title: Regulamento (CE) n° 761/1999 da Comissão, de 12 de Abril de 1999, que altera o Regulamento (CEE) n° 2676/90 que determina os métodos de análise comunitários aplicáveis no sector do vinho

eurovoc_concepts:
analytical chemistry
food chemistry
food inspection
wine

text: L 99/4 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 14. 4. 1999 REGULAMENTO (CE) N. o 761/1999 DA COMISS(cid:212)O de 12 de Abril de 1999 que altera o Regulamento (CEE) n. o 2676/90 que determina os m(cid:130)todos de an(cid:145)lise comunit(cid:145)rios aplic(cid:145)veis no sector do vinho A COMISS(cid:212)O DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CEE) n. o 822/87 do Conselho, de 16 de Mar(cid:135)o de 1987, que estabelece a organiza(cid:135)(cid:209)o comum do mercado vitivin(cid:146)cola (1), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 1627/98 (2), e, nomeadamente, o seu artigo 74. o, Considerando que o Regulamento (CEE) n. o 2676/90 da Comiss(cid:209)o (3), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 822/97 (4), descreve, no seu anexo, os m(cid:130)todos de an(cid:145)lise comunit(cid:145)rios aplic(cid:145)veis no sector do vinho; que o m(cid:130)todo de an(cid:145)lise previsto para o (cid:145)cido D-m(cid:145)lico, descrito no cap(cid:146)tulo 20, se revelou pouco preciso, tendo sido desenvolvido um novo m(cid:130)todo mais exacto; que foi igualmente desenvolvido um novo m(cid:130)todo de an(cid:145)lise, mais sens(cid:146)vel e de mais f(cid:145)cil execu(cid:135)(cid:209)o, para os derivados cianados; que foi desenvolvido a n(cid:146)vel interna- cional um novo m(cid:130)todo para a determina(cid:135)(cid:209)o do carba- mato de etilo nos vinhos; que os tr(cid:136)s novos m(cid:130)todos referidos foram validados segundo crit(cid:130)rios reconhecidos internacionalmente; que a utiliza(cid:135)(cid:209)o desses m(cid:130)todos pode garantir um melhor controlo da qualidade e autenticidade dos vinhos e evitar os lit(cid:146)gios decorrentes da aplica(cid:135)(cid:209)o de m(cid:130)todos de an(cid:145)lise antigos e pouco fi(cid:145)veis; que a descri(cid:135)(cid:209)o dos m(cid:130)todos em causa foi adoptada pelo Office International de la Vigne et du Vin; que h(cid:145) que incor- porar os referidos m(cid:130)todos no regulamento em quest(cid:209)o; Considerando que as medidas previstas no presente regu- lamento est(cid:209)o em conformidade com o parecer do Comit(cid:130) de Gest(cid:209)o dos Vinhos, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1. o O anexo do Regulamento (CEE) n. o 2676/90 (cid:130) alterado do seguinte modo: 1. O cap(cid:146)tulo 20, «(cid:214)cido D-m(cid:145)lico», (cid:130) substitu(cid:146)do pelo anexo I do presente regulamento. 2. O cap(cid:146)tulo 38, «Derivados cianados», (cid:130) substitu(cid:146)do pelo anexo II do presente regulamento. 3. (cid:144) aditado o cap(cid:146)tulo 44 constante do anexo III do presente regulamento. Artigo 2. o O presente regulamento entra em vigor no s(cid:130)timo dia seguinte ao da sua publica(cid:135)(cid:209)o no Jornal Oficial das Comunidades Europeias. O presente regulamento (cid:130) obrigat(cid:155)rio em todos os seus elementos e directamente aplic(cid:145)vel em todos os Estados-membros. Feito em Bruxelas, em 12 de Abril de 1999. Pela Comiss(cid:209)o Franz FISCHLER Membro da Comiss(cid:209)o (1) JO L 84 de 27. 3. 1987, p. 1. (2) JO L 210 de 28. 7. 1998, p. 10. (3) JO L 272 de 3. 10. 1990, p. 1. (4) JO L 117 de 7. 5. 1997, p. 10. 14. 4. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 99/5 ANEXO I «20. (cid:214)CIDO D-M(cid:214)LICO (Determina(cid:135)(cid:209)o por via enzim(cid:145)tica) 1. PRINC(cid:237)PIO DO M(cid:144)TODO Na presen(cid:135)a de D-malato-desidrogenase (D-MDH), o (cid:145)cido D-m(cid:145)lico (D-malato) (cid:130) oxidado em oxaloace- tato pelo nicotinamida-adenina-dinucle(cid:155)tido (NAD). O oxaloacetato formado (cid:130) transformado em piruvato e di(cid:155)xido de carbono. D-malato + NAD+ D-MDH piruvato + CO Œ 2 + NADH + H+ A forma(cid:135)(cid:209)o de NADH, medida pelo aumento da absorv(cid:131)ncia nos comprimentos de onda de 334, 340 ou 365 nm, (cid:130) proporcional (cid:133) quantidade de D-malato presente. 2. REAGENTES S(cid:209)o comercializados conjuntos de reagentes para cerca de 30 determina(cid:135)(cid:210)es, constitu(cid:146)dos por: a) Um frasco 1, com cerca de 30 ml de solu(cid:135)(cid:209)o-tamp(cid:209)o Hepes ((cid:145)cido N-(2-hidro- xietil)piperazina-N’-2-etanossulf(cid:155)nico) a pH 9,0 e estabilizadores; b) Um frasco 2, com cerca de 210 mg de liofilizado de NAD; c) Tr(cid:136)s frascos 3 com liofilizado de D-MDH (t(cid:146)tulo: cerca de 8 unidades). Prepara(cid:135)(cid:209)o das solu(cid:135)(cid:210)es 1. Utilizar o conte(cid:156)do do frasco 1 sem dilui(cid:135)(cid:209)o. Levar a solu(cid:135)(cid:209)o a 20-25 (cid:176)C antes do seu emprego. 2. Dissolver o conte(cid:156)do do frasco 2 em 4 ml de (cid:145)gua bidestilada. 3. Dissolver o conte(cid:156)do de um dos frascos 3 em 0,6 ml de (cid:145)gua bidestilada. Levar a solu(cid:135)(cid:209)o a 20-25 (cid:176)C antes do seu emprego. Estabilidade das solu(cid:135)(cid:210)es O conte(cid:156)do do frasco 1 conserva-se pelo menos um ano a + 4 (cid:176)C; a solu(cid:135)(cid:209)o 2 conserva-se cerca de tr(cid:136)s semanas a + 4 (cid:176)C e dois meses a – 20 (cid:176)C; a solu(cid:135)(cid:209)o 3 conserva-se cinco dias a + 4 (cid:176)C. 3. APARELHAGEM 3. 1. Espectrofot(cid:155)metro com capacidade de leitura a 340 nm, m(cid:145)ximo de absor(cid:135)(cid:209)o do NADH. Na sua falta, utilizar um fot(cid:155)metro de espectro descont(cid:146)nuo com capacidade de leitura a 334 nm e 365 nm. Se forem medidas absorv(cid:131)ncias absolutas (coeficiente de extin(cid:135)(cid:209)o do NADH, sem curva de calibra(cid:135)(cid:209)o), verificar as escalas de comprimentos de onda e de absorv(cid:131)ncias do aparelho. 3. 2. C(cid:130)lulas de vidro com 1 cm de percurso (cid:155)ptico ou c(cid:130)lulas descart(cid:145)veis (uma s(cid:155) utiliza(cid:135)(cid:209)o). 3. 3. Micropipetas para volumes compreendidos entre 0,01 ml e 2 ml. L 99/6 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 14. 4. 1999 4. PREPARAÇ(cid:212)O DA AMOSTRA A determina(cid:135)(cid:209)o do D-malato efectua-se, em geral, directamente no vinho, sem descolora(cid:135)(cid:209)o pr(cid:130)via. Dado que a quantidade de D-malato presente na c(cid:130)lula deve estar compreendida entre 2 e 50 lg, (cid:130) necess(cid:145)rio diluir o vinho de modo que a concentra(cid:135)(cid:209)o de D-malato fique compreendida entre 0,02 e 0,5 g/l ou 0,02 e 0,3 g/l (conforme a aparelhagem utilizada). Quadro de dilui(cid:135)(cid:210)es Quantidade estimada de D-malato/litro Leitura a: Dilui(cid:135)(cid:209)o com (cid:145)gua Factor de dilui(cid:135)(cid:209)o F 340 ou 334 nm 365 nm : 0,3 g 0,3 – 3,0 g : 0,5 g 0,5 – 5,0 g (cid:190) 1 + 9 1 10 5. MODO OPERAT(cid:222)RIO Com o espectrofot(cid:155)metro regulado no comprimento de onda de 340 nm, efectua-se a leitura das absorv(cid:131)ncias em c(cid:130)lulas com 1 cm de percurso (cid:155)ptico. O zero de absorv(cid:131)ncia (cid:130) regulado com ar (sem c(cid:130)lula no percurso (cid:155)ptico) ou com (cid:145)gua. Introduzir nas c(cid:130)lulas com 1 cm de percurso (cid:155)ptico: Solu(cid:135)(cid:209)o 1 Solu(cid:135)(cid:209)o 2 (cid:214)gua bidestilada Amostra Branco 1,00 ml 0,10 ml 1,80 ml (cid:190) Solu(cid:135)(cid:209)o de teste 1,00 ml 0,10 ml 1,70 ml 0,10 ml Misturar. Cerca de seis minutos depois, ler as absorv(cid:131)ncias (A 1) do branco e da solu(cid:135)(cid:209)o de teste. Adicionar: Solu(cid:135)(cid:209)o 3 Branco 0,05 ml Solu(cid:135)(cid:209)o de teste 0,05 ml Misturar. Depois de terminada a reac(cid:135)(cid:209)o (cerca de 20 minutos), ler as absorv(cid:131)ncias (A2) do branco e da solu(cid:135)(cid:209)o de teste. Determinar as diferen(cid:135)as de absorv(cid:131)ncia (A2 – A1) do branco (DAT) e da solu(cid:135)(cid:209)o de teste (DAE). Deduzir a diferen(cid:135)a de absorv(cid:131)ncia do branco (cid:133) diferen(cid:135)a de absorv(cid:131)ncia da solu(cid:135)(cid:209)o de teste: DA = DAE – DAT Nota: O tempo necess(cid:145)rio (cid:133) ac(cid:135)(cid:209)o das enzimas pode variar de lote para lote, tendo sido referido apenas a t(cid:146)tulo indicativo. (cid:144) conveniente proceder (cid:133) sua determina(cid:135)(cid:209)o para cada lote. O (cid:145)cido D-m(cid:145)lico reage rapidamente. Dado que a enzima transforma igualmente o (cid:145)cido L-tart(cid:145)rico, embora muito mais lentamente, existe uma ligeira reac(cid:135)(cid:209)o parasita, cujo efeito pode ser corrigido por extrapola(cid:135)(cid:209)o (ver o ap(cid:136)ndice A). 14. 4. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 99/7 6. EXPRESS(cid:212)O DOS RESULTADOS A concentra(cid:135)(cid:209)o em miligrama por litro (cid:130) calculada pela seguinte f(cid:155)rmula geral: C = V · PM e · d · m · DA em que: V = volume utilizado na determina(cid:135)(cid:209)o, em ml (neste caso, 2,95 ml) u = volume de amostra, em ml (neste caso, 0,1 ml) PM = massa molecular da subst(cid:131)ncia a determinar (neste caso, o (cid:145)cido D-m(cid:145)lico: 134,09) d = percurso (cid:155)ptico na c(cid:130)lula, em cm (neste caso, 1 cm) e = coeficiente de absor(cid:135)(cid:209)o do NADH: a 340 nm = 6,3 (1 mmol–1 cm–1) a 365 nm = 3,4 (1 mmol–1 cm–1) a 334 nm = 6,18 (1 mmol–1 cm–1). Se tiver havido dilui(cid:135)(cid:210)es durante a prepara(cid:135)(cid:209)o da amostra, multiplicar o resultado pelo factor de dilui(cid:135)(cid:209)o. A concentra(cid:135)(cid:209)o de (cid:145)cido D-m(cid:145)lico (cid:130) apresentada em miligrama por litro (mg/l), sem decimais. 7. FIABILIDADE S(cid:209)o apresentados no ap(cid:136)ndice B os resultados do teste interlaboratorial da fiabilidade do m(cid:130)todo. Os dados extra(cid:146)dos do teste interlaboratorial podem n(cid:209)o ser aplic(cid:145)veis a concentra(cid:135)(cid:210)es de analito e matrizes distintas das indicadas no ap(cid:136)ndice B. 7. 1. REPETIBILIDADE A diferen(cid:135)a absoluta entre dois resultados individuais, obtidos o mais rapidamente poss(cid:146)vel um a seguir ao outro para uma mesma amostra, analisada pelo mesmo analista com a mesma aparelhagem, n(cid:209)o exceder(cid:145) o valor da repetibilidade, r, em mais que 5 % dos casos. O valor de r (cid:130) 11 mg/l. 7. 2. REPRODUTIBILIDADE A diferen(cid:135)a absoluta entre dois resultados individuais obtidos para uma mesma amostra analisada em dois laborat(cid:155)rios diferentes n(cid:209)o exceder(cid:145) o valor da reprodutibilidade, R, em mais que 5 % dos casos. O valor de R (cid:130) 20 mg/l. 8. OBSERVAÇ(cid:213)ES Atendendo (cid:133) precis(cid:209)o do m(cid:130)todo, os teores de (cid:145)cido D-m(cid:145)lico inferiores a 50 mg/l devem, se necess(cid:145)rio, ser confirmados por um m(cid:130)todo de an(cid:145)lise baseado num princ(cid:146)pio de medi(cid:135)(cid:209)o diferente, por exemplo o de Przyborski et al, (Mitteilungen Klosterneuburg 43, 1993; 215-218. 1993). A toma de vinho a analisar presente na c(cid:130)lula n(cid:209)o deve exceder 0,1 ml, para evitar qualquer inibi(cid:135)(cid:209)o da actividade enzim(cid:145)tica pelos polifen(cid:155)is. L 99/8 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 14. 