title: Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om: "Förbindelserna mellan EU, Latinamerika och Västindien - Den socioekonomiska dialogen mellan dessa båda regioner".

eurovoc_concepts:
Caribbean Islands
EU relations
Latin America
socioeconomic conditions

text: 16. 6. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 169/49 Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om: ”Förbindelserna mellan EU, Latinamerika och Västindien — Den socioekonomiska dialogen mellan dessa båda regioner” (1999/C 169/16) Den 3 december 1998 beslutade Ekonomiska och sociala kommittén att i enlighet med artikel 23. 3 i arbetsordningen utarbeta ett yttrande om: ”Förbindelserna mellan EU, Latinamerika och Västindien — Den socioekonomiska dialogen mellan dessa båda regioner”. Vid sin plenarsession den 24-25 februari 1999 beslutade kommittén i enlighet med bestämmelserna i artikel 23. 3 i arbetsordningen att utarbeta ett initiativyttrande. Sektionen för yttre förbindelser, som varit ansvarig för det förberedande arbetet i detta ärende, antog sitt yttrande den 14 april 1999. Föredragande var José Marı´a Zufiaur. Vid sin 363:e plenarsession den 28-29 april 1999 (sammanträdet den 28 april) antog Ekonomiska och sociala kommittén enhälligt följande yttrande. 1. Inledning 1. 1. Ekonomiska och sociala kommittén (ESK) har under det senaste årtiondet aktivt deltagit i utvecklingen av förbindel- serna mellan Europeiska unionen och länderna och underre- gionerna i Latinamerika och Västindien. Genom utarbetandet av olika informationsrapporter och yttranden har kommittén tagit ställning till de viktigaste initiativen på det mellanregiona- la området. På samma sätt, genom regelbundna kontakter med sina latinamerikanska samtalspartner, i första hand med sydamerikanska gemensamma marknadens (Mercosur) ekono- miska och sociala forum, har ESK bidragit till den markanta förstärkningen av förbindelserna mellan regionerna som har ägt rum under denna period. Detta yttrande är det senaste i raden av dessa initiativ. 1. 2. Nästa toppmöte mellan stats- och regeringscheferna i EU-länderna och länderna i Latinamerika och Västindien som äger rum den 28-29 juni 1999 i Rı´o de Janeiro kommer att utgöra en milstolpe i den process av närmande mellan de båda regionerna som ägt rum under 90-talet. Denna process har utmärkts av att insatserna för en institutionaliserad dialog och samarbete har utvidgats, till exempel på senare tid genom att förhandlingar har inletts med Mexiko om ömsesidig avregle- ring av handelsutbytet och Europeiska kommissionens rekom- mendation om att liknande förhandlingar bör inledas med Mercosur och Chile. Likaså kommer toppmötet att äga rum vid ett tillfälle som är särskilt viktigt för de framtida relationer- na mellan EU och Västindien, det vill säga de förhandlingar om den nya Lomé-konventionen som inleddes den 30 september 1998. Toppmötet, liksom planeringen av dess dagordning, 1. 3. kommer inte bara att tjäna till att utvärdera de framsteg som uppnåtts i de mellanregionala relationerna, utan både de politiska deklarationer och de riktlinjer för samarbete som mötet bör resultera i kommer i stora drag att bestämma vilka teman som kommer att dominera dialogen och samarbetet mellan EU och Latinamerika och Västindien i början av nästa sekel. samarbete, århundraden av gemensam historia och djupa kulturella, politiska, ekonomiska och mänskliga förbindelser, utvärderas i detta yttrande den nuvarande situationen och utsikterna för det mellanregionala samarbetet, med särskild betoning på dialog och samarbete mellan representanter för medborgarsamhället, och då särskilt de sociala och ekonomi- ska intresseorganisationerna. De teman som tas upp i detta yttrande behandlas mer ingående i informationsrapporten ”Förbindelser mellan Europeiska unionen, Latinamerika och Västindien: den socioekonomiska dialogen mellan dessa båda regioner”, som antogs den 14 april 1999. 2. Förbindelserna mellan EU, Latinamerika och Västin- dien — nuläge och utvecklingsperspektiv 2. 1. Genom det så kallade basdokumentet om förbindelser- na mellan EU och Latinamerika och Västindien, antaget av ministerrådet den 31 oktober 1994 och förklaringarna från Europeiska rådets möte i Madrid den 15-16 december 1995, visade unionen sin vilja att stärka de politiska förbindelserna med Latinamerika och fördjupa en institutionaliserad dialog med samtalspartner i regionen, med målsättningen att stödja demokratin, fortsätta liberaliseringen av handeln, stödja de regionala integrationsprocesserna och att underlätta det regio- nala samarbetet. Sedan dess har de mellanregionala förbindel- serna stärkts avsevärt, vilket avspeglas i att flera olika instanser för institutionaliserad dialog och samarbetsformer på olika nivåer har upprättats. De nya ramsamarbetsavtalen av ”fjärde generationen” som tecknats med Mercosur, Chile och Mexiko har utvidgat och breddat samarbetsområdena och innefattar nu också målet med en ömsesidig, gradvis liberalisering av handelsutbytet. Dessutom har anslutningen av nya medlems- länder till EU medfört att ännu fler europeiska länder samstäm- migt och gemensamt verkar för en förstärkning av förbindel- serna mellan Europa och Latinamerika. Inför denna nya etapp i processen mot ett ökat 1. 4. närmande mellan de två regionerna, grundad i den gemensam- ma tron på demokratiska värderingar och internationellt På det politiska planet har regelbundna ministermöten 2. 2. med Mercosur inletts, i vilka även Bolivia och Chile deltar. Likaså har en institutionaliserad politisk dialog inletts med C 169/50 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 16. 6. 1999 Andinska gemenskapen (CAN) avseende mellanregionala och internationella frågor av gemensamt intresse, liksom en regel- bunden dialog med Chile och Mexiko genom möten på inklusive på högsta nivå, om bilaterala och olika nivåer, internationella frågor av gemensamt intresse. Dessa nya sam- talsforum läggs till de institutionaliserade möten mellan utri- kesministrarna i EU och Rı´o-gruppen som hålls varje år på grundval av ”Rom-förklaringen” från 1990 och dialogen i San José-processen mellan EU och de centralamerikanska staterna, som inleddes 1984. 2. 3. Bekännelsen till demokratiska principer och mänskliga rättigheter är grundvalen för den politiska dialogen mellan EU och Latinamerika. Stöttepelaren för denna vision, som har utvidgats till ett omfattande program av samarbete och praktiska tillämpningar, utskiljer märkbart förbindelserna mel- lan Europa och Latinamerika från alla andra fasta dialoger som de två regionerna för med andra länder och regioner i världen. I takt med att demokratin i Latinamerika blir alltmer befäst har detta samarbete delvis förändrats för att lägga större vikt vid de villkor som på lång sikt kan säkerställa ett stabilt styrelses- kick och en slutlig konsolidering av demokratin. Vid sidan av hur betydelsefull ”god offentlig förvaltning” är och vikten av att framgår i detta sammanhang vikten av att erkänna den grundläggande roll som medborgarsamhället har för att förstärka demokratin på lång sikt. Frågor som rör ursprungsbefolkningens rättigheter, de upprepade kränkningarna av mänskliga rättigheter och av grundläggande arbetsrätt i vissa länder (till exempel förföljelse av fackliga sammanslutningar och deras företrädare), är före- teelser som försvårar ett slutgiltigt befästande av demokratin och rättsstaten. förstärka rättsstatens institutioner, 2. 4. När det gäller förbindelserna med de länder i Västindien som skrivit på Lomé-konventionen förstärker översynen av Lomé IV, som undertecknades den 4 november 1995, den politiska dialogen mellan EU och länderna i Afrika, Västindien och Stilla havet (AVS-länderna) angående teman som demokra- tisering och förstärkning av rättsstaten. Vidare har man gett högre prioritet till utvecklingen av AVS-ländernas utrikeshan- del och deras internationella konkurrenskraft liksom till en mer flexibel fördelning av samarbetsresurserna. Arbetet med den nya Lomé-konventionen, som kommer att träda i kraft år 2000, återspeglar målet att förstärka den politiska dimensionen i förbindelserna mellan EU och AVS-länderna och att utsträcka och bredda den politiska dialogen, med mer betoning på att stimulera ”god förvaltning”, utveckling av institutioner och medborgarsamhällets politiska deltagande. 2. 