title: Neuvoston direktiivi 1999/30/EY, annettu 22 päivänä huhtikuuta 1999, ilmassa olevien rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksien raja-arvoista

eurovoc_concepts:
air quality
anhydride
dangerous substance
lead
oxide
pollution control

text: 29. 6. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 163/41 NEUVOSTON DIREKTIIVI 1999/30/EY, annettu 22 päivänä huhtikuuta 1999, ilmassa olevien rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksien raja-arvoista EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopi- muksen ja erityisesti sen 130 s artiklan 1 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen (1), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2), noudattaa määrättyä menettelyä (3), perustamissopimuksen 189 c artiklassa sekä katsoo, että (1) (2) (3) (4) perustamissopimuksen 130 r artiklassa esitettyjen periaatteiden perusteella Euroopan yhteisön ympä- ristöön ja kestävään kehitykseen liittyvää poli- tiikkaa ja toimintaa koskevassa ohjelmassa (viides ympäristöä koskeva toimintaohjelma) (4) suunnitel- laan tiettyjä muutoksia ilman epäpuhtauksia koske- vaan lainsäädäntöön; mainitussa ohjelmassa suosite- taan ilman laatua koskevien pitkän aikavälin tavoit- teiden asettamista, terveyden suojelua koskevat perustamissopimuksen 129 artiklassa määrätään, vaatimukset että kuuluvat osana yhteisön muuhun politiikkaan; perustamissopimuksen 3 artiklan o kohdassa määrätään, että yhteisön toimintaan sisältyy myötä- vaikuttaminen terveyden suojelun korkean tason saavuttamiseen, ilmanlaadun arvioinnista ja hallinnasta 27 päivänä syyskuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/ 62/EY (5) 4 artiklan 5 kohdan nojalla neuvosto antaa kyseisen artiklan 1 kohdassa tarkoitetun lain- säädännön sekä 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut sään- nökset, tässä direktiivissä vahvistetut raja-arvot ovat vähim- t mäisvaatimuksia; perustamissopimuksen 130 artiklan mukaisesti pitää voimassa tai toteuttaa tiukempia suojatoimenpiteitä; jäsenvaltiot voivat (1) EYVL C 9, 14. 1. 1998, s. 6. (2) EYVL C 214, 10. 7. 1998, s. 1. (3) Euroopan parlamentin 13. 5. 1998 antama lausunto (EYVL C 167, 1. 6. 1998, s. 103); neuvoston 24 päivänä syyskuuta 1998 vahvistama yhteinen kanta (EYVL C 360, 23. 11. 1998, s. 99) ja Euroopan parlamentin 13 päivänä tammikuuta 1999 tekemä päätös (EYVL C 104, 14. 4. 1999, s. 44). (4) EYVL C 138, 17. 5. 1993, s. 5. (5) EYVL L 296, 21. 11. 1996, s. 55. (5) (6) (7) (8) (9) raja-arvoja tiukempia erityisesti voidaan säätää erityisen herkkien väestöryhmien kuten lasten ja sairaalapotilaiden terveyden suojelemiseksi; jäsen- valtiot voivat säätää, että raja-arvot on saavutettava tässä direktiivissä aikai- semmin, säädettyä päivämäärää ekosysteemejä olisi suojeltava rikkidioksidin haital- lisilta vaikutuksilta; kasvillisuutta olisi suojeltava typen oksidien haitallisilta vaikutuksilta, erityyppisillä hiukkasilla voi olla erilaisia vahingol- lisia vaikutuksia ihmisen terveydelle; on olemassa näyttöä siitä, että ihmisen toiminnasta johtuvasta hiukkasille altistumisesta aiheutuu ihmisen tervey- delle suurempia vaaroja kuin ilmassa luonnostaan esiintyville hiukkasille altistumisesta, joiden raja-arvot ilmassa ylittävät direktiivissä 96/62/EY edellytetään, että alueille, joilla pitoisuudet ja sovellettavat väliaikaiset ylitysmarginaalit, laaditaan toimintasuunnitelmia, voidaan varmistaa raja-arvojen noudattaminen asetettuihin määräaikoihin mennessä; siltä osin kuin nämä toimintasuunnitelmat ja pitoisuuksien alentamista koskevat muut strategiat liittyvät hiukkasiin, tavoit- teena olisi oltava pienten hiukkasten pitoisuuksien osuuden vähentäminen hiukkasten kokonaispitoi- suuksista, avulla direktiivissä 96/62/EY säädetään, että raja-arvojen ja varoituskynnysten lukuarvojen on perustuttava tämän alan kansainvälisten tieteellisten ryhmien töiden tuloksiin; komission on otettava huomioon ja viimeisimmät ympäristönsuojelualan tutkimuksista sekä mittaus- menetelmissä tapahtunut viimeisin kehitys tutkit- taessa tekijöitä, ja varoituskyn- joihin raja-arvot nykset perustuvat, alan epidemiologisista tiedot helpottaakseen tämän direktiivin tarkistusta vuonna tuettava 2003 komission ja jäsenvaltioiden olisi tutkimuksia tässä mainittujen ilman epäpuhtauk- sien, erityisesti typpidioksidin ja rikkidioksidin, typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn vaikutuksista, L 163/42 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 29. 6. 1999 (10) (11) täsmälliset mittausmenetelmät ja standardoidut ovat yhteiset mittausasemien sijaintikriteerit tärkeitä tekijöitä ilmanlaadun arvioinnissa, jotta koko yhteisön alueelta saataisiin vertailukelpoisia tietoja, direktiivin 96/62/EY 12 artiklan 1 kohdan mukai- sesti tieteen ja tekniikan kehitykseen mukauttami- seksi tarvittavat muutokset voivat liittyä ainoastaan typpidioksidin ja typen oksidien, rikkidioksidin, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksien arvioimisen perusteisiin ja menetelmiin tai yksityiskohtaisiin järjestelyihin tietojen toimittamiseksi komissiolle, eivätkä ne saa suoraan tai välillisesti vaikuttaa raja- arvojen tai varoituskynnysten muuttamiseen, ja (12) ilmassa olevia rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksia koskevan ajankohtaisen tiedon olisi oltava helposti väestön saatavilla, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Tavoitteet Tämän direktiivin tavoitteena on:  vahvistaa raja-arvot ja tarvittaessa myös varoituskyn- nykset ilmassa oleville rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksille, jotta vältetään ja ehkäistään ihmisen terveydelle ja ympäristölle haitalliset vaikutukset tai vähennetään niitä;  arvioida ilmassa olevia rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksia yhteisin menetelmin ja arviointiperustein;  saada riittävästi tietoa ilmassa olevien rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksista sekä varmistaa, että tiedot ovat kaikkien saatavilla;  ylläpitää ilmanlaatu, silloin kun se on hyvä, ja muissa tapauksissa parantaa sitä rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksien osalta. 