4. 1999 Ap(cid:136)ndice A Resolu(cid:135)(cid:209)o do problema das reac(cid:135)(cid:210)es parasitas As reac(cid:135)(cid:210)es parasitas devem-se, geralmente, a reac(cid:135)(cid:210)es secund(cid:145)rias da enzima, (cid:133) presen(cid:135)a de outras enzimas na matriz da amostra ou (cid:133) interac(cid:135)(cid:209)o de um ou mais elementos da matriz com um co-factor da reac(cid:135)(cid:209)o enzim(cid:145)tica. Se a reac(cid:135)(cid:209)o decorrer normalmente, a absorv(cid:131)ncia atinge um valor constante ao fim de um certo tempo, em geral entre 10 e 20 minutos, conforme a velocidade da reac(cid:135)(cid:209)o enzim(cid:145)tica espec(cid:146)fica. Verificando-se reac(cid:135)(cid:210)es secund(cid:145)rias, a absorv(cid:131)ncia n(cid:209)o atinge, por(cid:130)m, um valor constante, antes aumentando regular- mente (cid:133) medida que o tempo passa. Este tipo de processo (cid:130) vulgarmente designado por “reac(cid:135)(cid:209)o parasita”. Quando o problema se colocar, deve medir-se a absorv(cid:131)ncia da solu(cid:135)(cid:209)o a intervalos regulares (2 a 5 minutos) depois de transcorrido o tempo necess(cid:145)rio para que a solu(cid:135)(cid:209)o-padr(cid:209)o atinja a sua absorv(cid:131)ncia final. Quando a absorv(cid:131)ncia come(cid:135)ar a aumentar regularmente, efectuar cinco ou seis leituras, posto o que uma extrapola(cid:135)(cid:209)o gr(cid:145)fica ou atrav(cid:130)s de c(cid:145)lculos para o momento (T0) da adi(cid:135)(cid:209)o da enzima final permitir(cid:145) obter a absorv(cid:131)ncia que a solu(cid:135)(cid:209)o teria apresentado sem a reac(cid:135)(cid:209)o parasita. Utilizar-se-(cid:145) no c(cid:145)lculo da concentra(cid:135)(cid:209)o do substrato a diferen(cid:135)a de absorv(cid:131)ncias (Af (cid:190) Ai) obtida depois da extrapola(cid:135)(cid:209)o para esse momento. Figura 1: Reac(cid:135)(cid:209)o parasita 14. 4. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 99/9 Ap(cid:136)ndice B Resultados estat(cid:146)sticos do teste interlaboratorial Ano do teste interlaboratorial: N(cid:156)mero de laborat(cid:155)rios: N(cid:156)mero de amostras: 1995 8 5, com adi(cid:135)(cid:209)o de (cid:145)cido D-m(cid:145)lico Amostra A B C D E N(cid:156)mero de laborat(cid:155)rios, depois de eliminados os laborat(cid:155)- rios com resultados aberrantes N(cid:156)mero de laborat(cid:155)rios com resultados aberrantes N(cid:156)mero de resultados aceite 7 1 35 8 (cid:190) 41 7 1 35 8 (cid:190) 41 7 1 36 Valor m(cid:130)dio ( w ) (mg/l) 161,7 65,9 33,1 106,9 111,0 ) Desvio-padr(cid:209)o da repetibilidade (s r (mg/l) Desvio-padr(cid:209)o relativo da repetibilidade (RSDr) (%) Limite de repetibilidade (r) (mg/l) 4,53 2,8 4,24 6,4 12,7 11,9 1,93 5,8 5,4 4,36 4,1 4,47 4,00 12,2 12,5 Desvio-padr(cid:209)o da reprodutibilidade (sR) Desvio-padr(cid:209)o relativo da reprodutibilidade (RSDR) (mg/l) (%) 9,26 5,7 7,24 11 5,89 17,8 6,36 5,9 6,08 5,5 Limite de reprodutibilidade (R) (mg/l) 25,9 20,3 16,5 17,8 17,0 Tipos de amostra: A: vinho tinto; B: vinho tinto; C: vinho branco; D: vinho branco; E: vinho branco. ». L 99/10 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 14. 4. 1999 ANEXO II «38. DERIVADOS CIANADOS (Aten(cid:135)(cid:209)o: Respeitar as normas de seguran(cid:135)a para a manipula(cid:135)(cid:209)o de produtos qu(cid:146)micos (cloramina T, piridina, cianeto de pot(cid:145)ssio, (cid:145)cido clor(cid:146)drico e (cid:145)cido fosf(cid:155)rico). Descartar os produtos usados de forma compat(cid:146)vel com as regras e a regulamenta(cid:135)(cid:209)o aplic(cid:145)veis em mat(cid:130)ria de protec(cid:135)(cid:209)o do ambiente. Tomar precau(cid:135)(cid:210)es especiais com o (cid:145)cido cian(cid:146)drico libertado na destila(cid:135)(cid:209)o do vinho acidificado. ) 1. PRINC(cid:237)PIO Obten(cid:135)(cid:209)o por hidr(cid:155)lise (cid:145)cida e separa(cid:135)(cid:209)o por destila(cid:135)(cid:209)o do (cid:145)cido cian(cid:146)drico livre total do vinho. Reac(cid:135)(cid:209)o com cloramina T e piridina e determina(cid:135)(cid:209)o colorim(cid:130)trica do dialde(cid:146)do glutac(cid:155)nico formado, gra(cid:135)as (cid:133) colora(cid:135)(cid:209)o azul que este produz com o (cid:145)cido 1,3-dimetilbarbit(cid:156)rico. 2. APARELHAGEM 2. 1. Aparelho de destila(cid:135)(cid:209)o Utilizar o aparelho de destila(cid:135)(cid:209)o descrito para a determina(cid:135)(cid:209)o do t(cid:146)tulo alcoom(cid:130)trico vol(cid:156)mico do vinho. 2. 2. Bal(cid:209)o de 500 ml com esmerilado normalizado. 2. 3. Banho de (cid:145)gua termostatizado a 20 (cid:176)C. 2. 4. Espectrofot(cid:155)metro com capacidade para leituras de absorv(cid:131)ncia a 590 nm. 2. 5. C(cid:130)lulas de vidro com 20 mm de percurso (cid:155)ptico ou c(cid:130)lulas descart(cid:145)veis (uma s(cid:155) utiliza(cid:135)(cid:209)o). 3. REAGENTES 3. 1. (cid:214)cido fosf(cid:155)rico (H3PO4) a 25 % (m/v). 3. 2. 3. 3. Solu(cid:135)(cid:209)o de cloramina T (C7H7ClNNaO2S,3H2O) a 3 % (m/v). Solu(cid:135)(cid:209)o do (cid:145)cido 1,3-dimetilbarbit(cid:156)rico: dissolver 3,658 g de (cid:145)cido 1,3-dimetilbarbit(cid:156)rico (C6H8N2O3) em 15 ml de piridina e 3 ml de (cid:145)cido clor(cid:146)drico (q 20 = 1,19 g/ml) e completar o volume at(cid:130) 50 ml com (cid:145)gua destilada. 3. 4. Cianeto de pot(cid:145)ssio (KCN). 3. 5. Solu(cid:135)(cid:209)o de iodeto de pot(cid:145)ssio (KI) a 10 % (m/v). 3. 6. Solu(cid:135)(cid:209)o 0,1 M de nitrato de prata (AgNO3). 4. MODO OPERAT(cid:222)RIO 4. 1. Destila(cid:135)(cid:209)o: Introduzir 25 ml de vinho, 50 ml de (cid:145)gua destilada, 1 ml de (cid:145)cido fosf(cid:155)rico (3. 1) e algumas esferas de vidro num bal(cid:209)o de 500 ml (2. 2) e coloc(cid:145)-lo imediatamente no aparelho de destila(cid:135)(cid:209)o. Por meio de um tubo afilado, conduzir o destilado para um bal(cid:209)o aferido de 50 ml, j(cid:145) com 10 ml de (cid:145)gua, imerso em (cid:145)gua gelada. Recolher 30-35 ml de destilado (at(cid:130) um volume total de l(cid:146)quido no bal(cid:209)o de cerca de 45 ml). Lavar o tubo afilado do refrigerante com alguns mililitros de (cid:145)gua destilada, elevar a temperatura do destilado at(cid:130) 20 (cid:176)C e completar o volume com (cid:145)gua at(cid:130) ao tra(cid:135)o de aferi(cid:135)(cid:209)o. 4. 2. Medi(cid:135)(cid:210)es: Introduzir 25 ml de destilado num bal(cid:209)o de fundo plano de 50 ml com tampa esmerilada, adicionar 1 ml de solu(cid:135)(cid:209)o de cloramina T (3. 2) e tapar hermeticamente. Transcorridos exactamente 60 segundos, adicionar 3 ml de solu(cid:135)(cid:209)o de (cid:145)cido 1,3-dimetilbarbit(cid:156)rico (3. 3), tapar hermeticamente e deixar em repouso durante 10 minutos. Fazer a leitura da absorv(cid:131)ncia em rela(cid:135)(cid:209)o a um branco (25 ml de (cid:145)gua destilada em vez de 25 ml de destilado) no comprimento de onda de 590 nm, em c(cid:130)lulas de 20 mm de percurso (cid:155)ptico. 14. 4. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 99/11 5. TRAÇADO DA CURVA DE CALIBRAÇ(cid:212)O 5. 1. Titula(cid:135)(cid:209)o argentim(cid:130)trica do cianeto de pot(cid:145)ssio Num bal(cid:209)o aferido de 300 ml, dissolver cerca de 0,2 g de KCN (3. 4), pesados com exactid(cid:209)o, em 100 ml de (cid:145)gua destilada. Adicionar 0,2 ml de solu(cid:135)(cid:209)o de iodeto de pot(cid:145)ssio (3. 5) e titular com a solu(cid:135)(cid:209)o 0,1 M de nitrato de prata (3. 6) at(cid:130) (cid:133) obten(cid:135)(cid:209)o de uma colora(cid:135)(cid:209)o amarelada est(cid:145)vel. Calcular o t(cid:146)tulo desta solu(cid:135)(cid:209)o de KCN, sabendo que 1 ml de solu(cid:135)(cid:209)o 0,1 M de nitrato de prata correspondem a 13,2 mg de KCN. 5. 2. Curva de calibra(cid:135)(cid:209)o 5. 2. 1. Prepara(cid:135)(cid:209)o das solu(cid:135)(cid:210)es-padr(cid:209)o Conhecido o t(cid:146)tulo de KCN determinado em 5. 1, preparar uma solu(cid:135)(cid:209)o-padr(cid:209)o de (cid:145)cido cian(cid:146)drico com a concentra(cid:135)(cid:209)o de 30 mg/l (30 mg de HCN G 72,3 mg de KCN). Diluir esta solu(cid:135)(cid:209)o 1:10. Introduzir 1,0/2,0/3,0/4,0/5,0 ml da solu(cid:135)(cid:209)o-padr(cid:209)o dilu(cid:146)da em bal(cid:210)es aferidos de 100 ml e completar o volume com (cid:145)gua destilada at(cid:130) ao tra(cid:135)o de aferi(cid:135)(cid:209)o. A concentra(cid:135)(cid:209)o de (cid:145)cido cian(cid:146)drico nas solu(cid:135)(cid:210)es preparadas (cid:130), respectivamente, 30/60/90/120/150 lg/l. 5. 2. 2. Determina(cid:135)(cid:209)o Tomar 25 ml das solu(cid:135)(cid:210)es assim obtidas e prosseguir conforme descrito em 4. 1. e 4. 2. Os valores de absorv(cid:131)ncia obtidos para estas solu(cid:135)(cid:210)es-padr(cid:209)o em fun(cid:135)(cid:209)o dos teores de (cid:145)cido cian(cid:146)drico correspondentes definem uma recta com ordenada na origem. 6. EXPRESS(cid:212)O DOS RESULTADOS O teor de (cid:145)cido cian(cid:146)drico (cid:130) apresentado em microgramas por litro ( lg/1), sem decimais. 6. 1. C(cid:145)lculo Ler o teor de (cid:145)cido cian(cid:146)drico na curva de calibra(cid:135)(cid:209)o. Se tiver havido dilui(cid:135)(cid:210)es, multiplicar o resultado pelo factor de dilui(cid:135)(cid:209)o. Repetibilidade (r) e reprodutibilidade (R) Vinho branco =r = 3,1 lg/I, cerca de 6 % de x i R = 12 lg/1, cerca de 25 % de xi Vinho tinto = r = 6,4 lg/l, cerca de 8 % de xi R = 23 lg/I, cerca de 29 % de xi em que: x i = concentra(cid:135)(cid:209)o m(cid:130)dia de HCN no vinho; = 48,4 lg/l para o vinho branco; xi x i = 80,5 lg/l para o vinho tinto. ». L 99/12 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 14. 4. 