title: Komission direktiivi 1999/27/EY, annettu 20 päivänä huhtikuuta 1999, yhteisön menetelmien vahvistamisesta amproliumin, diklatsuriilin ja karbadoksin määrittämiseksi rehuista ja direktiivien 71/250/ETY ja 73/46/ETY muuttamisesta sekä direktiivin 74/203/ETY kumoamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

eurovoc_concepts:
analytical chemistry
animal nutrition
food additive
food inspection

text: L 118/36 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 6. 5. 1999 KOMISSION DIREKTIIVI 1999/27/EY, annettu 20 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) huhtikuuta 1999, yhteis(cid:148)n menetelmien vahvistamisesta amproliumin, diklatsuriilin ja karba- doksin m(cid:132)(cid:132)ritt(cid:132)miseksi rehuista ja direktiivien 71/250/ETY ja 73/46/ETY muutta- misesta sek(cid:132) direktiivin 74/203/ETY kumoamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN YHTEIS(cid:153)JEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteis(cid:148)n perustamissopi- muksen, ottaa huomioon yhteis(cid:148)n n(cid:132)ytteenotto- ja m(cid:132)(cid:132)ritysmene- telmist(cid:132) rehujen virallista tarkastusta varten 20 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) hein(cid:132)kuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 70/ 373/ETY (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna It(cid:132)vallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla, ja erityi- sesti sen 2 artiklan, sek(cid:132) katsoo, ett(cid:132) ja koostumuksesta direktiiviss(cid:132) 70/373/ETY s(cid:132)(cid:132)det(cid:132)(cid:132)n, ett(cid:132) rehujen laadusta annettujen lakien, asetusten ja hallinnollisten s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)sten noudatta- misen valvomiseksi teht(cid:132)viss(cid:132) virallisissa tarkastuk- sissa on k(cid:132)ytett(cid:132)v(cid:132) yhteis(cid:148)n n(cid:132)ytteenotto- ja m(cid:132)(cid:132)ri- tysmenetelmi(cid:132), rehujen lis(cid:132)aineista 23 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) marraskuuta 1970 annetussa neuvoston direktiiviss(cid:132) 70/524/ETY (2), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komis- sion asetuksella (EY) N:o 45/1999 (3), s(cid:132)(cid:132)det(cid:132)(cid:132)n, ett(cid:132) amprolium- ja diklatsuriilipitoisuus on merkitt(cid:132)v(cid:132) pakkauksiin, kun n(cid:132)it(cid:132) aineita lis(cid:132)t(cid:132)(cid:132)n esiseoksiin ja rehuihin; hyv(cid:132)ksynt(cid:132) k(cid:132)ytt(cid:132)(cid:132) karbadoksia rehujen lis(cid:132)aineena on peruutettu rehujen lis(cid:132)aineista annetun neuvoston direktiivin 70/524/ETY muut- tamisesta silt(cid:132) osin kuin se koskee tiettyjen kas- vunedist(cid:132)jien hyv(cid:132)ksymisen peruuttamisesta 22 joulukuuta 1998 annetulla komission p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) asetuksella (EY) N:o 2788/98 (4), ja kiellettyjen aineiden mahdollisen laittoman k(cid:132)yt(cid:148)n virallinen valvonta on tarpeen, (1) (2) (3) (4) (5) (6) miinin m(cid:132)(cid:132)ritysmenetelm(cid:132)t; mainitut menetelm(cid:132)t on poistettava, komission direktiiviss(cid:132) yhteis(cid:148)n m(cid:132)(cid:132)ritysmenetelmist(cid:132) rehujen virallista tarkastusta varten 5 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1972 anne- tussa nelj(cid:132)nness(cid:132) 73/ 46/ETY (7), sellaisena kuin se on viimeksi muutet- 98/54/ETY, tuna vahvistetaan muun muassa retinolin (A-vitamiinin) m(cid:132)(cid:132)ritysmenetelm(cid:132)t; tieteellisen ja teknisen tiet(cid:132)- myksen lis(cid:132)(cid:132)ntymisest(cid:132) johtuen kuvattu menetelm(cid:132) ei en(cid:132)(cid:132) sovellu tarkoitukseensa; retinolin m(cid:132)(cid:132)rityst(cid:132) koskeva menetelm(cid:132) on sen vuoksi poistettava, direktiivill(cid:132) komission t(cid:132)rkkelyksen ja yhteis(cid:148)n m(cid:132)(cid:132)ritysmenetelmist(cid:132) rehujen virallista tarkastusta varten 25 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) maaliskuuta 1974 annetussa viidenness(cid:132) komission direktiiviss(cid:132) 74/ 203/ETY (8), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivill(cid:132) 81/680/ETY (9), vahvistetaan m(cid:132)(cid:132)ritys- menetelm(cid:132)t suurimolekyylisten t(cid:132)rkkelyksen pilkkoutumistuotteiden pitoisuuksien m(cid:132)(cid:132)ritt(cid:132)miseksi rehuista, jotka sis(cid:132)lt(cid:132)v(cid:132)t juurikaslei- kett(cid:132), juurikaspulppaa, kuivattuja juurikkaan varsia tai runsaasti inuliinia tai tali- ja rasvaj(cid:132)tteit(cid:132) sis(cid:132)lt(cid:132)vi(cid:132) tuotteita, amproliumia, etopabaattia, dinitolmidia, nikarbat- siinia ja menadionia (K3-vitamiinia); kaikki maini- tussa direktiiviss(cid:132) kuvatut menetelm(cid:132)t eiv(cid:132)t tieteel- teknisen tiet(cid:132)myksen lis(cid:132)(cid:132)ntymisest(cid:132) lisen ja johtuen en(cid:132)(cid:132) sovellu tarkoitukseensa; mainittu direktiivi on sen vuoksi kumottava, lehti(cid:132), perunapulppaa, kuivahiivaa, (7) t(cid:132)m(cid:132)n direktiivin s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)kset ovat pysyv(cid:132)n rehuko- mitean lausunnon mukaiset, kyseisten aineiden valvomiseksi tarkoitetut m(cid:132)(cid:132)ri- tysmenetelm(cid:132)t on vahvistettava, ON ANTANUT T(cid:142)M(cid:142)N DIREKTIIVIN: yhteis(cid:148)n m(cid:132)(cid:132)ritysmenetelmist(cid:132) rehujen virallista tarkastusta varten 15 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1971 anne- tussa ensimm(cid:132)isess(cid:132) komission direktiiviss(cid:132) 71/ 250/ETY (5), sellaisena kuin se on viimeksi muutet- tuna 98/54/ETY (6), vahvistetaan muun muassa sinappi(cid:148)ljyn ja teobro- direktiivill(cid:132) komission (1) EYVL L 170, 3. 8. 1970, s. 2. (2) EYVL L 270, 14. 12. 1970, s. 1. (3) EYVL L 6, 12. 1. 1999, s. 3. (4) EYVL L 347, 23. 12. 1998, s. 31. (5) EYVL L 155, 12. 7. 1971, s. 13. (6) EYVL L 208, 24. 7. 1998, s. 49. 1 artikla J(cid:132)senvaltioiden on s(cid:132)(cid:132)dett(cid:132)v(cid:132), ett(cid:132) m(cid:132)(cid:132)ritett(cid:132)ess(cid:132) ampro- liumin, diklatsuriilin ja karbadoksin pitoisuuksia rehuissa ja esiseoksissa virallisia tarkastuksia varten on k(cid:132)ytett(cid:132)v(cid:132) t(cid:132)m(cid:132)n direktiivin liitteess(cid:132) esitettyj(cid:132) menetelmi(cid:132). (7) EYVL L 83, 30. 3. 1973, s. 21. (8) EYVL L 108, 22. 4. 1974, s. 7. (9) EYVL L 246, 29. 8. 1981, s. 32. 6. 5. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 118/37 2 artikla Muutetaan direktiivi 71/250/ETY seuraavasti: 1) Poistetaan 1 artiklasta sanat ”sinappi(cid:148)ljy” ja ”teobro- miini”. 2) Poistetaan liitteess(cid:132) oleva 8 ja 13 kohta. J(cid:132)senvaltioiden on sovellettava n(cid:132)it(cid:132) s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)ksi(cid:132) 1 p(cid:132)iv(cid:132)st(cid:132) marraskuuta 1999. N(cid:132)iss(cid:132) j(cid:132)senvaltioiden antamissa s(cid:132)(cid:132)d(cid:148)ksiss(cid:132) on viitattava t(cid:132)h(cid:132)n direktiiviin tai niihin on liitett(cid:132)v(cid:132) t(cid:132)llainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. J(cid:132)senvaltioiden on s(cid:132)(cid:132)det- t(cid:132)v(cid:132) siit(cid:132), miten viittaukset tehd(cid:132)(cid:132)n. 3 artikla 6 artikla Muutetaan direktiivi 73/46/ETY seuraavasti: 1) Poistetaan 2 artikla. 2) Poistetaan liite II. 4 artikla Kumotaan viides direktiivi 74/203/ETY. T(cid:132)m(cid:132) direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenenten(cid:132) p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) sen j(cid:132)lkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhtei- s(cid:148)jen virallisessa lehdess(cid:132). 7 artikla T(cid:132)m(cid:132) direktiivi on osoitettu kaikille j(cid:132)senvaltioille. 5 artikla Tehty Brysseliss(cid:132) 20 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) huhtikuuta 1999. J(cid:132)senvaltioiden on saatettava t(cid:132)m(cid:132)n direktiivin noudatta- misen edellytt(cid:132)m(cid:132)t ja hallinnolliset m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)ykset voimaan viimeist(cid:132)(cid:132)n 31 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) lokakuuta 1999. Niiden on ilmoitettava t(cid:132)st(cid:132) viipym(cid:132)tt(cid:132) komissiolle. asetukset lait, Komission puolesta Franz FISCHLER Komission j(cid:132)sen L 118/38 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 6. 5. 1999 LIITE A OSA AMPROLIUMIN M(cid:142)(cid:142)RITYS 1 [(4-amino-2-propyylipyrimidin-5-yyli)metyyli]-2-metyylipyridiniumkloridihydrokloridi 1. Tarkoitus ja soveltamisala M(cid:132)(cid:132)ritysmenetelm(cid:132) on tarkoitettu amproliumin m(cid:132)(cid:132)ritt(cid:132)miseen rehuseoksista ja esiseoksista. Toteamis- raja on 1 mg/kg ja m(cid:132)(cid:132)ritysraja 25 mg/kg. 2. Periaate N(cid:132)yte uutetaan metanoli-vesiseoksella. Uute laimennetaan ajoliuoksella, suodatetaan kalvosuodatti- mella, ja amprolium m(cid:132)(cid:132)ritet(cid:132)(cid:132)n korkean erotuskyvyn kationinvaihtonestekromatografialla (HPLC) ja UV-detektorilla. 3. 3. 1 3. 2 3. 3 3. 4 Reagenssit Metanoli Asetonitriili, HPLC-laatu Vesi, HPLC-laatu Natriumdivetyfosfaattiliuos, 0,1 mol/l Liuotetaan 13,80 g natriumdivetyfosfaattimonohydraattia veteen (3. 3) 1 000 ml:n mittapullossa, t(cid:132)yte- t(cid:132)(cid:132)n merkkiin vedell(cid:132) (3. 3) ja sekoitetaan. 3. 5 Natriumperkloraattiliuos 1,6 mol/l Liuotetaan 224,74 g natriumperkloraattimonohydraattia veteen (3. 3) 1000 ml:n mittapullossa, t(cid:132)ytet(cid:132)(cid:132)n merkkiin vedell(cid:132) (3. 