title: PREGUNTA ESCRITA n. 1007/99 del Ian HUDGHTON Elävien eläinten kuljetukset

text: 21. 12. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 370/153 Respuesta de la Sra. Cresson en nombre de la Comisión (7 de mayo de 1999) La Comisión financia actualmente investigación sobre los aspectos relativos a la seguridad de la terapia post-menopáusica, pero no sobre la producción de hormonas alternativas sintéticas y derivadas de vegetales. Dentro del Quinto Programa Marco de investigación y desarrollo tecnológico (1998-2002), está previsto apoyar la investigación sobre el desarrollo de nuevas sustancias terapéuticas, entre ellas hormonas y sustancias terapéuticas sintéticas recombinantes, que se mencionan concretamente en el programa de trabajo, en el epígrafe correspondiente a la acción clave «la fábrica celular», punto 3. 1: «Nuevos procesos y productos sanitarios innovadores». (1999/C 370/217) PREGUNTA ESCRITA E-1006/99 de Ian Hudghton (V) a la Comisión (20 de abril de 1999) Asunto: Bienestar de los animales ¿Qué medidas se han tomado para supervisar y asegurar la aplicación de la Directiva 95/29/CE (1) sobre el transporte de animales vivos? En particular, ¿qué medidas se han tomado para garantizar que los vehículos de transporte de animales cumplen las normas establecidas en cuanto al suministro adecuado de alimentos y agua durante los trayectos? (1) DO L 148 de 30. 6. 1995, p. 52. Respuesta del Sr. Fischler en nombre de la Comisión (7 de mayo de 1999) Los Estados miembros debían incorporar a su ordenamiento jurídico interno la Directiva 95/29/CE del Consejo, de 29 de junio de 1999, por la que se modifica la Directiva 90/628/CEE sobre la protección de los animales durante el transporte, antes del 31 de diciembre de 1996 y notificar las normas adoptadas a la Comisión. No obstante, los Estados miembros disfrutaban de un período transitorio adicional en lo que respecta a los requisitos establecidos en el apartado 3 del capítulo VII para los medios de transporte contemplados en los apartados 3, 6 y 7 de dicho capítulo. Los procedimientos de infracción se inician automáticamente cuando no se incorpora correctamente una directiva. La Comisión recibió las normas nacionales en la materia solicitadas de todos los Estados miembros, salvo uno. Por otra parte, la Comisión ha realizado con posterioridad visitas de inspección en los Estados miembros para comprobar la aplicación de la normativa comunitaria sobre bienestar de los animales. Estas inspecciones se refieren también a la aplicación, en la práctica, de la disposición sobre el suministro adecuado de alimentos y agua durante el transporte. (1999/C 370/218) PREGUNTA ESCRITA E-1007/99 de Ian Hudghton (V) a la Comisión (20 de abril de 1999) Asunto: Transporte de animales vivos ¿Qué medidas ha tomado la Comisión para promover la armonización de la duración máxima de los trayectos en el transporte de animales vivos entre los Estados miembros?


title: WRITTEN QUESTION No. 1119/99 by Bárbara DÜHRKOP DÜHRKOP Commission's anti-doping programme

eurovoc_concepts:
health policy
performance drugs
professional sport
public awareness campaign

formats: html pdf print

text: 21. 12. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 370/167 (1999/C 370/236) KIRJALLINEN KYSYMYS P-1111/99 esittäjä(t): Paul Rübig (PPE) komissiolle (15. huhtikuuta 1999) Aihe: Lainelaudat ja kilpailutilanne yhteismarkkinoilla EU:n kilpailusäännöksillä pyritään varmistamaan kilpailukykyiset eurooppalaiset sisämarkkinat sekä torju- maan yhden tai useamman yrityksen hallitsevasta asemasta koituvat kielteiset seuraukset. Tuottajien suuri lukumäärä varmistaa vapaan kilpailun ja siten myös sen, että tuotteita on saatavissa markkinoilla vapaasti. Periaatteessa tällainen markkinarakenne turvaa myös useampia työpaikkoja kuin monopoliasemaan tai harvojen yritysten valta-asemaan perustuva rakenne. Saksasta saatujen tietojen mukaan keskittyminen lisääntyy lainelauta-alalla, sillä yksittäiset tuottajat ostetaan markkinoilta. Mitä mieltä komissio on lainelautamarkkinoista ja millaisia yksittäisten tuottajien markkinaosuuksia se käyttää lähtökohtanaan (tiedot alkuperämaan perusteella ja mahdollisuuksien mukaan nimeä käyttämättä)? Millaisista yrityskauppa-aikeista kilpailuviranomaiset ovat tiedottaneet kuuden viime kuukauden aikana? Onko komission syytä ryhtyä toimiin, ja mitä toimia on jo mahdollisesti toteutettu ja/tai suunniteltu? Komission jäsenen Karel Van Miertin komission puolesta antama vastaus (6. toukokuuta 1999) Euroopan unionin yrityskeskittymien valvontaa koskevien sääntöjen (yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989 annettu neuvoston asetus (ETY) 4064/89 (1)) nojalla komissiolle on ilmoi- tettava ainoastaan suurista yrityskeskittymistä (sulautumat, yritysostot ja yhteisyritykset), jotka ovat yhtei- sönlaajuisia. Keskittyminen tulkitaan yhteisönlaajuiseksi silloin, jos siihen osallistuvien yritysten liikevaihto ylittää tietyn rajan. Tavanomaisesti kaikkien siihen osallistuvien yritysten yhteenlasketun koko maailmasta kertyneen kokonaisliikevaihdon on ylitettävä 5 000 miljoonaa euroa ja ainakin kahden siihen osallistuvan yrityksen yhteisön alueelta kertyneen kokonaisliikevaihdon on ylitettävä 250 miljoonaa euroa. Keskittymät, jotka eivät jäsenvaltioiden kilpailuviranomaisten (kuten Bundeskartellamt Saksassa) lainkäyttövaltaan. Tämä koskee selvästi suurinta osaa keskittymistä. täytä näitä rajoja, kuuluvat Komissiolla ei ole tähän asti käsittelemiensä tapausten perusteella yksityiskohtaisia tietoja lainelautojen markkinoista. Komissiolle ei ole kuuden viime kuukauden aikana ilmoitettu lainelauta-alaa koskevasta haltuunotosta eikä sillä myöskään ole tietoja sellaisesta tällä alalla toteutuneesta keskittymästä, josta olisi ollut ilmoitettava neuvoston asetuksen (ETY) 4064/89 nojalla. Tämän vuoksi lainelauta-alalla ei ole tällä hetkellä käynnissä yrityskeskittymien valvontamenettelyä. Kansalliset kilpailuviranomaiset ovat mahdolli- sesti käsitelleet asiaan liittyviä tapauksia ja voivat antaa niitä koskevia tietoja. (1) EYVL L 395, 30. 12. 1989. (1999/C 370/237) KIRJALLINEN KYSYMYS P-1119/99 esittäjä(t): Bárbara Dührkop Dührkop (PSE) komissiolle Aihe: Euroopan komission ohjelma dopingin torjumiseksi (20. huhtikuuta 1999) Viime vuosina dopingin käyttö urheilussa on huomattavasti lisääntynyt. Urheilun ammatillistuminen, liiallinen kaupallistuminen ja urheilussa liikkuvat suuret rahamäärät ovat muuttaneet monet urheilijat koneiksi, turvaudutaan usein huumeisiin ja kiellettyihin aineisiin, jotka vahingoittavat urheilijoiden terveyttä. joilta vaaditaan mahdottomia tuloksia. Näiden tulosten saavuttamiseksi


title: WRITTEN QUESTION No. 1017/99 by Nikitas KAKLAMANIS Failure to comply with commitments entered into by DG XII

eurovoc_concepts:
EU research policy
United Kingdom
payment
research programme
type of business


title: Verordening (EG) nr. 836/1999 van de Raad van 20 april 1999 tot opschorting van de toepassing van Verordening (EG) nr. 3274/93 waarbij de levering van een aantal goederen en diensten aan Libië wordt verhinderd

eurovoc_concepts:
Libya
UN Security Council
UN resolution
economic recovery
goods and services

text: 23. 4. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 106/1 I (Besluiten waarvan de publicatie voorwaarde is voor de toepassing) VERORDENING (EG) Nr. 836/1999 VAN DE RAAD van 20 april 1999 tot opschorting van de toepassing van Verordening (EG) nr. 3274/93 waarb¶ de levering van een aantal goederen en diensten aan Libi(cid:137) wordt verhinderd DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, inzonderheid op artikel 228 A, Gelet op gemeenschappel¶k standpunt 1999/261/GBVB van 16 april 1999, door de Raad bepaald op basis van artikel J. 2 van het Verdrag betreffende de Europese Unie, betreffende Libi(cid:137) (1), Gezien het voorstel van de Commissie, (1) Overwegende dat de Raad op 29 november 1993 Verordening (EG) nr. 3274/93 heeft vastgesteld, waarb¶ de levering van een aantal goederen en dien- sten aan Libi(cid:137) (2) wordt verhinderd; (2) Overwegende dat de Veiligheidsraad van de Verenigde Naties in z¶n Resolutie 1192 (1998) heeft besloten de in z¶n Resoluties 748 (1992) en 883 (1993) vastge- stelde maatregelen op te schorten, onmiddell¶k nadat de secretaris-generaal van de VN aan de Raad heeft medegedeeld dat de twee beschuldigden van de aanslag op vlucht 103 van Pan Am in Nederland z¶n aangekomen om te worden berecht voor een in Nederland zitting houdende Schotse rechtbank; (3) Overwegende dat de secretaris-generaal van de VN dit op 5 april 1999 heeft gedaan, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 De toepassing van Verordening (EG) nr. 3274/93 wordt opgeschort. Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op de dag van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen. Z¶ is van toepassing met ingang van 6 april 1999. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepassel¶k in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 20 april 1999. Voor de Raad De Voorzitter J. FISCHER (1) PB L 103 van 20. 4. 1999, blz. 1. (2) PB L 295 van 30. 11. 1993, blz. 1


title: Regolamento (CE) n. 836/1999 del Consiglio, del 20 aprile 1999, recante sospensione dell'applicazione del regolamento (CE) n. 3274/93 che impedisce la fornitura di taluni beni e servizi alla Libia

text: 23. 4. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 106/1 I (Atti per i quali la pubblicazione (cid:138) una condizione di applicabilit(cid:133)) REGOLAMENTO (CE) N. 836/1999 DEL CONSIGLIO del 20 aprile 1999 recante sospensione dell’applicazione del regolamento (CE) n. 3274/93 che impedisce la fornitura di taluni beni e servizi alla Libia IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA, visto il trattato che istituisce la Comunit(cid:133) europea, in particolare l’articolo 228 A, vista la posizione comune 1999/261/PESC, del 16 aprile 1999, definita dal Consiglio in base all’articolo J. 2 del trattato sull’Unione europea relativa alla Libia (1), vista la proposta della Commissione, (1) considerando che il 29 novembre 1993 il Consiglio ha adottato il regolamento (CE) n. 3274/93 che impedi- sche la fornitura di taluni beni e servizi alla Libia (2); (2) considerando che nella risoluzione 1192 (1998) il consiglio di sicurezza delle Nazioni Unite (UNSC) ha deciso di sospendere le misure stabilite nelle risolu- zioni 748 (1992) e 883 (1993) subito dopo che il Segretario generale dell’ONU aveva informato l’UNSC dell’arrivo nei Paesi Bassi delle due persone accusate dell’attentato dinamitardo al volo Pan Am 103, che dovranno essere giudicate da un tribunale scozzese sul territorio dei Paesi Bassi; (3) considerando che il Segretario generale dell’ONU ha riferito in merito il 5 aprile 1999, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 L’applicazione del regolamento (CE) n. 3274/93 (cid:138) sospeso. Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee. Esso (cid:138) applicabile a decorrere dal 6 aprile 1999. Il presente regolamento (cid:138) obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 20 aprile 1999. Per il Consiglio Il presidente J. FISCHER (1) GU L 103 del 20. 4. 1999, pag. 1. (2) GU L 295 del 30. 11. 1993, pag. 1


title: 2000/141/CE: Commission administrative des Communautés européennes pour la sécurité sociale des travailleurs migrants - Décision nº 174, du 20 avril 1999, concernant l'interprétation de l'article 22 bis du règlement (CEE) nº 1408/71

eurovoc_concepts:
EU national
health insurance
migrant worker
social security

text: L 47/30 FR Journal officiel des Communautés européennes 19. 2. 2000 COMMISSION COMMISSION ADMINISTRATIVE DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES POUR LA SÉCURITÉ SOCIALE DES TRAVAILLEURS MIGRANTS DÉCISION No 174 du 20 avril 1999 concernant l'interprétation de l'article 22 bis du règlement (CEE) no 1408/71 (2000/141/CE) LA COMMISSION ADMINISTRATIVE DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES POUR LA SÉCURITÉ SOCIALE DES TRAVAILLEURS MIGRANTS, vu l'article 81, point a), du règlement (CEE) no 1408/71 du Conseil du 14 juin 1971 relatif à l'application des régimes de sécurité sociale aux travailleurs salariés, aux travailleurs non salariés et aux membres de leur famille qui se déplacent à l'intérieur de la Communauté (1), aux termes duquel elle est chargée de traiter toute question administrative ou d'interprétation découlant des dispositions du règlement (CEE) no 1408/71 et des règlements ultérieurs, vu le règlement (CE) no 3095/95 du Conseil (2), insérant l'article 22 bis et étendant le champ d'application de l'article 22, paragraphe 1, points a) et c), à toutes les personnes qui sont des ressortissants de l'un des États membres et qui sont assurées en vertu de la législation d'un État membre et aux membres de leur famille résidant avec elles, même si elles ne sont ni salariées ni non salariées, considérant que pour faciliter le séjour temporaire et l'accès aux traitements avec l'autorisation de l'institu- le bénéfice des dispositions de l'article 22, tion compétente sur le territoire de l'Union européenne, paragraphe 1, points a) et c), a été étendu à toutes les personnes assurées, il est nécessaire d'établir une acception commune du terme «assuré» et du groupe de personnes auxquelles s'applique l'article 22 bis; considérant que les conditions d'ouverture des droits à prestations varient d'un État membre à l'autre et que dans certains cas, les prestations sont fournies en vertu d'une législation spéciale, il est nécessaire d'établir les limites du champ d'application des dispositions de l'article 22 bis; délibérant dans les conditions fixées à l'article 80, paragraphe 3, du règlement (CEE) no 1408/71, DÉCIDE: 1. Comme l'article 22 bis s'applique aux personnes qui sont des ressortissants de l'un des États membres et qui sont assurées en vertu de la législation d'un État membre et aux membres de leur famille résidant avec elles, on entend par «personnes assurées en vertu de la législation d'un État membre», tout ressortissant d'un État membre qui a droit à des prestations de maladie en nature en vertu de la législation d'un État membre comme assuré sur une base volontaire, obligatoire ou facultative continuée à un titre autre que sa condition de travailleur salarié ou de travailleur non salarié pour l'un ou plusieurs des risques couverts par les branches de la sécurité sociale visées par le règlement (CEE) no 1408/71. (1) JO L 149 du 5. 7. 1971, p. 2. Règlement modifié et mis à jour par le règlement (CE) no 118/97 du Conseil (JO L 28 du 30. 1. 1997, p. 1). (2) JO L 335 du 30. 12. 1995, p. 1. 19. 2. 2000 FR Journal officiel des Communautés européennes L 47/31 2. En outre, on entend aussi tout ressortissant d'un État membre, couvert par la législation d'un État membre qui accorde des prestations de maladie en nature à un titre autre qu'une assurance du type visé plus haut, à l'exclusion des bénéficiaires dont les droits à des prestations de maladie en nature dérivent exclusivement de régimes d'assistance sociale ou médicale ou de régimes de victimes de guerre ou de conséquences d'une guerre. 3. La présente décision sera publiée au Journal officiel des Communautés européennes et sera applicable à partir du vingtième jour suivant celui de sa publication. Le président de la commission administrative ARNO BOKELOH