1999 ANEXO III 44. DETERMINAÇ(cid:212)O DO CARBAMATO DE ETILO NOS VINHOS: M(cid:144)TODO DE DETECÇ(cid:212)O SELECTIVA POR CROMATOGRAFIA EM FASE GASOSA/ESPECTROMETRIA DE MASSA (Aplic(cid:145)vel na determina(cid:135)(cid:209)o de concentra(cid:135)(cid:210)es de carbamato de etilo compreendidas entre 10 e 200 lg/1. ) (Aten(cid:135)(cid:209)o: Respeitar as normas de seguran(cid:135)a para a manipula(cid:135)(cid:209)o de produtos qu(cid:146)micos (etanol, acetona e os produtos cancer(cid:146)genos carbamato de etilo e diclorometano). Descartar os solventes usados de forma compat(cid:146)vel com as regras e a regulamenta(cid:135)(cid:209)o aplic(cid:145)veis em mat(cid:130)ria de protec(cid:135)(cid:209)o do ambiente). A. Princ(cid:146)pio do m(cid:130)todo Adiciona-se carbamato de propilo a uma amostra como padr(cid:209)o interno, dilui-se a solu(cid:135)(cid:209)o com (cid:145)gua e introduz-se a solu(cid:135)(cid:209)o resultante numa coluna de extrac(cid:135)(cid:209)o em fase s(cid:155)lida de 50 ml. Eluem-se o carbamato de etilo e o carbamato de propilo com diclorometano. Concentra-se o eluato num evaporador rotativo sob v(cid:145)cuo. Na an(cid:145)lise do concentrado, utiliza-se a cromato- grafia em fase gasosa (CG) como m(cid:130)todo separativo e a espectrometria de massa [fragmentometria em modo SIM (selected ions monitoring, detec(cid:135)(cid:209)o selectiva de i(cid:210)es)] como m(cid:130)todo de detec(cid:135)(cid:209)o. B. Aparelhagem e condi(cid:135)(cid:210)es cromatogr(cid:145)ficas (exemplo) a) Cromat(cid:155)grafo de fase gasosa/espectr(cid:155)metro de massa (CG/BM) e, eventualmente, um amostrador autom(cid:145)tico de amostras e um sistema de tratamento de dados ou equivalente. Coluna capilar silicatada com 30 m (*) · 0,25 mm de di(cid:131)metro interno e um filme do tipo Carbowax 20M com 0,25 lm de espessura. Modo operat(cid:155)rio: injector a 180 (cid:176)C; g(cid:145)s vector h(cid:130)lio (1 ml/minutos, 25 (cid:176)C); injec(cid:135)(cid:209)o com e sem divis(cid:209)o da amostra (splitless/split). Programa de temperaturas: 40 (cid:176)C durante 0,75 minutos; depois programa(cid:135)(cid:209)o de 10 (cid:176)C/minutos at(cid:130) aos 60 (cid:176)C; a seguir 3 (cid:176)C/minutos at(cid:130) aos 150 (cid:176)C (**), elevar a temperatura at(cid:130) 220 (cid:176)C e mant(cid:136)-la durante 4,25 minutos. O tempo de reten(cid:135)(cid:209)o espec(cid:146)fico do carbamato de etilo (cid:130) de 23-27 minutos; o do carbamato de propilo de 27-31 minutos. Interface do cromat(cid:155)grafo de fase gasosa e do espectr(cid:155)metro de massa: canal de transfer(cid:136)ncia a 220 (cid:176)C. Os par(cid:131)metros do espectr(cid:155)metro de massa s(cid:209)o acertados manualmente com perfluorotributilamina e optimizados para uma sensibilidade de massa mais baixa; modo de aquisi(cid:135)(cid:209)o: SIM; tempo de espera devido ao solvente e de come(cid:135)o da aquisi(cid:135)(cid:209)o: 22 minutos; tempo de manuten(cid:135)(cid:209)o/i(cid:209)o: 100 ms. b) Evaporador rotativo sob v(cid:145)cuo ou sistema de concentra(cid:135)(cid:209)o do tipo Kuderna Danish. (Nota: Durante o processo, a taxa de recupera(cid:135)(cid:209)o do carbamato de etilo da solu(cid:135)(cid:209)o de teste, C(g), deve estar compreendida entre 90 % e 110 %. ) c) Bal(cid:209)o (cid:190) de 300 ml, fundo plano e gargalo (cid:156)nico com esmerilado. d) Tubo de concentra(cid:135)(cid:209)o (cid:190) 4 ml de capacidade, graduado, com junta de pel(cid:146)cula de teflon e tampa. C. Reagentes a) Acetona para cromatografia l(cid:146)quida (grau LC) Nota: Antes da primeira utiliza(cid:135)(cid:209)o de um lote em CG/EM, comprovar a aus(cid:136)ncia de resposta para os i(cid:210)es de m/z 62, 74 e 89. b) Diclorometano Nota: Antes da primeira utiliza(cid:135)(cid:209)o de um lote em CG/EM, proceder a uma concentra(cid:135)(cid:209)o de 200 vezes e comprovar a aus(cid:136)ncia de resposta para os i(cid:210)es de m/z 62, 74 e 89. c) Etanol anidro (*) No caso de alguns vinhos particularmente ricos, pode ser aconselh(cid:145)vel utilizar uma coluna capilar com 50 m de comprimento. (**) No caso de alguns vinhos particularmente ricos, pode ser aconselh(cid:145)vel programar a varia(cid:135)(cid:209)o de temperatura para 2 (cid:176)C/ minutos. 14. 4. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 99/13 d) Solu(cid:135)(cid:210)es-padr(cid:209)o de carbamato de etilo 1. Solu(cid:135)(cid:209)o-m(cid:209)e 1,00 mg/ml: pesar 100 mg de carbamato de etilo (pureza A 99 %) para um bal(cid:209)o aferido de 100 ml e diluir com acetona. 2. Solu(cid:135)(cid:209)o-padr(cid:209)o de trabalho 10,0 lg/ml: transferir 1 ml da solu(cid:135)(cid:209)o-m(cid:209)e de carbamato de etilo para um bal(cid:209)o aferido de 100 ml e diluir com acetona at(cid:130) ao tra(cid:135)o de calibra(cid:135)(cid:209)o. e) Solu(cid:135)(cid:210)es padr(cid:209)o de carbamato de propilo 1. Solu(cid:135)(cid:209)o-m(cid:209)e 1,00 mg/ml: pesar 100 mg de carbamato de propilo (grau de reagente) para um bal(cid:209)o aferido de 100 ml e diluir com acetona at(cid:130) ao tra(cid:135)o de calibra(cid:135)(cid:209)o. 2. Solu(cid:135)(cid:209)o-padr(cid:209)o de trabalho 10,0 lg/ml: transferir 1 ml da solu(cid:135)(cid:209)o-m(cid:209)e de carbamato de propilo para um bal(cid:209)o aferido de 100 ml e diluir com acetona at(cid:130) ao tra(cid:135)o de calibra(cid:135)(cid:209)o. 3. Solu(cid:135)(cid:209)o de padr(cid:209)o interno de carbamato de propilo 400 ng/ml: transferir 4 ml da solu(cid:135)(cid:209)o de trabalho de carbamato de propilo para um bal(cid:209)o aferido de 100 ml e diluir com (cid:145)gua at(cid:130) ao tra(cid:135)o de calibra(cid:135)(cid:209)o. f) Solu(cid:135)(cid:210)es-padr(cid:209)o de calibra(cid:135)(cid:209)o de carbamato de etilo e de carbamato de propilo Diluir as solu(cid:135)(cid:210)es-padr(cid:209)o de trabalho de carbamato de etilo (d. 2) e de carbamato de propilo (e. 2) com diclorometano de modo a obter: 1. (100 ng de carbamato de etilo e 400 ng de carbamato de propilo)/ml; 2. (200 ng de carbamato de etilo e 400 ng de carbamato de propilo)/ml; 3. (400 ng de carbamato de etilo e 400 ng de carbamato de propilo)/ml; 4. (800 ng de carbamato de etilo e 400 ng de carbamato de propilo)/ml; 5. (1 600 ng de carbamato de etilo e 400 ng de carbamato de propilo)/ml. g) Solu(cid:135)(cid:209)o de teste de carbamato de etilo 100 ng/ml em etanol a 40 %: Transferir 1 ml da solu(cid:135)(cid:209)o-padr(cid:209)o de trabalho de carbamato de etilo (d. 2) para um bal(cid:209)o aferido de 100 ml e diluir com etanol a 40 % at(cid:130) ao tra(cid:135)o de calibra(cid:135)(cid:209)o. h) Coluna de extrac(cid:135)(cid:209)o em fase s(cid:155)lida (cid:190) material descart(cid:145)vel, pr(cid:130)-embalado com terra de diatom(cid:145)ceas, com 50 ml de capacidade. Nota: Antes da primeira utiliza(cid:135)(cid:209)o de cada lote de colunas de extrac(cid:135)(cid:209)o nas an(cid:145)lises, verificar a recupera(cid:135)(cid:209)o do carbamato de etilo e do carbamato de propilo e comprovar a aus(cid:136)ncia de resposta para os i(cid:210)es de m/z 62, 74 e 89. Preparar a solu(cid:135)(cid:209)o de teste de carbamato de etilo 100 ng/ml (g) e analisar 5,00 ml da mesma conforme descrito em D. a), E e F. Considera-se satisfat(cid:155)ria uma recupera(cid:135)(cid:209)o de carbamato de etilo de 90-110 ng/ml. Os produtos absorventes de granulometria irregular podem gerar caudais muito baixos, o que afectar(cid:145) a recupera(cid:135)(cid:209)o do carbamato de etilo e do carbamato de propilo. Se, depois de v(cid:145)rias tentativas, n(cid:209)o forem obtidos 90-110 % da amostra de teste, mudar a coluna ou utilizar uma curva de calibra(cid:135)(cid:209)o da recupera(cid:135)(cid:209)o corrigida para quantificar o carbamato de etilo. Para obter a curva de calibra(cid:135)(cid:209)o corrigida, preparar solu(cid:135)(cid:210)es-padr(cid:209)o conforme descrito em f), utilizando etanol a 40 % em lugar de diclorometano. Analisar 1 ml da solu(cid:135)(cid:209)o-padr(cid:209)o de calibra(cid:135)(cid:209)o conforme descrito em D, E e F. Tra(cid:135)ar uma nova curva de calibra(cid:135)(cid:209)o utilizando a rela(cid:135)(cid:209)o carbamato de etilo/carbamato de propilo dos padr(cid:210)es extra(cid:146)dos. D. Prepara(cid:135)(cid:209)o da amostra a analisar Introduzir as quantidades a seguir indicadas do produto a analisar em dois copos de 100 ml: a) Vinhos com mais de 14 % vol. de (cid:145)lcool: 5,00 ml 5 0,01 ml. b) Vinhos de teor alco(cid:155)lico inferior ou igual a 14 % vol. : 20,00 ml 5 0,01 ml. Em cada copo, adicionar 1 ml da solu(cid:135)(cid:209)o de padr(cid:209)o interno de carbamato de propilo, C. e. 3, e a (cid:145)gua necess(cid:145)ria para obter um volume total de 40 ml (ou 40 g). E. Extrac(cid:135)(cid:209)o Efectuar a extrac(cid:135)(cid:209)o debaixo de um exaustor em funcionamento, com ventila(cid:135)(cid:209)o adequada. Transferir a prepara(cid:135)(cid:209)o produzida em D para a coluna de extrac(cid:135)(cid:209)o. Lavar o copo com 10 ml de (cid:145)gua e transferir as (cid:145)guas de lavagem para a coluna. L 99/14 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 14. 4. 1999 Deixar que o l(cid:146)quido seja absorvido na coluna durante 4 minutos e eluir com 2 · 80 ml de diclorometano. Recolher o eluato num bal(cid:209)o de fundo plano de 300 ml. Evaporar o eluato at(cid:130) um volume de 2 a 3 ml no evaporador rotativo com banho de (cid:145)gua a 30 (cid:176)C. (Nota: N(cid:209)o deixar evaporar at(cid:130) (cid:133) secura. ) Com uma pipeta de Pasteur, transferir o res(cid:146)duo concentrado para um tubo graduado de 4 ml. Lavar o bal(cid:209)o com 1 ml de diclorometano e transferir o l(cid:146)quido de lavagem para o tubo. Concentrar o l(cid:146)quido obtido at(cid:130) ao volume de 1 ml sob ligeira corrente de azoto. Se for caso disso, transferir o concentrado para um dos recipientes do injector autom(cid:145)tico de amostras para a an(cid:145)lise por cromatografia em fase gasosa/espectrometria de massa. F. An(cid:145)lise por cromatografia em fase gasosa/espectrometria de massa (sistema CG/EM) a) Curva de calibra(cid:135)(cid:209)o Injectar 1 ll de cada solu(cid:135)(cid:209)o-padr(cid:209)o de calibra(cid:135)(cid:209)o, C. f), no sistema CG/EM. Tra(cid:135)ar o gr(cid:145)fico respectivo, inscrevendo em ordenadas a raz(cid:209)o das (cid:145)reas CE/CP obtidas para o i(cid:209)o m/z 62 e em abcissas a concentra(cid:135)(cid:209)o de carbamato de etilo em ng/ml (isto (cid:130), 100, 200, 400, 800 e 1 600 ng/ml). b) Quantifica(cid:135)(cid:209)o do carbamato de etilo Injectar 1 ll do extracto concentrado obtido em E no sistema CG/EM e calcular a raz(cid:209)o das (cid:145)reas CE/CP para o i(cid:209)o m/z 62. Determinar a concentra(cid:135)(cid:209)o (em ng/ml) de carbamato de etilo no extracto utilizando a curva de calibra(cid:135)(cid:209)o obtida com o padr(cid:209)o interno. Calcular a concentra(cid:135)(cid:209)o (em ng/ml) de carbamato de etilo na solu(cid:135)(cid:209)o de teste dividindo a quantidade de carbamato de etilo (ng) no extracto pelo volume da solu(cid:135)(cid:209)o de teste (ml). c) Verifica(cid:135)(cid:209)o da pureza do carbamato de etilo Verificar se as respostas para os i(cid:210)es de m/z 62, 74 e 89 coincidem com o tempo de reten(cid:135)(cid:209)o do carbamato de etilo, pois trata-se das respostas caracter(cid:146)sticas dos fragmentos principais (M – C 2H2)+ e (M – CH3)+ e do i(cid:209)o molecular (M), respectivamente. A presen(cid:135)a de carbamato de etilo fica confirmada se as propor(cid:135)(cid:210)es relativas destes i(cid:210)es n(cid:209)o se afastarem mais de 20 % das propor(cid:135)(cid:210)es relativas no padr(cid:209)o de carbamato de etilo. Para obter uma resposta satisfat(cid:155)ria para o i(cid:209)o de m/z 89, pode ser necess(cid:145)rio voltar a concentrar o extracto. G. Teste interlaboratorial O quadro re(cid:156)ne os resultados individuais obtidos para a amostra de treino e para os dois tipos de vinho. Tanto no caso do vinho de teor alco(cid:155)lico superior a 14 % vol. , como no caso do vinho de teor alco(cid:155)lico inferior ou igual a 14 % vol. , a aplica(cid:135)(cid:209)o do teste de Cochran eliminou apenas um par de resultados, de laborat(cid:155)rios diferentes. A reprodutibilidade relativa tende a diminuir com o aumento da concentra(cid:135)(cid:209)o de carbamato de etilo. Resultados obtidos com o m(cid:130)todo de determina(cid:135)(cid:209)o de carbamato de etilo (CE) em bebidas alco(cid:155)licas por cromatografia em fase gasosa/espectrometria de massa Amostra M(cid:130)dia do carbamato de etilo deter- minado (ng/ml) Recupera(cid:135)(cid:209)o do carbamato de etilo adicionado (%) S r S R RSD (%) r RSD (%) R Vinho com mais de 14 % vol. Vinho com menos de 14 % vol. 40 80 162 11 25 48 89 90 93 93 1,59 3,32 8,20 0,43 1,67 1,97 4,77 7,00 11,11 2,03 2,67 4,25 4,01 4,14 5,05 3,94 6,73 4,10 12,02 8,74 6,84 18,47 10,73 8,86


