title: 1999 m. balandžio 29 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 976/1999, nustatantis reikalavimus dėl Bendrijos veiksmų programų, kurios, išskyrus vystymąsi remiančio bendradarbiavimo veiksmų programas, pagal Bendrijos bendradarbiavimo politiką padeda siekti bendrojo tikslo — plėtoti ir įtvirtinti demokratiją ir teisinę valstybę bei gerbti žmogaus teises ir pagrindines laisves trečiosiose šalyse, įgyvendinimo

eurovoc_concepts:
cooperation policy
democracy
fundamental rights
human rights
rule of law
third country

formats: html pdf print

text: 01/3 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 81 31999R0976 L 120/8 EUROPOS BENDRIJŲ OFICIALUSIS LEIDINYS 1999 5 8 TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 976/1999 1999 m. balandžio 29 d. nustatantis reikalavimus dėl Bendrijos veiksmų programų, kurios, išskyrus vystymąsi remiančio bendradarbiavimo veiksmų programas, pagal Bendrijos bendradarbiavimo politiką padeda siekti bendrojo tikslo — plėtoti ir įtvirtinti demokratiją ir teisinę valstybę bei gerbti žmogaus teises ir pagrindines laisves trečiosiose šalyse, įgyvendinimo EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 235 straipsnį, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą (1), atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę (2), (1) (2) (3) kadangi turi būti numatyta Bendrijos veiksmų programų, išskyrus vystymąsi remiančio bendradarbiavimo kurios, veiksmų programas, pagal Bendrijos bendradarbiavimo politiką trečiosiose šalyse padeda siekti bendrojo tikslo — plėtoti ir įtvirtinti demokratiją ir teisinę valstybę bei gerbti žmogaus teises ir pagrindines laisves trečiosiose šalyse, įgy- vendinimo tvarka; kadangi Taryba kartu su šiuo reglamentu priėmė 1999 m. balandžio 29 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 975/1999, nustatantį reikalavimus dėl vystymąsi remiančio bendra- darbiavimo veiksmų programų, kurios padeda siekti bend- rojo tikslo — plėtoti ir įtvirtinti demokratiją ir teisinę vals- tybę bei gerbti žmogaus teises ir pagrindines laisves, įgyvendinimo (3); kadangi pagal šiuo metu veikiančias bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis programas, įskaitant TACIS, PHARE, MEDA bei reglamentą dėl Bosnijos ir Hercegovinos atsta- tymo, taip pat ir tokias programas, kurios bus įgyvendin- tos ateityje pagal EB Sutarties 235 straipsnį, yra būtina imtis veiksmų, kurie padėtų siekti bendrojo tikslo — plėtoti ir įtvirtinti demokratiją ir teisinę valstybę bei gerbti žmo- gaus teises ir pagrindines laisves trečiosiose šalyse; (1) OL C 282, 1997 9 18, p. 14. (2) Nuomonė pareikšta 1999 m. balandžio 14 d. (dar nepaskelbta Ofi- cialiajame leidinyje). (3) OL L 120, 1999 5 8, p. 1. (4) (5) (6) (7) (8) (9) kadangi Europos Sąjungos sutarties F2 straipsnyje numa- tyta, kad Sąjunga gerbia pagrindines teises, kurias garan- tuoja Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsau- gos konvencija, pasirašyta 1950 m. lapkričio 4 d. Romoje, bei kurios kyla iš visoms valstybėms narėms bendrų kon- stitucinių tradicijų, kaip bendrųjų teisės principų; kadangi Bendrijos veiksmai, skirti skatinti žmogaus teises ir demokratinius principus vadovaujasi tikėjimu žmogaus teisių universalumu ir nedalomumu — principais, kuriais grindžiama tarptautinė žmogaus teisių apsaugos sistema; kadangi Bendrijos veiksmai, skirti skatinti žmogaus teises ir demokratinius principus, remiasi bendraisiais principais, kurie įtvirtinti Visuotinėje žmogaus teisių deklaracijoje, Tarptautiniame pilietinių ir politinių teisių pakte ir Tarp- tautiniame ekonominių, socialinių ir kultūrinių teisių pakte; kadangi Bendrija pripažįsta visų žmogaus teisių tarpusavio sąveiką, ir kad ekonominio ir socialinio vystymosi pažanga bei pilietinių ir politinių teisių pasiekimai yra abipusiškai vienas kitą skatinantys; kadangi reikėtų laikyti, jog į žmogaus teisių, ta prasme, kaip jos apibrėžtos šiame reglamente, apsaugą turėtų įeiti pagarba tarptautinei humanitarinei teisei, įskaitant 1949 metų Ženevos konvencijas ir jų 1977 metų Papildomus protokolus, 1951 metų Ženevos konvenciją dėl