title: PERGUNTA ESCRITA n. 1066/99 do Deputado Heidi HAUTALA Problem med förverkligandet av Tacis-kärnsäkerhetsprogrammet

eurovoc_concepts:
EU programme
implementation of the budget
nuclear power station
nuclear safety
project management

text: C 370/160 Jornal Oficial das Comunidades Europeias PT 21. 12. 1999 (1999/C 370/226) PERGUNTA ESCRITA E-1066/99 apresentada por Heidi Hautala (V) à Comissão (20 de Abril de 1999) Objecto: Problemas na execução dos programas relativos à segurança nuclear TACIS Os programas relativos à segurança nuclear TACIS-PHARE têm sido justamente criticados. Embora o conhecimento sobre a segurança e o saber tenham, em particular, melhorado consideravelmente através dos programas, os problemas descritos no relatório especial do tribunal de contas parecem ser reais. Fui informada de que os destinatários da ajuda (Project Partners) se encontram preocupados com o destino, ainda em aberto, dos projectos relativos aos programas TACIS 1993/1994 longamente preparados. Vinte dos projectos consiste na entrega de aparelhos que devido à lentidão da burocracia administrativa do TACIS ainda só se encontram na fase contratual quando têm uma importância fundamental no funciona- mento da gestão das centrais e na melhoria da sua segurança. Que medidas tenciona a Comissão tomar para corrigir esta situação complicada, tendo em conta os limites impostos pelo quadro do calendário orçamental que, em princípio, é de cinco anos? Tenciona a Comissão agir de modo a que no programa TACIS 1995 e nos programas posteriores não se coloquem problemas idênticos aos já mencionados? De que modo foi isso tomado em consideração nos planos? Resposta de H. van den Broek em nome da Comissão (7 de Maio de 1999) Na sua comunicação de Março de 1998 relativa às actividades no sector nuclear nos países da Europa Central e Oriental e nos novos Estados independentes (1), a Comissão apresentou uma análise das dificuldades com que deparou a nível da aplicação do programa de segurança nuclear. A principal conclusão que emerge da comunicação é que os fundos apenas devem ser atribuídos com base em projectos bem definidos, prestes a serem adjudicados, e que o número de projectos deve ser limitado(com um aumento das dimensões médias). No que respeita à gestão quotidiana dos programas, a Comissão está actualmente a aplicar as suas conclusões. (1) COM(98) 134 final. (1999/C 370/227) PERGUNTA ESCRITA E-1075/99 apresentada por Anne McIntosh (PPE) à Comissão (20 de Abril de 1999) Objecto: Países candidatos Pode a Comissão avaliar o actual grau de cumprimento, por parte da Hungria, da Polónia e da República Checa, dos critérios estabelecidos no Acordo de Copenhaga e se estes países candidatos estão em condições de cumprir o calendário estabelecido para a sua adesão à União Europeia? Resposta do Comissário van den Broek em nome da Comissão (3 de Maio de 1999) O grau de cumprimento dos critérios de adesão estabelecidos em Copenhaga por parte da Hungria, da Polónia e da República Checa é analisado nos relatórios periódicos elaborados pela Comissão respeitantes a 1998. A Hungria continua a preencher os critérios políticos de Copenhaga. Porém, deverá procurar combater constantemente e de forma mais eficaz a corrupção e melhorar a situação da população de etnia cigana. Pode considerar-se que a Hungria dispõe de uma economia de mercado que funciona e prevê-se que este país poderá enfrentar a pressão da concorrência e as forças de mercado no âmbito da Comunidade a médio prazo, desde que mantenha as condições necessárias para a integração comercial e a reestruturação das empresas actualmente em curso. O ritmo da transposição do acervo comunitário pela Hungria


title: WRITTEN QUESTION No. 1003/99 by Ian WHITE Regional Airports

eurovoc_concepts:
United Kingdom
airline
airport
common transport policy
competence of the Member States
liberalisation of the market
public service
transport regulations

text: C 370/152 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 21. 12. 1999 (1999/C 370/215) SKRIFTLIG FRÅGA E-1003/99 från Ian White (PSE) till kommissionen (20 april 1999) Angående: Regionala flygplatser EU är förbundet att respektera regionaliseringsprincipen. Det är av avgörande betydelse för utvecklingen i EU:s olika regioner att det finns fungerande flyglinjer från regionala flygplatser till centrala knutpunkter (t ex Frankfurt). Regionala flygplatser har dock problem med att erhålla lämpliga ankomst- och avgång- stider vid dessa centrala knutpunkter och det finns inga ekonomiska incitament som föranleder de viktiga centrala flygplatsernas ledning att låta mindre flygplan gå före större, mer lukrativa flygplan, som vart och ett har många fler passagerare. Detta står i klar motsättning till regionaliseringsprincipen och förhållandet kommer sannolikt att leda till ett fortsatt underutnyttjande av regionala flygplatser och till att trycket på de stora flygplatserna kommer att bli ännu högre. Hur tänker kommissionen med hänsyn till den här konflikten att komma till rätta med problemen? En möjlig lösning skulle vara ett begränsat men tvingande krav för de stora centrala flygplatserna att ge de regionala flygplatserna och linjerna lämpliga ankomst- och avgångstider. Det är så det förhåller sig på den nordamerikanska kontinenten där världens mest trafikerade flygplats (Chicago O’Hare) är tvungen att upplåta 20 procent av sina avgångs- och ankomsttider på detta sätt. Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1000/99, E-1001/99, E-1002/99 och E-1003/99 ingivna av Neil Kinnock för kommissionen (6 maj 1999) Kommissionen är medveten om att flygbolag som flyger till och från regionala flygplatser finner det allt svårare att få lämpliga ankomst- och avgångstider på hårt belastade centralt belägna flygplatser. Kommissionen håller på att utarbeta ett förslag för att ändra rådets förordning (EEG) 95/93 av den 18 januari 1993 om gemensamma regler för fördelning av ankomst- och avgångstider vid gemenskapens flygplatser. I samband med detta beaktas möjligheterna att införa lämpliga mekanismer för att ta hänsyn till den särskilda situationen för regionala flyglinjer. Enligt den nuvarande förordningen är det möjligt att reservera ankomst- och avgångstider för viktiga regionala flyglinjer till och från regionala flygplatser om allmän trafikplikt föreligger enligt rådets förord- ning (EEG) 2408/92 av den 23 juli 1992 om EG-lufttrafikföretags tillträde till flyglinjer inom gemen- skapen (1). Medlemsstaterna kan därför reservera ankomst- och avgångstider för att säkerställa en oavbruten trafik mellan regionala och centralt belägna flygplatser. Kommissionen överväger huruvida dessa bestäm- melser bör upprätthållas eller förstärkas. När det gäller situationen i South West England och alla andra regioner inom gemenskapen är det myndigheterna i den relevanta medlemsstaten, och inte kommissionen, som ansvarar för att fatta lämpliga beslut rörande åläggandet av allmän trafikplikt, i enlighet med sin egen regional- och transportpolitik, under förutsättning att den planerade trafikplikten i fråga om varje enskild flyglinje uppfyller de olika kriterier som fastställs i förordningen. (1) EGT L 240, 24. 8. 1992. (1999/C 370/216) SKRIFTLIG FRÅGA E-1005/99 från Ian Hudghton (V) till kommissionen (20 april 1999) Angående: Forskning om hormoner som framställs syntetiskt eller utvinns ur växter Kan kommissionen, med tanke på den tvist som uppstått om djurskydd i samband med framställningen av hormonersättningspreparatet Premarin, upplysa om EU för närvarande finansierar forskning som syftar till tillverkning av alternativa hormoner, som framställs syntetiskt eller ur växter, och huruvida det finns några planer på att öka dessa anslag?


title: WRITTEN QUESTION No. 1053/99 by Graham WATSON Foreign language lectors in Italy

eurovoc_concepts:
Italy
application of EU law
equal treatment
foreign national
free movement of workers
infringement procedure (EU)
language teaching
teacher
university

text: 12. 11. 1999 EN Official Journal of the European Communities C 325/133 Does the Commission not consider that such discrimination violates the basic rules and principles of the European Union? Would the Commission inform me of its position on this matter? Is it ready to take measures against the Italian authorities in order quickly to eliminate this discrimination? (1999/C 325/198) WRITTEN QUESTION E-0978/99 by Paul Rübig (PPE) to the Commission (15 April 1999) Subject: Discrimination against foreign-language lecturers at Italian universities Under Article 48 of the EC Treaty, Union citizens are entitled to work, settle or move freely within the borders of the European Union without being discriminated against on grounds of nationality. Contrary to this fundamental right, there have been loud complaints about alleged discrimination against foreign-language lecturers at Italian universities. Despite a judgment by the European Court of Justice on 2 August 1993, and a resolution adopted by Parliament on 13 July 1995, applicants for such posts are still being unjustifiably prevented from exercising their right freely to choose their employment. 1. Is the Commission aware of these incidents? How does it propose to ensure that EU lecturers in Italy are able to exercise fundamental rights which are 2. recognised throughout the European Union, and to prevent illegal discrimination? (1999/C 325/199) WRITTEN QUESTION E-1053/99 by Graham Watson (ELDR) to the Commission (20 April 1999) Subject: Foreign language lectors in Italy What is the Commission’s view of the ongoing claims of discrimination made by foreign language assistants against the Italian authorities? Is the Commission satisfied that the judgments handed down by the ECJ are being respected in full by the Italian authorities? (1999/C 325/200) WRITTEN QUESTION P-1161/99 by Winifred Ewing (ARE) to the Commission (27 April 1999) Subject: Europe that puts citizens first What action has been taken to guarantee the fundamental Community right of establishment for lecturers from other Member States who wish to exercise that right in Italian universities? Can the Commission confirm what action it has taken to ensure, in the exercise of the right of establishment, that lecturers from other Member States are not discriminated against in relation to employment conditions relative to lecturers of Italian nationality? Can the Commission confirm the status of infringement proceedings being brought against Italy concerning this matter?


title: PERGUNTA ESCRITA n. 1006/99 do Deputado Ian HUDGHTON Djurskydd

eurovoc_concepts:
animal welfare
protection of animals
transport of animals
veterinary inspection

text: 21. 12. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 370/153 Resposta dada pela Comissária Cresson em nome da Comissão (7 de Maio de 1999) A Comissão financia actualmente a investigação no domínio dos aspectos de segurança da terapia pós- -menopausa mas não a investigação no domínio da produção de hormonas sintéticas alternativas e derivadas das plantas. No seu Quinto Programa-Quadro em matéria de investigação e desenvolvimento tecnológico (1998-2002), está previsto apoiar a investigação no domínio do desenvolvimento de novas substâncias terapêuticas, incluindo terapias sintéticas recombinantes e hormonas que são especificamente mencionadas no programa de trabalho no âmbito da acção-chave «Fábrica celular», Ponto 3. 1: «métodos e produtos novos e inovadores em matéria de saúde». (1999/C 370/217) PERGUNTA ESCRITA E-1006/99 apresentada por Ian Hudghton (V) à Comissão (20 de Abril de 1999) Objecto: Bem-estar animal Que passos foram dados para controlar e promover a implementação da Directiva 95/29/CE (1) sobre transportes de animais vivos? Em particular, que passos foram dados para garantir que os veículos que transportam animais devem obedecer a determinadas normas no que respeita ao fornecimento adequado de alimentação e água durante as viagens? (1) JO L 148 de 30. 6. 1995, p. 52. Resposta dada pelo Comissário Franz Fischler em nome da Comissão (7 de Maio de 1999) Os Estados-membros deviam dar cumprimento à Directiva 95/29/CE do Conselho, de 29 de Junho de 1995, que altera a Directiva 90/628/CEE relativa à protecção dos animais durante o transporte, antes de 31 de Dezembro de 1996 e informar a Comissão da respectiva legislação. Dispunham, no entanto, de um prazo suplementar de transição até 31 de Dezembro de 1997 para aplicar as condições fixadas no ponto 3 do capítulo VII relativamente aos meios de transporte referidos nos pontos 3, 6 e 7 desse capítulo. Quando uma directiva não é correctamente aplicada, são imediatamente iniciados processos por infracção. A Comissão recebeu de todos os Estados-membros menos um a legislação nacional solicitada sobre o assunto em questão. Além disso, a Comissão tem estado subsequentemente a visitar os Estados-membros para controlar a aplicação da legislação comunitária sobre bem-estar dos animais. Os controlos incluem a aplicação na prática da disposição relativa à água e à alimentação adequadas durante as viagens. (1999/C 370/218) PERGUNTA ESCRITA E-1007/99 apresentada por Ian Hudghton (V) à Comissão (20 de Abril de 1999) Objecto: Transporte de animais vivos Que medidas tomou a Comissão para promover a harmonização dos tempos máximos de viagem para o transporte de animais vivos entre Estados-membros?


