title: Udkast til Kommissionens fortolkningsmeddelelse om koncessioner i fællesskabsbestemmelserne om offentlige kontrakter

eurovoc_concepts:
administrative procedure
contract
entrepreneur
invitation to tender
public contract
works contract

text: C 94/4 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 7. 4. 1999 Udkast til Kommissionens fortolkningsmeddelelse om koncessioner i f(cid:230)llesskabsbestemmelserne om offentlige kontrakter (1999/C 94/04) Det foreliggende udkast til fortolkningsmeddelelse er resultatet af Kommissionens fłrste overvejelser efter drłftelse af problem- stillingen i de to R(cid:229)dgivende Udvalg for Offentlige Aftaler og efter at have noteret sig de berłrte parters bem(cid:230)rkninger. Form(cid:229)let med dette udkast er at frembringe en bred hłring. Ved udarbejdelsen af den endelige udgave af denne meddelelse vil Kommissionen tage hensyn til enhver yderligere kommen- tarer til emnet. Disse bedes fremsendt til Kommissionen inden for de fłrste to m(cid:229)neder efter offentliggłrelsen af n(cid:230)rv(cid:230)rende udkast i De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende. De kan ligeledes sendes med elektronisk post til fłlgende adresse: concessions@dg15. cec. be INDLEDNING 1. Den private sektors deltagelse i finansieringen af de offent- lige investeringer har v(cid:230)ret st(cid:230)rkt varierende i tidens lłb og fra land til land. Flere medlemsstater er s(cid:229)ledes ikke veget tilbage for at overlade gennemfłrelsen af store infrastruk- turprojekter i det 19. (cid:229)rhundrede, bytransportnet i begyndelsen af det 20. (cid:229)rhundrede, i visse lande store dele af vejnettet, sanering af byer mv. ). til private investorer (jernbaneforbindelser Den private sektors medvirken aftog i begyndelsen af det 20. (cid:229)rhundrede, da statsmyndighederne selv foretrak at etab- lere og forvalte anl(cid:230)g og tjenesteydelser bestemt for offent- ligheden. I disse (cid:229)r har den private sektor af tekniske og finansielle grunde p(cid:229) ny vundet terr(cid:230)n. infrastrukturprojekter 2. Den fornyede interesse skyldes bl. a. behovet storstilede for privat (under- finansiering af grundsbaner, motorveje, lufthavne mv. ). Endvidere sidder den private sektor i visse tilf(cid:230)lde inde med knowhow og s(cid:230)rlige erfaringer, som man ikke finder inden for den offent- lige sektor (f. eks. vandforsyning, renovation og bytransport). I Kommissionens meddelelse om offentlige/private partnerskaber med henblik p(cid:229) transeurop(cid:230)iske transportnetprojekter (1) anfłres det, at den navnlig ved gennemfłrelse af visse prioriterede projekter łnsker at fremme denne form for partnerskab. Kommissionen betragter den private sektors investeringer i offentlige infrastrukturprojekter som en positiv faktor, der błr fremmes, idet det dog błr sikres, at f(cid:230)llesskabsretten overholdes. 3. Disse partnerskaber mellem den offentlige og private sektor har i tidens lłb og fra medlemsstat til medlemsstat antaget meget forskellige former. Nogle lande har i (cid:229)rhundreder haft juridiske regler for dette samarbjede. Koncessionsaftaler har v(cid:230)ret den hyppigste form. 4. Offentlige/private partnerskaber, og is(cid:230)r koncessionsaftaler, som er i kraftig fremgang, er af overordentlig stor betydning i forbindelse med gennemfłrelsen af det indre marked. I disse samarbejdsformer er involveret betydelige belłb, der meget ofte overstiger v(cid:230)rdien af de traditionelle offentlige kontrakter. 5. Behovet for yderligere retsregler til at pr(cid:230)cisere de n(cid:230)rmere vilk(cid:229)r for at udbyde koncessionskontrakter p(cid:229) f(cid:230)llessplan blev s(cid:229) akut, at der i slutningen af 80’erne blev indfłrt s(cid:230)rlige regler for koncessionsaftaler om bygge- og anl(cid:230)gs- arbejder. Domstolen har endvidere m(cid:229)tte pr(cid:230)cisere forskel- lige aspekter af f(cid:230)llesskabsretten, som ogs(cid:229) berłrer konces- sioner og andre former for offentlige/private partnerskaber, som p(cid:229) flere punkter kan sidestilles med koncessioner. 6. I indkłb (2) sin meddelelse om offentlige tilkendegav Kommissionen, at den ogs(cid:229) agtede at analysere andre former for offentlige/private partnerskaber for at fastsl(cid:229), om reglerne vedrłrende offentlige kontrakter danner et tilstr(cid:230)kkeligt juridisk grundlag, som dels sikrer, at traktatens regler overholdes, dels giver mulighed for at udvikle disse samarbejdsformer. P(cid:229) grundlag af Domstolens retspraksis p(cid:229) omr(cid:229)det og den erfaring, Kommissionen har erhvervet, n(cid:229)r den har skullet tr(cid:230)ffe afgłrelse i konkrete spłrgsm(cid:229)l, głr Kommissionen i n(cid:230)rv(cid:230)rende fortolkningsredegłrelse rede for, hvilke juri- diske regler der efter dennes opfattelse p(cid:229) nuv(cid:230)rende stadium af f(cid:230)llesskabsretten g(cid:230)lder for koncessioner og lignende former for offentlige/private partnerskaber. Dette udkast har imidlertid ikke til form(cid:229)l at fortolke specifikke regler, der fłlger af direktiver, der vedtages inden for andre sektorer. Kommissionen vil is(cid:230)r undersłge, i hvilket omfang R(cid:229)dets juni 1993 om samordning af direktiv 93/37/E(cid:216)F af 14. fremgangsm(cid:229)derne med hensyn til indg(cid:229)else af offentlige bygge- og anl(cid:230)gskontrakter, R(cid:229)dets direktiv 92/50/E(cid:216)F af juni 1992 om samordning af fremgangsm(cid:229)derne ved 18. tjenesteydelsesaftaler og R(cid:229)dets indg(cid:229)else direktiv 93/38/E(cid:216)F af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsm(cid:229)derne ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation er anvendelige p(cid:229) koncessioner og lignende former for offent- lige/private samarbejdsformer. af offentlige (1) KOM(97) 453 endelig udg. af 10. september 1997. (2) »Offentlige indkłb i Den Europ(cid:230)iske Union«, meddelelse vedtaget den 11. marts 1998, KOM(98) 143, jf. is(cid:230)r punkt 2. 1. 2. 4. 7. 4. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 94/5 Der vil selvsagt v(cid:230)re tale om en generel ramme, som vil kunne videreudvikles. Form(cid:229)let hermed er at give de invol- verede parter (offentlige myndigheder, ordregirende myndig- heder virksomheder, łkonomiske beslutningstagere mv. ) et bedre kendskab til de eksisterende spilleregler p(cid:229) omr(cid:229)det, s(cid:229)ledes at de ved en korrekt anvendelse af reglerne kan bidrage til et mere velfungerende indre marked. I. OFFENTLIGE/PRIVATE KONCESSIONER OG ANDRE TILSVARENDE FORMER FOR PARTNERSKABER (cid:151) DEFINITION OG GENEREL PROBLEMSTILLING De offentlige myndigheder henvender sig stadig oftere til den lłses, hvilket dog private sektor, n(cid:229)r offentlige opgaver skal sker p(cid:229) forskellig m(cid:229)de og i forskelligt omfang i de enkelte medlemsstater. Dette samarbejde kan i visse tilf(cid:230)lde v(cid:230)re regu- leret af direktiverne om offentlige kontrakter, men kan ogs(cid:229) antage andre former, som ikke er omfattet af disse bestem- melser. Det er s(cid:229)ledes kun koncessionskontrakter om bygge- og anl(cid:230)gsarbejder, som er omfattet af direktiv 93/37/E(cid:216)F, mens andre tilsvarende former for offentlige/private partner- skaber ikke eksplicit er omfattet af direktiverne om offentlige kontrakter. Alle disse samarbejdsformer har imidlertid s(cid:229) mange f(cid:230)lles tr(cid:230)k, at det vil v(cid:230)re hensigtsm(cid:230)ssigt at tage dem op i n(cid:230)rv(cid:230)rende meddelelse. for offentlige/private partnerskaber Selv om koncessionskontrakter om tjenesteydelser og andre tilsvarende former ikke eksplicit er omfattet af direktiverne om offentlige kontrakter betyder det dog ikke, at de ikke er underkastet reglerne og principperne i traktaten. I det omfang, hvor koncessioner og andre former for offentlige/private partnerskaber er underlagt statslige akter (3) om łkonomiske tjenesteydelser, er de under- kastet bestemmelserne i traktatens artikel 52-66 og princip- perne i traktaten eller de principper, som kan udledes af Domstolens retspraksis p(cid:229) omr(cid:229)det. Det drejer sig is(cid:230)r om ligebehandling, om ikke-forskelsbehandling, principperne gennemsigtighed, gensidig anerkendelse og proportionalitet. Koncessioner og andre tilsvarende former for offentlige/private traktaten. Det er derfor partnerskaber er nłdvendigt at for at kunne afgr(cid:230)nse anvendelsesomr(cid:229)det for n(cid:230)rv(cid:230)rende fortolk- ningsmeddelelse. i fremh(cid:230)ve deres vigtigste s(cid:230)rkender ikke defineret 1. 