pabėgėlių statuso, 1948 metų Konvenciją dėl kelio užkirtimo geno- cido nusikaltimui ir baudimo už jį, bei kitus tarptautinės sutarčių ar papročių teisės aktus; kadangi rezoliucijoje dėl žmogaus teisių, demokratijos ir vystymosi, kurią 1991 m. lapkričio 28 d. priėmė Taryba ir Taryboje posėdžiavusios valstybės narės, numatytos gairės, procedūra ir praktinės priemonės, skirtos skatinti pilietines ir politines laisves kartu su ekonominėmis ir socialinėmis teisėmis atstovaujamosios politinės sistemos, grindžiamos pagarba žmogaus teisėms, pagalba; 82 (10) LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 01/3 t. kadangi Bendrijos veiksmai, kuriais siekiama skatinti žmo- gaus teises ir demokratinius principus, yra pozityvaus ir konstruktyvaus požiūrio, pagal kurį žmogaus teisės ir demokratiniai principai laikomi Bendrijos ir jos partnerių bendro intereso reikalu bei tema dialogo, galinčio sukurti pagarbą šioms teisėms ir principams skatinančias priemo- nes, išdava; (17) kadangi veiksminga ir nuosekli veikla reikalauja, kad būtų atsižvelgta į ypatingus su žmogaus teisėmis ir demokrati- niais principais susijusios veiklos bruožus, ir tai būtų atspindėta nustatant lanksčias, skaidrias ir sparčias spren- dimų priėmimo procedūras dėl šios srities veiksmų pro- gramų ir projektų finansavimo; (11) kadangi šis pozityvus požiūris turi atsispindėti įgyvendinat priemones, skirtas remti demokratizaciją, teisinės valstybės stiprinimą bei pliuralistinės ir demokratinės pilietinės visuomenės plėtrą, taip pat ir pasitikėjimo ugdymo prie- mones, skirtas išvengti konfliktų, remti taikos iniciatyvas bei spręsti nebaudžiamumo problemą; (18) kadangi Bendrijai būtina sugebėti greitai reaguoti į kritines arba ypatingos svarbos situacijas, kad sustiprintų savo pri- siimtų įsipareigojimų skatinti žmogaus teises ir demokra- tinius principus patikimumą ir veiksmingumą šalyse, kur tokios situacijos iškyla; (12) kadangi finansinės priemonės, naudojamos pozityviai veik- su lai atskirose šalyse remti, geografinėmis programomis bei siejamos su kitomis plėtros priemonėmis, siekiant maksimaliai padidinti jų poveikį ir veiksmingumą; turi būti derinamos (19) kadangi pagalbos teikimo ir projektų įvertinimo procedū- rose ypač turi būti atsižvelgiama į ypatingą Bendrijos para- mos šioje srityje gavėjų pobūdį, tai yra, nesiekiantį pelno jų veiksmų pobūdį, riziką, su kuria susiduria nariai, daugu- moje atvejų esantys savanoriais, dažnai priešišką aplinką, kurioje jie veikia bei ribotą veikimo erdvę, kurią jiems tei- kia jų pačių ištekliai; (13) kadangi taip pat yra būtina garantuoti, kad šios veiksmų programos būtų suderintos su visa Europos Sąjungos užsienio politika, įskaitant bendrąją užsienio ir saugumo politiką; (20) kadangi pilietinės visuomenės raida neišvengiamai reiškia nauji veikėjų atsiradimą ir organizaciją, ir kadangi Bendri- jai šiame kontekste gali reikėti naudą gaunančiose trečio- siose šalyse teikti finansinę paramą partneriams, kurie neturi jokios patirties šioje srityje; (14) kadangi šiose veiksmų programose ypatingas dėmesys turi būti kreipiamas į patiriančius diskriminaciją arba kenčian- čius nuo skurdo ar socialiai nuskriaustuosius, vaikus, mote- ris, pabėgėlius, migrantus, mažumas, perkeltuosius asme- nis, istoriškai toje vietoje gyvenančius asmenis, kalinius ir kankinimus patyrusius asmenis; (21) kadangi sprendimai finansuoti projektus, skirtus skatinti žmogaus teises ir demokratinius principus turi būti pri- imami nešališkai, netaikant jokios diskriminacijos rasės, tikėjimo, etninės priklausomybės pagrindu Bendrijos paramą gaunančioms institucijoms ir asmenims arba grupėms, į kuriuos nukr- eipti remiami projektai, ir nesivadovaujant jokiais politi- niais sumetimais; socialinės padėties kultūros, ar (15) kadangi Bendrijos parama demokratizacijai ir teisinės valstybės principų laikymuisi politinėje sistemoje, kuri ger- bia asmens pagrindines laisves, padeda vykdyti tikslus, numatytus sutartyse, sudarytose tarp Bendrijos ir jos par- tnerių, kuriose pagrindinis santykių tarp sutarties šalių ele- mentas yra pagarba žmogaus teisėms ir