title: WRITTEN QUESTION No. 1033/99 by Richard HOWITT Organisation of the European Day of Disabled People by private consultants

eurovoc_concepts:
award of contract
communications policy
disabled person
public awareness campaign

text: 21. 12. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 370/155 (1999/C 370/220) KIRJALLINEN KYSYMYS E-1033/99 esittäjä(t): Richard Howitt (PSE) komissiolle (20. huhtikuuta 1999) Aihe: Yksityisten konsulttien toteuttamat eurooppalaisen vammaisten päivän järjestelyt Myöntääkö komissio, että tämän tapahtuman järjestäminen voittoa tavoittelevien suhdetoimintakonsulttien voimin oli vakava erehdys? Selittääkö komissio, kuinka konsulttiyritys, joka aloitti esityksensä sanomalla ”Emme ole asiantuntijoita vammaisten kysymyksissä”, oli tullut valituksi? Pyytääkö komissio anteeksi sitä, että liikuntarajoitteisten henkilöiden kuljetus oli tapahtumapäivänä kaoottista ja että matkakustannusten korvauksia ei ole maksettu työttömille vammaisille kansalaisille kuten W. Derek-Mainille Euro-Ataxiasta vielä kahdeksan viikon kuluttua tapahtumasta? Miksei yritys ollut toimittanut lupaustensa mukaisesti komissiolle itselleen edes osallistujaluetteloa? Takaako komissio vastedes parlamentin toiveiden mukaisesti, että tulevat eurooppalaiset teemapäivät annetaan vammaisten itsensä järjestettäviksi Euroopan vammaisten foorumin (EDF) voimin, joka voi käyttää suhdetoimintayrityksiä alihankkijoina, jos erityisasiantuntemusta tällä alalla tarvitaan? Komission jäsenen Pádraig Flynnin komission puolesta antama vastaus (5. toukokuuta 1999) Ennennäkemättömän laajan käsittelynsä ansiosta lehdissä ja televisiossa vuoden 1998 Euroopan vammais- ten päivä saavutti sille asetetun tavoitteen, joka oli vammaisten oikeuksia koskevan yleisen tietämyksen lisääminen. Tämä oli mahdollista viestintään ja suhdetoimintaan erikoistuneen yrityksen asiantuntemuksen ansiosta. Komissio halusi taata, että vammaisten oikeuksia edistämään tähtäävän teemapäivän sisällöstä sovittiin vammaisten itsensä tai heidän edustajiensa kanssa. Euroopan vammaisten foorumi oli tiiviisti mukana päättämässä kaikista teemapäivän puitteissa tehdyistä aloitteista. Komissio vahvistaa, että mainittu yritys on korvannut arvoisan parlamentin jäsenen nimeltä mainitseman henkilön matkakulut 21. tammikuuta 1999. Komissio pahoittelee kaikkia teemapäivän kuluessa sattuneita hankaluuksia. Kaikkien teemapäivään osallistuneiden käytössä ollut osanottajaluettelo toimitetaan suoraan parlamentin jäsenelle ja parlamentin pääsihteeristölle. Komissio on parlamentin jäsenen kanssa samaa mieltä siitä, että vammaisten täydestä tuesta on voitava varmistua heidän edustajiensa välityksellä. Siksi komissio aikoo toimia siten, että kaikki aloitteet tulevien Euroopan vammaisten päivien järjestelyjen puitteissa toteutettaisiin yhteistyössä Euroopan vammaisten foorumin kanssa. Komissio on jo alustavasti ottanut useita kertoja yhteyttä foorumiin Euroopan vammais- ten päivään 1999 liittyen. Foorumi on täysipainoisesti mukana päättämässä kaikista teemapäivän järjestä- miseen liittyvistä kysymyksistä. (1999/C 370/221) KIRJALLINEN KYSYMYS E-1039/99 esittäjä(t): Marco Cellai (NI) komissiolle (20. huhtikuuta 1999) Aihe: Toimenpiteet oliiviöljyn suojelemiseksi Oliiviöljyn kaupan pitämistä koskevista vaatimuksista 22. joulukuuta 1998 annettu asetus (EY) 2815/98 (1) (liite B) on luonteeltaan väliaikainen, koska sen voimassaolo päättyy 31. lokakuuta 2001. Tässä yhteisön asetuksessa säädetään normit, joilla säädellään vapaaehtoista oikeutta (1 art. ) merkitä etiketteihin ekstra- neitsytoliiviöljyjen ja neitsytoliiviöljyjen alkuperä, mutta siinä sidotaan alkuperä paikkaan, jossa oliivit puristetaan: ”ekstra-neitsytoliiviöljyllä tai neitsytoliiviöljyllä tarkoitetaan maantieteelliseltä alueelta saatua öljyä ainoastaan, jos se puristetaan oliiveista kyseisellä alueella sijaitsevassa puristamossa” (3 art. ). Asetuk-


title: WRITTEN QUESTION No. 1054/99 by Angela BILLINGHAM European travel pass for the elderly

eurovoc_concepts:
elderly person
feasibility study
intra-EU transport
rail transport
railway tariff
tariff reduction
tourism
travel

formats: html print


title: PREGUNTA ESCRITA n. 1066/99 del Heidi HAUTALA TACIS- ydinturvaohjelmien toteutusongelmat

text: C 370/160 Diario Oficial de las Comunidades Europeas ES 21. 12. 1999 (1999/C 370/226) PREGUNTA ESCRITA E-1066/99 de Heidi Hautala (V) a la Comisión (20 de abril de 1999) Asunto: Problemas de ejecución de los programas TACIS relativos a la seguridad nuclear Los programas TACIS-PHARE relativos a la seguridad nuclear han sido justamente criticados. A pesar de que, como resultado de estos programas, la cultura de la seguridad y el conocimiento han mejorado de los problemas descritos en el Informe Especial del Tribunal de Cuentas parecen manera considerable, reales. Según he podido saber, los beneficiarios están preocupados por la suerte que puedan correr los proyectos relacionados con los programas TACIS 1993/1994, cuya preparación llevó mucho tiempo. Aproximadamente 20 de los proyectos se refieren al suministro de equipos que, a causa de la lenta burocracia de TACIS aún están en fase de contrato, y que son de gran importancia para el mantenimiento de las instalaciones y para la mejora de su seguridad. ¿Qué medidas va a tomar la Comisión para corregir esta complicada situación, teniendo en cuenta el plazo presupuestario, que en principio es de cinco años? ¿Piensa la Comisión actuar de manera que en el programa TACIS para el año 1995 y siguientes no sea necesario afrontar problemas como los ya mencionados? ¿Se ha tenido esto en cuenta en el momento de la planificación? Respuesta del Sr. van den Broek en nombre de la Comisión (7 de mayo de 1999) En su Comunicación de marzo de 1998 sobre las actividades nucleares en el Este (1), la Comisión ofreció un análisis de las dificultades que se han encontrado en la ejecución del programa de seguridad nuclear. La conclusión principal de esa Comunicación es que los presupuestos sólo deben comprometerse sobre la base de proyectos bien definidos y listos para licitación, y que el número de proyectos debe limitarse (debería aumentarse la dimensión media). En la gestión cotidiana de los programas, la Comisión está poniendo ahora en práctica estas conclusiones. (1) COM(98)134 final. (1999/C 370/227) PREGUNTA ESCRITA E-1075/99 de Anne McIntosh (PPE) a la Comisión (20 de abril de 1999) Asunto: Países candidatos ¿Puede la Comisión hacer una estimación del grado en que cumplen Hungría, Polonia y la República Checa los criterios establecidos en el Acuerdo de Copenhague y de las posibilidades que tienen de respetar el calendario convenido para ingresar en la Unión Europea? Respuesta del Sr. van den Broek en nombre de la Comisión (3 de mayo de 1999) La Comisión, en sus informes periódicos de 1998, analiza el grado en que Hungría, Polonia y la República Checa cumplen los criterios de adhesión de Copenhague. Hungría sigue cumpliendo los criterios políticos de Copenhague. Es necesario prestar una atención constante a combatir la corrupción de una manera más eficaz y a mejorar la situación de la población romaní. Se puede considerar Hungría como una economía de mercado en funcionamiento. Es de esperar que pueda hacer frente a la presión competitiva y a las fuerzas del mercado en la Comunidad a medio plazo, siempre que mantenga las condiciones para la integración comercial y la reestructuración empresarial que está en curso. Hungría ha mantenido un buen ritmo de transposición que ha sido


title: QUESTION ECRITE no 1060/99 de Carlos BRU PURÓN Commissions de change

eurovoc_concepts:
Economic and Monetary Union
bank
bank charges
euro area
exchange transaction

text: C 370/158 Journal officiel des Communautés européennes FR 21. 12. 1999 (1999/C 370/223) QUESTION ÉCRITE E-1043/99 posée par Ilona Graenitz (PSE) à la Commission (20 avril 1999) Objet: Examen de la législation des pays candidats en matière d’environnement Quelle date a été retenue pour l’examen de la législation des pays candidats en matière d’environnement? Cette date sera-t-elle adaptée en fonction de la durée des négociations? Réponse donnée par M. van den Broek au nom de la Commission (7 mai 1999) L’examen de l’acquis en matière d’environnement prend en compte toutes les mesures adoptées par la Communauté au 1er janvier 1999. Les mesures adoptées par la Communauté après cette date doivent être également examinées, afin d’évaluer leur degré de transposition et d’application dans les pays candidats. Par conséquent, la Commission discutera des mesures nouvellement adoptées avec les pays candidats en temps voulu au cours du processus de négociation. (1999/C 370/224) QUESTION ÉCRITE E-1060/99 posée par Carlos Bru Purón (PSE) à la Commission (20 avril 1999) Objet: Commissions de change En prévision de l’avenir, certaines banques de la zone euro appliquent, dès cette année, des commissions de change pouvant dépasser 25 %. Elles appliquent en outre un taux dégressif au détriment des opérations portant sur de faibles montants. La Commission pourrait-elle attirer l’attention des banques et des associations bancaires des États de l’Union économique et monétaire sur les effets néfastes que ces agissements ne manqueront pas d’avoir sur le secteur bancaire? Réponse donnée par M. Monti au nom de la Commission (7 mai 1999) La Commission tient à informer l’Honorable Parlementaire de ce qu’elle a déjà pris contact avec les banques et les associations bancaires au sujet des frais prélevés par les banques lors de l’échange de billets de la zone euro. Dans une lettre adressée aux principales fédérations bancaires européennes en janvier 1999, la Commission a souligné qu’il était de la plus grande importance que la confiance du public à l’égard de l’introduction de l’euro et la crédibilité du système bancaire dans son ensemble ne soient pas compromises par les bénéfices injustifiés que peuvent réaliser des établissements financiers en augmentant les frais de change entre les anciennes monnaies nationales à l’intérieur de la zone euro. Dans un communiqué de presse du 5 février 1999 (1), la Commission a de nouveau invité toutes les banques à améliorer encore la transparence en publiant des informations sur l’évolution du niveau total des frais (avant et après l’introduction de l’euro) pour l’échange de billets de banque de la zone euro, ainsi que pour les paiements transfrontaliers par chèque, virement et carte bancaire. Elle a en outre récemment publié une analyse des plaintes reçues par l’intermédiaire du service de courrier électronique et de fax qu’elle a spécialement créé et annoncé dans son communiqué IP/99/90. Les associations bancaires ont également été priées de réagir aux informations contenues dans cette analyse. La Commission invite en outre l’Honorable Parlementaire à se reporter aux réponses aux questions écrites E-3825/98 et P-52/99 posées respectivement par M. Caudron (2) et M. Tamino (3) et à la réponse aux


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 1002/99 van Ian WHITE Open commerciële verhandeling van slots op luchthavens

text: 21. 12. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 370/151 Antwoord van de heer van den Broek namens de Commissie (7 mei 1999) De Commissie brengt het geachte parlementslid ervan in kennis dat eenheid 3 van de kerncentrale van Tsjernobyl op 6 maart 1999 opnieuw in bedrijf is gesteld na een geplande buitenwerkingstelling van drie maanden ten behoeve van inspecties en onderhoud. In het memorandum van overeenstemming dat in 1995 tussen de G7-landen, de Commissie en Oekraïne werd ondertekend, heeft Oekraïne zich ertoe verplicht de centrale van Tsjernobyl tegen het jaar 2000 te sluiten. De Commissie is van mening dat de tenuitvoerlegging van het memorandum van overeenstemming van 1995 voortgang boekt; zij verwacht in het bijzonder dat Oekraïne bij zijn toezegging zal blijven om de centrale van Tsjernobyl tegen 2000 te sluiten. (1999/C 370/212) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1000/99 van Ian White (PSE) aan de Commissie (20 april 1999) Betreft: Artikel 9 van Verordening (EEG) 95/93 van de Raad van 18 januari 1993 Kan de Commissie mededelen welke verplichtingen tot openbare dienstverlening zijn toegestaan overeen- komstig artikel 9 van verordening (EEG) 95/93 (1) van de Raad van 18 januari 1993, en of het Zuidwesten van het Verenigd Koninkrijk momenteel aan de voorwaarden voldoet? Kan de Commissie, zo dit niet het geval is, de reden hiervan mededelen, aangezien zulke verplichtingen van wezenlijke betekenis zijn om de slots te verkrijgen die dergelijke luchthavens nodig hebben om te kunnen overleven? (1) PB L 14 van 22. 1. 1993, blz. 1. (1999/C 370/213) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1001/99 van Ian White (PSE) aan de Commissie (20 april 1999) Betreft: Herziening van Verordening (EEG) 95/93 van de Raad van 18 januari 1993 Kan de Commissie specifieke details verschaffen over het aantal regionale luchthavens dat momenteel problemen heeft met het verwerven van exploitabele slots in belangrijke centra en knooppunten van luchtwegen (bijvoorbeeld Frankfurt), en dat profijt zal hebben van de toegezegde herziening van Verorde- ning (EEG) 95/93 (1) van de Raad van 18 januari 1993? (1) PB L 14 van 22. 1. 1993, blz. 1. (1999/C 370/214) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1002/99 van Ian White (PSE) aan de Commissie (20 april 1999) Betreft: Open commerciële verhandeling van slots op luchthavens Is het de Commissie bekend dat de mogelijkheid dat slots door luchtvaartmaatschappijen op de open markt worden verhandeld tot gevolg zal hebben dat regionale diensten van relatief geringe omvang louter en alleen door commerciële druk van de grote centrale luchthavens worden verdrongen? Staat dit niet haaks op het beleid van regionalisatie en toegang tot luchtvervoer op basis van een benadering per regio?


