title: Kommissionens forordning (EF) nr. 832/1999 af 21. april 1999 om ændring af de korrektionsbeløb, der skal anvendes på eksportrestitutionerne for korn

eurovoc_concepts:
cereals
export refund
third country

text: L 105/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22. 4. 1999 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 832/1999 af 21. april 1999 om ændring af de korrektionsbeløb, der skal anvendes p(cid:134) eksportrestitutionerne for korn KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 1766/92 af 30. juni 1992 om den fælles markedsordning for korn (1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 923/96 (2), særlig artikel 13, stk. 8, og ud fra følgende betragtninger: Det korrektionsbeløb, der skal anvendes p(cid:134) restitutioner for korn, er fastsat i Kommissionens forordning (EF) nr. 689/1999 (3), ændret ved forordning (EF) nr. 732/1999 (4); p(cid:134) grundlag af dagens cif-priser og dagens cif-priser for terminskøb og under hensyntagen til den forventede markedsudvikling er det nødvendigt at ændre det korrek- tionsbeløb, der skal anvendes p(cid:134) den for tiden gældende restitution for korn; korrektionsbeløbet skal fastsættes efter samme procedure som restitutionen; det kan ændres inden for tidsrummet mellem to fastsættelser (cid:190) UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 De korrektionsbeløb, der anvendes p(cid:134) de forudfastsatte eksportrestitutioner for produkter omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra a), b) og c) med undtagelse af malt i forordning (EØF) nr. 1766/92, ændres i overensstemmelse med bilaget. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft den 22. april 1999. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 21. april 1999. P(cid:134) Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 181 af 1. 7. 1992, s. 21. (2) EFT L 126 af 24. 5. 1996, s. 37. (3) EFT L 87 af 31. 3. 1999, s. 5. (4) EFT L 93 af 8. 4. 1999, s. 22. 22. 4. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 105/25 til Kommissionens forordning af 21. april 1999 om ændring af de korrektionsbeløb, der skal anvendes p(cid:134) eksportrestitutionerne for korn BILAG 1. term. 2. term. 3. term. 4. term. 5. term. 6. term. (EUR/t) 5 6 7 8 (cid:190) –1,00 (cid:190) 0 0 (cid:190) –25,00 0 (cid:190) 0 (cid:190) 0 –1,00 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 0 0 0 0 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) 0 0 (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) –1,00 (cid:190) 0 0 (cid:190) –35,00 –10,00 (cid:190) 0 (cid:190) 0 –2,00 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 0 0 0 0 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) –10,00 –10,00 (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) –10,00 –10,00 (cid:190) –35,00 –10,00 (cid:190) –10,00 (cid:190) 0 –3,00 (cid:190) (cid:190) (cid:190) –10,00 –10,00 –10,00 –10,00 –10,00 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) –10,00 –10,00 (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) –10,00 –10,00 (cid:190) –35,00 –10,00 (cid:190) –10,00 (cid:190) 0 –4,00 (cid:190) (cid:190) (cid:190) –10,00 –10,00 –10,00 –10,00 –10,00 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) –10,00 –10,00 (cid:190) 0 (cid:190) 9 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 10 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) Produktkode Bestemmelse (1) Løbende m(cid:134)ned 4 (cid:190) 0 (cid:190) 0 0 (cid:190) 0 0 (cid:190) 0 (cid:190) 0 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 0 0 0 0 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) 0 0 (cid:190) 0 (cid:190) 1001 10 00 9200 1001 10 00 9400 1001 90 91 9000 1001 90 99 9000 1002 00 00 9000 1003 00 10 9000 1003 00 90 9000 1004 00 00 9200 1004 00 00 9400 1005 10 90 9000 1005 90 00 9000 1007 00 90 9000 1008 20 00 9000 1101 00 11 9000 1101 00 15 9100 1101 00 15 9130 1101 00 15 9150 1101 00 15 9170 1101 00 15 9180 1101 00 15 9190 1101 00 90 9000 1102 10 00 9500 1102 10 00 9700 1102 10 00 9900 1103 11 10 9200 1103 11 10 9400 1103 11 10 9900 1103 11 90 9200 1103 11 90 9800 (cid:190) 01 (cid:190) 01 01 (cid:190) 03 02 (cid:190) 01 (cid:190) 04 02 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 01 01 01 01 01 (cid:190) (cid:190) 01 (cid:190) (cid:190) 01 01 (cid:190) 01 (cid:190) (1) Bestemmelserne er følgende: 01 Alle tredjelande 02 Andre tredjelande 03 USA, Canada og Mexico 04 Schweiz, Liechtenstein og Slovenien. NB: Zonerne er angivet i Kommissionens ændrede forordning (EØF) nr. 2145/92 (EFT L 214 af 30. 7. 1992, s. 20)


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1077/99 af Glenys KINNOCK Støtte til gulvbelægningsindustrien i Europa

eurovoc_concepts:
State aid
building industry
control of State aid
floor coverings

formats: html pdf print

text: 21. 12. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 370/161 hensigtsmæssige institutionelle og finansielle foranstaltninger til fremme af gennemførelsen. Kommissionen skønner, at hvis Ungarns stabile fremskridt fortsætter, vil det sætte landet i stand til på mellemlang sigt at påtage sig de forpligtelser, der følger af medlemskabet, forudsat at tempoet inden for overtagelsen af EF- regelværket på miljøområdet sættes noget op. Polen opfylder fortsat de politiske kriterier fra København. Landet må anses for at have en velfungerende markedsøkonomi, og det skulle kunne klare konkurrencepresset og markedskræfterne i Fællesskabet på mellemlang sigt, forudsat at det øger tempoet for den økonomiske omstrukturering og fortsætter med at undgå tilbagefald inden for handelspolitikken. Dets rytme for tilpasning af lovgivningen er noget ujævn, og der er huller i den administrative og institutionelle kapacitet på visse nøgleområder, især inden for miljø, standardisering og kontrol med statsstøtte. De hidtidige fremskridt inden for omstrukturering af virk- somheder og retlige og indre anliggender bør følges yderligere op. Alligevel skønner Kommissionen, at hvis Polen fastholder de opnåede fremskridt, vil landet være i stand til på mellemlang sigt at påtage sig EU- medlemskabets forpligtelser. Den Tjekkiske Republik opfylder fortsat de politiske kriterier, der blev opstillet i København, selv om landet også fremover skal centrere opmærksomheden om sigøjnernes situation i det tjekkiske samfund. Den Tjekkiske Republik kan betragtes som en velfungerende markedsøkonomi, og landet skulle på mellemlang sigt kunne klare konkurrencepresset og markedskræfterne i Fællesskabet, forudsat at det forbedrer sin virksomhedsstyring og fremskynder omstruktureringen af virksomheder. Den Tjekkiske Republik skulle være i stand til at påtage sig de med medlemskabet forbundne forpligtelser, forudsat at der igen kommer fart i vedtagelsen af de gældende fællesskabsbestemmelser og styrkelsen af de dermed forbundne administrative strukturer, så landet får indhentet noget af det forsømte gennem det sidste år, især på områderne for det indre marked, landbrug og retlige og indre anliggender. (1999/C 370/228) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1077/99 af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen (21. april 1999) Om: Støtte til gulvbelægningsindustrien i Europa Kan Kommissionen oplyse, hvor stor støtte der er ydet til gulvbelægningsindustrien i medlemsstaterne? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Karel Van Miert (6. maj 1999) Kommissionen beklager, at den ikke råder over tilstrækkelige oplysninger til at besvare forespørgslen. Størstedelen af den støtte, der ydes af medlemsstaterne, ydes inden for rammerne af støtteordninger, der er godkendt af Kommissionen. Medlemsstaterne er ikke forpligtet til at underrette Kommissionen om individuelle støtteprojekter inden for disse ordninger, f. eks. inden for gulvbelægningsindustrien. (1999/C 370/229) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1085/99 af Gerhard Hager (NI) til Kommissionen (13. april 1999) Om: Mineralolieleverandører Det forlyder, at østrigske mineralolieleverandører skelner meget stærkt mellem deres aftagere. Mens de leverer billigere benzin til deres autoriserede forhandlere, skal såkaldte »lavprisforhandlere« betale en ekstraafgift. Dette fremgik endnu engang tydeligt under den prissænkning, der skete efter pres fra offentligheden. Autoriserede forhandlere får nu leveret benzin, der er op til 40 Groschen billigere. Ifølge de forhold jeg har kendskab til, blev priserne for »lavprisforhandlere« imidlertid hævet med 57 Groschen pr. liter super plus-benzin. Da aftagerne kun har et meget begrænset antal leverandører til rådighed, er de i de fleste tilfælde nødt til at acceptere de tilbudte priser


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 828/1999 af 21. april 1999 om ændring af forordning (EF) nr. 383/1999 om salg til forudfastsat pris af oksekød, som visse interventionsorganer ligger inde med

eurovoc_concepts:
beef
food aid
intervention agency
meat processing industry
price fixed in advance
sale