demokratiniams principams; (22) kadangi turi būti nustatytos procedūros dėl iš Bendrijų bendrojo biudžeto finansuojamos paramos, skirtos skatinti žmogaus teises ir demokratijos principus, įgyvendinimo ir administravimo; (16) kadangi veiklos kokybė, poveikis ir nenutrūkstamumas turi ypatingai būti saugomi numatant daugiametes programas, skirtas skatinti žmogaus teises ir demokratinius principus, bendradarbiaujant su atitinkamos šalies valdžios instituci- jomis, atsižvelgiant į konkrečius šalies poreikius; (23) kadangi šių veiksmų programų įgyvendinimas gali padėti pasiekti Bendrijos tikslus; kadangi Sutartyje, kad būtų pri- imtas šis reglamentas, nėra numatyta jokių kitų įgaliojimų, nei nurodyta 235 straipsnyje; 01/3 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 83 (24) finansinė orientacinė suma, ta prasme, kaip kadangi apibrėžta 1995 m. kovo 6 d. Europos Parlamento, Tary- bos ir Komisijos deklaracijos (1) 2 punkte, yra numatyta šiame reglamente visam programos galiojimo laikotarpiui, tuo būdu nedarant poveikio biudžeto valdymo institucijos įgaliojimams, apibrėžtiems Sutartyje, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: 3 straipsnis 1 ir 2 straipsnių taikymo apimtyje ir sutinkamai su Europos Sąjungos užsienio politikos visuma, Europos bendrija teikia tech- ninę ir finansinę pagalbą veiksmų programoms, kurių tikslas yra: 1) skatinti ir ginti žmogaus teises ir pagrindines laisves, įtvirtin- tas Visuotinėje žmogaus teisių deklaracijoje ir kituose tarptautinės teisės dokumentuose, susijusiuose su demokrati- jos ir teisinės valstybės plėtojimu ir stiprinimu, ypač: I SKYRIUS Tikslai 1 straipsnis Šio reglamento tikslas yra nustatyti Bendrijos veiksmų programų, kurios, išskyrus vystymąsi remiančio bendradarbiavimo veiksmų programas, pagal Bendrijos bendradarbiavimo politiką trečiosiose šalyse programą padeda siekti bendrojo tikslo — plėtoti ir įtvirtinti demokratiją ir teisinę valstybę bei gerbti žmogaus teises ir pagrindines laisves trečiosiose šalyse, įgyvendinimo procedūrą. Šiame reglamento minimos veiksmų programos įgyvendinamos trečiųjų šalių teritorijoje ar yra tiesiogiai siejamos su trečiosiose šalyse iškylančiomis situacijomis. 2 straipsnis Šiame reglamente numatytos procedūros taikomos veiksmų programoms, vykdomoms 3 ir 4 straipsnių taikymo srityje ir įgyvendinamoms pagal šiuo metu veikiančias bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis programas, įskaitant TACIS (2), PHARE (3), MEDA (4) bei reglamentus dėl Bosnijos ir Hercegovinos (5), taip pat ir bet kurioms būsimoms Bendrijų bendradarbiavimo veiksmų programoms, išskyrus vystymąsi remiantį bendradarbiavimą, susijusioms šioje srityje su trečiosiomis šalimis, kurios bus įgyvendintos pagal Europos Bendrijos steigimo sutarties 235 straipsnį (1) OL C 102, 1996 4 4, p. 4. (2) Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2157/91 (OL L 201, 1991 7 24, p. 2). Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1279/96 (OL L 165, 1996 7 4, p. 1). (3) Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 3906/89 (OL L 375, 1989 12 23, p. 11). Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Regla- mentu (EB) Nr. 753/96 (OL L 103, 1996 4 26, p. 5). (4) Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1763/92 (OL L 181, 1992 7 1, p. 5). Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1488/96 (OL L 189, 1996 7 30, p. 1). (5) Tarybos reglamentas (EB) Nr. 753/96 (OL L 103, 1966 4 26, p. 5). a) skatinti ir ginti pilietines ir politines teises; b) skatinti ir ginti ekonomines, socialines ir kultūrines teises; c) skatinti ir ginti diskriminuojamų ar kenčiančių skurdą ir socialiai nuskriaustų asmenų žmogaus teises, kas padėtų sumažinti skurdą ir socialinę izoliaciją; d) remti mažumas, etnines grupes ir istoriškai toje vietoje gyvenančius žmones; e) remti vietines, nacionalines, regionines arba tarptautines institucijas, įskaitant nevyriausybines organizacijas (NVO), užsiimančias žmogaus teisių apsauga, stiprinimu arba gynyba; f) remti kankinimus patyrusių asmenų reabilitacijos centrus ir organizacijas, teikiančias konkrečią pagalbą