title: Komisijas Regula (EK) Nr. 761/1999 (1999. gada 12. aprīlis), ar kuru groza Regulu (EEK) Nr. 2676/90, kurā ir noteiktas Kopienas metodes vīnu analīzei

formats: html pdf print

text: 118 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/25. sēj. 31999R0761 L 99/4 EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS 14. 4. 1999. KOMISIJAS REGULA (EK) Nr. 761/1999 (1999. gada 12. aprīlis), ar kuru groza Regulu (EEK) Nr. 2676/90, kurā ir noteiktas Kopienas metodes vīnu analīzei EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 1987. gada 16. marta Regulu (EEK) Nr. 822/87 par vīna tirgus kopīgo organizāciju (1), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1627/98 (2), un jo īpaši tās 74. pantu, tā kā Komisijas Regulas (EEK) Nr. 2676/90 (3), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 822/97 (4), pielikumā ir aprakstītas analīzes metodes; tā kā D-ābolskābes analīzes metode, kas aprakstīta 20. nodaļā, ir izrādījusies mazliet nepre- cīza, un ir izstrādāta jauna, precīzāka, metode; tā kā ir izstrā- dāta jauna metode cianīdu atvasinājumu analīzei, kas ir jutīgāka un vieglāk piemērojama, un tā kā starptautiskā līmenī ir izstrā- dāta jauna metode etilkarbamāta noteikšanai vīnā; tā kā minētās trīs metodes ir apstiprinātas saskaņā ar starptautiski atzītiem kritērijiem; tā kā šādu metožu izmantošana var nodrošināt labāku vīna kvalitātes un īstuma kontroli un novērš strīdus, kas rodas, ja tiek piemērotas novecojušas un mazliet neuzticamas analīzes metodes; tā kā jauno metožu aprakstus ir apstiprinājis Starptautiskais Vīnogu un vīna birojs; tā kā tie būtu jāiestrādā nolikumā; tā kā šajā nolikumā paredzētie pasākumi saskan ar Vīnu pārval- dības komitejas atzinumu, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. 1. pants Ar šo Regulas (EEK) Nr. 2676/90 pielikumu groza šādi: 1. 20. nodaļu (D-ābolskābe) aizvieto ar šīs regulas I pieli- kumu. 2. 38. nodaļu (Cianīdu atvasinājumi) aizvieto ar šīs regulas II pielikumu. 3. Šīs regulas III pielikumu pievieno kā 44. nodaļu. 2. pants Šī regula stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, 1999. gada 12. aprīlī Komisijas vārdā – Komisijas loceklis Franz FISCHLER (1) OV L 84, 27. 3. 1987. , 1. (2) OV L 210, 28. 7. 1998. , 10. (3) OV L 272, 3. 10. 1990. , 1. (4) OV L 117, 7. 5. 1997. , 10. lpp. lpp. lpp. lpp. 03/25. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 119 I PIELIKUMS “20. D-ĀBOLSKĀBE (fermentatīvā metode) 1. PRINCIPS D-malāta dehidrogenāzes (D-MDH) klātbūtnē, D-ābolskābi (D-malātu) nikotinamīda adenīna dinukleotīds (NAD) oksidē par oksalacetātu. Izveidojies oksalacetāts sadalās piruvātā un oglekļa dioksīdā. Izveidojies NADH daudzums ir proporcionāls D-ābolskābes koncentrācijai un to mēra pie viļņu garuma 334, 340 vai 365 nm. 2. REAĢENTI Testa kombinācija apmēram 30 noteikšanām: a) pudele 1 ar apmēram 30 ml šķīduma, kas sastāv no Hepes buferšķīduma [N-(2-hidroksietil)piperazīna-N’-2-etān- sulfoskābes] pH = 9,0 un stabilizētājiem; b) pudele 2 ar apmēram 210 mg NAD liofilizāta; c) trīs pudeles 3 ar D-MDH liofilizātu, apmēram 8 U katra. Šķīdumu sagatavošana 1. Izmantot pudeles 1 saturu neatšķaidītu. Pirms izmantošanas uzsildīt šķīdumu līdz 20 – 25 °C. 2. Izšķīdināt pudeles 2 saturu 4 ml divkārt destilēta ūdens. 3. Izšķīdināt vienas no pudelēm 3 saturu 0,6 ml divkārt destilēta ūdens. Pirms izmantošanas uzsildīt šķīdumu līdz 20 – 25 °C. Šķīdumu stabilitāte Pudeles 1 saturs ir stabils vismaz vienu gadu, ja to uzglabā pie + 4 °C; šķīdums 2 ir stabils trīs nedēļas, ja to uzglabā pie + 4 °C, un divus mēnešus, ja to uzglabā pie – 20 °C; šķīdums 3 ir stabils piecas dienas, ja to uzglabā pie + 4 °C. 3. APARATŪRA 3. 1. Spektrofotometrs, ar ko var izdarīt mērījumus pie 340 nm – viļņu garuma, pie kura NADH optiskais blīvums ir maksimāls. Ja tāda nav, tad var izmantot spektrofotometru ar pārtraukta spektra avotu, ar ko var veikt mērījumus pie 334 vai 365 nm. Tā kā ir iesaistīti absolūtie mērījumi (tas ir, nav kalibrācijas šķīdumu komplekta, bet salīdzina ar NADH ekstinkcijas koeficientu), tad ir jāpārbauda aparāta viļņu garumu skalas un spektrālā absorbcija. 3. 2. Stikla kivetes ar 1 cm garu optisko ceļu (ja dod priekšroku vienreizējas lietošanas kivetēm, tad tās var izmantot). 3. 3. Mikropipetes tilpumu pipetēšanai diapazonā no 0,01 līdz 2 ml. 120 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/25. sēj. 4. PARAUGA SAGATAVOŠANA D-malāta analīzi parasti veic tieši vīnā, bez iepriekšējas atkrāsošanas. D-malāta daudzumam kivetē būtu jābūt no 2 līdz 50 µg. Vīnam līdz ar to jābūt atšķaidītam, lai iegūtu D-malāta koncen- trāciju attiecīgi no 0,02 līdz 0,5 g/l vai no 0,02 līdz 0,3 g/l (atkarībā no izmantotā aparāta). Atšķaidījuma tabula: Aptuveni aprēķinātais D-malāta daudzums litrā Mērīts pie: Atšķaidījums ar ūdeni Atšķaidījuma koeficients F 340 vai 334 nm 365 nm < 0,3 g 0,3 – 3,0 g < 0,5 g 0,5 – 5,0 g – 1 + 9 1 10 5. PROCEDŪRA Ar spektrofotometru, kas noregulēts uz viļņu garumu 340 nm, noteikt absorbciju, izmantojot 1 cm kivetes, vai nu nulles absorbcijas nostādīšanai izmantojot gaisu (bez kivetes optiskajā ceļā), vai izmantojot ūdeni. Iepipetēt kivetēs: Šķīdums 1 Šķīdums 2 Divkārt destilēts ūdens Paraugs mērīšanai Standarts 1,00 ml 0,10 ml 1,80 ml – Tests 1,00 ml 0,10 ml 1,70 ml 0,10 ml Samaisīt un apmēram pēc sešām minūtēm izmērīt absorbciju standarta un testa šķīdumiem (A1). Pievienot: Šķīdums 3 Standarts 0,05 ml Tests 0,05 ml Samaisīt un tad pagaidīt, līdz reakcija ir beigusies (apmēram 20 minūtes), un izmērīt absorbciju standarta un testa šķīdu- miem (A2). Aprēķināt absorbciju starpību (A2 – A1) standarta (∆AT) un testa (∆AE) šķīdumiem. Beidzot aprēķināt starpību starp šīm starpībām: ∆A = ∆AE – ∆AT. Piezīme: Laiks, kas vajadzīgs, lai beigtos fermentu aktivitāte, var būt atšķirīgs dažādām partijām. Iepriekš minētais laiks ir dots tikai kā norāde, un tiek ieteikts to pārbaudīt katrai partijai. D-ābolskābe reaģē ātri. Ferments pārveido arī L-vīnskābi, kaut arī daudz lēnāk. Tas izskaidro nelielo blakusreakciju, kuru var koriģēt ar ekstrapolāciju (sk. A pielikumu). 03/25. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 121 6. REZULTĀTU IZTEIKŠANA Vispārīgā formula koncentrācijas mg/l aprēķināšanai ir: x ∆Α C ¼ V × PM ε x d x v kur: V v = testa šķīduma tilpums ml (2,95 ml) = parauga tilpums ml (0,1 ml) PM = nosakāmās vielas molekulas masa (D-ābolskābei, PM = 134,09) d ε = kivetes optiskais ceļš cm (1 cm) = NADH absorbcijas koeficients: pie 340 nm = 6,3 (1 mmol-1 cm-1) pie 365 nm = 3,4 (1 mmol-1 cm-1) pie 334 nm = 6,18 (1 mmol-1 cm-1) Ja paraugs sagatavošanas laikā tika atšķaidīts, tad rezultāts jāpareizina ar atšķaidījuma koeficientu. D-ābolskābes koncentrāciju izsaka miligramos litrā (mg/l), bez cipariem aiz komata. 7. PRECIZITĀTE Sīka informācija par metodes precizitātes starplaboratoriju pārbaudi ir apkopota B papildinājumā. Lielumus, kas iegūti starplaboratoriju pārbaudē, nedrīkst piemērot citiem analizējamo vielu koncentrācijas diapazoniem un matricām, kā vien tām, kas minētas B papildinājumā. 7. 1. Atkārtojamība. Absolūtā starpība starp diviem individuāliem rezultātiem, kas iegūti no identiska materiāla, ko pārbaudei iesniedzis operators, kas izmanto vienu un to pašu aparātu, īsākajā laika intervālā, nepārsniegs atkārtojamības lielumu r vairāk nekā 5 % gadījumu. r = 11 mg/l. 7. 