text: 22. 4. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 105/9 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 828/1999 af 21. april 1999 om ændring af forordning (EF) nr. 383/1999 om salg til forudfastsat pris af oksekød, som visse interventionsorganer ligger inde med KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomit(cid:130)en for Oksekød (cid:190) under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 805/68 af 27. juni 1968 om den fælles markedsordning for oksekød (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1633/ 98 (2), særlig artikel 7, stk. 3, og ud fra følgende betragtninger: Kommissionens forordning (EF) nr. 383/1999 (3), ændret ved forordning (EF) nr. 706/1999 (4), omhandler salg af interventionslagre, som visse interventionsorganer ligger inde med; de mængder og priser, der er angivet i forord- ningen, bør ændres, s(cid:134)ledes at der kan tages hensyn til lagre, der allerede er solgt; UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 forordning (EF) nr. 383/1999 foretages I ændringer: følgende 1) I artikel 1 affattes tiende led s(cid:134)ledes: »(cid:190) ca. 10 000 tons udbenet oksekød fra Det Forenede Kongeriges interventionsorgan. « 2) Bilag I affattes som bilaget til nærværende forordning. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft p(cid:134) tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 21. april 1999. P(cid:134) Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 148 af 28. 6. 1968, s. 24. (2) EFT L 210 af 28. 7. 1998, s. 17. (3) EFT L 46 af 20. 2. 1999, s. 34. (4) EFT L 89 af 1. 4. 1999, s. 41. L 105/10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22. 4. 1999 ANEXO (cid:190) BILAG (cid:190) ANHANG (cid:190) PAQAQTGLA (cid:190) ANNEX (cid:190) ANNEXE (cid:190) ALLEGATO (cid:190) B(cid:246)LAGE (cid:190) ANEXO (cid:190) LIITE (cid:190) BILAGA »ANEXO I (cid:190) BILAG I (cid:190) ANHANG I (cid:190) PAQAQTGLA I (cid:190) ANNEX I (cid:190) ANNEXE I (cid:190) ALLEGATO I (cid:190) B(cid:246)LAGE I (cid:190) ANEXO I (cid:190) LIITE I (cid:190) BILAGA I Estado miembro Medlemsstat Mitgliedstaat Jq(cid:145)tor l(cid:146)kor Member State (cid:144)tat membre Stato membro Lidstaat Estado-membro J(cid:132)senvaltio Medlemsstat Productos (1) Produkter (1) Erzeugnisse (1) Pqo(cid:152)(cid:149)mta (1) Products (1) Produits (1) Prodotti (1) Producten (1) Produtos (1) Tuotteet (1) Produkter (1) Cantidad aproximada (toneladas) Tilnærmet mængde (tons) Ungef(cid:132)hre Mengen (Tonnen) Jat(cid:145) pqos(cid:146)ccisg pos(cid:149)tgta (t(cid:149)moi) Approximate quantity (tonnes) Quantit(cid:130) approximative (tonnes) Quantit(cid:133) approssimativa (tonnellate) Hoeveelheid b¶ benadering (ton) Quantidade aproximada (toneladas) Arvioitu m(cid:132)(cid:132)r(cid:132) (tonneina) Ungef(cid:132)rlig kvantitet (ton) Precio de venta expresado en euros por tonelada Salgspriser i EUR/ton Verkaufspreise, ausgedr(cid:129)ckt in EUR/Tonne Til(cid:146)r p(cid:150)kgsgr ejvqaf(cid:149)lemer se Euq(cid:150) am(cid:145) t(cid:149)mo Selling prices expressed in EUR per tonne Prix de vente exprim(cid:130)s en euros par tonne Prezzi di vendita espressi in euro per tonnellata Verkooppr¶zen uitgedrukt in euro per ton Pre(cid:135)o de venda expresso em euros por tonelada Myyntihinta euroina tonnilta F(cid:148)rs(cid:132)ljningspris i euro per ton a) Carne con hueso (cid:190) Kød, ikke udbenet (cid:190) Fleisch mit Knochen (cid:190) Jq(cid:146)ata le j(cid:149)jaka (cid:190) Bone-in beef (cid:190) Viande avec os (cid:190) Carni non disossate (cid:190) Vlees met been (cid:190) Carne com osso (cid:190) Luullinen naudanliha (cid:190) K(cid:148)tt med ben DANMARK (cid:190) Bagfjerdinger DEUTSCHLAND (cid:190) Hinterviertel ESPA(cid:158)A FRANCE ITALIA NEDERLAND (cid:153)STERREICH (cid:190) Cuartos traseros (cid:190) Quartiers arri(cid:138)re (cid:190) Quarti posteriori (cid:190) Achtervoeten (cid:190) Hinterviertel 600 600 1 200 600 600 600 600 1 700 1 700 1 800 1 700 1 800 1 700 1 700 b) Carne deshuesada (cid:190) Udbenet kød (cid:190) Fleisch ohne Knochen (cid:190) Jq(cid:146)ata wyq(cid:148)r j(cid:149)jaka (cid:190) Boneless beef (cid:190) Viande d(cid:130)soss(cid:130)e (cid:190) Carni senza osso (cid:190) Vlees zonder been (cid:190) Carne desossada (cid:190) Luuton naudanliha (cid:190) Benfritt k(cid:148)tt FRANCE IRELAND (cid:190) Semelle (INT 14) (cid:190) Faux filet (INT 17) (cid:190) Tranche (INT 13) (cid:190) Entrec(cid:147)te (INT 19) (cid:190) Intervention thick flank (INT 12) (cid:190) Intervention topside (INT 13) (cid:190) Intervention silverside (INT 14) (cid:190) Intervention rump (INT 16) (cid:190) Intervention striploin (INT 17) (cid:190) Intervention forerib (INT 19) UNITED KINGDOM (cid:190) Intervention thick flank (INT 12) (cid:190) Intervention topside (INT 13) (cid:190) Intervention silverside (INT 14) (cid:190) Intervention fillet (INT 15) (cid:190) Intervention rump (INT 16) (cid:190) Intervention striploin (INT 17) (cid:190) Intervention forerib (INT 19) 100 1 60 290 500 1 000 1 000 500 500 500 1 000 1 000 2 000 1 000 2 000 2 000 1 000 2 400 3 000 2 500 2 400 2 500 3 200 2 600 3 000 5 300 2 900 2 500 3 200 2 800 6 500 3 100 4 700 2 700 22. 4. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 105/11 (1) V(cid:130)anse los anexos V y VII del Reglamento (CEE) no 2456/93 de la Comisi(cid:155)n (DO L 225 de 4. 9. 1993, p. 4), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 2812/98 (DO L 349 de 24. 12. 1998, p. 47). (1) Se bilag V og VII til Kommissionens forordning (EØF) nr. 2456/93 (EFT L 225 af 4. 9. 1993, s. 4), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2812/98 (EFT L 349 af 24. 12. 1998, s. 47). (1) Vgl. Anh(cid:132)nge V und VII der Verordnung (EWG) Nr. 2456/93 der Kommission (ABl. L 225 vom 4. 9. 1993, S. 4), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verordnung (EG) Nr. 2812/98 (ABl. L 349 vom 24. 12. 1998, S. 47). (1) Bk(cid:146)pe paqaqt(cid:147)lata V jai VII tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 2456/93 tgr Epitqop(cid:147)r (EE L 225 tgr 4. 9. 1993, s. 4), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2812/98 (EE L 349 tgr 24. 12. 1998, s. 47). (1) See Annexes V and VII to Commission Regulation (EEC) No 2456/93 (OJ L 225, 4. 9. 1993, p. 4), as last amended by Regulation (EC) No 2812/98 (OJ L 349, 24. 12. 1998, p. 47). (1) Voir annexes V et VII du r(cid:138)glement (CEE) no 2456/93 de la Commission (JO L 225 du 4. 9. 1993, p. 4). R(cid:138)glement modifi(cid:130) en dernier lieu par le r(cid:138)glement (CE) no 2812/98 (JO L 349 du 24. 12. 1998, p. 47). (1) Cfr. allegati V e VII del regolamento (CEE) n. 2456/93 della Commissione (GU L 225 del 4. 9. 1993, pag. 4), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 2812/98 (GU L 349 del 24. 12. 1998, pag. 47). (1) Zie de b¶lagen V en VII b¶ Verordening (EEG) nr. 2456/93 van de Commissie (PB L 225 van 4. 9. 1993, blz. 4), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verordening (EG) nr. 2812/98 (PB L 349 van 24. 12. 1998, blz. 47). (1) Ver anexos V e VII do Regulamento (CEE) n. o 2456/93 da Comiss(cid:209)o (JO L 225 de 4. 9. 1993, p. 4). Regulamento com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 2812/98 (JO L 349 de 24. 12. 1998, p. 47). (1) Katso komission asetuksen (ETY) N:o 2456/93 (EYVL L 225, 4. 9. 1993, s. 4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2812/98 (EYVL L 349, 24. 12. 1998, s. 47), liitteet V ja VII. (1) Se bilagorna V och VII i f(cid:148)rordning (EEG) nr 2456/93 (EGT L 225, 4. 9. 1993, s. 4), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 2812/98 (EGT L 349, 24. 12. 1998, s. 47). «


title: Regulamento (CE) n° 832/1999 da Comissão, de 21 de Abril de 1999, que altera a correcção aplicável à restituição em relação aos cereais

formats: pdf print

text: L 105/24 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 22. 4. 1999 REGULAMENTO (CE) N. o 832/1999 DA COMISS(cid:212)O de 21 de Abril de 1999 que altera a correc(cid:135)(cid:209)o aplic(cid:145)vel (cid:133) restitui(cid:135)(cid:209)o em rela(cid:135)(cid:209)o aos cereais A COMISS(cid:212)O DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CEE) n. o 1766/92 do Conselho, de 30 de Junho de 1992, relativo (cid:133) organiza(cid:135)(cid:209)o comum de mercado no sector dos cereais (1), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 923/96 da Comiss(cid:209)o (2), e, nomeadamente, o n. o 8 do seu artigo 13. o, Considerando que a correc(cid:135)(cid:209)o aplic(cid:145)vel (cid:133) restitui(cid:135)(cid:209)o em rela(cid:135)(cid:209)o aos cereais foi fixada pelo Regulamento (CE) n. o 689/1999 da Comiss(cid:209)o (3), alterado pelo Regulamento (CE) n. o 732/1999 (4); Considerando que, em fun(cid:135)(cid:209)o dos pre(cid:135)os CIF e dos pre(cid:135)os CIF de compra a prazo deste dia e tendo em conta a evolu(cid:135)(cid:209)o previs(cid:146)vel do mercado, (cid:130) necess(cid:145)rio alterar a correc(cid:135)(cid:209)o aplic(cid:145)vel (cid:133) restitui(cid:135)(cid:209)o aos cereais, actualmente em vigor; Considerando que a correc(cid:135)(cid:209)o deve ser fixada segundo o mesmo processo que a restitui(cid:135)(cid:209)o; que pode ser alterada no intervalo de duas fixa(cid:135)(cid:210)es, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1. o A correc(cid:135)(cid:209)o aplic(cid:145)vel (cid:133)s restitui(cid:135)(cid:210)es fixadas antecipada- mente para as exporta(cid:135)(cid:210)es dos produtos referidos no n. o 1, al(cid:146)neas a), b) e c), (cid:133) excep(cid:135)(cid:209)o do malte, do artigo 1. o do Regulamento (CEE) n. o 1766/92, (cid:130) alterada em conformi- dade com o anexo. Artigo 2. o O presente regulamento entra em vigor em 22 de Abril de 1999. O presente regulamento (cid:130) obrigat(cid:155)rio em todos os seus elementos e directamente aplic(cid:145)vel em todos os Estados-membros. Feito em Bruxelas, em 21 de Abril de 1999. Pela Comiss(cid:209)o Franz FISCHLER Membro da Comiss(cid:209)o (1) JO L 181 de 1. 7. 1992, p. 21. (2) JO L 126 de 24. 5. 1996, p. 37. (3) JO L 87 de 31. 3. 1999, p. 5. (4) JO L 93 de 8. 4. 1999, p. 22. 22. 4. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 105/25 do regulamento da Comiss(cid:209)o, de 21 de Abril de 1999, que altera a correc(cid:135)(cid:209)o aplic(cid:145)vel (cid:133) restitui(cid:135)(cid:209)o em rela(cid:135)(cid:209)o aos cereais ANEXO C(cid:155)digo do produto Destino (1) Corrente 4 1. o per(cid:146)odo 5 2. o per(cid:146)odo 6 3. o per(cid:146)odo 7 4. o per(cid:146)odo 8 5. o per(cid:146)odo 9 6. o per(cid:146)odo 10 (Em EUR/t) 1001 10 00 9200 1001 10 00 9400 1001 90 91 9000 1001 90 99 9000 1002 00 00 9000 1003 00 10 9000 1003 00 90 9000 1004 00 00 9200 1004 00 00 9400 1005 10 90 9000 1005 90 00 9000 1007 00 90 9000 1008 20 00 9000 1101 00 11 9000 1101 00 15 9100 1101 00 15 9130 1101 00 15 9150 1101 00 15 9170 1101 00 15 9180 1101 00 15 9190 1101 00 90 9000 1102 10 00 9500 1102 10 00 9700 1102 10 00 9900 1103 11 10 9200 1103 11 10 9400 1103 11 10 9900 1103 11 90 9200 1103 11 90 9800 (cid:190) 01 (cid:190) 01 01 (cid:190) 03 02 (cid:190) 01 (cid:190) 04 02 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 01 01 01 01 01 (cid:190) (cid:190) 01 (cid:190) (cid:190) 01 01 (cid:190) 01 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) 0 0 (cid:190) 0 0 (cid:190) 0 (cid:190) 0 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 0 0 0 0 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) 0 0 (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) –1,00 (cid:190) 0 0 (cid:190) –25,00 0 (cid:190) 0 (cid:190) 0 –1,00 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 0 0 0 0 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) 0 0 (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) –1,00 (cid:190) 0 0 (cid:190) –35,00 –10,00 (cid:190) 0 (cid:190) 0 –2,00 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 0 0 0 0 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) –10,00 –10,00 (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) –10,00 –10,00 (cid:190) –35,00 –10,00 (cid:190) –10,00 (cid:190) 0 –3,00 (cid:190) (cid:190) (cid:190) –10,00 –10,00 –10,00 –10,00 –10,00 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) –10,00 –10,00 (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) –10,00 –10,00 (cid:190) –35,00 –10,00 (cid:190) –10,00 (cid:190) 0 –4,00 (cid:190) (cid:190) (cid:190) –10,00 –10,00 –10,00 –10,00 –10,00 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) –10,00 –10,00 (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (1) Os destinos s(cid:209)o identificados do seguinte modo: 01 todos os pa(cid:146)ses terceiros, 02 outros pa(cid:146)ses terceiros, 03 Estados Unidos da Am(cid:130)rica, Canad(cid:145) e M(cid:130)xico, 04 Su(cid:146)(cid:135)a, Listenstaine e Eslov(cid:130)nia. Nota: As zonas s(cid:209)o as delimitadas pelo Regulamento (CEE) nº 2145/92 da Comiss(cid:209)o (JO L 214 de 30. 7. 1992, p. 20), alterado


title: 2000/735/EY: Komission päätös, tehty 21 päivänä huhtikuuta 1999, Alankomaiden veroviranomaisten suhtautumisesta Philipsin ja Rabobankin väliseen teknologianvuokraussopimukseen (tiedoksiannettu numerolla K(1999) 1122) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (Ainoastaan hollanninkielinen teksti on todistusvoimainen)

eurovoc_concepts:
Netherlands
State aid
application of EU law
bank
electrical engineering
tax relief