asmenims, nukentėjusiems nuo žmogaus teisių pažeidimų, arba pade- dančias gerinti sąlygas tokiose vietose, kur laikomi laisvės netekę asmenys, kad būtų išvengta kankinimų arba netin- kamo elgesio; g) remti švietimą, mokymą ir sąmoningumo stiprinimą žmo- gaus teisių srityje; h) remti žmogaus teisių priežiūros veiklą, įskaitant stebėtojų mokymą; i) j) skatinti vienodų galimybių garantijas ir nediskriminacinę praktiką, įskaitant priemones kovai su rasizmu ir ksenofo- bija; stiprinti ir ginti pagrindines laisves, numatytas Tarptauti- niame pilietinių ir politinių teisių pakte, ypač minties, žodžio ir sąžinės laisvę bei teisę kalbėti savo gimtąja kalba; 2) remti demokratizacijos procesus, ypač: a) skatinti ir stiprinti teisinę valstybę, ypač palaikant teismų sistemos nepriklausomumą ir jį stiprinant; remti huma- nišką kalėjimų sistemą; remti konstitucinę ir teisinę reformą; remti iniciatyvas, skatinančias panaikinti mirties bausmę; 84 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 01/3 t. b) skatinti valdžios pasidalijimą, ypač teismų ir įstatymų lei- džiamosios valdžios nepriklausomumą nuo vykdomosios valdžios, bei remti institucines reformas; d) skatinti tarptautinę humanitarinę teisę ir kad jos laikytųsi visos konflikte dalyvaujančios šalys; c) skatinti pliuralizmą ir politiniame, ir pilietinės visuomenės lygmenyje, stiprinant institucijas, kurios reikalingos palai- kyti pliuralistinį tos visuomenės pobūdį, įskaitant nevyriau- sybines organizacijas (NVO), bei skatinant nepriklausomą ir atsakingą žiniasklaidą, remiant laisvą spaudą ir gerbiant teisę laisvai burtis į asociacijas ir jungtis į bendrijas; e) remti tarptautines, regionines arba vietines organizacijas, jų įskaitant NVO, kurios užsiima konfliktų prevencija, sprendimu ir susidorojimu su pasekmėmis, įskaitant paramą steigiant ad hoc tarptautinius baudžiamuosius tri- bunolus ir įsteigiant nuolatinį tarptautinį baudžiamąjį teikimu pagalbos teismą, nukentėjusiems nuo žmogaus teisių pažeidimų. paramos taip pat ir d) skatinti gero valdymo praktiką, ypač remiant administra- cinį atskaitomumą ir užkertant kelią korupcijai bei kovo- jant su ja; Teikdama paramą šiems tikslams, Bendrija gali finansuoti: 4 straipsnis e) skatinti žmonių dalyvavimą sprendimų priėmimo procese nacionaliniame, regioniniame ir vietiniame lygmenyje, ypač skatinant lygų vyrų ir moterų dalyvavimą pilietinėje visuomenėje, ekonominiame gyvenime ir politikoje; f) remti rinkiminius procesus, ypač remiant nepriklausomas rinkimų komisijas, teikiant materialinę, techninę ir teisinę pagalbą rengiantis rinkimams, įskaitant rinkėjų sąrašų sudarymą, imantis konkrečių grupių, ypač moterų, dalyva- vimą rinkiminiame procese skatinančių priemonių ir vyk- dant stebėtojų mokymą; g) remti nacionalines pastangas atskirti civilines ir karines funkcijas, apmokyti civilinį ir karinį personalą bei stiprinti jų sąmoningumą žmogaus teisių srityje; 3) remti priemones, skirtas skatinti pagarbą žmogaus teisėms ir demokratizaciją, užkertant kelią konfliktams bei susidorojant su jų pasekmėmis, artimai bendradarbiaujant su atitinkamo- mis kompetentingomis institucijomis, ypač: a) remti gebėjimų stiprinimą, įskaitant vietinių ankstyvojo perspėjimo sistemų steigimą; b) remti priemones, skirtas suderinti galimybes bei peržengti skiriamąsias linijas tarp skirtingo tapatumo grupių; 1) kampanijas, kuriomis siekiama didinti sąmoningumą, infor- muoti ir mokyti susijusias organizacijas ir visą visuomenę; 2) priemones, kurios reikalingos nustatyti ir parengti projektus, būtent: a) nustatymo ir galimybių tyrimus; b) pasikeitimą technine informacija ir patirtimi tarp Europos organizacijų ir institucijų trečiosiose šalyse; c) konkursų organizavimo, ypač konkursinių pasiūlymų įver- tinimo ir projektinės dokumentacijos parengimo išlaidas; d) bendrų studijų, susijusių su Bendrijos veiklą, įeinančia į šio reglamento taikymo sritį, finansavimą; 3) projektų įgyvendinimą: a) techninę pagalbą ir atvykstantį bei vietinį personalą, reika- lingą padėti įgyvendinti projektus; b) griežtai tiktai veiksmų programoms įgyvendinti būtinų produktų