2 artikla Määritelmät Tässä direktiivissä tarkoitetaan: 1) ”ilmalla” ulkoilmaa alailmakehässä lukuun ottamatta työpaikkoja; 2) ”epäpuhtaudella” ihmisen suoraan tai välillisesti ilmaan päästämiä aineita, joista voi olla haitallisia seurauksia ihmisen terveydelle ja/tai koko ympäris- tölle; 3) ”tasolla” epäpuhtauden pitoisuutta ilmassa tai sen laskeumaa tiettynä aikana; 4) ”arvioinnilla” menetelmää, jolla mitataan, lasketaan, ennustetaan tai arvioidaan epäpuhtauden taso ilmassa; 5) ”raja-arvolla” tasoa, joka on vahvistettu tieteellisin perustein ihmisen terveydelle ja/tai koko ympäristölle haitallisten seurausten välttämiseksi, ehkäisemiseksi tai vähentämiseksi, joka on saavutettava määräajassa ja jota ei saa ylittää sen jälkeen kun se on saavutettu; 6) ”varoituskynnyksellä” sellaista tasoa, jonka ylittyessä lyhytaikainen ihmisten terveyttä ja jäsenvaltioiden on ryhdyttävä välittömästi direktiivin 96/62/EY mukaisiin toimiin; altistuminen vaarantaa 7) ”ylitysmarginaalilla” sitä prosenttimäärää raja-arvosta, jonka verran tämä arvo saa ylittyä direktiivissä 96/ 62/EY vahvistetuin edellytyksin; 8) ”alueella” alueesta; jäsenvaltioiden rajaamaa osaa niiden 9) ”taajamalla” jolla on 250 000:ta aluetta, asukasta jos väestökeskittymä suurempi väestökeskittymä tai, on enintään 250 000 asukasta, sellaista aluetta, jonka asukastiheys neliökilometriä kohden edellyttää jäsen- valtioiden mielestä ilmanlaadun arviointia ja hallintaa; 10) ”typen oksideilla” typpidioksidin ppb:na yhteenlaskettua määrää ilmaistuna mikro- grammoina typpidioksidia kuutiometriä kohden; typpioksidin ja jotka läpäisevät koko- 11) ”PM10-hiukkasilla” hiukkasia, erottelevan erottimen, jonka leikkausraja aerodynaa- miselta halkaisijaltaan 10 µm:n kokoisille hiukkasille on 50 %; jotka läpäisevät koko- 12) ”PM2,5-hiukkasilla” hiukkasia, erottelevan erottimen, jonka leikkausraja aerodynaa- miselta halkaisijaltaan 2,5 µm:n kokoisille hiukkasille on 50 %; 13) ”ylemmällä arviointikynnyksellä” liitteessä V määri- teltyä tasoa, jota alhaisemmalla tasolla voidaan käyttää sekä mittauksia että mallintamistekniikoita ilman- laadun arvioimiseksi direktiivin 96/62/EY 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti; 14) ”alemmalla arviointikynnyksellä” liitteessä V tarkoi- tettua tasoa, jota alhaisemmalla tasolla voidaan käyttää ainoastaan joko mallintamista tai objektiivista arvi- ointia ilmanlaadun arvioimiseksi direktiivin 96/62/ EY 6 artiklan 4 kohdan mukaisesti; 29. 6. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 163/43 15) ”luonnonilmiöllä” geotermaalista tulivuorenpurkauksia, maanjäris- tyksiä, toimintaa, maastopaloja, voimakkaita tuulia tai kuivilta alueilta peräisin olevien luontoperäisten hiukkasten leijumaa tai kulkeutu- mista ilmakehässä; 16) ”jatkuvilla mittauksilla” direktiivin 96/62/EY 6 artiklan 5 kohdan mukaisia mittauksia. 3 artikla Rikkidioksidi 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpi- teet, jotta 7 artiklan mukaisesti arvioidut ilman rikkidiok- sidipitoisuudet eivät ylitä liitteessä I olevassa I jaksossa vahvistettuja raja-arvoja siinä määrätyistä määräajoista alkaen. Liitteessä I olevan I jakson mukaisia ylitysmarginaaleja sovelletaan direktiivin 96/62/EY 8 artiklan mukaisesti. Ilman 2. vahvistetaan liitteessä I olevassa II jaksossa. rikkidioksidipitoisuuksien varoituskynnys Avustaakseen komissiota 10 artiklassa tarkoitetun 3. kertomuksen valmistelussa jäsenvaltioiden on silloin kun se on mahdollista 31 päivään joulukuuta 2003 asti kirjat- tava tietoja rikkidioksidipitoisuuksista 10 minuutin keski- arvoina tietyiltä jäsenvaltion nimeämiltä mittausasemilta, joiden se katsoo edustavan lähellä lähteitä sijaitsevien asuttujen alueiden ilmanlaatua ja joilla mitataan tuntipi- toisuuksia. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle, samalla kun ne toimittavat tuntipitoisuuksista, direktiivin 96/62/EY 11 artiklan 1 kohdan mukaisesti, nimettyjen mittausasemien osalta 500 µg/m3 ylittäneiden 10 minuutin pitoisuuksien lukumäärä, niiden päivien lukumäärä vuodessa, jolloin tämä on tapahtunut, niiden päivien lukumäärä, joina rikkidioksidin tuntipitoisuudet ylittivät samanaikaisesti 350 µg/m3, sekä korkein mitattu 10 minuutin pitoisuus. tiedot 4. Jäsenvaltiot voivat nimetä alueita tai taajamia, joissa liitteessä I olevassa I jaksossa mainitut ilman rikkidiok- sidin raja-arvot ylittyvät luonnosta peräisin olevien ilman rikkidioksidipitoisuuksien vuoksi. Jäsenvaltioiden on lähetettävä komissiolle luettelo kyseisistä alueista ja taaja- mista ja niiden rikkidioksidipitoisuuksista ja lähteistä. Toimittaessaan komissiolle direktiivin 96/62/EY 11 artiklan 1 kohdan mukaiset jäsenvaltioiden on esitettävä tarpeelliset perustelut sen osoittamiseksi, että ylitykset ovat peräisin luonnosta. tiedot, Tällaisilla alueilla ja tällaisissa taajamissa jäsenvaltioiden on toteutettava direktiivin 96/62/EY 8 artiklan 3 kohdan mukaisia toimintasuunnitelmia ainoastaan silloin, kun liitteessä I olevassa I jaksossa mainitut raja-arvot ylittyvät ihmisen toiminnasta johtuvien päästöjen vuoksi. 4 artikla Typpidioksidi ja typen oksidit Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpi- 1. teet varmistaakseen, että ilman typpidioksidipitoisuudet ja tarvittaessa typen oksidien pitoisuudet eivät 7 artiklan mukaisesti arvioituina ylitä liitteessä II olevassa I jaksossa vahvistettuja raja-arvoja siinä määrätyistä määräajoista alkaen. Liitteessä II olevan I jakson mukaisia ylitysmarginaaleja sovelletaan direktiivin 96/62/EY 8 artiklan mukaisesti. Ilman 2. vahvistetaan liitteessä II olevassa II jaksossa. typpidioksidipitoisuuden varoituskynnys 5 artikla Hiukkaset Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpi- 1. teet varmistaakseen, että ilman PM 10 hiukkaspitoisuudet 7 artiklan mukaisesti arvioituina eivät ylitä liitteessä III olevassa I jaksossa vahvistettuja raja-arvoja liitteessä määrä- tyistä määräajoista alkaen. Liitteessä III olevassa I jakson mukaisia ylitysmarginaaleja sovelletaan direktiivin 96/62/EY 8 artiklan mukaisesti. 