title: Direktiva Komisije 1999/27/ES z dne 20. aprila 1999 o določitvi analitskih metod Skupnosti za določanje amproliuma, diklazurila in karbadoksa v krmi in spremembi direktiv 71/250/EGS in 73/46/EGS ter o razveljavitvi Direktive 74/203/EGSBesedilo velja za EGP

eurovoc_concepts:
analytical chemistry
animal nutrition
food additive
food inspection

text: 03/Zv. 25 SL Uradni list Evropske unije 235 31999L0027 L 118/36 URADNI LIST EVROPSKIH SKUPNOSTI 6. 5. 1999 DIREKTIVA KOMISIJE 1999/27/ES z dne 20. aprila 1999 o določitvi analitskih metod Skupnosti za določanje amproliuma, diklazurila in karbadoksa v krmi in spremembi direktiv 71/250/EGS in 73/46/EGS ter o razveljavitvi Direktive 74/203/EGS (Besedilo velja za EGP) KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, ob upoštevanju Direktive Sveta 70/373/EGS z dne 20. julija 1970 o uvedbi metod vzorčenja in analiz Skupnosti za uradni nadzor krme (1), kakor je bila nazadnje spremenjena z Aktom o pristopu Avstrije, Finske in Švedske, ter zlasti člena 2 Direktive, ker Direktiva 70/373/EGS zahteva, da se uradni nadzor krme izvaja z uporabo metod Skupnosti vzorčenja in analiz zaradi preverjanja izpolnjevanja zahtev, določenih in drugimi predpisi, v zvezi s kakovostjo in z zakoni sestavo krme; ker Direktiva Sveta 70/524/EGS z dne 23. novembra 1970 o dodatkih v krmi (2), kakor je bila nazadnje spre- menjena z Uredbo Komisije 45/1999 (3), določa, da mora biti vsebnost amproliuma in diklazurila navedena na oznaki, če sta snovi dodani premiksom in krmi; ker je Uredba Komisije 2788/98 z dne 22. decembra 1998 o spremembi Direktive Sveta 70/524/EGS o dodatkih v krmi glede preklica odobritve nekaterih pospeševalcev rasti (4) preklicala dovoljenje za uporabo karbadoksa v krmi in je potreben uradni nadzor morebitne nezakonite uporabe prepovedanih snovi; (5) (6) ker Četrta direktiva Komisije 73/46/EGS z dne 5. decembra 1972 o določitvi analitskih metod Skupnosti za uradni nadzor krme (7), kakor je bila nazadnje spre- menjena z Direktivo 98/54/ES, določa med drugim analitske metode za določanje tiamina (vitamin B1, anevrin) ter določanje askorbinske kisline in dehidroa- skorbinske kisline (vitamin C); ker navedene metode niso več uporabne za ta namen zaradi napredka v znanosti in tehniki; ker jih je torej primerno črtati; ker Peta direktiva Komisije 74/203/EGS z dne 25. marca 1974 o določitvi analitskih metod Skupnosti za uradni nadzor krme (8), kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 81/680/EGS (9), določa analitske metode za določanje škroba in razkrojnih produktov škroba visoke molekulske mase v krmi, ki vsebujejo koščke ali pulpo repe, posušene repne glave ali liste, krompirjevo pulpo, suhi kvas, proizvode z visoko vsebnostjo inulina ali ocvirkov, amproliuma, etopabata, dinitolmida, nikarba- zina in menadiona (vitamin K3); ker metode, opisane v navedeni direktivi, niso več uporabne za ta namen zaradi in tehniki; ker je torej primerno napredka v znanosti navedeno direktivo razveljaviti; (7) ker so ukrepi, predvideni s to direktivo, v skladu z mnenjem Stalnega odbora za krmo, ker je treba za te snovi v Skupnosti določiti analitske metode Skupnosti; SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO: ker Prva direktiva Komisije 71/250/EGS z dne 15. junija 1971 o določitvi analitskih metod Skupnosti za uradni nadzor krme (5), kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 98/54/ES (6), določa med drugim analitske metode za določanje gorčičnega olja in teobromina; ker navedene metode niso več uporabne za ta namen zaradi in tehnologiji; ker jih je torej napredka v znanosti primerno črtati; (1) UL L 170, 3. 8. 1970, str. 2. (2) UL L 270, 14. 12. 1970, str. 1. (3) UL L 6, 12. 1. 1999, str. 3. (4) UL L 347, 23. 12. 1998, str. 31. (5) UL L 155, 12. 7. 1971, str. 13. (6) UL L 208, 24. 7. 1998, str. 49. Člen 1 Države članice zagotovijo, da se analize za uradni nadzor vseb- nosti amproliuma, diklazurila in premiksih izvajajo po metodah, določenih v Prilogi k tej direk- tivi. in karbadoksa v krmi (7) UL L 83, 30. 3. 1973, str. 21. (8) UL L 108, 22. 4. 1974, str. 7. (9) UL L 246, 29. 8. 1981, str. 32. (1) (2) (3) (4) 236 SL Uradni list Evropske unije 03/Zv. 25 Člen 2 Ukrepe začnejo uporabljati 1. novembra 1999. Direktiva 71/250/EGS se spremeni: 1. V členu 1 se črta besedilo „gorčično olje“ in „teobromin“. 2. V Prilogi se črtata točki 8 in 13. Člen 3 Direktiva 73/46/EGS se spremeni: 1. Člen 2 se črta. 2. Priloga II se črta. Direktiva 74/203/EGS se razveljavi. Člen 4 Člen 5 Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje do 31. oktobra 1999. O tem takoj obvestijo Komisijo. Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način skli- cevanja določijo države članice. Člen 6 Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti. Ta direktiva je naslovljena na države članice. Člen 7 V Bruslju, 20. aprila 1999 Za Komisijo Franz FISCHLER Član Komisije 03/Zv. 25 SL Uradni list Evropske unije 237 PRILOGA Del A DOLOČANJE AMPROLIUMA 1-[(4-amino-2-propilpirimidin-5-il)metil]-2-metil-piridin klorid hidroklorid 1. Namen in področje uporabe S to metodo določamo vsebnost amproliuma v krmi in premiksih. Meja zaznavanja je 1 mg/kg, meja določanja pa 25 mg/kg. 2. Princip Vzorec ekstrahiramo z mešanico metanola in vode. Po redčenju z mobilno fazo in membransko filtracijo vseb- nost amproliuma določimo s kationsko izmenjevalno tekočinsko kromatografijo visoke ločljivosti (HPLC) z uporabo detektorja UV. 3. Reagenti 3. 1 Metanol. 3. 2 Acetonitril, za HPLC. 3. 3 Voda, za HPLC. 3. 4 Raztopina natrijevega dihidrogen fosfata, c = 0,1 mol/l V 1 000-mililitrski merilni bučki v vodi (3. 3) raztopimo 13,80 g natrijevega dihidrogen fosfata monohidrata, dopolnimo z vodo (3. 3) do oznake in premešamo. 3. 5 Raztopina natrijevega perklorata, c = 1,6 mol/l V 1 000-mililitrski merilni bučki v vodi (3. 3) raztopimo 224,74 g natrijevega perklorata monohidrata, dopol- nimo z vodo (3. 3) do oznake in premešamo. 3. 6 Mobilna faza za tekočinsko kromatografijo visoke ločljivosti (HPLC) (glej opombo 9. 1). Mešanica acetonitrila (3. 2), raztopine natrijevega dihidrogen fosfata (3. 4) in raztopine natrijevega perklorata (3. 5), 450 + 450 + 100 (v + v + v). Pred uporabo filtriramo z membranskim filtrom 0,22 µm (4. 3) in razto- pino razplinimo (npr. najmanj 15 minut v ultrazvočni kopeli (4. 4)). 3. 7 Standardna substanca: čisti amprolium, klorid, E 750 (glej 9. 2). l-[(4-amino-2-propilpirimidin-5-il)metil]-2-metil-piridin klorid hidro- 3. 7. 1 Osnovna standardna raztopina amproliuma, 500 µg/ml S točnostjo 0,1 mg natehtamo 50 mg amproliuma (3. 7) v 100-mililitrsko merilno bučko, raztopimo v 80 ml metanola (3. 1) in bučko za 10 minut postavimo v ultrazvočno kopel (4. 4). Po ultrazvočni obdelavi ohladimo raztopino na sobno temperaturo, dopolnimo z vodo do oznake in premešamo. Pri temperaturi < 4 °C je razto- pina stabilna en mesec. 3. 7. 2 Vmesna standardna raztopina amproliuma, 50 µg/ml Odpipetiramo 5 ml osnovne standardne raztopine (3. 7. 1) v 50-mililitrsko merilno bučko, dopolnimo z ekstrak- cijskim topilom (3. 8) do oznake in premešamo. Pri temperaturi < 4 °C je raztopina stabilna en mesec. 3. 7. 3 Raztopine za umeritev V serijo 50-ml merilnih bučk odpipetiramo 0,5, 1 in 2 ml vmesne standardne raztopine (3. 7. 2). Bučke dopol- nimo do oznake z mobilno fazo (3. 6) in premešamo. Te raztopine ustrezajo 0,5, 1 in 2 µg amproliuma na mili- liter. Pripravimo jih sveže pred uporabo. 238 SL Uradni list Evropske unije 03/Zv. 25 3. 8 Ekstrakcijsko topilo Mešanica vode in metanola (3. 1) 2 + 1 (v + v). 4. 4. 1 Oprema Oprema za tekočinsko kromatografijo visoke ločljivosti (HPLC) s sistemom za vbrizgavanje, primernim za vbriz- gavanje volumnov 100 µl. 4. 1. 1 Kromatografske tekočinske kolone 125 mm x 4 mm, kationski izmenjevalec Nucleosil 10 SA, polnitev 10 µm ali ekvivalentna. 4. 1. 2 Detektor UV z nastavljivo valovno dolžino ali detektor s serijo diod. 4. 2 4. 3 4. 4 4. 5 Membranski filter, material PTFE, 0,45 µm. Membranski filter, 0,22 µm. Ultrazvočna kopel. Mehanski stresalnik ali magnetno mešalo. 5. Postopek 5. 1 Splošno 5. 1. 1 Slepa krma Za zmogljivost izkoristka (5. 1. 2) analiziramo slepo krmo, da preverimo, ali niso prisotni niti amprolium niti moteče substance. Slepa krma mora biti podobna krmi vzorca in v njej ne smemo zaznati niti amproliuma niti motečih snovi. 5. 1. 2 Preskus izkoristka Preskus izkoristka izvedemo z analizo slepe krme, ki smo ji dodali določeno količino amproliuma, podobno vsebnosti v vzorcu. Za obogatitev pri 100 mg/kg amproliuma prenesemo 10 ml osnovne standardne raztopine (3. 7. 1) v 250-mililitrsko erlenmajerico in izparimo raztopino do približno 0,5 ml. Dodamo 50 g slepe krme, dobro premešamo, pustimo 10 minut in pri tem večkrat premešamo, preden nadaljujemo z ekstrakcijo (5. 2). Če nimamo slepe krme, ki bi bila podobna krmi vzorca (glej 5. 1. 1), lahko preskus izkoristka izvedemo z metodo standardnega dodatka. V tem primeru vzorcu za analizo dodamo toliko amproliuma, kolikor ga je v vzorcu. Ta vzorec analiziramo skupaj z vzorcem brez dodanega amproliuma, izkoristek pa izračunamo z odštevanjem. 5. 2 Ekstrakcija 5. 2. 1 Premiksi (vsebnost amproliuma < 1 %) in krma V 500-mililitrsko erlenmajerico natehtamo s točnostjo 0,01 g 5 do 40 g vzorca, glede na vsebnost ampro- liuma, in dodamo 200 ml ekstrakcijskega topila (3. 8). Erlenmajerico postavimo v ultrazvočno kopel (4. 4) in jo pustimo v njej 15 minut. Nato jo odstranimo iz ultrazvočne kopeli in 1 uro stresamo s stresalnikom ali mešamo z magnetnim mešalom (4. 5). Alikvot ekstrakta razredčimo z mobilno fazo (3. 6), da dobimo vsebnost ampro- liuma od 0,5 do 2 µg/ml in premešamo (glej opombo 9. 3). Nato 5 do 10 ml tako razredčene raztopine filtri- ramo skozi membranski filter (4. 2). Nadaljujemo z določanjem s HPLC (5. 3). 5. 2. 2 Premiksi (vsebnost amproliuma ≥ 1 %) V 500-mililitrsko erlenmajerico natehtamo s točnostjo 0,001 g 1 do 4 g premiksa, glede na vsebnost ampro- liuma, in dodamo 200 ml ekstrakcijskega topila (3. 8). Erlenmajerico postavimo v ultrazvočno kopel (4. 4) in jo pustimo v njej 15 minut. Nato jo odstranimo iz ultrazvočne kopeli in 1 uro stresamo s stresalnikom ali mešamo z magnetnim mešalom (4. 5). Alikvot ekstrakta razredčimo z mobilno fazo (3. 6), da dobimo vsebnost ampro- liuma od 0,5 do 2 µg/ml, in premešamo. Nato 5 do 10 ml tako razredčene raztopine filtriramo skozi membranski filter (4. 2). Nadaljujemo z določanjem s HPLC (5. 3). 5. 3 Določanje s tekočinsko kromatografijo visoke ločljivosti (HPLC) 03/Zv. 25 SL Uradni list Evropske unije 239 5. 3. 1 Parametri: Navedeni pogoji so podani kot vodilo, lahko se uporabljajo drugi pogoji, če z njimi dobimo enakovredne rezul- tate. Tekočinska kromatografska kolona (4. 1. 1): 125 mm x 4 mm, kationski 10 µm ali ekvivalent. izmenjevalec Nucleosil 10 SA, polnitev Mobilna faza (3. 6): Mešanica acetonitrila (3. 2), raztopine natrijevega dihidrogen fosfata (3. 4) in 450 + 450 + 100 perklorata (v + v + v). natrijevega raztopine (3. 5), Pretok: 0,7 do 1 ml/min. Valovna dolžina: Volumen vbrizga: 264 nm. 100 µl. Preverimo stabilnost kromatografskega sistema tako, da večkrat vbrizgamo raztopino za umeritev (3. 7. 3), ki vsebuje 1,0 µg/ml, dokler ne dosežemo konstantnih višin vrhov in retenzijskih časov. 5. 3. 2 Umeritvena krivulja Vsako raztopino za umeritev (3. 7. 3) večkrat vbrizgamo in določimo srednjo vrednost višin (površin) vrhov za vsako koncentracijo. Umeritveno krivuljo pripravimo tako, da srednje vrednosti višin (površin) vrhov raztopin za umeritev nanašamo na ordinato in ustrezne koncentracije v µg/ml na absciso. 5. 3. 3 Raztopina vzorca Večkrat vbrizgamo enake volumne ekstrakta vzorca (5. 2), kakršne smo uporabili za raztopine za umeritev, in določimo povprečno višino (površino) vrhov amproliuma. 6. Izračun rezultatov Iz srednje vrednosti višine (površine) vrhov amproliuma v raztopini vzorca določimo koncentracijo v raztopini vzorca v µg/ml iz umeritvene krivulje (5. 3. 2). Vsebnost amproliuma w v mg/kg vzorca izračunamo z naslednjo formulo: w ¼ v ·δ ·f m (cid:2) (cid:1) mg=kg pri čemer je: V = volumen ekstrakcijskega topila (3. 8) v ml v skladu s 5. 2 (to je 200 ml) δ = = koncentracija amproliuma v ekstraktu vzorca (5. 2), v µg/ml f = faktor razredčitve v skladu s 5. 2 m = masa preskusnega vzorca, v g 7. Validacija rezultatov 7. 1 Identiteta Identiteto analita lahko potrdimo z dodatno kromatografijo ali z uporabo detektorja s serijo diod, s katerim primerjamo spektre ekstrakta vzorca (5. 2) in raztopine za umeritev (3. 7. 3), ki vsebuje 2,0 µg/ml. 7. 1. 1 Dodatna kromatografija Ekstrakt vzorca (5. 2) obogatimo s primerno množino raztopine za umeritev (3. 7. 3). Množina dodanega ampro- liuma mora biti podobna množini amproliuma, najdenega v ekstraktu vzorca. Zvišana je lahko le višina vrha amproliuma, potem ko smo upoštevali dodano množino, pa tudi razredčenje raztopine ekstrakta. Širina vrha na polovici njegove višine mora biti znotraj ± 10 % prvotne širine vrha ampro- liuma v vzorcu, ki mu amprolium ni bil dodan. 240 SL Uradni list Evropske unije 03/Zv. 25 7. 1. 2 Detekcija s serijo diod Rezultate ovrednotimo glede na naslednja merila: (a) Valovna dolžina maksimalne absorpcije spektrov vzorca in standarda, zabeležena na najvišji točki vrha na kromatogramu, mora biti ista znotraj meja, določenih z ločljivostjo sistema za detekcijo. Ta je pri detekciji s serijo diod normalno ± 2 nm. (b) Med 210 in 320 nm se spektri vzorca in standarda, zabeleženi na najvišji točki vrha na kromatogramu, v tem delu spektra ne smejo razlikovati v območju 10–100 % relativne absorbance. To merilo je izpolnjeno, kadar so maksimumi enaki in kadar na nobeni opazovani točki odstopanja med spektroma ne presegajo 15 % absorbance standardnega analita. (c) Med 210 in 320 nm se spektri naraščanja, najvišje točke vrha in padanja vrha, ki jih dobimo iz ekstrakta vzorca, v tem delu spektra ne smejo razlikovati med seboj v območju 10–100 % relativne absorbance. To merilo je izpolnjeno, kadar so maksimumi enaki in kadar na nobeni opazovani točki odstopanja med spektri ne presegajo 15 % absorbance spektra najvišje točke vrha. Kadar eno izmed teh meril ni izpolnjeno, prisotnost analita ni potrjena. 7. 