arba įrengimų pirkimą ir (arba) pristatymą, įskai- tant, išimtinais atvejais, ir tik esant deramam pagrindui, patalpų pirkimą arba nuomą; c) tam tikrais atvejais veiklą, kuria siekiama išryškinti Bend- rijai būdingą veiksmų programų pobūdį; 4) priemones, skirtas vykdyti Bendrijos veiksmų programų kont- rolę, auditą ir įvertinimą; c) remti priemones, kurios padėtų taikiai sureguliuoti grupių interesus, įskaitant paramą pasitikėjimo, susijusio su žmo- gaus teisėmis ir demokratizacija, ugdymo priemonėms, sie- kiant išvengti konfliktų ir atstatyti pilietinę taiką; 5) veiklą, kuria siekiama visai susijusių šalių visuomenei paaiš- kinti šių priemonių tikslus bei rezultatus bei abipusę naudą Komisijai ir naudos gavėjui duodančią administracinę ir tech- ninę pagalbą. 01/3 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 85 II SKYRIUS 8 straipsnis Pagalbos įgyvendinimo procedūros 5 straipsnis 1. Partneriai, galintys pagal šį reglamentą pretenduoti į finansa- vimą, yra regioninės ir tarptautinės organizacijos, nevyriausybinės organizacijos, nacionalinės, regioninės ir vietinės valdžios institu- cijos ir oficialios agentūros, visuomeninės organizacijos ir valsty- binio arba privataus sektoriaus institutai ir šiuose sektoriuose vei- kiantieji asmenys. 2. Pagal šį reglamentą finansuojamas Bendruomenės veiksmų programas įgyvendina Komisija straipsnio 1 dalyje nurodyto par- tnerio prašymu arba savo iniciatyva. 6 straipsnis Kad galėtų pretenduoti į Bendrijos pagalbą, 5 straipsnio 1 dalyje nurodyti partneriai privalo turėti pagrindinę būstinę trečiojoje į Bendrijos pagalbą pagal šį šalyje, galinčioje pretenduoti reglamentą arba Bendrijos valstybėje narėje. Tokia būstinė privalo būti veiksmingu sprendimų priėmimo centru visoms pagal šį reglamentą finansuojamoms veiksmų programoms. Išimtiniais atvejais, tokia būstinė gali būti kitoje trečiojoje šalyje. 7 straipsnis Nepažeidžiant institucinės ir politinės aplinkos, kurioje veikia 5 straipsnio 1 dalyje nurodyti partneriai, sprendžiant dėl konkre- čios institucijos tinkamumo gauti Bendrijos finansavimą, ypač atsižvelgiama į šiuos faktorius: a) jos pasiryžimą be jokios diskriminacijos ginti, gerbti ir skatinti žmogaus teises ir demokratinius principus; b) jos patirtį žmogaus teisių ir demokratijos principų skatinimo srityje; 1. Parama neskiriama 5 straipsnio 1 dalyje nurodytiems partne- riams, jei jie neįsipareigoja vykdyti paramos skyrimo ir įgyvendi- nimo sąlygų, kurias nustato Komisija ir kurių paisyti jie įsiparei- goja pagal sutartį. 2. Bendrijos remiama veikla yra įgyvendinama laikantis tikslų, numatytų Komisijos sprendime dėl finansavimo. 3. Pagal šį reglamentą skiriamas Bendrijos finansavimas yra tei- kiamas dotacijų pavidalu. 4. Kai pagal šį reglamentą finansuojamos veiksmų programos yra finansavimo sutarčių tarp Bendrijos ir gaunančiųjų šalių objektas, tokiose sutartyse numatoma, kad mokesčiai ir kiti mokėjimai bei muito mokesčiai apmokami ne iš Bendrijos lėšų. 9 straipsnis 1. Galimybė dalyvauti skelbiamame konkurse ir sudaryti sutartį vienodomis sąlygomis suteikiama fiziniams ir juridiniams asme- nims iš gaunančiosios šalies ir valstybės narės. Išskirtinais ir dera- mai pagrįstais atvejais gali būti įtrauktos ir kitos šalys. 2. Tiekimai kyla iš valstybių narių arba iš priimančiosios šalies. Išskirtinais ir deramai pagrįstais atvejais tiekimas gali būti kilęs iš kitų šalių. 10 straipsnis 1. Suderinamumo ir papildomumo interesų labui, ir siekiant didžiausio veiksmų programų efektyvumo, Komisija, glaudžiai bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, gali imtis bet kurių reikalingų koordinuojančių priemonių. c) jos administracinius ir finansų valdymo gebėjimus; 2. Bet kuriuo atveju, 1 dalies taikymui, Komisija skatina: d) jos techninius ir logistinius gebėjimus, susijusius su planuo- jama veiksmų programa; a) įdiegti sistemą, skirtą informacijos pasikeitimui apie veiksmų programas, kurias finansuoja arba svarsto dėl jų finansavimo Bendrija ir valstybės narės, bei sistemingai jos analizei; e) kur įmanoma, anksčiau vykdytų veiksmų programų, ypač Bendrijos finansuojamų, rezultatus; b) veiksmų programų įdiegimo koordinavimą vietoje, reguliariai rengiant susitikimus, skirtus pasikeisti informacija tarp Komi- sijos ir valstybių narių atstovų paramą gaunančiojoje šalyje; f) jos gebėjimą sukurti darbo santykius su kitais pilietinės visuomenės elementais atitinkamoje trečiojoje šalyje bei nukr- eipti paramą vietinėms organizacijoms, atskaitingoms pilieti- nei visuomenei. c) nuoseklaus požiūrio į humanitarinę pagalbą plėtojimą ir, kur tai tinka, žmogaus teisių apsaugos ir humanitarinės pagalbos integraciją. 