5. Den fortsatta och förstärkta dialogen mellan EU å ena sidan och Latinamerika och Västindien å den andra motsvarar olika strategiska intressen som delas av båda regionerna. I den mån samarbetet dem emellan och överläggningar om deras åsikter om de viktigaste punkterna på den internationella dagordningen bidrar till att stärka bägge parters globala position och förstärka deras närvaro och inflytande i de internationella forumen, utgör detta ett viktigt bidrag för att säkra fred och stabilitet i en värld med många maktcentra. Att föra en mellanregional politik och utforma strategier som baseras på gemensamma intressen och principen om ömsesi- dighet är särskilt viktigt inför de utmaningar som globalisering- en medför. Samtidigt som integrationen av marknaderna fortskrider och de nationella myndigheternas behörighet att reglera minskar, ökar behovet att förstärka det internationella och multilaterala samarbetet i syfte att främja en demokratisk politisk kontroll över globaliseringen. I den utsträckning som den obalans som orsakats av globaliseringen beror på brist på internationellt samarbete, bör de två regionerna bidra till att stärka regeringarnas inflytande över de regionala, mellanregio- nala och internationella områdena. 2. 6. En utvidgning och förstärkning av handelsförbindelser- na och ömsesidiga investeringar är ett gemensamt mål för EU, Latinamerika och Västindien. Ur ett allmänt perspektiv utmärks utvecklingen av handeln under 90-talet av en märkbar dynamik. Handeln mellan de två regionerna har ökat med mer än 75 % i absoluta tal och EU:s export till Latinamerika har ökat med mer än 150 %. O¨ kningen av importen från Latinamerika har varit mer blygsam, runt 25 %. För Latinameri- ka i sin helhet är EU den andra handelspartnern efter USA, och handeln med EU utgjorde 1997 15 % av regionens handel med resten av världen. För Mercosur och Chile är EU traditionellt sett den viktigaste handelspartnern. Vad gäller investeringar har flödet av utländska direktinvesteringar till Latinamerika och Västindien ökat snabbt de senaste åren och utgör ungefär 30 av de totala utländska direktinvesteringar som regionen mottagit under 90-talet. A¨ ven om utvecklingen av handeln mellan EU och 2. 7. tillfredsställande kvarstår några Latinamerika i stort varit strukturella problem på detta område. Trots att den europeiska exporten till Latinamerika har ökat har dess relativa del av Latinamerikas utrikeshandel minskat, på grund av att regionens handel med andra viktiga handelspartner, USA och Japan, har ökat snabbare, på samma sätt som handeln mellan regionens länder har fördubblats mellan 1990 och 1997. Ur latinameri- kansk synvinkel är det kvarstående underskottet i handelsba- lansen mot EU sedan 1993 en anledning till oro, vilket har lett till krav på bättre tillgång till de europeiska marknaderna, främst vad gäller jordbruksprodukter. 2. 8. Att det existerar dynamiska ekonomiska förbindelser mellan EU och Latinamerika utgör en nödvändig ram för utvecklingen av samarbete och dialog i andra områden. Förutom den grundläggande betydelse som handels- och investeringsförbindelserna med Europa har för att de latiname- rikanska och västindiska ekonomierna skall kunna växa och diversifieras, bör de centrala målen för EU inom detta område vara att stabilisera de internationella marknaderna och investe- ringsflödena och främja direktinvesteringar som en stabil finansieringskälla som möjliggör tekniska innovationer och en produktiv utveckling. Införandet av euron som gemensam 16. 6. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 169/51 valuta i 11 av EU:s 15 medlemsstater har i detta avseende skapat nya perspektiv. De påbörjade förhandlingarna med Mexiko om ömsesidiga lättnader i handelsregleringarna, plane- rade motsvarande förhandlingar med Mercosur och Chile liksom förhandlingar om handeln med jordbruksprodukter inom Världshandelsorganisationen (WTO) i slutet av 1999 utgör tillfällen till framsteg i riktning mot en ömsesidig avreglering av marknaderna. Vid genomförandet av en avregle- ring av handeln med Latinamerika är det nödvändigt att beakta vissa produkters utsatta position och, i allmänhet, de olika legitima intressen som finns i de olika produktionssektorerna i bägge regionerna. av övergripande fleråriga program i nyckelsektorer samt en decentralisering av biståndet) vara viktiga åtgärder för att förbättra effektiviteten i och förvaltningen av biståndet. Att företrädare för medborgarsamhället deltar i planeringen och fördelningen av biståndet bör ses inte bara som ett sätt att närma insatserna till den verklighet där de skall genomföras utan även som ett sätt att öka biståndets effektivitet och göra det mer lönsamt, liksom att stärka den demokratiska processen. I själva verket har EU:s olika övergripande bistånds- program fått en allt viktigare roll de senaste åren och etablerat direkta samarbetsförbindelser mellan olika socioekonomiska företrädare och medborgarsamhället i allmänhet. 2. 9. Samtidigt som värdet av handeln mellan EU och Västindien har minskat är exporten till den europeiska markna- den av vital betydelse för olika små västindiska ekonomier, särskilt vad gäller produkter som bananer och socker. Inför översynen av Lomé-konventionen och eventuella justeringar av vissa av förmånsarrangemangen i handelsreglerna under de kommande åren bör förhandlingarna mellan EU och AVS-länderna göra en mer långtgående avreglering av handeln förenlig med hänsynstagande till de västindiska ekonomiernas speciella sårbarhet och deras beroende, i många fall, av exporten av en enda produkt. 2. 10. Sedan ett årtionde tillbaka är EU och dess medlemssta- ter Latinamerikas viktigaste källa till internationellt samarbete. Nästan 55 % av de bilaterala samarbetsresurserna avsedda för Latinamerika mellan 1990 och 1997 kom från EU:s 15 medlemsstater och Europeiska kommissionen. Den ökning som karakteriserar flödet av samarbetsmedel till Latinamerika sedan 1996 står vidare i bjärt kontrast till den drastiska minskningen av hjälp från USA under samma period. Däremot har gemenskapsmedel avsedda för Latinamerika ökat märkbart mellan 1991 och 1996, och trots en mindre nedgång i kommissionens åtaganden i Latinamerika från det senare datumet har gemenskapsstödet stabiliserats på en nivå som är väsentligt högre än i början av årtiondet. I enlighet med en strategi 2. 11. för differentierat stöd efter de olika relativa utvecklingsnivåerna är Centralamerika, Västindien och de andinska staterna de viktigaste mottagarna av utvecklingsstöd. Detta stöd består främst av teknisk och finansiell hjälp liksom av humanitärt bistånd, medan andra partner — Mexiko, Mercosur och Chile — i första hand åtnjuter ekonomiskt och handelsinriktat samarbete. 2. 12. Tendensen att de industrialiserade länderna minskar sitt statliga utvecklingsstöd är oroande — 1997 minskade länderna i OECD sitt bilaterala bistånd till utvecklingsländer med 5,8 %, medan det totala statliga utvecklingsstödet i Latinamerika minskade med 16 %. A¨ ven om man tar budget- restriktionerna i EU och dess medlemsstater med i beräkningen, visar verkligheten att flödet av ekonomiska resurser till Latina- merika och Västindien bör bibehållas på den nivå som planerades för 1997 eller till och med öka. I vilket fall som helst är alla initiativ för att öka effektiviteten i det europeiska biståndet relevanta. Förutom bättre samordning mellan givarna förefaller koncentration av biståndet till prioriterade områden som man kommit överens om inbördes (ett bättre utnyttjande 3. Den sociala dimensionen i integrationen mellan Euro- pa och Latinamerika (CAN), Centralamerikanska Den modell för regional integration som EU represente- 3. 