1. Definition af koncessionskontrakter om bygge- og anl(cid:230)gsarbejder a) Definitionen i direktiv 93/37/E(cid:216)F I artikel 1, litra d), i direktiv 93/37/E(cid:216)F er koncessions- kontrakter om bygge- og anl(cid:230)gsarbejder defineret p(cid:229) fłlgende m(cid:229)de: (3) I ordets videste forstand, d. v. s. akter, der vedtages af offentlige organer, der er en del af statens organisering (lokale myndigheder, regioner, amter, autonome f(cid:230)llesskaber, kommuner), samt akter, der vedtages af andre organer, der, om end de har selvst(cid:230)ndig juridisk karakter, er s(cid:229) t(cid:230)t knyttet til staten, at de m(cid:229) anses for en del af denne. Begrebet »statlige akter« omfatter ligeledes akter, der kan tilregnes staten, d. v. s. akter, der (cid:151) selvom de ikke vedtages af offentlige organer (cid:151) alligevel m(cid:229) tilregnes disse under hensyn til, at de har mulighed for at gribe ind for at hindre vedtagelsen af s(cid:229)danne akter eller forlange (cid:230)ndringer heri. som offentlige bygge- og »En koncessionskontrakt om offentlige bygge- og anl(cid:230)gsarbejder er en kontrakt med samme karakteri- stika anl(cid:230)gskontrakter, for det arbejde, som skal bortset pr(cid:230)steres, enten udelukkende best(cid:229)r retten til at i udnytte bygge- og anl(cid:230)gsarbejdet, eller i denne ret sammen med betaling af en pris. « fra, at vederlaget Af denne definition fremg(cid:229)r det, at det v(cid:230)sentligste s(cid:230)rkende ved begrebet koncession er, at vederlaget for det arbejde, som skal udfłres, best(cid:229)r i retten til at udnytte det f(cid:230)rdige byggeri eller anl(cid:230)gsarbejde, og at risikoen, der er forbundet med udnyttelsen, for en bety- delig dels vedkommende p(cid:229)hviler koncessionshaveren. Det karakteristiske herved er, at den entreprenłr, der udfłrer arbejdet, f(cid:229)r sit vederlag i form af afgifter, der p(cid:229)l(cid:230)gges brugerne af det f(cid:230)rdige bygge- og anl(cid:230)gs- arbejde, i stedet for at blive direkte betalt af den ordre- givende myndighed. Ud over risikoen der er forbundet med byggeriet, p(cid:229)tager denne sig en betydelig del af forbindelse med driften og benyttelsen af risikoen i bygge- og anl(cid:230)gsarbejdet. Hvis finansieringsudgifterne tilbagebetales af den ordregivende myndighed, uden at der er nogen risiko forbundet med driften af bygge- og anl(cid:230)gsarbejdet, og kontrakten vil derfor v(cid:230)re en kontrakt om offentlige bygge- og anl(cid:230)gsarbejder og ikke en koncessionskon- trakt (4). risikoelementet, bortfalder Det fremg(cid:229)r endvidere af direktivet, at der til retten til at udnytte bygge- og anl(cid:230)gsarbejdet kan v(cid:230)re knyttet betalingen af en pris. Dette aspekt behandles i litra b) nedenfor, da dette er et vigtigt element til i praksis at skelne en koncessionskontrakt fra en offentlig kontrakt. b) Afgr(cid:230)nsning af begreberne »offentlig bygge- og anl(cid:230)gskontrakt« og »koncessionskontrakt om bygge- og anl(cid:230)gsarbejder« Med tiden er begrebet offentlige bygge- og anl(cid:230)gskon- trakter blevet udvidet til omr(cid:229)der, som ikke har v(cid:230)ret omfattet af de foreg(cid:229)ende direktiver (5). I de eksisterende bestemmelser er det fastsat, at: »Offentlige bygge- og anl(cid:230)gskontrakter er gensidigt bebyrdende kontrakter, som indg(cid:229)s skriftligt mellem en entreprenłr p(cid:229) den ene side og en ordregivende myndighed p(cid:229) den anden side (. ), og som til genstand har enten udfłrelse eller b(cid:229)de udfłrelse og projektering af arbejder vedrłrende en af de i bilag II omhandlede former for virksomhed eller bygge- og anl(cid:230)gsarbejde (. ), eller ved et hvilket som helst middel at lade et bygge- og anl(cid:230)gsarbejde af den ordregivende til de udfłre, myndighed fastlagte behov« (artikel 1, litra a). som svarer (4) Det mest kendte eksempel p(cid:229) koncessionskontrakter om offentlige bygge- og anl(cid:230)gsarbejder er en kontrakt, hvorved en stat overdrager et selskab retten til at anl(cid:230)gge og drive en motorvej og som beta- ling herfor opkr(cid:230)ver en brugerafgift. (5) Jf. is(cid:230)r ottende betragtning i direktiv 89/440/E(cid:216)F (»begrebet offent- lige bygge- og anl(cid:230)gskontrakter błr pr(cid:230)ciseres bedre bl. a. af hensyn til de nye kontraktformer. «). C 94/6 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 7. 4. 1999 I betragtning af denne udvidelse af begrebet offentlige bygge- og anl(cid:230)gskontrakter f(cid:230)llesskabsregi er der risiko for forveksling mellem koncessionskontrakter om bygge- og anl(cid:230)gsarbejder og offentlige bygge- og anl(cid:230)gskontrakter, som er genstand for en kompliceret juridisk konstruktion (6). i en periode. Statens bidrag til d(cid:230)kning af driftsomkost- ningerne medfłrer s(cid:229)ledes ikke, at koncessionshaveren fritages for en betydelig del af risikoen ved udnyttelsen. Anderledes forholder det sig, n(cid:229)r den ordregivende myndighed overtager den risiko, der er forbundet med udnyttelsen. I s(cid:229) fald er det en offentlig kontrakt. N(cid:229)r de ordregivende myndigheder anvender komplice- rede kontraktformer forbliver disse offentlige bygge- og f(cid:230)llesskabslovgiv- anl(cid:230)gskontrakter ningen, n(cid:229)r den fulde omkostning afholdes af den ordregivende myndighed, og entreprenłren dermed ikke p(cid:229)tager sig nogen risiko i forbindelse med udnyt- telsen (7). i henseende til Selv om direktivet (cid:229)bner mulighed for, at der til udnyt- telsesretten kan v(cid:230)re knyttet betaling af en pris, (cid:230)ndrer det ikke noget i denne analyse. Det kan hermed fastsl(cid:229)s, at begrebet koncession omfatter de tilf(cid:230)lde, hvor den af staten betalte pris ikke fjerner en betydelig del af risikoen, da det af direktiv 93/37/E(cid:216)F fremg(cid:229)r, at der til retten til at udnytte bygge- og anl(cid:230)gsarbejdet kan v(cid:230)re knyttet betalingen af en pris. I praksis forholder det sig undertiden s(cid:229)ledes, at konces- sionsgiveren delvist overtager en del af koncessions- haverens łkonomiske risiko. Staten afholder da en vis del af udgifterne til udnyttelse af koncessionen, s(cid:229)ledes at brugeren derved kommer til at betale en lavere pris for tjenesteydelserne. Statens bidrag kan antage flere former (et garanteret fast belłb, et fast belłb som udbe- tales i forhold til antallet af brugere mv. ), men dette (cid:230)ndrer ikke nłdvendigvis kontraktens art. Hvis den erlagte pris kun delvist d(cid:230)kker udgifterne til udfłrelse af bygge- og anl(cid:230)gsarbejdet, skal koncessions- haveren stadig p(cid:229)tage sig en betydelig del af risikoen ved udnyttelsen. Det samme głr sig g(cid:230)ldende, hvis skal interesse koncessionshaveren i offentlighedens derfor modtager opkr(cid:230)ve kompensationfra staten p(cid:229) en gang eller fordelt over »sociale priser« (8), og for anl(cid:230)gsarbejder (6) Eksempelvis har Kommissionen m(cid:229)ttet tr(cid:230)ffe afgłrelse i sager, hvor et konsortium af entreprenłrer og banker forpligtede sig til at gennemfłre bygge- og en ordregivende myndighed, mod at denne tilbagebetalte et l(cid:229)n, som entreprenł- rerne havde optaget hos bankerne med till(cid:230)g af fortjeneste til de private partnere. Kommissionen n(cid:229)ede i sin analyse frem til, at der her var tale om offentlige bygge- og anl(cid:230)gskontrakter, eftersom konsortiet ikke p(cid:229)tog sig at udnytte bygge- og anl(cid:230)gsarbejdet og derfor ikke lłb nogen risiko i forbindelse hermed. Kommissionen drog samme konklusion i et andet tilf(cid:230)lde, hvor den private partner, der udfłrte arbejdet, tilsyneladende p(cid:229)tog sig udnyt- telsen, men hvor denne af den offentlige myndighed var blevet garanteret skadeslłsholdelse under s(cid:229)danne forhold, at myndig- heden i realiteten overtog risikoen ved udnyttelsen. (7) Det fremg(cid:229)r implicit af Domstolens dom af 10. november 1998 i Arnhem-sagen (sag C-360/96), at der ikke kan v(cid:230)re tale om en koncession p(cid:229) offentlige tjenesteydelser, da det betalte vederlag alene best(cid:229)r i en pris og ikke i retten til at udnytte tjenesteydelsen, uden at der dog i denne forbindelse sker en fortolkning af begrebet koncession p(cid:229) tjenesteydelser (pr(cid:230)mis 25). (8) For eksempel n(cid:229)r den af staten fastsatte motorvejafgift ikke d(cid:230)kker 1. 2. Koncessionskontrakter om tjenesteydelser og anven- delsesomr(cid:229)det for n(cid:230)rv(cid:230)rende meddelelse Direktiv 92/50/E(cid:216)F indeholder ikke nogen definition af begrebet koncessionskontrakter om tjenesteydelser (9). De s(cid:230)rlige kendetegn ved koncessionskontrakter om bygge- og anl(cid:230)gsarbejder som defineret i direktiv 93/37/E(cid:216)F imidlertid ogs(cid:229) for koncessionskontrakter om g(cid:230)lder tjenesteydelser. En koncession har i virkeligheden de samme karakteristika, uanset hvad der er dens genstand. Ligesom for koncessioner om bygge- og anl(cid:230)gsarbejder er f. eks. udnyttelseskriteriet et v(cid:230)sentligt kendetegn til at fastl(cid:229), om der er tale om en koncession p(cid:229) tjeneste- ydelser (10). Efter dette kriterium p(cid:229)tager entreprenłren sig riskoen ved udnyttelsen af tjenesteydelsen, og veder- laget herfor betales for en betydelig dels vedkommende af brugeren, der afkr(cid:230)ves gebyrer under en hvilken som helst form. Under Kommissionens drłftelser i De R(cid:229)dgivende Udvalg for Offentlige Aftaler og med de vigtigste łkonomiske beslutningstagere er det fremg(cid:229)et, at der i medlemsstaterne b(cid:229)de p(cid:229) bygge- og anl(cid:230)gsomr(cid:229)det og tjenesteydelsesom- r(cid:229)det findes andre offentlige/private partnerskaber, som er n(cid:230)rt besl(cid:230)gtet med