2. Reproducējamība. Absolūtā starpība starp diviem individuāliem rezultātiem, kas iegūti no identiska materiāla, kas iesniegts pārbaudei divās dažādās laboratorijās, nepārsniegs reproducējamības lielumu R vairāk nekā 5 % gadījumu. R = 20 mg/l. 8. KOMENTĀRI Ņemot vērā metodes precizitāti, D-ābolskābes lielumi zem 50 mg/l būtu vajadzības gadījumā jāapstiprina ar kādu citu analītisko metodi, izmantojot kādu citu mērīšanas principu, tādu kā Przyborski et. al. (Mitteilungen Klosterneuburg 43, 1993; 215-218. 1993). Vīna paraugam kivetē nevajadzētu pārsniegt 0,1 ml, lai izvairītos no iespējas, ka fermentu aktivitāti kavē polifenoli. 122 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/25. sēj. A papildinājums Kā rīkoties blakusreakciju gadījumā Blakusreakcijas parasti rodas no fermentu sekundārajām reakcijām, no citu fermentu klātbūtnes parauga matricē vai no viena vai vairāku matrices elementu mijiedarbības ar kofermentu fermentatīvajā reakcijā. Parastā reakcijā absorbcija sasniedz konstantu lielumu pēc zināma laika, parasti pēc 10 līdz 20 minūtēm, atkarībā no ja notiek sekundāra reakcija, tad absorbcija nesasniedz konstantu specifiskās fermentatīvās reakcijas ātruma. Tomēr, lielumu, bet pastāvīgi palielinās laikā. Šo procesa veidu parasti sauc par “blakusreakciju”. Kad notiek blakusreakcija, tad šķīduma absorbcija būtu jāmēra ar regulāriem starplaikiem (katras divas līdz piecas minūtes) pēc tam, kad beigu absorbcijas sasniegšanai vajadzīgais laiks ir beidzies. Ja absorbcija palielinās vienmērīgi, būtu jāveic pieci vai seši mērījumi, un jāekstrapolē atpakaļ, izmantojot diagrammu vai aprēķinu, lai noteiktu absorbciju, kas būtu novērota, kad tika pievienots pēdējais ferments (T0). Substrāta koncentrāciju aprēķina, pamatojoties uz absorbcijas starpību, ko ekstrapolēja tajā laikā (Af – Ai). 1. zīmējums. Blakusreakcija 03/25. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 123 B papildinājums Starplaboratoriju pārbaudes statistiskie rezultāti Starplaboratoriju pārbaudes gads: 1995 Laboratoriju skaits: Paraugu skaits: 8 5 ar D-ābolskābes piedevu Paraugs To laboratoriju skaits, kas paturētas pēc to laboratoriju atskaitīšanas, kas iesniedza kļūdainus rezultātus Laboratoriju skaits, kas iesniedza kļūdainus rezultātus Pieņemto rezultātu skaits Vidējais lielums (mg/l) Atkārtojamības standartnovirze (sr) (mg/l) Atkārtojamības relatīvā standartnovirze (RSDr) (%) Atkārtojamības robeža (r) (mg/l) Reproducējamības standartnovirze (sR) (mg/l) Reproducējamības relatīvā standartnovirze (RSDR) (%) Reproducējamības robeža (R) (mg/l) A 7 1 35 B C 8 – 41 7 1 35 D 8 – E 7 1 41 36 161,7 65,9 33,1 106,9 111,0 4,53 2,8 4,24 6,4 12,7 11,9 9,26 5,7 7,24 11 25,9 20,3 1,93 5,8 5,4 5,89 17,8 16,5 4,36 4,1 4,47 4,00 12,2 12,5 6,36 5,9 6,08 5,5 17,8 17,0 Paraugu veidi: A: sarkanvīns; B: sarkanvīns; C: baltvīns; D: baltvīns; E: baltvīns;” 124 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/25. sēj. II PIELIKUMS “38. CIANĪDU ATVASINĀJUMI (Brīdinājums: ievērot drošības pasākumus, rīkojoties ar ķimikālijām hloramīnu T, piridīnu, kālija cianīdu, sālsskābi un fosforskābi. Atbrīvoties no izmantotajām vielām pienācīgā veidā saskaņā ar spēkā esošajiem apkārtējās vides aizsardzības likumiem. Sargāties no ciānūdeņražskābes, kas atbrīvota paskābināta vīna destilācijas laikā. ) 1. PRINCIPS Kopējo brīvo ciānūdeņražskābi vīnā atbrīvo skābā hidrolīze un atdala destilējot. Pēc reakcijas ar hloramīnu-T un piridīnu izveidojušos glutakondialdehīdu nosaka ar kolorimetriju, pamatojoties uz zilo krāsojumu, ko tas dod ar 1,3-dimetil-barbitūrskābi. 2. APARATŪRA 2. 1. Destilācijas aparāts. Izmantot destilācijas aparātu, kas aprakstīts spirta satura noteikšanai vīnā. 2. 2. 500-ml apaļkolba ar standartizētiem pieslīpētiem savienojumiem. 2. 3. Ūdens vanna, termostatējama pie 20 °C. 2. 4. Spektrofotometrs, ar ko var mērīt absorbciju pie viļņu garuma 590 nm. 2. 5. Stikla kivetes vai vienreizējas izmantošanas kivetes ar 20 mm optisko ceļu. 3. REAĢENTI 3. 1. Fosforskābe (H3PO4) 25 % (masa/tilp. ). 3. 2. Hloramīna-T šķīdums (C7H7ClNNa O2S, 3H2O) 3 % (masa/tilp. ). 3. 3. 1,3-dimetilbarbitūrskābes šķīdums: izšķīdināt 3,658 g 1,3-dimetilbarbitūrskābes (C6H8N2O3) 15 ml piridīna un 3 ml sālsskābes (ρ 20 = 1,19 g/ml) un pievienot 50 ml destilēta ūdens. 3. 4. Kālija cianīds (KCN). 3. 5. Kālija jodīda (KI) šķīdums 10 % (masa/tilp. ). 3. 6. Sudraba nitrāta šķīdums (AgNO3), 0,1 M. 4. PROCEDŪRA 4. 1. Destilācija. Ievietot 25 ml vīna, 50 ml destilēta ūdens, 1 ml fosforskābes (3. 1) un dažas stikla pērlītes 500-ml kolbā (2. 2). Nekavējoties novietot kolbu uz destilācijas aparāta. ievadītu destilātu 50-ml mērkolbā, kurā atrodas 10 ml ūdens. Iegremdēt mērkolbu ledus un ūdens maisījumā. Savākt 30 līdz 35 ml desti- lāta (vai apmēram 45 ml šķidruma kopumā) mērkolbā. Izmantot konisku caurulīti, lai Izskalot dzesinātāja konisko caurulīti ar dažiem mililitriem destilēta ūdens, uzsildīt destilātu līdz 20 °C un uzpildīt līdz zīmei ar destilētu ūdeni. 4. 2. Mērījums. Ievietot 25 ml destilāta 50-ml konusveida kolbā ar pieslīpētu aizbāzni, pievienot 1 ml hloramīna-T šķīduma (3. 2) un noslēgt ar aizbāzni. Tieši pēc 60 sekundēm pievienot 3 ml 1,3-dimetil-barbitūrskābes šķīduma (3. 3), noslēgt ar aizbāzni un atstāt uz 10 minūtēm. Tad izmērīt absorbciju pret salīdzināšanas šķīdumu (25 ml destilēta ūdens 25 ml destilāta vietā) pie viļņu garuma 590 nm kivetēs ar 20 mm optisko ceļu. 03/25. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 125 5. KALIBRĀCIJAS LĪKNES NOTEIKŠANA 5. 1. Kālija cianīda argentometriskā titrēšana. Izšķīdināt apmēram 0,2 g rūpīgi nomērīta KCN (3. 4) 100 ml destilēta ūdens 300-ml mērkolbā. Pievienot 0,2 ml kālija jodīda šķīduma (3. 5) un titrēt ar 0,1 M sudraba nitrāta šķīdumu (3. 6), līdz iegūst stabilu dzeltenīgu krāso- jumu. Ņemot 1 ml 0,1 M sudraba nitrāta šķīduma kā atbilstošu 13,2 mg KCN, aprēķināt KCN parauga koncentrāciju. 5. 2. Standartlīkne. 5. 2. 1. Standartšķīdumu sagatavošana. Pēc KCN koncentrācijas noteikšanas saskaņā ar procedūru, kas izklāstīta 5. 1. punktā, sagatavot standartšķīdumu, kas satur 30 mg/l ciānūdeņražskābes (30 mg HCN ≡ 72,3 mg KCN). Atšķaidīt šķīdumu attiecībā 1/10. Ievadīt 1,0 ml, 2,0 ml, 3,0 ml, 4,0 ml un 5,0 ml atšķaidītā parauga šķīduma 100-ml mērkolbās un uzpildīt līdz zīmei ar destilētu ūdeni. Sagatavotie šķīdumi satur attiecīgi 30 µg, 60 µg, 90 µg, 120 µg un 150 µg ciānūdeņražskābes litrā. 5. 2. 2. Titrēšana. Paņemt tādējādi iegūto šķīdumu 25-ml paraugus un turpināt, kā norādīts iepriekš 4. 1. un 4. 2. punktā. Absorbcijas lielumiem, kas iegūti attiecībā pret standartšķīdumiem kā ciānūdeņražskābes atbilstošās koncentrā- cijas funkcija, vajadzētu veidot taisnu līniju, kas iet caur koordinātu sākuma punktu. 6. REZULTĀTU IZTEIKŠANA Ciānūdeņražskābi izsaka mikrogramos litrā (µg/l) bez cipariem aiz komata. 6. 