86 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 01/3 t. III SKYRIUS Veiksmų programų įgyvendinimo procedūros 11 straipsnis nustatyto pirmininkas, atsižvelgdamas į klausimo skubumą. Nuo- monė patvirtinama Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje nustatyta balsų dauguma tuo atveju, kai Taryba turi priimti sprendimą Komisijos pasiūlymu. Valstybių narių atstovų komitete balsai skaičiuojami taip, kaip nurodyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja. Orientacinė suma, 1999-2004 metų laikotarpiu, yra 150 milijonų eurų. skiriama šio reglamento įgyvendinimui Komisija patvirtina numatytas priemones, jeigu jos atitinka komi- teto nuomonę. Metinius asignavimus tvirtina biudžeto valdymo institucija finansinės perspektyvos ribose. Jei numatytos priemonės neatitinka komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba sprendžia kvalifikuota balsų dauguma. 12 straipsnis ir Komisija planuoja, nustato kainą, priima administruoja, kontroliuoja bei įvertina šiame reglamente numatytas veiksmų programas pagal galiojančias biudžetines ir kitokias procedūras. Ji numato sąlygas, kuriomis yra skiriama, mobilizuojama ir įgyvendinama parama pagal šį reglamentą. sprendimus 13 straipsnis 1. Pagal 14 straipsnio 2 dalyje numatytą procedūrą Komisija pri- ima: — sprendimus dėl veiksmų programų, kurių finansavimui pagal šį reglamentą reikalinga daugiau nei 1 milijonas eurų, ir dėl bet kurių tokių veiksmų programų pakeitimų, kurių pasekmėje daugiau nei 20 % padidėtų iš pradžių sutarta suma, — programas, kurių tikslas yra numatyti darnią veiklos sistemą atitinkamoje šalyje arba regione ar konkrečioje srityje, kur nustatytas toks poreikių mastas ir sudėtingumas, kuris rodo tuos poreikius išliksiant ir toliau. 2. Komisija praneša 14 straipsnyje nurodytam komitetui apie finansinius sprendimus, kuriuos ji ketina priimti dėl projektų ir programų, kainuojančių mažiau nei 1 milijoną eurų. Pranešimas pateikiamas ne vėliau kaip likus vienai savaitei iki sprendimo priėmimo. Jei Taryba per tris mėnesius nuo tos dienos, kai klausimas buvo jai perduotas, nepriima jokio sprendimo, pasiūlytas priemones patvirtina Komisija. 15 straipsnis 1. Komisija gali finansuoti neatidėliotinos skubos priemones dau- giausia iki 2 milijonų eurų sumos. Neatidėliotinos skubos priemonės yra laikomos būtinomis iškilus skubiam, nenumaty- tam poreikiui, atsiradusiam dėl staiga sustabdytų demokratinių procesų, arba iškilus krizei ar ypatingam pavojui gresiančiam visiems arba daliai tos šalies gyventojų bei keliančiam rimtą grėsmę asmens pagrindinėms teisėms ir laisvėms. 2. Kai veiksmų programos tenkina šias sąlygas, Komisija, po kon- sultacijų su valstybėmis narėmis, imasi pačių veiksmingiausių priemonių. Valstybėms narėms yra duodamos penkios darbo die- nos per kurias jos gali pareikšti bet kokius prieštaravimus. Jei yra prieštaravimų, 14 straipsnyje nurodytas komitetas nagrinėja šį klausimą savo artimiausiame susirinkime. 3. Komisija artimiausiame susitikime informuoja 14 straipsnyje nurodytą komitetą apie visas neatidėliotinos skubos priemones, finansuojamas pagal šias nuostatas. 