text: 24. 11. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 297/13 II (Säädökset, joita ei tarvitse julkaista) KOMISSIO KOMISSION PÄÄTÖS, tehty 21 päivänä huhtikuuta 1999, Alankomaiden veroviranomaisten suhtautumisesta Philipsin ja Rabobankin väliseen teknologian- vuokraussopimukseen (tiedoksiannettu numerolla K(1999) 1122) (Ainoastaan hollanninkielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2000/735/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan 2 kohdan ensim- mäisen alakohdan, on mainittujen artiklojen mukaisesti antanut niille, joiden etua asia koskee, mahdollisuuden esittää huomau- tuksensa, sekä katsoo seuraavaa: I MENETTELYT (1) (2) Vuoden 1997 tammikuussa ja helmikuussa ilmestyneiden lehtiartikkelien perusteella, joissa mainit- tiin, että Alankomaiden veroviranomaiset ovat hyväksyneet teknologianvuokraussopimuksen, joka aiheuttaisi Alankomaiden valtiolle huomattavia mutta tarkemmin määrittelemättömiä menetyksiä, komission tietoon tuli, että Alankomaiden valtio on saattanut myöntää tukea Philipsille ja/tai Rabobankille. Komissio ilmoitti 24 päivänä huhtikuuta 1997 päivätyllä kirjeellä Alankomaiden hallitukselle, että se aloittaa perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn sen tuen johdosta, jota on mahdollisesti myönnetty veroetuna Philipsin ja Rabobankin välisen taitotiedon myynti- ja takai- sinvuokraussopimuksen (jäljempänä ’teknologianvuokraussopimus’) yhteydessä. (3) Komissio ei ole vastaanottanut huomautuksia muilta jäsenvaltioilta tai asianomaisilta kolmansilta. II KUVAUS (4) Vuonna 1992 Philips myi tietyn määrän taitotietoa, jonka tasearvo oli 2,2 miljardia Alankomaiden guldenia, tytäryhtiölleen Electrologicalle. Vastineeksi Philips sai Electrologican osakepääoman ja myönsi lainan seitsemän prosentin vuosikorolla. Electrologica puolestaan vuokrasi Philipsille taito- tietoa ja sai siitä korvauksena Philipsiltä tekijänoikeuspalkkioita. L 297/14 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 24. 11. 2000 (5) (6) (7) (8) (9) Philips ja Rabobank sopivat 30 päivänä marraskuuta 1993, että Philips myy 3 päivänä tammikuuta 1994 omistamansa Electrologican osakkeet Rabobankille. Taitotiedon markkina-arvo oli tuolloin 2,8 miljardia guldenia. Rabobank maksoi Philipsille käteisellä 640 miljoonaa guldenia Electrologican osakepääomasta. Electrologica, jäi Philipsille velkaa 2,2 miljardia guldenia. Philips ja Rabobank sopivat lisäksi, että Philips ja Rabobank ovat kumpikin oikeutettuja saamaan puolet taitotiedon perusteella kolmansille osapuolille myönnettyjen alilisenssien tuotosta. josta tuli kyseisellä hetkellä Rabobankin tytäryhtiö, Philipsin ja Electrologican välisen myynti- ja takaisinvuokraussopimuksen mukaisesti Electrologica maksaa Philipsille vuotuista korkoa 154 miljoonaa guldenia ja Philips maksaa Electrologicalle 140 miljoonan guldenin vuosittaisen tekijänoikeuspalkkion. Lisäksi Rabobankilla on kymmenen vuoden kuluttua siitä, kun se on saanut Electrologican osakkeet, oikeus myydä kyseiset osakkeet 24 kuukauden kuluessa Philipsille 50 miljoonalla guldenilla. Koska Philipsin omistamat Electrologican osakkeet siirtyivät Rabobankille, Electrologica ei ole vero- tettaessa enää osa Philipsiä. Tämä tarkoittaa, että Electrologican verotettavaa voittoa ei enää lasketa osaksi Philipsin verotettavaa voittoa. Siirron jälkeen Electrologicasta tuli verotuksellisesti osa Rabo- bankia, joten Electrologican verotettava voitto lasketettiin kyseisestä hetkestä lähtien osaksi Rabo- bankin verotettavaa voittoa. Kokonaisuutena katsottuna teknologianvuokraussopimus merkitsi sitä, että verotettava voitto siirret- tiin Philipsiltä Rabobankille, koska oikeus taitotiedosta tehtäviin poistoihin siirtyi Philipsiltä Rabo- bankille. Vaihdossa Philips sai Rabobankilta välittömästi käteismaksuna 640 miljoonaa guldenia ja Philips-yhtymän sisäinen velka muutettiin lainaksi Rabobankille, mikä paransi oleellisesti Philipsin tasetta. Sekä Philips että Rabobank ovat yksityisiä yrityksiä. Philipsin osakkeet noteerataan Amsterdamin arvopaperipörssissä, ja Rabobank on osuuskunta. Alankomaiden valtio ei ole Philipsin osakkeen- omistaja eikä osuuskunta Rabobankin jäsen. Näin ollen teknologianvuokraussopimus on yksityisten yritysten välinen liiketoimi. (10) Komissio päätti aloittaa teknologianvuokraussopimuksen tapauksessa perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn seuraavien epäselvyyksien vuoksi: — sen arvioimiseksi, onko Alankomaiden valtiolle koitunut menetyksiä, tarvitaan tietoja poisto- ajoista, poistoprosenteista sekä taitotiedosta tehtävien poistojen perusteista, — taitotiedon arvon korottamiselle 2,2 miljardista 2,8 miljardiin guldeniin ei ollut kunnollisia perusteita, — oliko Philipsillä riittävästi verotettavaa voittoa kyseisinä vuosina, jotta Philips olisi voinut itse käyttää kokonaan hyväkseen taitotiedosta tehtävän poiston, — tarvitaan lisätietoja aineettomien hyödykkeiden myyntiä ja takaisinvuokrausta koskevasta vero- jotta voitaisiin arvioida, ovatko Alankomaiden veroviranomaiset käyttäneet lainsäädännöstä, harkintavaltaa Philipsin ja/tai Rabobankin hyväksi. III ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN HUOMAUTUKSET (11) Komission tiedonanto, jossa ilmoitettiin jäsenvaltioille ja asianomaisille kolmansille mahdollisuudesta esittää huomautuksia, julkaistiin 8 päivänä marraskuuta 1997 Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä (1). Yksikään muu jäsenvaltio tai muu asianomainen kolmas ei ole esittänyt huomautuksia. IV ALANKOMAIDEN HUOMAUTUKSET (12) Alankomaiden hallitus toimitti huomautuksia 28 päivänä lokakuuta 1997 päivätyllä kirjeellä. Alan- komaiden hallituksen mielestä Philipsin ja Rabobankin välisen teknologianvuokraussopimuksen vero- tukseen ei sisältynyt Alankomaiden veroviranomaisten antamaa valtiontukea, koska kyseiset viran- käyttäneet omaiset olivat ainoastaan soveltaneet verolainsäädäntöä eivätkä olleet yleistä (1) EYVL C 338, 8. 11. 1997. 24. 11. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 297/15 harkintavaltaa. Alankomaiden hallitus käsitteli myös tarkemmin komission esittämiä kysymyksiä. Alankomaiden valtiovarainministeriön virkamiesten ja Euroopan komission edustajien 19 päivänä helmikuuta 1998 Haagissa käymän neuvottelun aikana Euroopan komission edustajille annettiin mahdollisuus tutustua luottamuksellisiin asiakirjoihin. Koska joitakin tietoja vielä puuttui, komissio pyysi lisätietoja 24 päivinä huhtikuuta 1998 päivätyllä kirjeellä. Alankomaiden hallitus toimitti kaikki tarvittavat tiedot 29 päivänä huhtikuuta 1998 päivätyllä kirjeellä. (13) Alankomaiden hallitus totesi huomautuksissaan seuraavaa: — Alankomaiden siviili- ja verolainsäädännössä ei ole mitään erityisiä määräyksiä myynnin- ja takaisinvuokrauksen arvioinnista. Myös Alankomaiden korkeimman oikeuden päätöksen (1) mukaan on selvää, että myynti- ja takaisinvuokraustoimet ovat juridisesti päteviä nykyisen Alankomaiden lain mukaan, — koska veroviranomaisten suorittamasta aineettomien hyödykkeiden myynnin ja takaisinvuok- rauksen arvioinnista ei ole olemassa erityisiä sääntöjä, Philipsin ja Rabobankin välistä teknologianvuokraussopimusta täytyy arvioida hyvän liiketavan perusteella, kuten Alankomaiden verolainsäädännössä määrätään. Hyvän liiketavan periaatteen mukaan käyttöomaisuuden omis- taja saa vuosittain vähentää osan hankintamenosta ennen verotettavan tulon vahvistamista. Näin ollen keskeinen kysymys aineettomien hyödykkeiden myynnissä ja takaisinvuokrauksessa on se, kenelle omaisuus tosiasiassa kuuluu: vuokranantajalle vai vuokraajalle? Taitotiedosta koostuvan omaisuuden arviointi on suoritettu siviili- ja verolainsäädännön sekä oikeuden päätöksen perus- teella, — Alankomaiden veroviranomaiset ovat hyväksyneet jo vuonna 1987 eräiden muiden aineettomien hyödykkeiden (tavaramerkkioikeuksien) myynnin ja takaisinvuokrauksen pelkästään voimassa olevien verotussääntöjen perusteella, — taitotiedon kirjanpitoarvo ennen Electrologican omistuksen siirtymistä perustui alennettuun omakustannushintaan, niin että joitakin kustannustekijöitä jätettiin huomioimatta hyvään liiketa- paan perustuvan varovaisuusperiaatteen vuoksi. Alankomaiden lainsäädäntö (2) määrää, että varojen arvona pidetään niiden markkina-arvoa sillä hetkellä, kun tytäryhtiö erotetaan emoyh- tiöstä, jotta piilovarauksia voidaan verottaa. Electrologican taitotiedon markkina-arvo sen siir- tyessä Philipsille määriteltiin siirron hinnoittelua koskevien OECD:n sääntöjen (3) mukaisesti, — Philipsin ja Rabobankin väliset tekijänoikeuspalkkiot ja korot maksetaan kokonaisuudessaan kymmenen vuoden aikana eli sopimuksen voimassaoloaikana. Vuosina 1994 ja 1995 Philipsin Rabobankille maksettavaksi kuuluvista tekijänoikeuspalkkioista on kuitenkin vähennetty Rabo- bankin Philipsille suorittamat käteismaksut, — Aineettomien hyödykkeiden myynnin ja takaisinvuokrauksen arviointia koskevassa Alanko- maiden veroviranomaisten ohjeissa, jotka julkaistiin 22 päivänä elokuuta 1994, esitetään ainoas- taan voimassa olevien verotussääntöjen tulkinta, eikä se muuta verolainsäädäntöä. Lisäksi osoi- tetaan, että määräyksen soveltaminen jälkeenpäin Philipsin ja Rabobankin väliseen teknologian- vuokraussopimukseen ei olisi muuttanut lopputulosta. (14) Nämä perustelut esitettiin kirjeenvaihdossa sekä viranomaisten tavatessa komission edustajia. Alan- komaiden hallitus on toimittanut myöhemmin seuraavat tiedot: — yksityiskohtaiset tiedot poistosäännöistä, joita sovelletaan Philipsiin sekä vastaavasti Rabobankiin, — numerotietoja sekä Philipsin että Rabobankin verotettavasta voitosta vuosina 1990, 1991, 1992 ja 1993, — Philipsin, Rabobankin ja Electrologican välisen teknologianvuokraussopimuksen perustana olevat sopimukset. V ARVIOINTI V. 1 Toimenpiteen tekninen arviointi (15) Komissio ottaa huomioon, että varojen myyntiä ja takaisinvuokrausta käytetään runsaasti rahoitusvä- lineenä sekä yhteisön jäsenvaltioissa että niiden ulkopuolella. Yksi varojen myynnin ja takaisinvuok- rauksen seurauksista on se, että vuokranantajalla, joka on hankkinut varoihin kuuluvan omaisuuden, Jäsenvaltioiden verolainsäädännöstä tehty on yksinoikeus tehdä poistoja varoista verotuksessa. tutkimus osoittaa, että tilanne on tällainen lähes kaikissa jäsenvaltioissa. (1) Asia Keereweer-Sogelease, BNB 1995/116, jossa korkein oikeus päätti, että myynti- ja takaisinvuokraus kirjapainoalalla on Alankomaiden lain mukaista. (2) Yleissäännöt (nro 16) yritysverolain 15 artiklan täydennykseksi. (3) OECD:n kertomus ”Transfer Pricing Guidelines for Multinational Enterprises and Tax Administrations”. L 297/16 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 24. 