hindab ettepanekuid ühenduse tasandil kehtestatud üksikasjalike suuniste alusel. Haldusstruktuur koostab valitud vahetusprogrammide nimekirja ja edastab selle teadmiseks komisjonile ja teiste liikmesriikide haldusstruktuuridele. iv) Liikmesriigid vastutavad asjaomaste haldusstruktuuride abil üldise toetuse määramise ja eraldamise eest promootoritele. v) Liikmesriigid esitavad komisjonile iga-aastase aruande vahetusprogrammide tulemuste kohta. Aruanne sisaldab muu hulgas teavet järgmiste teemade kohta: — programmi sihtrühmad, — programmi sisu ja eesmärgid oskuste ja/või kvalifikatsiooni seisukohast, — koolituse ja/või tööpraktika kestus õppeasutuses ja/või ettevõttes, — partnerid ühes või mitmes teises liikmesriigis. 2. Menetlus B Valikumenetlus B koosneb kahe-etapilisest valimisprotsessist: — esialgsete ettepanekute valimine; — lõplike ettepanekute valimine. i) ii) iii) Ettepanekute esitamise üleskutsetes määratletud eeskirjade kohaselt esitavad promootorid esialgsed ettepanekud liikmesriigi määratud haldusstruktuurile. Liikmesriigid annavad esialgsetele ettepanekutele hinnangu ja teevad nende hulgast valiku. Promootoreid teavitatakse valimistulemustest. Ainult eduka esialgse ettepaneku esitanud promootorid kutsutakse asjaomase liikmesriigi haldusstruktuurile oma lõplikku ettepanekut esitama. Promootorid saadavad oma lõplike ettepanekute koopia ka komisjonile. Liikmesriigid annavad lõplikele ettepanekutele oma hinnangu, koostavad neist pingerea ja esitavad ja meetme kaupa, komisjonile aruande, milles tuuakse välja esialgsed valimistulemused eesmärgi hindamismenetlus, selles osalevad pooled ning tõenäoliselt valituks osutuvate ettepanekute nimekiri koos kirjelduste ja põhjendustega. Kõnealuses aruandes esitatakse ka programmis osalemise hõlbustamiseks võetud teavitamis- ja reklaamimeetmed. iv) Komisjon hindab ettepanekuid sõltumatute ekspertide abil, eesmärgiga hinnata ja kindlustada nende riikidevahelisust ja uuenduslikkust. Sõltumatud eksperdid määrab komisjon, võttes täielikult arvesse liikmesriikide ja tööturu osapoolte seisukohti. Komisjon vaatab läbi siseriiklikud aruanded ja konsulteerib seejärel iga liikmesriigiga. v) vi) Komisjon esitab komiteele eelarvevahendite eraldamise ettepaneku meetme ja liikmesriigi kaupa ja küsib komitee arvamust otsuse artiklis 7 sätestatud korras. Pärast komitee arvamuse saamist koostab komisjon valitud projektide nimekirja liikmesriikide kaupa ja eraldab igale liikmesriigile vahendid valitud projektide rakendamiseks. vii) Liikmesriigid vastutavad asjaomaste haldusstruktuuride abil vahendite määramise ja eraldamise eest promootoritele. viii) Esialgsete ettepanekute valimine peab toimuma kahe kuu jooksul pärast ettepanekute esitamise üleskutses täpsustatud ettepanekute esitamise tähtaja möödumist; iii–vi etapp ei tohiks kesta üle viie kuu. 16/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 73 3. Menetlus C Menetlus C koosneb kahe-etapilisest valimisprotsessist: — esialgsete ettepanekute valimine; — lõplike ettepanekute valimine. i) ii) Ettepanekute esitamise üleskutsetes määratletud eeskirjade kohaselt esitavad promootorid esialgsed ettepanekud komisjonile. Promootorid saadavad esialgsete ettepanekute koopiad ka oma liikmesriigi haldusstruktuurile. Komisjon annab kõikidele esialgsetele ettepanekutele oma hinnangu ja teeb pärast programmikomitee arvamuse küsimist oma valiku. Promootoreid teavitatakse valimistulemustest. iii) Ainult eduka esialgse ettepaneku esitanud promootorid kutsutakse komisjonile oma lõplikku ettepanekut esitama. Promootorid saadavad lõplike ettepanekute koopiad ka oma liikmesriigi haldusstruktuurile. iv) Komisjon korraldab sõltumatute ekspertide abil saadud ettepanekute riikidevahelise hindamise ja