3) ja sekoitetaan. 3. 6 HPLC:ss(cid:132) k(cid:132)ytett(cid:132)v(cid:132) ajoliuos (katso huomautus 9. 1) Asetonitriilin (3. 2), natriumdivetyfosfaattiliuoksen (3. 4) ja natriumperkloraattiliuoksen (3. 5) seos, 450 + 450 + 100 (v + v + v). Suodatetaan ennen k(cid:132)ytt(cid:148)(cid:132) 0,22 lm:n kalvosuodattimella (4. 3) ja poistetaan kaasut (esim. ultra(cid:132)(cid:132)nihauteessa (4. 4) v(cid:132)hint(cid:132)(cid:132)n 15 min). 3. 7 Standardiaine: puhdas amproliumi, 1 [(4-amino-2-propyylipyrimidin-5-yyli)-metyyli]-2-metyylipyridi- niumkloridihydrokloridi, E 750 (katso kohta 9. 2). 3. 7. 1 Amproliumstandardin kantaliuos, 500 lg/ml Punnitaan 0,1 mg:n tarkkuudella 50 mg amproliumia (3. 7) 100 ml:n mittapulloon, liuotetaan 80 ml:aan metanolia (3. 1), ja pullo pannaan 10 minuutiksi ultra(cid:132)(cid:132)nihauteeseen (4. 4). Ultra(cid:132)(cid:132)nik(cid:132)sittelyn j(cid:132)lkeen liuoksen annetaan j(cid:132)(cid:132)hty(cid:132) huoneenl(cid:132)mp(cid:148)tilaan, t(cid:132)ytet(cid:132)(cid:132)n merkkiin vedell(cid:132) ja sekoitetaan. Liuos s(cid:132)ilyy @4 oC:n l(cid:132)mp(cid:148)tilassa yhden kuukauden. 3. 7. 2 Amproliumstandardin v(cid:132)liliuos, 50 lg/ml Pipetoidaan 5,0 ml kantastandardiliuosta (3. 7. 1) 50 ml:n mittapulloon, t(cid:132)ytet(cid:132)(cid:132)n merkkiin uuttoliuok- sella (3. 8) ja sekoitetaan. Liuos s(cid:132)ilyy @ 4 oC:n l(cid:132)mp(cid:148)tilassa yhden kuukauden. 3. 7. 3 Kalibrointiliuokset Siirret(cid:132)(cid:132)n 0,5, 1,0 ja 2,0 ml v(cid:132)listandardiliuosta (3. 7. 2) 50 ml:n mittapulloihin. T(cid:132)ytet(cid:132)(cid:132)n merkkiin ajoliuoksella (3. 6) ja sekoitetaan. N(cid:132)m(cid:132) liuokset vastaavat 0,5, 1,0 ja 2,0 lg/ml amproliumia. N(cid:132)m(cid:132) liuokset on valmistettava aina juuri ennen k(cid:132)ytt(cid:148)(cid:132). 6. 5. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 118/39 3. 8 Uuttoliuos Metanoli (3. 1) -vesiseos 2 + 1 (v + v) 4. Laitteet 4. 1 HPLC-laitteisto, jonka injektorilla voidaan injektoida 100 ul:n n(cid:132)ytetilavuuksia 4. 1. 1 Nestekromatografiakolonni, 125 mm x 4 mm, kationinvaihto Nucleosil 10 SA, 10 lm:n tai vastaava 4. 1. 2 Vaihtuva-aallonpituuksinen UV-detektori tai diodirividetektori 4. 2 4. 3 4. 4 4. 5 Kalvosuodatin, PTFE:t(cid:132), 0,45 lm Kalvosuodatin, 0,22 lm Ultra(cid:132)(cid:132)nihaude Mekaaninen ravistelija tai magneettisekoittaja 5. Suoritus 5. 1 Yleist(cid:132) 5. 1. 1 Nollarehu Saantokokeen (5. 1. 2) toimivuuden m(cid:132)(cid:132)ritt(cid:132)miseksi on analysoitava nollarehu (nollan(cid:132)yte), jotta varmis- tetaan, ettei se sis(cid:132)ll(cid:132) amproliumia tai mittausta h(cid:132)iritsevi(cid:132) aineita. Nollan(cid:132)ytteen on oltava n(cid:132)ytteen kaltainen, eik(cid:132) siin(cid:132) saa olla havaittavia m(cid:132)(cid:132)ri(cid:132) amproliumia tai h(cid:132)iritsevi(cid:132) aineita. 5. 1. 2 Saannon m(cid:132)(cid:132)ritys Saanto on m(cid:132)(cid:132)ritett(cid:132)v(cid:132) analysoimalla nollan(cid:132)yte, johon on tehty n(cid:132)ytteen amproliumpitoisuutta vastaava lis(cid:132)ys. Jotta saadaan 100 mg/kg amproliumia vastaava lis(cid:132)ys, siirret(cid:132)(cid:132)n 10,0 ml standardin kantaliuosta (3. 7. 1) 250 ml:n erlenmeyerkolviin, ja liuos haihdutetaan noin 0,5 ml:ksi. Lis(cid:132)t(cid:132)(cid:132)n 50 g nollan(cid:132)ytett(cid:132), sekoitetaan huolellisesti, annetaan tasoittua 10 minuuttia sekoittaen useita kertoja ennen uuttovaiheeseen siirtymist(cid:132) (5. 2). Jos saatavilla ei ole n(cid:132)ytteen kaltaista nollan(cid:132)ytett(cid:132) (katso 5. 1. 1), voidaan saanto m(cid:132)(cid:132)ritt(cid:132)(cid:132) vaihtoehtoi- sesti standardinlis(cid:132)ysmenetelm(cid:132)ll(cid:132). T(cid:132)ll(cid:148)in analysoitavaan n(cid:132)ytteeseen lis(cid:132)t(cid:132)(cid:132)n n(cid:132)ytteiden jo sis(cid:132)lt(cid:132)m(cid:132) m(cid:132)(cid:132)r(cid:132) amproliumia. T(cid:132)m(cid:132) n(cid:132)yte analysoidaan yhdess(cid:132) varsinaisen n(cid:132)ytteen kanssa, ja saanto voidaan laskea v(cid:132)hennyslaskulla. 5. 2 Uutto 5. 2. 1 Esiseokset (amproliumpitoisuus : 1 %) ja rehut Punnitaan 0,01 gramman tarkkuudella 5–40 g n(cid:132)ytett(cid:132), riippuen sen amproliumpitoisuudesta, 500 ml:n erlenmeyerkolviin ja lis(cid:132)t(cid:132)(cid:132)n 200 ml uuttoliuosta (3. 8). Kolvi pannaan ultra(cid:132)(cid:132)nihauteeseen 15 minuutiksi. Kolvi otetaan pois ultra(cid:132)(cid:132)nihauteesta ja ravistellaan 1 tunti ravistelijalla tai sekoitetaan magneettisekoittajalla (4. 5). Uutteesta otettu er(cid:132) laimennetaan ajoliuoksella (3. 6) siten, ett(cid:132) sen ampro- liumpitoisuus on 0,5–2 lg/ml, ja sekoitetaan (katso 9. 3). Suodatetaan 5–10 ml t(cid:132)t(cid:132) laimennettua liuosta kalvosuodattimella (4. 2). Tehd(cid:132)(cid:132)n HPLC-m(cid:132)(cid:132)ritys (5. 3). 5. 2. 2 Esiseokset (amproliumpitoisuus @ 1 %) Punnitaan 0,001 gramman tarkkuudella 1–4 g esiseosta, riippuen sen amproliumpitoisuudesta, 500 ml:n erlenmeyerkolviin ja lis(cid:132)t(cid:132)(cid:132)n 200 ml uuttoliuosta (3. 8). Kolvi pannaan ultra(cid:132)(cid:132)nihauteeseen 1 5 minuutiksi. Kolvi otetaan pois ultra(cid:132)(cid:132)nihauteesta ja ravistellaan 1 tunti ravistelijalla tai sekoitetaan magneettisekoittajalla (4. 5). Uutteesta otettu er(cid:132) laimennetaan ajoliuoksella (3. 6) siten, ett(cid:132) sen ampro- liumpitoisuus on 0,5–2 lg/ml, ja sekoitetaan. Suodatetaan 5–10 ml t(cid:132)t(cid:132) laimennettua liuosta kalvo- suodattimella (4. 2). Tehd(cid:132)(cid:132)n HPLC-m(cid:132)(cid:132)ritys (5. 3). 5. 3 HPLC-m(cid:132)(cid:132)ritys L 118/40 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 6. 5. 1999 5. 3. 1 Ajo-olosuhteet: Seuraavat ajo-olosuhteet ovat ohjeellisia ja niit(cid:132) voidaan muuttaa, mik(cid:132)li ne antavat vastaavanlaisia tuloksia. Nestekromatografiakolonni (4. 1. 1): Ajoliuos (3. 6): Virtausnopeus: Aallonpituus: Injektiotilavuus: 125 mm · 4 mm, kationinvaihtaja Nucleosil 10 SA, 10 lm:n vastaava Asetonitriilin (3. 2), natriumdivetyfosfaattiliuoksen (3. 4) ja natriumperkloraattiliuoksen (3. 5) seos, 450 + 450 + 100 (v + v + v). 0,7–1 ml/min 264 mm 100 ll Kromatografiaj(cid:132)rjestelm(cid:132)n stabiilisuus tarkistetaan injektoimalla useita kertoja kalibrointiliuosta (3. 7. 3), jonka konsentraatio on 1,0 ll/ml, kunnes piikkien korkeudet ja retentioajat ovat vakiot. 5. 3. 2 Kalibrointik(cid:132)yr(cid:132) Injektoidaan kutakin kalibrointiliuosta (3. 7. 3) useita kertoja ja lasketaan kutakin konsentraatiota vastaavat piikkien korkeuksien (pinta-alojen) keskiarvot. Kalibrointik(cid:132)yr(cid:132) piirret(cid:132)(cid:132)n siten, ett(cid:132) y-akse- lilla on piikkien korkeuksien (pinta-alojen) keskiarvot ja x-akselilla vastaavat konsentraatiot (lg/ml). 5. 3. 3 N(cid:132)yteliuos Injektoidaan n(cid:132)yteuutetta (5. 2) useita kertoja k(cid:132)ytt(cid:132)en samaa injektiotilavuutta kuin kalibrointiliuoksille ja m(cid:132)(cid:132)ritet(cid:132)(cid:132)n amproliumpiikkien korkeuksien (pinta-alojen) keskiarvo. 6. Tulosten laskeminen N(cid:132)yteliuoksen amproliumkonsentraatio (lg/ml) lasketaan piikin korkeuden (pinta-alan) keskiarvosta kalibrointik(cid:132)yr(cid:132)n (5. 3. 2) avulla. N(cid:132)ytteen amproliumpitoisuus w (mg/kg) lasketaan seuraavan kaavan avulla: w = V·b·f m [mg/kg] jossa V = uuttoliuoksen (3. 8) tilavuus ml kohdan 5. 2 mukaisesti (ts. 200 ml) b = n(cid:132)yteuutteen (5. 2) amproliumkonsentraatio (lg/ml) f = kohdan 5. 2 mukainen laimennustekij(cid:132) m = testattavan n(cid:132)ytem(cid:132)(cid:132)r(cid:132)n massa (g) 7. Tulosten validointi 7. 1 Tunnistus Analyytin tunnistus voidaan varmentaa rinnakkaiskromatografialla tai k(cid:132)ytt(cid:132)m(cid:132)ll(cid:132) diodirividetektoria, jolla verrataan n(cid:132)yteuutteen (5. 2) ja 2,0 lg/ml sis(cid:132)lt(cid:132)v(cid:132)n kalibrointiliuoksen (7. 3. 3) spektrej(cid:132). 7. 1. 1 Rinnakkaiskromatografia N(cid:132)yteuutteeseen (5. 2) lis(cid:132)t(cid:132)(cid:132)n sopiva m(cid:132)(cid:132)r(cid:132) kalibrointiliuosta (3. 7. 3). Lis(cid:132)tyn amproliumin m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)n tulisi olla samaa suuruusluokkaa kuin n(cid:132)ytteess(cid:132) todettu amproliumin m(cid:132)(cid:132)r(cid:132). Ainoastaan amproliumin piikki saa kasvaa, kun otetaan huomioon sek(cid:132) lis(cid:132)tty m(cid:132)(cid:132)r(cid:132) ett(cid:132) uutteen laimennus. Piikin leveys puoliv(cid:132)liss(cid:132) piikin korkeutta on oltava noin 10 % sellaisen n(cid:132)yteuutteen amproliumpiikin leveydest(cid:132), johon ei ole tehty lis(cid:132)yst(cid:132). 6. 5. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 118/41 7. 1. 2 Diodirividetektorim(cid:132)(cid:132)ritys Tuloksia arvioidaan seuraavien vaatimusten mukaisesti: a) kromatogrammin piikkien huipusta mitattujen n(cid:132)yte- ja standardispektrien maksimiabsorption aallonpituuksien on oltava samat ilmaisinj(cid:132)rjestelm(cid:132)n erotuskyvyn mukaan m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)ytyviss(cid:132) rajoissa. Diodirividetektorilla t(cid:132)m(cid:132) on tyypillisesti noin 2 nm. b) V(cid:132)lill(cid:132) 210–320 nm kromatogrammin piikkien huipun kohdalla ajetut n(cid:132)yte- ja standardispektrit eiv(cid:132)t saa erota toisistaan niilt(cid:132) spektrin osilta, joiden suhteellinen absorbanssi on 10–100 %. T(cid:132)m(cid:132) vaatimus t(cid:132)yttyy, kun maksimit ovat samat eik(cid:132) spektrien v(cid:132)linen ero ole miss(cid:132)(cid:132)n kohdassa suurempi kuin 15 % standardianalyytin absorbanssista. c) V(cid:132)lill(cid:132) 210–320 nm n(cid:132)yteuutteesta ajetut spektrit piikin nousun, huipun ja laskun kohdalla eiv(cid:132)t saa erota toisistaan niilt(cid:132) spektrin osilta, joiden suhteellinen absorbanssi on 10–100 %. T(cid:132)m(cid:132) vaatimus t(cid:132)yttyy, kun maksimit ovat samat eik(cid:132) spektrien v(cid:132)linen ero ole miss(cid:132)(cid:132)n kohdassa suurempi kuin 15 % piikin huipun spektrin absorbanssista. Jos jokin n(cid:132)ist(cid:132) vaatimuksista ei t(cid:132)yty, analyytin l(cid:132)sn(cid:132)oloa ei voi pit(cid:132)(cid:132) varmistettuna. 