11. 2000 (16) (17) jonka mukaan aineettomien Komissio on samaa mieltä Alankomaiden hallituksen käsityksestä, hyödykkeiden käyttö ei periaatteessa eroa muiden varojen käytöstä. Aineettomien hyödykkeiden erityisluonteen vuoksi niiden käyttöön voidaan kuitenkin soveltaa erityissääntöjä (1). Tässä mielessä aineettomien hyödykkeiden myyntiä ja takaisinvuokrausta koskevat veroviranomaisten ohjeet eivät ole ristiriidassa yleisen verolainsäädännön kanssa. Electrologican osakepääoman siirryttyä Philipsiltä Rabobankille Electrologica ei ole enää verotukselli- sesti osa Philipsiä. Näin ollen Electrologican verotettavaa voittoa ei enää sisällytetä Philipsin verotetta- vaan voittoon. Siirron jälkeen Electrologicasta on tullut verotuksellisesti osa Rabobankia, joten siitä lähtien Electrologican verotettava voitto sisällytetään Rabobankin verotettavaan voittoon. Lisäksi teknologianvuokraussopimuksella on vielä muita seurauksia. Ensinnäkin yksinoikeus tehdä poistoja taitotiedosta (verovähennyksenä) on siirtynyt Philipsiltä Rabobankille. Teknologianvuokraussopimus vähentää näin ollen Rabobankin verotettavaa voittoa ja kasvattaa Philipsin verotettavaa voittoa, joten Rabobank maksaa vähemmän veroja ja Philips enemmän veroja siihen verrattuna, millainen tilanne olisi ollut ilman teknologianvuokraussopimusta. Toisaalta Philips tekee teknologianvuokraussopi- muksen seurauksena taitotiedosta 600 miljoonan guldenin (verotettavan) kirjanpidollisen voiton, jota Philips ei olisi tehnyt ilman Electrologican myyntiä Rabobankille. (18) Alankomaiden veroviranomaiset ovat toimittaneet kaikki tiedot, joten komissio on voinut varmuu- della todeta, että Philipsillä ja Rabobankilla ei ollut vähennyskelpoisia tappioita solmittaessa teknolo- gianvuokraussopimusta. Philipsin ja Rabobankin vuosien 1990, 1991, 1992 ja 1993 verotettavaa voittoa koskevien numerotietojen perusteella komissio on päätellyt, että Philipsillä ja Rabobankilla molemmilla on ollut mahdollisuus hyötyä täysin taitotiedosta tehtävästä poistosta. Lisäksi sekä Philipsin että Rabobankin voitto-odotukset ovat olleet hyvin lupaavia. Kaikki muutokset, joita verotettavassa voitossa tapahtuu teknologianvuokraussopimuksen seurauksena, aiheuttavat vastaa- vasti muutoksen valtion kokonaisverotuloissa. (19) Yksityiskohtaisemmin kuvattuna Philipsin ja Rabobankin verotettavassa voitossa tapahtuu seuraavia muutoksia, ja samalla muutoksia tapahtuu myös valtion verotuloissa (ks. myös jäljempänä oleva taulukko): — ilman Electrologican myyntiä Rabobankille Philips olisi voinut suorittaa taitotiedosta 2,2 miljardin guldenin kirjanpitoarvoon perustuvat tasapoistot neljän vuoden aikana. Electrologican myynnin myötä Philipsin verotettava voitto kasvaa neljän vuoden aikana 550 miljoonaa guldenia vuodessa, ja summasta peritään veroa 35 prosenttia, — sen jälkeen kun Electrologica on myyty Rabobankille, verotuksessa tehtävät poistot perustuvat 2,8 miljardin guldenin kirjanpitoarvoon. Ensimmäisten kuuden vuoden aikana taitotiedosta tehdään poistoja jäljellä olevan kirjanpitoarvon perusteella, minkä jälkeen taitotiedosta tehdään tasapoistot neljässä vuodessa. Taitotiedosta tehtävät poistot vähentävät Rabobankin verotettavaa voittoa ensimmäisenä vuonna 700 miljoonaa guldenia (25 prosenttia 2,8 miljardista), toisena vuonna 525 miljoonaa guldenia (25 prosenttia 2,1 miljardista), ja niin edelleen, kunnes kymme- nentenä vuonna vähennys on 125 miljoonaa guldenia veroprosentin ollessa 35 (2), — Philipsin ja Rabobankin väliset tekijänoikeuspalkkiot ja korot maksetaan kymmenen vuoden aikana, joka on sopimuksen voimassaoloaika. Sikäli kun Philipsin Rabobankille maksamista tekijänoikeuskorvauksista vähennetään Rabobankin Philipsille suorittamat käteismaksut, varsi- naista rahan siirtoa ei tapahdu (vaihtojärjestely), — Philips ja Rabobank ovat sopineet, että Philipsin Rabobankille antama 2,2 miljardin guldenin laina voidaan maksaa pois sopimuskauden lopussa. Lainan siirtämisellä ei ole Alankomaissa voimassa olevan oikeuskäytännön perusteella verotuksellisia vaikutuksia (3), — Kaikki Electrologican taitotiedon alilisensseistä kolmansilta osapuolilta saamat tulot jaetaan sopi- muksen voimassaoloaikana tasan Philipsin ja Rabobankin kesken, ja niitä verotetaan 35 prosentin verokannalla. Saatujen tietojen perusteella voidaan päätellä, että näitä tuloja on odotettavissa sopimuksen voimassaoloajan jälkipuoliskolla (vuodesta 1999). (1) Komission asetus (ETY) N:o 556/88, annettu 30 päivänä marraskuuta 1988, perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta taitotietoa koskevien lisenssisopimusten ryhmiin (EYVL L 61, 4. 3. 1989, s. 2). (2) Alankomaiden hallitus perusteli eroja Philipsin ja Rabobankin poistosäännöissä sillä, että taitotiedolla on Philipsin tapauksessa oleellisesti erilainen rooli kuin Rabobankin tapauksessa, jolle se oli ainoastaan rahoitusvarallisuutta. (3) BNB 1969/202, ja BNB 1978/140 velkojan osalta ja BNB 1993/237 velallisen osalta. 24. 11. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 297/17 (20) Taulukon 1 ensimmäisestä sarakkeesta näkyy Rabobankin verotettavan voiton kasvu, joka aiheutuu Philipsin Electrologicalle maksamista koroista. Toisesta ja kolmannesta sarakkeesta käy ilmi, kuinka Rabobankin verotettava voitto pienenee Philipsille maksettavien korkojen ja Electrologican taitotie- dosta tehtävien poistojen seurauksena. Neljännestä sarakkeesta käy ilmi, kuinka Philipsin verotettava voitto vähenee tekijänoikeuspalkkioiden maksamisen seurauksena. Seuraavista kolmesta sarakkeesta käy ilmi, kuinka Philipsin verotettava voitto kasvaa Electrologican maksamien korkojen, taitotiedosta jonka Philips sai tehtävien poistojen menetyksen sekä sen kirjanpidollisen voiton seurauksena, myytyään Electrologican Rabobankille. Taulukon 1 viimeisestä sarakkeesta käyvät ilmi lopulliset muutokset verotettavassa voitossa. Taulukon 1 alin rivi osoittaa muutosten käyvän arvon vuoden 1994 verotettavassa voitossa. Taulukosta 2 käyvät ilmi verotettavassa voitossa tapahtuneiden muutosten vaikutukset verotuloihin, kun verokanta on 35 prosenttia. (21) Kuten taulukosta 2 selviää, teknologianvuokraussopimuksen seurauksena kokonaisverotulot kasvavat lyhyellä aikavälillä ja vähenevät pitkällä aikavälillä. Verotulojen muutokseen kyseisenä aikana vaikuttaa kaksi tekijää. Ensinnäkin vuonna 1994 tapahtuneen Electrologican Rabobankille siirty- misen seurauksena Philips purki taitotietoon liittyviä piilovarauksia, ja niitä verotetaan heti kyseisenä vuonna. Toiseksi taitotiedosta tehtävät poistot lykkääntyvät tietyssä määrin Philipsiä ja Rabobankia koskevien poistosääntöjen erojen seurauksena. Mahdolliset alilisensseistä saatavista tuloista johtuvat verotulot on jätetty tarkastelun ulkopuolelle. Kokonaisverotulojen kannalta ei ole merkitystä, saako tulot Philips (jos taitotietoa ei olisi myyty Rabobankille) vai jaetaanko tulot Philipsin ja Rabobankin kesken (kuten Philips ja Rabobank ovat sopineet teknologianvuokraussopimuksessa). Taulukko 1 Verotettavan voiton muutokset teknologianvuokraussopimuksen seurauksena (1994 = vuosi 1) Rabobank Philips Yhteensä Vuosi Tekijänoik. Korot Poistot Tekijänoik. Korot Poistot Kirjanpitoarvo 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 140 140 140 140 140 140 140 140 140 140 – 154 – 700 – 140 – 154 – 525 – 140 – 154 – 394 – 140 – 154 – 295 – 140 – 154 – 220 – 140 – 154 – 166 – 140 – 154 – 125 – 140 – 154 – 125 – 140 – 154 – 125 – 140 – 154 – 125 – 140 154 154 154 154 154 154 154 154 154 154 550 550 550 550 — — — — — — 600 + 450 — — — — — — — — — + 25 + 156 + 255 – 220 – 166 – 125 – 125 – 125 – 125 Nykyarvo (vuonna 1 = 1994, diskonttokorko 1,06): 1 1 031 – 1 133 – 2 279 – 1 031 1 133 1 906 + 566 + 193 L 297/18 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 24. 11. 2000 Taulukko 2 Verotulojen muutokset (verokanta 35 %) teknologianvuokraussopimuksen seurauksena (1994 = vuosi 1) Rabobank Philips Yhteensä Vuosi Tekijänoik. Korot Poistot Tekijänoik. Korot Poistot Kirjanpitoarvo 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 49 49 49 49 49 49 49 49 49 49 – 54 – 54 – 54 – 54 – 54 – 54 – 54 – 54 – 54 – 54 – 245 – 184 – 138 – 103 – 77 – 58 – 44 – 44 – 44 – 44 – 49 – 49 – 49 – 49 – 49 – 49 – 49 – 49 – 49 – 49 54 54 54 54 54 54 54 54 54 54 192 192 192 192 — — — — — — 210 + 157 — — — — — — — — — + 8 + 54 + 89 – 77 – 49 – 44 – 44 – 44 – 44 Nykyarvo (vuonna 1 = 1994, diskonttokorko 1,06): 1 411 – 452 – 798 – 411 452 667 198 + 68 (22) Teknologianvuokraussopimusta voidaan pitää edullisena Alankomaiden valtion talouden kannalta siinä mielessä, että verotulot saadaan aikaisemmin kuin muussa tapauksessa. Tämän edun arvo vuonna 1994 Alankomaiden valtiolle on 68 miljoonaa guldenia, jos diskonttokorkona on 1,06 (1). joka maksaa teknologianvuok- Rabobankin saaman veroedun maksaa kokonaisuudessaan Philips, raussopimuksen johdosta enemmän veroja. Rabobankin saamaa veroetua voidaan pitää osana summaa, jonka Philips maksaa Rabobankin rahoituspalveluista. (23) Alankomaan virkamiesten aikanaan tekemissä arvioissa, kuten mainittiin lehtiartikkeleissa, joissa viitattiin valtion taloudelle aiheutuneisiin kustannuksiin, ei ole otettu huomioon teknologianvuok- raussopimuksen Philipsille aiheuttamia veroseuraamuksia. V. 2 EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan soveltaminen teknologianvuokraus- sopimuksen verotuskohteluun (24) Teknologianvuokraussopimusta täytyy arvioida EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan perusteella. Jotta teknologianvuokraussopimukseen sisältyisi valtiontuen piirteitä, sen pitäisi tuottaa hyötyä Alankomaiden valtion varojen kustannuksella. Jotta etua voitaisiin pitää valtiontukena, sen pitäisi lisäksi olla erityistä tai valikoivaa siinä mielessä, että tietyt yritykset tai tuotannonalat hyötyi- sivät siitä. Lisäksi täytyisi todeta, että jäsenvaltioiden väliselle kilpailulle ja kaupalle olisi aiheutunut haittaa. a) Vaikutus kauppaan (25) Kuten menettelyä aloitettaessa mainittiin, Philips ja Rabobank molemmat toimivat yhteisön markki- noilla. Jos näille yrityksille myönnetään tukea, kyseinen tuki parantaa niiden tavaroiden ja palvelujen kilpailuasemaa. Tässä tapauksessa myös muista jäsenvaltioista tulevien kilpailijoiden olisi vaikeampi kilpailla Alankomaissa näiden yritysten kanssa. Näin ollen Philipsille ja/tai Rabobankille myönnettävä tuki vaikuttaisi haitallisesti jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. (1) Käytettäessä alempaa diskonttokorkoa Alankomaiden valtion hyöty jäisi pienemmäksi. 