koostab projektide lühinimekirja. Sõltumatud eksperdid määrab komisjon, võttes täielikult arvesse liikmesriikide ja tööturu osapoolte seisukohti. v) Komisjon küsib komitee arvamust kõnealuse nimekirja kohta otsuse artiklis 7 sätestatud korras. vi) Komisjon koostab valitud ettepanekute lõpliku nimekirja ja teavitab sellest komiteed. Koos liikmesriikide haldusstruktuuridega kehtestab komisjon nende projektide järelevalve tingimused. vii) Komisjon vastutab asjakohast tehnilist abi kasutades vahendite määramise ja eraldamise eest promootoritele. viii) Esialgsete ettepanekute valimine peab toimuma kahe kuu jooksul pärast taotluste esitamise üleskutses täpsustatud taotluste esitamise tähtaja möödumist; iii–vi etapp ei tohiks kesta üle viie kuu. 74 ET Euroopa Liidu Teataja 16/1. kd II LISA I JAGU: EELARVE ÜLDINE JAGUNEMINE 1. Eelarveaasta alguseks, hiljemalt iga aasta 1. märtsiks esitab komisjon komiteele eelarvevahendite eeljaotuse meetmete liigi ja menetluse kaupa, võttes arvesse käesoleva otsuse artiklis 2 sätestatud eesmärke, ja küsib komitee arvamust. Selle põhjal koostab komisjon igale liikmesriigile soovitusliku eelarve I lisas nimetatud valikumenetlusega A hõlmatud meetmete rakendamiseks. 2. Kättesaadavad vahendid jaotatakse vastavalt järgmistele piirangutele: a) vahetusprogrammidele eraldatud vahendid ei või moodustada vähem kui 39 % programmi aastaeelarvest; b) riikidevaheliste pilootprojektide väljatöötamise, arendamise ja katsetamise toetuseks eraldatavad vahendid ei või moodustada vähem kui 36 % programmi aastaeelarvest. Sellest rahast ei või temaatilisi meetmeid käsitlevate projektide toetuseks eraldatavad vahendid moodustada üle 5 %; c) keeleprojektide väljatöötamise, arendamise ja katsetamise toetuseks eraldatavad vahendid ei või moodustada vähem kui 5 % prog-rammi aastaeelarvest; d) muud kulutused ei või moodustada vähem kui 15 %. Nendest kulutustest ei või täiendavatele meetmetele eraldatavad vahendid ületada 9 %. Otsuse artikli 11 raames toimuva tegevuse jaoks eraldatavad vahendid ei või ületada 0,2 % programmi aastaeelarvest. 3. Kõik eespool nimetatud protsendimäärad on soovituslikud ja komitee võib neid korrigeerida otsuse artikli 7 lõigetes 2, 3 ja 4 sätestatud korras. II JAGU: ERIEESKIRJAD VAHETUSPROJEKTIDE ÜLDISEKS TOETUSEKS 1. Enne riikidevaheliste vahetus- ja praktikaprojektide algust eraldab komisjon üldise toetuse, mis on kehtestatud otsuse artiklis 7 kirjeldatud korras määratletud arvutamiskriteeriumide alusel, võttes arvesse: — elanike arvu, — lähetava organisatsiooni päritoluliikmesriigi ja vastuvõtva liikmesriigi elatustaseme erinevust, — geograafilist asendit ja transpordikulusid, — asjaomase sihtrühma osatähtsust kogu elanikkonna seisukohast, sõltuvalt nende andmete kättesaadavusest kõikidele liikmesriikidele. Igal juhul ei või nende kriteeriumide kohaldamine tähendada mõne liikmesriigi väljaarvamist I lisas kirjeldatud riikidevaheliste praktika- ja vahetusprogrammide rahastamisest. 2. Üldist toetust eraldatakse igale liikmesriigile tegevuskava alusel, milles peab olema selgelt välja toodud: — rahalise toetuse haldamise kord, — meetmed, mida kavatsetakse võtta, et abistada praktika ja vahetuse korraldajatel võimalikke partnereid leida, — asjaomased meetmed praktika ja vahetuste põhjaliku ettevalmistuse, korralduse ja järelevalve tagamiseks, samuti seoses võrdsete võimaluste edendamisega. 3. Programmi rakendamise esimese aasta kohta esitavad liikmesriigid komisjonile sellise tegevuskava hiljemalt 31. märtsil 2000. Selle põhjal eraldab komisjon igale liikmesriigile summa, mille alusel riik võib riikidevahelised programmid käivitada. Summad, mis on selle eralduse piires jäänud 1. oktoobri 2000. aasta seisuga kasutamata, liidetakse üldise toetuse lõplikule summale. 