7. 2 Toistettavuus Samasta n(cid:132)ytteest(cid:132) tehdyn kahden rinnakkaisen m(cid:132)(cid:132)rityksen tulosten ero ei saa olla suurempi kuin (cid:190) 15 % suuremmasta rinnakkaistuloksesta, kun amproliumpitoisuus on v(cid:132)lill(cid:132) 25 mg/kg–500 mg/kg, (cid:190) 75 mg/kg, kun amproliumpitoisuus on v(cid:132)lill(cid:132) 500 mg/kg–1 000 mg/kg, (cid:190) 75 % suuremmasta rinnakkaistuloksesta, kun amproliumpitoisuus on yli 1 000 mg/kg. 7. 3 Saanto Kun (nolla)n(cid:132)ytteeseen on tehty amproliumlis(cid:132)ys, saannon on oltava v(cid:132)hint(cid:132)(cid:132)n 90 %. 8. Laboratorioiden v(cid:132)lisen vertailun tulokset Eri laboratorioissa analysoitiin kolme siipikarjan rehua (n(cid:132)ytteet 1–3), yksi kivenn(cid:132)isrehu (n(cid:132)yte 4) ja yksi esiseos (n(cid:132)yte 5). Tulokset esitet(cid:132)(cid:132)n seuraavassa taulukossa. n(cid:132)yte 1 (nollarehu) n(cid:132)yte 2 n(cid:132)yte 3 n(cid:132)yte 4 n(cid:132)yte 5 14 56 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 14 56 45,5 2,26 4,95 2,95 6,47 50 14 56 188 3,57 1,90 11,8 6,27 200 14 56 5 129 178 3,46 266 5,19 15 60 25 140 550 2,20 760 3,00 5 000 25 000 L n keskiarvo (mg/kg) s (mg/kg) r CVr (%) s (mg/kg) R CV (%) R nimellispitoisuus (mg/kg) L = laboratorioiden lukum(cid:132)(cid:132)r(cid:132) n = yksitt(cid:132)isten arvojen lukum(cid:132)(cid:132)r(cid:132) s r = toistettavuuden keskihajonta CV r = toistettavuuden variaatiokerroin s R = uusittavuuden keskihajonta CV R = uusittavuuden variaatiokerroin L 118/42 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 6. 5. 1999 9. Huomautuksia 9. 1 9. 2 9. 3 Jos n(cid:132)ytteess(cid:132) on tiamiinia, tiamiinipiikki n(cid:132)kyy kromatogrammissa hiukan ennen amproliumpiikki(cid:132). T(cid:132)ss(cid:132) menetelm(cid:132)ss(cid:132) amprolium ja tiamiini on erotettava. Jos ne eiv(cid:132)t erotu k(cid:132)ytetyll(cid:132) kolonnilla (4. 1. 1), korvataan enint(cid:132)(cid:132)n 50 % ajoliuoksen (3. 6) asetonitriiliosuudesta metanolilla. British Pharmacopoeian mukaan suolahappoon (c = 0,1 mol/l) tehdyn amproliumliuoksen (c = 0,02 mol/l) spektriss(cid:132) on maksimit aallonpituuksilla 246 nm ja 262 nm. Absorbanssin on saavutettava arvo 0,84 aallonpituudella 246 nm ja 0,80 aallonpituudella 262 nm. Uute on aina laimennettava ajoliuoksella, koska muuten amproliumpiikin retentioaika voi muuttua merkitt(cid:132)v(cid:132)sti ionivahvuuden muuttumisen johdosta. Kun m(cid:132)(cid:132)ritet(cid:132)(cid:132)n alhaisia (esim. @ 10 mg/kg) amproliumpitoisuuksia, testattavan n(cid:132)ytem(cid:132)(cid:132)r(cid:132)n on oltava suurempi, jotta uutetta voidaan laimentaa. B OSA DIKLATSURIILIN M(cid:142)(cid:142)RITYS (+)-4-kloorifenyyli-[2,6-dikloori-4-(2, 3, 4, 5-tetrahydro-3, 5-diokso-1, 2, 4-triatsin-2-yyli)-fenyyli]asetonitriili 1. Tarkoitus ja soveltamisala Menetelm(cid:132) on tarkoitettu diklatsuriilin m(cid:132)(cid:132)ritt(cid:132)miseen rehuseoksista ja esiseoksista. Toteamisraja on 0,1 mg/kg ja m(cid:132)(cid:132)ritysraja 0,5 mg/kg. 2. Periaate Sis(cid:132)isen standardin lis(cid:132)yksen j(cid:132)lkeen n(cid:132)yte uutetaan happamalla metanolilla. Rehuseosn(cid:132)ytteist(cid:132) saadut uutteet puhdistetaan C18-kiinte(cid:132)faasiuuttopatruunalla. Diklatsuriili eluoidaan patruunasta happaman metanolin ja veden seoksella. Haihdutuksen j(cid:132)lkeen j(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)s liuotetaan DMF-vesiseokseen. Esiseoksista saadut uutteet haihdutetaan ja j(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)s liuotetaan DMF-vesiseokseen. Diklatsuriilipitoisuus m(cid:132)(cid:132)ritet(cid:132)(cid:132)n korkean erotuskyvyn k(cid:132)(cid:132)nteisfaasinestekromatografialla (RP-HPLC) k(cid:132)ytt(cid:132)en ternaarigradienttia ja UV- detektoria. 3. Reagenssit 3. 1 Vesi, HPLC-laatu 3. 2 Ammoniumasetaatti 3. 3 Tetrabutyyliammoniumvetysulfaatti (TBHS) 3. 4 Asetonitriili, HPLC-laatu 3. 5 Metanoli, HPLC-laatu 3. 6 N,N-dimetyyliformamidi (DMF) 3. 7 3. 8 Suolahappo, q20 = 1,19 g/ml Standardiaine: diklatsuriili 1,2,4-triatsin-2-yyli)-fenyyli]asetonitriili, II-24: (+)-4-kloorifenyyli-[2,6-dikloori-4-(2,3,4,5-tetrahydro-3,5-diokso- jonka puhtaus on varmistettu, E 771. 3. 8. 1 Diklatsuriilistandardin kantaliuos, 500 lg/ml Punnitaan 0,1 mg:n tarkkuudella noin 25 mg diklatsuriilistandardia (3. 8) 50 ml:n mittapulloon, liuotetaan DMF:(cid:132)(cid:132)n (3. 6), t(cid:132)ytet(cid:132)(cid:132)n merkkiin DMF:ll(cid:132) (3. 6) ja sekoitetaan. Pullo k(cid:132)(cid:132)rit(cid:132)(cid:132)n alumiinifo- lioon tai k(cid:132)ytet(cid:132)(cid:132)n tummaa pulloa ja s(cid:132)ilytet(cid:132)(cid:132)n j(cid:132)(cid:132)kaapissa. Liuos s(cid:132)ilyy @ 4 oC:n l(cid:132)mp(cid:148)tilassa yhden kuukauden. 6. 5. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 118/43 3. 8. 2 Diklatsuriilin standardiliuos, 50 lg/ml Pipetoidaan 5,00 ml standardin kantaliuosta (3. 8. 1) 50 ml:n mittapulloon, t(cid:132)ytet(cid:132)(cid:132)n merkkiin DMF:ll(cid:132) (3. 6) ja sekoitetaan. Pullo k(cid:132)(cid:132)rit(cid:132)(cid:132)n alumiinifolioon tai k(cid:132)ytet(cid:132)(cid:132)n tummaa pulloa ja s(cid:132)ilytet(cid:132)(cid:132)n j(cid:132)(cid:132)kaa- pissa. Liuos s(cid:132)ilyy @ 4 oC:n l(cid:132)mp(cid:148)tilassa yhden kuukauden. 3. 9 Sis(cid:132)inen standardiaine: 2,6-dikloori-a-(4-kloorifenyyli)-4-(4,5-dihydro-3,5-diokso-1,2,4-triatsin-2-(3H)- yyli-a-metyylibentseeniasetonitriili 3. 9. 1 Sis(cid:132)isen standardin kantaliuos, 500 lg/ml Punnitaan 0,1 mg:n tarkkuudella noin 25 mg sis(cid:132)ist(cid:132) standardiainetta (3. 9) 50 ml:n mittapulloon, liuotetaan DMF:(cid:132)(cid:132)n (3. 6), t(cid:132)ytet(cid:132)(cid:132)n merkkiin DMF:ll(cid:132) (3. 6) ja sekoitetaan. Pullo k(cid:132)(cid:132)rit(cid:132)(cid:132)n alumiinifo- lioon tai k(cid:132)ytet(cid:132)(cid:132)n tummaa pulloa ja s(cid:132)ilytet(cid:132)(cid:132)n j(cid:132)(cid:132)kaapissa. Liuos s(cid:132)ilyy @ 4 oC:n l(cid:132)mp(cid:148)tilassa yhden kuukauden. 3. 9. 2 Sis(cid:132)inen standardiliuos, 50 lg/ml Pipetoidaan 5,00 ml sis(cid:132)isen standardin kantaliuosta (3. 9. 1) 50 ml:n mittapulloon, t(cid:132)ytet(cid:132)(cid:132)n merkkiin DMF:ll(cid:132) (3. 6) ja sekoitetaan. Pullo k(cid:132)(cid:132)rit(cid:132)(cid:132)n alumiinifolioon tai k(cid:132)ytet(cid:132)(cid:132)n tummaa pulloa ja s(cid:132)ilytet(cid:132)(cid:132)n j(cid:132)(cid:132)kaapissa. Liuos s(cid:132)ilyy @ 4 oC:n l(cid:132)mp(cid:148)tilassa yhden kuukauden. 3. 9. 3 Sis(cid:132)inen standardiliuos esiseoksille, p/1 000 mg/ml (p = diklatsuriilin nimellispitoisuus esiseoksessa mg/kg) Punnitaan 0,1 mg:n tarkkuudella p/10 mg sis(cid:132)ist(cid:132) standardiainetta 100 ml:n asteikolliseen pulloon, liuotetaan DMF:(cid:132)(cid:132)n (3. 6) ultra(cid:132)(cid:132)nihauteessa (4. 6), t(cid:132)ytet(cid:132)(cid:132)n merkkiin DMF:ll(cid:132) ja sekoitetaan. Pullo k(cid:132)(cid:132)rit(cid:132)(cid:132)n alumiinifolioon tai k(cid:132)ytet(cid:132)(cid:132)n tummaa. pulloa ja s(cid:132)ilytet(cid:132)(cid:132)n j(cid:132)(cid:132)kaapissa. Liuos s(cid:132)ilyy @ 4 (cid:176)C:n l(cid:132)mp(cid:148)tilassa yhden kuukauden. 3. 10 Kalibrointiliuos, 2 lg/ml Pipetoidaan 2,00 ml diklatsuriilin standardiliuosta (3. 8. 2) ja 2,00 ml sis(cid:132)ist(cid:132) standardiliuosta (3. 9. 2) 50 ml:n mittapulloon. Lis(cid:132)t(cid:132)(cid:132)n 16 ml DMF:(cid:132)(cid:132) (3. 6), t(cid:132)ytet(cid:132)(cid:132)n merkkiin vedell(cid:132) ja sekoitetaan. T(cid:132)m(cid:132) liuos on valmistettava aina uudestaan ennen k(cid:132)ytt(cid:148)(cid:132). 3. 11 C18-kiinte(cid:132)faasiuuttopatruuna, esim. Bond Elut, 1 ml, sorbentin massa: 100 mg. 3. 12 Uuttoliuos: hapan metanoli. Pipetoidaan 5,0 ml suolahappoa (3. 7) 1 000 ml:aan metanolia (3. 5) ja sekoitetaan. 3. 13 HPLC:ss(cid:132) k(cid:132)ytett(cid:132)v(cid:132) ajoliuos Eluentti A: ammoniumasetaatti-tetrabutyyliammoniumvetysulfaattiliuos. 3. 13. 1 Liuotetaan 5 g Rammoniumasetaattia (3. 2) ja 3,4 g TBHS:a (3. 3) 1 000 ml:aan vett(cid:132) (3. 1) ja sekoitetaan. 3. 13. 2 Eluentti B: asetonitriili (3. 4) 3. 13. 3 Eluentti C: metanoli (3. 5) 4. 4. 1 4. 2 Laitteet Mekaaninen ravistelija Ternaarigradientti HPLC -laitteisto 4. 2. 1 Nestekromatografiakolonni, 100 mm x 4,6 mm, Hypersil ODS, 3 lm tai vastaava 4. 2. 2 Vaihtuva-aallonpituuksinen UV-detektori tai diodirividetektori 4. 3 4. 4 Vakuumipy(cid:148)r(cid:148)haihduttaja Kalvosuodatin, 0,45 lm L 118/44 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 6. 5. 1999 4. 5 Tyhji(cid:148)suodatuslaite 4. 6 Ultra(cid:132)(cid:132)nihaude 5. Suoritus 5. 1 Yleist(cid:132) 5. 1. 1 Nollarehu Nollan(cid:132)yte on analysoitava, jotta varmistetaan, ettei se sis(cid:132)ll(cid:132) diklatsuriilia tai mittausta h(cid:132)iritsevi(cid:132) aineita. Nollan(cid:132)ytteen on oltava n(cid:132)ytteen kaltainen, eik(cid:132) siin(cid:132) saa olla havaittavia m(cid:132)(cid:132)ri(cid:132) diklatsuriilia tai h(cid:132)iritsevi(cid:132) aineita. 