koncessioner. For eksempel har man kunnet konstatere, at staten under- tiden sammen med den private sektor deltager i finansie- ringen og udnyttelsen af et f(cid:230)rdigt byggeri eller anl(cid:230)gs- (9) Den manglende omtale af koncessioner p(cid:229) tjenesteydelser i direk- tiv 92/50/E(cid:216)F foranlediger nogle kommentarer. Kommissionen havde i direktivets forberedende fase foresl(cid:229)et, at der skulle fast- s(cid:230)ttes specifikke regler for denne form for koncession i lighed med de regler, der g(cid:230)lder for koncessioner p(cid:229) bygge- og anl(cid:230)gsarbejder, men dette kunne R(cid:229)det ikke tilslutte sig. Spłrgsm(cid:229)let er dermed, om ikke koncessioner p(cid:229) tjenesteydelser helt og fuldt henhłrer under reglerne i direktiv 92/50/E(cid:216)F. Dette direktiv g(cid:230)lder s(cid:229)ledes for »alle gensidigt bebyrdende aftaler, der indg(cid:229)s skriftligt mellem en tjenesteyder og en ordregivende myndighed«, dog med visse undtagelser, som er n(cid:230)vnt i direktivet, men hvoriblandt konces- sionskontrakter ikke optr(cid:230)der. som nogle En bogstavelig fortolkning af denne definition, henholder sig, til, kan medfłre, at koncessionskontrakter henregnes hertil, eftersom disse er gensidigt bebyrdende og skriftlige. Dette ville betyde, at koncessioner p(cid:229) tjenesteydelser ville v(cid:230)re omfattet af samtlige detaljerede regler i direktiv 92/50/E(cid:216)F og ville dermed v(cid:230)re underkastet mere komplicerede regler end koncessionskon- trakter om bygge- og anl(cid:230)gsarbejder. Eftersom der ikke foreligger nogen retspraksis fra Domstolen p(cid:229) dette punkt, l(cid:230)gger Kommissionen ikke denne fortolkning til grund. omkostningerne ved udnyttelsen. (10) Jf. ligeledes Domstolens dom i sag C-360/96, Arnhem, pr(cid:230)mis 25. 7. 4. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 94/7 arbejde ved p(cid:229) grundlag af en retsakt, som ikke nłdven- digvis er i form af en kontrakt, at oprette et offentligt/ privat selskab. Selv om man ikke kan betragte disse foran- staltninger som koncessionskontrakter om bygge- og anl(cid:230)gsarbejder eller som offentlige kontrakter i henhold til direktiv 92/50/E(cid:216)F, udelukker dette ikke, at reglerne i traktatens artikel 52 og 59 finder anvendelse. Enhver statslig akt (cid:151) uanset om den er ensidig eller i form af en kontrakt (cid:151) der fasts(cid:230)tter de betingelser, som g(cid:230)lder for levering af łkonomiske tjenesteydelser, er underkastet traktatens bestemmelser, navnlig bestemmelserne i arti- kel 52-66. Koncessioner og tilsvarende former for offent- lige/private partnerskaber er genstand for s(cid:229)danne akter, og er derfor omfattet af ovenn(cid:230)vnte regler og principper i traktaten. N(cid:230)rv(cid:230)rende fortolkningsmeddelelse omfatter s(cid:229)ledes stats- lige akter (cid:151) enten i form af en kontrakt eller en ensidig akt, som tredjemand har givet sit samtykke til (cid:151) hvorved en offentlig myndighed til tredjemand helt eller delvist overdrager forvaltningen af tjenesteydelser, som myndig- heden normalt har ansvaret for, og for hvilke tredjemand p(cid:229)tager sig hovedparten af risikoen. Disse tjenesteydelser er kun omfattet af n(cid:230)rv(cid:230)rende meddelelse, hvis der er tale om udłvelse af łkonomiske aktiviteter som omhandlet i artikel 52-66 i traktaten. Disse statslige akter ben(cid:230)vnes i det fłlgende: koncessioner og tilsvarende former for offentlige/private partnerskaber. tjenesteydelser, Det fłlger af ovenst(cid:229)ende, at n(cid:230)rv(cid:230)rende meddelelse ikke omfatter tilf(cid:230)lde, hvor en offentlig myndighed overdrager som er tredjemand forvaltningen af forbundet med udłvelse af offentlig myndighed (11), eller hvor en myndighed udsteder en bemyndigelse eller en tilladelse til at udłve en łkonomisk aktivitet, mens disse i visse medlemsstater vil v(cid:230)re at betragte som konces- forbindelser inden for sioner (12). Ej heller er omfattet Forbindelserne mellem den offentlige offentlige myndigheder og offentlige virskomheder, der har f(cid:229)et overdraget at udfłre tjenesteydelser af almindelig łkonomisk interesse, omfattes derimod af denne medde- lelse (14). forvaltning (13). (11) For eksempel s(cid:230)rlige hłjhedsretlige offentlige tjenesteydelser (i visse medlemsstater is(cid:230)r notariatet). (12) For eksempel taxa-koncessioner eller offentlig vej (aviskiosker, apotek eller tankstationer. fortovskafeer), tilladelser til at benytte tilladelse til at drive (13) I sine konklusioner i den ovenn(cid:230)vnte Arnhem (cid:151) sag har general- advokat La Pergola pr(cid:230)ciseret, at det drejer sig om former for delegation mellem organer, der ikke g(cid:229)r uden for de ordregivende myndigheders forvaltningssf(cid:230)re. (14) Inden for det audiovisuelle omr(cid:229)de m(cid:229) der tages hensyn til proto- kollen om offentlig radio- og tv-virksomhed i medlemsstaterne, der er bilagt Amsterdam-traktaten, hvorved traktaten om den Euro- p(cid:230)iske Union (cid:230)ndres (endnu ikke ratificeret). II. REGLER FOR KONCESSIONER OG TILSVARENDE OFFENTLIGE/ PRIVATE PARTNERSKABER Som n(cid:230)vnt ovenfor er det kun koncessionskontrakter om bygge- og anl(cid:230)gsarbejder, hvis v(cid:230)rdi n(cid:229)r op p(cid:229) den i direk- tiv 93/37/E(cid:216)F fastsatte gr(cid:230)nse (5 000 000 ECU), der er omfattet af s(cid:230)rlige regler. De andre former for offentlige/private partnerskaber inden for bygge- og anl(cid:230)gsarbejder, tjeneste- ydelser eller vand-, energi-, transport- og telekommunikations- sektoren er derimod ikke underkastet bestemmelserne i direk- tiverne om offentlige kontrakter. Dette betyder dog ikke, at disse omr(cid:229)der helt er undtaget fra f(cid:230)llesskabslovgivningen. Ligesom enhver statslig akt, der indeholder betingelserne for udłvelse af łkonomiske aktiviteter, er koncessionskontrakterne og andre former for offentlige/private partnerskaber underka- stet bestemmelserne i traktatens artikel 52-66 og principperne i traktaten eller de principper, der er udledt af Domstolens retspraksis p(cid:229) omr(cid:229)det. Det drejer sig is(cid:230)r om principperne om ikke-forskelsbehandling, ligebehandling, gennemsigtighed, gensidig anerkendelse og proportionalitet (15). P(cid:229) grund af henvisningen i artikel 61 er de relevante bestem- melser vedrłrende den frie udveksling af tjenesteydelser arti- vedkommende (16). Dette kel 74-84 for berłrer ikke den omst(cid:230)ndighed, at f(cid:230)llesskabsrettens generelle principper i henhold til Domstolens faste domspraksis, finder anvendelse p(cid:229) dette omr(cid:229)de (17). transportsektores Traktaten begr(cid:230)nser ikke en medlemsstats frihed til at benytte koncessioner og andre former for tilsvarende offentlige/private partnerskaber, n(cid:229)r blot tildelingen er sket efter fremgangs- forenelige med f(cid:230)llesskabsretten. Hvis en som er m(cid:229)der, medlemsstat, for eksempel, łnsker at stille miljłm(cid:230)ssige krav ved udv(cid:230)lgelsen af koncessionshaveren, kan den, blandt udv(cid:230)l- gelseskriterierne, indfłje krav om miljłm(cid:230)ssig kvalifikation p(cid:229) et ikke-diskriminerende grundlag, forudsat dette er foreneligt med traktatens regler og principper. (15) Det er klart, at koncessionshaverens akter og adf(cid:230)rd er underkastet ovenn(cid:230)vnte regler og principper, i det omfang staten i henhold til Domstolens retspraksis kan głres ansvarlig herfor. (16) Tjenesteydelser i forbindelse med transport med jernbane, ad landevej og sejlbare vandveje omfattes af forordning (E(cid:216)F) nr. 1191/69, som (cid:230)ndret ved forordning (E(cid:216)F) nr. 1893/91, der indfłrer mekanismer og procedurer, som de offentlige myndig- heder kan anvende for at sikre, at m(cid:229)lene for offentlig transport opn(cid:229)s. (17) Domme af 4. april 1974, sag C-167/73, Kommissionen/Frankrig, af 30. april 1986, de forende sager 209/84 og 213/84, anklagemyn- digheden/Asjes m. fl. , af 17. maj 1994, sag C-18/93, Corsica ferries, af 1. oktober 1998, Librandi snc/Cuttica. sag C-38/97, Autotrasporti C 94/8 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 7. 4. 