2,5 -pitoisuuksista. Jäsenvaltion -pitoisuuksien mittausasemien 2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että peruste- taan mittausasemia, joiden tehtävänä on toimittaa tietoja PM päätettävä PM ja sijainnista siten, että ne ovat edustavia kyseisen jäsenval- tion PM2,5-pitoisuuksien kannalta. Näytteenottopaikat on -hiukkasten mahdollisuuksien mukaan sijoitettava PM10 näytteenottopaikkojen yhteyteen. on lukumäärästä 2,5 2,5 Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle vuosittain ja edellisen viimeistään yhdeksän kuukauden kuluttua vuoden päättymisestä kyseisen vuoden aikana tehtyjen PM -mittausten 24 tunnin arvoista laskettu keskiarvo, mediaani, 98-persentiili sekä korkein pitoisuus. Pitoisuuk- sien 98-persentiili lasketaan ilman epäpuhtauksia mittaa- vien jäsenvaltioiden mittausasemaverkostojen ja yksit- täisten mittausasemien tietojenvaihtojärjestelmän käyt- töönottamisesta 27 päivänä tammikuuta 1997 tehdyn neuvoston päätöksen 97/101/EY liitteessä I olevassa 4 jaksossa vahvistetun menettelyn mukaisesti (1). laadi- 3. Direktiivin 96/62/EY 8 artiklan mukaisesti tuilla PM 10-hiukkasiin liittyvillä toimintasuunnitelmilla ja PM10-pitoisuuksien alentamista koskevilla yleisillä ohjel- milla on pyrittävä alentamaan myös PM2,5-hiukkasten pitoisuuksia. (1) EYVL L 35, 5. 2. 1997, s. 14. L 163/44 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 29. 6. 1999 Jos PM 4. 10:lle asetetut liitteessä III olevan I jakson mukaiset raja-arvot ylittyvät ilmassa olevien, luonnonil- miöistä aiheutuvien PM10-pitoisuuksien vuoksi aiheuttaen luonnosta peräisin olevan normaalin taustatason pitoi- suudet huomattavasti ylittäviä pitoisuuksia, jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä komissiolle direktiivin 96/62/EY 11 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja esitettävä tarpeelliset perustelut, jotka osoittavat ylityksen johtuvan luonnonil- miöistä. Tällaisissa tapauksissa jäsenvaltioiden on toteutet- tava direktiivin 96/62/EY 8 artiklan 3 kohdan mukaiset toimintasuunnitelmat vain silloin, kun liitteessä III olevassa I jaksossa mainitut raja-arvot ylittyvät muista kuin luonnonilmiöistä johtuvista syistä. I 10 tai III olevan liitteessä raja-arvot ylittyvät -pitoisuudelle asetetut Jäsenvaltiot voivat nimetä ne alueet taajamat, 5. jakson mukaiset joissa PM ilmassa olevan teiden talvihiekoituksesta aiheutuvan hiukkaslei- juman vuoksi. Jäsenvaltioiden on lähetettävä komissiolle luettelo kyseisistä alueista ja taajamista sekä niiden -pitoisuuksista ja -lähteistä. Toimittaessaan komis- PM siolle direktiivin 96/92/EY 11 artiklan 1 kohdan mukaiset tiedot jäsenvaltioiden on esitettävä tarpeelliset perustelut, jotka osoittavat ylitysten johtuvan kyseisestä leijumasta ja että pitoisuuksien pienentämiseksi on toteutettu asianmu- kaiset toimenpiteet. 10 Tällaisilla alueilla ja tällaisissa taajamissa jäsenvaltioiden on toteutettava direktiivin 96/62/EY 8 artiklan 3 kohdan mukaisia toimintasuunnitelmia ainoastaan silloin, kun liitteessä III olevan I jakson mukaiset raja-arvot ylittyvät johtuvien muiden PM kuin -pitoisuuksien vuoksi. talvihiekoituksesta 10 6 artikla Lyijy Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että 7 artiklan mukaisesti arvioidut ilman lyijypitoisuudet eivät ylitä liitteessä IV olevassa I jaksossa vahvistettuja raja-arvoja siinä määrätyistä määräajoista alkaen. Kunkin alueen ja taajaman luokittelu kyseisen 6 artiklan soveltamiseksi olisi tarkistettava vähintään viiden vuoden välein liitteessä V olevassa II jaksossa esitettyä menettelyä noudattaen. Luokittelua on tarkistettava aikaisemmin, jos ilmassa olevien rikkidioksidin, typpidioksidin, tai tilan- teesta riippuen typen oksidien, typpioksidin ja hiukkasten tai lyijyn pitoisuuksien kannalta merkitsevässä toimin- nassa on tapahtunut huomattava muutos. 2. Liitteessä VI vahvistetaan perusteet rikkidioksidi-, typpidioksidi- ja typen oksidien-, hiukkas- ja lyijymit- tausten näytteenottopaikkojen sijainnin määrittämiselle. Liitteessä VII vahvistetaan kunkin epäpuhtauden osalta jatkuvia pitoisuusmittauksia suorittavien näytteenottopaik- ja niitä on perustettava kojen vähimmäislukumäärä, kaikille alueille tai kaikkiin taajamiin, joilta mittauksia edellytetään, jos jatkuvat mittaukset ovat alueella tai taaja- massa ainoa pitoisuuksia koskevan tiedon lähde. tietoja joissa kiinteiltä 3. Niillä alueilla ja niissä taajamissa, mittausasemilta täydennetään muista saatavia lähteistä, kuten päästöjen kartoituksesta, suuntaa-antavista ilmanlaadun mallintamisesta mittausmenetelmistä saatavilla tiedoilla, kiinteitä mittausasemia on perustettava tarpeeksi ja muiden menetelmien alueellisen erotuskyvyn on oltava riittävä, jotta ilman epäpuhtauksien pitoisuudet voidaan määrittää liitteessä VI olevan I jakson ja liitteessä VIII olevan I jakson mukaisesti. ja 4. Mallintamista tai objektiivista arviointia voidaan käyttää alueilla tai taajamissa, joilla mittauksia ei vaadita. Rikkidioksidin, 5. typpidioksidin ja typen oksidien analysoinnissa sekä lyijyn näytteenotossa ja analysoinnissa käytettävät vertailumenetelmät vahvistetaan liitteessä IX olevissa jaksoissa I–III. 10 PM -hiukkasten näytteenotossa ja mittauksessa käytettävä vertailumenetelmä vahvistetaan liitteessä IX olevassa IV jaksossa. PM 2,5-hiukkasten näytteenotossa ja mittauksessa käytettävä väliaikainen referenssimenetelmä on liitteessä IX olevassa V jakson mukainen. Liitteessä IV olevan I jakson mukaisia ylitysmarginaaleja sovelletaan direktiivin 96/62/EY 8 artiklan mukaisesti. Liitteessä IX olevassa VI jaksossa vahvistetaan ilman- laadun mallintamisessa käytettävät vertailumenetelmät. 7 artikla Pitoisuuksien arviointi 6. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle direk- tiivin 96/62/EY 11 artiklan 1 kohdan d alakohdan ilmanlaadun alustavassa arvioinnissa käytetyt mukaiset menetelmät viimeistään 18 kuukauden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta. 1. Direktiivin 96/62/EY 6 artiklan mukaiset rikkidiok- sidia, typpidioksidia ja typen oksideja, hiukkasia ja lyijyä koskevat ylemmät ja alemmat arviointikynnykset vahvis- tetaan liitteessä V olevassa I jaksossa. 7. Muutoksista, jotka ovat tarpeen tämän artiklan sekä liitteiden V–IX säännösten mukauttamiseksi tieteen ja tekniikan kehitykseen, päätetään direktiivin 96/62/EY 12 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 29. 6. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 163/45 8 artikla Väestölle tiedottaminen 1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että ilmassa olevia rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksia koskevat ajankohtaiset tiedot toimitetaan säännöllisesti väestön sekä asianmu- kaisten järjestöjen kuten ympäristöjärjestöjen, kuluttajajär- jestöjen ja herkkiä väestöryhmiä edustavien järjestöjen sekä muiden asianmukaisten terveydenhuollon elinten saataville esimerkiksi lehdistön, ilmoitustaulujen tai tietoverkkojen välityksellä. radion ja television, Tiedot rikkidioksidin, typpidioksidin ja hiukkasten pitoi- suuksista on saatettava ajan tasalle vähintään päivittäin, ja rikkidioksidin ja typpidioksidin tuntipitoisuuksien osalta mahdollisuuksien mukaan tunneittain. Lyijypitoisuuksien osalta tiedot on saatettava ajan tasalle neljännesvuosittain. Tiedoissa on mainittava vähintään kaikki liitteessä I–IV mainittujen keskiarvon laskentajaksojen aikana tapahtu- neet raja-arvopitoisuuksien ja varoituskynnysten ylitykset. Niissä on oltava myös lyhyt arviointi raja-arvoista ja varoi- tuskynnyksistä sekä asianmukaista tietoa terveysvaikutuk- sista. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että direktiivin 96/ 2. 62/EY 8 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut yleisön saataville asetetut suunnitelmat tai ohjelmat, mukaan lukien tämän direktiivin 3 artiklan 4 kohdassa sekä 5 artiklan 4 ja 5 kohdassa tarkoitetut suunnitelmat tai ohjelmat, ovat myös edellä 1 kohdassa mainittujen asianmukaisten järjestöjen saatavilla. 3. Kun liitteessä I tai liitteessä II tarkoitettu varoitus- kynnys ylittyy, direktiivin 96/62/EY 10 artiklan mukai- sesti väestölle annettaviin tietoihin on sisällyttävä vähin- tään asianomaisessa liitteessä olevassa III jaksossa luetellut tiedot. 4. Väestölle ja järjestöille 1 ja 3 kohtien mukaisesti annettavien tietojen on oltava selkeitä, ymmärrettäviä ja helposti saatavilla. 9 artikla Kumoamiset ja siirtymäjärjestelyt 779/ETY (1) paitsi 1 artikla, 2 artiklan 1 kohta, 3 artiklan 1 kohta, 9, 15 ja 16 artikla sekä liitteet I, III b ja IV, jotka kumotaan 1 päivästä tammikuuta 2005. 2. Kumotaan 19 päivästä heinäkuuta 2001 ilmassa olevan lyijyn raja-arvosta 3 päivänä joulukuuta 1982 annettu neuvoston direktiivi 82/884/ETY (2) paitsi 1 ja 2 artikla, 3 artiklan 1 kohta, 7, 12 ja 13 artikla, jotka kumo- taan 1 päivästä tammikuuta 2005. 3. Kumotaan 19 päivästä heinäkuuta 2001 ilmanlaatu- standardeista typpidioksidille 7 päivänä maaliskuuta 1985 annettu neuvoston direktiivi 85/203/ETY (3) paitsi 1 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta, 1 artiklan 2 kohta, 2 artiklan ensimmäinen alakohta, 3 artiklan 1 kohta, 5, 9, 15 ja 16 artikla sekä liite I, jotka kumotaan 1 päivästä tammikuuta 2010. 2001 Jäsenvaltioilla on oltava käytössä 19 päivästä heinä- 4. kuuta alkaen tämän direktiivin vaatimusten mukaiset mittausasemat ja muut ilmanlaadun arviointi- menetelmät arvioidakseen ilman rikkidioksidin, typpi- dioksidin ja lyijyn pitoisuuksia sekä saadakseen tiedot, joilla voidaan osoittaa, että pitoisuudet ovat direktiivillä 80/779/ETY, direktiivillä 82/884/ETY ja direktiivillä 85/ 203/ETY säädettyjen raja-arvojen mukaisia, kunnes mainittujen direktiivien mukaiset raja-arvot kumotaan. 19 päivästä heinäkuuta 2001 alkaen jäsenvaltioilla 5. voi olla tässä direktiivissä PM10:lle säädettyjen vaatimusten mukaiset mittausasemat ja muut ilmanlaadun arviointi- menetelmät arvioidakseen leijumien pitoisuuksia osoit- taakseen, että leijumien pitoisuudet ovat direktiivin 80/ 779/ETY liitteessä IV säädettyjen kokonaisleijumaraja- arvojen mukaiset; vaatimustenmukaisuuden osoittamiseksi kerättyihin tietoihin on kuitenkin sovellettava kerrointa 1, 2. 6. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle vuosit- tain kaikki direktiiveissä 80/779/ETY, 82/884/ETY ja 85/ 203/ETY vahvistettujen raja-arvojen ylitykset, mitatut pitoisuudet, havaittujen ylitysten syyt sekä toteutetut toimenpiteet raja-arvojen ylittymisen toistumisen välttä- miseksi yhdeksän kuukauden kuluessa kunkin vuoden päättymisestä direktiivin 96/62/EY 11 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti, kunnes kyseiset raja-arvot on kumottu. 7. Jäsenvaltio voi edelleen soveltaa direktiivin 80/ 779/ETY liitteessä II ja direktiivin 85/203/ETY liitteessä II olevia ohjearvoja ekosysteemin suojelemiseksi alueilla, joilla se katsoo tämän olevan tarpeellista odotettavissa olevan rikkidioksidista, leijumasta johtuvan ilman pilaantumisen lisääntymisen rajoittami- seksi tai ehkäisemiseksi. typen oksideista tai 1. Kumotaan 19 päivästä heinäkuuta 2001 ilmanlaadun raja- ja ohjearvoista rikkidioksidille ja leijumalle 15 päivänä heinäkuuta 1980 annettu neuvoston direktiivi 80/ (1) EYVL L 229, 30. 8. 1980, s. 30. (2) EYVL L 378, 31. 12. 1982, s. 15. (3) EYVL L 87, 27. 3. 1985, s. 1. L 163/46 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 29. 6. 1999 10 artikla Kertomus ja tarkistamismenettely säännösten rikkomuksiin. Säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja vakuuttavia. Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2003 kertomuksen, joka perustuu tämän direktiivin soveltamisesta saatuun kokemukseen ja erityisesti uusimpaan tieteelliseen tutki- mukseen rikkidioksidille, typpidioksidille ja typen oksi- deille, hiukkasten eri osasille ja lyijylle altistumisesta aiheutuvista vaikutuksista ihmisten terveyteen ja ekosys- teemiin sekä teknologian kehittymiseen mukaan lukien ilmassa olevien hiukkaspitoisuuksien ja hiukkas- ja lyijy- laskeumien mittausmenetelmät ja muissa arvioinnissa käytettävissä menetelmissä tapahtunut edistys. Ihmisten terveyden ja ympäristön suojelun korkean tason säilyttämiseksi ja ottaen huomioon tämän direktiivin soveltamisesta jäsenvaltioissa saadut kokemukset, mukaan lukien erityisesti ne liitteen VI mukaiset ehdot, joiden mukaisesti mittaukset on tehty, kertomukseen liitetään tarvittaessa ehdotukset tämän direktiivin muuttamiseksi. Komissio tutkii erityisesti PM10:n toisen vaiheen raja- arvoja tehdäkseen ne pakollisiksi, ja se tarkastelee toisen vaiheen ja tarvittaessa myös ensimmäisen vaiheen raja- arvojen vahvistamista tai muuttamista. Lisäksi komissio kiinnittää tarpeen mukaan erityistä huomiota PM2,5:n tai muiden hiukkaskokojen raja-arvojen vahvistamiseen. typpidioksidin vuosiraja-arvoa Samoin komissio tutkii ja tekee ehdotuksen ihmisten terveyden suojelemiseksi kyseisen arvon vahvistamisesta tai muuttamisesta. Se tutkii myös typpidioksidin tuntiraja-arvoa Maailman terveysjär- jestön suuntaviivojen pohjalta sekä arvioi, onko raja-arvo vahvistettava vai onko sitä muutettava. tai PM Komissio kiinnittää erityistä huomiota siihen, että tarvit- -pitoisuuksille taikka hiukkasaineksen taessa PM10 erityisten osien pitoisuuksille asetetaan varoituskynnykset, jotka ovat yhdenmukaiset tässä direktiivissä mainittujen muiden epäpuhtauksien varoituskynnysten kanssa. 