2 Ponovljivost Razlika med rezultatoma dveh vzporednih določitev na istem vzorcu ne sme presegati: — 15 % relativno, glede na višjo vsebnost amproliuma med 25 mg/kg in 500 mg/kg — 75 mg/kg za vsebnosti amproliuma med 500 mg/kg in 1 000 mg/kg — 7,5 % relativno, glede na višjo vsebnost amproliuma nad 1 000 mg/kg 7. 3 Izkoristek Za obogateni (slepi) vzorec mora biti izkoristek najmanj 90 %. 8. Rezultati medlaboratorijske primerjalne študije Organizirana je bila medlaboratorijska primerjalna študija, v kateri so bile analizirane tri perutninske krme (vzorci 1–3), ena mineralna krma (vzorec 4) in en premiks (vzorec 5). Rezultati so prikazani v naslednji tabeli Vzorec 1 (slepa krma) Vzorec 2 Vzorec 3 Vzorec 4 Vzorec 5 14 56 45,5 2,26 4,95 2,95 6,47 50 14 56 188 3,57 1,90 11,8 6,27 200 14 56 15 60 5 129 25 140 178 3,46 266 5,19 550 2,20 760 3,00 5 000 25 000 14 56 – – – – – – L n Srednja vrednost (mg/kg) sr (mg/kg) CVr (%) sR (mg/kg) CVR (%) Nominalna vsebnost (mg/kg) število laboratorijev L: število posameznih vrednosti n: sr: standardni odklon ponovljivosti CVr: koeficient variacije ponovljivosti sR: standardni odklon obnovljivosti CVR: koeficient variacije obnovljivosti 03/Zv. 25 SL Uradni list Evropske unije 241 9. 9. 1 9. 2 9. 3 Opombe Če vzorec vsebuje tiamin, se vrh tiamina v kromatogramu pojavi malo pred vrhom amproliuma. Pri tej metodi moramo amprolium in tiamin ločiti. Če amproliuma in tiamina nismo ločili s kolono (4. 1. 1), ki se uporablja pri tej metodi, zamenjamo do 50 % dela acetonitrila v mobilni fazi (3. 6) z metanolom. Britanska Pharmacopoea pravi, da ima spekter raztopine amproliuma (c = 0,02 mol/l) v klorovodikovi kislini (c = 0,1 mol/l) maksimuma pri 246 nm in 262 nm. Absorbanca bi morala znašati 0,84 pri 246 nm in 0,80 pri 262 nm. Ekstrakt moramo vedno razredčiti z mobilno fazo, ker bi se sicer retenzijski čas vrha amproliuma občutno premaknil zaradi sprememb v ionski moči. DEL B DOLOČANJE DIKLAZURILA (+)-4-klorfenil [2,6-diklor-4-(2,3,4,5-tetrahidro-3,5-diokso-1,2,4-triazin-2-il) fenil] acetonitril. 1. Namen in področje uporabe S to metodo določamo vsebnost diklazurila v krmi in premiksih. Meja zaznavnosti je 0,1 mg/kg, meja določanja pa 0,5 mg/kg. 2. Princip Po dodatku internega standarda ekstrahiramo vzorec z nakisanim metanolom. Pri krmi del ekstrakta prečistimo na kartuši C18 za ekstrakcijo v trdni fazi. Diklazuril iz kartuše eluiramo z mešanico nakisanega metanola in vode. Po izparevanju ostanek raztopimo v raztopini DMF in vode. Pri premiksih ekstrakt izparevamo in nato ostanek raztopimo v raztopini DMF in vode. Vsebnost diklazurila določimo s tekočinsko kromatografijo visoke ločljivosti (HPLC) z reverzno fazo s ternarnim gradientom, z uporabo detektorja UV. 3. Reagenti 3. 1 Voda, za HPLC. 3. 2 Amonijev acetat. 3. 3 Tetrabutilamonijev hidrogen sulfat (TBHS). 3. 4 Acetonitril, za HPLC. 3. 5 Metanol, za HPLC. 3. 6 N,N-dimetilformamid (DMF). 3. 7 Klorovodikova kislina, ρ 20 = 1,19 g/ml. 3. 8 Standardna substanca: diklazuril II-24: (+)-4-klorfenil [2,6-diklor-4-(2,3,4,5-tetrahidro-3,5-diokso-1,2,4-triazin-2- il) fenil] acetonitril zajamčene čistoče, E771. 3. 8. 1 Osnovna standardna raztopina diklazurila, 500 µg/ml V 50-mililitrsko merilno bučko natehtamo 25 mg standardne substance diklazurila (3. 8) s točnostjo 0,1 mg. Raztopimo v DMF (3. 6), bučko dopolnimo z DMF (3. 6) do oznake in premešamo. Bučko ovijemo z aluminijevo folijo ali uporabimo rjavo bučko in shranimo v hladilnik. Pri temperaturi ≤ 4 °C je raztopina stabilna en mesec. 242 SL Uradni list Evropske unije 03/Zv. 25 3. 8. 2 Standardna raztopina diklazurila, 50 µg/ml 5,00 ml osnovne standardne raztopine (3. 8. 1) prenesemo v 50-mililitrsko merilno bučko, dopolnimo z DMF (3. 6) do oznake in premešamo. Bučko ovijemo z aluminijevo folijo ali uporabimo rjavo bučko in shranimo v hladilnik. Pri temperaturi ≤ 4 °C je raztopina stabilna en mesec. 3. 9 Interni standard: 2,6 dikloro-α-(4-klorofenil)-4-(4,5 dihidro-3,5-diokso-1,2,4-triazin-2 (3H) - il) α-metilbenzen- acetonitril. 3. 9. 1 Osnovna raztopina internega standarda, 500 µg/ml V 50-mililitrsko merilno bučko natehtamo 25 mg internega standarda (3. 9) s točnostjo 0,1 mg. Raztopimo v DMF (3. 6), bučko dopolnimo z DMF (3. 6) do oznake in premešamo. Bučko ovijemo z aluminijevo folijo ali uporabimo rjavo bučko in shranimo v hladilnik. Pri temperaturi ≤ 4 °C je raztopina stabilna en mesec. 3. 9. 2 Raztopina internega standarda, 50 µg/ml 5,00 ml osnovne raztopine internega standarda (3. 9. 1) prenesemo v 50-mililitrsko merilno bučko, dopolnimo z DMF (3. 6) do oznake in premešamo. Bučko ovijemo z aluminijevo folijo ali uporabimo rjavo bučko in shranimo v hladilnik. Pri temperaturi ≤ 4 °C je raztopina stabilna en mesec. 3. 9. 3 Raztopina internega standarda za premikse, p/1 000 mg/ml (p = nominalna vsebnost diklazurila v premiksu v mg/kg). S točnostjo 0,1 mg natehtamo p/10 mg substance internega standarda v 100-mililitrsko merilno bučko, razto- pimo v DMF (3. 6) v ultrazvočni kopeli (4. 6), dopolnimo z DMF do oznake in premešamo. Bučko ovijemo z aluminijevo folijo ali uporabimo rjavo bučko in shranimo v hladilnik. Pri temperaturi ≤ 4 °C je raztopina stabilna en mesec. 3. 10 Raztopina za umeritev, 2 µg/ml. Odpipetiramo 2,00 ml standardne raztopine diklazurila (3. 8. 2) in 2,00 ml raztopine internega standarda (3. 9. 2) v 50-mililitrsko merilno bučko. Dodamo 16 ml DMF (3. 6), bučko dopolnimo do oznake z vodo in premešamo. To raztopino moramo pripraviti svežo tik pred uporabo. 3. 11 Ekstrakcijska kartuša za trdno fazo C18, npr. Bond Elut, velikost: 1 cc, masa absorbenta: 100 mg. 3. 12 Ekstrakcijsko topilo: nakisani metanol. Odpipetiramo 5,0 ml klorovodikove kisline (3. 7) v 1 000 ml metanola (3. 5) in premešamo. 3. 13 Mobilna faza za tekočinsko kromatografijo visoke ločljivosti (HPLC). Eluent A:raztopina amonijevega acetata in tetrabutilamonijevega hidrogen sulfata. 3. 13. 1 V 1 000 ml vode (3. 1) raztopimo 5 g amonijevega acetata (3. 2) in 3,4 g TBHS (3. 3) ter premešamo. 3. 13. 2 Eluent B: acetonitril (3. 4). 3. 13. 3 Eluent C: metanol (3. 5). 4. Oprema 4. 1 Mehanski stresalnik. 4. 2 Oprema za HPLC s terciarnim gradientom. 4. 2. 1 Tekočinske kromatografske kolone, hypersil ODS, polnitev 3 µm, 100 mm x 4,6 mm ali ekvivalentna. 4. 2. 2 Detektor UV z nastavljivo valovno dolžino ali detektor s serijo diod. 4. 3 Rotacijski vakuumski uparjalnik 4. 4 Membranski filter, 0,45 µm. 03/Zv. 25 SL Uradni list Evropske unije 243 4. 5 Vakuumski ventil. 4. 6 Ultrazvočna kopel. 5. Postopek 5. 1 Splošno 5. 1. 1 Slepa krma Slepo krmo analiziramo za preveritev, da ni ne diklazurila ne motečih substanc. Slepa krma mora biti podobna tisti v vzorcu in pri analizi ne smemo zaznati diklazurila ali motečih substanc. 5. 1. 2 Preskus izkoristka Preskus izkoristka izvedemo tako, da analiziramo slepo krmo, ki smo jo obogatili s toliko diklazurila, kolikor ga je v vzorcu. Da dobimo l mg/kg, dodamo 0,1 ml osnovne standardne raztopine (3. 8. 1) v 50 g slepe krme, dobro premešamo in pustimo 10 min, pred nadaljevanjem (5. 2) pa večkrat dobro premešamo. Če pa slepe krme, ki bi bila podobna tisti v vzorcu, nimamo (glej 5. 1. 1), lahko preskus izkoristka izvedemo po metodi standardnega dodatka. V tem primeru vzorec za analizo obogatimo s količino diklazurila, podobno tisti, ki je že v vzorcu. Ta vzorec analiziramo skupaj z vzorcem brez dodanega amproliuma, izkoristek pa izračunamo z odštevanjem. 5. 2 Ekstrakcija 5. 2. 1 Krma S točnostjo 0,01 g natehtamo približno 50 g vzorca. Prenesemo v 500-mililitrsko erlenmajerico, dodamo 1,00 ml raztopine internega standarda (3. 9. 2), 200 ml ekstrakcijskega topila (3. 12) in zamašimo erlenmajerico. Mešanico stresamo v stresalniku (4. 1) prek noči. Pustimo 10 minut, da se umiri. Prenesemo 20 ml alikvot bistre raztopine nad oborino v primerno stekleno posodo in razredčimo z 20 ml vode. To raztopino prenesemo na ekstrakcijsko kartušo (3. 11) in jo skoznjo prepustimo z vakuumom (4. 5). Kartušo speremo s 25 ml mešanice ekstrakcijskega topila (3. 12) in vode, 65 + 35 (V + V). Zavržemo zbrane frakcije in eluiramo spojine s 25 ml mešanice ekstrakcijskega topila (3. 12) in vode, 80 + 20 (V + V). To frakcijo uparimo v rotacijskem uparjalniku (4. 3) pri 60 °C do prve sušine. Ostanek raztopimo v 1,0 ml DMF (3. 6), dodamo 1,5 ml vode (3. 1) in premešamo. Filtriramo skozi membranski filter (4. 4). Nadaljujemo z določanjem s HPLC (5. 3). 5. 2. 2 Premiksi S točnostjo 0,001 g natehtamo približno 1 g vzorca. Prenesemo v 500-mililitrsko erlenmajerico, dodamo 1,00 ml raztopine internega standarda (3. 9. 3), 200 ml ekstrakcijskega topila (3. 12) in zamašimo erlenmajerico. Mešanico stresamo v stresalniku (4. 1) prek noči. Pustimo 10 minut, da se umiri. Prenesemo alikvot, ki vsebuje 10 000/p ml (p = nominalna vsebnost diklazurila v premiksu v mg/kg), bistre raztopine nad oborino v primerno veliko bučko z okroglim dnom. Uparevamo do prve sušine pri znižanem tlaku pri 60 °C v rotacijskem uparjalniku (4. 3). Ostanek ponovno raztopimo v 10,0 ml DMF (3. 6), dodamo 15,0 ml vode (3. 1) in premešamo. Nadaljujemo z določanjem s HPLC (5. 3). 5. 3 Določanje tekočinske kromatografije visoke ločljivosti (HPLC) 5. 3. 1 Parametri Navedeni pogoji so dani kot vodilo, lahko se uporabljajo drugi pogoji, če z njimi dobimo enakovredne rezultate. — Tekočinske kromatografske 100 mm x 4,6 mm, hypersil ODS, polnitev 3 µm ali ekvivalent. kolone (4. 2. 1): — Mobilna faza: Eluat A (3. 13. 1): vodna raztopina amonijevega acetata in tetrabutilamonijevega hidrogen sulfata Eluat B (3. 13. 2): Eluat C (3. 13. 3): acetonitril metanol 244 SL Uradni list Evropske unije 03/Zv. 25 — Način eluiranja: — linearni gradient — začetni pogoji: A + B + C = 60 + 20 + 20 (v + v + v) — po 10 minutah gradientno eluiranje 30 minut v: A + B + C = 45 + 20 + 35 (v + v + v) 10 minut izpiramo z B — Pretok: — Volumen vbrizga: — Valovna dolžina detektorja: 1,5 – 2 ml/min 20 µl 280 nm Stabilnost kromatografskega sistema preverimo tako, da večkrat vbrizgamo raztopino za umeritev (3. 10), ki vsebuje 2 µg/ml, dokler ne dosežemo konstantnih višin vrhov in retenzijskih časov. 5. 3. 2 Raztopina za umeritev Večkrat vbrizgamo 20 µl raztopine za umeritev (3. 10) in določimo srednjo vrednost višine (površine) vrhov diklazurila in vrhov raztopine internega standarda. 5. 3. 3 Raztopina vzorca Večkrat vbrizgamo 20 µl raztopine vzorca (5. 2. 1 ali 5. 2. 2) in določimo srednjo vrednost višine (površine) vrha diklazurila in raztopine internega standarda. 6. Izračun rezultatov 6. 1 Krma Vsebnost diklazurila w (mg/kg) v vzorcu izračunamo z naslednjo formulo: w ¼ hd,s· hi,c hi,s· hd,c δ d,c·10V m · (cid:2) (cid:1) mg=kg pri čemer je: hd,s = višina (površina) vrha diklazurila v raztopini vzorca (5. 2. 1) hi,s = višina (površina) vrha internega standarda v raztopini vzorca (5. 2. 1) hd,c = višina (površina) vrha diklazurila v raztopini za umeritev (3. 10) hi,c = višina (površina) vrha internega standarda v raztopini za umeritev (3. 10) d,c = koncentracija diklazurila v raztopini za umeritev, v µg/ml (3. 10) δ m = masa preskusnega vzorca, v gramih V = volumen ekstrakta vzorca v skladu s 5. 2. 1 (to je 2,5 ml) 6. 2 Premiksi Vsebnost diklazurila w (mg/kg) v vzorcu izračunamo z naslednjo formulo: w ¼ hd,s· hi,c hi,s· hd,c δ d,c· 0,02 V:p m · (cid:2) (cid:1) mg=kg pri čemer je: hd,c = višina (površina) vrha diklazurila v raztopini za umeritev (3. 10) hi,c = višina (površina) vrha internega standarda v raztopini za umeritev (3. 10) hd,s = višina (površina) vrha diklazurila v raztopini vzorca (5. 2. 2) hi,s = višina (površina) vrha internega standarda v raztopini vzorca (5. 2. 2) δ d,c = koncentracija diklazurila v raztopini za umeritev (3. 10) m = masa preskusnega vzorca, v gramih V p = volumen ekstrakta vzorca v skladu s 5. 2. 2 (to je 25 ml) = nominalna vsebnost diklazurila v mg/kg v premiksu 03/Zv. 25 SL Uradni list Evropske unije 245 7. Validacija rezultatov 7. 1 Identiteta Identiteto analita lahko potrdimo z dodatno kromatografijo ali z uporaba detektorja s serijo diod, s katerim primerjamo spektre ekstrakta vzorca (5. 2. 1 ali 5. 2. 2) in raztopine za umeritev (3. 10). 7. 1. 1 Dodatna kromatografija Ekstraktu vzorca (5. 2. 1 ali 5. 2. 2) dodamo primerno množino raztopine za umeritev (3. 10). Množina dodanega diklazurila mora biti podobna množini diklazurila, najdenega v ekstraktu vzorca. Zvišana smeta biti le vrhova diklazurila in internega standarda, potem ko smo upoštevali tako dodano množino in razredčitev raztopine ekstrakta. Širina vrha na polovici višine mora biti znotraj ± 10 % prvotne širine vrha diklazurila ali vrha internega standardnega v vzorcu, ki mu diklazuril ni bil dodan. 7. 1. 2 Detekcija s serijo diod Rezultate ovrednotimo v skladu z naslednjimi merili: (a) Valovna dolžina maksimalne absorpcije spektra vzorca in standarda, zabeležena na najvišji točki vrha na kromatogramu, mora biti znotraj meja, določenih z ločljivostjo sistema za detekcijo. Ta je pri detekciji s serijo diod navadno ± 2 nm. (b) Med 230 in 320 nm se spektri vzorca in standarda, zabeleženi na najvišji točki vrha na kromatogramu, v tem delu spektra ne smejo razlikovati v območju 10–100 % relativne absorbance. To merilo je izpolnjeno, kadar so maksimumi enaki in kadar na nobeni opazovani točki odstopanja med spektroma ne presegajo 15 % absorbance standardnega analita. (c) Med 230 in 320 nm se spektri naraščanja, najvišje točke vrha in padanja vrha, ki jih dobimo iz ekstrakta vzorca, v tem delu spektra ne smejo razlikovati med seboj v območju 10–100 % relativne absorbance. To merilo je izpolnjeno, kadar so maksimumi enaki in kadar na nobeni opazovani točki odstopanja med spektri ne presegajo 15 % absorbance spektra najvišje točke vrha. Če eno izmed teh meril ni izpolnjeno, prisotnost analita ni potrjena. 7. 2 Ponovljivost Razlika med rezultatoma dveh vzporednih določitev na istem vzorcu ne sme presegati: — 30 % relativno, glede na višjo vsebnost diklazurila med 0,5 mg/kg in 2,5 mg/kg — 0,75 mg/kg za vsebnosti diklazurila med 2,5 mg/kg in 5 mg/kg — 15 % relativno, glede na višjo vsebnost diklazurila nad 5 mg/kg 7. 3 Izkoristek Za obogateni (slepi) vzorec mora biti izkoristek najmanj 80 %. 