1. rar, för det första, och de viktigaste integrationssträvandena i Latinamerika och Västindien — Mercosur, Andinska gemen- skapen integrationssystemet (SICA) och Karibiska gemenskapen (Caricom), för det andra, omfattar en vision av integration som en helhetsprocess, vars mål är mer långtgående än de rent handelsmässiga eller ekonomiska aspekterna. Denna modell skiljer sig från den som representeras av initiativ som Amerikanska frihandelsområdet (ALCA) — även om denna ingår i den handlingsplan som lanserades av det första amerikanska toppmötet och innehåller mål och åtgärder avseende en förstärkning av demokratin och hållbar utveckling — och frihandelsavtalet (Nafta) mellan Kanada, USA och Mexiko, vilka begränsar sig till att i grunden bara skapa ett frihandelsområde och saknar poliktiska och samarbetsinriktade mål och instrument. Ett nära samband med denna form av integration har uppfattningen att ett grundläggande villkor för politisk demokrati är att det existerar ett dynamiskt och utvecklat medborgarsamhälle. Därför är ta till vara de olika upprättandet av förfaranden för att socioekonomiska gruppernas intressen och för att förhandla och medla mellan dem av avgörande betydelse för en konsoli- dering av demokratin. I samband med en ökande internationa- lisering av produktionen och ökad internationell konkurrens är också samarbetetsmodellen för arbetsmarknadens parter, relationerna mellan intresseorganisationer i näringsliv och samhälle och deras grad av medverkan i utformningen av den ekonomiska politiken i varje land avgörande inslag för att skapa ekonomisk utveckling och tillväxt. Den sociala dimen- integrationsprocesserna och de sociala aktörernas sionen i aktiva deltagande i dessa är likaså oundgängliga för att de mål skall uppnås som eftersträvas i integrationsprocesserna i de bägge regionerna. 3. 2. I EU:s medlemsstater finns en stabil tradition av social dialog, både i form av direkta kontakter mellan arbetsmarkna- dens parter och i form av trepartssamtal. Medan det i vissa länder existerar en hundraårig tradition av institutionaliserade C 169/52 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 16. 6. 1999 kontakter mellan aktörerna i näringsliv och samhälle och former för sociala överläggningar, har andra länder sedan sjuttiotalet gjort avsevärda framsteg på detta område. På samma sätt har den sociala dialogen varit en del av den europeiska integrationen från dess inledning. Inom det euro- peiska socialpolitiska området märks instiftandet av Europeiska socialfonden (ESF) 1960; inledningen av en europeisk social dialog 1985 och antagandet av gemenskapens stadga om arbetstagarnas grundläggande sociala rättigheter 1989, som senare har inlemmats i Amsterdamfördraget från 1997, samt det socialpolitiska avtalet, som undertecknades av de europeis- ka sociala parterna i oktober 1991 och som togs med som bilaga till det socialpolitiska protokollet i Maastrichfördraget 1992 för att slutligen införlivas i Amsterdamfördraget. 3. 3. Vad gäller de representativa organisationernas delta- gande i det ekonomiska och sociala livet har ESK, inrättad genom Romfördraget, en grundläggande roll i den europeiska integrationen. ESK som består av representanter för de olika ekonomiska och samhälleliga sektorerna, är ett rådgivande organ för ministerrådet, kommissionen och i och med Amster- damfördraget även för Europaparlamentet. ESK kan också avge yttranden på eget initiativ. Likaså har det under årens lopp skapats andra rådgivande instanser som är mer specialiserade inom olika områden. 3. 4. I Latinamerika har relationerna mellan arbetsmarkna- dens parter i stor utsträckning utmärkts av konflikter och avsaknad av någon högre grad av institutionalisering av dialogen och överläggningarna. Under de sista årtiondena, i samband med demokratiseringen och öppnandet av ekono- mierna för internationell konkurrens, har man emellertid försökt att reglera överläggningarna mellan arbetsmarknadens parter och mellan dessa och staten. I vissa fall har överläggning- arna haft som mål att motverka en ekonomisk kris, medan de i andra fall har genomförts med det huvudsakliga målet att skapa social och politisk stabilitet i en övergång till demokrati. formen av fördraget om centralamerikansk social integration, från 1995. I Västindien har Caricom antagit ett avtal om social trygghet, som är i kraft sedan 1997, och i februari samma år skrev de västindiska stats- och regeringscheferna under Caricoms förklaring om medborgarsamhället, i vilket respekten för de grundläggande fri- och rättigheterna inom arbetslivet garanteras. A¨ ven vad gäller de sociala aktörernas och arbetsmark- 3. 6. nadens parters deltagande i den regionala integrationsproces- sen har avsevärda framsteg noterats. I Mercosur tillvaratas arbetsmarknadens parters synpunkter och intressen i FCES, som sedan 1994 är ett rådgivande organ i Mercosurs institutio- nella struktur. Likaså har både de andinska arbetsgivarnas konsultativa råd (CCEA) och de andinska arbetstagarnas kon- sultativa råd (CCLA) rådgivande och utvärderande funktioner i den andinska integrationen. Genom beslutet att återigen fullt ut aktivera arbetet i de bägge råden har man satt upp målet att säkerställa ett effektivt deltagande av arbetsgivare och arbetstagare i integrationsprocessen, samtidigt som dessa har visat sin vilja att skapa ett permanent forum för dialog. I Centralamerika utför SICA:s rådgivande kommitté, som inrättades 1991, utvärderande uppgifter för SICA:s generalsek- retariat. 3. 7. Den fördjupade regionala integrationsprocessen i Lati- namerika och utsikten till en ökad integration mellan de aktuella grupperingarna — framför allt mellan Mercosur och Andinska gemenskapen — gör det nödvändigt att ge högre prioritet till denna process sociala dimension och att främja de sociala aktörernas deltagande. Därför bör bevarandet av en jämvikt mellan regionerna och de sociala sektorerna i integra- tionsprocessen anses vara ett villkor för en harmonisk utvidg- ning av de öppnade marknaderna. Därför bör det fortsatta ömsesidiga öppnandet av marknaderna åtföljas av insatser för att bevara den ekonomiska och sociala sammanhållningen, genom stöd till de minst utvecklade regionerna och genom att asymmetrier inom de olika grupperingarna överbryggas, liksom genom att arbetsmarknadens parter får en rådgivande funktion. 3. 5. På samma sätt har under de senaste åren avsevärda framsteg gjorts vad gäller integreringen av den sociala dimen- sionen i olika regionala integrationsförsök i Latinamerika och Västindien. Viktiga exempel på detta är att Mercosur 1997 antog ett multilateralt avtal om social trygghet och framför allt antagandet av Mercosurs deklaration om arbetsliv och sociala frågor 1998, som upprättar en förteckning över individuella och kollektiva rättigheter inom arbetsmarknadsområdet. Bland de initiativ som har tagits av andra regionala grupperingar märks Andinska gemenskapens beslut att anta en gemensam dagordning för socialpolitik som främjar sysselsättning, mins- kad fattigdom, undervisning, hälsa och mänskliga rättigheter. Den avsiktsförklaring som representanter för de olika sociala sektorerna utarbetade vid Andinska gemenskapens andra sociala toppmöte den 24-26 februari 1999 innebär ett ytterli- gare steg mot att man gemensamt främjar socialpolitiska frågor. Vad gäller Centralamerikanska integrationssystemet (SICA) har integrationens sociala dimension framför allt tagit 3. 8. Vikten av att stärka den sociala dimensionen i den latinamerikanska integrationen understryks av den ekonomi- ska och sociala situationen i Latinamerika, som utmärks av en allmän fattigdom som tycks bestå. De politiska framsteg och den återhämtning av den ekonomiska tillväxten som många länder lyckats åstadkomma under 90-talet står i kontrast till den obetydliga minskningen av fattigdomsindexen. Som ett grundvillkor för att lyckas uppnå en stabil ekonomisk tillväxt, social sammanhållning, slutgiltig konsolidering av demokratin och politisk stabilitet utgör troligen minskad fattigdom och tillfredsställande av basbehoven den viktigaste utmaningen för länderna i Latinamerika inför 2000-talet. Den internationella ekonomiska kris som drabbat Latinamerika sedan andra halvåret 1998 och som på nytt har minskat utsikterna till omedelbar ekonomisk tillväxt, gör det uppenbart att det är nödvändigt att föra en strukturpolitik som syftar till att minska fattigdomen. I detta avseende har den bestående fattigdomen och andra därmed sammanhängande problem, framför allt 16. 6. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 169/53 den ojämlika inkomstfördelningen, ett nära samband med de sociala aktörernas egen svaghet, liksom med de problem som kännetecknar arbetsmarknaderna i regionen, till exempel den otillräckliga tillväxten av arbetstillfällen, den informella sek- torns tillväxt och den bristande utbildningen av arbetskraften. Att stärka de organisationer som företräder arbetsmarknadens parter, förbättra deras handlingskraft och dialogen mellan dem är avgörande för att lösa dessa problem. upprättats inom ramen för avtalen med Maghreb-länderna och Central- och O¨ steuropa, liksom inom EES. Andra möjligheter skulle vara att ta med dessa sektorer i olika sektorsvisa kommittéer och utskott, där de även kan inneha en rådgivande och utvärderande roll, eller att låta dem delta som observatörer vid möten på ministernivå. 