2,5 12 artikla Täytäntöönpano Jäsenvaltioiden on saatettava 1. tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 19 päivänä heinäkuuta 2001. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin, tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädet- tävä siitä, miten viittaukset tehdään. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tässä antamansa 2. direktiivissä keskeiset kansalliset säädökset. kysymyksistä tarkoitetuista 13 artikla Voimaantulo Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhtei- söjen virallisessa lehdessä. 14 artikla Direktiivin osoittaminen Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Luxemburgissa 22 päivänä huhtikuuta 1999. 11 artikla Seuraamukset Jäsenvaltioiden on säädettävä seuraamuksista, joita sovel- letaan tämän direktiivin nojalla säädettyjen kansallisten Neuvoston puolesta W. MÜLLER Puheenjohtaja 29. 6. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 163/47 LIITE I RIKKIDIOKSIDIN RAJA-ARVOT JA VAROITUSKYNNYKSET I. Rikkidioksidin raja-arvot Raja-arvot ilmoitetaan yksikköinä µg/m3. Tilavuuden on oltava standardoitu 293° K:n lämpötilassa ja 101,3 kPa:n paineessa. Ajankohta, johon mennessä raja-arvo on saavutettava tammikuuta 1. 2005 Keskiarvon laskenta-aika Raja-arvo Ylitysmarginaali 1 tunti 1. Tuntiraja-arvo ihmisten terveyden suoje- lemiseksi 350 µg/m3, saa ylittyä enintään 24 kertaa kalen- terivuoden aikana 150 µg/m3 (43 %) tämän direktiivin voimaan, tullessa alenee 1 päivänä tammikuuta 2001 ja sen jälkeen 12 kuukauden välein samansuuruisella vuosittaisella osuu- della kunnes on 0 % 1 päivään tammikuuta 2005 mennessä 2. Vuorokausiraja- 24 tuntia arvo ihmisten terveyden suoje- lemiseksi 3. Raja-arvo eko- systeemien suoje- lemiseksi kalenterivuosi ja talvi (1. 10. –31. 3. ) ei ole 125 µg/m3, saa ylittyä enintään 3 kertaa kalente- rivuoden aikana 20 µg/m3 ei ole tammikuuta 1. 2005 heinäkuuta 19. 2001 II. Rikkidioksidin varoituskynnys Varoituskynnys on 500 µg/m3 mitattuna kolmen peräkkäisen tunnin aikana paikoista, jotka edustavat ilman laatua vähintään 100 neliökilometrin alueella tai kokonaisella alueella taikka taajamassa eli kulloinkin pienimmällä alueella. III. Rikkidioksidin varoituskynnyksen ylittyessä väestölle annettavat vähimmäistiedot Väestölle annettaviin tietoihin on sisällyttävä vähintään:  ylittymispäivä, -aika ja -paikka sekä syyt, mikäli ne ovat tiedossa,  ennusteet:  muutokset pitoisuuksissa (paraneminen, vakiintuminen tai huononeminen), ennakoidun muutoksen syy, jota ylittyminen koskee  maantieteellinen alue, jota ylittyminen koskee  kesto,  väestöryhmät, jotka voivat olla herkkiä ylityksille,  kyseisiä herkkiä väestöryhmiä koskevat varotoimenpiteet. L 163/48 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 29. 6. 1999 LIITE II TYPPIDIOKSIDIN (NO2 ) RAJA-ARVOT SEKÄ TYPPIDIOKSIDIN ) JA TYPEN OKSIDIEN (NO x VAROITUSKYNNYS I. Typpidioksidin ja typen oksidien raja-arvot Raja-arvot ilmaistaan yksikköinä µg/m3. Tilavuuden on oltava standardoitu 293° K:n lämpötilassa ja 101,3 kPa:n paineessa. Keskiarvon laskenta-aika Raja-arvo Ylitysmarginaali 1. Tuntiraja-arvo ihmisten terveyden suojele- miseksi 1 tunti 200 µg/m3 No , 2 saa ylittyä enin- tään 18 kertaa kalenterivuoden aikana 2. Vuosiraja-arvo ihmisten terveyden suojele- miseksi kalenterivuosi 40 µg/m3 No 2 alenee 50 % tämän direk- tullessa tiivin 1 voimaan, päivänä tammikuuta 2001 ja sen jälkeen 12 kuukauden välein samansuuruisella vuosittaisella della, 0 % 1 tammikuuta mennessä osuu- on päivään 2010 kunnes alenee 50 % tämän direk- tullessa tiivin voimaan, 1 päivänä tammikuuta 2001 ja sen jälkeen 12 kuukauden välein samansuuruisella vuosittaisella della 0 % 1 tammikuuta mennessä osuu- on päivään 2010 kunnes Ajankohta, johon mennessä raja-arvo on saavutettava tammikuuta 1. 2010 tammikuuta 1. 2010 3. Vuosiraja-arvo kasvillisuuden suojelemiseksi kalenterivuosi 30 µg/m3 No x ei ole heinäkuuta 19. 2001 II. Typpidioksidin varoituskynnys Varoituskynnys on 400 µg/m3 mitattuna kolmen peräkkäisen tunnin aikana paikoista, jotka edustavat ilman laatua vähintään 100 neliökilometrin alueella tai kokonaisella alueella taikka taajamassa eli kulloinkin pienimmällä alueella. III. Typpidioksidin varoituskynnyksen ylittyessä väestölle annettavat vähimmäistiedot Väestölle annettaviin tietoihin on sisällyttävä vähintään:  ylittymispäivä, -aika ja -paikka sekä syyt, mikäli ne ovat tiedossa,  ennusteet:  muutokset pitoisuuksissa (paraneminen, vakiintuminen tai huononeminen), ennakoidun muutoksen syy, jota ylittyminen koskee  maantieteellinen alue, jota ylittyminen koskee  kesto,  väestöryhmät, jotka voivat olla herkkiä ylityksille,  kyseisiä herkkiä väestöryhmiä koskevat varotoimenpiteet. 29. 6. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 163/49 LIITE III HIUKKASTEN (PM10 ) RAJA-ARVOT Keskiarvon laskenta-aika Raja-arvo Ylitysmarginaali VAIHE 1 1. Vuorokausiraja-arvo 24 tuntia ihmisten terveyden suoje- lemiseksi 50 µg/m3 PM10, saa ylittyä enintään 35 kertaa kalente- rivuoden aikana 2. Vuosiraja-arvo ihmisten kalenterivuosi terveyden suojelemiseksi 40 µg/m3 PM 10 50 % tämän direktiivin tullessa voimaan, alenee 1 päivään tammikuuta 2001 ja sen jälkeen 12 kuukauden samansuuruisella välein vuosittaisella osuudella kunnes on 0 % 1 päivään tammikuuta 2005 mennessä 20 % tämän direktiivin tullessa voimaan, alenee 1 päivänä tammikuuta 2001 ja sen jälkeen 12 kuukauden samansuuruisella välein vuosittaisella osuudella kunnes on 0 % 1 päivään tammikuuta 2005 mennessä Ajankohta, johon mennessä raja-arvo on saavutettava 1. tammikuuta 2005 1. tammikuuta 2005 VAIHE 2 (1) 1. Vuorokausiraja-arvo 24 tuntia ihmisten terveyden suoje- lemiseksi 50 µg/m3 PM10, saa ylittyä enintään 7 kertaa kalenteri- vuoden aikana saatujen tietojen perusteella; sen on vastattava vaiheen 1 raja-arvoa 1. tammikuuta 2010 2. Vuosiraja-arvo ihmisten kalenterivuosi terveyden suojelemiseksi 20 µg/m3 PM 10 1. tammikuuta 2010 jälkeen 50 % 1 päivänä tammikuuta 2005 mennessä ja alenee 12 sen kuukausi saman suuruisella vuosittaisella osuudella kunnes on 0 % 1 päivänä tammikuuta 2010 joka (1) Suuntaa-antavat raja-arvot, jotka on tarkistettava ottaen huomioon terveys- ja ympäristövaikutuksista ja teknisestä toteutettavuudesta saadut uusimmat tiedot sekä kokemus vaiheen 1 raja-arvojen soveltamisesta jäsenvaltioissa. L 163/50 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 29. 