1999 Domstolen erkl(cid:230)rer i forbindelse med direktiverne om offent- lige kontrakter, at selv om medlemsstaterne frit kan fasts(cid:230)tte materielle bestemmelser og forskrifter om fremgangsm(cid:229)den i forbindelse med indg(cid:229)else af offentlige bygge- og anl(cid:230)gskon- trakter, skal de herved iagttage alle de relevante f(cid:230)llesskabsret- lige bestemmelser og navnlig de begr(cid:230)nsninger, der fłlger af de i traktaten omhandlede principper om etableringsretten og den frie udveksling af tjenesteydelser (18). Domstolen pr(cid:230)ciserer bl. a. i denne henseende, at direktiverne om offentlige kontrakter dels har til form(cid:229)l »at fremme virkeliggłrelsen af etableringsretten og den frie udveksling af tjenesteydelser inden for F(cid:230)lles- skabet«, dels »at sikre, at de traktatf(cid:230)stede rettigheder i sektoren for offentlige bygge- og anl(cid:230)gskontrakter og offentlige indkłbs- kontrakter bliver virksomme« (19). Nogle medlemsstater har ofte haft den opfattelse, at tildelingen af en »koncession« var undtaget fra traktatens regler, eftersom der var tale om en overdragelse af en tjenesteydelse til offent- ligheden, hvilket kun kunne ske p(cid:229) grundlag af gensidig tillid (intuitu personae). Det fremg(cid:229)r af Domstolens faste retspraksis, at de eneste grunde, som giver mulighed for, at statslige akter, der betragtes som en overtr(cid:230)delse af traktatens artikel 52 og 59 (og dermed koncessioner og tilsvarende former for offent- lige/private partnerskaber), kan undtages fra begr(cid:230)nsningen i disse artikler er grundene i artikel 55 og 66, hvis meget begr(cid:230)nsede anvendelse af fastsl(cid:229)et af Domstolen pr(cid:230)ciseres i det fłlgende (20). Kommissionen opsummerer herefter de regler i traktaten og de principper, som kan udledes af Domstolens retspraksis, og som finder anvendelse p(cid:229) koncessioner og tilsvarende former for offentlige/private partnerskaber, der er omfattet af n(cid:230)rv(cid:230)rende meddelelse. Det anfłres i det fłlgende, hvilke anvendelseskrite- rier der p(cid:229) nuv(cid:230)rende stadium vil blive lagt til grund. 2. 1. F(cid:230)llesskabsrettens regler og principper for konces- sioner og tilsvarende former for offentlige/private partnerskaber Traktaten omtaler ikke direkte offentlige kontrakter, koncessioner og andre tilsvarende former for offentlige/ private partnerskaber. Flere af bestemmelserne heri er dog relevante. Det g(cid:230)lder traktatens regler, som etablerer og garanterer det indre markeds virkem(cid:229)de: (18) Dom af 9. juli 1987, de forenede sager 27/86, 28/86 og 29/86, Bellini. (19) Domme af 10. marts 1987, sag 199/85, Kommissionen/Italien, og af 17. november 1993, sag C-71/92, Kommissionen/Spanien. (20) Dom af 26. april 1994, sag C-272/91, Lottomatica. I denne dom fastslog Domstolen p(cid:229) grundlag af de foreliggende kendsgerninger, at koncessionshaverens opgaver var begr(cid:230)nset til aktiviteter af teknisk art og derfor underkastet traktatens bestemmelser. (cid:151) de regler, som forbyder al grundlag af nationalitet (artikel 6, stk. 1) forskelsbehandling p(cid:229) (cid:151) reglerne om fri etableringsret (artikel 52 ff) og fri udveksling af tjenesteydelser (artikel 59 ff) samt undta- gelserne fra disse regler i artikel 55 og 56 (21), (cid:151) reglerne i traktatens artikel 90, der, selvom de ikke vedrłrer fremgangsm(cid:229)den ved valget af indehavere af s(cid:230)rlige eller eksklusive rettigheder, ligeledes kan vejlede ved afgłrelsen af, om tildelingen af s(cid:229)danne rettigheder er legitim. Der głres i det fłlgende rede for reglerne og de prin- cipper, som Domstolen har fastlagt. 1. Ligebehandling Som fastsl(cid:229)et af Domstolen er »det generelle ligheds- princip, som forbudet mod forskelsbehandling p(cid:229) grundlag af nationalitet blot er en speciel udformning af, et grundl(cid:230)ggende princip i f(cid:230)llesskabsretten. Efter dette princip m(cid:229) ensartede situationer ikke behandles forskelligt, medmindre en forskellig behandling er objektivt begrundet« (22). »ligebehandlingsgrunds(cid:230)tningen, I en dom om anvendelsen af traktatens regler og prin- cipper p(cid:229) offentlige kontrakter understreger Domstolen, som traktatens at artikler 52 og 59 er et s(cid:230)rligt udtryk for, forbyder ikke blot (cid:229)benlys forskelsbehandling begrundet i natio- nalitet, men desuden enhver form for skjult forskels- behandling, som ved anvendelsen af andre kriterier reelt fłrer til samme resultat« (23). Ligebehandlingsprincippet indeb(cid:230)rer bl. a. , at spillets regler skal v(cid:230)re kendt af alle de bydende, ligesom de skal v(cid:230)re ens for alle. Det fremg(cid:229)r af Domstolens rets- is(cid:230)r af dommen »Raulin« (24) og dommen praksis, »Parlamentet/R(cid:229)det« (25), at overholdelse af ligebehand- lingsprincippet ikke blot indeb(cid:230)rer ikke-diskriminato- risk adgang til en łkonomisk aktivitet, men ligeledes at de offentlige myndigheder tr(cid:230)ffer alle nłdvendige foranstaltninger med henblik p(cid:229) udłvelse af denne akti- vitet. (21) Kommissionen minder om, at foranstaltninger, som er restriktive, mens om ikke virker diskriminerende, strider imod artikel 52 og 59, hvis de ikke tr(cid:230)ffes af grunde, som er absolut nłdvendige af hensyn til almenheden. Dette er tilf(cid:230)ldet, hvis foranstaltningerne ikke er passende eller nłdvendige for at n(cid:229) det fastsatte m(cid:229)l. (22) Dom af 8. oktober 1980, sag C-810/79, (cid:220)bersch(cid:228)r. (23) Dom af 5. december 1989, sag C-3/88, Dataprocessing, pr(cid:230)mis 8. (24) Dom af 26. februar 1992, sag C-357/89. (25) Dom af 7. juli 1992, sag C-295/90. 7. 4. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 94/9 I dommene om »Storeb(cid:230)lt« og »Bus Wallons« pr(cid:230)cise- rede Domstolen r(cid:230)kkevidden af ligebehandlingsprin- cippet inden for offentlige kontrakter, idet den fastslog, at det fłlger af princippet om ligebehandling af tilbuds- giverne, at samtlige tilbud skal v(cid:230)re i overensstemmelse med bestemmelserne i udbudsbetingelserne for at sikre muligheden for en objektiv sammenligning af de bud, der afgives af de enkelte tilbudsgivere (26), og n(cid:229)r en ordregivende myndighed tager hensyn til (cid:230)ndringer i de oprindelige tilbud fra en enkelt tilbudsgiver, begun- stiges denne i forhold til konkurrenterne, hvilket strider mod princippet om ligebehandling af tilbudsgiverne og begr(cid:230)nser procedurens gennemsigtighed. Endvidere fastsl(cid:229)r Domstolen, »at fremgangsm(cid:229)den ved sammen- ligning af tilbud skal s(cid:229)ledes p(cid:229) alle stadier overholde s(cid:229)vel princippet om ligebehandling af tilbudsgivere som princippet om gennemsigtighed, s(cid:229)ledes at alle tilbuds- givere f(cid:229)r lige chancer ved formuleringen af deres tilbud« (27). Domstolen har s(cid:229)ledes i de to domme fastlagt et princip om ligebehandling af tilbudsgivere, som ikke vedrłrer eventuel forskelsbehandling p(cid:229) grund af natio- nalitet eller af andre grunde. Anvender man disse regler og principper p(cid:229) konces- sioner og tilsvarende former for offentlige/private part- nerskaber (hvilket naturligvis kun er muligt, n(cid:229)r den ordregivende myndighed forhandler med flere ansł- gere), indeb(cid:230)rer det, at koncessionsgiveren frit kan v(cid:230)lge, hvilken procedure der skal anvendes ved indg(cid:229)- else af kontrakter, og fasts(cid:230)tte de krav, som ansłgerne skal opfylde i en procedures forskellige faser. Imidlertid skal valget af ansłgere ske p(cid:229) grundlag af objektive kriterier, og proceduren skal afvikles i overensstem- melse med de regler og fundamentale krav, som er ikke er fra starten (28). Hvis s(cid:229)danne regler fastsat blevet fastsat, kr(cid:230)ver princippet om ligebehandling under alle omst(cid:230)ndigheder, at ansłgerne udv(cid:230)lges p(cid:229) et objektivt grundlag. S(cid:229)ledes m(cid:229) man betragte fłlgende tilf(cid:230)lde som stri- dende mod ovenn(cid:230)vnte regler i traktaten og mod lige- behandlingsprincippet: bestemmelser, hvorved offent- lige kontrakter forbeholdes selskaber, som staten ejer helt eller hovedparten af (29), praksis, som best(cid:229)r i at acceptere tilbud, som ikke er i overensstemmelse med (26) Dom af 22. juni 1993, sag C-243/89, Storeb(cid:230)lt, pr(cid:230)mis 37. (27) Dom af 25. april 1996, sag C-870/94, Bus Wallons. (28) For eksempel selv om udbudsbetingelserne (det vil ofte v(cid:230)re tilf(cid:230)ldet, n(cid:229)r der er tale om store infrastrukturprojekter) (cid:229)bner mulighed for, at ansłgerne foresl(cid:229)r tekniske forbedringer af den af myndigheden foresl(cid:229)ede lłsning, kan disse forbedringer ikke komme til at berłre et projekts fundamentale krav og skal v(cid:230)re n(cid:230)rmere afgr(cid:230)nset. (29) Ovenn(cid:230)vnte sag C-3/88, Dataprocessing, pr(cid:230)mis 30. alternative lłsninger, n(cid:229)r udbudsbetingelserne, eller som (cid:230)ndres efter (cid:229)bningen, hensyntagen til denne mulighed ikke var anfłrt i udbudsbetingelserne eller i udbudsbekendtgłrelsen. Ej heller kan det oprindelige projekt (cid:230)ndres under forhandlingerne i forhold til de kriterier og krav, som blev fastsat ved procedurens start. I nogle tilf(cid:230)lde har de ordregivende myndigheder ikke mulighed for at give en tilstr(cid:230)kkelig pr(cid:230)cis teknisk beskrivelse af deres behov. De indhenter derfor alterna- tive tilbud for at f(cid:229) forskellige lłsninger p(cid:229) et problem, som er beskrevet meget generelt. I disse tilf(cid:230)lde skal udbudsbetingelserne for at sikre en sund og effektiv konkurrence indeholde en ikke-diskriminatorisk og objektiv beskrivelse af de krav, der stilles til ansłgerne og af de retningslinjer, de skal fłlge ved udarbejdelsen af tilbud. Derved er alle bydende p(cid:229) forh(cid:229)nd klar over, at der er mulighed for at foresl(cid:229) alternative tekniske lłsninger. Mere generelt formuleret m(cid:229) udbudsbetingel- som strider mod serne ikke indeholde elementer, ovenn(cid:230)vnte principper i traktaten. Koncessionshaverens behov kan ogs(cid:229) formuleres samarbejde med virksomheder s(cid:229)fremt dette ikke begr(cid:230)nser konkurrencen. i inden for branchen, 2. Gennemsigtighed Kommissionen konstaterer, at der i n(cid:230)sten samtlige medlemsstater findes regler eller administrativ praksis, som fłlges i forbindelse med koncessioner og tilsva- rende former for offentlige/private partnerskaber, som indeb(cid:230)rer, at myndigheder, der łnsker at overdrage forvaltningen af en łkonomisk aktivitet til tredjemand, skal offentliggłre deres hensigt p(cid:229) en hensigtsm(cid:230)ssig m(cid:229)de for at sikre et minimum af gennemsigtighed. Valget af s(cid:229)danne m(cid:229)der overlades til de ordregivende myndigheder. Dette kan f. eks. ske ved offentliggłrelse af en bekendtgłrelse eller en forh(cid:229)ndsmeddelelse i dagblade, fagblade eller ved opslag. Disse meddelelser indeholder almindeligvis tilstr(cid:230)kkelige oplysninger til, at potentielle bydende kan afgłre, om de er interesseret i at deltage i proceduren (f. eks. udv(cid:230)lgelses- og tilde- for emnet lingskriterier mv. ). Herudover koncessionen eller arten og omfanget af de ydelser, der forventes af koncessions- haveren eller parteren. anfłres samt partnerskabet S(cid:229)danne forhold anser Kommissionen for at v(cid:230)re tilstr(cid:230)kkeligt gennemsigtige. C 94/10 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 7. 