4. Den sociala dimensionen i framtidens mellanregionala förbindelser 4. 1. Det första toppmötet mellan EU och Latinamerika och Västindien kommer att markera inledningen av en ny etapp i stabiliseringen och utvecklingen av relationerna mellan de två regionerna. För att den dynamiska relation mellan regionerna som bidrar till att bägge regionerna kan möta nästa sekels utmaningar skall kunna bibehållas, är det i denna nya fas oundgängligt att dialogen och samarbetet mellan dem grundas på en samhällsmodell som karakteriseras av ett nära samband mellan den politiska demokratin, ett vitalt och organiserat medborgarsamhälle, respekt för de mänskliga rättigheterna, fri marknadsekonomi med sociala rättvisa, hållbar ekologisk utveckling och regional integration. 4. 2. Med tanke på den grundläggande roll som intresseorga- nisationerna i näringsliv och samhälle spelar för att stärka demokratin och respekten för de mänskliga rättigheterna bör deras deltagande i den mellanregionala dialogen anses vara av avgörande betydelse. Därför vill ESK uttrycka sitt stöd för att dessa intresseorganisationer aktivt deltar i olika forum för dialog och politiskt samarbete. Etableringen av permanenta kontakter och institutionaliserade förbindelser mellan bl. a. arbetsgivarorganisationer, fackföreningar, konsumentorgani- sationer, och branschorganisationer kommer att bidra till att man kan uppnå de mål som ställts upp av de politiska instanserna i de bägge regionerna och förankra de mellanregio- nala relationerna i utvecklingen av starka band mellan medbor- garsamhällena. 4. 3. Härvidlag anser ESK att det är nödvändigt att definiera lämpliga mekanismer för att säkerställa att aktörerna i närings- liv och samhälle kan delta i de olika regionala forumen för dialog, både vad gäller relationerna mellan EU och Rı´o-gruppen och vad gäller kontakterna mellan unionen och de olika grupperingarna för integration på underregional nivå och de olika länderna. Det är viktigt att förhandlingarna om nya mellanregionala avtal, med Mexiko, Chile och Mercosur, tar upp de olika möjligheterna att säkerställa att representanter för arbetsgivarföreningarna, fackföreningarna och de andra sektorerna kan delta i de olika mellanregionala instanserna. ESK anser att ett sätt att främja ett deltagande av representanter för intresseorganisationer i näringsliv och samhälle i dialogen mellan regionerna är att upprätta rådgivande kommittéer inom ramen för samarbetsavtalen med underregionerna och liknande de som länderna i Latinamerika och Västindien, Att stärka arbetsmarknadsorganisationerna i Latiname- 4. 4. för rika och Västindien bör vara ett grundläggande mål samarbete mellan EU och denna region. På så sätt skulle EU bidra till att främja ett aktivt deltagande från de socioekonomis- ka aktörernas sida i att utforma och utöva den ekonomiska och sociala politiken, vilket är avgörande för att kampen mot fattigdomen och den sociala utslagningen skall bli effektiv, särskilt vad gäller att stödja sysselsättningen. Alla former av stöd, även tekniskt eller ekonomiskt, till de mest representativa organisationerna kommer att hjälpa dem att utföra dessa uppgifter. Likaså borde utbyte av information, och erfarenheter av att organisationer som representerar olika sektorer inom det ekonomiska och sociala livet deltar, vara ett prioriterat samarbetsområde inom ramen för EU-stöd till subregional och regional integration. ESK anser vidare att förstärkningen av förbindelserna 4. 5. mellan företrädare för medborgarsamhället i EU och i Latina- merika och Västindien bör underlätta utvecklingen av en social dimension i den latinamerikanska regionala integrationen, ett område inom vilket Europa har stor erfarenhet. Förutom ett mer allmänt utbyte av erfarenheter kan representanter för arbetsmarknadens parter i EU ge ett värdefullt bidrag till debatterna i Latinamerika och Västindien om för- och nackde- larna med integrationens olika aspekter. Vidare kan den europeiska erfarenheten av att utforma mekanismer för att stärka den ekonomiska och sociala sammanhållningen, både ur allmän synvinkel och i relation till omvandlingen av vissa industriella sektorer, vara viktig för Latinamerika och Västindien, särskilt i den utsträckning som den regionala integrationen fortgår och utsträcks bortom handelns område. Slutligen kan upprättandet av permanenta kontakter och samarbetsinstanser mellan ekonomiska och sociala företrädare bidra till att lösa speciella problem på andra områden för det regionala samarbetet, till exempel när det gäller ”social dumpning” inom handeln, som kan uppkomma till följd av att grundläggande mänskliga rättigheter och elementära interna- tionella arbetsregler inom ramen för Internationella arbetsorga- nisationen (ILO) inte iakttas. En mer framträdande uppgift för arbetsmarknadens 4. 6. parter i de mellanregionala förbindelserna bör leda till att arbetslivsorganisationerna och andra intresseorganisationer åtar sig att spela en viktig roll vad gäller genomförandet av olika samarbetsprogram och samarbetsåtgärder. Därför rekommenderar ESK att man utformar lösningar som gör det möjligt att involvera de organisationer som är representanter för medborgarsamhället i samarbetsprogram för utveckling C 169/54 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 16. 6. 1999 och ekonomi och att de får en mer aktiv roll i förmedlingen av dessa. Det bör påpekas att många av de samarbetsavtal som EU tecknat med länder i Latinamerika och Västindien under de senaste åren innehåller åtgärder inom områden som yrkesutbildning, skapande av sysselsättning och administration av social service, där ett deltagande av arbetsmarknadens parter skulle vara särskilt relevant. Dessutom, på grundval av de positiva erfarenheterna av program som Ecip, Al-Invest, Alfa och Urb-Al, skulle det vara lämpligt att överväga att i större utsträckning utnyttja de decentraliserade samarbetsprogram- men som hjälpmedel för att uppnå bättre effektivitet i samar- betet. Vid sidan av stödet till åtgärder som främjar produktiv 4. 7. ekonomisk tillväxt, investeringar och sysselsättningstillväxt visar den europeiska erfarenheten att den ”tredje” sektorn, eller ekonomins sociala sektor, bestående av vissa slag av kooperativ, ömsesidiga bolag, sammanslutningar och stiftelser, har stor potential för ökad sysselsättning. I detta sammanhang kan deltagande av representanter för dessa sektorer i samar- betsåtgärder mellan de två regionerna ge en viktig nydanande impuls till sysselsättningspolitiken i Latinamerika och Västin- dien. Med tanke på kampen mot fattigdom och social utslag- ning bör även samarbetet vad gäller sysselsättningsskapande åtgärder helst innehålla åtgärder som särskilt riktar sig till de små och medelstora företagen liksom till mikroföretagen. Med tanke på att utbildning har en grundläggande betydelse för utvecklingen bör samarbetet förstärkas på detta område och även omfatta samverkan mellan olika universitet i de två områdena. Detta bör få en framskjuten plats på dagordningen för samarbetet mellan de två regionerna. Inom ramen för de initiativ som syftar till att främja 4. 8. ekonomisk stabilitet och en hållbar utveckling i Latinamerika och Västindien anser ESK också att det är lämpligt och centralt att aktivt bidra till att lindra dessa länders externa skuldbörda. Inom ramen för samarbetet anser ESK att det är en 4. 9. prioritet att skapa rättsliga, programmässiga och finansiella instrument som i sig själva direkt sammanför representanter för medborgarsamhället, och på så sätt underlättar ömsesidig förståelse och direkta kontakter. O¨ vergripande samarbete som upprättar mekanismer för att stimulera initiativ som utförs direkt av aktörerna i näringsliv och samhälle har visat sig vara ett värdefullt komplement till klassiskt samarbete mellan regeringar. Stöd till denna sorts initiativ är en väg att främja mer direkt samarbete med mindre stöd från administrativa strukturer mellan de organisationer som representerar medbor- garna i EU-länderna och i Latinamerika och Västindien. Bryssel den 28 april 1999. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Beatrice RANGONI MACHIAVELLI