14 straipsnis 16 straipsnis 1. Komisijai padeda Žmogaus teisių ir demokratijos komitetas, toliau — komitetas, (EB) Nr. 975/1999 13 straipsnį. pagal Reglamento įsteigtas 2. Kai yra daroma nuoroda į šį straipsnį, Komisijos atstovas patei- kia komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komi- tetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį Komitetas gali nagrinėti bet kuriuos bendrus ar konkrečius klausimus, susijusius su Bendrijos parama šioje srityje, jis taip pat turėtų atlikti naudingą vaidmenį, gerinant žmogaus teisių ir Europos Sąjungos vykdomos demokratizacijos veiklos trečiosiose šalyse, darną. Kartą per metus išnagrinėja planavimą ateinantiems finansiniams metams arba aptaria Komisijos atstovo pateiktas bendras rekomendacijas dėl veiksmų programų, kurios pagal šį reglamentą bus vykdomos ateinančiais metais. jis 01/3 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 87 17 straipsnis 1. Komisija reguliariai įvertina Bendrijos finansuojamas veiksmų programas pagal šį reglamentą, siekdama nustatyti, ar jos pasiekė savo tikslus, taip pat numatyti gaires, kurios leistų pagerinti vėlesnių veiksmų programų veiksmingumą. Komisija pateikia komitetui atliktos įvertinimo sesijos santrauką, kurią jis galėtų, jei reikia, išnagrinėti. Valstybės narės susipažįsta su įvertinimo atas- kaitomis pagal jų prašymą. 2. Valstybėms narėms paprašius, Komisija gali kartu su jomis taip pat įvertinti pagal šį reglamentą Bendrijos vykdomos veiklos ir programų rezultatus. projektus, nurodydama sumas, veiksmų programų pobūdį, gau- nančiąją šalį ir susijusius partnerius. 2. Kiekvienų finansinių metų pabaigoje Komisija pateikia Euro- pos Parlamentui ir Tarybai metinę ataskaitą su tų metų bėgyje finansuotų veiksmų programų apžvalga. Apžvalgoje pateikiama informacija apie institucijas, su kuriomis buvo įgyvendinamos 1 straipsnyje nurodytos veiksmų prog- ramos. Ataskaitoje taip pat apžvelgiamos visos išorinio įvertinimo sesi- jos, jei tokios buvo vykdomos, ir tam tikrais atvejais gali būti pasiūlytos konkrečios veiksmų programos. 18 straipsnis 20 straipsnis Visose sutartyse arba finansiniuose susitarimuose, sudarytuose pagal šį reglamentą pirmiausia numatyta, kad Komisija ir Audito Rūmai gali atlikti patikrinimus vietoje ir 5 straipsnio 1 dalyje įprastinę procedūrą, nurodytų partnerių būstinėse pagal Komisijos nustatytą pagal galiojančias taisykles, ypač pagal Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomą Finansinį reglamentą. 19 straipsnis 1. Priėmusi sprendimą, Komisija per mėnesį nuo tos dienos pra- neša valstybėms narėms apie patvirtintas veiksmų programas ir Praėjus trims metams po šio reglamento įsigaliojimo, Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai visapusišką pagal šį reglamentą Bendrijos finansuotų veiksmų programų įvertinimą, prie kurio gali būti pridėti reikiami pasiūlymai dėl šio reglamento ateities. 21 straipsnis Šis reglamentas įsigalioja trečiąją dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje. Jis taikomas iki 2004 m. gruodžio 31 d. Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Liuksemburge, 1999 m. balandžio 29 d. Tarybos vardu Pirmininkas W. MÜLLER


title: Council Decision of 29 April 1999 extending Europol's mandate to deal with forgery of money and means of payment

eurovoc_concepts:
Europol
fight against crime
fraud
money
payment

text: C 149/16 EN Official Journal of the European Communities 28. 5. 1999 COUNCIL DECISION of 29 April 1999 extending Europol’s mandate to deal with forgery of money and means of payment (1999/C 149/02) THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION, Having regard to the Convention, based on Article K. 3 of the Treaty on European Union, on the establishment of a European Police Office (Europol Convention) (1), and in particular Article 2(2) thereof and the Annex to the Convention mentioned in the said Article, Having regard to the Council Decision of 3 and 4 December 1998 on the principle of instructing Europol to deal with forgery of money and means of payment when Europol takes up its activities, instructing the Management Board of Europol to prepare the Council’s Decision on this issue, Having regard to the preparatory work on this Management Board in particular implications for Europol, issue performed by the Europol regarding the functional, budgetary and staffing Considering the need for a separate decision on the budgetary and staffing implications for Europol, Taking into account the considerable interests of the European Union and its Member States in protecting the euro from any counterfeiting and in effectively preventing related criminal activities, Taking into account, and without prejudice to, the respective roles of Europol, the Commission (Unit on Coordination of Fraud Prevention (UCLAF)) and the European Central Bank, HAS DECIDED AS FOLLOWS: Article 1 As from the date when Europol takes up its activities in accordance with Article 45(4) of the Europol Convention Europol’s mandate shall be extended to include the fight against forgery of money and means of payment. (1) OJ C 316, 27. 