24. 11. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 297/19 b) Harkintavallan käytön mahdollinen valikoivuus (26) (27) (28) Talouden toimijoiden harkinnanvarainen kohtelu voi tarkoittaa, että yleisten verotussääntöjen yksit- täinen soveltaminen saa erityistoimenpiteen piirteitä (1). Sen osalta, ovatko Alankomaiden verovira- nomaiset käyttäneet harkintavaltaa antaakseen etuja Philipsille ja/tai Rabobankille vai ainoastaan soveltaneet yleisiä verotussääntöjä, komissio katsoo seuraavaa: Sen olettamuksen puolesta, että Alankomaiden veroviranomaiset olisivat tietyssä määrin käyttäneet harkintavaltaa Philipsin ja/tai Rabobankin eduksi, puhuu se, että Alankomaiden hallitus on sekaan- tunut tähän asiaan. Tähän sekaantumiseen vaikuttaa samalla olevan syynä Philipsin painostus, jotta veroviranomaisten pitkäaikainen konflikti saataisiin päättymään. Tämä konflikti liittyi verolainsää- dännön tulkintaan ja esti sen, että lopullista päätöstä suoritetun toimenpiteen verotuksellisista seuraamuksista ei voitu antaa. Koska Alankomaiden siviili- ja verolainsäädäntö eivät sisällä erityisiä säännöksiä veroviranomaisten suorittamasta myynti- ja takaisinvuokraussopimusten arvioinnista, arvioinnissa täytyi käyttää perus- tana hyvän liiketavan yleistä periaatetta, joka esitetään Alankomaiden verolainsäädännössä. Kun harkitaan sitä, voidaanko hyvän liiketavan periaatetta soveltaa Philipsin ja Rabobankin väliseen teknologianvuokraussopimukseen, keskeiseksi kysymykseksi nousee, onko Rabobank tosiasiassa taitotiedosta muodostuvan omaisuuden ainoastaan Electrologican osakepääoman siirron saanut myötä ja onko Rabobank siten oikeutettu tekemään poistoja taitotiedosta (2). Jotta tietty taho voitaisiin katsoa omistajaksi, on tarpeen, että varoihin liittyy tiettyjä riskejä. Rabobankilla on oikeus taitotiedon arvonnousuun sopimuksen päättyessä sekä puoleen alilisensseistä saatavista tuloista. Komissio katsoo käytettävissä olevien tietojen perusteella, että tämä on Alankomaiden lainsäädännön ja oikeuskäytännön nojalla riittävää riskin toteamiseksi ja että tässä on siten kysymys omistamisesta. (29) Myös Alankomaiden veroviranomaisten elokuussa 1994 julkaisemien aineettomien hyödykkeiden myynti- ja takaisinvuokraussopimuksia koskevien ohjeiden määräykset koskevat pääasiassa omista- juutta. Ohjeisiin sisältyvät Alankomaiden lainsäädännön tulkinnan suuntaviivat, eivätkä ne muuta lakia. Koska ohjeet on julkaistu vasta teknologianvuokraussopimuksen solmimisen jälkeen, voidaan ainoastaan vielä selvittää, täyttääkö teknologianvuokraussopimus ohjeiden määräykset jälkikäteen. Testin tulos ei mitätöi jonka mukaan yleisiä verotussääntöjä on noudatettu. johtopäätöstä, (30) Ohjeiden mukaan aineettomien hyödykkeiden myyntiä ja takaisinvuokrausta arvioitaessa sovelletaan viittä seuraavaa kriteeriä: 1) Alkuperäinen omistaja ei saa pidättää itsellään yksinoikeutta hyödykkeiden käyttöön, ja tässä yhteydessä on merkittävää, kenellä on vuokrakauden päättyessä todellinen päätösvalta aineetto- miin hyödykkeisiin. 2) Vuokrakauden täytyy olla lyhyempi kuin aineettomien hyödykkeiden käyttöikä. 3) Poistojen täytyy olla suhteessa tekijänoikeuspalkkioihin, ja niissä täytyy ottaa huomioon asianmu- kainen jäännösarvo. 4) Siirtohinnalla täytyy olla objektiivinen perusta, ja veroviranomaisten täytyy voida tarkastaa asia. 5) Vuokranantajan saamien tekijänoikeuspalkkioiden ja muiden etuisuuksien täytyy olla riittäviä, jotta vuokranantaja saisi hyvityksen poistoista ja koroista. (31) Lisäksi ohjeiden mukaan kriteerejä 1, 2 ja 5 ei tarvitse täyttää kokonaan, jos tietyn kriteerin täyttämättä jättäminen hyvitetään täyttämällä paremmin toisen kriteerin vaatimukset. Yleisesti ottaen kyseiset viisi kriteeriä täytyy täyttää riittävällä tavalla. (1) Komission tiedonanto valtiontukisääntöjen soveltamisesta yritysten välittömään verotukseen (EYVL C 384, 10. 12. 1998, s. 3). (2) Se, että taitotieto on aineeton hyödyke, ei estä sen siirtoa. L 297/20 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 24. 11. 2000 (32) Kyseisten kriteerien soveltaminen Philipsin ja Rabobankin väliseen teknologianvuokraussopimukseen on johtanut seuraavaan tulokseen: 1) Philipsillä on takaisinvuokrauksen osalta periaatteessa yksinoikeus. Sopimuksessa kuitenkin määrätään erityisesti sellaisesta mahdollisuudesta, että Philips hyödyntää taitotetoa myöntämällä kolmansille osapuolille alilisenssejä. Siinä tapauksessa, että Philips myöntää kolmansille osapuo- lille alilisenssejä, sopimus määrää, että Rabobankilla on oikeus 50 prosenttiin Philipsin saamista tuloista. Sekä Philipsin että Rabobankin keskinäisten etujen mukaista on myöntää alilisenssejä. Philips on toteuttanut suuren organisaatiouudistuksen, jonka myötä se on keskittynyt jälleen ydintoimintoihin ja jossakin tapauksissa sulkenut kokonaisia tuotantolinjoja. Tästä syystä Philips on asianosaisena myönnettäessä alilisenssejä kolmansille osapuolille. Vastaanotetuista tiedoista voidaan edelleen päätellä, että taitotietoon liittyvien alilisenssien myöntäminen on Philipsille hyvin tavallista. Ohjeissa määrätään edelleen erityisesti, että kysymys siitä, kenellä on vuokrakauden lopussa todellinen päätösvalta aineettomista hyödykkeistä, on tärkeä, kun määritellään, sisältyykö sopi- mukseen yksinoikeus. On selvää, että tämä päätösvalta on Rabobankilla. Kuten aikaisemmin mainittiin, Rabobankilla on ainoastaan oikeus, mutta ei velvollisuutta, myydä Electrologican osakepääoma takaisin Philipsille vuokrakauden lopussa. Lisäksi Rabobank voi purkaa Philipsin ja Electrologican välisen takaisinvuokraussopimuksen 1 päivästä tammikuuta 2004 lähtien. 2) Vuokrasopimuksen kestoaika on kymmenen vuotta. Komissiolla ei ole syytä olettaa, että taito- tiedon odotettavissa oleva käyttöikä on lyhyempi kuin vuokra-aika. 3) Rabobankin kymmenen vuoden aikana suorittamat poistot katsotaan normaaleiksi sen valossa, mikä on taitotiedon rahoituksellinen merkitys Rabobankille. 4) Taitotiedon siirtohinta perustuu siirron hinnoittelua koskeviin OECD:n ohjeisiin. Lisäksi Alanko- maiden veroviranomaiset ovat aikaisemmin tarkistaneet ja hyväksyneet taitotiedon siirtohinnan noudattaen tuolloin Alankomaissa tällaisissa tapauksissa sovellettavaa alennetun omakustannus- hinnan periaatetta. Komissio katsoo, että OECD:n ohjeet ovat käyttökelpoinen perusta arvioi- taessa taitotietoa. 5) Kun otetaan huomioon kaupallinen nettolaskelma, Rabobankin voidaan katsoa solmineen talou- dellisesti vastuullisen sopimuksen. Lisäksi sekä Philipsillä että Rabobankilla on mahdollisuus saada lisätuloja myönnettävistä alilisensseistä ja mahdollisesta arvonnoususta vuokrakauden lopussa. Komissio on tullut sellaisen johtopäätökseen, että Philipsin ja Rabobankin välisen teknologianvuok- jotka Alanko- raussopimuksen voidaan jälkeenpäin katsoa riittävässä määrin täyttävän kriteerit, maiden veroviranomaiset ovat esittäneet aineettomien hyödykkeiden myyntiä ja takaisinvuokrausta koskevissa ohjeissa. Pääasiallisesti hyödykkeen omistajuutta koskevien kriteerien lisäksi ohjeet edellyttävät, että aineetto- mien hyödykkeiden myynnille ja takaisinvuokraukselle on taloudellinen syy, jotta vältettäisiin aineet- tomien hyödykkeiden myynnin ja takaisinvuokrauksen väärinkäyttö veronkiertoon. Taloudellisena syynä teknologianvuokraussopimukseen oli Philipsille se, että yhtiön (lyhytaikainen) rahoitustilanne ja tase paranivat, kun taas Rabobankin etujen mukaista oli vaihtaa lyhytaikaista rahoitusta pitkäaikaiseen. Tärkeimpänä syynä Philipsin ja Rabobankin väliseen teknologianvuokraus- sopimukseen vaikuttaa olleen Philipsin kiireellinen käteisen tarve. Koska Philipsin maksuvalmius oli liian heikko, Philipsillä oli riski menettää AA-luokituksensa lainanottajana. Philipsin taustalla oleva rahoituskonsortio ei ollut enää valmis rahoittamaan Philipsiä. Siksi piilovarausten muuttaminen rahaksi oli Philipsille viimeinen pelastuskeino. Se, että Alankomaiden veroviranomaiset olivat hyväksyneet aineettomien hyödykkeiden myynnin ja takaisinvuokrauksen jo vuonna 1987, antaa vielä lisää tukea sille päätelmälle, että Alankomaiden veroviranomaiset ovat soveltaneet teknologianvuokraussopimuksen tapauksessa pelkästään yleistä verolainsäädäntöä. Toinen tapa todeta se, että yleistä verolainsäädäntöä on sovellettu, on selvittää, onko aineettomien hyödykkeiden myynti ja takaisinvuokraus ollut kyseisenä aikana mahdollista samalla tavalla myös jotka ovat Philipsin muille yrityksille. Alankomaiden hallitus on toimittanut luettelon yrityksistä, tapauksen jälkeen käyttäneet aineettomien hyödykkeiden myyntiä ja takaisinvuokrausta kassatilan- teensa parantamiseksi. Nämä toimenpiteet ovat tapahtuneet sekä ennen Philipsin ja Rabobankin välistä sopimusta että sen jälkeen. Lisäksi lehtiartikkelien perusteella voidaan päätellä, että myös muut Philipsiin verrattavissa olevat yritykset ovat olleet sillä kannalla, että myynti ja takaisinvuokraus on niille mahdollista. (33) (34) (35) (36) (37) 24. 11. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 297/21 (38) Lisäksi tässä esitettyä taloudellista syytä ei voida asettaa kyseenalaiseksi sen perusteella, että tämän myynnin ja takaisinvuokrauksen seurauksena olisi mahdollisesti saatu veroetuja, koska kuten V. 1 kohdassa osoitettiin, ei voida olettaa, että valtiolle koituisi nyt verotulojen menetyksiä. Päinvastoin, tuloksena on verotulojen kasvu 68 miljoonalla guldenilla (diskontattu summa vuonna 1994). c) Valtion varojen käyttö (39) Kuten 38 kappaleessa osoitetaan, teknologianvuokraussopimuksen verotuskohtelu ei aiheuta mene- tyksiä valtiolle. VI PÄÄTELMÄ (40) Komissio päättelee yllä esitettyjen seikkojen perusteella, että koska Alankomaiden viranomaiset eivät ole myöntäneet Philipsille eivätkä Rabobankille veroetuja Alankomaiden valtion varoista käyttäen verolainsäädännön osalta harkintavaltaa, yksikään Philipsin ja Rabobankin välisen teknologianvuok- raussopimuksen osapuoli ei ole saanut 92 artiklan 1 kohdan mukaista valtiontukea, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Alankomaiden veroviranomaisten verotuskohteluun Philipsin ja Rabobankin välisen teknologianvuokraus- sopimuksen tapauksessa ei sisälly EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan mukaista valtiontukea. Tämä päätös on osoitettu Alankomaiden kuningaskunnalle. 2 artikla Tehty Brysselissä 21 päivänä huhtikuuta 1999. Komission puolesta Karel VAN MIERT Komission jäsen