16/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 75 III LISA MÕISTED Käesolevas otsuses kasutatakse järgmisi mõisteid, võttes arvesse liikmesriikide süsteemide ja normide vahelisi erinevusi: a) kutsealusõpe — mis tahes kutsealusõppe vorm, sealhulgas tehniline ja kutseõpe, töö käigus toimuv väljaõpe ja kutsesuunitlusega haridus, mis aitab kaasa erialase kvalifikatsiooni saamisele, mida tunnustavad selle liikmesriigi pädevad asutused, kus õpe läbiti, b) kutseõppeperiood — mis tahes tasemel, sealhulgas ülikoolis antav kutseõpe. Selline kutseõpe, mida lähteliikmesriigi pädevad asutused tunnustavad või mille nad sertifitseerivad vastavalt selle riigi õigusaktidele, menetlustele või tavadele, hõlmab struktuurilisi õppeperioode ettevõttes ja vajaduse korral kutseõppeasutuses või -keskuses, c) kutsealane jätkukoolitus — kutsekoolitus, mille ühenduse töötaja läbib oma tööelu jooksul, d) elukestev õpe — õppimis- ja kutseõppevõimalused, mida pakutakse inimestele kogu nende elu jooksul, et nad saaksid pidevalt omandada uusi teadmisi, oskusi ja kogemusi ning neid kaasajastada ja kohandada, e) avatud ja kaugkutseõpe — paindlikud kutseõppe vormid, millega kaasneb: — info- ja sidetehnoloogiate ja -teenuste traditsiooniline ja uuenduslik kasutamine ning — toetus individuaalse nõustamise ja juhendamise kaudu, f) g) h) i) j) kutseõppeperioodide ja töö käigus toimuva väljaõppe Euroopa haridussuunad — õppeperioodid, mille inimene läbib mõnes muus liikmesriigis kui oma kutseõppeperioodi ja mis moodustab osa kutseõppeperioodist, kutsenõustamine — mitmesugune tegevus, nagu nõustamine, teavitamine, hindamine ja juhendamine, mille eesmärk on aidata inimestel teha kutsealusõppe ja kutsealase jätkukoolituse, kutseõppeprogrammide ning töövõimalustega seotud valikuid, ettevõte — kõik avaliku ja majandusvaldkonnast, ja igasugune majandustegevus, sealhulgas sotsiaalmajandus, ettevõtted, sõltumata erasektori suurusest, õiguslikust seisundist või töötajad — kõik siseriiklike õigusaktide ja tavade kohaselt tööturul olevad inimesed, sealhulgas füüsilisest isikust ettevõtjad, kutseõppeasutused — avaliku sektori, avaliku sektori osalusega või erasektori asutused, mis siseriiklike õigusaktide ja/või tavade kohaselt kavandavad või pakuvad kutseõpet, kutsealast täiendõpet või ümberõpet, sõltumata eri liikmesriikides kasutatavatest nimetustest, k) ülikool — siseriiklikele õigusaktidele või tavadele vastav kõrgharidusasutus, mis annab vastavatasemelise kvalifikatsiooni või diplomi, sõltumata eri liikmesriikides kasutatavatest nimetustest, l) üliõpilased — käesolevas lisas määratletud ülikoolide nimekirjas olevad inimesed, kes sõltumata õpitavast erialast omandavad kõrgharidust (sealhulgas doktoriõpe), saades pärast lõpetamist kraadi või diplomi, m) tööturu osapooled — liikmesriigi tasandil siseriiklikele õigusaktidele ja/või tavadele vastavad tööandjate ja töötajate organisatsioonid ja ühenduse tasandil tööandjate ja töötajate organisatsioonid, kes osalevad sotsiaalses dialoogis ühenduse tasandil, n) kohalikud ja piirkondlikud partnerid — kõik piirkondliku ja kohaliku elu mõjutajad — kohalikud asutused, ühendused, kohalikud kaubanduskojad ja -ühendused, konsortsiumid, nõuandeorganid, meediakanalid –, kes osalevad kutseõpet hõlmavas kohalikus või piirkondlikus koostöös, o) Euroopa organisatsioonid — tööturu osapooled ühenduse tasandil, eri valdkondade Euroopa tööandjate ja ametiühingute ühendused ning organid ja organisatsioonid, mis tegutsevad Euroopa tasandil või ulatuses, p) võrdlusmaterjal — analüüsid, uuringud, ülevaated ja heade tavade kindlaks tegemine, mis võimaldavad võrrelda ühenduse tasandil eri liikmesriikide olukorda ja konkreetses valdkonnas toimunud arengut