title: Avis du Comité économique et social sur la «Proposition de directive du Parlement européen et du Conseil modifiant la directive 80/181/CEE du Conseil concernant le rapprochement des législations des États membres relatives aux unités de mesure»

eurovoc_concepts:
EC Directive
approximation of laws
metrology
proposal (EU)

formats: html pdf print

text: 16. 6. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes C 169/1 II (Actes préparatoires) COMITE´ E´ CONOMIQUE ET SOCIAL Avis du Comité économique et social sur la «Proposition de directive du Parlement européen et du Conseil modifiant la directive 80/181/CEE du Conseil concernant le rapprochement des législations des E´ tats membres relatives aux unités de mesure» (1) (1999/C 169/01) Le Conseil a décidé, le 23 avril 1999, conformément aux dispositions de l’article 100 A du Traité instituant la Communauté européenne, de consulter le Comité économique et social sur la proposition susmentionnée. La section «Marché unique, production et consommation», chargée de préparer les travaux du Comité en la matière, a élaboré son avis le 15 avril 1999 (rapporteur: M. Stöllnberger). Lors de sa 363e session plénière des 28 et 29 avril 1999 (séance du 28 avril), le Comité économique et social a adopté à l’unanimité l’avis suivant. 1. Introduction La directive 80/181/CEE (2) du Conseil, du 20 décembre 1. 1. 1979, modifiée en dernier lieu par la directive 89/617/CEE (3), harmonise l’emploi des unités de mesure dans l’ensemble de la Communauté. Elle établit comme unités de mesure légales celles du système international (SI). Le SI est un système mondial qui a été approuvé en 1. 1. 1. 1960 par la Conférence générale des poids et mesures (CGPM). Le SI est une version cohérente du système métrique et il est décrit par l’Organisation internationale de normalisation (ISO) dans ses normes ISO 1000 et 31. 1. 1. 2. Quelques exceptions spécifiques sont autorisées dans le cas d’unités approuvées au niveau international et destinées à des utilisations particulières, par exemple le mm de mercure pour la mesure de la tension artérielle (4). (1) JO C 63 du 5. 3. 1999, p. 8; JO C 89 du 30. 3. 1999, p. 8. (2) Directive 80/181/CEE du 20 décembre 1979: JO L 39 du 15. 2. 1980, p. 40. (3) Directive 89/617/CEE: JO L 357 du 7. 12. 989, p. 28. (4) On trouve également les unités employées sur le territoire du Royaume-Uni et de l’Irlande pour des utilisations particulières, par exemple la «pint» de bière à la pression. Une dérogation est accordée pour les domaines du transport aérien et maritime et du trafic par voie ferrée, où des unités autres que celles rendues obligatoires par la directive peuvent être utilisées lorsqu’elles sont prévues par les conventions internationales liant les E´ tats membres. 1. 1. 3. L’emploi du SI dans la Communauté présente l’avan- tage de rationaliser la fabrication et la fourniture de pièces et composants ainsi que de fournir aux consommateurs des informations claires et comparables. La modification proposée ne change pas le statut du SI dans la Communauté. 2. La proposition de la Commission Depuis 2. 1. la dernière modification de la directive 80/181/CEE, des décisions prises au niveau international affectent la définition des unités SI ou leur utilisation. En 1991, la 19e CGPM a étendu la liste des préfixes à 2. 1. 1. utiliser pour les multiples et sous-multiples d’unités SI. En 1992, l’ISO a révisé la norme ISO 31 concernant les unités d’angle plan et d’angle solide. Par ailleurs, le bulletin CODATA du Conseil international des unions scientifiques a été remplacé en 1986 par une publication qui donne de nouvelles valeurs expérimentales pour l’électronvolt et l’unité de masse atomi- que. Dans la mesure où les accords et les décisions de ces organismes affectent le contenu de la directive, celle-ci doit être modifiée pour tenir compte de ces changements. 2. 2. En vertu de l’article 3, point 2 de la directive 80/181/CEE, l’emploi d’unités de mesure supplémentaires en C 169/2 FR Journal officiel des Communautés européennes 16. 6. 1999 plus des unités de mesure légales, exprimées en unités différen- tes, est autorisé jusqu’au 31 décembre 1989. Cette échéance a été prorogée au 31 décembre 1999 par une modification de la directive en 1989 (89/617/CEE) (1). A` 2. 2. 1. la fin de cette période de transition, la législation communautaire sera incompatible avec celle des E´ tats-Unis en ce qui concerne l’utilisation d’unités indiquant des valeurs de grandeur. En effet, la législation communautaire n’autorisera plus les indications supplémentaires en unités non légales alors que la législation américaine prescrit l’utilisation simultanée des unités du système américain (pouce/livre) et du SI. 2. 2. 2. La Commission est convaincue que la solution du problème de l’utilisation des unités peut résider dans le recours à un système mondial fondé sur le SI, qui devra être également adopté par les E´ tats-Unis. En effet, il faut rappeler que les E´ tats-Unis sont le seul pays industrialisé du monde qui n’utilise pas le SI. La Commission estime qu’à court terme, les E´ tats- 2. 2. 3. Unis devraient modifier leur législation afin de permettre la mise sur le marché de produits portant des indications exclusivement en unités SI. Simultanément, l’UE pourrait adopter comme mesure provisoire la prorogation jusqu’au 31 décembre 2009 de la période de transition au cours de laquelle l’utilisation d’indications supplémentaires en unités non légales est autorisée. 3. Observations sur la proposition de directive 3. 1. La modification de la définition des unités SI, afin de prendre en compte les décisions internationales, ne comporte pas d’inconvénient. (1) Directive 89/617/CEE: JO L 357 du 7. 12. 1989, p. 28. Bruxelles, le 28 avril 1999. Il est 3. 2. indéniable que le respect de l’échéance du 31 décembre 1999 sans modification des dispositions légales américaines entraînerait des coûts importants pour de nom- breux secteurs industriels. Ils affecteraient l’emballage, l’étique- l’inventaire, etc. D’après les chiffres fournis par la tage, Commission, les coûts induits dans ce contexte pour une multinationale fabriquant des produits cosmétiques sont esti- més à 80 millions de dollars par an. La coalition des représentants de l’industrie (qui représente les secteurs des produits cosmétiques et de toilette, des couleurs pour artistes et des denrées alimentaires) estime que, pour des entreprises plus petites, ces coûts se situeraient entre 5 000 et plusieurs millions de dollars par an. 3. 2. 1. La prolongation permettra aux producteurs euro- péens de continuer à étiqueter des produits sans devoir remplir des conditions différentes en ce qui concerne les unités de mesure. 3. 2. 2. Les conséquences de la prolongation du délai pour le consommateur européen devraient toutefois être limitées, étant donné qu’il ne s’apercevra d’aucun changement important dans l’étiquetage des informations par rapport à la situation actuelle. 3. 2. 3. prolongation du délai que propose la Commission. Pour ces raisons, le Comité salue expressément la 3. 2. 4. Toutefois, le Comité économique et social fait obser- ver que ce recul de l’échéance, proposé par la Commission, devrait être mis à profit pour lutter contre les dispositions américaines qui prévoient de fournir des informations dans d’autres unités que le SI. 3. 2. 5. En outre, le Comité soutient le projet de la Commis- sion de vérifier l’application de la directive 80/181/CEE et de continuer à étudier les questions relatives à la transposition de la directive afin de prendre les mesures nécessaires pour parvenir à une réglementation internationale. La Présidente du Comité économique et social Beatrice RANGONI MACHIAVELLI