5. 1. 2 Saannon m(cid:132)(cid:132)ritys johon on tehty n(cid:132)ytteen diklatsuriiliapitoisuutta Saanto on m(cid:132)(cid:132)ritett(cid:132)v(cid:132) analysoimalla nollan(cid:132)yte, vastaava lis(cid:132)ys Jotta saadaan 1 mg/kg diklatsuriilia vastaava lis(cid:132)ys, siirret(cid:132)(cid:132)n 0,1 ml standardin kanta- liuosta (3. 8. 1) 50 g:aan nollan(cid:132)ytett(cid:132), sekoitetaan perusteellisesti, annetaan tasoittua 10 minuuttia sekoittaen useita kertoja ennen uuttovaiheeseen siirtymist(cid:132) (5. 2). Jos saatavilla ei ole n(cid:132)ytteen kaltaista nollan(cid:132)ytett(cid:132) (katso 5. 1. 1), voidaan saanto m(cid:132)(cid:132)ritt(cid:132)(cid:132) vaihtoehtoi- sesti standardinlis(cid:132)ysmenetelm(cid:132)ll(cid:132). T(cid:132)ll(cid:148)in analysoitavaan n(cid:132)ytteeseen lis(cid:132)t(cid:132)(cid:132)n n(cid:132)ytteiden jo sis(cid:132)lt(cid:132)m(cid:132) m(cid:132)(cid:132)r(cid:132) diklatsuriilia. T(cid:132)m(cid:132) n(cid:132)yte analysoidaan yhdess(cid:132) varsinaisen n(cid:132)ytteen kanssa, ja saanto voidaan laskea v(cid:132)hennyslaskulla. 5. 2 Uutto 5. 2. 1 Rehut Punnitaan noin 50 g n(cid:132)ytett(cid:132) 0,01 gramman tarkkuudella 500 ml:n erlenmeyerkolviin, lis(cid:132)t(cid:132)(cid:132)n 1,00 ml sis(cid:132)ist(cid:132) standardiliuosta (3. 9. 2), 200 ml uuttoliuosta (3. 12) ja suljetaan kolvi tulpalla. Seosta ravistellaan ravistelijalla (4. 1) yli y(cid:148)n. Annetaan laskeutua 10 minuuttia. Siirret(cid:132)(cid:132)n 20 ml supernatantista sopivaan lasiastiaan ja laimennetaan 20 ml:lla vett(cid:132). Siirret(cid:132)(cid:132)n liuos uuttopatruunaan (3. 11) ja imet(cid:132)(cid:132)n liuos sen l(cid:132)pi vakuumilla (4. 5). Pest(cid:132)(cid:132)n patruuna 25 ml:lla uuttoliuoksen (3. 12) ja veden seosta, 65 + 35 (V + V). Ker(cid:132)tyt fraktiot heitet(cid:132)(cid:132)n pois ja m(cid:132)(cid:132)ritett(cid:132)v(cid:132)t aineet eluoidaan 25 ml:lla uuttoliuoksen (3. 12) ja veden seosta, 80 + 20 (V + V). T(cid:132)m(cid:132) fraktio haihdutetaan py(cid:148)r(cid:148)haihduttimella (4. 3) 60 oC:ssa melkein kuiviin. J(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)s liuotetaan 1,0 ml:aan DMF:(cid:132)(cid:132) (3. 6), lis(cid:132)t(cid:132)(cid:132)n 1,5 ml vett(cid:132) (3. 1) ja sekoitetaan. Suodate- taan kalvosuodattimella (4. 4). Tehd(cid:132)(cid:132)n HPLC- m(cid:132)(cid:132)ritys (5. 3). 5. 2. 2 Esiseokset Punnitaan noin 1 g n(cid:132)ytett(cid:132) 0,001 g:n tarkkuudella 500 ml:n erlenmeyerkolviin, lis(cid:132)t(cid:132)(cid:132)n 1,00 ml sis(cid:132)ist(cid:132) standardiliuosta (3. 9. 3), 200 ml uuttoliuosta (3. 12) ja suljetaan kolvi tulpalla. Seosta ravistellaan yli y(cid:148)n ravistelijalla (4. 1). Annetaan laskeutua 10 minuuttia. Siirret(cid:132)(cid:132)n 10 000/p ml:n (p = diklatsu- riilin nimellispitoisuus esiseoksessa mg/kg) er(cid:132) supernatanttia sopivankokoiseen keittokolviin. Haihdu- tetaan alipaineessa py(cid:148)r(cid:148)haihduttajalla (4. 3) 60 oC:ssa melkein kuiviin. J(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)s liuotetaan uudelleen 10,0 ml:aan DMF:(cid:132)(cid:132) (3. 6), lis(cid:132)t(cid:132)(cid:132)n 15,0 ml vett(cid:132) (3. 1) ja sekoitetaan. Tehd(cid:132)(cid:132)n HPLC- m(cid:132)(cid:132)ritys (5. 3). 5. 3 HPLC-m(cid:132)(cid:132)ritys 5. 3. 1 Ajo-olosuhteet Seuraavat ajo-olosuhteet ovat ohjeellisia ja niit(cid:132) voidaan muuttaa, mik(cid:132)li ne antavat vastaavanlaisia tuloksia. (cid:190) Nestekromatografiakolonni (4. 2. 1): (cid:190) Ajoliuos: 100 mm · 4,6 mm, Hypersil ODS, pakkausaine 3 lm:n, tai vastaava Eluentti A (3. 13. 1): ammoniumasetaatin ja liammoniumvetysulfaatin vesiliuos tetrabutyy- Eluentti B (3. 13. 2): asetonitriili Eluentti C (3. 13. 3): metanoli 6. 5. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 118/45 (cid:190) Eluointi: (cid:190) lineaarinen gradientti (cid:190) alku: A+B+C = 60+20+20 (V+V+V) (cid:190) 10 min kuluttua gradienttieluointi 30 minuutissa: A+B+C (cid:190) Virtausnopeus: (cid:190) Injektiotilavuus: (cid:190) Aallonpituus: = 45+20+35 (V+V+V) Huuhdotaan B:ll(cid:132) 10 min. 1,5 – 2 ml/min 20 ll 280 mm Kromatografiaj(cid:132)rjestelm(cid:132)n stabiilisuus tarkistetaan injektoimalla useita kertoja kalibrointiliuosta (3. 10), jonka konsentraatio on 2 ll/ml, kunnes piikkien korkeudet ja retentioajat ovat vakiot. 5. 3. 2 Kalibrointiliuos Injektoidaan 20 ll kalibrointiliuosta (3. 10) useita kertoja ja m(cid:132)(cid:132)ritet(cid:132)(cid:132)n diklatsuriilin ja sis(cid:132)isen stan- dardin piikkien korkeuksien (pinta-alojen) keskiarvot. 5. 3. 3 N(cid:132)yteliuos Injektoidaan 20 ll n(cid:132)yteliuosta (5. 2. 1 tai 5. 2. 2) useita kertoja ja m(cid:132)(cid:132)ritet(cid:132)(cid:132)n diklatsuriilin ja sis(cid:132)isen standardin piikkien korkeuksien (pinta-alojen) keskiarvot. 6. 6. 1 Tulosten laskeminen Rehut N(cid:132)ytteen diklatsuriilipitoisuus w (mg/kg) saadaan seuraavasta kaavasta: w = hd,s. hi,c hi,s. hd,c. bd,c. 10V m [mg/kg] jossa = n(cid:132)yteliuoksen (5. 2. 1) sis(cid:132)isen standardin piikin korkeus (pinta-ala) hd,s = n(cid:132)yteliuoksen (5. 2. 1) diklatsuriilin piikin korkeus (pinta-ala) hi,c hd,c = kalibrointiliuoksen (3. 10) diklatsuriilin piikin korkeus (pinta-ala) hi,c = kalibrointiliuoksen (3. 10) sis(cid:132)isen standardin piikin korkeus (pinta-ala) bd,c = kalibrointiliuoksen (3. 10) diklatsuriilipitoisuus lg/ml m = testattavan n(cid:132)ytem(cid:132)(cid:132)r(cid:132)n massa grammoina V = n(cid:132)yteuutteen tilavuus kohdan 5. 2. 1 mukaan (ts. 2,5 ml). 6. 2 Esiseokset N(cid:132)ytteen diklatsuriilipitoisuus w (mg/kg) saadaan seuraavasta kaavasta: w = jossa i,c d,s h. h hi,s. hd,c b d,c. 0,02V. p m [mg/kg] = kalibrointiliuoksen (3. 10) sis(cid:132)isen standardin piikin korkeus (pinta-ala) = kalibrointiliuoksen (3. 10) diklatsuriilin piikin korkeus (pinta-ala) hd,c hic, hd,s = n(cid:132)yteliuoksen (5. 2. 2) diklatsuriilin piikin korkeus (pinta-ala) hi,s = n(cid:132)yteliuoksen (5. 2. 2) sis(cid:132)isen standardin piikin korkeus (pinta-ala) bd,c = kalibrointiliuoksen (3. 10) diklatsuriilipitoisuus lg/ml m = testattavan n(cid:132)ytem(cid:132)(cid:132)r(cid:132)n massa grammoina V = n(cid:132)yteuutteen tilavuus kohdan 5. 2. 2 mukaan (ts. 25 ml) P = esiseoksen diklatsuriilin nimellispitoisuus mg/kg. L 118/46 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 6. 5. 1999 7. Tulosten validointi 7. 1 Tunnistus Analyytin tunnistus voidaan varmentaa rinnakkaiskromatografialla tai k(cid:132)ytt(cid:132)m(cid:132)ll(cid:132) diodirividetektoria, jolla verrataan n(cid:132)yteuutteen (5. 2. 1 tai 5. 2. 2) ja kalibrointiliuoksen (3. 10) spektrej(cid:132). 7. 1. 1 Rinnakkaiskromatografia N(cid:132)yteuutteeseen (5. 2. 1 tai 5. 2. 2) lis(cid:132)t(cid:132)(cid:132)n sopiva m(cid:132)(cid:132)r(cid:132) kalibrointiliuosta (3. 10). Lis(cid:132)tyn diklatsuriilin m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)n tulisi olla samaa suuruusluokkaa kuin n(cid:132)ytteess(cid:132) todettu diklatsuriilin m(cid:132)(cid:132)r(cid:132). Ainoastaan diklatsuriilin ja sis(cid:132)isen standardin piikit saavat kasvaa, kun otetaan huomioon sek(cid:132) lis(cid:132)tty m(cid:132)(cid:132)r(cid:132) ett(cid:132) uutteen laimennus. Piikin leveys puoliv(cid:132)liss(cid:132) piikin korkeutta on oltava 10 % sellaisen n(cid:132)yteuutteen alkuper(cid:132)isen diklatsuriilipiikin tai sis(cid:132)isen standardin piikin leveydelt(cid:132), johon ei ole tehty lis(cid:132)yst(cid:132). 7. 1. 2 Diodirividetektorim(cid:132)(cid:132)ritys Tuloksia arvioidaan seuraavien vaatimusten mukaisesti: a) Kromatogrammin piikkien huipusta mitattujen n(cid:132)yte- ja standardispektrien maksimiabsorption aallonpituuksien on oltava samat ilmaisinj(cid:132)rjestelm(cid:132)n erotuskyvyn mukaan m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)ytyviss(cid:132) rajoissa. Diodirividetektorilla t(cid:132)m(cid:132) on tyypillisesti 5 2 nm. b) V(cid:132)lill(cid:132) 230–320 nm kromatogrammin piikkien huipun kohdalla ajetut n(cid:132)yte- ja standardispektrit eiv(cid:132)t saa erota toisistaan niilt(cid:132) spektrin osilta, joiden suhteellinen absorbanssi on 10-100 %: T(cid:132)m(cid:132) vaatimus t(cid:132)yttyy, kun maksimit ovat samat eik(cid:132) spektrien v(cid:132)linen ero ole miss(cid:132)(cid:132)n kohdassa suurempi kuin 15 % standardianalyytin absorbanssista. c) V(cid:132)lill(cid:132) 230–320 nm n(cid:132)yteuutteesta ajetut spektrit piikin nousun, huipun ja laskun kohdalla eiv(cid:132)t saa erota toisistaan niilt(cid:132) spektrin osilta, joiden suhteellinen absorbanssi on 10–100 %. T(cid:132)m(cid:132) vaatimus t(cid:132)yttyy, kun maksimit ovat samat eik(cid:132) spektrien v(cid:132)linen ero ole miss(cid:132)(cid:132)n kohdassa suurempi kuin 15 % spiikin huipun spektrin absorbanssista. Jos jokin n(cid:132)ist(cid:132) vaatimuksista ei t(cid:132)yty, analyytin l(cid:132)sn(cid:132)oloa ei voi pit(cid:132)(cid:132) varmistettuna. 7. 2 Toistettavuus Samasta n(cid:132)ytteest(cid:132) tehdyn kahden rinnakkaisen m(cid:132)(cid:132)rityksen tulosten ero ei saa olla suurempi kuin (cid:190) 30 % suuremmasta rinnakkaistuloksesta, kun diklatsuriilipitoisuus on v(cid:132)lill(cid:132) 0,5 mg/kg–2,5 mg/kg, (cid:190) 0,75 mg/kg, kun diklatsuriilipitoisuus on v(cid:132)lill(cid:132) 2,5 mg/kg–5 mg/kg, (cid:190) 15 % suuremmasta rinnakkaistuloksesta, kun diklatsuriilipitoisuus on yli 5 mg/kg. 7. 