title: 2000/735/CE: Decisión de la Comisión, de 21 de abril de 1999, sobre el tratamiento dado por las autoridades fiscales neerlandesas al acuerdo technolease entre Philips y Rabobank [notificada con el número C(1999) 1122] (Texto pertinente a efectos del EEE) (El texto en lengua neerlandesa es el único auténtico)

text: 24. 11. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 297/13 II (Actos cuya publicación no es una condición para su aplicabilidad) COMISIÓN DECISIÓN DE LA COMISIÓN de 21 de abril de 1999 sobre el tratamiento dado por las autoridades fiscales neerlandesas al acuerdo technolease entre Philips y Rabobank [notificada con el número C(1999) 1122] (El texto en lengua neerlandesa es el único auténtico) (Texto pertinente a efectos del EEE) (2000/735/CE) LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, el primer párrafo del apartado 2 de su artículo 93, Después de haber emplazado a los interesados para que presentaran sus observaciones, de conformidad con el citado artículo, Considerando lo siguiente: I. PROCEDIMIENTO (1) (2) Por medio de artículos de prensa de enero y febrero de 1997, en los que se informaba de que las autoridades fiscales neerlandesas habían aceptado un acuerdo technolease que iba a acarrear un perjuicio considerable, aunque no cuantificado, para la Hacienda neerlandesa, la Comisión tuvo conocimiento de que los Países Bajos posiblemente habían concedido ayudas a Philips o Rabobank, o a ambas empresas, en el marco de un acuerdo technolease. Por carta de 24 de abril de 1997, la Comisión comunicó al Gobierno neerlandés su decisión de incoar el procedimiento establecido en el apartado 2 del artículo 93 del Tratado CE contra una ayuda posiblemente otorgada en forma de beneficio fiscal en el marco de un acuerdo relativo a la venta y posterior arrendamiento financiero de conocimientos técnicos (know-how) al propio vendedor, suscrito entre Philips y Rabobank, llamado en adelante «acuerdo technolease». (3) La Comisión no ha recibido observaciones de otros Estados miembros ni de terceros interesados. II. DESCRIPCIÓN (4) En 1992, Philips vendió conocimientos técnicos por un valor contable de 2 200 millones de florines neerlandeses a su filial Electrologica. Philips obtuvo, a cambio, las participaciones de Electrologica y le concedió un préstamo a un tipo de interés anual del 7 %. Electrologica, a su vez, cedió los conocimientos técnicos en leasing a Philips y recibió por ello un canon de su matriz. L 297/14 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 24. 11. 2000 (5) (6) (7) (8) (9) El 30 de noviembre de 1993, Philips y Rabobank acordaron que, el 3 de enero de 1994, la primera vendería a la segunda sus participaciones en Electrologica. El valor de mercado de los conocimientos técnicos ascendía entonces a 2 800 millones de florines neerlandeses. Rabobank pagó a Philips 640 millones de florines neerlandeses en efectivo por las participaciones de Electrologica. Philips conservó sus créditos de 2 200 millones de florines neerlandeses frente a Electrologica, que en ese momento pasó a ser filial de Rabobank. Además, Philips y Rabobank acordaron que Philips tendría derecho a la mitad de los futuros ingresos en concepto de sublicencias a terceros para la explotación de los conocimientos técnicos, en tanto que Rabobank obtendría la otra mitad. El acuerdo de venta y posterior arrendamiento financiero entre Philips y Electrologica establecía un pago anual en concepto de intereses de 154 millones de florines neerlandeses por parte de Electrologica a Philips, y el pago de un canon anual de 140 millones de florines neerlandeses por parte de Philips a Electrologica. Además, una vez transcurridos diez años desde su adquisición de las participaciones de Electrologica, Rabobank dispondrá de un plazo de 24 meses para volver a venderlas a Philips por 50 millones de florines neerlandeses. Tras la cesión a Rabobank de las participaciones de Philips en Electrologica, ésta ya no forma parte, a efectos fiscales, de Philips. Esto significa que los beneficios imponibles de Electrologica ya no se consolidan con los de Philips. Tras la cesión, Electrologica pertenece, a efectos fiscales, a Rabobank, de modo que sus beneficios imponibles se consolidan, desde esa fecha, con los de Rabobank. Visto en su conjunto, el acuerdo technolease implica el traslado de los beneficios imponibles del sujeto pasivo Philips al sujeto pasivo Rabobank, puesto que el derecho exclusivo de amortización de los conocimientos técnicos se desplaza de Philips a Rabobank. A cambio, Philips recibe de Rabobank un pago inmediato de 640 millones de florines neerlandeses en efectivo, y los créditos en el seno del grupo Philips se convierten en préstamo a Rabobank, lo que representa una mejora sustancial en las cifras del balance de Philips. Tanto Philips como Rabobank son empresas privadas. Philips cotiza en la bolsa de Amsterdam y Rabobank es una sociedad cooperativa. El Estado neerlandés no es accionista de Philips ni socio de la cooperativa Rabobank. Por ello, el acuerdo technolease constituye una transacción comercial entre empresas privadas. (10) La Comisión ha decidido incoar el procedimiento establecido en el apartado 2 del artículo 93 del Tratado CE en lo relativo al acuerdo technolease debido a las siguientes incertidumbres: — para evaluar si se ha sustraído dinero a la Hacienda neerlandesa, era necesario disponer de datos sobre los plazos y porcentajes de amortización y sobre la base para la amortización de los conocimientos técnicos, — no existía tal base para el incremento del valor de los conocimientos técnicos de 2 200 millones a 2 800 millones de florines neerlandeses, — no estaba claro si los beneficios imponibles de Philips en los ejercicios en cuestión eran suficientes para que la propia Philips pudiera aprovechar plenamente la amortización de los conocimientos técnicos, — hacía falta más información sobre la normativa fiscal en lo relativo a la venta y posterior arrendamiento financiero de activos inmateriales para poder evaluar si las autoridades fiscales neerlandesas han hecho uso de algún poder discrecional en beneficio de Philips o Rabobank. III. OBSERVACIONES DE LOS INTERESADOS (11) La Comunicación de la Comisión por la que se brindaba a los demás Estados miembros y otros interesados la posibilidad de presentar sus observaciones se publicó el 8 de noviembre de 1997 en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas (1). No se recibieron observaciones de los demás Estados miembros ni de otros interesados. IV. COMENTARIOS DE LOS PAÍSES BAJOS (12) El Gobierno neerlandés formuló sus comentarios por carta de 28 de octubre de 1997. En opinión del Gobierno neerlandés, el tratamiento fiscal del acuerdo technolease entre Philips y Rabobank no contiene ningún elemento de ayuda estatal por parte de las autoridades fiscales neerlandesas, dado que éstas simplemente aplicaron la normativa fiscal general y no hicieron uso de poder discrecional alguno. Por lo demás, el Gobierno neerlandés abordó específicamente las preguntas que le había planteado la Comisión. Con motivo de un encuentro entre funcionarios del Ministerio de Hacienda neerlandés y representantes de la Comisión Europea, celebrado en La Haya el 19 de febrero de 1998, (1) DO C 338 de 8. 11. 1997. 24. 11. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 297/15 los representantes de la Comisión tuvieron la oportunidad de consultar documentos confidenciales. Como aún faltaban algunos datos, la Comisión solicitó información adicional mediante carta de 24 de abril de 1998. El Gobierno neerlandés respondió por carta de 29 de abril de 1998, en la que facilitaba todos los datos necesarios. (13) En sus observaciones, el Gobierno neerlandés exponía lo siguiente: — el Derecho civil y fiscal de los Países Bajos no contiene disposiciones particulares sobre la valoración de las transacciones de venta y posterior arrendamiento financiero. Con todo, la jurisprudencia del Tribunal Superior (Hoge Raad) (1) de los Países Bajos no deja lugar a dudas en cuanto a que tales transacciones son jurídicamente admisibles con arreglo al Derecho neerlandés actual, — como no existían disposiciones particulares sobre la valoración de transacciones de venta y posterior arrendamiento de activos inmateriales, el acuerdo technolease entre Philips y Rabobank se ha de evaluar a la luz del principio del buen uso comercial («goed-koopmansgebruik»), según se establece en la legislación fiscal neerlandesa. Conforme a dicho principio, el propietario (econó- mico) de bienes de capital fijo puede deducir todos los años una parte del precio de adquisición para determinar sus ingresos imponibles. Por ello, la pregunta clave en el caso de la venta y posterior arrendamiento financiero de activos inmateriales es saber quién es el propietario (económico) real, el arrendador o el arrendatario. La evaluación de la propiedad (económica) de los conocimientos técnicos se realizó con arreglo al Derecho civil y fiscal y en consonancia con la jurisprudencia, — en 1987, las autoridades fiscales neerlandesas ya habían autorizado otro caso de venta y arrendamiento financiero de activos inmateriales (derechos de marca), basándose meramente en la interpretación de la normativa fiscal existente, — el valor contable de los conocimientos técnicos antes del traspaso de Electrologica se basaba en el precio de coste (kostprijs-minus), excluyendo algunos elementos de coste en razón del principio de prudencia que se deriva del principio del buen uso comercial. La legislación neerlandesa (2) establece que los activos se han de valorar conforme a su valor de mercado en el momento en que la filial se separa de la entidad fiscal de la que formaba parte, de modo que a la hora de determinar la base imponible puedan tenerse en cuenta las reservas tácitas. El valor de mercado de los conocimientos técnicos de Electrologica en el momento de su cesión a Philips se estableció sobre la base de las directrices de la OCDE sobre precios de transferencia (3), — los pagos de cánones e intereses entre Philips y Rabobank durante los diez años de vigencia del acuerdo se realizarán en su integridad. Sin embargo, en 1994 y 1995 los pagos de los cánones que Philips adeudaba a Rabobank se compensaron con los pagos en efectivo de Rabobank a Philips, — la circular que contenía disposiciones para la valoración por parte de las autoridades fiscales neerlandesas de la venta y posterior arrendamiento financiero de activos inmateriales, publicada el 22 de agosto de 1994, simplemente contenía una interpretación de la normativa fiscal vigente, pero no una modificación de tal normativa. Además, se afirma que la aplicación a posteriori de tal circular al acuerdo technolease entre Philips y Rabobank no ha tenido incidencia en el resultado. (14) Estos argumentos se expusieron en la correspondencia remitida, así como en la reunión con representantes de la Comisión. El Gobierno neerlandés ha proporcionado, además, los datos siguientes: — información detallada sobre las normas de amortización aplicables a Philips y Rabobank, — cifras sobre los beneficios imponibles de Philips y Rabobank en 1990, 1991, 1992 y 1993, — los contratos en que se basa el acuerdo technolease entre Philips, Rabobank y Electrologica. V. 1. Evaluación técnica de la transacción V. EVALUACIÓN (15) En su valoración, la Comisión tiene en cuenta que la venta y posterior arrendamiento financiero de activos se utiliza a menudo como instrumento de financiación tanto en los Estados miembros de la Comunidad como fuera de la Comunidad. Una de las consecuencias de la venta y posterior arrendamiento financiero de activos es que el arrendador, que adquiere la propiedad (económica) de los activos, tiene el derecho exclusivo de amortizarlos con fines fiscales. Un estudio de la legislación fiscal en los Estados miembros lleva a la conclusión de que esto es así en casi todos los Estados miembros. (1) Véase el asunto Keereweer-Sogelease, BNB 1995/116, en el que el Tribunal Superior sentenció que la venta y poste- rior arrendamiento financiero de prensas de imprimir era legal conforme a la legislación neerlandesa. (2) Condiciones estándar (no 16) con las que se complementa el artículo 15 de la Ley del impuesto de sociedades (Wet Vennootschapbelasting). (3) Informe de la OCDE: «Transfer Pricing Guidelines for Multinational Enterprises and Tax Administrations». L 297/16 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 24. 11. 2000 (16) La Comisión comparte la afirmación del Gobierno neerlandés de que la explotación de activos inmateriales no difiere, en principio, de la explotación de otros activos. Con todo, dadas las particularidades de los activos inmateriales, es posible que se les apliquen condiciones especiales (1). En este sentido, la publicación por parte de las autoridades fiscales de la circular con disposiciones relativas a la venta y posterior arrendamiento financiero de activos inmateriales no entra en conflicto con la aplicación de la normativa fiscal general. (17) A raíz de la cesión a Rabobank de las participaciones de Philips en Electrologica, ésta deja de formar parte de Philips a efectos fiscales. Ello significa que los beneficios imponibles de Electrologica ya no se consolidan con los de Philips. Tras la cesión, Electrologica pertenece, a efectos fiscales, a Rabobank, de modo que sus beneficios imponibles se consolidarán, en adelante, con los de Rabo- bank. Además, el acuerdo technolease tendrá las siguientes consecuencias. En primer lugar, el derecho exclusivo de amortizar los conocimientos técnicos (como partida fiscal de deducción) se desplaza de Philips a Rabobank. A raíz de ello, el acuerdo technolease reduce los beneficios imponibles de Rabobank y aumenta los de Philips, de modo que Rabobank pagará menos y Philips más impuestos de los que habrían pagado en ausencia de dicho acuerdo. En segundo lugar, Philips obtendrá gracias al acuerdo technolease un beneficio contable sobre los conocimientos técnicos de 600 millones de florines neerlandeses, que no habría obtenido de no vender Electrologica a Rabobank. (18) Las autoridades fiscales neerlandesas han facilitado todos los datos, de modo que la Comisión ha podido determinar con toda seguridad que ni Philips ni Rabobank tenían pérdidas compensables en el momento de concluir el acuerdo technolease. Sobre la base de las cifras relativas a los beneficios la Comisión ha llegado a Ia imponibles de Philips y Rabobank en 1990, 1991, 1992 y 1993, conclusión de que ambas empresas estaban en condiciones de beneficiarse plenamente de la amortización de los conocimientos técnicos. Además, las perspectivas de beneficios eran buenas, tanto en el caso de Philips como en el de Rabobank. Por tanto, cualquier modificación en los beneficios imponibles a consecuencia del acuerdo technolease equivaldrá a una modificación en los ingresos fiscales totales del Estado. (19) Más concretamente se producen los trasvases siguientes en los beneficios imponibles de Philips y Rabobank y, con ello, en los ingresos fiscales del Estado (véase también el cuadro a continuación): — sin la venta de Electrologica a Rabobank, Philips, vista como entidad fiscal, habría podido amortizar los conocimientos técnicos de forma lineal en cuatro años sobre la base de un valor contable de 2 200 millones de florines neerlandeses. Debido a la venta de Electrologica, los beneficios imponibles de Philips aumentan en 550 millones de florines neerlandeses anuales durante cuatro años, cantidad a la que se aplica un gravamen del 35 %, — tras la venta de Electrologica a Rabobank, la amortización fiscal se basará en un valor contable de 2 800 millones de florines neerlandeses. Durante los seis primeros años, los conocimientos técnicos se amortizarán sobre la base del valor contable restante y, posteriormente, se amorti- zarán durante cuatro años de forma lineal. La amortización de los conocimientos técnicos reducirá los beneficios imponibles de Rabobank en 700 millones de florines neerlandeses el primer año (25 % de 2 800), en 525 millones de florines neerlandeses el segundo año (25 % de 2 100), etc. , hasta llegar a 125 millones en el décimo año, con un tipo de gravamen del 35 % (2), — los pagos de cánones e intereses entre Philips y Rabobank tendrán lugar durante los diez años de vigencia del contrato. Mientras los pagos de cánones de Philips a Rabobank se compensen con pagos en efectivo de Rabobank a Philips, no se producirá una transferencia efectiva de dinero (sistema de compensación sin pagos en efectivo), — Philips y Rabobank han acordado que el préstamo de 2 200 millones de florines neerlandeses de la primera a la segunda podrá liquidarse a la expiración del contrato. Conforme a una jurispru- la conversión de deuda es neutral a efectos fiscales (3), dencia reiterada de los Países Bajos, — todos los ingresos procedentes de la cesión a terceros de sublicencias relativas a los conoci- mientos técnicos de Electrologica durante la vigencia del contrato serán repartidos a partes iguales entre Philips y Rabobank y gravados con un tipo del 35 %. De los datos recibidos se deduce que estos ingresos se prevén para la segunda mitad de la vigencia del contrato (a partir de 1999). (1) Reglamento (CEE) no 556/88 de la Comisión, de 30 de noviembre de 1988, relativo a la aplicación del apartado 3 (DO L 61 de del artículo 85 del Tratado CE a determinadas categorías de acuerdos de licencia de «know-how», 4. 3. 1989, p. 2). (2) El Gobierno neerlandés justifica las distintas normas de amortización aplicadas a Philips y Rabobank por el hecho de que, en el caso de Philips, los conocimientos técnicos desempeñaban un papel muy distinto que en el de Rabobank, donde tenía una función meramente financiera. (3) PNB 1969/202, y BNB 1978/140 en lo relativo al acreedor, y BNB 1993/237 en lo relativo al deudor. 24. 11. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 297/17 (20) La primera columna del cuadro 1 permite apreciar el aumento de los beneficios imponibles de la entidad fiscal Rabobank debido a los pagos de intereses de Philips a Electrologica. En las columnas segunda y tercera se observa la disminución de los beneficios imponibles de la entidad fiscal Rabobank como consecuencia de los pagos de intereses a Philips y de la amortización de los conocimientos técnicos de Electrologica. La cuarta columna permite apreciar la disminución de los beneficios imponibles de Philips a raíz de los pagos del canon. En las tres columnas siguientes se observa el aumento de los beneficios imponibles de Philips como consecuencia, respectivamente, de los pagos de intereses recibidos de Electrologica, de la pérdida de las amortizaciones de los conocimientos técnicos y, por último, del beneficio contable que obtiene sobre los conocimientos técnicos mediante la venta de Electrologica a Rabobank. La última columna del cuadro 1 refleja el total de los trasvases de beneficios imponibles. La última fila del cuadro 1 permite apreciar el valor en efectivo de los trasvases de beneficios imponibles en 1994. En el cuadro 2 pueden observarse las consecuencias de los trasvases de beneficios imponibles para los ingresos fiscales, partiendo de un tipo de gravamen del 35 %. (21) Según se desprende del cuadro 2, a raíz del acuerdo technolease, los ingresos fiscales totales aumentan a corto plazo, pero disminuyen a largo plazo. El trasvase en el tiempo de los ingresos fiscales puede atribuirse a dos factores. En primer lugar, Philips realiza las reservas tácitas imputadas a los conocimientos técnicos tras la cesión en 1994 de Electrologica a Rabobank, y éstas se gravan en ese mismo ejercicio. En segundo lugar, se ralentizan en cierta medida las amortizaciones de los conocimientos técnicos como consecuencia de las distintas normas de amortización aplicables a Philips y Rabobank. No se tienen en cuenta los posibles ingresos fiscales derivados de los ingresos de las sublicencias. No tiene relevancia, desde la óptica de los ingresos fiscales totales, si es Philips quien obtiene los ingresos (en caso de no haber vendido los conocimientos técnicos a Rabobank) o si éstos se reparten entre Philips y Rabobank (según han convenido ambas empresas en el acuerdo technolease). Cuadro 1 Trasvases de beneficios imponibles como consecuencia del acuerdo technolease (1994 = año 1) Rabobank Philips Total Año Canon Intereses Amortización Canon Intereses Amortización Valor contable 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 140 140 140 140 140 140 140 140 140 140 – 154 – 154 – 154 – 154 – 154 – 154 – 154 – 154 – 154 – 154 – 700 – 525 – 394 – 295 – 220 – 166 – 125 – 125 – 125 – 125 – 140 – 140 – 140 – 140 – 140 – 140 – 140 – 140 – 140 – 140 154 154 154 154 154 154 154 154 154 154 550 550 550 550 — — — — — — 600 + 450 — — — — — — — — — + 25 + 156 + 255 – 220 – 166 – 125 – 125 – 125 – 125 Valor en efectivo (en el año 1 = 1994, con un tipo de descuento de 1,06): 1 1 031 – 1 133 – 2 279 – 1 031 1 133 1 906 + 566 + 193 L 297/18 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 24. 11. 2000 Cuadro 2 Modificaciones en los ingresos fiscales (tipo de gravamen del 35 %) como consecuencia del acuerdo technolease (1994 = año 1) Rabobank Philips Total Año Canon Intereses Amortización Canon Intereses Amortización Valor contable 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 49 49 49 49 49 49 49 49 49 49 – 54 – 54 – 54 – 54 – 54 – 54 – 54 – 54 – 54 – 54 – 245 – 184 – 138 – 103 – 77 – 58 – 44 – 44 – 44 – 44 – 49 – 49 – 49 – 49 – 49 – 49 – 49 – 49 – 49 – 49 54 54 54 54 54 54 54 54 54 54 192 192 192 192 — — — — — — 210 + 157 — — — — — — — — — + 8 + 54 + 89 – 77 – 49 – 44 – 44 – 44 – 44 Valor en efectivo (en el año 1 = 1994, con un tipo de descuento de 1,06): 1 411 – 452 – 798 – 411 452 667 198 + 68 (22) El acuerdo technolease puede considerarse positivo para la Hacienda neerlandesa, puesto que los ingresos fiscales se obtienen antes de lo que habría ocurrido en caso contrario. El valor en efectivo en 1994 de esta ventaja para la Hacienda neerlandesa asciende a 68 millones de florines neerlandeses, con un tipo de descuento de 1,06 (1). La ventaja fiscal de Rabobank la pagará en su integridad Philips, quien pagará más impuestos a consecuencia del acuerdo technolease. La ventaja fiscal de importe que Philips paga en concepto de los servicios Rabobank puede considerarse parte del financieros de Rabobank. (23) Las previsiones hechas en su momento por funcionarios neerlandeses, que se mencionaban en los citados artículos de prensa y que sugerían que el acuerdo technolease costaría dinero a la Hacienda de los Países Bajos, no tomaban en consideración las consecuencias fiscales del acuerdo technolease para Philips. (24) (25) V. 2. Aplicación del apartado 1 del artículo 92 del Tratado CE al tratamiento fiscal del acuerdo technolease El acuerdo technolease se ha de evaluar sobre la base del apartado 1 del artículo 92 del Tratado CE. Para que pueda hablarse de un elemento de ayuda estatal, el acuerdo technolease tiene que otorgar una ventaja con cargo al erario público neerlandés. Además, para que se considere ayuda estatal, tal ventaja ha de ser específica o selectiva, en el sentido de que beneficie a determinadas empresas o producciones. Por último, se ha de comprobar una repercusión negativa sobre la competencia y los intercambios comerciales entre los Estados miembros. a) Incidencia sobre los intercambios comerciales Tal y como se señaló con motivo de la incoación del procedimiento, tanto Philips como Rabobank operan fuera de los Países Bajos en el mercado comunitario. Si estas empresas reciben ayudas, se beneficia la posición competitiva de sus bienes y servicios. Además, será más difícil para sus competidores de otros Estados miembros competir con ellas en los Países Bajos. Por tanto, las posibles ayudas a Philips o Rabobank podrían afectar negativamente a los intercambios comerciales entre los Estados miembros. (1) Con un tipo de descuento más bajo, la ventaja para la Hacienda neerlandesa habría sido menor. 24. 11. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 297/19 b) Posible carácter selectivo derivado del uso de una facultad discrecional (26) (27) El tratamiento de los sujetos económicos sobre una base discrecional puede significar que la aplicación individualizada de una norma fiscal general confiera a una medida la calidad de especí- fica (1). En cuanto a la duda sobre si las autoridades fiscales neerlandesas han hecho uso de una facultad discrecional para beneficiar a Philips o a Rabobank o si simplemente han aplicado la normativa fiscal general, la Comisión ha considerado lo que se expone a continuación. La presunción de que las autoridades fiscales neerlandesas han hecho uso en cierta medida de su facultad discrecional para beneficiar a Philips o Rabobank se ve corroborada por el hecho de que el Gobierno neerlandés haya intervenido en este asunto. Ahora bien, la intervención parece haber respondido a la presión ejercida por Philips para poner fin a un largo conflicto en el seno de la administración fiscal. Dicho conflicto se refería a la interpretación de la normativa fiscal e impidió que pudiera darse una respuesta definitiva a las consecuencias fiscales de la transacción llevada a cabo. (28) Al no contener ni el Derecho civil ni la normativa fiscal de los Países Bajos disposiciones específicas en lo relativo a la evaluación por parte de la administración tributaria de los acuerdos de venta y posterior arrendamiento financiero, la evaluación tuvo que basarse en el principio del buen uso comercial, sentado en la legislación fiscal neerlandesa. Si dicho principio se aplica al acuerdo technolease entre Philips y Rabobank, entonces la pregunta clave es determinar si Rabobank ha obtenido efectivamente, mediante la mera asunción de las participaciones de Electrologica, la propiedad (económica) de los conocimientos técnicos y si, en tal caso, estaba justificada la amortiza- ción de los conocimientos técnicos por parte de esta empresa (2). Para poder ser considerado el propietario económico, es necesario asumir algún riesgo en relación con el activo. Rabobank es el titular del derecho residual de los conocimientos técnicos al término de la vigencia del contrato y de la mitad de los ingresos procedentes de las sublicencias. Sobre la base de los datos que obran en su poder, la Comisión llega a la conclusión de que esto es suficiente, con arreglo a la legislación y jurisprudencia neerlandesas, para determinar un riesgo y, por tanto, la propiedad económica. (29) Las condiciones establecidas por las autoridades fiscales neerlandesas en la circular publicada en agosto de 1994 en lo relativo a la venta y posterior arrendamiento financiero de activos inmateriales también se refieren, esencialmente, a la propiedad económica. La circular contiene directrices para la interpretación de la legislación neerlandesa y no modifica tal legislación. Como no se publicó hasta después de concluido el acuerdo technolease, ya sólo puede examinarse si dicho acuerdo cumple, a posteriori las condiciones de la circular. El resultado de tal examen no resta fuerza a la conclusión de que se aplicó la normativa fiscal general. (30) Conforme a la circular, la evaluación de una venta y posterior arrendamiento financiero de activos inmateriales se ha de ajustar a cinco criterios: 1) el propietario original no puede reservarse el derecho de uso exclusivo del activo y, en este contexto, también es importante saber quién tendrá al término del contrato de arrendamiento financiero el derecho de disposición efectivo sobre los activos inmateriales; 2) la duración del contrato de arrendamiento financiero ha de ser inferior a la vida útil del activo inmaterial; 3) la amortización debe guardar proporción con el canon y tener en cuenta un valor residual apropiado; 4) el precio de cesión ha de apoyarse en una base objetiva y la administración tributaria tiene que estar en condiciones de verificar esta circunstancia; 5) el canon y otras ventajas para el arrendador han de ser suficientes para que éste pueda compensar la amortización y los intereses. (31) Por lo demás, con arreglo a la circular no es necesario cumplir plenamente los criterios 1, 2 y 5 si tal incumplimiento parcial se ve compensado por un cumplimiento adicional de los demás criterios. Vistos en su conjunto, se han de cumplir los cinco criterios. (1) Comunicación de la Comisión relativa a la aplicación de las normas sobre ayudas estatales a las medidas relacionadas con la fiscalidad directa de las empresas (DO C 384 de 10. 12. 1998, p. 3). (2) El mero hecho de que los conocimientos técnicos constituyan un activo inmaterial no impide su cesión. L 297/20 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 24. 11. 2000 (32) La aplicación de estos criterios al acuerdo technolease entre Philips y Rabobank da lugar al resultado siguiente: 1) En principio, el arrendamiento financiero por parte de la propia Philips tiene carácter exclusivo. Sin embargo, el acuerdo contempla explícitamente la posibilidad de que Philips explote los conocimientos técnicos mediante la concesión de sublicencias a terceros. El acuerdo prevé que, en caso de conceder Philips tales sublicencias a terceros, habrá de ceder a Rabobank el 50 % de los ingresos percibidos. Philips y Rabobank tienen un interés recíproco en la concesión de sublicen- cias. Philips procedió, en su momento, a una gran reorganización, volvió a concentrarse en sus actividades principales y llegó a cerrar líneas de producción enteras. Por esta razón, Philips está interesada en conceder sublicencias a terceros. De la información recibida se deduce, además, que la concesión de sublicencias sobre conocimientos técnicos es algo perfectamente habitual en el caso de Philips. Además, la circular establece, en particular, que es importante averiguar quién tendrá al término del contrato de arrendamiento financiero el derecho de disposición efectivo sobre los activos inmateriales para poder determinar si el acuerdo tiene el carácter de «exclusivo». Es manifiesto que Rabobank dispone de tal derecho de disposición; como se ha señalado anteriormente, Rabobank, tiene simplemente el derecho, pero no la obligación, de volver a vender las participaciones en Electrologica a Philips una vez que haya concluido el contrato de arrendamiento financiero. Por lo demás, a partir del 1 de enero de 2004 podrá poner fin al acuerdo de arrendamiento financiero entre Philips y Electrologica; 2) la duración del arrendamiento es de diez años. La Comisión no tiene razones para suponer que la vida útil prevista de los conocimientos técnicos sea inferior a la duración del arrendamiento; 3) la amortización en diez años por parte de Rabobank puede considerarse normal a la luz de la función financiera que los conocimientos técnicos desempeñan para Rabobank; 4) el precio de cesión de los conocimientos técnicos se basa en las directrices de la OCDE sobre precios de transferencia. Además, las autoridades fiscales neerlandesas verificaron y autorizaron, en su momento, el precio de cesión de los conocimientos técnicos basándose en el método kostprĳs-minus entonces vigente en los Países Bajos. La Comisión considera que las directrices de la OCDE constituyen una base válida para la valoración de conocimientos técnicos; 5) partiendo de un cálculo neto comercial, puede estimarse que Rabobank ha concluido un acuerdo que se justifica desde un punto de vista comercial. A ello hay que añadir que tanto Philips como Rabobank cuentan con la posibilidad de realizar ingresos extraordinarios por medio de la concesión de sublicencias y de un posible incremento de valor al término del contrato de arrendamiento financiero. La Comisión concluye que, a posteriori, puede considerarse que el acuerdo technolease entre Philips y Rabobank cumple plenamente los criterios establecidos por las autoridades fiscales neerlandesas en su circular relativa a la venta y posterior arrendamiento financiero de activos inmateriales. Junto a los criterios que se refieren fundamentalmente a la propiedad (económica), la circular exige que la venta y el posterior arrendamiento financiero de activos inmateriales responda a una razón económica, para impedir el abuso de estas operaciones con fines de elusión del pago de impuestos. La razón económica del acuerdo technolease estriba, en el caso de Philips, en una mejora inmediata de su situación de tesorería y de su balance, mientras que el interés de Rabobank radica en la conversión de su dinero a corto plazo en dinero a largo plazo. Lo que parece haber determinado el acuerdo technolease entre Philips y Rabobank es la urgente y efectiva necesidad de disponibilidad en caja de Philips. Como sufría una falta de liquidez, Philips coma el riesgo de perder la categoría AA en su condición de deudor. El consorcio financiero que respaldaba a Philips ya no estaba dispuesto a poner más fondos a su disposición. La liquidación de las reservas tácitas era, por tanto, el último recurso de salvamento para Philips. El hecho de que las autoridades fiscales neerlandesas ya autorizaran en 1987 una operación de venta y posterior arrendamiento financiero de activos inmateriales, apoyándose meramente en la interpre- tación de la normativa fiscal general, es otro argumento que viene a corroborar la conclusión de que, en el caso del acuerdo technolease, las autoridades fiscales neerlandesas no han hecho más que aplicar la normativa fiscal general. (33) (34) (35) (36) (37) Otra manera de determinar si se ha aplicado la legislación tributaria general consiste en examinar si la posibilidad de una venta y posterior arrendamiento financiero de activos inmateriales también estaba abierta, en su momento, a otras empresas. El Gobierno neerlandés presentó una lista con los nombres de empresas que, siguiendo el ejemplo de Philips, recurrieron a la venta y posterior arrendamiento financiero de activos inmateriales para mejorar su situación de tesorería. Estos casos datan tanto de antes como de después del acuerdo entre Philips y Rabobank. Además, de diversos artículos de prensa se deduce que otras empresas, comparables a Philips, también opinaban que la venta y posterior arrendamiento financiero de activos inmateriales era una posibilidad a su alcance. 24. 11. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 297/21 (38) Por otra parte, la mencionada razón económica alegada no puede ponerse en entredicho en razón de una posible ventaja fiscal derivada de la operación de venta y posterior arrendamiento financiero, puesto que, según se explica en el punto V. 1, no cabe esperar que el Estado sufra una pérdida de ingresos fiscales. Por el contrario, la operación redundaría en una ventaja fiscal por un valor descontado de 68 millones de florines neerlandeses en 1994. c) Utilización de recursos estatales (39) Como se señala en el punto 38, el tratamiento fiscal del acuerdo technolease no entrañará pérdidas para la Hacienda pública. VI. CONCLUSIONES (40) A la luz de las consideraciones expuestas, la Comisión concluye que, al no haber otorgado las autoridades neerlandesas ni a Philips ni a Rabobank una ventaja fiscal con cargo a la Hacienda neerlandesa derivada de la aplicación discrecional de la normativa fiscal, ninguna de las partes implicadas en el acuerdo technolease entre Philips y Rabobank se beneficia de un elemento de ayuda estatal a efectos del apartado 1 del artículo 92 del Tratado CE. HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN: Artículo 1 El tratamiento del acuerdo technolease entre Philips y Rabobank por parte de las autoridades fiscales neerlandesas no es constitutivo de ayuda a efectos del apartado 1 del artículo 92 del Tratado CE. El destinatario de la presente Decisión será el Reino de los Países Bajos. Artículo 2 Hecho en Bruselas, el 21 de abril de 1999. Por la Comisión Karel VAN MIERT Miembro de la Comisión