title: Beschluss des Gemeinsamen EWR-Ausschusses Nr. 36/1999 vom 28. April 1999 über die Änderung des Anhangs XI (Telekommunikationsdienste) des EWR-Abkommens

eurovoc_concepts:
communications systems
consumer behaviour
freedom to provide services
public service
telecommunications
transmission network

text: L 266/24 DE Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften 19. 10. 2000 BESCHLUSS DES GEMEINSAMEN EWR-AUSSCHUSSES Nr. 36/1999 vom 28. April 1999 (cid:252)ber die ˜nderung des Anhangs XI (Telekommunikationsdienste) des EWR-Abkommens DER GEMEINSAME EWR-AUSSCHUSS (cid:151) gest(cid:252)tzt auf das Abkommen (cid:252)ber den Europ(cid:228)ischen Wirtschaftsraum, ge(cid:228)ndert durch das Anpassungspro- tokoll zum Abkommen (cid:252)ber den Europ(cid:228)ischen Wirtschaftsraum, nachstehend (cid:132)Abkommen(cid:147) genannt, ins- besondere auf Artikel 98, in Erw(cid:228)gung nachstehender Gr(cid:252)nde: (1) (2) Anhang XI des Abkommens wurde durch den Beschluss Nr. 7/1999 des Gemeinsamen EWR-Aus- schusses (1) ge(cid:228)ndert. Die Richtlinie 98/61/EG des Europ(cid:228)ischen Parlaments und des Rates vom 24. September 1998 zur ˜nderung der Richtlinie 97/33/EG hinsichtlich der (cid:220)bertragbarkeit von Nummern und der Betrei- bervorauswahl (2) ist in das Abkommen aufzunehmen (cid:151) BESCHLIESST: Artikel 1 In Anhang XI des Abkommens wird unter Nummer 5cb (Richtlinie 97/33/EG des Europ(cid:228)ischen Parlaments und des Rates) vor den Anpassungen Folgendes eingef(cid:252)gt: (cid:132), ge(cid:228)ndert durch: (cid:151) 398 R 0061: Richtlinie 98/61/EG des Europ(cid:228)ischen Parlaments und des Rates vom 24. September 1998 (ABl. L 268 vom 3. 10. 1998, S. 37). (cid:147) Der Wortlaut der Richtlinie 98/61/EG in isl(cid:228)ndischer und norwegischer Sprache, der den jeweiligen Sprachfassungen dieses Beschlusses beigef(cid:252)gt ist, ist verbindlich. Artikel 2 Artikel 3 Dieser Beschluss tritt am 29. April 1999 in Kraft, sofern dem Gemeinsamen EWR-Ausschuss alle Mittei- lungen nach Artikel 103 Absatz 1 des Abkommens vorliegen. Dieser Beschluss wird im EWR-Abschnitt und in der EWR-Beilage des Amtsblatts der Europ(cid:228)ischen Gemein- schaften ver(cid:246)ffentlicht. Artikel 4 Br(cid:252)ssel, den 28. April 1999 (1) ABl. L 35 vom 10. 2. 2000, S. 37. (2) ABl. L 268 vom 3. 10. 1998, S. 37. F(cid:252)r den Gemeinsamen EWR-Ausschuss Der Vorsitzende F. BARBASO


title: Commission Regulation (EC) No 884/1999 of 28 April 1999 fixing the export refunds on olive oil

eurovoc_concepts:
export refund
olive oil

formats: pdf print

text: 29. 4. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 111/39 COMMISSION REGULATION (EC) No 884/1999 of 28 April 1999 fixing the export refunds on olive oil THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, market, adjusted, where appropriate, to take account of export costs for the products on the world market; Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation No 136/66/EEC of 22 September 1966 on the establishment of a common organization of the market in oils and fats (1), as last amended by Regulation (EC) No 1638/98 (2), and in particular Article 3 (3) thereof, Whereas Article 3 of Regulation No 136/66/EEC provides that, where prices within the Community are higher than world market prices, the difference between these prices may be covered by a refund when olive oil is exported to third countries; Whereas the detailed rules for fixing and granting export refunds on olive oil are contained in Commission Regula- tion (EEC) No 616/72 (3), as last amended by Regulation (EEC) No 2962/77 (4); Whereas Article 3 (3) of Regulation No 136/66/EEC provides that the refund must be the same for the whole Community; Whereas, in accordance with Article 3 (4) of Regulation No 136/66/EEC, the refund for olive oil must be fixed in the light of the existing situation and outlook in relation to olive oil prices and availability on the Community market and olive oil prices on the world market; whereas, however, where the world market situation is such that the most favourable olive oil prices cannot be determined, account may be taken of the price of the main competing vegetable oils on the world market and the difference recorded between that price and the price of olive oil during a representative period; whereas the amount of the refund may not exceed the difference between the price of olive oil in the Community and that on the world (1) OJ 172, 30. 9. 1966, p. 3025/66. (2) OJ L 210, 28. 7. 1998, p. 32. (3) OJ L 78, 31. 3. 1972, p. 1. (4) OJ L 348, 30. 12. 1977, p. 53. (b) of Regulation No 136/66/EEC, Whereas, in accordance with Article 3 (3) third indent, point it may be decided that the refund shall be fixed by tender; whereas the tendering procedure should cover the amount of the refund and may be limited to certain countries of destina- tion, quantities, qualities and presentations; Whereas the second indent of Article 3 (3) of Regulation No 136/66/EEC provides that the refund on olive oil may be varied according to destination where the world market situation or the specific requirements of certain markets make this necessary; Whereas the refund must be fixed at least once every month; whereas it may, if necessary, be altered in the intervening period; Whereas it follows from applying these detailed rules to the present situation on the market in olive oil and in particular to olive oil prices within the Community and on the markets of third countries that the refund should be as set out in the Annex hereto; Whereas the Management Committee for Oils and Fats has not delivered an opinion within the time limit set by its chairman, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 The export refunds on the products listed in Article 1 (2) (c) of Regulation No 136/66/EEC shall be as set out in the Annex hereto. Article 2 This Regulation shall enter into force on 29 April 1999. L 111/40 EN Official Journal of the European Communities 29. 4. 1999 This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 28 April 1999. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission ANNEX to the Commission Regulation of 28 April 1999 fixing the export refunds on olive oil (EUR/100 kg) Product code Amount of refund (1) 1509 10 90 9100 1509 10 90 9900 1509 90 00 9100 1509 90 00 9900 1510 00 90 9100 1510 00 90 9900 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 (1) For destinations mentioned in Article 34 of amended Commission Regulation (EEC) No 3665/87 (OJ L 351, 14. 12. 1987, p 1), as well as for exports to third countries. NB: The product codes and the footnotes are defined in amended Commission Regulation (EEC) No 3846/87