1. Aprēķina metode. Nolasīt ciānūdeņražskābes saturu uz kalibrācijas līknes. Ja paraugs ir atšķaidīts, tad pareizināt rezultātu ar atšķaidī- juma koeficientu. Atkārtojamība (r) un reproducējamība (R) Baltvīns = r = 3,1 µg/l vai apmēram 6 %· xi R = 12 µg/l vai apmēram 25 %· xi Sarkanvīns = r = 6,4 µg/l vai apmēram 8 %· xi R = 23 µg/l vai apmēram 29 %· xi xi xi xi = HCN vidējā koncentrācija vīnā = 48,4 µg/l baltvīnam = 80,5 µg/l sarkanvīnam. ” 126 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/25. sēj. III PIELIKUMS 44. ETILKARBAMĀTA NOTEIKŠANA VĪNĀ: SELEKTĪVĀ NOTEIKŠANAS METODE, IZMANTOJOT GĀZU HROMA- TOGRĀFIJU/MASSPEKTROMETRIJU (Piemērojams etilkarbamāta noteikšanai koncentrācijām no 10 līdz 200 µg/l) (Brīdinājums: ievērot drošības pasākumus, kas jāievēro, rīkojoties ar ķimikālijām, etanolu, acetonu un kancerogēniem produktiem (etilkarbamātu un dihlormetānu). No izmantotiem šķīdinātājiem atbrīvoties pareizā veidā saskaņā ar spēkā esošajiem apkārtējās vides aizsardzības noteikumiem). A. Princips Propilkarbamātu pievieno paraugam kā iekšējo standartu, šķīdumu atšķaida ar ūdeni un ievieto 50 ml cietās fāzes ekstrakcijas kolonnā. Etilkarbamātu un propilkarbamātu eluē ar dihlormetānu. Eluātu koncentrē vakuuma rotācijas tvaicētājā. Koncentrātu analizē ar gāzu hromatogrāfiju (GH). Detektē ar masspek- trometriju, izmantojot fragmentogrāfiju SIM (izvēlētā jona monitoringa – selected ion monitoring) režīmā. B. Aparāts un hromatogrāfijas apstākļi (piemērs) a) gāzu hromatogrāfs/masspektrometrs (GH/MS) un, ja vajadzīgs, parauga filtrs un datu apstrādes sistēma vai tai līdzvērtīga sistēma. Kvarca kapilārā kolonna, 30 m (*) gara ar 0,25 mm iekšējo diametru, 0,25 µm Carbowax 20M. Darbība: dalīšanas. inžektors 180 °C, hēlija gāzes plūsmas ātrums 1 ml/minūtē pie 25 °C, iešļircināšana bez plūsmas Temperatūras programma: 40 °C 0,75 minūtes, pēc tam ceļ 10 °C/minūtē līdz 60 °C, tad 3 °C/minūtē līdz 150 °C (**), ceļ līdz 220 °C un uztur tādu temperatūru 4,25 minūtes. Īpatnējais aiztures laiks etilkarbamātam ir 23 līdz 27 minūtes, propilkarbamātam – 27 līdz 31 minūte. Gāzu hromatogrāfa/masspektrometra (GH/MS) savienojums (interface): pārvades līnija 220 °C. Masspektrometra parametri ar roku noregulēti ar perfluortributilamīnu un optimizēti uz zemāku masu jutīgumu, SIM uzņemšanas veids, šķīdinātāju aiztures (solvent delay) un uzņemšanas sākuma laiks 22 minūtes, pirmsreģistrēšanas laiks uz jonu 100 ms; b) vakuuma rotācijas tvaicētājs vai koncentrēšanas sistēma, līdzīga Kuderna Danish sistēmai; (NB: etilkarbamāta atgūšanas attiecībai no testa parauga C(g) jābūt no 90 līdz 110 % procesa laikā. ) c) kolba – bumbierveida, 300 ml, viens pieslīpēts kakls; d) koncentrēšanas mēģene – 4 ml, graduēta, ar teflonu pārklāts savienojums un aizbāznis. C. Reaģenti a) acetons – šķidrumu hromatogrāfijas kvalitātes; (NB: pārbaudīt katru partiju pirms izmantošanas GH/MS, vai spektrā nav jonu ar m/z 62, 74 un 89. ) b) dihlormetāns; (NB: izanalizēt katru partiju pirms izmantošanas GH/MS pēc 200-kārtīgas koncentrēšanas, lai pārbaudītu, vai spektrā nav jonu ar m/z 62, 74 un 89. ) c) etanols, bezūdens; (*) Dažiem īpaši bagātiem vīniem var būt vēlama 50 m kapilārā kolonna. (**) Dažiem īpaši bagātiem vīniem var būt vēlama temperatūras programma 2 °C/minūtē. 03/25. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 127 d) etilkarbamāta (EK) standartšķīdumi; 1. Sākuma šķīdums – 1,00 mg/ml. Nosvērt 100 mg EK (tīrība ≥ 99 %) 100 ml mērkolbā un atšķaidīt ar acetonu. 2. Standarta darba šķīdums – 10,0 µg/ml. Pārnest 1 ml sākuma EK šķīduma 100 ml mērkolbā un uzpildīt līdz zīmei ar acetonu; e) propilkarbamāta (PK) standartšķīdumi; 1. Sākuma šķīdums – 1,00 mg/ml. Nosvērt 100 mg PK (reaģentu tīrības) 100 ml mērkolbā un uzpildīt ar acetonu līdz zīmei. 2. Standarta darba šķīdums – 10,0 µg/ml. Pārnest 1 ml PK sākuma šķīduma 100 ml mērkolbā un uzpildīt ar acetonu līdz zīmei. 3. Iekšējā standarta šķīdums EK – 400 ng/ml. Pārnest 4 ml standarta PK darba šķīduma 100 ml mērkolbā un uzpildīt ar ūdeni līdz zīmei; f) standarta kalibrētie šķīdumi EK-PK Atšķaidīt EK standarta darba šķīdumu d) 2. un PK standarta darba šķīdumu e) 2. ar dihlormetānu, lai iegūtu: 1) (100 ng EK un 400 ng PK)/ml; 2) (200 ng EK un 400 ng PK)/ml; 3) (400 ng EK un 400 ng PK)/ml; 4) (800 ng EK un 400 ng PK)/ml; 5) (1 600 ng EK un 400 ng PK)/ml; g) testa paraugs – 100 ng EK/ml 40 % etanola; Pārnest 1 ml EK standarta darba šķīduma d) 2. 100 ml mērkolbā un uzpildīt ar 40 % etanolu līdz zīmei; h) cietās fāzes ekstrakcijas kolonna – vienreizējas lietošanas materiāls, iepriekš pakota ar diatomītu, tilpums 50 ml; NB: Pirms analīzes pārbaudīt katru ekstrakcijas kolonnu partiju uz EK un PK atgūšanu un uz to, vai spektrā nav jonu ar 62, 74 un 89 m/z. Sagatavot 100 ng EK/ml testa parauga g). Izanalizēt 5,00 ml testa parauga, kā aprak- stīts D a), E un F. No 90 līdz 110 ng EK/ml atgūšana ir apmierinoša. Absorbenti, kuru daļiņu diametrs ir neregu- lārs, var būt par cēloni lēnai plūsmai, kas ietekmē EK un PK atgūšanu. Ja pēc vairākiem mēģinājumiem netiek iegūts 90 līdz 110 % no testa parauga lieluma, tad mainīt kolonnu vai izmantot koriģētu atgūšanas kalibrēšanas līkni, lai kvantitatīvi noteiktu EK. Lai iegūtu koriģētu kalibrācijas līkni, sagatavot standarta šķīdumus, kā aprakstīts f), izmantojot 40 % etanolu dihlormetāna vietā. Analizēt 1 ml standarta kalibrācijas šķīduma, kā aprakstīts D, E un F punktā. Izveidot jaunu kalibrācijas līkni, izmantojot ekstrahēto standartu EK/PK attiecību. D. Testa parauga sagatavošana Ievietot šādus testa materiāla tilpumus divās atsevišķās 100 ml vārglāzēs: a) vīnus, kas satur vairāk nekā 14 tilpuma % spirtu: 5,00 ± 0,01 ml; b) vīnus, kas satur maksimāli 14 tilpuma % spirtu: 20,00 ± 0,01 ml. Katrā vārglāzē pievienot l ml iekšējā standarta PK šķīduma C e) 3. un ūdeni, lai iegūtu kopējo tilpumu 40 ml (vai 40 g). E. Ekstrakcija Ekstrakcija būtu jāveic zem velkmes ar atbilstošu ventilāciju. Pārnest paraugu, kas sagatavots, ievērojot D ekstrakcijas kolonnā. Izskalot vārglāzi ar 10 ml ūdens un pārnest skalojamo ūdeni kolonnā. 128 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/25. sēj. Atstāt šķidrumu absorbēties četras minūtes. Skalot ar 2 x 80 ml dihlormetāna. Savākt eluātu 300 ml koniskajā kolbā. Iztvaicēt eluātu no 2 līdz 3 ml ūdens vannas rotācijas tvaicētājā pie 30 °C. (NB: neļaut izvārīties sausam. ) Ar Pastēra pipeti pārnest koncentrēto atlikumu 4 ml graduētā mēģenē. Izskalot kolbu ar 1 ml dihlormetāna un pārnest skalojamo šķidrumu mēģenē. Koncentrēt paraugu līdz 1 ml vājā slāpekļa plūsmā. Vajadzības gadījumā pārnest koncentrātu automātiskā paraugu nomainītāja kolbā GH/MS analīzei. F. GH/MS analīze a) kalibrācijas līkne; Iešļircināt 1 µl katra standarta kalibrācijas šķīduma C f) GH/MS sistēmā. Uzzīmēt diagrammu, kur EK-PK m/z 62 jona pīķa laukuma attiecība atlikta uz vertikālās ass un EK daudzums ng/ml – uz horizontālās ass (100, 200, 400, 800, 1 600 ng/ml); b) EK daudzuma noteikšana; 1 µl koncentrēta ekstrakta, kas sagatavots saskaņā ar E, iešļircināt GH/MS sistēmā un aprēķināt EK-PK pīķa laukuma attiecību m/z 62 jonam. Noteikt EK koncentrāciju (ng/ml) ekstraktā, izmantojot iekšējā standarta kalibrā- cijas līkni. Aprēķināt EK koncentrāciju testa paraugā (ng/ml), dalot EK daudzumu (ng) ekstraktā ar testa parauga tilpumu (ml). c) EK identitātes apstiprināšana; Noteikt, vai EK aiztures laikā spektrā parādās joni ar m/z 62, 74 un 89. Tādu jonu parādīšanās ir attiecīgi galveno fragmentu (M - C2H2)+ un (M - CH3)+ un molekulārā jona (M)+ īpašība. EK klātbūtne ir apstiprināta, ja tādu jonu intensitāšu attiecības 20 % robežās sakrīt ar šo jonu intensitāšu attiecībām EK standarta spektrā. Iespējams, ka ekstraktu vajag vēl koncentrēt, lai iegūtu pietiekami intensīvu jona m/z 89 pīķi. G. Kolaboratīvā analīze Tabulā ir norādīti individuālie rezultāti praktiskam “līdznešanas” paraugam un abiem vīna veidiem. Kohrana testa rezultātā tika izņemts tikai viens rezultātu pāris – vīnam ar spirta saturu virs 14 tilpuma % un vīnam ar spirta saturu 14 tilpuma % vai mazāk – no divām dažādām laboratorijām. Relatīvajai reproducējamībai (RSDR) tendence ir samazināties līdz ar etilkarbamāta koncentrācijas palielināšanos. Izpilde etilkarbamāta EK noteikšanai alkoholiskajos dzērienos ar GH/MS metodi Paraugs Vidējais atrastais EK (ng/ml) Pievienotā EK atgūšana (%) Vīni > 14 % tilpuma Vīni ≤ 14 % tilpuma 40 80 162 11 25 48 89 90 93 93 Sr 1,59 3,32 8,20 0,43 1,67 1,97 SR 4,77 7,00 11,11 2,03 2,67 4,25 RSDr (%) 4,01 4,14 5,05 3,94 6,73 4,10 RSDR (%) 12,02 8,74 6,84 18,47 10,73 8,86