4. 1999 Kommissionen minder om, at Domstolen i sin rets- praksis om procedurens senere faser fastsl(cid:229)r, at prin- cippet om gennemsigtighed er en naturlig fłlge af lige- behandlingsprincippet, som gennemsigtigheden skal fremme virkningen af og samtidig sikre loyal konkur- rence (30). 3. Proportionalitetsprincippet til Efter Domstolens faste praksis »hłrer proportionalitets- f(cid:230)llesskabsrettens almindelige grund- princippet er s(cid:230)tninger« (31); ogs(cid:229) de nationale myndigheder skal undergivet proportionalitetsprincippet, n(cid:229)r de i vidt anvende omfang har et frit skłn (33). f(cid:230)llesskabsretten (32), selv om de Proportionalitetsprincippet kr(cid:230)ver, at enhver foranstalt- ning b(cid:229)de skal v(cid:230)re nłdvendig og passende i forhold til fastsatte m(cid:229)ls(cid:230)tninger (34). En medlemsstat m(cid:229) derfor v(cid:230)lge foranstaltninger, som mindst mulig griber forstyr- rende ind i en łkonomisk aktivitet (35). Anvender man dette princip p(cid:229) koncessioner og andre tilsvarende former for offentlige/privater partnerskaber, kan det fastsl(cid:229)s, at selv om de ordregivende myndig- heder kan fasts(cid:230)tte det m(cid:229)l, der skal n(cid:229)s, navnlig hvad ang(cid:229)r ydelser og tekniske specifikationer, skal hver enkelt foranstaltning v(cid:230)re b(cid:229)de nłdvendig og passende i forhold til det fastsatte m(cid:229)l. En medlemsstat kan s(cid:229)ledes ikke ved udv(cid:230)lgelsen af ansłgere stille krav til faglig eller finansiel form(cid:229)en, som ikke st(cid:229)r i rimeligt forhold til genstanden for koncessionen eller en tilsvarende form for offent- lige/private partnerskaber. teknisk, 4. Gensidig anerkendelse Princippet om gensidig anerkendelse er blevet fastsl(cid:229)et af Domstolen og efterfłlgende pr(cid:230)ciseret i en omfat- tende retspraksis om fri bev(cid:230)gelighed for varer, personer og tjenesteydelser. Efter dette princip er en til at godtage produkter og medlemsstat tjenesteydelser, som leveres af łkonomiske aktłrer fra andre medlemsstater, hvis disse produkter og tjeneste- ydelser svarer til de legitime m(cid:229)l, som er fastsat af den forpligtet (30) Som Domstolen fastl(cid:229)r, »loyal konkurrence kan kun opn(cid:229)s, hvis de forskellige łkonomiske aktłrer har lige vilk(cid:229)r«. (31) Dom af 11. juli 1989, sag 265/87, Schr(cid:228)der, pr(cid:230)mis 21. (32) Dom af 27. oktober 1993, sag 127/92, pr(cid:230)mis 21. (33) Dom af 19. juni 1980, de forenede sager 41/79, 121/79 og 796/79, Testa et al. , pr(cid:230)mis 21. (34) Dom afsagt af Retten i Fłrste Instans af 19. juni 1997, sag T-260/94, Air Inter SA, pr(cid:230)mis 14. medlemsstat, som skal have leveret produktet eller tjenesteydelsen (36). Anvendelsen af dette princip p(cid:229) koncessioner og andre tilsvarende former for offentlige/private partnerskaber bl. a. , indeb(cid:230)rer ydelsen at medlemsstaten, hvor pr(cid:230)steres, skal godtage de tekniske specifikationer, kontrol samt beviser, attester og kvalifikationer, som kr(cid:230)ves i en anden medlemsstat, hvis disse kan side- stilles med dem, der kr(cid:230)ves i den medlemsstat, hvor ydelsen skal pr(cid:230)steres. er S(cid:229)ledes ydelsen skal den medlemsstat, hvor pr(cid:230)steres, forpligtet til at acceptere de kvalifikationer vedrłrende faglig, teknisk og finansiel form(cid:229)en, som den p(cid:229)g(cid:230)ldende har erhvervet i en anden medlems- stat (37). 5. Undtagelserne i traktaten Indskr(cid:230)nkninger i den frie etableringsret og den frie udveksling af tjenesteydelser kan kun accepteres, hvis en af de i artikel 55 og 56 i traktaten anfłrte grunde kan głres g(cid:230)ldende. tjenesteydelser Hvad ang(cid:229)r is(cid:230)r artikel 55 (som giver mulighed for indskr(cid:230)nkninger i den frie etableringsret og den frie udveksling af som varigt eller lejlighedsvis er forbundet med udłvelse af offentlig myndighed), har Domstolen gentagne gange understreget (38) »at traktatens artikel 55, som hjemler fravigelse af den grundl(cid:230)ggende regel om fri etable- for virksomhed, (36) Dette princip kan udledes af retspraksis vedrłrende etablerings- frihed og fri udveksling af tjenesteydelser (is(cid:230)r dommene Vlas- sopoulou (af 7. maj 1991, sag C-340/89) og Dennemeyer (af 25. juli 1991, sag C-76/90). I den fłrste dom fastslog Domstolen, at »selv om nationale regler om bestemte kvalifikationer anvendes uden forskelsbehandling med hensyn til nationalitet, kan de have til fłlge, at statsborgere i andre medlemsstater hindres i at udłve etableringsretten, der er sikret i traktatens artikel 52. Dette kan v(cid:230)re tilf(cid:230)ldet, s(cid:229)fremt der ved de p(cid:229)g(cid:230)ldende nationale regler ikke tages hensyn til kundskaber og kvalifikationer, som vedkom- mende allerede har erhvervet i en anden medlemsstat. « I dommen Dennemayer understregede Domstolen, bl. a. : »en medlemsstat kan navnlig ikke betinge levering af tjenesteydelser p(cid:229) det p(cid:229)g(cid:230)ldende lands omr(cid:229)de af, at samtlige betingelser for etablering i landet er opfyldt, idet de bestemmelser i traktaten, som netop skal sikre den frie udveksling af tjenesteydelser, herved ville blive virkningslłse. « Endelig tilfłjede Domstolen i sagen Webb (sag 279/80 af 17. december 1981), at tjenesteydelser kr(cid:230)ver at »(. ) den stat, hvor ydelsen pr(cid:230)steres (. ) tager hensyn til de krav om dokumentation og sikkerhed, som tjenesteyderen allerede m(cid:229) opfylde i udfłrelsen af sin virksomhed i den medlemsstat, hvor kan er etableret«. fri udveksling af (37) I forbindelse med kvalifikation af virksomheder, kan bevis for ligev(cid:230)rdighed (cid:151) foruden fra anvendelsen af direktiverne om teknisk harmonisering (cid:151) ogs(cid:229) stamme fra aftaler om gensidig anerkendelse af frivillige certifikationssystemer. S(cid:229)danne aftaler kan stłtte sig til en anerkendelse, der beviser, at de undersłgende organer er kompetente. (38) Jf. bl. a. dom af 15. marts 1988, sag 147/86, Kommissionen/Den (35) Se f. eks. dom af 17. maj 1984, sag 15/83, Denkavit Nederland. Hellenske Republik. 7. 4. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 94/11 ringsret, fortolkes p(cid:229) en s(cid:229)dan m(cid:229)de, at dens r(cid:230)kke- vidde begr(cid:230)nses til det, som er strengt nłdvendigt for at tilgodese de interesser, som denne bestemmelse giver medlemsstaterne mulighed for at beskytte«. En s(cid:229)dan undtagelse skal v(cid:230)re begr(cid:230)nset i artikel 52 og 59, som i sig selv er direkte og specifikt forbundet med udłvelse af offentlig myndighed (39). til de aktiviteter Fłlgelig skal r(cid:230)kkevidden af undtagelsen i artikel 55 v(cid:230)re begr(cid:230)nset til de tilf(cid:230)lde, hvor koncessionshaveren eller partneren deltager direkte og specifikt i udłvelsen af offentlig myndighed. falder betragtes Visse former for virksomhed, der varetages i medfłr af en forpligtelse eller en lovbestemt eneret eller af de nationale myndigheder som offentlige automatisk ind under ikke tjenesteydelser, denne undtagelse (40). Selv om der til alle former for virksomhed, der uddelegeres af offentlige myndigheder, almindeligvis implicit er knyttet et almennyttigt aspekt, er dette ikke nłdvendigvis ensbetydende med, at denne virksomhed er forbundet med udłvelse af offentlig myndighed. Eksempelvis har Domstolen afvist, at anvendelse af artikel 55 kan p(cid:229)ber(cid:229)bes i tilf(cid:230)lde som: (cid:151) den offentlige myndighed bevarede kontrollen over de overdragne aktiviteter og kunne fortsat beskytte de interesser, som denne var forpligtet til at vare- tage (41). (cid:151) de overdragne aktiviteter var af teknisk art og derfor ikke forbundet med udłvelse af offentlig myndighed (42). Proportionalitetsprincippet kr(cid:230)ver, at enhver