title: Regulamento (CE) n° 834/1999 da Comissão, de 21 de Abril de 1999, que fixa as taxas das restituições aplicáveis aos ovos e às gemas de ovos exportados sob a forma de mercadorias não abrangidas pelo anexo II do Tratado

eurovoc_concepts:
egg
export refund
third country

text: L 105/28 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 22. 4. 1999 REGULAMENTO (CE) N. o 834/1999 DA COMISS(cid:212)O de 21 de Abril de 1999 que fixa as taxas das restitui(cid:135)(cid:210)es aplic(cid:145)veis aos ovos e (cid:133)s gemas de ovos expor- tados sob a forma de mercadorias n(cid:209)o abrangidas pelo anexo II do Tratado A COMISS(cid:212)O DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CEE) n. o 2771/75 do Conselho, de 29 de Outubro de 1975, relativo (cid:133) organi- za(cid:135)(cid:209)o comum de mercado do sector dos ovos (1), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 1516/96 da Comiss(cid:209)o (2), e, nomeadamente, o n. o 3 do seu artigo 8. o, Considerando que, nos termos do n. o 1 do artigo 8. o do Regulamento (CEE) n. o 2771/75, a diferen(cid:135)a entre os pre(cid:135)os no com(cid:130)rcio internacional dos produtos referidos no n. o 1 do artigo 1. o deste regulamento e os pre(cid:135)os da Comunidade pode ser coberta por uma restitui(cid:135)(cid:209)o (cid:133) exporta(cid:135)(cid:209)o quando esses produtos forem exportados sob a forma de mercadorias indicadas no anexo do referido regulamento; que o Regulamento (CE) n. o 1222/94 da Comiss(cid:209)o, de 30 de Maio de 1994, que estabelece, para certos produtos agr(cid:146)colas exportados sob a forma de mercadorias n(cid:209)o abrangidas pelo anexo II do Tratado, as normas comuns de aplica(cid:135)(cid:209)o do regime de concess(cid:209)o de restitui(cid:135)(cid:210)es (cid:133) exporta(cid:135)(cid:209)o e os crit(cid:130)rios de fixa(cid:135)(cid:209)o do seu montante (3), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 1352/98 (4), estabeleceu para quais dos citados produtos se deve fixar uma taxa de restitui(cid:135)(cid:209)o aplic(cid:145)vel quando da sua exporta(cid:135)(cid:209)o sob a forma de merca- dorias referidas no anexo do Regulamento (CEE) n. o 2771/ /75; Considerando que, nos termos do n. o 1 do artigo 4. o do Regulamento (CE) n. o 1222/94, a taxa da restitui(cid:135)(cid:209)o por 100 quilogramas de cada um dos produtos de base consi- derados deve ser fixada para uma dura(cid:135)(cid:209)o id(cid:136)ntica (cid:133)quela que foi tomada em considera(cid:135)(cid:209)o para a fixa(cid:135)(cid:209)o das resti- tui(cid:135)(cid:210)es aplic(cid:145)veis a esses mesmos produtos exportados no seu estado inalterado; Considerando que o artigo 11. o do acordo sobre a agricul- tura conclu(cid:146)do no (cid:131)mbito das negocia(cid:135)(cid:210)es multilaterais do «Uruguay Round», imp(cid:210)e que a restitui(cid:135)(cid:209)o concedida (cid:133) exporta(cid:135)(cid:209)o de um produto incorporado numa mercadoria n(cid:209)o pode ser superior (cid:133) restitui(cid:135)(cid:209)o aplic(cid:145)vel a esse produto exportado no seu estado inalterado; Considerando que as medidas previstas no presente regu- lamento est(cid:209)o em conformidade com o parecer do Comit(cid:130) de Gest(cid:209)o da Carne de Aves de Capoeira e Ovos, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1. o As taxas das restitui(cid:135)(cid:210)es aplic(cid:145)veis aos produtos de base que figuram no anexo A do Regulamento (CE) n. o 1222/ /94 e referidos no n. o 1 do artigo 1. o do Regulamento (CEE) n. o 2771/75, exportados sob a forma de mercadorias abrangidas pelo anexo I do Regulamento (CEE) n. o 2771/ /75, s(cid:209)o fixadas conforme indicado no anexo do presente regulamento. Artigo 2. o O presente regulamento entra em vigor em 22 de Abril de 1999. O presente regulamento (cid:130) obrigat(cid:155)rio em todos os seus elementos e directamente aplic(cid:145)vel em todos os Estados-membros. Feito em Bruxelas, em 21 de Abril de 1999. Pela Comiss(cid:209)o Martin BANGEMANN Membro da Comiss(cid:209)o (1) JO L 282 de 1. 11. 1975, p. 49. (2) JO L 189 de 30. 7. 1996, p. 99. (3) JO L 136 de 31. 5. 1994, p. 5. (4) JO L 184 de 27. 6. 1998, p. 25. 22. 4. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 105/29 ANEXO do regulamento da Comiss(cid:209)o, de 21 de Abril de 1999, que fixa as taxas das restitui(cid:135)(cid:210)es aplic(cid:145)veis aos ovos e (cid:133)s gemas de ovos exportados sob a forma de mercadorias n(cid:209)o abrangidas pelo anexo II do Tratado (Em EUR/100 kg) Destino (1) Taxas das restitui(cid:135)(cid:210)es 02 03 04 01 16,00 17,00 8,00 8,00 C(cid:155)digo NC Designa(cid:135)(cid:209)o das mercadorias 0407 00 Ovos de aves, com casca, frescos, conservados ou cozidos: – De aves dom(cid:130)sticas: 0407 00 30 – – Outros: a) No caso de exporta(cid:135)(cid:209)o de ovalbumina abrangida pelos c(cid:155)digos NC 3502 11 90 e 3502 19 90 0408 b) No caso de exporta(cid:135)(cid:209)o de outras mercadorias Ovos de aves, sem casca, e gemas de ovos, frescos, secos, cozidos em (cid:145)gua ou vapor, moldados, congelados ou conservados de outro modo, mesmo adicionados de a(cid:135)(cid:156)car ou de outros edulcorantes: – Gemas de ovos: 0408 11 – – Secas: ex 0408 11 80 – – – Pr(cid:155)prias para usos alimentares: n(cid:209)o edulcoradas 01 58,00 0408 19 – – Outras: – – – Pr(cid:155)prias para usos alimentares: ex 0408 19 81 – – – – L(cid:146)quidas: ex 0408 19 89 – – – – Congeladas: n(cid:209)o edulcoradas n(cid:209)o edulcoradas – Outros: 0408 91 – – Secos: ex 0408 91 80 – – – Pr(cid:155)prios para usos alimentares: n(cid:209)o edulcorados 0408 99 – – Outros: ex 0408 99 80 – – – Pr(cid:155)prios para usos alimentares: n(cid:209)o edulcorados 01 01 01 01 27,00 27,00 43,00 11,00 (1) Os destinos s(cid:209)o identificados do seguinte modo: 01 Pa(cid:146)ses terceiros, 02 Kuwait, Bar(cid:130)m, Om(cid:209), Catar, Emiratos (cid:214)rabes Unidos, I(cid:130)men, RAE Hong Kong e R(cid:156)ssia, 03 Coreia do Sul, Jap(cid:209)o, Mal(cid:145)sia, Tail(cid:131)ndia, Taiwan, Filipinas e Egipto, 04 Todos os destinos, com excep(cid:135)(cid:209)o da Su(cid:146)(cid:135)a, dos referidos em 02 e 03