3 Saanto Kun n(cid:132)ytteeseen on tehty diklatsuriililis(cid:132)ys, saannon on oltava v(cid:132)hint(cid:132)(cid:132)n 80 %. 8. Laboratorioiden v(cid:132)lisen vertailun tulokset Viisi n(cid:132)ytett(cid:132) analysoitiin 11 laboratoriossa. N(cid:132)ytteist(cid:132) oli kaksi esiseosta. Toinen sekoitettiin orgaani- seen matriisiin (O 100) ja toinen ep(cid:132)orgaaniseen matriisiin (A 100). Teoreettinen pitoisuus on 100 mg diklatsuriilia kilogrammassa. Kolme eri valmistajaa (NL) valmisti kolme siipikarjan rehuseosta (L1/Z1/K1). Teoreettinen pitoisuus on 1 mg diklatsuriilia kilogrammassa. Laboratorioita pyydettiin analysoimaan kukin n(cid:132)yte kerran tai kaksoism(cid:132)(cid:132)rityksin(cid:132). (Tarkempia tietoja t(cid:132)st(cid:132) laboratorioiden v(cid:132)lisest(cid:132) tutkimuksesta l(cid:148)ytyy aikakauslehdest(cid:132) Journal of AOAC International, Volume 77, n:o 6, 1994, s. 1359–1361. ) Tulokset esitet(cid:132)(cid:132)n seuraavassa taulukossa. 6. 5. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 118/47 N(cid:132)yte 1 A 100 N(cid:132)yte 2 O 100 N(cid:132)yte 3 L 1 N(cid:132)yte 4 Z 1 N(cid:132)yte 5 K 1 11 19 0,89 0,15 17,32 0,17 18,61 1 11 19 1,15 0,02 1,92 0,11 9,67 1 6 12 0,89 0,03 3,34 0,12 13,65 1 L n Keskiarvo (mg/kg) S r CV (%) r SR (mg/kg) (%) CV R 11 19 100,8 5,88 5,83 7,59 7,53 11 18 103,5 7,64 7,38 7,64 7,38 Nimellispitoisuus (mg/kg) 100 100 L = laboratorioiden lukum(cid:132)(cid:132)r(cid:132) n = yksitt(cid:132)isten arvojen lukum(cid:132)(cid:132)r(cid:132) s r = toistettavuuden keskihajonta CV r S R CV R = toistettavuuden variaatiokerroin = uusittavuuden keskihajonta = uusittavuuden variaatiokerroin. 9. Huomautuksia Diklatsuriilivasteen lineaarisuus on osoitettava etuk(cid:132)teen ao. konsentraatioalueilla. C OSA KARBADOKSIN M(cid:142)(cid:142)RITYS Metyyli-3-(2-kinoksalinyylimetyleeni)-karbatsaatti-N1,N4-dioksidi 1. Tarkoitus ja soveltamisala T(cid:132)m(cid:132)n menetelm(cid:132)n avulla voidaan m(cid:132)(cid:132)ritt(cid:132)(cid:132) karbadoksi rehuseoksista, esiseoksista ja rehun lis(cid:132)aine- valmisteista. Toteamisraja on 1 mg/kg. M(cid:132)(cid:132)ritysraja on 10 mg/kg. 2. Periaate N(cid:132)ytteeseen lis(cid:132)t(cid:132)(cid:132)n vett(cid:132) ja se uutetaan metanoli-asetonitriilill(cid:132). Rehuseosn(cid:132)ytteiden suodatetusta uutoksesta puhdistetaan tietty tilavuusosa alumiinioksidipylv(cid:132)(cid:132)n avulla. Esiseosn(cid:132)ytteiden ja rehun lis(cid:132)ainevalmisten(cid:132)ytteiden suodatetusta uutoksesta tietty tilavuusosa laimennetaan sopivalle pitoisuus- alueelle vedell(cid:132), metanolilla ja asetonitriilill(cid:132). Karbadoksipitoisuus m(cid:132)(cid:132)ritet(cid:132)(cid:132)n korkean erotuskyvyn k(cid:132)(cid:132)nteisfaasinestekromatografialla (HPLC) UV-detektoria k(cid:132)ytt(cid:132)en. 3. 3. 1 3. 2 3. 3 3. 4 3. 5 Reagenssit Metanoli Asetonitriili, HPLC-laatu Etikkahappo, w = 100 % Alumiinioksidi: neutraali, aktiivisuusaste I Metanoli-asetonitriili 1 + 1 (V + V) Sekoitetaan 500 ml metanolia (3. 1) ja 500 ml asetonitriili(cid:132) (3. 2). 3. 6 Etikkahappo, s = 10 % Laimennetaan 10 ml etikkahappoa (3. 3) 100 ml:aan vedell(cid:132). 3. 7 Natriumasetaatti, CH3 COONa L 118/48 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 6. 5. 1999 3. 8 3. 9 Vesi, HPLC-laatu Asetaattipuskuriliuos, c = 0,01 mol/l, pH = 6,0 Liuotetaan 0,82 g natriumasetaattia (3. 7) 700 ml:aan vett(cid:132) (3. 8) ja pH s(cid:132)(cid:132)det(cid:132)(cid:132)n arvoon 6,0 etikkahapolla (3. 6). Siirret(cid:132)(cid:132)n 1 000 ml:n mittapulloon, t(cid:132)ytet(cid:132)(cid:132)n merkkiin vedell(cid:132) (3. 8) ja sekoitetaan. 3. 10. HPLC-ajoliuos Sekoitetaan 825 ml asetaattipuskuriliuosta (3. 9) ja 175 ml asetonitriili(cid:132) (3. 2). Suodatetaan 0,22 lm:n kalvosuodattimen (4. 5) l(cid:132)pi ja poistetaan kaasut liuoksesta (esiin. ultra(cid:132)(cid:132)nihauteessa 10 min). 3. 11 Standardiaine Puhdas karbadoksi: Metyyli-3-(2-kinoksalinyylimetyleeni)-karbatsaatti-N1,N4-dioksidi, E 850. 3. 11. 1 Karbadoksistandardin kantaliuos, 100 lg/ml (katso huomautus kohdasta 5: Analyysin suoritus) Punnitaan 25 mg karbadoksia (3. 11) 0,1 mg:n tarkkuudella 250 ml:n mittapulloon. Liuotetaan meta- noli-asetonitriiliin (3. 5) k(cid:132)sittelem(cid:132)ll(cid:132) ultra(cid:132)(cid:132)nihauteessa (4. 7). Ultra(cid:132)(cid:132)nik(cid:132)sittelyn j(cid:132)lkeen liuos j(cid:132)(cid:132)hdy- ja sekoitetaan. Pullo tet(cid:132)(cid:132)n huoneen l(cid:132)mp(cid:148)tilaan, t(cid:132)ytet(cid:132)(cid:132)n merkkiin metanoli-asetonitriilill(cid:132) (3. 5) k(cid:132)(cid:132)rit(cid:132)(cid:132)n alumiinifolioon tai k(cid:132)ytet(cid:132)(cid:132)n tummaa pulloa ja s(cid:132)ilytet(cid:132)(cid:132)n j(cid:132)(cid:132)kaapissa. Liuos s(cid:132)ilyy @ 4 oC:n l(cid:132)mp(cid:148)tilassa yhden kuukauden. 3. 11. 2 Kalibrointiliuokset Pipetoidaan 2,0, 5,0, 10,0 ja 20,0 ml karbadoksistandardin kantaliuosta (3. 11. 1) 100 ml:n kalibroituihin pulloihin. Lis(cid:132)t(cid:132)(cid:132)n 30 ml vett(cid:132), t(cid:132)ytet(cid:132)(cid:132)n merkkiin metanoli-asetonitriilill(cid:132) (3. 5) ja sekoitetaan. K(cid:132)(cid:132)ri- t(cid:132)(cid:132)n pullot alumiinifolioon. N(cid:132)m(cid:132) liuokset sis(cid:132)lt(cid:132)v(cid:132)t vastaavasti 2,0, 5,0, 10,0 ja 20,0 lg/ml karbadoksia. Kalibrointiliuokset on valmistettava juuri ennen k(cid:132)ytt(cid:148)(cid:132). Huom. Kun m(cid:132)(cid:132)ritet(cid:132)(cid:132)n karbadoksia rehuista, jotka sis(cid:132)lt(cid:132)v(cid:132)t v(cid:132)hemm(cid:132)n kuin 10 mg/kg karbadoksia, on valmistettava kalibrointiliuos, jonka konsentraatio on pienempi kuin 2,0 lg/ml. 3. 12 Vesi-(metanoli-asetonitriili) (3. 5) -seos, 300 + 700 (V + V) Sekoitetaan 300 ml vett(cid:132) ja 700 ml metanoli-asetonitriiliseosta (3. 5). 4. 4. 1 4. 2 4. 3 Laitteisto Laboratorioravistelija tai magneettisekoittaja Lasikuitusuodatinpaperi (Whatman GF/A tai vastaava) Lasikolonni (pituus 300–400 mm, sis(cid:132)halkaisija noin 10 mm), jossa on lasisuodatin ja poistohana. Huom. Voidaan k(cid:132)ytt(cid:132)(cid:132) my(cid:148)s tulpalla varustettua lasikolonnia tai lasikolonnia, jonka p(cid:132)(cid:132) suippenee. T(cid:132)ll(cid:148)in kolonnin alap(cid:132)(cid:132)h(cid:132)n pannaan pieni lasivillatuppo, joka tiivistet(cid:132)(cid:132)n lasisauvalla. 4. 4 HPLC-laitteisto, jossa injektori, jonka injektiotilavuus 20 ll 4. 4. 1 C18-nestekromatografiakolonni: 300 mm x 4 mm, hiukkaskoko 10 lm tai vastaava 4. 4. 2 Vaihtuva-aallonpituuksinen UV-detektori tai diodirividetektori, mittausaallonpituusalue 225–400 nm 4. 5 4. 6 4. 7 Kalvosuodatin 0,22 lm Kalvosuodatin 0,45 lm Ultra(cid:132)(cid:132)nihaude 5. Analyysin suoritus Huom. Karbadoksi on valonarkaa. Kaikki toimenpiteet on suoritettava himmennetyss(cid:132) valaistuksessa, tai on k(cid:132)ytett(cid:132)v(cid:132) ruskeita tai alumiinifolioon k(cid:132)(cid:132)rittyj(cid:132) lasitavaroita. 5. 1 Yleist(cid:132) 6. 5. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 118/49 5. 1. 1 Nollarehu Saantokokeen (5. 1. 2) suorittamista varten analysoidaan nollarehu, jotta varmistetaan, ettei se sis(cid:132)ll(cid:132) karbadoksia tai h(cid:132)iritsevi(cid:132) aineita. Nollarehun on oltava n(cid:132)ytteen kaltainen, eik(cid:132) lis(cid:132)ksi sit(cid:132) analysoi- taessa havaita karbadoksia tai h(cid:132)iritsevi(cid:132) aineita. 5. 1. 2 Saantokoe johon on lis(cid:132)tty n(cid:132)ytteess(cid:132) esiintyv(cid:132)(cid:132) m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)(cid:132) Saantokoe suoritetaan analysoimalla nollarehu (5. 1. 1), vastaava m(cid:132)(cid:132)r(cid:132) karbadoksia. Lis(cid:132)yksen saamiseksi tasolle 50 mg/kg karbadoksia, pipetoidaan 5,0 ml karbadoksistandardin kantaliuosta (3. 11. 1) 200 ml:n erlenmeyerpulloon. Liuos haihdutetaan noin 0,5 ml:ksi typpivirrassa. Lis(cid:132)t(cid:132)(cid:132)n 10 g nollarehua, sekoitetaan ja seisotetaan 10 minuuttia ennen uuttovai- heeseen siirtymist(cid:132) (5. 2). Jos saatavilla ei ole n(cid:132)ytteen kaltaista nollan(cid:132)ytett(cid:132) (katso 5. 1. 1), voidaan saantokoe suorittaa vaihtoeh- toisesti standardinlis(cid:132)ysmenetelm(cid:132)ll(cid:132). T(cid:132)ll(cid:148)in analysoitavaan n(cid:132)ytteeseen lis(cid:132)t(cid:132)(cid:132)n n(cid:132)ytteiden ennest(cid:132)(cid:132)n sis(cid:132)lt(cid:132)m(cid:132) m(cid:132)(cid:132)r(cid:132) karbadoksia. T(cid:132)m(cid:132) n(cid:132)yte analysoidaan yhdess(cid:132) varsinaisen n(cid:132)ytteen kanssa, ja saanto voidaan laskea ko. n(cid:132)ytteiden karbadoksim(cid:132)(cid:132)rien erotuksesta. 5. 2 Uutto 5. 2. 1 Rehuseokset Punnitaan noin 10 g n(cid:132)ytett(cid:132) 0,01 gramman tarkkuudella ja siirret(cid:132)(cid:132)n 200 ml:n erlenmeyerpulloon. Lis(cid:132)t(cid:132)(cid:132)n 15,0 ml vett(cid:132), sekoitetaan ja annetaan seist(cid:132) 5 minuuttia. Lis(cid:132)t(cid:132)(cid:132)n 35,0 ml metanoli-asetonit- riiliseosta (3. 5), suljetaan tulpalla ja ravistetaan 30 minuuttia ravistelijalla tai sekoitetaan magneettise- koittajalla (4. 1). Suodatetaan liuos lasikuitusuodatinpaperin l(cid:132)pi (4. 2). Jatketaan puhdistusvaiheesta (5. 3). 5. 2. 2 Esiseokset (karbadoksipitoisuus 0,1–2,0 %) Punnitaan noin 1 g jauhamatonta n(cid:132)ytett(cid:132) 0,001 g:n tarkkuudella ja siirret(cid:132)(cid:132)n 200 ml:n erlenmeyerpul- loon. Lis(cid:132)t(cid:132)(cid:132)n 15,0 ml vett(cid:132), sekoitetaan ja annetaan seist(cid:132) 5 minuuttia. Lis(cid:132)t(cid:132)(cid:132)n 35,0 ml metanoli- asetonitriiliseosta (3. 