8. Rezultati medlaboratorijske primerjalne študije Organizirana je bila medlaboratorijska primerjalna študija, pri kateri so v 11 laboratorijih analizirali pet vzorcev. Vzorce sta sestavljala dva premiksa; eden je bil mešan z organsko matriko (O 100) in drug z anorgansko matriko (A 100). Teoretična vsebnost je 100 mg diklazurila na kg. Tri mešane perutninske krme so naredili trije različni proizvajalci (NL) (L1/Z1/K1). Teoretična vsebnost je 1 mg diklazurila na kg. Laboratorijem so naročili, naj analizirajo vsak vzorec enkrat ali dvakrat. (Za natančnejše podatke o navedeni primerjalni študiji glej Journal of AOAC International, knjiga 77, št. 6, 1994, str. 1359–1361). Rezultati so navedeni v naslednji tabeli: 246 SL L n Povprečje Sr (mg/kg) CVr (%) SR (mg/kg) CVR (%) Uradni list Evropske unije 03/Zv. 25 Vzorec 1 A 100 Vzorec 2 O 100 Vzorec 3 L1 Vzorec 4 Z1 Vzorec 5 K1 11 19 11 18 100,8 103,5 5,88 5,83 7,59 7,53 7,64 7,38 7,64 7,38 11 19 0,89 0,15 17,32 0,17 18,61 1 11 19 1,15 0,02 1,92 0,11 9,67 1 6 12 0,89 0,03 3,34 0,12 13,65 1 Nominalna vsebnost (mg/kg) 100 100 število laboratorijev L: število posameznih vrednosti n: Sr: standardni odklon ponovljivosti CVr: koeficient variacije ponovljivosti SR: standardni odklon obnovljivosti CVR: koeficient variacije obnovljivosti 9. Opombe Predhodno moramo dokazati, da je odziv diklazurila v območju koncentracij, ki jih merimo, linearen. Del C DOLOČANJE KARBADOKSA Metil 3-(2-kvinoksalinilmetilen)karbazat N1,N4-dioksid 1. Namen in področje uporabe S to metodo določamo vsebnost karbadoksa v krmi, premiksih in preparatih. Meja zaznavanja je 1 mg/kg, meja določanja pa 10 mg/kg. 2. Princip Vzorec uravnotežimo z vodo in ekstrahiramo z metanol-acetonitrilom. Pri krmi alikvot filtriranega ekstrakta prečistimo na koloni iz aluminijevega oksida. Pri premiksih in preparatih alikvot filtriranega ekstrakta razred- čimo do primerne koncentracije z vodo, metanolom in acetonitrilom. Vsebnost karbadoksa določimo s teko- činsko kromatografijo visoke ločljivosti (HPLC) z reverzno fazo z uporabo detektorja UV. 3. Reagenti 3. 1 Metanol. 3. 2 Acetonitril, za HPLC. 3. 3 Ocetna kislina, w = 100 %. 3. 4 Aluminijev oksid: nevtralni, stopnja aktivnosti I. 3. 5 Metanol-acetonitril 1 + l (v + v). 500 ml metanola (3. 1) zmešamo s 500 ml acetonitrila (3. 2). 3. 6 Ocetna kislina, σ = 10 %. 10 ml ocetne kisline (3. 3) razredčimo z vodo do 100 ml. 3. 7 Natrijev acetat, CH3COONa. 03/Zv. 25 SL Uradni list Evropske unije 247 3. 8 3. 9 Voda za HPLC. Raztopina acetatnega pufra, c = 0,01 mol/l, pH = 6,0. V 700 ml vode (3. 8) raztopimo 0,82 g natrijevega acetata (3. 7) in z ocetno kislino (3. 6) naravnamo pH na 6,0. Prelijemo v 1 000-mililitrsko merilno bučko, z vodo (3. 8) dopolnimo do oznake in premešamo. 3. 10 Mobilna faza za visokotlačno tekočinsko kromatografijo (HPLC). 825 ml raztopine acetatnega pufra (3. 9) zmešamo s 175 ml acetonitrila (3. 2). Filtriramo skozi filter 0,22 µm (4. 5) in raztopino razplinimo (npr. 10 minut v ultrazvočni kopeli). 3. 11 Standardna substanca. Čisti karbadoks: metil 3-(2-kvinoksalinilmetilen)karbazat N1,N4-dioksid, E 850. 3. 11. 1 Osnovna standardna raztopina karbadoksa, 100 µg/ml (glej točko 5: Postopek): V 250-mililitrsko merilno bučko natehtamo 25 mg standardne substance karbadoksa (3. 11) s točnostjo 0,1 mg. V ultrazvočni kopeli (4. 7) raztopimo v metanol-acetonitrilu (3. 5). Po ultrazvočni obdelavi ohladimo raztopino do sobne temperature, dopolnimo z metanol-acetonitrilom (3. 5) do oznake in premešamo. Bučko ovijemo v aluminijevo folijo ali uporabimo posodo iz rjavega stekla in shranimo v hladilnik. Pri temperaturi ≤ 4 °C je raztopina stabilna en mesec. 3. 11. 2 Raztopine za umeritev 2,0, 5,0, 10,0 in 20,0 ml osnovne standardne raztopine (3. 11. 1) prenesemo v 100-mililitrske merilne bučke. Dodamo 30 ml vode, bučke do oznake napolnimo z metanol-acetonitrilom (3. 5) in premešamo. Bučke ovijemo v aluminijevo folijo. Te raztopine ustrezajo 2,0, 5,0, 10,0 in 20,0 µg/ml karbadoksa. Raztopine za umeritev pripravimo sveže pred uporabo. Opomba: Za določanje karbadoksa v krmi, ki vsebuje manj kakor 10 mg/kg, moramo pripraviti raztopine za umeritev s koncentracijo, nižjo od 2,0 µg/ml. 3. 12 Mešanica voda-[metanol-acetonitril] (3. 5), 300 + 700 (v + v) 300 ml vode zmešamo s 700 ml mešanice metanol-acetonitrila (3. 5). 4. 4. 1 4. 2 4. 3 Oprema Laboratorijski stresalnik ali magnetni mešalnik. Filtrirni papir iz steklenih vlaken (Whatman GF/A ali ustrezen). Steklena kolona (dolžina 300 do 400 mm, notranji premer približno 10 mm) s sintrano stekleno frito in odtočnim ventilom. Opomba: Lahko se uporablja tudi steklena kolona s petelinčkom ali zamaškom; v tem primeru se v spodnji konec vstavi majhen zamašek iz steklene volne in potlači s stekleno palčko. 4. 4 Oprema za tekočinsko kromatografijo visoke zmogljivosti (HPLC) s sistemom za vbrizgavanje, primernim za vbrizgavanje po 20 µl. 4. 4. 1 Kolona za tekočinsko kromatografijo: 300 mm x 4 mm, C18, polnitev 10 µm ali ekvivalentna. 4. 4. 2 UV-detektor z nastavljivo valovno dolžino ali detektor s serijo diod v območju 225 do 400 nm. 4. 5 4. 6 4. 7 Membranski filter, 0,22 µm. Membranski filter, 0,45 µm. Ultrazvočna kopel. 5. Postopek Opomba: Karbadoks je občutljiv za svetlobo. Vse postopke opravljamo pri zmanjšani svetlobi ali uporabljamo posodo iz rjavega stekla ali zavito v aluminijevo folijo. 5. 1 Splošno 248 SL Uradni list Evropske unije 03/Zv. 25 5. 1. 1 Slepa krma. Za preskus izkoristka (5. 1. 2) analiziramo slepo krmo za preveritev, da ni ne karbadoksa ne motečih substanc. Slepa krma mora biti podobna krmi vzorca in pri preskusu ne smemo zaznati karbadoksa ali motečih substanc. 5. 1. 2 Preskus izkoristka. Preskus izkoristka izvedemo z analizo slepe krme (5. 1. 1), ki smo jo obogatili z določeno količino karbadoksa, podobno količini v vzorcu. Da dobimo 50 mg/kg karbadoksa, prenesemo 5,0 ml osnovne standardne raztopine (3. 11. 1) v 200-mililitrsko erlenmajerico. Raztopino uparimo na približno 0,5 ml v toku dušika. Dodamo 10 g slepe krme, premešamo, pustimo 10 minut in nadaljujemo z ekstrakcijo (5. 2). Če pa slepe krme, ki bi bila podobna tisti v vzorcu, nimamo (glej 5. 1. 1), lahko preskus izkoristka izvedemo po metodi standardnega dodatka. V tem primeru v vzorcu za analizo dodamo količino karbadoksa, podobno tisti, ki je že v vzorcu. Ta vzorec analiziramo skupaj z vzorcem brez dodanega karbadoksa, izkoristek pa izračunamo z odštevanjem. 5. 2 Ekstrakcija 5. 2. 1 Krma. Natehtamo približno 10 g vzorca s točnostjo 0,01 g in ga prenesemo v 200-mililitrsko erlenmajerico. Dodamo 15,0 ml vode, premešamo in pustimo 5 minut. Dodamo 35,0 ml metanol-acetonitrila (3. 5), zamašimo in stre- samo 30 minut na stresalniku ali mešamo z magnetnim mešalcem (4. 1). Raztopino filtriramo skozi filtrirni papir iz steklenih vlaken (4. 2). To raztopino obdržimo za prečiščevanje (5. 3). 5. 2. 2 Premiksi (0,1 do 2,0 %). Natehtamo približno 1 g nezdrobljenega vzorca s točnostjo 0,01 g in ga prenesemo v 200-mililitrsko erlenma- jerico. Dodamo 15,0 ml vode, premešamo in pustimo stati 5 minut. Dodamo 35,0 ml metanol-acetonitrila (3. 5), zamašimo in stresamo 30 minut na stresalniku ali mešamo z magnetnim mešalcem (4. 1). Raztopino filtri- ramo skozi filtrirni papir iz steklenih vlaken (4. 2). Odpipetiramo alikvot filtrata v 50-mililitrsko merilno bučko. Dodamo 15,0 ml vode, bučko do oznake napolnimo z metanol-acetonitrilom (3. 5) in premešamo. Koncentra- cija karbadoksa v končni raztopini mora biti približno 10 µg/ml. Alikvot filtriramo skozi filter 0,45 µm (4. 6). Nadaljujemo z določanjem s HPLC (5. 4). 5. 2. 3 Preparati (> 2 %). Natehtamo približno 0,2 g nezdrobljenega vzorca s točnostjo 0,001 g in ga prenesemo v 250-mililitrsko erlen- majerico. Dodamo 45,0 ml vode, premešamo in pustimo stati 5 minut. Dodamo 105,0 ml metanol-acetonitrila (3. 5), zamašimo in premešamo. Vzorec 15 minut obdelujemo v ultrazvočni kopeli (4. 7), nato ga 15 minut stre- samo ali mešamo (4. 1). Raztopino filtriramo skozi filtrirni papir iz steklenih vlaken (4. 2). Alikvot filtrata razred- čimo z mešanico vode, metanola in acetonitrila (3. 12), da dobimo končno koncentracijo karbadoksa 10–15 µg/ ml (za 10-odstotni preparat je faktor razredčitve 10). Alikvot filtriramo skozi filter 0,45 µm (4. 6). Nadaljujemo z določanjem s HPLC (5. 4). 5. 3 Čiščenje 5. 3. 1 Priprava kolone iz aluminijevega oksida. Natehtamo 4 g aluminijevega oksida (3. 4) in ga prenesemo v stekleno kolono (4. 3). 5. 3. 2 Čiščenje vzorca. 15 ml filtriranega ekstrakta (5. 2. 1) nanesemo na kolono iz aluminijevega oksida in zavržemo prva 2 ml eluata. Naslednjih 5 ml zberemo in alikvot filtriramo skozi filter 0. 45 µm (4. 6). Nadaljujemo z določanjem s HPLC (5. 4). 5. 4 Določanje s tekočinsko kromatografijo visoke ločljivosti (HPLC) 03/Zv. 25 SL Uradni list Evropske unije 249 5. 4. 1 Parametri Navedeni pogoji so dani kot vodilo, lahko se uporabljajo drugi pogoji, če z njimi dobimo enakovredne rezultate. Kromatografska kolona (4. 1. 1): 300 mm x 4 mm, C 18, polnitev 10 µm ali ekvivalentna. Mobilna faza (3. 10): Mešanica raztopine 825 + 175 (v + v). acetatnega pufra (3. 9) in acetonitrila (3. 2), Pretok: 1,5 do 2 ml/min. Valovna dolžina detekcije: 365 nm. Volumen vbrizga: 20 µl. Stabilnost kromatografskega sistema preverimo tako, da večkrat vbrizgamo raztopino za umeritev (3. 11. 2), ki vsebuje 5,0 µg/ml, dokler ne dosežemo konstantnih višin (površin) vrhov in retenzijskih časov. 5. 4. 2 Umeritvena krivulja Vsako raztopino za umeritev (3. 11. 2) večkrat vbrizgamo in izmerimo srednje vrednosti višin (površin) vrhov za vsako koncentracijo. Umeritveno krivuljo pripravimo tako, da srednje vrednosti višin (površin) vrhov raztopin za umeritev nanašamo na ordinato in ustrezne koncentracije v µg/ml na absciso. 5. 4. 3 Raztopina vzorca Večkrat vbrizgamo raztopino vzorca [(5. 3. 2) za krmo, (5. 2. 2) za premikse in (5. 2. 3) za preparate] in določimo srednje vrednosti višin (površin) vrhov karbadoksa. 6. Izračun rezultatov Iz srednje vrednosti višin (površin) vrhov karbadoksa raztopine vzorca določimo koncentracijo v raztopini vzorca v µg/ml iz umeritvene krivulje (5. 4. 2). 6. 1 Krma: Vsebnost karbadoksa w (mg/kg) v vzorcu izračunamo z naslednjo formulo: w ¼ δ x V1 m (cid:1) mg=kg (cid:2) pri čemer je: δ = koncentracija karbadoksa v ekstraktu vzorca (5. 3. 2), v µg/ml. V1 = volumen ekstrakta, v ml (to je 50). M = masa preskusnega vzorca, v gramih. 6. 2 Premiksi in preparati. Vsebnost karbadoksa w (mg/kg) v vzorcu izračunamo z naslednjo formulo: w ¼ δ x V2x f m (cid:2) (cid:1) mg=kg pri čemer je: δ = koncentracija karbadoksa v ekstraktu vzorca (5. 2. 2 ali 5. 2. 3), v µg/ml. V2 = volumen ekstrakta v ml (to je 50 za premikse; 150 za preparate). F = faktor razredčitve v skladu s 5. 2. 2 (premiksi) ali 5. 2. 3 (preparati). M = masa preskusnega vzorca, v gramih. 250 SL Uradni list Evropske unije 03/Zv. 25 7. Validacija rezultatov 7. 1 Identiteta Identiteto analita lahko potrdimo z dodatno kromatografijo ali z uporabo detektorja s serijo diod, s katerim primerjamo spektre ekstrakta vzorca in raztopine za umeritev (3. 11. 2), ki vsebuje 10,0 µg/ml. 7. 1. 1 Dodatna kromatografija Ekstraktu vzorca dodamo primerno množino raztopine za umeritev (3. 11. 2). Množina dodanega karbadoksa mora biti enaka množini karbadoksa, najdenega v ekstraktu vzorca. Zvišana je lahko le višina vrha karbadoksa, potem ko smo upoštevali dodano množino in tudi razredčitev razto- pine ekstrakta. Širina vrha na polovici njegove maksimalne višine mora biti znotraj 10 % njegove prvotne širine. 7. 1. 2 Detekcija s serijo diod Rezultate ovrednotimo glede na naslednja merila: (a) Valovna dolžina maksimalne absorpcije spektrov vzorca in standarda, zabeležena na najvišji točki vrha na kromatogramu, mora biti znotraj meja, določenih z ločljivostjo sistema za detekcijo. Ta je pri detekciji s serijo diod normalno ± 2 nm. (b) Med 225 in 400 nm se spektri vzorca in standarda, zabeleženi na najvišji točki vrha na kromatogramu, v tem delu spektra ne smejo razlikovati v območju 10 do 100 % relativne absorbance. To merilo je izpol- njeno, kadar so maksimumi enaki in kadar na nobeni opazovani točki odstopanja med spektroma ne prese- gajo 15 % absorbance standardnega analita. (c) Med 225 in 400 nm se spektri naraščanja, najvišje točke vrha vrha in padanja vrha, ki jih dobimo iz ekstrakta vzorca, v tem delu spektra ne smejo razlikovati med seboj v območju 10 do 100 % relativne absorbance. To merilo je izpolnjeno, kadar so maksimumi enaki in kadar na nobeni opazovani točki odsto- panja med spektri ne presegajo 15 % absorbance spektra najvišje točke vrha. Če eno izmed teh meril ni izpolnjeno, prisotnost analita substance ni potrjena. 7. 2 Ponovljivost. Za vsebnost 10 mg/kg in več razlika med rezultatoma dveh vzporednih določanj, izvedenih na istem vzorcu, ne sme presegati 15 % relativno glede na višji rezultat. 7. 3 Izkoristek. Na obogatenem (slepem) vzorcu mora biti izkoristek najmanj 90 %. 8. Rezultati medlaboratorijske primerjalne študije Organizirana je bila medlaboratorijska primerjalna študija, v kateri je osem laboratorijev analiziralo šest vrst krme, štiri premikse in tri preparate. Za vsak vzorec sta bili izvedeni dve analizi. (Za natančnejše podatke o navedeni skupni raziskavi glej Journal of AOAC, knjiga 71, št. 1988, 484, str. 484–490. ) Rezultati (razen izjem) so prikazani spodaj: Tabela 1: Rezultati primerjalne študije krme Vzorec 1 Vzorec 2 Vzorec 3 Vzorec 4 Vzorec 5 Vzorec 6 L n 8 15 8 14 8 15 8 15 8 15 8 15 Srednja vrednost (mg/kg) 50,0 47,6 48,2 49,7 46,9 49,7 Sr (mg/kg) CVr (%) SR (mg/kg) CVR (%) 2,90 5,8 3,92 7,8 2,69 5,6 4,13 8,7 1,38 2,9 2,23 4,6 1,55 3,1 2,58 5,2 1,52 3,2 2,26 4,8 2,12 4,3 2,44 4,9 Nominalna vsebnost (mg/kg) 50,0 50,0 50,0 50,0 50,0 50,0 03/Zv. 25 SL Uradni list Evropske unije 251 Tabela 2: Rezultati primerjalne študije premiksov in preparatov L n Srednja vrednost (g/kg) sr (g/kg) CVr (%) SR (g/kg) CVR (%) Premiksi Preparati 7 14 7 14 7 14 7 14 8,89 0,37 4,2 0,37 4,2 9,29 0,28 3,0 0,28 3,0 9,21 0,28 3,0 0,40 4,3 8,76 0,44 5,0 0,55 6,3 8 16 8 16 8 16 94,6 98,1 104 4,1 4,3 5,4 5,7 5,1 5,2 6,4 6,5 7,7 7,4 7,7 7,4 Nominalna vsebnost (g/kg) 10,0 10,0 10,0 10,0 100 100 100 število laboratorijev L: število posameznih vrednosti n: Sr: standardni odklon ponovljivosti CVr: koeficient variacije ponovljivosti SR: standardni odklon obnovljivosti CVR: koeficient variacije obnovljivosti