foranstalt- ning, der indskr(cid:230)nker udłvelsen af de rettigheder, som er omtalt i artikel 52 og 59 b(cid:229)de er nłdvendige og forhold til de fastsatte m(cid:229)l (43). Dette passende i indeb(cid:230)rer, at en medlemsstat der ved valget af foran- staltninger, som skal sikre realiseringen af det fastsatte m(cid:229)l, som medfłrer de mindste hindringer i udłvelsen af disse rettigheder (44). skal v(cid:230)lge dem, (39) Dom af 21. juni 1974, sag 2/74, Reyners. (40) Generaladvokat Mischos konklusioner i ovenn(cid:230)vnte sag 3/88, Dataprocessing. (41) Dom af 15. marts 1988, ovenn(cid:230)vnte sag 147/86. (42) Ovenn(cid:230)vnte sag C-3/88 og 272/91, Dataprocessing og Lottoma- tica. (43) Ovenn(cid:230)vnte sag T-260/94. For eksempel afviste Domstolen at anvende undtagelsesbestemmelsen vedrłrende den offentlige orden, eftersom der ikke var tilstr(cid:230)kkelig begrundelse herfor, og at det fastsatte m(cid:229)l kunne realiseres med andre midler, der ikke kr(cid:230)ver begr(cid:230)nsning af etableringsfriheden og den frie udveksling af tjenesteydelser (jf. pr(cid:230)mis 15 i ovenn(cid:230)vnte dom C-272/94, Dataprocessing). (44) Dom af 28. marts 1996, sag C-272/94, Guiot/Climatec. I forbindelse med fri udveksling af tjenesteydelser skal den medlemsstat, hvor tjenesteydelser skal pr(cid:230)steres, undersłge, om den interesse, der skal varetages, ikke allerede er omfattet af de regler, som ansłgeren er underkastet i den medlemsstat, hvor han normalt udłver sin virksomhed. 6. Beskyttelse af enkeltpersoners rettigheder I Domstolens faste retspraksis vedrłrende traktatens grundl(cid:230)ggende frihedsrettigheder fastsl(cid:229)r den, at afgł- relser om afslag skal v(cid:230)re begrundet og skal kunne indbringes som bliver gjort til genstand for s(cid:229)danne beslutninger (45). for domstolene af enkeltpersoner, Disse krav er almindeligt g(cid:230)ldende, som Domstolen pr(cid:230)ciserer, fłlger de af forfatningsm(cid:230)ssige traditioner, som er rodf(cid:230)stet i alle medlemsstater og hjemlet i Den Europ(cid:230)iske Menneskerettighedskonvention (46). De er dermed ogs(cid:229) g(cid:230)ldende for enkeltpersoner, som mener at v(cid:230)re p(cid:229)fłrt skade ved tildeling af en konces- sion eller ved udv(cid:230)lgelse af en partner som omtalt i n(cid:230)rv(cid:230)rende meddelelse. 2. 2. Reglerne i direktiv 93/37/E(cid:216)F for koncessionskon- trakter om offentlige bygge- og anl(cid:230)gsarbejder Kommissionen finder det hensigtsm(cid:230)ssigt at minde om, at de regler og principper, den har pr(cid:230)ciseret for konces- sioner p(cid:229) tjenesteydelser og tilsvarende former for offent- lige/private partnerskaber ogs(cid:229) er g(cid:230)ldende med de rele- vante (cid:230)ndringer for koncessioner p(cid:229) bygge- og anl(cid:230)gs- arbejder. Selv om direktiv 93/37/E(cid:216)F kun fasts(cid:230)tter regler om offentliggłrelse for koncessioner p(cid:229) bygge- og anl(cid:230)gs- arbejder, betyder det ikke, at disse er de eneste regler, som g(cid:230)lder herfor. Koncessioner p(cid:229) bygge- og anl(cid:230)gs- arbejder, som er statslige akter vedrłrende udłvelse af łkonomiske aktiviteter, henhłrer ligeledes under arti- kel 52-66 i traktaten samt ovenn(cid:230)vnte principper. Det siger sig selv, at der for de koncessionskontrakter, hvis v(cid:230)rdi ligger under de i direktiv 93/37/E(cid:216)F n(cid:230)vnte belłbsgr(cid:230)nser, g(cid:230)lder de samme regler og principper i traktaten. a) Den indledende fase: udv(cid:230)lgelse af koncessionshaver 1. Regler om offentliggłrelse og gennemsigtighed For koncessioner p(cid:229) bygge- og anl(cid:230)gsarbejder er de i De Euro- ordregivende myndigheder forpligtet til en p(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende bekendtgłrelse efter modellen i direktiv 93/37/E(cid:216)F med henblik p(cid:229) at udbyde denne kontrakt i hele F(cid:230)llesskabet (47). om koncessionskontrakter at offentliggłre (45) Dom af 7. maj 1991, sag C-340/89, Vlassopoulou, pr(cid:230)mis 22. (46) Dom af 15. oktober 1987, sag 22/86, Heylens, pr(cid:230)mis 14. (47) »Med henblik p(cid:229) at opfylde direktivets form(cid:229)l, nemlig at sikre udviklingen af en effektiv konkurrence p(cid:229) udbudsomr(cid:229)det, skal de kriterier og betingelser, der g(cid:230)lder for hvert udbud, endelig offentliggłres p(cid:229) passende m(cid:229)de af de ordregivende myndigheder« (jf. dom af 20. september 1988, sag. 31/87, Beentjes, pr(cid:230)mis 22). C 94/12 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 7. 4. 1999 Et af de problemer, som Kommissionen kommer ud for, drejer sig om tildeling af koncessioner mellem offentligretlige personer. Nogle medlemsstater synes at have den opfattelse, at bestemmelserne i direk- tiv 93/37/E(cid:216)F om koncessioner p(cid:229) bygge- og anl(cid:230)gsarbejder ikke finder anvendelse p(cid:229) kontrakter, som indg(cid:229)s mellem en offentlig enhed og en offent- ligretlig, juridisk person. at en udtłmmende liste over s(cid:229)danne virksomheder vedl(cid:230)gges koncessionsansłgningen og ajourfłres i takt med de (cid:230)ndringer, der senere m(cid:229)tte ske i relatio- nerne mellem virksomhederne. Da listen er udtłm- mende, kan koncessionshaveren ikke henvise til, at offentliggłrelsesreglerne ikke er g(cid:230)ldende for bygge- og anl(cid:230)gskontrakter, der indg(cid:229)s med en virksomhed, som ikke er opfłrt p(cid:229) ovenn(cid:230)vnte list. Direktiv 93/37/E(cid:216)F kr(cid:230)ver imidlertid, at der ved tildeling af koncessionskontrakter om offentlige bygge- og anl(cid:230)gskontrakter skal ske forudg(cid:229)ende offentliggłrelse, uanset om den potentielle konces- sionshaver er privat eller offentlig. Det er i łvrigt udtrykkeligt anfłrt i direk- tiv 93/37/E(cid:216)F, at koncessionshaveren kan v(cid:230)re en af de ordregivende myndigheder, der er omhandlet i indeb(cid:230)rer, at denne form for direktivet, hvilket samarbejde forinden underkastes offentliggłrelse i overensstemmelse med artikel 3, stk. 1, i samme direktiv. i artikel 3, stk. 3, 2. Valg af procedureform For koncessioner p(cid:229) bygge- og anl(cid:230)gsarbejder kan koncessionsgiveren frit v(cid:230)lge mellem de tre proce- durer i direktivet, n(cid:229)r blot det sker i henhold til reglerne og principperne i traktaten. b) Den senere fase: kontrakter, som indg(cid:229)s af konces- sionshavere (48) som Direktiv 93/37/E(cid:216)F indeholder bestemmelser, omhandler offentlige kontrakter, som indg(cid:229)s af indeha- vere af koncessionskontrakter om offentlige bygge- og anl(cid:230)gsarbejder, hvis v(cid:230)rdi andrager 5 000 000 ECU eller derover. Bestemmelserne varierer imidlertid efter, hvilken type koncessionshaver der er tale om. Hvis koncessionshaveren selv er en ordregivende myndighed i direktivets forstand, skal kontrakter om udfłrelse af s(cid:229)danne arbejder tildeles under overhol- delse af alle direktivets bestemmelser om offentlige bygge- og anl(cid:230)gskontrakter. Hvis koncessionshaveren ikke selv er en ordregivende myndighed, foreskriver direktivet kun visse regler om offentliggłrelse. Disse regler finder ikke anvendelse, hvis koncessionshaver indg(cid:229)r offentlige bygge- og anl(cid:230)gskontrakter med tilknyttede virksomheder som defineret i direktivet. Direktivet foreskriver endvidere, (48) Opm(cid:230)rksomheden henledes p(cid:229), at den ordregivende myndighed i henhold til direktivets artikel 3, stk. 2, kan p(cid:229)l(cid:230)gge indehavere af koncessionskontrakter at overdrage kontrakter, der udgłr en mini- mumsprocentdel af arbejdernes samlede v(cid:230)rdi, til tredjemand. Den ordregivende myndighed kan ligeledes anmode ansłgerne om selv at anfłre denne minimumsprocent i tilbudet. Uanset om koncessionshaveren selv er en ordregivende myndighed som n(cid:230)vnt i direktivet, er denne altid forpligtet til inden for F(cid:230)llesskabet at tilkendegive sin hensigt om at indg(cid:229) en offentlig bygge- og anl(cid:230)gskon- trakt med tredjemand. Kommissionen finder, at en medlemsstat tilsides(cid:230)tter bestemmelserne i direktiv 93/37/E(cid:216)F om arbejder, der udfłres af tredjemand, n(cid:229)r der som mellemled benyttes en tilknyttet virksomhed til at tildele kontrakter om bygge- og anl(cid:230)gsarbejder, der udfłres af tredjemand, uden indkaldelse af tilbud. c) Bestemmelser vedrłrende anvendelsen af klagepro- cedurer Hvis der er tale om koncessioner p(cid:229) bygge- og anl(cid:230)gs- arbejder, er det bestemmelserne i direktiv 89/665/E(cid:216)F om klageprocedurer, som finder anvendelse (49). stk. 7, Endvidere henviser Kommissionen til kravene i arti- kel 2, ifłlge hvilke i direktiv 89/665/E(cid:216)F, »medlemsstaterne p(cid:229)ser, at de afgłrelser, der tr(cid:230)ffes af de for klageprocedurerne ansvarlige instanser, kan gennemfłres effektivt«. Heraf fłlger, at medlemsstater skal afholde sig fra at tr(cid:230)ffe enhver materiel eller procedurem(cid:230)ssig foranstalt- ning, som kan głre dette direktivs mekanismer virk- ningslłse. (49) I sag C-433/93. Kommissionen/Tyskland, fastslog generaladvokat Elmer, at i henhold til Domstolens retspraksis (jf. dom af 20. september 1988, i sag 31/87, Beentjes, og af 22. juni 1989, i sag »direktiverne vedrłrende offentlige 103/88, Constanzo) giver kontrakter den enkelte rettigheder, som i visse tilf(cid:230)lde ved domstole kan głres g(cid:230)ldende over for staten og de ordregivende myndigheder«. Generaladvokaten understreger endvidere, at direk- tivet 89/665/E(cid:216)F, som tidsm(cid:230)ssigt ligger efter denne retspraksis, ikke havde til form(cid:229)l at begr(cid:230)nse de rettigheder, som g(cid:230)ldende retspraksis tilkender den enkelte over for de offentlige myndig- heder. Tv(cid:230)rtimod havde direktivet til form(cid:229)l at forst(cid:230)rke »de nuv(cid:230)- rende mekanismer p(cid:229) s(cid:229)vel nationalt plan som p(cid:229) f(cid:230)llesskabsplan,. is(cid:230)r p(cid:229) et stadium, hvor overtr(cid:230)delserne endnu kan bringes til ophłr« (jf. anden betragtning i direktiv 89/665/E(cid:216)F). 