5), suljetaan tulpalla ja ravistellaan 30 minuuttia ravistelijalla tai sekoitetaan magneettisekoittajalla (4. 1). Suodatetaan liuos lasikuitusuodatinpaperin l(cid:132)pi (4. 2). Pipetoidaan m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)osa suodoksesta 50 ml:n mittapulloon. Lis(cid:132)t(cid:132)(cid:132)n 15,0 ml vett(cid:132), t(cid:132)ytet(cid:132)(cid:132)n merkkiin metanoli-asetonitriili- seoksella (3. 5) ja sekoitetaan. Lopullisen liuoksen karbadoksipitoisuuden pit(cid:132)isi olla noin 10 lg/ml. Suodatetaan osa 0,45 lm:n kalvosuodattimen l(cid:132)pi (4. 6). Jatketaan HPLC-m(cid:132)(cid:132)rityksell(cid:132) (5. 4). 5. 2. 3 Lis(cid:132)ainevalmisteet (karbadoksipitoisuus yli 2 %) Punnitaan noin 0,2 g jauhamatonta n(cid:132)ytett(cid:132) 0,001 g:n tarkkuudella ja siirret(cid:132)(cid:132)n 250 ml:n erlenmeyer- pulloon. Lis(cid:132)t(cid:132)(cid:132)n 45,0 ml vett(cid:132), sekoitetaan ja annetaan seist(cid:132) 5 minuuttia. Lis(cid:132)t(cid:132)(cid:132)n 105,0 ml metanoli- asetonitriiliseosta (3. 5), suljetaan tulpalla ja homogenisoidaan. Pidet(cid:132)(cid:132)n n(cid:132)ytett(cid:132) ultra(cid:132)(cid:132)nihauteessa (4. 7) 15 minuuttia, mink(cid:132) j(cid:132)lkeen liuosta ravistellaan tai sekoitetaan 15 minuuttia (4. 1). Suodatetaan liuos lasikuitusuodatinpaperin l(cid:132)pi (4. 2). Laimennetaan m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)osa suodosta vesi-metanoli-asetonitriiliseok- sella (3. 12) siten, ett(cid:132) lopullisen liuoksen karbadoksipitoisuuden pit(cid:132)isi olla 10–15 lg/ml (10 %:selle lis(cid:132)ainevalmisteelle laimennuskerroin on 10). Suodatetaan osa 0,45 lm:n kalvosuodattimen l(cid:132)pi (4. 6). Jatketaan HPLC-m(cid:132)(cid:132)rityksell(cid:132) (5. 4). 5. 3 Puhdistus 5. 3. 1 Alumiinioksidipylv(cid:132)(cid:132)n valmistus Punnitaan 4 g alumiinioksidia (3. 4) ja siirret(cid:132)(cid:132)n se lasikolonniin (4. 3). 5. 3. 2 N(cid:132)ytteen puhdistus Lis(cid:132)t(cid:132)(cid:132)n 15 ml suodatettua uutosta (5. 2. 1) alumiinioksidipylv(cid:132)(cid:132)seen. Ensimm(cid:132)iset 2 ml eluaattia heite- t(cid:132)(cid:132)n pois. Seuraavat 5 ml otetaan talteen ja suodatetaan osa 0,45 lm:n kalvosuodattimen l(cid:132)pi (4. 6). Jatketaan HPLC-m(cid:132)(cid:132)rityksell(cid:132) (5. 4). 5. 4 HPLC-m(cid:132)(cid:132)ritys L 118/50 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 6. 5. 1999 5. 4. 1 Ajo-olosuhteet Seuraavat ajo-olosuhteet ovat ohjeellisia. Niit(cid:132) voidaan muuttaa, mik(cid:132)li ne antavat vastaavanlaisia tuloksia. C18-nestekromatografiakolonni (4. 1. 1): 300 mm · 4 mm, hiukkaskoko 10 lm, tai vastaava Ajoliuos (3. 10): Virtausnopeus: Mittausaallonpituus: Injektiotilavuus: Asetattipuskuriliuoksen (3. 9) 825+175 (V + V) ja asetonitriilin (3. 2) seos, 1,5–2 ml/min 365 mm 20 ll Kromatografiaj(cid:132)rjestelm(cid:132)n stabiilisuus tarkistetaan injektoimalla useita kertoja 5,0 lg/ml karbadoksia sis(cid:132)lt(cid:132)v(cid:132)(cid:132) kalibrointiliuosta (3. 11. 2), kunnes piikkien korkeudet ja retentioajat pysyv(cid:132)t vakioina. (pinta-alat) 5. 4. 2 Kalibrointik(cid:132)yr(cid:132) Injektoidaan jokaista kalibrointiliuosta (3. 11. 2) useita kertoja ja mitataan kutakin konsentraatiota vastaavat karbadoksipiikkien korkeudet (pinta-alat). Kalibrointik(cid:132)yr(cid:132) piirret(cid:132)(cid:132)n siten, ett(cid:132) y-akselilla ovat kalibrointiliuosten piikkien korkeuksien (pinta alojen) keskiarvot ja x-akselilla vastaavat konsent- raatiot lg/ml. 5. 4. 3 N(cid:132)yteliuos Injektoidaan n(cid:132)yteuutosta (rehuseosten (5. 3. 2), esiseosten (5. 2. 2) ja lis(cid:132)ainevalmisteiden (5. 2. 3)) useita kertoja ja m(cid:132)(cid:132)ritet(cid:132)(cid:132)n karbadoksipiikkien korkeuksien (pinta-alojen) keskiarvo. 6. Tulosten laskeminen N(cid:132)yteliuoksen karbadoksipitoisuus (lg/ml) keskiarvosta kalibrointik(cid:132)yr(cid:132)n (5. 4. 2) avulla. lasketaan karbadoksin piikkien korkeuden (pinta-alan) 6. 1 Rehuseokset N(cid:132)ytteen karbadoksipitoisuus w (mg/kg) lasketaan seuraavan kaavan avulla: w = b · V1 m [mg/kg] jossa b = n(cid:132)yteuutoksen (5. 3. 2) karbadoksipitoisuus (lg/ml) V1 = uuttoliuoksen tilavuus (ml) (ts. 50) m = punnittu n(cid:132)ytem(cid:132)(cid:132)r(cid:132) (g) 6. 2 Esiseokset ja lis(cid:132)ainevalmisteet N(cid:132)ytteen karbadoksipitoisuus w (mg/kg) lasketaan seuraavan kaavan avulla: w = b · V2 · f m [mg/kg] jossa b = n(cid:132)yteuutoksen (5. 2. 2 tai 5. 2. 3) karbadoksipitoisuus (lg/ml) V2 = uuttoliuoksen tilavuus (ml) (ts. esiseoksille 50, lis(cid:132)ainevalmisteille 150) f = laimennuskerroin kohdan 5. 2. 2 (esiseokset) tai 5. 2. 3 (lis(cid:132)ainevalmisteet) mukaisesti m = punnittu n(cid:132)ytem(cid:132)(cid:132)r(cid:132) (g). 6. 5. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 118/51 7. Tulosten validointi 7. 1 Analyytin tunnistettavuuden varmentaminen Analyytin tunnistettavuus voidaan varmentaa rinnakkaiskromatografialla tai diodirividetektorilla vertaa- malla n(cid:132)ytteen uuttoliuoksen ja 10,0 ll/ml karbadoksia sis(cid:132)lt(cid:132)v(cid:132)n kalibrointiliuoksen (3. 11. 2) spektrej(cid:132). 7. 1. 1 Rinnakkaiskromatografia N(cid:132)ytteen uuttoliuokseen lis(cid:132)t(cid:132)(cid:132)n sopiva m(cid:132)(cid:132)r(cid:132) kalibrointiliuosta (3. 11. 2). Lis(cid:132)tyn karbadoksim(cid:132)(cid:132)r(cid:132)n tulisi olla sama kuin n(cid:132)yteliuoksesta analysoitu karbadoksin m(cid:132)(cid:132)r(cid:132). Ainoastaan karbadoksipiikin korkeus saisi kasvaa huomioiden sek(cid:132) lis(cid:132)tty m(cid:132)(cid:132)r(cid:132) karbadoksia ett(cid:132) n(cid:132)yteliuoksen laimeneminen. Karbadoksipiikin puolikorkeuden leveyden ero verrattuna alkuper(cid:132)isen n(cid:132)yteliuoksen piikin leveyteen saa olla korkeintaan noin 10 %. 7. 1. 2 Diodirividetektorilla varmentaminen Tuloksia arvioidaan seuraavien vaatimusten mukaisesti: a) Kromatogrammin piikin huipun kohdalla n(cid:132)ytteen ja standardin spektrien maksimiabsorptioaallon- pituuksien on oltava samat ilmaisinj(cid:132)rjestelm(cid:132)n erotuskyvyn mukaan m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)ytyviss(cid:132) rajoissa. Diodi- rividetektorille t(cid:132)m(cid:132) on tyypillisesti 5 2 nm. b) V(cid:132)lill(cid:132) 225–400 nm kromatogrammin piikin huipun kohdalla ajetut n(cid:132)yte- ja standardispektrit eiv(cid:132)t saa erota niilt(cid:132) spektrin osilta, joiden suhteellinen absorbanssi on 10-100 %. T(cid:132)m(cid:132) vaatimus t(cid:132)yttyy, kun maksimit ovat samat eik(cid:132) spektrien v(cid:132)linen ero ole miss(cid:132)(cid:132)n kohdassa suurempi kuin 15 % standardianalyytin absorbanssista. c) V(cid:132)lill(cid:132) 225–400 nm n(cid:132)yteliuoksesta ajetut spektrit piikin nousun, huipun ja laskun kohdalla eiv(cid:132)t saa erota toisistaan niilt(cid:132) spektrin osilta, joiden suhteellinen absorbanssi on 10-100 %. T(cid:132)m(cid:132) vaatimus t(cid:132)yttyy, kun maksimit ovat samat ja kun kaikissa tarkastelluissa pisteiss(cid:132) spektrien v(cid:132)linen ero ei ole suurempi kuin 15 % piikin huipun spektrin absorbanssista. Jos jokin n(cid:132)ist(cid:132) vaatimuksista ei t(cid:132)yty, analyytin esiintymist(cid:132) ei ole varmennettu. 7. 2 Toistettavuus Kun karbadoksipitoisuus on 10 mg/kg tai suurempi, kahden rinnakkaisen samasta n(cid:132)ytteest(cid:132) tehdyn m(cid:132)(cid:132)rityksen tulosten ero ei saa olla suurempi kuin 15 % suuremmasta rinnakkaistuloksesta. 7. 3 Saanto Kun (nolla)n(cid:132)ytteeseen on lis(cid:132)tty karbadoksia, saannon on oltava v(cid:132)hint(cid:132)(cid:132)n 90 %. 8. Laboratorioiden v(cid:132)lisen vertailun tulokset J(cid:132)rjestettiin laboratorioiden v(cid:132)linen vertailu, jossa analysoitiin 6 rehuseosta, 4 esiseosta ja 3 lis(cid:132)aineval- mistetta kahdeksassa laboratoriossa. Kustakin n(cid:132)ytteest(cid:132) tehtiin rinnakkaism(cid:132)(cid:132)ritykset. (Tarkempia tietoja t(cid:132)st(cid:132) laboratorioiden v(cid:132)lisest(cid:132) vertailusta l(cid:148)ytyy aikakauslehdest(cid:132) Journal of AOAC, Volume 71, 1988, s. 484–490. ) Tulokset (lukuun ottamatta hyl(cid:132)ttyj(cid:132) tuloksia) olivat seuraavanlaiset: Taulukko 1. Rehuseosten laboratorioiden v(cid:132)lisen vertailun tulokset L N Keskiarvo (mg/kg) S (mg/kg) r CV (%) r SR (mg/kg) CVR (%) Nimellinen pitoisuus (mg/kg) N(cid:132)yte 1 N(cid:132)yte 2 N(cid:132)yte 3 N(cid:132)yte 4 N(cid:132)yte 5 N(cid:132)yte 6 8 15 50,0 2,90 5,8 3,92 7,8 8 14 47,6 2,69 5,6 4,13 8,7 8 15 48,2 1,38 2,9 2,23 4,6 8 15 49,7 1,55 3,1 2,58 5,2 8 15 46,9 1,52 3,2 2,26 4,8 8 15 49,7 2,12 4,3 2,44 4,9 50,0 50,0 50,0 50,0 50,0 50,0 L 118/52 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 6. 5. 1999 Taulukko 2. Esiseosten ja lis(cid:132)ainevalmisteiden laboratorioiden v(cid:132)lisen vertailun tulokset Esiseokset Lis(cid:132)ainevalmisteet A B C D 7 14 8,89 0,37 4,2 0,37 4,2 7 14 9,29 0,28 3,0 0,28 3,0 7 14 9,21 0,28 3,0 0,40 4,3 7 14 8,76 0,44 5,0 0,55 6,3 A 8 16 94,6 4,1 4,3 5,4 5,7 B 8 16 98,1 5,1 5,2 6,4 6,5 C 8 16 104 7,7 7,4 7,7 7,4 10,0 10,0 10,0 10,0 100 100 100 L N Keskiarvo (g/kg) S (g/kg) r CV (%) r SR (g/kg) (%) CV R Nimellinen pitoisuus (g/kg) L = laboratorioiden lukum(cid:132)(cid:132)r(cid:132) n = yksitt(cid:132)isten arvojen lukum(cid:132)(cid:132)r(cid:132) s r = toistettavuuden keskihajonta CV S R CV R r = toistettavuuden variaatiokerroin = uusittavuuden keskihajonta = uusittavuuden variaatiokerroin