title: 1999 m. balandžio 12 d. Komisijos sprendimas dėl bendrojo techninio reglamento, skirto galinių įrenginių, palaikančių balso telefonijos pagrįstų atvejų paslaugas, prijungimui prie analoginių viešųjų komutuojamų telefono tinklų, kai tinklo adresavimas, jei jis teikiamas, atliekamas dvitone daugiadažne (DTMF) signalizavimo sistema (pranešta dokumentu Nr. C(1999) 874)Tekstas svarbus EEE.

eurovoc_concepts:
computer terminal
harmonisation of standards
public service
systems interconnection
technical regulations
telephone

text: 13/24 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 3 31999D0303 L 118/55 EUROPOS BENDRIJŲ OFICIALUSIS LEIDINYS 1999 5 6 KOMISIJOS SPRENDIMAS 1999 m. balandžio 12 d. dėl bendrojo techninio reglamento, skirto galinių įrenginių, palaikančių balso telefonijos pagrįstų atvejų paslaugas, prijungimui prie analoginių viešųjų komutuojamų telefono tinklų, kai tinklo adresavimas, jei jis teikiamas, atliekamas dvitone daugiadažne (DTMF) signalizavimo sistema (pranešta dokumentu Nr. C(1999) 874) (tekstas svarbus EEE) (1999/303/EB) EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA, (2) kadangi Komisija nustatė, kad balso telefonijos pagrįstų atvejų paslaugas palaikantys galiniai įrenginiai turi būti įtraukti į bendrąjį techninį reglamentą, ir apibrėžė jo tai- kymo sritį; atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, atsižvelgdama į 1998 m. vasario 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 98/13/EB dėl telekomunikacijų galinių įrengi- nių ir palydovinių antžeminių stočių įrangos, taip pat dėl abipu- sio jų atitikties pripažinimo (1), ypač į jos 7 straipsnio 2 dalies ant- rąją įtrauką, (1) kadangi 1998 m. liepos 20 d. Tarybos sprendimas 98/482/EB dėl bendrojo techninio reglamento, nustatan- čio galinių įrenginių (išskyrus balso telefonijos pagrįstų atvejų paslaugas palaikančius galinius įrenginius) prijun- gimo prie analoginių viešųjų komutuojamų telefono tinklų, kai tinklo adresavimas, jei jis teikiamas, atliekamas dvitone daugiadažne (DTMF) signalizavimo sistema, reika- lavimus (2), neaprėpia balso telefonijos pagrįstų atvejų paslaugas palaikančių galinių įrenginių; (3) kadangi atitinkamo darniojo standarto techninė plėtotė yra pakankamai pažangi, o jo turinys tik nedaug skiriasi nuo Tarybos sprendime 98/482/EB minimo darniojo standarto turinio; kadangi dėl to dabar yra tinkamas laikas priimti esamą darnųjį standartą, kuris su nedidelėmis išimtimis būtų balso telefonijos pagrįstų atvejų paslaugas palaikan- čių galinių įrenginių prijungimo reikalavimų pagrindas; kadangi tai galima pasiekti šiuo Komisijos sprendimu, papildančiu Sprendimą 98/482/EB; kadangi šitaip visiems prie viešųjų komutuojamų telefono tinklų prijungiamiems įrenginiams bus taikomas tas pats darnusis standartas; kadangi toks esminių reikalavimų taikymas atsižvelgus į esamą padėtį ir ekonominę naudą nustatytas Direktyvos 98/13/EB konstatuojamojoje dalyje; (1) OL L 74, 1998 3 12, p. 1. (2) OL L 216, 1998 8 4, p. 8. (4) kadangi dvidešimtame amžiuje nuolat buvo daroma pažanga techniškai plėtojant nacionalinius viešuosius tele- fono tinklus, bet iš pradžių ši plėtra vyko nepriklausomai, todėl išliks ryškių šių tinklų techninių skirtumų; 4 (5) (6) (7) (8) (9) LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/24 t. kadangi yra viešųjų komutuojamų telefono tinklų techni- nių skirtumų, o svarbiausi iš jų aprašyti Europos telekomu- nikacijų standartų instituto (ETSI) vadove EG 201 121; 2 straipsnis kadangi šiame vadove gali būti gamintojui naudingos informacijos; 1. Bendrajame techniniame reglamente pateikiamas darnusis standartas, parengtas atitinkamos standartizacijos įstaigos, kuri tinkamu mastu įgyvendina Direktyvos 98/13/EB 5 straipsnio d ir f punktuose nurodytus esminius reikalavimus. Nuoroda į stan- dartą pateikiama I priede. kadangi gamintojai nusimanytų apie šiuos skirtumus; todėl notifikuotosios įstaigos užtikrina, kad 2. Bendruoju techniniu reglamentu leidžiama: kadangi turi būti įmanoma toliau tvirtinti galinius įrengi- nius remiantis nacionaliniu pereinamojo laikotarpio regla- mentu; kadangi gamintojai turi pateikti pranešimą apie visus šiuo sprendimu nustatyta tvarka patvirtintus gaminius; kadangi gamintojai turi pateikti tinklų suderinamumo deklaraciją; kadangi notifikuotosios įstaigos turi užtikrinti, kad gamin- tojai žinotų šias prievoles; kadangi, šiuo sprendimu nustatyta tvarka išdavus leidimą, notifikuotosios įstaigos turi vienos kitas informuoti apie tinklų suderinamumo deklaracijas; a) bandyti galinius įrenginius mažesniu maitinimo sąlygų diapa- zonu, kaip nustatyta IV priedo 1 punkte; b) galinius įrenginius, neskirtus prijungti prie jokio viešojo komutuojamo telefono tinklo, kurio srovė mažesnė negu 18 mA, bandyti mažesniu maitinimo sąlygų diapazonu, kaip nustatyta IV priedo 2 punkte. 2. Galiniai įrenginiai, kuriems taikoma šio sprendimo 1 straips- nio 2 dalis, turi atitikti šio straipsnio 1 ir 2 dalyse minimą bend- rąjį techninį reglamentą, Direktyvos 98/13/EB 5 straipsnio a ir b punktuose nurodytus esminius reikalavimus ir visų kitų taiky- tinų direktyvų, ypač Tarybos direktyvų 73/23/EEB (2) ir 89/336/EEB (3), reikalavimus. (10) kadangi į šio sprendimo taikymo sritį įtraukti įrenginiai, pagal nacionalinius reglamentus patvirtinti iki pereinamojo laikotarpio pabaigos, gali būti ir toliau pateikiami į nacio- nalinę rinką ir naudojami; 3 straipsnis (11) kadangi šiuo sprendimu nustatytas bendrasis techninis reglamentas atitinka TĮTK nuomonę, PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ: 1 straipsnis 1. Šis sprendimas taikomas galiniams įrenginiams, skirtiems pri- jungti prie analoginių viešųjų komutuojamų telefono tinklų ir įtrauktiems į Komisijos sprendimo 98/576/EB (1) 2 straipsnio 1 dalyje nurodyto darniojo standarto taikymo sritį. 2. Šiuo sprendimu nustatomas bendrasis techninis reglamentas, taikomas šio straipsnio 1 dalyje minimų analoginių viešųjų komu- tuojamų telefono tinklų galinių įrenginių prijungimo, kai tinklo adresavimas, jei jis teikiamas, atliekamas dvitone daugiadažne (DTMF) sistema, reikalavimams. Šis sprendimas netaikomas rei- kalavimams, susijusiems su galinių įrenginių tarptinkliniu veikimu su viešųjų telekomunikacijų tinklų galiniais įrenginiais, kaip nuro- dyta Direktyvos 98/13/EB 5 straipsnio g punkte. 1. Notifikuotosios įstaigos, kurioms yra skirta atlikti Direktyvos 98/13/EB 10 straipsnyje nurodytas procedūras, galiniams įrengi- niams, kuriems taikoma šio sprendimo 1 straipsnio 2 dalis, taiko atitinkamas 2 straipsnio 1 dalyje nurodyto darniojo standarto dalis arba užtikrina jų taikymą. 2. Notifikuotosios įstaigos užtikrina, kad: a) gamintojai arba kiti patvirtinimo pareiškėjai būtų susipažinę su ETSI vadove EG 201 121 pateiktomis rekomendacijomis, taip pat ir visais jų pakeitimais; b) gamintojai žinotų, kad prie visų pagal šio sprendimo reikala- II priede vimus patvirtintų gaminių jie privalo pateikti nustatytos formos pranešimą; c) be to, gamintojai pateiktų III priede nustatytos formos tinklo suderinamumo deklaracijas. 3. Tvirtinant gaminius pagal šios sprendimo reikalavimus, noti- fikuotosios įstaigos vienos kitoms praneša apie pateiktas tinklo suderinamumo deklaracijas. (1) OL L 278, 1998 10 15, p. 40. (2) OL L 77, 1973 3 26, p. 29. (3) OL L 139, 1989 5 23, p. 19. 13/24 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 5 4 straipsnis 5 straipsnis 1. Nacionaliniai tipo patvirtinimo reglamentai, taikomi įrengi- niams, įtrauktiems į 2 straipsnio 1 dalyje minimo darniojo stan- darto taikymo sritį, nebetaikomi praėjus 15 mėnesių nuo prane- šimo apie šį sprendimą dienos. 2. Pagal tokius nacionalinius tipo patvirtinimo reglamentus patvirtinti galiniai įrenginiai gali būti ir toliau pateikiami į rinką ir naudojami. Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms. Priimta Briuselyje, 1999 m. balandžio 12 d. Komisijos vardu Martin BANGEMANN Komisijos narys 6 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/24 t. I PRIEDAS Nuoroda į taikytiną darnųjį standartą Sprendimo 2 straipsnyje minimas darnusis standartas yra: Galinių įrenginių (išskyrus balso telefonijos pagrįstų atvejų paslaugas palaikančius galinius įrenginius) prijungimo prie analoginių viešųjų komutuojamų telefono tinklų, kai tinklo adresavimas, jei jis teikiamas, atliekamas dvitone daugia- dažne (DTMF) signalizavimo sistema, visos Europos tvirtinimo reikalavimai. ETSI Europos telekomunikacijų standartų institutas ETSI sekretoriatas TBR 21 — 1998 m. sausio mėn. (išskyrus įžangą ir taikymo srities ribojimą galiniams įrenginiams, nepalaikantiems balso telefonijos pagrįstų atvejų paslaugų) Europos telekomunikacijų standartų institutas yra pripažintas pagal Tarybos direktyvą 98/34/EB (1). Papildoma informacija Pirmiau nurodytas darnusis standartas yra parengtas vadovaujantis Direktyva 98/34/EB nustatyta atitinkama tvarka suteiktu įgaliojimu. Visą pirmiau nurodyto darniojo standarto tekstą galima gauti iš: Europos telekomunikacijų standartų instituto 650, route des Lucioles F-06921 Sophia Antipolis Cedex arba Europos Komisijos DG XIII/A/2 — (BU 31, 1/7) Rue de la Loi/Wetstraat 200 B-1049 Brussels arba iš bet kurios kitos už ETSI standartų platinimą atsakingos organizacijos, kurių sąrašą galima rasti internete (www. ispo. cec. be). (1) OL L 204, 1998 7 21, p. 37. 13/24 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 7 Pranešimo, kurį gamintojai pateikia su pagal šio sprendimo reikalavimus patvirtintais gaminiais, tekstas II PRIEDAS „Įrenginys patvirtintas remiantis Komisijos sprendimu 1999/303/EB dėl visos Europos prijungimo prie viešojo komu- tuojamo telefono tinklo. Tačiau dėl atskirų įvairiose šalyse teikiamų viešųjų komutuojamų telefono tinklų skirtumų pats tvirtinimas besąlygiškai neužtikrina, kad kiekvienas įrenginys sėkmingai veiks visuose viešojo komutuojamo tele- fono tinklo galiniuose taškuose. Iškilus sunkumams, iš karto kreipkitės į savo įrenginio tiekėją. “ Pastaba: Gamintojas užtikrina, kad pardavėjui ir įrenginio naudotojui ši informacija būtų aiškiai pateikta pakuotės informacinėje medžiagoje ir (arba) naudojimo instrukcijose (arba kitokios formos naudotojui skirtuose nurodymuose). 8 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/24 t. III PRIEDAS Tinklų suderinamumo deklaracija, kurią gamintojas pateikia notifikuotajai įstaigai ir pardavėjui Šioje deklaracijoje nurodomi tinklai, kuriuose įrenginiai yra skirti veikti, ir visi paskelbtieji tinklai, kuriuose gali kilti įrenginių tarpusavio veikimo sunkumų. Tinklų suderinamumo deklaracija, kurią gamintojas pateikia naudotojui Šioje deklaracijoje nurodomi tinklai, kuriuose įrenginiai yra skirti veikti, ir visi paskelbtieji tinklai, kuriuose gali kilti įrenginių tarpusavio veikimo sunkumų. Gamintojas taip pat pateikia pranešimą, iš kurio yra aišku, kuriais atvejais tinklų suderinamumas priklauso nuo fizinių ir programinės įrangos komutavimo nustatymų. Pranešime taip pat nuro- doma, kad naudotojas, norintis naudotis įrenginiais kitame tinkle, turėtų kreiptis į pardavėją. 13/24 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 9 1. Maitinimo sąlygų diapazonas IV PRIEDAS I priedo 4. 6. 2, 4. 7 (įskaitant visus taikomus papunkčius) ir 4. 8 (įskaitant visus taikomus papunkčius) punktuose minimo standarto reikalavimai atitinkamai mažinami taip: 3 200 Ω rezistorius keičiamas 2 800 Ω rezistoriumi. 2. Galinių įrenginių, neskirtų jungti prie viešųjų komutuojamų telefono tinklų, kurių linijos srovė mažesnė negu 18 mA, maitinimo sąlygų diapazonas I priedo 4. 6. 2, 4. 7 (įskaitant visus taikomus papunkčius) ir 4. 8 (įskaitant visus taikomus papunkčius) punktuose minimo standarto reikalavimai atitinkamai mažinami taip: Galiniams įrenginiams, kuriuos gamintojas deklaruoja kaip naudotinus tik linijose, kurių srovė yra 18 mA arba aukštesnė, 2 800 Ω rezistorius keičiamas 2 300 Ω rezistoriumi