7. 4. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 94/13 Ud over de allerede n(cid:230)vnte forpligtelser, som finder anvendelse i forbindelse med offentlige kontrakter, g(cid:230)lder forpligtelsen om begrundelse, der er n(cid:230)vnt i artikel 8 i direktiv 93/37/E(cid:216)F, der foreskriver, at den ordregivende myndighed begrunder sin beslutning inden for en frist p(cid:229) 15 dage, ligesom de er omfattet af de klageprocedurer, i direk- tiv 89/665/E(cid:216)F. som er omtalt For indehavere af koncessioner p(cid:229) tjenesteydelser, som er ordregivende myndigheder i direktivernes forstand, g(cid:230)lder bestemmelserne heri for procedurerne for indg(cid:229)- else af offentlige kontrakter, som iv(cid:230)rks(cid:230)ttes i forbin- delse med koncessionen. 2. 3. Sondring mellem koncessioner p(cid:229) henholdsvis bygge- og anl(cid:230)gsarbejder og tjenesteydelser fastsl(cid:229), hvorn(cid:229)r der Eftersom direktiv 93/37/E(cid:216)F fast(cid:230)tter s(cid:230)rlige regler for de procedurer, der skal fłlges ved indg(cid:229)else af en konces- sionskontrakt om bygge- og anl(cid:230)gsarbejder, er det hensigtsm(cid:230)ssigt at foreligger en s(cid:229)dan form for koncession, is(cid:230)r hvis der er tale om en blandet kontrakt, der ogs(cid:229) indeholder et element af tjenesteydelser. i łvrigt n(cid:230)sten altid tilf(cid:230)ldet, eftersom indehavere af koncessioner p(cid:229) bygge- og anl(cid:230)gsarbejder ofte leverer brugeren tjenesteydelser i form af de bygge- og anl(cid:230)gsarbejder, som denne har udfłrt. I praksis er det For Kommissionen er det et afgłrende kriterium, om kontrakten vedrłrer udfłrelse af bygge- og anl(cid:230)gsarbejder for koncessionsgiverens regning. 2. 4. Koncessioner inden for s(cid:230)rlige sektorer Direktiv 93/38/E(cid:216)F om kontrakter indg(cid:229)et af enheder inden for vandforsyning, energi, transport og telekommu- nikation indeholder ikke s(cid:230)rlige regler om hverken koncessioner om bygge- og anl(cid:230)gsarbejder og konces- sioner om tjenesteydelser. i det Kommissionen minder imidlertid om, at tilf(cid:230)lde, hvor staten eller en anden offentlig enhed, som ikke speci- inden for en af de fire sektorer, der er fikt virker omhandlet i direktiv 93/38/E(cid:216)F, tildeler en koncession vedrłrende en łkonomisk aktivitet inden for en af disse fire sektorer, g(cid:230)lder de ovenfor beskrevne regler og prin- cipper, n(cid:229)r der er tale om en koncession vedrłrende tjenesteydelser. For s(cid:229) vidt ang(cid:229)r koncessioner om bygge- og anl(cid:230)gsarbejder, g(cid:230)lder, foruden direktiv 93/37/E(cid:216)F, de samme regler og principper (50). Hvis enheder inden for en af de i direktiv 93/38/E(cid:216)F omhandlede sektorer (vand, energi, transport, telekommu- nikation) łnsker at tildele en koncession, g(cid:230)lder traktatens regler, som ikke adskiller sig v(cid:230)sentligt fra de regler, som er g(cid:230)ldende for tildeling af koncessionskontrakter, n(cid:229)r blot koncessionsgiveren er en offentlig enhed, og denne er omfattet af ovenfor beskrevne regler og principper. N(cid:229)r kontraktens genstand er bygge- og anl(cid:230)gsarbejder og r(cid:229)digheder over det f(cid:230)rdige byggeri eller anl(cid:230)gsarbejde forbliver hos den koncessionsgivende myndighed, finder Kommissionen, at reglerne i direktiv 93/37/E(cid:216)F finder anvendelse, for s(cid:229) vidt belłbsgr(cid:230)nsen i dette direktiv er i kontrakten er n(cid:229)et elementer af tjenesteydelser. Er arbejdet udfłrt af trejde- mand, (cid:230)ndrer det ikke kontraktens art. Dette er ogs(cid:229) tilf(cid:230)ldet, hvis koncessionshaveren ikke selv kan udfłre arbejderne: kontraktens genstand forbliver u(cid:230)ndret. (5 000 000 ECU), selv om der som ikke indeb(cid:230)rer bygge- En koncessionskontrakt, arbejder, eller som udelukkende omfatter drift af et f(cid:230)rdig byggeri eller anl(cid:230)gsarbejde, betragtes derimod som en koncession p(cid:229) tjenesteydelser, for i ingen af de to tilf(cid:230)lde er der udfłrt byggearbejder. Endvidere kan der uden for en koncession p(cid:229) bygge- og anl(cid:230)gsarbejder indg(cid:229)s kontrakter om tjenesteydelser eller andre koncessioner om tjenesteydelser vedrłrende aktivi- teter, som supplerer men er uafh(cid:230)ngige af koncessionen p(cid:229) bygge- og anl(cid:230)gsarbejderne. Tjenesteydelser i form af istands(cid:230)ttelse af en motorvej kan v(cid:230)re genstand for en koncessionsaftale om tjenesteydelser, som er adskilt fra koncessionen p(cid:229) anl(cid:230)g eller drift af motorvejen. for for antal former et betydeligt landtransport. (50) P(cid:229) grundlag af traktatens artikel 74-84 har F(cid:230)llesskabet lovgivet for at sikre den frie udveksling af tjenesteydelser inden for visse trans- portsektorer. Dette g(cid:230)lder ikke for alle transportsektorer og is(cid:230)r ikke For sidstn(cid:230)vntes vedkommende har medlemsstaternes kompetente myndigheder en vis skłnsret ved valget af virksomheder, til hvilke de giver enerettigheder til at udfłre tjenesteydelser p(cid:229) land- transportomr(cid:229)det, og/eller til hvem de betaler en godtgłrelse for leveringen af offentlige transporttjenesteydelser p(cid:229) dette omr(cid:229)de. Imidlertid fasts(cid:230)tter forordning (E(cid:216)F) nr. 1191/69 (sam (cid:230)ndret ved forordning (E(cid:216)F) nr. 1893/91) og forordning (E(cid:216)F) nr. 1107/70 regler vedrłrende kompensation (der faktisk udgłr en statsstłtte) for udfłrelsen af offentlige landtransporttjenesteydelser. Visse opgaver kan der kun betales for, hvis de omfattes af en kontrakt mellem en virksomhed og en offentlig myndighed vedrłrende en offentlig tjeneste- ydelsesaspekterne ved en kontrakt om bygge- og anl(cid:230)gskoncession som for en indkłbsaftale, der ang(cid:229)r b(cid:229)de varer og tjenesteydelser. Selvom myndighederne ikke er forpligtede til at anvende de detal- jerede regler i direktiv 92/50/E(cid:216)F og 93/38/E(cid:216)F ved tildelingen af koncessionskontrakter vedrłrende tjenesteydelser, finder de i punkt 2. 1 n(cid:230)vnte generelle principper om ligebehandling, gennemsig- tighed, proportionalitet, gensidig anerkendelse og beskyttelse af enkeltpersoners rettigheder anvendelse, n(cid:229)r en offentlig myndighed v(cid:230)lger en mulig medkontrahent. Forst(cid:229)elsen af de nłdvendige betingelser for en passende transport- tjeneste og de bedste m(cid:229)der til at opn(cid:229) det er underg(cid:229)et en bety- delig forandring siden vedtagelsen af forordning (E(cid:216)F) nr. 1191/69. Af alle disse grund mener Kommissionen, at denne forordning m(cid:229) głres tidssvarende, blandt andet for at pr(cid:230)cisere proportionalitets- begrebet i forbindelse med enerettigheder og for at udbrede anven- delsen af kontrakter om offentlige tjenesteydelser. tjenesteydelse. Dette g(cid:230)lder s(cid:229)vel for


title: Regulamento (CE) nº 724/1999 da Comissão de 7 de Abril de 1999 que fixa os preços representativos e os montantes dos direitos adicionais aplicáveis na importação dos melaços no sector do açúcar

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
molasses
representative price

formats: pdf print