title: QUESTION ECRITE no 994/99 de Patricia McKENNA Responsabilité de la protection contre les incendies au sein de la Commission

eurovoc_concepts:
approximation of laws
building safety
fire
fire protection
hotel industry
housing

text: 29. 11. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes C 341/149 La Commission confirme également qu’elle n’a pas été saisie de difficultés particulières liées à la reconnaissance des diplômes d’entraîneur sportif en Italie. Aucune plainte n’a été enregistrée dans ce domaine. Ces plaintes pourraient aussi bien porter sur une absence de transposition en Italie que sur une mauvaise application des mesures nationales de transposition, en l’occurrence le décret législatif du 2 mai 1994. Enfin, comme cela avait déjà été indiqué, la Commission ne saurait imposer à l’Italie une manière particulière de réglementer la profession. Conformément au principe de subsidiarité, les États membres demeurent souverains en ce qui concerne les réglementations relatives aux professions. Ceci fait que la Commission n’a pas compétence pour intervenir quant à la manière dont l’Italie réglemente la profession d’entraîneur sportif sur son propre territoire. L’Italie peut également choisir de ne pas réglementer une profession. Bien entendu, il incombe aux autorités italiennes de mettre en place des mécanismes de reconnaissance des diplômes et d’abolir toute mesure qui pourrait être considérée comme discriminatoire. Cependant, et comme cela vient d’être mentionné, cet aspect ne semble pas concerné par des difficultés particulières. (1999/C 341/211) QUESTION ÉCRITE E-0905/99 posée par Phillip Whitehead (PSE) à la Commission (8 avril 1999) Objet: Sécurité incendie dans l’UE La Commission voudrait-elle indiquer le nombre de réponses fournies par chaque État membre au questionnaire de la société française CETEN-APAVE concernant la mise en œuvre des recommandations formulées par l’UE en 1986 au sujet de la protection contre l’incendie? Quelles mesures ont été prises à l’encontre des pays qui n’ont pas réagi à cette étude? Réponse donnée par Mme Bonino au nom de la Commission (29 avril 1999) Compte ténu de l’intérêt manifesté à plusieurs reprises par l’Honorable Parlementaire pour l’étude sur la sécurité incendie dans les hôtels de 1996 et du détail des informations demandées tant au sujet des données que de la méthodologie suivie, la Commission lui transmet directement un exemplaire de la dite étude. Les quelques 20 000 questionnaires envoyés aux directeurs d’hôtels à travers l’Europe par la société réalisatrice de l’étude, l’ont été dans le cadre d’une démarche volontaire destinée à compléter l’analyse des textes réglementaires applicables dans chaque État membre. Par conséquent la Commission ne disposait pas de base pour lancer des actions à l’encontre des États membres où l’information transmise n’a pas répondu aux attentes. (1999/C 341/212) QUESTION ÉCRITE E-0994/99 posée par Patricia McKenna (V) à la Commission (20 avril 1999) Objet: Responsabilité de la protection contre les incendies au sein de la Commission La Commission peut-elle indiquer de manière exhaustive et précise son service ou ses services compétent(s) pour la protection contre les incendies dans l’Union européenne? S’il s’agit de plusieurs services, peut-elle expliquer pourquoi un secteur aussi important de la sécurité fait l’objet d’une législation européenne aussi faible et est géré par la Commission avec une telle désinvolture et une telle inconséquence, comme si la vie des citoyens européens ne revêtait guère d’importance?


title: WRITTEN QUESTION No. 1002/99 by Ian WHITE Open Commercial Trading of slots at airports

text: 21. 12. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 370/151 Svar från Hans Van den Broek på kommissionens vägnar (7 maj 1999) Kommissionen meddelar parlamentsledamoten att den tredje reaktorn vid kärnkraftverket i Tjernobyl åter togs i drift den 6 mars 1999 efter ett planerat stopp på tre månader för inspektion och underhåll. I det samförståndsavtal som undertecknades 1995 mellan G7-länderna, kommissionen och Ukraina åtog sig det sistnämnda landet att stänga anläggningen i Tjernobyl senast år 2000. Kommissionen anser att det sker framsteg i genomförandet av 1995 års samförståndsavtal och förväntar sig framför allt att Ukraina kommer att stå fast vid sitt åtagande att stänga anläggningen i Tjernobyl senast år 2000. (1999/C 370/212) SKRIFTLIG FRÅGA E-1000/99 från Ian White (PSE) till kommissionen (20 april 1999) Angående: Artikel 9 i rådets förordning (EEG) 95/93 av den 18 januari 1993 Skulle kommissionen kunna uppge i vilken utsträckning allmän trafikplikt tillåts under artikel 9 i rådets förordning (EEG) 95/93 (1) av den 18 januari 1993, och ifall South West Region i Storbritannien för närvarande är berättigad? Om South West Region inte är det, kan kommissionen då tala om varför det förhåller sig så då denna allmänna trafikplikt är av avgörande betydelse för att uppnå de ankomst- och avgångstider som denna sorts flygplatser behöver för sin överlevnad? (1) EGT L 14, 22. 1. 1993, s. 1. (1999/C 370/213) SKRIFTLIG FRÅGA E-1001/99 från Ian White (PSE) till kommissionen (20 april 1999) Angående: Ändring av rådets förordning (EEG) 95/93 av den 18 januari 1993 Kan kommissionen i detalj tala om på vilket sätt regionala flygplatser, som för närvarande har svårigheter att erhålla eftertraktade ankomst- och avgångstider vid större centrala flygplatser/knutpunkter (t ex Frankfurt), kommer att gynnas genom den utlovade ändringen av rådets förordning (EEG) 95/93 (1) av den 18 januari 1993? (1) EGT L 14, 22. 1. 1993, s. 1. (1999/C 370/214) SKRIFTLIG FRÅGA E-1002/99 från Ian White (PSE) till kommissionen (20 april 1999) Angående: Öppen handel med ankomst- och avgångstider på flygplatser Är kommissionen medveten om att flygbolagens potentiella öppna handel med ankomst- och avgångstider kommer att leda till att mindre regionala bolag kommer att trängas undan från de viktigaste transitflyg- platserna på grund av ren kommersiell press? Strider inte detta mot regionaliseringspolitiken och idén om tillgång till flygförbindelser mellan regioner?