6. 1999 LIITE IV LYIJYN RAJA-ARVO Keskiarvon laskenta-aika Raja-arvo Ylitysmarginaali Vuosiraja-arvo ihmisten terveyden suojelemiseksi kalenteri- vuosi 0,5 µg/m3 (1) 100 % tämän direktiivin tullessa voimaan, alenee 1 päivänä tammikuuta 2001 ja sen jälkeen 12 kuukauden välein samansuuruisella vuosit- osuudella, taisella kunnes 0 % 1 tammikuuta päivään 2005 mennessä tai 1 päivänä tammikuuta 2010 mennessä tiettyjen pistelähteiden välittö- läheisyydessä, mässä jotka ilmoitettava komissiolle. on on Ajankohta, johon mennessä raja-arvo on saavutettava 1. tammikuuta 2005 tai 1. tammikuuta 2010 tiet- tyjen teollisten lähteiden läheisyy- välittömässä dessä, sijaitsevat jotka toiminnan teollisen ajan vuosikymmenien pilaamilla alueilla. Nämä lähteet on ilmoi- tettava (2) komissiolle 19 päivään heinäkuuta 2001 mennessä. Tällaisissa tapauksissa raja-arvo on 1 päivästä tammikuuta 2005 1,0 µg/m3. (1) 10 artiklan mukaisen direktiivin tarkistusmenettelyn yhteydessä tarkastellaan raja-arvon täydentämistä tai korvaamista laskeumaraja-arvolla pistelähteiden välittömässä läheisyydessä. (2) Ilmoitukseen on liitettävä asianmukainen perustelu. Alue, jolla korkeampia raja-arvoja sovelletaan, saa ulottua korkeintaan 1 000 metrin päähän kyseisistä lähteistä. 29. 6. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 163/51 LIITE V VAATIMUSTEN MÄÄRITTÄMINEN ALUEEN TAI TAAJAMAN ILMASSA OLEVIEN RIKKI- ) JA DIOKSIDIEN, TYPPIOKSIDIN (NO 2 ) JA TYPEN OKSIDIEN (NO x ), HIUKKASTEN (PM 10 LYIJYN PITOISUUKSIEN ARVIOINTIA VARTEN I. Ylemmät ja alemmat arviointikynnykset Sovelletaan seuraavia ylempiä ja alempia arviointikynnyksiä: a) RIKKIDIOKSIDI Ylempi arviointikynnys Alempi arviointikynnys Terveyden suojelu Ekosysteemin suojelu 60 % vuorokausiraja-arvosta, (75 µg/m3, saa ylittyä enintään kalenterivuoden 3 aikana) kertaa 40 % vuorokausiraja-arvosta, (50 µg/m3, saa ylittyä enintään 3 kalenterivuoden aikana) kertaa 60 % talven raja-arvosta µg/m3) (12 40 % talven µg/m3) raja-arvosta (8 b) TYPPIDIOKSIDI JA TYPEN OKSIDIT Tuntiraja-arvo ihmisten terveyden suojelemiseksi (NO 2) Vuosiraja-arvo ihmisten terveyden suojelemiseksi (NO 2) Vuosiraja-arvo kasvillisuuden suojelemiseksi (NO x) Ylempi arviointikynnys Alempi arviointikynnys 70 % raja-arvosta (140 µg/m3 saa ylittyä enin- tään 18 kertaa kalen- terivuoden aikana) 50 % raja-arvosta (100 µg/m3 saa ylittyä enin- tään 18 kertaa kalen- terivuoden aikana) 80 % raja-arvosta (32 µg/m3) 80 % raja-arvosta µg/m3) (24 65 % raja-arvosta (26 µg/m3) 65 % raja-arvosta (19,5 µg/m3) c) HIUKKASET (PM ) 10 -hiukkasten ylemmät ja alemmat arviointikynnykset perustuvat vuoden 2010 tammikuun ensim- PM10 mäisen päivän ohjeellisiin raja-arvoihin. Vuorokausikeskiarvo Vuosikeskiarvo Ylempi arviointikynnys 60 % raja-arvosta (30 µg/m3, saa ylittyä enintään 7 kertaa kalanterivuoden aikana) 70 % raja-arvosta (14 µg/m3) Alempi arviointikynnys 40 % raja-arvosta (20 µg/m3, saa ylittyä enintään 7 kertaa kalanterivuoden aikana) 50 % raja-arvosta (10 µg/m3) L 163/52 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 29. 6. 1999 d) LYIJY Ylempi arviontikynnys 70 % raja-arvosta (0,35 µg/m3) Alempi arviointikynnys 50 % raja-arvosta (0,25 µg/m3) Vuosikeskiarvo II. Ylemmän ja alemman arviointikynnyksen ylittymisen määrittäminen Ylemmän ja alemman arviointikynnyksen ylittyminen määritetään viiden edellisen vuoden pitoisuuksien perusteella, jos tietoa on saatavilla riittävästi. Arviointikynnys katsotaan ylitetyksi, jos kynnyksen lukuarvon ylityksen kokonaislukumäärä kyseisten viiden vuoden aikana on enemmän kuin kolme kertaa niin suuri kuin vuotta kohden sallittujen ylitysten lukumäärä. jäsenvaltiot voivat yhdistää lyhyet Jos tietoja on saatavilla lyhyemmältä ajalta kuin viideltä vuodelta, joille korkeimmat mittausjaksot, epäpuhtaustasot todennäköisesti ovat tyypillisiä, sekä päästöjen kartoitusta ja mallintamista koskevat tiedot ja määrittää näiden perusteella ylempien ja alempien arviointikynnysten ylitykset. jotka on toteutettu sellaisina vuodenaikoina ja sellaisissa paikoissa, 29. 6. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 163/53 LIITE VI ILMASSA OLEVIEN RIKKIDIOKSIDIN, TYPPIDIOKSIDIN JA TYPEN OKSIDIEN, HIUK- KASTEN JA LYIJYN PITOISUUKSIEN MITTAUKSESSA KÄYTETTÄVIEN NÄYTTEENOTTO- PAIKKOJEN SIJAINTI Seuraavat huomautukset koskevat jatkuvaa mittausta. I. Yleiset sijoitussuositukset a) Ihmisten terveyden suojelu Ihmisten terveyden suojelemiseksi valituilta näytteenottopaikoilta olisi: i) saatava tietoja alueiden ja taajamien niistä osa-alueista, joissa esiintyvät korkeimmat pitoisuudet, joille väestö todennäköisesti altistuu suoraan tai epäsuorasti ajanjaksona, joka on merkityksellinen raja-arvo(je)n keskiarvon laskenta-aikaan nähden; ii) saatava tietoja pitoisuustasoista alueiden ja taajamien muista osa-alueista, jotka edustavat väestön yleistä altistumista. Näytteenottopaikat olisi yleensä valittava niin, että vältetään näytteenottopaikan välittömässä läheisyy- dessä olevien hyvin pienten mikroympäristöjen mittauksia. Yleisenä ohjeena on, että näytteenotto- paikka olisi valittava siten, että se edustaa ympäröivän alueen ilman laatua vähintään 200 neliömetrin laajuudelta liikenteen vaikutuksia mittaavan aseman osalta ja usean neliökilometrin laajuudelta kaupunkitaustaa edustavan aseman osalta. Näytteenottopaikoiksi olisi mahdollisuuksien mukaan valittava paikkoja, jotka edustavat samankaltaisia paikkoja, jotka eivät sijaitse niiden välittömässä läheisyydessä. Olisi otettava huomioon tarve sijoittaa näytteenottopaikkoja saarille, terveyden suojelemiseksi. joilla se on tarpeen ihmisten b) Ekosysteemien ja kasvillisuuden suojelu Ekosysteemien ja kasvillisuuden suojeluun tarkoitettujen näytteenottopaikkojen olisi sijaittava etääm- mällä kuin 20 km taajamista tai 5 km muista rakennetuista alueista tai teollisuuslaitoksista tai moottori- tiestä. Yleisenä ohjeena on, että näytteenottopaikka olisi valittava siten, että se edustaa ympäröivän alueen ilman laatua vähintään 1 000 neliökilometrin laajuudelta. Jäsenvaltiot voivat sijoittaa näyt- teenottopaikan lähemmäksi tai siten, että se edustaa ympäröivän alueen ilman laatua suppeammalla alueella maantieteelliset olosuhteet huomioon ottaen. Olisi otettava huomioon tarve arvioida ilman laatua saarilla. II. Yksityiskohtaiset sijoitusohjeet Seuraavia ohjeita olisi noudatettava niin hyvin kuin se käytännössä on mahdollista.  