title: Kommissionens förordning (EG) nr 821/1999 av den 20 april 1999 om fastställande av lägsta försäljningspriset för nötkött till försäljning enligt det anbudsförfarande som avses i förordning (EG) nr 705/1999

eurovoc_concepts:
award of contract
beef
fixing of prices
minimum price
selling price

formats: html pdf print

text: 21. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 104/7 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 821/1999 av den 20 april 1999 om fastst(cid:132)llande av l(cid:132)gsta f(cid:148)rs(cid:132)ljningspriset f(cid:148)r n(cid:148)tk(cid:148)tt till f(cid:148)rs(cid:132)ljning enligt det anbudsf(cid:148)rfarande som avses i f(cid:148)rordning (EG) nr 705/1999 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING utlysts anbudsf(cid:148)rfarande f(cid:148)r, fastst(cid:132)llas under h(cid:132)nsynsta- gande till de anbud som kommit in. med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, De (cid:134)tg(cid:132)rder som f(cid:148)reskrivs i denna f(cid:148)rordning (cid:132)r f(cid:148)renliga med yttrandet fr(cid:134)n F(cid:148)rvaltningskommitt(cid:130)n f(cid:148)r n(cid:148)tk(cid:148)tt. med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 805/68 av den 27 juni 1968 om gemensam organisation av mark- naden f(cid:148)r n(cid:148)tk(cid:148)tt (1), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 1633/98 (2), s(cid:132)rskilt artikel 7. 3 i denna, och H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 av f(cid:148)ljande sk(cid:132)l: vissa kvantiteter n(cid:148)tk(cid:148)tt F(cid:148)r som fastst(cid:132)lls genom kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 705/1999 (3) har det utlysts anbudsf(cid:148)rfarande. Med st(cid:148)d av artikel 9 i kommissionens f(cid:148)rordning (EEG) nr 2173/79 (4), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 2417/95 (5), skall l(cid:132)gsta f(cid:148)rs(cid:132)ljningspriser f(cid:148)r k(cid:148)tt, som det De l(cid:132)gsta f(cid:148)rs(cid:132)ljningspriserna f(cid:148)r n(cid:148)tk(cid:148)tt vid det anbuds- f(cid:148)rfarande som behandlas i f(cid:148)rordning (EG) nr 705/1999 och f(cid:148)r vilket tidsfristen f(cid:148)r inl(cid:132)mnande av anbud gick ut den 12 april 1999 fastst(cid:132)lls i bilagan till den h(cid:132)r f(cid:148)rord- ningen. Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft den 21 april 1999. Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 20 april 1999. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 148, 28. 6. 1968, s. 24. (2) EGT L 210, 28. 7. 1998, s. 17. (3) EGT L 89, 1. 4. 1999, s. 36. (4) EGT L 251, 5. 10. 1979, s. 12. (5) EGT L 248, 14. 10. 1995, s. 39. L 104/8 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 21. 4. 1999 ANEXO (cid:190) BILAG (cid:190) ANHANG (cid:190) PAQAQTGLA (cid:190) ANNEX (cid:190) ANNEXE (cid:190) ALLEGATO (cid:190) B(cid:246)LAGE (cid:190) ANEXO (cid:190) LIITE (cid:190) BILAGA Estado miembro Medlemsstat Mitgliedstaat Jq(cid:145)tor l(cid:146)kor Member State (cid:144)tat membre Stato membro Lidstaat Estado-membro J(cid:132)senvaltio Medlemsstat Productos (1) Produkter (1) Erzeugnisse (1) Pqo(cid:152)(cid:149)mta (1) Products (1) Produits (1) Prodotti (1) Producten (1) Produtos (1) Tuotteet (1) Produkter (1) Precio m(cid:146)nimo expresado en euros por tonelada Mindstepriser i EUR/ton Mindestpreise ausgedr(cid:129)ckt in EUR/Tonne Ek(cid:145)wister pyk(cid:147)seir ejvqaf(cid:149)lemer se Euq(cid:150) am(cid:145) t(cid:149)mo Minimum prices expressed in EUR per tonne Prix minimaux exprim(cid:130)s en euros par tonne Prezzi minimi espressi in euro per tonnellata Minimumprijzen uitgedrukt in euro per ton Pre(cid:135)o m(cid:146)nimo expresso em euros por tonelada V(cid:132)himm(cid:132)ishinnat euroina tonnia kohden ilmaistuna Minimipriser i euro per ton Carne deshuesada (cid:190) Udbenet kød (cid:190) Fleisch ohne Knochen (cid:190) Jq(cid:146)ata wyq(cid:148)r j(cid:149)jaka (cid:190) Boneless beef (cid:190) Viande d(cid:130)soss(cid:130)e (cid:190) Carni senza osso (cid:190) Vlees zonder been (cid:190) Carne desossada (cid:190) Luuton naudanliha (cid:190) Benfritt k(cid:148)tt IRELAND (cid:190) Intervention flank (INT 18) (cid:190) Intervention forequarter (INT 24) UNITED KINGDOM (cid:190) Intervention forequarter (INT 24) (cid:190) Intervention shoulder (INT 22) (cid:190) Intervention brisket (INT 23) (cid:190) 1 212,14 1 210 (cid:190) 750 (1) V(cid:130)anse los anexos V y VII del Reglamento (CEE) no 2456/93 de la Comisi(cid:155)n (DO L 225 de 4. 9. 1993, p. 4), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 2812/98 (DO L 349 de 24. 12. 1998, p. 47). (1) Se bilag V og VII til Kommissionens forordning (EØF) nr. 2456/93 (EFT L 225 af 4. 9. 1993, s. 4), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2812/98 (EFT L 349 af 24. 12. 1998, s. 47). (1) Vgl. Anh(cid:132)nge V und VII der Verordnung (EWG) Nr. 2456/93 der Kommission (ABl. L 225 vom 4. 9. 1993, S. 4), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verordnung (EG) Nr. 2812/98 (ABl. L 349 vom 24. 12. 1998, S. 47). (1) Bk(cid:146)pe paqaqt(cid:147)lata V jai VII tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 2456/93 tgr Epitqop(cid:147)r (EE L 225 tgr 4. 9. 1993, s. 4), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2812/98 (EE L 349 tgr 24. 12. 1998, s. 47). (1) See Annexes V and VII to Commission Regulation (EEC) No 2456/93 (OJ L 225, 4. 9. 1993, p. 4), as last amended by Regulation (EC) No 2812/98 (OJ L 349, 24. 12. 1998, p. 47). (1) Voir annexes V et VII du r(cid:138)glement (CEE) no 2456/93 de la Commission (JO L 225 du 4. 9. 1993, p. 4). R(cid:138)glement modifi(cid:130) en dernier lieu par le r(cid:138)glement (CE) no 2812/98 (JO L 349 du 24. 12. 1998, p. 47). (1) Cfr. allegati V e VII del regolamento (CEE) n. 2456/93 della Commissione (GU L 225 del 4. 9. 1993, pag. 4), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 2812/98 (GU L 349 del 24. 12. 1998, pag. 47). (1) Zie de b¶lagen V en VII van Verordening (EEG) nr. 2456/93 van de Commissie (PB L 225 van 4. 9. 1993, blz. 4), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 2812/98 (PB L 349 van 24. 12. 1998, blz. 47). (1) Ver anexos V e VII do Regulamento (CEE) n. o 2456/93 da Comiss(cid:209)o (JO L 225 de 4. 9. 1993, p. 4). Regulamento com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 2812/98 (JO L 349 de 24. 12. 1998, p. 47). (1) Katso komission asetuksen (ETY) N:o 2456/93 (EYVL L 225, 4. 9. 1993, s. 4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2812/98 (EYVL L 349, 24. 12. 1998, s. 47) liitteet V ja VII. (1) Se bilagorna V och VII i f(cid:148)rordning (EEG) nr 2456/93 (EGT L 225, 4. 9. 1993, s. 4), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 2812/98 (EGT L 349, 24. 12. 1998, s. 47)


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 1000/99 dell'on. Ian WHITE Articolo 9 del Regolamento (CEE) n. 95/93 del Consiglio, del 18 gennaio 1993

eurovoc_concepts:
United Kingdom
airline
airport
common transport policy
competence of the Member States
liberalisation of the market
public service
transport regulations

text: 21. 12. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 370/151 Risposta data dal sig. van den Broek in nome della Commissione (7 maggio 1999) La Commissione informa l’onorevole parlamentare che il terzo reattore della centrale nucleare di Cernobil ha ripreso l’attività il 6 marzo 1999 in seguito a un periodo di indisponibilità di tre mesi, destinato a ispezioni e alla manutenzione. Nel memorandum d’intesa firmato nel 1995 tra i membri del G-7, la Commissione e l’Ucraina, quest’ultima si è impegnata a chiudere la centrale nucleare entro il 2000. La Commissione è dell’avviso che l’attuazione del memorandum d’intesa del 1995 registri dei progressi e ritiene segnatamente che l’Ucraina rispetterà l’impegno di chiudere la centrale di Cernobil entro il 2000. (1999/C 370/212) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1000/99 di Ian White (PSE) alla Commissione (20 aprile 1999) Oggetto: Articolo 9 del Regolamento (CEE) 95/93 del Consiglio, del 18 gennaio 1993 Può la Commissione precisare quali oneri di servizio pubblico sono permessi ai sensi dell’articolo 9 del regolamento (CEE) 95/93 (1) del Consiglio, del 18 gennaio 1993, e se la regione del «South West» del Regno Unito vi sia attualmente ammessa? In caso di risposta negativa, può la Commissione illustrarne i motivi, visto che tali oneri rivestono importanza vitale ai fini dell’ottenimento delle bande orarie necessarie per la sopravvivenza degli aeroporti interessati? (1) GU L 14 del 22. 1. 1993, pag. 1. (1999/C 370/213) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1001/99 di Ian White (PSE) alla Commissione (20 aprile 1999) Oggetto: Revisione del regolamento (CEE) 95/93 del Consiglio, del 18 gennaio 1993 Può la Commissione precisare, in che modo gli aeroporti regionali, che attualmente incontrano difficoltà nell’ottenere bande orarie praticabili presso i grandi centri (come, ad esempio, quello di Francoforte), beneficeranno della promessa revisione del regolamento (CEE) 95/93 (1) del Consiglio, del 18 gennaio 1993? fornendo dettagli specifici, (1) GU L 14 del 22. 1. 1993, pag. 1. (1999/C 370/214) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1002/99 di Ian White (PSE) alla Commissione (20 aprile 1999) Oggetto: Vendita delle bande orarie negli aeroporti Può la Commissione far sapere se è a conoscenza del fatto che la potenziale commercializzazione libera delle bande orarie presso gli aeroporti, da parte di compagnie aeree, comporterà l’estromissione dei piccoli servizi regionali dai principali aeroporti, a causa di pressioni puramente commerciali? Non ritiene che ciò sia contrario alla politica di regionalizzazione e di accesso ai trasporti aerei su una base regionale?