title: Kommissionens förordning (EG) nr 756/1999 av den 12 april 1999 om ändring av förordning (EG) nr 2362/98 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EEG) nr 404/93 rörande ordningen för import av bananer till gemenskapen

eurovoc_concepts:
import
import licence
import policy
tariff quota
tropical fruit

text: L 98/10 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 13. 4. 1999 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 756/1999 av den 12 april 1999 om (cid:132)ndring av f(cid:148)rordning (EG) nr 2362/98 om till(cid:132)mpningsf(cid:148)reskrifter till r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 404/93 r(cid:148)rande ordningen f(cid:148)r import av bananer till gemen- skapen EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, Artikel 1 med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 404/93 av den 13 februari 1993 om den gemensamma organisa- tionen av marknaden f(cid:148)r bananer (1), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 1637/98 (2), s(cid:132)rskilt artikel 20 i denna, och F(cid:148)rordning (EG) nr 2362/98 (cid:132)ndras p(cid:134) f(cid:148)ljande s(cid:132)tt: 1) Artikel 20. 1 skall ers(cid:132)ttas med f(cid:148)ljande: av f(cid:148)ljande sk(cid:132)l: I kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 2362/98 (3) fastst(cid:132)lls till(cid:132)mpningsf(cid:148)reskrifter till f(cid:148)rordning (EEG) nr 404/93 r(cid:148)rande ordningen f(cid:148)r import av bananer till gemen- skapen. I artikel 20 i f(cid:148)rordning (EG) nr 2362/98 fastst(cid:132)lls vill- koren f(cid:148)r utf(cid:132)rdande av licenser f(cid:148)r ny tilldelning av licenser som utf(cid:132)rdats f(cid:148)r ett outnyttjade kvantiteter i f(cid:148)reg(cid:134)ende kvartal samma (cid:134)r. P(cid:134) grund av f(cid:148)rvaltningen av kvantiteterna f(cid:148)r de olika ursprung som anges i bilaga I till den f(cid:148)rordningen, s(cid:132)rskilt ett eventuellt fastst(cid:132)llande av neds(cid:132)ttningskoefficienter per ursprung, m(cid:134)ste nytilldel- ningslicensen beg(cid:132)ras och utf(cid:132)rdas f(cid:148)r samma ursprung som den helt eller delvis outnyttjade f(cid:148)rsta licensen. Detta krav b(cid:148)r klart och tydligt anges i detalj p(cid:134) samma s(cid:132)tt som i artikel 10. 3 i kommissionens f(cid:148)rordning (EEG) nr 1442/ 93 (4), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 1409/ 96 (5). traditionella akt(cid:148)rer I artikel 25 i f(cid:148)rordning (EG) nr 2362/98 fastst(cid:132)lls att n(cid:132)r det g(cid:132)ller skall ans(cid:148)kningar om importlicenser (cid:134)tf(cid:148)ljas av bevis f(cid:148)r att det har st(cid:132)llts en s(cid:132)kerhet. Det b(cid:148)r anges att detta krav g(cid:132)ller alla ans(cid:148)k- ningar om importlicenser, fr(cid:134)n nytillkomna akt(cid:148)rer inom ramen f(cid:148)r tullkvoterna f(cid:148)r traditionella AVS-bananer. Detta krav g(cid:132)ller inte heller av desto st(cid:148)rre sk(cid:132)l nytillkomna akt(cid:148)rer som l(cid:132)mnar in ans(cid:148)kningar om nytilldelningslicens. f(cid:148)rutom ans(cid:148)kningar F(cid:148)rordning (EG) nr 2362/98 b(cid:148)r d(cid:132)rf(cid:148)r f(cid:148)rtydligas. De (cid:134)tg(cid:132)rder som f(cid:148)reskrivs i denna f(cid:148)rordning (cid:132)r f(cid:148)renliga med yttrandet fr(cid:134)n F(cid:148)rvaltningskommitt(cid:130)n f(cid:148)r bananer. (1) EGT L 47, 25. 2. 1993, s. 1. (2) EGT L 210, 28. 7. 1998, s. 28. (3) EGT L 293, 31. 10. 1998, s. 32. (4) EGT L 142, 12. 6. 1993, s. 6. (5) EGT L 181, 20. 7. 1996, s. 13. ”1. Outnyttjade kvantiteter i en licens skall efter ans(cid:148)kan p(cid:134) nytt tilldelas samma akt(cid:148)r, antingen inne- havaren eller den som har (cid:148)vertagit licensen, f(cid:148)r ett p(cid:134)f(cid:148)ljande kvartal men alltid under det (cid:134)r som den f(cid:148)rsta licensen utf(cid:132)rdades. Nytilldelningen skall g(cid:132)lla import av bananer av det ursprung f(cid:148)r vilket den f(cid:148)rsta helt eller delvis outnyttjade licensen utf(cid:132)rdats. S(cid:132)kerheten som st(cid:132)llts f(cid:148)r den f(cid:148)rsta licensen skall f(cid:148)rverkas i f(cid:148)rh(cid:134)llande till de outnyttjade kvantite- terna. ” 2) Artikel 25 skall ers(cid:132)ttas med f(cid:148)ljande: ”Artikel 25 Ans(cid:148)kningarna om importlicens skall (cid:134)tf(cid:148)ljas av 1. bevis f(cid:148)r att det har st(cid:132)llts en s(cid:132)kerhet enligt avdelning III i kommissionens f(cid:148)rordning (EEG) nr 2220/85. S(cid:132)kerheten skall vara 18 euro per ton. Denna best(cid:132)m- melse skall dock inte g(cid:132)lla licensans(cid:148)kningar fr(cid:134)n nytillkomna akt(cid:148)rer inom ramen f(cid:148)r importordningen enligt avdelning II. 2. Om licensen utf(cid:132)rdas f(cid:148)r en kvantitet som (cid:132)r l(cid:132)gre (cid:132)n den som ans(cid:148)kan avs(cid:134)g skall s(cid:132)kerheten genast frisl(cid:132)ppas vad avser den kvantitet som inte till- delats. ” Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. till(cid:132)mpas p(cid:134) ans(cid:148)kningar om Denna f(cid:148)rordning skall importlicens och ans(cid:148)kningar om nytilldelningslicens som l(cid:132)mnats in fr(cid:134)n och med f(cid:148)rordningens ikrafttr(cid:132)- dande. 13. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 98/11 Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 12 april 1999. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen


title: Kommissionens förordning (EG) nr 758/1999 av den 12 april 1999 om fastställande för mars månad 1999 av den särskilda växelkursen för det belopp som skall utgå som ersättning för kostnaderna för lagring av socker

eurovoc_concepts:
exchange rate
national currency
redemption
storage cost
sugar

formats: pdf print

text: 13. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 98/13 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 758/1999 av den 12 april 1999 om fastst(cid:132)llande f(cid:148)r mars m(cid:134)nad 1999 av den s(cid:132)rskilda v(cid:132)xelkursen f(cid:148)r det belopp som skall utg(cid:134) som ers(cid:132)ttning f(cid:148)r kostnaderna f(cid:148)r lagring av socker EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 1785/81 av den 30 juni 1981 om den gemensamma organisationen av marknaderna f(cid:148)r socker (1), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rord- ning (EG) nr 1148/98 (2), med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EG) nr 2799/98 av den 15 december 1998 om inf(cid:148)rande av en agromonet(cid:132)r ordning f(cid:148)r euron (3), med beaktande av kommissionens f(cid:148)rordning (EEG) nr 1713/93 av den 30 juni 1993 om s(cid:132)rskilda best(cid:132)mmelser f(cid:148)r till(cid:132)mpningen av jordbruksomr(cid:132)kningskurserna p(cid:134) sockeromr(cid:134)det (4), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 624/1999 (5), s(cid:132)rskilt artikel 1. 3 i denna, och av f(cid:148)ljande sk(cid:132)l: I artikel 1. 2 i f(cid:148)rordning (EEG) nr 1713/93 f(cid:148)reskrivs att det belopp som enligt artikel 8 i f(cid:148)rordning (EEG) nr 1785/81 skall utg(cid:134) som ers(cid:132)ttning f(cid:148)r lagringskostnader skall omr(cid:132)knas till nationell valuta med hj(cid:132)lp av en s(cid:132)rskild jordbruksomr(cid:132)kningskurs, vilken skall vara lika med den tidsproportionellt ber(cid:132)knade genomsnittliga jordbruksomr(cid:132)kningskurs som g(cid:132)llt under lagringsm(cid:134)- naden. Denna s(cid:132)rskilda jordbruksomr(cid:132)kningskurs m(cid:134)ste fastst(cid:132)llas varje m(cid:134)nad f(cid:148)r f(cid:148)reg(cid:134)ende m(cid:134)nad. F(cid:148)r de belopp som skall utg(cid:134) som ers(cid:132)ttning fr(cid:134)n och med den 1 januari 1999, efter inf(cid:148)randet av detta datum av en agromonet(cid:132)r ordning f(cid:148)r euron, b(cid:148)r s(cid:132)rskilda v(cid:132)xelkurser endast fastst(cid:132)llas mellan euron och de nationella valutorna i de medlemsstater som inte har inf(cid:148)rt den gemensamma valutan. Till(cid:132)mpningen av dessa best(cid:132)mmelser medf(cid:148)r att den s(cid:132)rskilda v(cid:132)xelkursen f(cid:148)r det belopp som skall utg(cid:134) som ers(cid:132)ttning f(cid:148)r kostnaderna f(cid:148)r lagring av socker m(cid:134)ste fastst(cid:132)llas f(cid:148)r mars m(cid:134)nad 1999 i de olika nationella valut- orna i enlighet med bilagan till denna f(cid:148)rordning. H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 Den s(cid:132)rskilda jordbruksv(cid:132)xelkurs som skall anv(cid:132)ndas f(cid:148)r de olika nationella valutorna f(cid:148)r omr(cid:132)kning av det belopp som skall utg(cid:134) som ers(cid:132)ttning f(cid:148)r de lagringskostnader som avses i artikel 8 i f(cid:148)rordning (EEG) nr 1785/81 skall fastst(cid:132)llas f(cid:148)r mars m(cid:134)nad 1999 p(cid:134) det s(cid:132)tt som anges i bilagan. Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft den 13 april 1999. Den skall till(cid:132)mpas fr(cid:134)n och med den 1 mars 1999. Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 12 april 1999. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 177, 1. 7. 1981, s. 4. (2) EGT L 159, 3. 6. 1998, s. 38. (3) EGT L 349, 24. 12. 1998, s. 1. (4) EGT L 159, 1. 7. 1993, s. 94. (5) EGT L 78, 24. 3. 1999, s. 9. L 98/14 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 13. 4. 1999 BILAGA till kommissionens f(cid:148)rordning av den 12 april 1999 om fastst(cid:132)llande f(cid:148)r mars m(cid:134)nad 1999 av den s(cid:132)rskilda v(cid:132)xelkursen f(cid:148)r det belopp som skall utg(cid:134) som ers(cid:132)ttning f(cid:148)r kostnaderna f(cid:148)r lagring av socker S(cid:132)rskilda v(cid:132)xelkurser 1 euro = 7,43246 322,244 8,93908 0,671497 danska kronor grekiska drakmer svenska kronor pund sterling