text: 8. 4. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 93/3 REGULAMENTO (CE) N. o 724/1999 DA COMISS(cid:212)O de 7 de Abril de 1999 que fixa os pre(cid:135)os representativos e os montantes dos direitos adicionais aplic(cid:145)- veis na importa(cid:135)(cid:209)o dos mela(cid:135)os no sector do a(cid:135)(cid:156)car A COMISS(cid:212)O DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CEE) n. o 1785/81 do Conselho, de 30 de Junho de 1981, que estabelece a organiza(cid:135)(cid:209)o comum de mercado no sector do a(cid:135)(cid:156)car (1), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 1148/98 (2), Tendo em conta o Regulamento (CE) n. o 1422/95 da Comiss(cid:209)o, de 23 de Junho de 1995, que estabelece as regras de aplica(cid:135)(cid:209)o relativas (cid:133) importa(cid:135)(cid:209)o de mela(cid:135)os no sector do a(cid:135)(cid:156)car e que altera o Regulamento (CEE) n. o 785/68 (3), e, nomeadamente, o n. o 2 do seu artigo 1. o e o n. o 1 do seu artigo 3. o, Considerando que o Regulamento (CE) n. o 1422/95 prev(cid:136) que o pre(cid:135)o CIF de importa(cid:135)(cid:209)o do mela(cid:135)o, a seguir desig- nado «pre(cid:135)o representativo», (cid:130) estabelecido em conformi- com o Regulamento (CEE) n. o 785/68 da dade Comiss(cid:209)o (4); que este pre(cid:135)o se entende fixado para a qualidade-tipo definida no artigo 1. o do citado regula- mento; Considerando que o pre(cid:135)o representativo do mela(cid:135)o (cid:130) calculado relativamente a um local de passagem da fron- teira da Comunidade, que (cid:130) Amesterd(cid:209)o; que esse pre(cid:135)o deve ser calculado a partir das possibilidades de compra mais favor(cid:145)veis no mercado mundial estabelecidas com base nas cota(cid:135)(cid:210)es ou pre(cid:135)os desse mercado ajustados em fun(cid:135)(cid:209)o das eventuais diferen(cid:135)as de qualidade relativa- mente (cid:133) qualidade-tipo; que a qualidade-tipo do mela(cid:135)o foi definida pelo Regulamento (CEE) n. o 785/68; Considerando que, para a determina(cid:135)(cid:209)o das possibilidades de compra mais favor(cid:145)veis no mercado mundial, devem ser tidas em conta todas as informa(cid:135)(cid:210)es relativas (cid:133)s ofertas feitas no mercado mundial, aos pre(cid:135)os registados nos mercados importantes de pa(cid:146)ses terceiros e (cid:133)s opera(cid:135)(cid:210)es de venda conclu(cid:146)das no (cid:131)mbito do com(cid:130)rcio interna- cional, de que a Comiss(cid:209)o tem conhecimento, quer atrav(cid:130)s dos Estados-membros quer pelos seus pr(cid:155)prios meios; que, aquando dessa determina(cid:135)(cid:209)o, se pode tomar por base, nos termos do artigo 7. o do Regulamento (CEE) n. o 785/68, uma m(cid:130)dia de v(cid:145)rios pre(cid:135)os, desde que essa m(cid:130)dia possa ser considerada representativa da tend(cid:136)ncia efectiva do mercado; Considerando que aquelas informa(cid:135)(cid:210)es n(cid:209)o s(cid:209)o tidas em conta quando a mercadoria n(cid:209)o tiver qualidade s(cid:209), leal e comerci(cid:145)vel ou quando o pre(cid:135)o de oferta indicado apenas (1) JO L 177 de 1. 7. 1981, p. 4. (2) JO L 159 de 3. 6. 1998, p. 38. (3) JO L 141 de 24. 6. 1995, p. 12. (4) JO L 145 de 27. 6. 1968, p. 12. se referir a uma pequena quantidade n(cid:209)o representativa do mercado; que os pre(cid:135)os de oferta que possam ser conside- rados n(cid:209)o representativos da tend(cid:136)ncia efectiva do mercado devem igualmente ser exclu(cid:146)dos; Considerando que, a fim de se obterem dados compar(cid:145)- veis relativos ao mela(cid:135)o da qualidade-tipo, (cid:130) necess(cid:145)rio, consoante a qualidade do mela(cid:135)o objecto de oferta, aumentar ou diminuir os pre(cid:135)os em fun(cid:135)(cid:209)o dos resultados obtidos mediante aplica(cid:135)(cid:209)o do artigo 6. o do Regulamento (CEE) n. o 785/68; Considerando que um pre(cid:135)o representativo pode ser excepcionalmente mantido a um n(cid:146)vel constante durante um per(cid:146)odo limitado se o pre(cid:135)o de oferta que serviu de base para o estabelecimento anterior do pre(cid:135)o representa- tivo n(cid:209)o tiver chegado ao conhecimento da Comiss(cid:209)o e se os pre(cid:135)os de oferta dispon(cid:146)veis, afigurando-se insuficiente- mente representativos da tend(cid:136)ncia efectiva do mercado, implicarem altera(cid:135)(cid:210)es bruscas e consider(cid:145)veis do pre(cid:135)o representativo; Considerando que, quando o pre(cid:135)o de desencadeamento relativo ao produto em causa e o pre(cid:135)o representativo forem diferentes, devem ser fixados direitos de importa(cid:135)(cid:209)o adicionais nas condi(cid:135)(cid:210)es referidas no artigo 3. o do Regula- mento (CE) n. o 1422/95; que, no caso de suspens(cid:209)o dos direitos de importa(cid:135)(cid:209)o em aplica(cid:135)(cid:209)o do artigo 5. o do Regulamento (CE) n. o 1422/95, devem ser fixados montantes espec(cid:146)ficos para esses direitos; Considerando que a aplica(cid:135)(cid:209)o dessas disposi(cid:135)(cid:210)es conduz (cid:133) fixa(cid:135)(cid:209)o dos pre(cid:135)os representativos e dos direitos adicionais de importa(cid:135)(cid:209)o dos produtos em causa conforme indicado no anexo do presente regulamento; Considerando que as medidas previstas no presente regu- lamento est(cid:209)o em conformidade com o parecer do Comit(cid:130) de Gest(cid:209)o do A(cid:135)(cid:156)car, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1. o Os pre(cid:135)os representativos e os direitos adicionais aplic(cid:145)- veis na importa(cid:135)(cid:209)o dos produtos referidos no artigo 1. o do Regulamento (CE) n. o 1422/95 s(cid:209)o fixados conforme indi- cado no anexo. Artigo 2. o O presente regulamento entra em vigor em 8 de Abril de 1999. L 93/4 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 8. 4. 1999 O presente regulamento (cid:130) obrigat(cid:155)rio em todos os seus elementos e directamente aplic(cid:145)vel em todos os Estados-membros. Feito em Bruxelas, 7 de Abril de 1999. Pela Comiss(cid:209)o Franz FISCHLER Membro da Comiss(cid:209)o do regulamento que fixa os pre(cid:135)os representativos e os montantes dos direitos adicionais aplic(cid:145)veis na importa(cid:135)(cid:209)o dos mela(cid:135)os no sector do a(cid:135)(cid:156)car ANEXO C(cid:155)digo NC Montante em EUR do pre(cid:135)o representativo por 100 kg l(cid:146)quido do produto em causa Montante em EUR do direito adicional por 100 kg l(cid:146)quido do produto em causa Importe em EUR do direito a aplicar na importa(cid:135)(cid:209)o devido (cid:133) suspens(cid:209)o referida no artigo 5. o do Regulamento (CE) nº 1422/95 por 100 kg l(cid:146)quido do produto em causa (2) 1703 10 00 (1) 1703 90 00 (1) 5,84 7,64 0,38 0,00 (cid:190) (cid:190) (1) Fixa(cid:135)(cid:209)o para a qualidade-tipo tal como definida no artigo 1. o do Regulamento (CEE) nº 785/68, alterado. (2) Este montante substitui, nos termos do artigo 5. o do Regulamento (CE) nº 1422/95, a taxa dos direitos da Pauta Aduaneira Comum fixada para esses produtos


title: PERGUNTA ESCRITA n. 855/99 do Deputado Bill MILLER Punktskatt

eurovoc_concepts:
VAT rate
alcoholic beverage
economic analysis
economic statistics
excise duty
tax on consumption

formats: html pdf print

text: 3. 12. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 348/139 (1999/C 348/191) PERGUNTA ESCRITA E-0855/99 apresentada por Bill Miller (PSE) à Comissão (7 de Abril de 1999) Objecto: Impostos sobre consumos específicos Considera a Comissão que o estudo Bossard de 1994 e os seus resultados ainda apresentam interesse? Se assim não for, tenciona a Comissão actualizar o estudo? Resposta do Comissário Monti em nome da Comissão (4 de Maio de 1999) O estudo Bossard de 1995 baseou-se em estatísticas do final dos anos oitenta e do início dos anos noventa. Por esse motivo, a Comissão decidiu solicitar uma actualização do estudo antes de apresentar o relatório sobre as taxas mínimas do imposto aplicável às bebidas alcoólicas. Do mesmo modo, consultará mais uma vez todos os organismos interessados, pedindo-lhes que actualizem os seus pontos de vista no que respeta às referidas taxas mínimas tendo em conta a evolução verificada desde a última revisão das mesmas (1). (1) COM(95) 285 final. (1999/C 348/192) PERGUNTA ESCRITA E-0857/99 apresentada por Pedro Marset Campos (GUE/NGL) à Comissão (7 de Abril de 1999) Objecto: Discriminação das mulheres numa empresa de transportes urbanos de Múrcia (Espanha) A empresa de transportes LAT, S. A. desenvolve a sua actividade na capital murciana e arredores: transportes urbanos, serviços não regulares e transporte escolar. Para o efeito, conta no seu organigrama com mais de trezentos trabalhadores e é beneficiária de uma licença municipal concedida pelo Município de Múrcia. Segundo temos conhecimento, não consta dos quadros da empresa uma única condutora de autocarros do sexo feminino e nenhuma mulher terá sido contactada para ser submetida às provas técnicas exigidas para aceder a este posto de trabalho. Acontece porém que o serviço de limpeza dos autocarros é assegurado sobretudo por mulheres que, para o fazer, têm que manobrar os veículos, o que está em contradição com a política seguida pela empresa de não contratar mulheres para ocuparem o lugar de condutor. 1. Tem a Comissão conhecimento desta situação? 2. Não considera a Comissão que as autoridades municipais e, em particular, os responsáveis pelo sector de urbanismo e transportes da Câmara Municipal de Múrcia, deveriam ter examinado de perto a política contratual da empresa aquando da concessão de uma licença municipal? Não considera a Comissão que as autoridades municipais são responsáveis pelo cumprimento da 3. legislação laboral no que respeita à igualdade de tratamento entre homens e mulheres? 4. Não considera a Comissão que estamos perante uma violação dos direitos das cidadãs europeias e, mais concretamente, da Directiva 76/207/CEE (1) relativa à concretização do princípio da igualdade de tratamento entre homens e mulheres no que se refere ao acesso ao emprego, à formação e promoção profissionais e às condições de trabalho? 5. Pode a Comissão indicar o seguimento dado a este caso? (1) JO L 39 de 14. 2. 1976, p. 40