title: Decyzja Komitetu Wykonawczego z dnia 28 kwietnia 1999 r. w sprawie uaktualnienia Podręcznika Sirene (SCH/Com-ex (99) 5)

eurovoc_concepts:
Iceland
financial legislation
financial regulation
information system

text: 19/t. 2 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 415 41999D0005 L 239/457 DZIENNIK URZĘDOWY WSPÓLNOT EUROPEJSKICH 22. 9. 2000 DECYZJA KOMITETU WYKONAWCZEGO z dnia 28 kwietnia 1999 r. w sprawie uaktualnienia Podręcznika Sirene (SCH/Com-ex (99) 5) KOMITET WYKONAWCZY, uwzględniając art. 132 Konwencji Wykonawczej do Układu z Schengen, uwzględniając art. 108 wspomnianej Konwencji, PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DECYZJĘ: Podręcznik Sirene został uaktualniony; nowa wersja (SCH/OR. SIS-SIRENE (99) 64) (*) jest załączona do niniejszej decyzji. Luksemburg, dnia 28 kwietnia 1999 r. C. H. SCHAPPER Przewodniczący (*) Patrz SCH/Com-ex (98) 17


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 875/1999 af 28. april 1999 om fastsættelse af det maksimale restitutionsbeløb ved udførsel af hvidt sukker i forbindelse med den 36. dellicitation under den løbende licitation omhandlet i forordning (EF) nr. 1574/98

eurovoc_concepts:
award of contract
export
export refund
white sugar

text: 29. 4. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 111/5 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 875/1999 af 28. april 1999 om fastsættelse af det maksimale restitutionsbeløb ved udførsel af hvidt sukker i forbindelse med den 36. dellicitation under den løbende licitation omhandlet i forordning (EF) nr. 1574/98 KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 1785/81 af 30. juni 1981 om den fælles markedsordning for sukker (1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1148/98 (2), særlig artikel 17, stk. 5, andet afsnit, litra b), og og den forventede udvikling p(cid:134) markedet for sukker i Fællesskabet og p(cid:134) verdensmarkedet; efter gennemgang af tilbuddene bør de bestemmelser, der er nævnt i artikel 1, fastsættes for den 36. dellicitation; de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomit(cid:130)en for Sukker (cid:190) ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: I henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 1574/98 af 22. juli 1998 om en løbende licitation med henblik p(cid:134) fastsættelse af en eksportafgift og/eller eksportrestitution foranstaltes dellicitationer med for hvidt henblik p(cid:134) eksport af dette sukker; sukker (3), i henhold til bestemmelserne i artikel 9, stk. 1, i forord- ning (EF) nr. 1574/98, fastsættes der i p(cid:134)kommende tilfælde for den p(cid:134)gældende dellicitation et maksimalt restitutionsbeløb især under hensyntagen til situationen Artikel 1 For den 36. dellicitation for hvidt sukker, ifølge forord- ning (EF) nr. 1574/98, fastsættes maksimumseksportresti- tutionen til 55,000 EUR/100 kg. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft den 29. april 1999. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 28. april 1999. P(cid:134) Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 177 af 1. 7. 1981, s. 4. (2) EFT L 159 af 3. 6. 1998, s. 38. (3) EFT L 206 af 23. 7. 1998, s. 7


title: A Végrehajtó Bizottság határozata (1999. április 28.) a Sirene Kézikönyv frissítéséről (SCH/Com-ex (99) 5)

text: 19/2. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 415 41999D0005 L 239/457 AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA 2000. 9. 22. A VÉGREHAJTÓ BIZOTTSÁG (1999. április 28. ) HATÁROZATA a Sirene Kézikönyv frissítéséről (SCH/Com-ex (99) 5) A VÉGREHAJTÓ BIZOTTSÁG, tekintettel a Schengeni Megállapodás végrehajtásáról szóló egyezmény 132. cikkére, tekintettel a fent említett egyezmény 108. cikkére, A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT: A Sirene Kézikönyv frissítése elkészült; az új változat (SCH/OR. SIS-SIRENE (99) 64) (*) e határozat mellékletében található. Luxembourg, 1999. április 28. az elnök C. H. SCHAPPER (*) Lásd az SCH/Com-ex (98) 17. dokumentumot


title: Rozhodnutie výkonného výboru z 28. apríla 1999 o nelegálnom obchodovaní so strelnými zbraňami (SCH/Com-ex (99) 10)

eurovoc_concepts:
arms trade
border control
cooperation policy

text: 422 SK Úradný vestník Európskej únie 19/zv. 2 41999D0010 22. 9. 2000 ÚRADNÝ VESTNÍK EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV L 239/469 ROZHODNUTIE VÝKONNÉHO VÝBORU z 28. apríla 1999 o nelegálnom obchodovaní so strelnými zbraňami (SCH/Com-ex (99) 10) VÝKONNÝ VÝBOR, so zreteľom na článok 132 Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda, so zreteľom na článok 9 uvedeného dohovoru, ROZHODOL TAKTO: Odteraz zmluvné strany predložia každý rok do 31. júla svoje vnútroštátne výročne údaje za predchádzajúci rok o nelegálnom obchode so strelnými zbraňami na základe spoločnej tabuľky pre zber štatistiky, ktorá je pripojená k dokumentu SCH/I-ar (98) 32. V Luxemburgu 28. apríla 1999 predseda C. H. SCHAPPER 19/zv. 2 SK Úradný vestník Európskej únie 423 SCH/I-Ar (98) 32 PRÍLOHA 424 SK Úradný vestník Európskej únie 19/zv. 2 19/zv. 2 SK Úradný vestník Európskej únie 425 426 SK Úradný vestník Európskej únie 19/zv. 2


title: Acervo de Schengen - Decisión del Comité ejecutivo de 28 de abril de 1999 relativa al Convenio de cooperación en los procedimientos por infracción a la legislación de tráfico y en la ejecución de las sanciones pecuniarias impuestas [SCH/Com-ex (99) 11, 2a rev.]