Näytteenottopään lähellä ei saa olla ilmavirtaa rajoittavia esteitä, jotka vaikuttavat ilmavirran kulkuun näytteenottolaitteen läheisyydessä (yleensä sen on oltava muutaman metrin päässä rakennuksista, parvekkeista, puista ja muista esteistä sekä vähintään 0,5 metrin etäisyydellä lähimmästä rakennuksesta, jos näytteenottopaikka edustaa ilmanlaatua rakennusten lähellä).  Näytteenottokohdan olisi yleensä oltava vähintään 1,5 metrin (hengitystaso) ja enintään 4 metrin korkeudella maanpinnasta. Tietyissä olosuhteissa saattaa olla tarpeen käyttää korkeammalla (enintään 8 metrissä) sijaitsevaa näytteenottokohtaa. Myös korkeammalla sijaitseva näytteenottokohta saattaa olla aiheellinen mittausaseman edustaessa laajaa aluetta.  Näytteenottopäätä ei tule sijoittaa aivan päästölähteiden lähelle, jotta näytteeseen ei tule suoraan ilmaan sekoittumattomia päästöjä.  Näytteenottolaitteen poistoaukko olisi sijoitettava siten, että poistoilma ei kierrä näytteenottosondiin. L 163/54 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 29. 6. 1999  Liikenneympäristöä edustavien asemien olisi sijaittava:  kaikkien ilman epäpuhtauksien osalta vähintään 25 metrin etäisyydellä suurten tienristeysten laidasta sekä vähintään 4 metrin etäisyydellä lähimmän ajokaistan keskiviivasta;  typpidioksidimittausten osalta alle 5 metrin etäisyydellä ajokaistan reunasta;  hiukkas- tai lyijymittausten osalta siten, että ne edustavat ilmanlaatua rakennusten lähellä. Huomioon voidaan ottaa myös seuraavat tekijät:  häiriötä aiheuttavat lähteet,  toimintavarmuus,  kulkuyhteydet,  sähkön ja puhelinyhteyksien saatavuus,  paikan näkyvyys suhteessa ympäristöönsä,  väestön ja mittaajien turvallisuus,  eri epäpuhtauksien mittauksessa käytettävien näytteenottopaikkojen yhteinen sijainti,  suunnittelun vaatimukset. III. Dokumentointi ja valitun näytteenottopaikan tarkastaminen Näytteenottopaikan valintamenettely on dokumentoitava asianmukaisesti luokitteluvaiheessa esimerkiksi ympäristöstä eri ilmansuunnista otettujen valokuvien ja yksityiskohtaisen kartan avulla. Näytteenottopaikat olisi tarkastettava ja dokumentoitava säännöllisin väliajoin toistaen dokumentoinnissa käytettyjä menette- lyjä, jotta voidaan varmistaa, että valintaperusteet täyttyvät edelleen. 29. 6. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 163/55 LIITE VII ) JA TYPEN OKSIDIEN, ILMASSA OLEVIEN RIKKIDIOKSIDIN (SO2 HIUKKASTEN JA LYIJYN PITOISUUKSIEN JATKUVASSA MITTAUKSESSA KÄYTETTÄ- VIEN NÄYTTEENOTTOPAIKKOJEN VÄHIMMÄISLUKUMÄÄRÄN MÄÄRITTÄMISPERUS- TEET ), TYPPIDIOKSIDIN (NO 2 I. Jatkuvissa mittauksissa käytettävien näytteenottopaikkojen vähimmäislukumäärä ihmisten suojelemiseksi asetettujen raja-arvojen ja varoituskynnysten noudattamisen arvioimiseksi niillä alueilla ja niissä taajamissa, joissa jatkuvat mittaukset ovat ainoa tiedon lähde a) Hajakuormituslähteet Taajaman tai alueen asukas- luku (tuhatta) Jos pitoisuudet ylittävät ylemmän arviointikyn- nyksen Jos pitoisuudet ovat ylemmän ja alemman arviointikynnyksen välillä 1 1 1 1 2 2 3 3 4 4 5 0–250 250–499 500–749 750–999 1 000–1 499 1 500–1 999 2 000–2 749 2 750–3 749 3 750–4 749 4 750–5 999 1 2 2 3 4 5 6 7 8 9 (cid:1) 6 000 10 NO ja hiukkaset: 2 mittausasemiin on vähintään kuuluttava yksi kaupunkitaustaa edustava asema ja yksi liikenneympäristöä edustava asema taajamissa, SO ja NO 2 2 joissa pitoisuudet ovat alempaa arviointikynnystä alhaisempia ei sovelleta 1 1 1 1 1 2 2 2 2 3 b) Pistekuormituslähteet Kun arvioidaan epäpuhtauksien määrää pistekuormituslähteiden läheisyydessä, jatkuvissa mittauksissa käytettävien näytteenottopaikkojen lukumäärä olisi laskettava ottaen huomioon päästömassat, ilman epäpuhtauksien todennäköinen leviäminen sekä väestön mahdollinen altistuminen. L 163/56 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 29. 6. 1999 II. Jatkuvissa mittauksissa käytettävien näytteenottopaikkojen vähimmäislukumäärä ekosystee- mien tai kasvillisuuden suojelemiseksi asetettujen raja-arvojen noudattamisen arvioimiseksi muilla alueilla kuin taajamissa Jos pitoisuudet ylittävät ylemmän arviointikynnyksen Jos pitoisuudet ovat ylemmän ja alemman arviointikyn- nyksen välillä 1 mittausasema 20 000 neliökilometriä kohden 1 mittausasema 40 000 neliökilometriä kohden Saaristoalueilla jatkuvissa mittauksissa käytettävien näytteenottopaikkojen lukumäärä pitäisi laskea ottaen huomioon ilman epäpuhtauksien todennäköinen leviäminen sekä ekosysteemien ja kasvillisuuden mahdollinen altistuminen. 29. 6. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 163/57 LIITE VIII AINEISTON LAATUTAVOITTEET JA ILMAN LAADUN ARVIOINNIN TULOSTEN YHDIS- TÄMINEN I. Aineiston laatutavoitteet Seuraavassa taulukossa on esitetty laadunvarmistusohjelmien tueksi arviointimenetelmiltä edellytettävää tarkkuutta, mittausten ajallista kattavuutta ja mitattavan aineiston vähimmäismäärää koskevat laatutavoit- teet. Rikkidioksidi, typpidioksidi ja typen oksidit Hiukkaset ja lyijy 15 % 90 % 25 % 90 % 25 % 90 % 50 % 90 % satunnaismittaus 14 % (yksi viikossa jaettuna tasaisesti vuoden ajalle tai 8 viikkoa tasai- vuoden sesti ajalle) jaettuna koko satunnaismittaus 14 % (yksi viikossa jaettuna tasaisesti vuoden ajalle tai 8 viikkoa tasai- vuoden sesti ajalle) jaettuna koko 50 %–60 % 50 % 30 % ei määritelty tällä hetkellä (1) 50 % Jatkuvat mittaukset Tarkkuus Mitattavan aineiston vähim- mäismäärä Ohjeelliset mittaukset Tarkkuus Mitattavan aineiston vähim- mäismäärä Mittausten ajallinen katta- vuus Mallintaminen Tarkkuus: Tuntikeskiarvo Vuorokausikeskiarvo Vuosikeskiarvo Objektiivinen arvio Tarkkuus: 75 % 100 % (1) Muutokset, jotka ovat tarpeen tämän kohdan mukauttamiseksi tieteelliseen ja tekniseen kehitykseen, on hyväksyttävä direktiivin 96/62/EY 12 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti. Mittaustarkkuus määritellään samoin kuin oppaassa ”Guide to the Expression of Uncertainty of Measure- ments” (ISO 1993) tai ISO 5725-1 ”Accuracy (trueness and precision) of measurement methods and results” (1994). Taulukon prosenttiarvot on annettu yksittäisille mittauksille laskettuna keskiarvona raja- arvon määrittelemälle ajanjaksolle 95 %:n luottamusvälille (bias + kaksi kertaa keskihajonta). Jatkuvatoi- misten mittausten tarkkuus tulisi määritellä kyseessä olevan raja-arvon alueella. Mallintamisen ja objektiivisen arvioinnin tarkkuus määritellään enimmäispoikkeamana mitatuista ja laskeutuista pitoisuustasoista raja-arvon kannalta arvioituna jaksona ottamatta huomioon tapahtumien ajoitusta. Mitattavan aineiston vähimmäismäärää ja mittausten ajallista kattavuutta koskevat vaatimukset eivät sisällä tietohukkaa, joka aiheutuu laitteiden normaalin kunnossapidon vaatimasta säännöllisestä kalibroinnista. Jäsenvaltiot voivat poikkeuksellisesti käyttää satunnaismittauksia jatkuvien mittausten sijasta hiukkasten ja lyijyn osalta, jos ne voivat osoittaa komissiolle, että 95 prosentin luottamusvälin tarkkuus suhteessa jatkuvaan valvontaan on 10 prosentin alueella. Satunnaisten näytteenottojen on tapahduttava tasaisesti jaettuna koko vuoden ajalle. L 163/58 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 29. 