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 1066/99 του Heidi HAUTALA Προβλήματα εν σχέσει με την υλοποίηση των προγραμμάτων πυρηνικής ασφάλειας στο πλαίσιο TACIS

text: C 370/160 Επι΄σηµη Εφηµερι΄δα των Ευρωπαι¨κω΄ν Κοινοτη΄των EL 21. 12. 1999 (1999/C 370/226) ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-1066/99 υποβολη΄: Heidi Hautala (V) προς την Επιτροπη΄ (20 Απριλι΄ου 1999) Θε΄µα: Προβλη΄µατα εν σχε΄σει µε την υλοποι΄ηση των προγραµµα΄των πυρηνικη΄ς ασφα΄λειας στο πλαι΄σιο TACIS Τα προγρα΄µµατα πυρηνικη΄ς ασφα΄λειας στο πλαι΄σιο TACIS και PHARE ε΄χουν αποτελε΄σει δικαιολογηµε΄να στο΄χο κριτικη΄ς. Παρα΄ το γεγονο΄ς ο΄τι ιδι΄ως ο τρο΄πος αντιµετω΄πισης του θε΄µατος της ασφα΄λειας και η τεχνογνωσι΄α ε΄χουν φανερα΄ βελτιωθει΄ µε την εφαρµογη΄ των εν λο΄γω προγραµµα΄των, στην ειδικη΄ ε΄κθεση του Ελεγκτικου΄ Συνεδρι΄ου εντοπι΄ζονται, µεταξυ΄ α΄λλων, και ορισµε΄νες ιδιαι΄τερα ανησυχητικε΄ς καταστα΄σεις εν σχε΄σει µε την πυρηνικη΄ ασφα΄λεια. Συ΄µφωνα µε πληροφορι΄ες που ε΄χω συγκεντρω΄σει, οι αποδε΄κτες της βοη΄θειας (Project Partners) ε΄χουν εκφρα΄σει την ανησυχι΄α τους για το µε΄λλον εκει΄νων των προσεκτικα΄ σχεδιασµε΄νων ε΄ργων που σχετι΄ζονται µε τα προγρα΄µµατα TACIS της περιο΄δου 1993/1994 αλλα΄ δεν ε΄χουν ολοκληρωθει΄ ακο΄µη. Απο΄ τα ε΄ργα αυτα΄ περι΄που 20, τα οποι΄α αφορου΄ν παραδο΄σεις εξοπλισµου΄, εξακολουθου΄ν να βρι΄σκονται στο στα΄διο των διαπραγµατευ΄σεων λο΄γω των καθυστερη΄σεων που ε΄χουν προκληθει΄ απο΄ τη γραφειοκρατι΄α στα δια΄φορα επι΄πεδα διαχει΄ρισης των προγραµµα΄των TACIS παρα΄ την ιδιαι΄τερη σηµασι΄α τους το΄σο για τη συντη΄ρηση των διαφο΄ρων εγκαταστα΄σεων ο΄σο και για τη βελτι΄ωση της ασφα΄λειας σε αυτε΄ς. Ποια µε΄τρα προτι΄θεται να λα΄βει η Επιτροπη΄ για τη διευθε΄τηση της προβληµατικη΄ς αυτη΄ς κατα΄στασης λαµβανο- µε΄νου υπο΄ψη ο΄τι στον πρου¨ πολογισµο΄ προβλε΄πετο κατ’ αρχη΄ν µι΄α περι΄οδος πενταετου΄ς διαρκει΄ας; Σε ποιες ενε΄ργειες προτι΄θεται να προβει΄ η Επιτροπη΄ προκειµε΄νου να διασφαλισθει΄ ο΄τι κατα΄ την εφαρµογη΄ του προγρα΄µ- µατος TACIS του 1995, αλλα΄ και µεταγενεστε΄ρων αυτου΄ προγραµµα΄των, δεν θα παρουσιασθου΄ν παρο΄µοια µε τα προαναφερθε΄ντα προβλη΄µατα; Έχει ληφθει΄ αυτο΄ υπο΄ψη στα σχε΄δια για το µε΄λλον; Απα΄ντηση του κυρι΄ου van den Broek εξ ονο΄µατος της Επιτροπη΄ς (7 Μαι΅ου 1999) Στην ανακοι΄νωση΄ της του Μαρτι΄ου 1998 σχετικα΄ µε τις δραστηριο΄τητες των υποψηφι΄ων χωρω΄ν της Κεντρικη΄ς και Ανατολικη΄ς Ευρω΄πης και των Νε΄ων Ανεξαρτη΄των Κρατω΄ν (1)στον τοµε΄α της πυρηνικη΄ς ενε΄ργειας, η Επιτροπη΄ παρε΄θεσε την ανα΄λυση των δυσκολιω΄ν που συναντη΄θηκαν κατα΄ την εφαρµογη΄ του προγρα΄µµατος πυρηνικη΄ς ασφα΄λειας. Τα κυ΄ρια συµπερα΄σµατα της ανακοι΄νωσης αυτη΄ς ει΄ναι ο΄τι οι πιστω΄σεις πρε΄πει να δεσµευ΄ονται µο΄νο για πολυ΄ συγκεκριµε΄να σχε΄δια τα οποι΄α επι΄κειται να αποτελε΄σουν το αντικει΄µενο προ΄σκλησης υποβολη΄ς προσφορω΄ν και ο΄τι ο αριθµο΄ς των σχεδι΄ων πρε΄πει να ει΄ναι περιορισµε΄νος (θα πρε΄πει να υπα΄ρξει αυ΄ξηση στο µε΄σο µε΄γεθος). Στην καθηµερινη΄ διαχει΄ριση των προγραµµα΄των, η Επιτροπη΄ εφαρµο΄ζει τω΄ρα στην πρα΄ξη τα συµπερα΄σµατα αυτα΄. (1) COM(98)134 τελικο΄. (1999/C 370/227) Θε΄µα: Υποψη΄φιες χω΄ρες ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-1075/99 υποβολη΄: Anne McIntosh (PPE) προς την Επιτροπη΄ (20 Απριλι΄ου 1999) Θα µπορου΄σε η Επιτροπη΄ να προβει΄ σε µια εκτι΄µηση για το βαθµο΄ στον οποι΄ο η Ουγγαρι΄α, η Πολωνι΄α και η Τσεχικη΄ ∆ηµοκρατι΄α εκπληρω΄νουν τα κριτη΄ρια της συµφωνι΄ας της Κοπενχα΄γης, καθω΄ς και για τις δυνατο΄τητε΄ς τους να ανταποκριθου΄ν στις υποχρεω΄σεις τους εντο΄ς του συµπεφωνηµε΄νου χρονοδιαγρα΄µµατος της εντα΄ξεω΄ς τους στην Ευρωπαι¨κη΄ Ένωση; Απα΄ντηση του κυρι΄ου van den Broek εξ ονο΄µατος της Επιτροπη΄ς (3 Μαι΅ου 1999) Ο βαθµο΄ς στον οποι΄ο η Ουγγαρι΄α, η Πολωνι΄α και η Τσεχικη΄ ∆ηµοκρατι΄α πληρου΄ν τα κριτη΄ρια προσχω΄ρησης της Κοπεγχα΄γης αναλυ΄εται στις επιµε΄ρους τακτικε΄ς εκθε΄σεις της Επιτροπη΄ς του ε΄τους 1998. Η Ουγγαρι΄α εξακολουθει΄ να πληροι΄ τα πολιτικα΄ κριτη΄ρια της Κοπεγχα΄γης. Θα πρε΄πει να εξακολουθη΄σει να στρε΄φει την προσοχη΄ της στην αποτελεσµατικο΄τερη καταπολε΄µηση της διαφθορα΄ς και στη βελτι΄ωση της κατα΄στασης των Ρο΄µα. Μπορει΄ να θεωρηθει΄ ο΄τι στην Ουγγαρι΄α η οικονοµι΄α της αγορα΄ς λειτουργει΄ οµαλα΄. Αναµε΄νεται ο΄τι θα ει΄ναι σε θε΄ση να αντιµετωπι΄σει µεσοπρο΄θεσµα, τις ανταγωνιστικε΄ς πιε΄σεις και τις δυνα΄µεις της αγορα΄ς υπο΄ τον ο΄ρο ο΄τι θα επιτευχθει΄ η ενσωµα΄τωση του εµπορικου΄ κυκλω΄µατος στο κοινοτικο΄ και ο΄τι θα αχθει΄ εις πε΄ρας η αναδια΄ρθρωση των επιχειρη΄σεων που η΄δη ε΄χει αρχι΄σει. Ο ρυθµο΄ς µεταφορα΄ς της κοινοτικη΄ς στην


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 1119/99 von Bárbara DÜHRKOP DÜHRKOP Programm der Europäischen Kommission gegen Doping

text: 21. 12. 1999 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften C 370/167 (1999/C 370/236) SCHRIFTLICHE ANFRAGE P-1111/99 von Paul Rübig (PPE) an die Kommission (15. April 1999) Betrifft: Wettbewerbssituation im Gemeinsamen Markt für Surfbretter Ziel der EU-Wettbewerbsregeln ist die Sicherstellung eines wettbewerbsfähigen europäischen Binnen- marktes und die Abwehr negativer Folgen einer beherrschenden Stellung auf dem Gemeinsamen Markt durch ein oder mehrere Unternehmen. Ein große Anzahl von Produzenten sichert den freien Wettbewerb und sorgt so für den freien Zugang zum Markt und sichert damit grundsätzlich auch mehr Arbeitsplätze als Monopol- bzw. Oligopolstrukturen. Deutschen Informationen zufolge zeichnet sich der Sektor der Erzeuger von Surfbrettern nach der Übernahme einzelner Anbieter durch eine zunehmende Marktkonzentration aus. Wie beurteilt die Kommission den Markt für Surfbretter, und von welchen Marktanteilen für die einzelnen Anbieter (eventuell ohne Nennung der Namen und dafür in bezug auf das Herkunftsland) geht sie aus? Welche Übernahmevorhaben wurden im Laufe der letzten sechs Monate bei der Wettbewerbsbehörde angemeldet? Ergibt sich daraus für die Kommission ein Handlungsbedarf, und welche Schritte werden gegebenenfalls bereits gesetzt und/oder geplant? Antwort von Herrn Van Miert im Namen der Kommission (6. Mai 1999) Gemäß der Verordnung (EWG) 4064/89 des Rates vom 21. Dezember 1989 über die Kontrolle von Unternehmenszusammenschlüssen (1) sind nur große Zusammenschlüsse, Übernahmen und Gemeinschafts- unternehmen von gemeinschaftsweiter Bedeutung der Kommission zu melden. Ein Zusammenschluß ist von gemeinschaftsweiter Bedeutung, wenn der Umsatz der beteiligten Unternehmen bestimmte Schwellen- werte überschreitet. In der Regel muß der weltweite Gesamtumsatz sämtlicher beteiligter Unternehmen 5 Mrd. € und der gemeinschaftsweite Umsatz von wenigstens zwei der beteiligten Unternehmen 250 Millionen € übersteigen. Unterhalb dieser Schwellenwerte fallen Zusammenschlußvorhaben in die Zuständigkeit der Wettbewerbsbehörden der Mitgliedstaaten wie zum Beispiel des Bundeskartellamtes. Dies gilt für die große Mehrzahl dieser Vorhaben. In ihrer bisherigen Praxis konnte die Kommission keine eingehenden Angaben zum Surfboard-Markt sammeln. Auch ist ihr eine Übernahme in diesem Sektor in den vergangenen sechs Monaten nicht gemeldet worden, und sie hat keine Kenntnis, daß ein Zusammenschluß, der gemäß der genannten Verordnung hätte angemeldet werden müssen, erfolgt ist. Deshalb ist kein Fusionskontrollverfahren betreffend den Surfboard-Sektor eingeleitet worden. Es mag zutreffen, daß nationale Wettbewerbsbehörden mit einschlägigen Fällen befaßt waren und zweckdienliche Informationen erteilen könnten. (1) ABl. L 395 vom 30. 12. 1989. (1999/C 370/237) SCHRIFTLICHE ANFRAGE P-1119/99 von Bárbara Dührkop Dührkop (PSE) an die Kommission Betrifft: Programm der Europäischen Kommission gegen Doping (20. April 1999) In den letzten Jahren hat die Anwendung des Doping im Sport in aufsehenerregender Weise zugenommen. Die Professionalisierung, die übermäßige Kommerzialisierung und die großen Geldbeträge, die der Profi- sport bewegt, haben viele Sportler zu Maschinen gemacht, denen unmögliche Resultate abverlangt werden. Dazu greift man häufig zu Drogen und verbotenen Substanzen, die die Gesundheit der Sportler beein- trächtigen