eurovoc_concepts:
judicial cooperation
simplification of formalities

formats: html print


title: Id-Deċiżjoni tal-Kumitat Eżekuttiv tat-28 ta'April1999 fuq il-kummerċ illegali ta' l-armi tan-nar (SCH/Com-ex (99) 10)

text: 422 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta’ l-Unjoni Ewropea 19/Vol. 2 41999D0010 22. 9. 2000 IL-ĠURNAL UFFIĊJALI TAL-KOMUNITAJIET EWROPEJ L 239/469 ID-DEĊIŻJONI TAL-KUMITAT EŻEKUTTIV tat-28 ta’April1999 fuq il-kummerċ illegali ta’ l-armi tan-nar (SCH/Com-ex (99) 10) IL-KUMITAT EŻEKUTTIV, Wara li kkunsidra l-Artikolu 132 tal-Konvenjzoni li timplimenta l-Ftehim Schengen, Wara li kkunsidra l-Artikolu 9 tal-Konvenzjoni msemmija hawn fuq, IDDEĊIEDA DAN LI ĠEJ: lum ‘il quddiem, il-Partijiet Firmatarji għandhom jibgħatu kull sena sal-31 ta’ Lulju id-data nazzjonali annwali tagħhom għas-sena preċedenti dwar il-kummerċ illegali ta’ l-armi tan-nar, fuq il-bażi tat-tabella konġunta għall-kumpilazzjoni ta’ l-istatistika annessa mad-dokument SCH/I-ar (98) 32. Il-Lussemburgu, it-28 ta’ April 1999. Il-President C. H. SCHAPPER 19/Vol. 2 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta’ l-Unjoni Ewropea 423 SCH/I-Ar (98) 32 L-ANNESS 424 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta’ l-Unjoni Ewropea 19/Vol. 2 19/Vol. 2 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta’ l-Unjoni Ewropea 425 426 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta’ l-Unjoni Ewropea 19/Vol. 2


title: Règlement (CE) n° 884/1999 de la Commission, du 28 avril 1999, fixant les restitutions à l'exportation de l'huile d'olive

text: 29. 4. 1999 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes L 111/39 R(cid:221)GLEMENT (CE) No 884/1999 DE LA COMMISSION du 28 avril 1999 fixant les restitutions (cid:133) l’exportation de l’huile d’olive LA COMMISSION DES COMMUNAUT(cid:144)S EUROP(cid:144)ENNES, mondial, ajust(cid:130)e, le cas (cid:130)ch(cid:130)ant, pour tenir compte des frais d’exportation des produits sur ce dernier march(cid:130); vu le trait(cid:130) instituant la Communaut(cid:130) europ(cid:130)enne, vu le r(cid:138)glement no 136/66/CEE du Conseil, du 22 septembre 1966, portant (cid:130)tablissement d’une organisation commune des march(cid:130)s dans le secteur des mati(cid:138)res grasses (1), modifi(cid:130) en dernier lieu par le r(cid:138)glement (CE) no 1638/98 (2), et notamment son article 3 paragraphe 3, consid(cid:130)rant que, aux termes de l’article 3 du r(cid:138)glement no 136/66/CEE, lorsque le prix dans la Communaut(cid:130) est sup(cid:130)rieur aux cours mondiaux, la diff(cid:130)rence entre ces prix peut (cid:136)tre couverte par une restitution lors de l’exportation d’huile d’olive vers les pays tiers; consid(cid:130)rant que, conform(cid:130)ment (cid:133) l’article 3, paragraphe 3, troisi(cid:138)me alin(cid:130)a, point b), du r(cid:138)glement no 136/66/CEE, il peut (cid:136)tre d(cid:130)cid(cid:130) que la restitution soit fix(cid:130)e par adjudica- tion; que, en outre, l’adjudication porte sur le montant de la restitution et peut (cid:136)tre limit(cid:130)e (cid:133) certains pays de desti- nation, (cid:133) certaines quantit(cid:130)s, qualit(cid:130)s et pr(cid:130)sentations; consid(cid:130)rant que, au titre de l’article 3, paragraphe 3, deuxi(cid:138)me alin(cid:130)a, du r(cid:138)glement no 136/66/CEE, les restitu- tions pour l’huile d’olive peuvent (cid:136)tre fix(cid:130)es (cid:133) des niveaux diff(cid:130)rents selon la destination lorsque la situation du march(cid:130) mondial ou les exigences sp(cid:130)cifiques de certains march(cid:130)s le rendent n(cid:130)cessaire; consid(cid:130)rant que les restitutions doivent (cid:136)tre fix(cid:130)es au moins une fois par mois; que, en cas de n(cid:130)cessit(cid:130), elles peuvent (cid:136)tre modifi(cid:130)es dans l’intervalle; consid(cid:130)rant que les modalit(cid:130)s relatives (cid:133) la fixation et (cid:133) l’octroi de la restitution (cid:133) l’exportation de l’huile d’olive ont (cid:130)t(cid:130) arr(cid:136)t(cid:130)es par le r(cid:138)glement (CEE) no 616/72 de la Commission (3), modifi(cid:130) en dernier lieu par le r(cid:138)glement (CEE) no 2962/77 (4); consid(cid:130)rant que l’application de ces modalit(cid:130)s (cid:133) la situ- ation actuelle des march(cid:130)s dans le secteur de l’huile d’olive, et notamment au prix de ce produit dans la Communaut(cid:130) et sur les march(cid:130)s des pays tiers, conduit (cid:133) fixer la restitution aux montants repris en annexe; consid(cid:130)rant que, aux termes de l’article 3, paragraphe 3, du r(cid:138)glement no 136/66/CEE, la restitution doit (cid:136)tre la m(cid:136)me pour toute la Communaut(cid:130); consid(cid:130)rant que le comit(cid:130) de gestion des mati(cid:138)res grasses n’a pas (cid:130)mis d’avis dans le d(cid:130)lai imparti par son pr(cid:130)sident, consid(cid:130)rant que, conform(cid:130)ment (cid:133) l’article 3 paragraphe 4 du r(cid:138)glement no 136/66/CEE, la restitution pour l’huile d’olive doit (cid:136)tre fix(cid:130)e en prenant en consid(cid:130)ration la situation et les perspectives d’(cid:130)volution, sur le march(cid:130) de la Communaut(cid:130), des prix de l’huile d’olive et des disponi- bilit(cid:130)s ainsi que, sur le march(cid:130) mondial, des prix de l’huile d’olive; que, toutefois, dans le cas o(cid:151) la situation du march(cid:130) mondial ne permet pas de d(cid:130)terminer les cours les plus favorables de l’huile d’olive, il peut (cid:136)tre tenu compte du prix sur ce march(cid:130) des principales huiles v(cid:130)g(cid:130)tales concurrentes et de l’(cid:130)cart constat(cid:130) au cours d’une p(cid:130)riode repr(cid:130)sentative entre ce prix et celui de l’huile d’olive; que le montant de la restitution ne peut pas (cid:136)tre sup(cid:130)rieur (cid:133) la diff(cid:130)rence existant entre le prix de l’huile d’olive dans la Communaut(cid:130) et celui sur le march(cid:130) (1) JO 172 du 30. 9. 1966, p. 3025/66. (2) JO L 210 du 28. 7. 1998, p. 32. (3) JO L 78 du 31. 3. 1972, p. 1. (4) JO L 348 du 30. 12. 1977, p. 53. A ARR(cid:219)T(cid:144) LE PR(cid:144)SENT R(cid:221)GLEMENT: Article premier Les restitutions (cid:133) l’exportation des produits vis(cid:130)s (cid:133) l’article 1er, paragraphe 2, point c), du r(cid:138)glement no 136/66/CEE sont fix(cid:130)es aux montants repris en annexe. Article 2 Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement entre en vigueur le 29 avril 1999. L 111/40 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes 29. 4. 1999 Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement est obligatoire dans tous ses (cid:130)l(cid:130)ments et directement applicable dans tout (cid:144)tat membre. Fait (cid:133) Bruxelles, le 28 avril 1999. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission ANNEXE au r(cid:138)glement de la Commission, du 28 avril 1999, fixant les restitutions (cid:133) l’exporta- tion de l’huile d’olive (en EUR/100 kg) Code produit Montant des restitutions (1) 1509 10 90 9100 1509 10 90 9900 1509 90 00 9100 1509 90 00 9900 1510 00 90 9100 1510 00 90 9900 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 (1) Pour les destinations vis(cid:130)es (cid:133) l’article 34 du r(cid:138)glement (CEE) no 3665/87 de la Commission (JO L 351 du 14. 12. 1987, p. 1), modifi(cid:130), ainsi que pour les exportations vers les pays tiers. NB: Les codes produits, ainsi que les renvois en bas de page, sont d(cid:130)finis au r(cid:138)glement (CEE) no 3846/87 de la Commission, modifi(cid:130)