6. 1999 II. Ilman laadun arvioinnin tulokset Niiltä alueilta ja niistä taajamista, joissa mittauksista saatavia tietoja täydennetään muista lähteistä saaduilla tiedoilla tai joissa ilman laadun arvioinnissa käytetään yksinomaan muita menetelmiä kuin mittauksia, olisi kerättävä seuraavat tiedot:  kuvaus toteutetuista arviointitoimista,  käytetyt erityiset menetelmät ja viittaukset menetelmän kuvauksiin,  tiedonlähteet,  kuvaus tuloksista, mukaan lukien tarkkuudet ja erityisesti alueilla tai taajamissa sijaitsevien sellaisten alueiden koko laajuus tai tarpeen mukaan tieosuudet, joissa pitoisuudet ylittävät raja-arvon tai raja-arvot tai mahdollisesti sekä raja-arvon että ylitysmarginaalin tai -marginaalit, sekä kaikkien sellaisten alueiden laajuus, joilla pitoisuudet ylittävät ylemmän arviointikynnyksen tai alemman arviointikyn- nyksen,  niistä raja-arvoista, joiden tavoitteena on ihmisten terveyden suojelu, raja-arvon ylittäville pitoisuuksille mahdollisesti altistuva väestö. Jäsenvaltioiden olisi mahdollisuuksien mukaan koottava karttoja, joista ilmenee pitoisuuksien jakautu- minen kullakin alueella ja kussakin taajamassa. III. Standardointi Rikkidioksidin ja typen oksidien tilavuuden on oltava standardoitu 293 °K:n lämpötilassa ja 101,3 kPa:n paineessa. 29. 6. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 163/59 LIITE IX RIKKIDIOKSIDIN, TYPPIDIOKSIDIN JA TYPEN OKSIDIEN HIUKKAS (PM10 (PM 2,5 JA LYIJYPITOISUUKSIEN ARVIOINNISSA KÄYTETTÄVÄT VERTAILUMENETELMÄT ) )- I. Rikkidioksidin analysoinnissa käytettävä vertailumenetelmä ISO/FDIS 10498 (Standardiehdotus) Ilman laatu – Rikkidioksidin määritys – Ultraviolettifluoresenssi- menetelmä. Jäsenvaltio saa käyttää mitä tahansa muuta menetelmää, jonka se voi osoittaa antavan edellä mainittua menetelmää vastaavat tulokset. II. Typpidioksidin ja typen oksidien analysoinnissa käytettävä vertailumenetelmä ISO 7996: 1985 Ilman laatu – Typen oksidien kiinteiden pitoisuuksien määritys – Kemiluminesenssi- menetelmä. Jäsenvaltio saa käyttää mitä tahansa muuta menetelmää, jonka se voi osoittaa antavan edellä mainittua menetelmää vastaavat tulokset. III. A. Lyijyn näytteenotossa käytettävä vertailumenetelmä Direktiivin 82/884/ETY liitteessä olevaa menetelmää käytetään lyijyn näytteenotossa vertailumenetel- mänä siihen asti, kun tämän direktiivin liitteessä IV oleva raja-arvo on saavutettava, minkä jälkeen vertailumenetelmä on PM 10-hiukkasten näytteenottoon käytetty menetelmä, joka on määritelty tämän liitteen jaksossa IV. Jäsenvaltio saa käyttää mitä tahansa muuta menetelmää, jonka se voi osoittaa antavan edellä mainittua menetelmää vastaavat tulokset. III. B. Lyijyn analysoinnissa käytettävä vertailumenetelmä ISO 9855: 1993 Ilman laatu – suodattimista kerättyjen, ilmassa olevien aerosolien sisältämien lyijy- hiukkasten määrän määrittely. Atomiabsorbtiospektrometrinen menetelmä. Jäsenvaltio saa käyttää mitä tahansa muuta menetelmää, jonka se voi osoittaa antavan edellä mainittua menetelmää vastaavat tulokset. IV. PM 10-hiukkasten näytteenotossa ja mittauksessa käytettävä vertailumenetelmä 10 PM -hiukkasten näytteenotossa ja mittauksessa käytettävä vertailumenetelmä on sama kuin standardissa EN 12341 ”Air Quality – Field Test Procedure to Demonstrate Reference Equivalence of Sampling Methods for the PM 10 fraction of particulate matter”. Mittausperiaate perustuu ilmassa olevien hiuk- kasten PM10-fraktion keräämiseen suodattimesta ja gravimetriseen massan määrittelyyn. Jäsenvaltio saa käyttää mitä tahansa muuta menetelmää, jonka se voi osoittaa antavan edellä mainittua menetelmää vastaavat tulokset tai mitä tahansa menetelmää, jonka jäsenvaltio voi osoittaa olevan vertailumenetelmän kanssa yhdenmukainen. Tällaisella menetelmällä saatuja tuloksia on korjattava asianmukaisella kertoimella, jotta saataisiin vertailumenetelmää käyttämällä saatavia tuloksia vastaavat tulokset. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle PM menetelmä. Komissio suorittaa niin pian kuin mahdollista PM10 netelmien keskinäisen vertailun saadakseen tiedot, tarkistettaessa 10 artiklan mukaisesti. 10-hiukkasten näytteenottoon ja mittaukseen käytetty -hiukkasten näytteenotto- ja mittausme- jotka ovat tarpeen tämän direktiivin säännöksiä V. Väliaikainen PM2,5 -hiukkasten vertailu- ja mittausmenetelmä Komissio toimittaa yhteistyössä direktiivin 96/62/EY 12 artiklassa tarkoitetun komitean kanssa ohjeet PM :n näytteenotossa ja mittauksessa käytettävää väliaikaista vertailumenetelmää varten 19 päivään heinäkuuta 2001 mennessä. 2,5 Jäsenvaltiot saavat käyttää mitä tahansa sopivaksi katsomaansa menetelmää. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle PM menetelmä. Komissio suorittaa niin pian kuin mahdollista PM2,5 netelmien keskinäisen vertailun saadakseen tiedot, tarkistettaessa 10 artiklan mukaisesti. 2,5 -hiukkasten näytteenottoon ja mittaukseen käytetty -hiukkasten näytteenotto- ja mittausme- jotka ovat tarpeen tämän direktiivin säännöksiä L 163/60 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 29. 6. 1999 VI. Mallintamisen vertailumenetelmät Mallintamisen vertailumenetelmiä ei voida tällä hetkellä määritellä. Kaikki muutokset tämän kohdan mukauttamiseksi tieteelliseen ja tekniseen kehitykseen on hyväksyttävä direktiivin 96/62/EY 12 artiklan 2 kohdassa vahvistettujen menettelyjen mukaisesti


title: RESEARCH IN OFFICIAL STATISTICS. 2 1998.

eurovoc_concepts:
research and development
statistical method