title: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 820/1999 της Επιτροπής, της 20ής Απριλίου 1999, για τον καθορισμό των αντιπροσωπευτικών τιμών κατά την εισαγωγή στους τομείς του κρέατος πουλερικών και των αυγών καθώς και της αυγοαλβουμίνης και για την τροποποίηση του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1484/95

eurovoc_concepts:
egg
egg product
import
poultrymeat
representative price
third country

text: 21. 4. 1999 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym L 104/5 JAMOMISLOS (EJ) aqih. 820/1999 TGS EPITQOPGS tgr 20(cid:147)r Apqik(cid:148)ou 1999 cia tom jahoqisl(cid:149) tym amtipqosypeutij(cid:150)m til(cid:150)m jat(cid:145) tgm eisacyc(cid:147) stour tole(cid:148)r tou jq(cid:146)ator poukeqij(cid:150)m jai tym auc(cid:150)m jah(cid:150)r jai tgr aucoakboul(cid:148)mgr jai cia tgm tqopopo(cid:148)gsg tou jamomislo(cid:151) (EJ) aqih. 1484/95 G EPITQOPG TYM EUQYPA(cid:136)JYM JOIMOTGTYM, (cid:130)womtar up(cid:149)xg: tg sumh(cid:147)jg cia tgm (cid:148)dqusg tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar, tom jamomisl(cid:149) (EOJ) aqih. 2771/75 tou Sulbouk(cid:148)ou, tgr 29gr Ojtybq(cid:148)ou 1975, cia tgm joim(cid:147) oqc(cid:145)mysg tgr acoq(cid:145)r stom tol(cid:146)a tym auc(cid:150)m (1), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 1516/96 tgr Epitqop(cid:147)r (2), jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 5 paq(cid:145)cqavor 4, tom jamomisl(cid:149) (EOJ) aqih. 2777/75 tou Sulbouk(cid:148)ou, tgr 29gr Ojtybq(cid:148)ou 1975, cia tgm joim(cid:147) oqc(cid:145)mysg tgr acoq(cid:145)r stom tol(cid:146)a tou jq(cid:146)ator poukeqij(cid:150)m (3), (cid:149)pyr tqopopoi- (cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2916/95 tgr Epitqop(cid:147)r (4), jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 5 paq(cid:145)cqavor 4, tom jamomisl(cid:149) (EOJ) aqih. 2763/75 tou Sulbouk(cid:148)ou, tgr 29gr Ojtybq(cid:148)ou, (cid:149)som avoq(cid:145) to joim(cid:149) jahest(cid:150)r sumak- kac(cid:150)m cia tgm aucoakboul(cid:148)mg jai tgm kajtakboul(cid:148)mg (5), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2916/95 tgr Epitqop(cid:147)r, jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 3 paq(cid:145)cqa- vor 4, Ejtil(cid:150)mtar: (cid:149)ti o jamomisl(cid:149)r (EJ) aqih. 1484/95 tgr Epitqop(cid:147)r (6), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 684/1999 (7), jah(cid:149)qise tir keptol(cid:146)qeier evaqloc(cid:147)r tou jahest(cid:150)tor swetij(cid:145) le tgm evaqloc(cid:147) tym amtipqosypeu- tij(cid:150)m til(cid:150)m stour tole(cid:148)r tou jq(cid:146)ator poukeqij(cid:150)m jai tym auc(cid:150)m jah(cid:150)r jai tgr aucoakboul(cid:148)mgr· (cid:149)ti pqoj(cid:151)ptei ap(cid:149) tom tajtij(cid:149) (cid:146)kecwo tym stoiwe(cid:148)ym sta opo(cid:148)a bas(cid:148)fetai o jahoqisl(cid:149)r tym amtipqosypeutij(cid:150)m til(cid:150)m, cia ta pqo(cid:152)(cid:149)mta tym tol(cid:146)ym tou jq(cid:146)ator poukeqij(cid:150)m jai tym auc(cid:150)m, jah(cid:150)r jai tgr aucoakboul(cid:148)mgr (cid:149)ti pq(cid:146)pei ma tqopopoigho(cid:151)m oi amtipqosypeutij(cid:146)r til(cid:146)r cia tir ei- sacyc(cid:146)r oqisl(cid:146)mym pqo(cid:152)(cid:149)mtym, kalb(cid:145)momtar up(cid:149)xg tir diajul(cid:145)mseir tym til(cid:150)m am(cid:145)koca le tgm pqo(cid:146)keusg· (cid:149)ti pq(cid:146)pei, sumep(cid:150)r, ma dglosieuho(cid:151)m oi amtipqosypeutij(cid:146)r til(cid:146)r· (cid:149)ti pq(cid:146)pei ma evaqloste(cid:148) g tqopopo(cid:148)gsg aut(cid:147) to sumtol(cid:149)- teqo dumat(cid:149) kalb(cid:145)momtar up(cid:149)xg tgm jat(cid:145)stasg tgr aco- q(cid:145)r· (cid:149)ti ta l(cid:146)tqa pou pqobk(cid:146)pomtai stom paq(cid:149)mta jamomisl(cid:149) e(cid:148)mai s(cid:151)lvyma le tg cm(cid:150)lg tgr epitqop(cid:147)r diawe(cid:148)qisgr auc(cid:150)m jai jq(cid:146)ator poukeqij(cid:150)m, ENEDYSE TOM PAQOMTA JAMOMISLO: (cid:129)qhqo 1 To paq(cid:145)qtgla I tou jamomislo(cid:151) (EJ) aqih. 1484/95 amti- jah(cid:148)statai ap(cid:149) to paq(cid:145)qtgla tou paq(cid:149)mtor jamomislo(cid:151). (cid:129)qhqo 2 O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r aqw(cid:148)fei ma isw(cid:151)ei stir 22 Apqik(cid:148)ou 1999. O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r e(cid:148)mai desleutij(cid:149)r yr pqor (cid:149)ka ta l(cid:146)qg tou jai isw(cid:151)ei (cid:145)lesa se j(cid:145)he jq(cid:145)tor l(cid:146)kor. Bqun(cid:146)kker, 20 Apqik(cid:148)ou 1999. Cia tgm Epitqop(cid:147) Franz FISCHLER L(cid:146)kor tgr Epitqop(cid:147)r (1) EE L 282 tgr 1. 11. 1975, s. 49. (2) EE L 189 tgr 30. 7. 1996, s. 99. (3) EE L 282 tgr 1. 11. 1975, s. 77. (4) EE L 305 tgr 19. 12. 1995, s. 49. (5) EE L 282 tgr 1. 11. 1975, s. 104. (6) EE L 145 tgr 29. 6. 1995, s. 47. (7) EE L 86 tgr 30. 3. 1999, s. 6. L 104/6 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym 21. 4. 1999 PAQAQTGLA «PAQAQTGLA I Jydij(cid:149)r SO Peqicqav(cid:147) elpoqeul(cid:145)tym 0207 14 10 Tel(cid:145)wia wyq(cid:148)r j(cid:149)jaka ap(cid:149) jatexucl(cid:146)mour peteimo(cid:151)r (cid:147) j(cid:149)ter 1602 32 11 (cid:129)xuta paqasjeu(cid:145)slata peteimo(cid:151) jai j(cid:149)tar Amtipqosypeu- tij(cid:147) til(cid:147) (EUR/100 kg) Ecc(cid:151)gsg pou amav(cid:146)qetai sto (cid:145)qhqo 3 paq(cid:145)cqavor 3 (EUR/100 kg) Pqo(cid:146)keusg (1) 204,4 206,7 292,0 292,0 214,0 210,6 29 28 2 2 22 23 01 02 03 04 01 02 (1) Pqo(cid:146)keusg eisacyc(cid:150)m: 01 Bqafik(cid:148)a, 02 Ta(cid:152)k(cid:145)mdg, 03 Wik(cid:147), 04 Aqcemtim(cid:147). »


title: WRITTEN QUESTION No. 1005/99 by Ian HUDGHTON Research into synthetic and plant-derived hormones

eurovoc_concepts:
EU research policy
animal welfare
hormone
medical research

text: C 370/152 Official Journal of the European Communities EN 21. 12. 1999 (1999/C 370/215) WRITTEN QUESTION E-1003/99 by Ian White (PSE) to the Commission (20 April 1999) Subject: Regional Airports The EU is committed to the concept of regionality. Key to the development of the regions in the EU is the need for air transport links to be available from regional airports to major centres/hubs (e. g. Frankfurt). Regional airports have difficulty obtaining viable slots at these hubs as there is no commercial incentive for the hub airport authorities to allow in smaller aircraft at the expense of larger, more lucrative aircraft, each carrying many more passengers. This is a clear conflict with regionality and is likely to lead to the continued under-utilisation of regional airports and the demand-led pressure on large airports to become even larger. Given this conflict, how does the Commission plan to resolve this matter? A potential solution would be the limited but mandatory requirement for large hub airports to provide viable slots for regional airport/ airline use. This is the procedure in continental North America where the world’s busiest airport (Chicago O’Hare) is obliged to allocate 20 % of its slots in this way. Joint answer to Written Questions E-1000/99, E-1001/99, E-1002/99 and E-1003/99 given by Mr Kinnock on behalf of the Commission (6 May 1999) The Commission is aware that airlines operating to and from regional airports find it increasingly difficult to secure appropriate slots at congested hub airports. The Commission is in the process of preparing a proposal to amend the existing Council Regulation (EEC) 95/93 of 18 January 1993 on the common rules for the allocation of slots at Community airports. In that context, consideration is being given to the possibilities of introducing appropriate mechanisms to take into account the specific situation of regional routes. The current Regulation provides for the possibility of reserving slots on vital routes to and from regional airports where public service obligations have been imposed under Council Regulation (EEC) 2408/92 of 23 July 1992 on access for Community air carriers to intra-Community air routes (1). Member States therefore are able to reserve slots in order to ensure the continued operation of such services between regional and hub airports. The Commission is considering whether these provisions should be maintained or reinforced. In relation to the situation in South West England and all other Community regions, it is for the relevant Member State authorities, and not the Commission, to take any appropriate decision on the imposition of public service obligations, in accordance with their own regional and transport policies, provided that the obligations envisaged meet, for each individual route, the various criteria set out in the Regulation. (1) OJ L 240, 24. 8. 1992. (1999/C 370/216) WRITTEN QUESTION E-1005/99 by Ian Hudghton (V) to the Commission (20 April 1999) Subject: Research into synthetic and plant-derived hormones Given the animal welfare controversy surrounding production of the hormone replacement therapy drug Premarin, can the Commission indicate if the EU currently funds research into the production of alternative synthetic and plant-derived hormones and whether there are plans to increase such funding?


title: PREGUNTA ESCRITA n. 1026/99 del Graham MATHER Torjunta-aine lindaani

eurovoc_concepts:
cancer
carcinogenic substance
environmental protection
health risk
pesticide
plant health product
public health
research report
toxic substance

text: C 325/134 Diario Oficial de las Comunidades Europeas ES 12. 11. 1999 Respuesta común a las preguntas escritas E-0957/99, E-0974/99, E-0978/99, E-1053/99 y P-1161/99 dada por el Sr. Flynn en nombre de la Comisión (30 de abril de 1999) Se ruega a Sus Señorías se refieran a las respuestas de la Comisión a su pregunta escrita E-0585/99 del Sr. McCartin (1) y a las preguntas orales H-223/99 del Sra. McKenna y H-306/99 del Sr. McMahon, formuladas en el turno de preguntas de la sesión de abril de 1999 del Parlamento (2). (1) Ver página 122. (2) Debates del Parlamento (abril de 1999). (1999/C 325/201) PREGUNTA ESCRITA E-1026/99 de Graham Mather (PPE) a la Comisión (20 de abril de 1999) Asunto: El pesticida denominado lindano En su respuesta a mi pregunta escrita 2860/97 (1), la Comisión declaraba que la Directiva 91/414/CEE (2) relativa a la comercialización de productos fitosanitarios exige la revisión de las sustancias activas que ya se comercializaban cuando la directiva entró en vigor. En el caso de la sustancia activa denominada lindano, una de las 90 sustancias cubiertas por la primera fase de la revisión, la Comisión confirmó que estaba a la espera del informe del Estado miembro ponente, Austria. Una vez que se hubiera recibido este informe, estaba previsto realizar un examen científico y técnico exhaustivo en el que participarían todos los Estados miembros. A continuación, la Comisión adoptaría una posición definitiva sobre esta sustancia activa y examinaría las opciones para la continuación de los trabajos. ¿En qué fase se encuentra actualmente este proceso? (1) DO C 117 de 16. 4. 1998, p. 84. (2) DO L 230 de 19. 8. 1991, p. 1. Respuesta del Sr. Fischler en nombre de la Comisión (29 de abril de 1999) Se ruega a Su Señoría se refiera a la respuesta de la Comisión a la pregunta escrita E-154/99 de la Sra Pollakc (1). (1) Ver página 76. (1999/C 325/202) PREGUNTA ESCRITA P-1051/99 de Karin Riis-Jørgensen (ELDR) a la Comisión (12 de abril de 1999) Asunto: Discriminación de las empresas constructoras extranjeras en Alemania Se ha aprobado en Alemania una modificación de la legislación fiscal, con efecto de 1 de abril de 1999, que discrimina a las empresas constructoras extranjeras. Un constructor alemán que utiliza los servicios de una empresa constructora extranjera debe retener el 25 % de la retribución y pagar este importe a las autoridades fiscales alemanas. La empresa extranjera no recupera el importe hasta el final del año natural, siempre que pueda probar que no está sujeta a impuestos en Alemania. Existe un régimen de dispensación, pero las autoridades fiscales alemanas se niegan a aplicarlo


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 995/99 van Patricia McKENNA Harmonisatie van de brandveiligheidsvoorschriften in de Europese Unie

eurovoc_concepts:
approximation of laws
building safety
fire
fire protection
hotel industry
housing

text: C 341/150 Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen NL 29. 11. 1999 (1999/C 341/213) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-0995/99 van Patricia McKenna (V) aan de Commissie (20 april 1999) Betreft: Harmonisatie van de brandveiligheidsvoorschriften in de Europese Unie Wanneer stelt de Commissie een brandveiligheidsrichtlijn voor om de veiligheid te waarborgen van Europese burgers die in hotels, appartementen en andere soortgelijke accommodatie verblijven? Is het niet uiterst dringend geboden deze wetgeving thans voor te stellen? Vindt de Commissie het niet beschamend voor zichzelf als Instelling en voor de EU als geheel dat dergelijke basisregels nog niet bestaan? Gecombineerd Antwoord van de heer Santer namens de Commissie op de schritftelijke vragen E-0994/99 en E-0995/99 (30 april 1999) Het geachte parlementslid wordt verwezen naar het antwoord dat de Commissie heeft gegeven op schriftelijke vraag E-0854/98 van de heer Harrison (1). (1) PB C 13 van 18. 1. 1999, blz. 10