11. 1995, p. 1. 28. 5. 1999 EN Official Journal of the European Communities C 149/17 Article 2 For the purposes of this Decision, the terms (cid:28)forgery of money’ and (cid:28)forgery of means of payment’ shall mean the acts defined in Article 3 of the Geneva Convention of 20 April 1929 on the Suppression of Counterfeiting Currency (1), which applies to both cash and other means of payment. Article 3 This Decision shall enter into force on the day following its adoption. Article 4 This Decision shall be published in the Official Journal. Done at Luxembourg, 29 April 1999. For the Council The President W. M(cid:220)LLER (1) Article 3 of the Geneva Convention of 20 April 1929 states: (cid:28)The following should be punishable as ordinary crimes: 1. Any fraudulent making or altering of currency, whatever means are employed; 2. The fraudulent uttering of counterfeit currency; 3. The introduction into a country of or the receiving or obtaining of counterfeit currency with a view to uttering the same and with knowledge that it is counterfeit; 4. Attempts to commit, and any intentional participation in, the foregoing acts; 5. The fraudulent making, receiving or obtaining of instruments or other articles peculiarly adapted for the counterfeiting or altering of currency. ’


title: Sklep Sveta z dne 29. aprila 1999 o sprejemu tretje faze vseevropskega programa sodelovanja v visokem šolstvu (Tempus III) (2000–2006)

eurovoc_concepts:
EU programme
cooperation policy
higher education

text: 11/Zv. 31 SL Uradni list Evropske unije 161 31999D0311 L 120/30 URADNI LIST EVROPSKIH SKUPNOSTI 8. 5. 1999 SKLEP SVETA z dne 29. aprila 1999 o sprejemu tretje faze vseevropskega programa sodelovanja v visokem šolstvu (Tempus III) (2000–2006) (1999/311/ES) SVET EVROPSKE UNIJE JE ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, zlasti člena 235 Pogodbe, področjih, ki vključujejo usposabljanje; ker je Svet 25. junija 1996 sprejel Uredbo (Euratom, ES) št. 1279/96 in o zagotavljanju pomoči pri gospodarski gospodarskem razvoju v novih neodvisnih državah in Mongoliji (6) (program Tacis); reformi ob upoštevanju predloga Komisije (1), ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta (2), ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora (3), ob upoštevanju mnenja Odbora regij (4), (1) (2) ker je Evropski svet v Strasbourgu 8. in 9. decembra 1989 pozval Svet, naj na podlagi predloga Komisije sprejme ukrepe, ki srednje- in vzhodnoevropskim državam omo- gočajo sodelovanje v programih izobraževanja in/ali uspo- sabljanja, podobnih obstoječim programom Skupnosti; ker je Svet 18. decembra 1989 sprejel Uredbo (EGS) št. 3906/89 o gospodarski pomoči Republiki Madžarski in Ljudski republiki Poljski (5) (program Phare), ki zagotavlja pomoč za podporo postopkom gospodarske in socialne in vzhodnoevropskih državah na reforme v srednje- (1) UL C 270, 29. 8. 1998, str. 9, in UL C 87, 29. 3. 1999, str. 102. (2) UL C 98, 9. 4. 1999. (3) UL C 40, 15. 2. 1999, str. 23. (4) UL C 51, 22. 2. 1999, str. 86. (5) UL L 375, 23. 12. 1989, str. 11. Uredba, nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 753/96 (UL L 103, 26. 4. 1996, str. 5). (3) (4) (5) ker je Svet 29. aprila 1993 s Sklepom 93/246/EGS sprejel drugo fazo vseevropskega programa sodelovanja v visokem šolstvu (Tempus II) za obdobje štirih let od 1. julija 1994 (7); ker je bil ta sklep 21. novembra 1996 spremenjen s Sklepom 96/663/ES (8), tako da je bilo traja- nje tega programa podaljšano na šest let (1994–2000); ker srednje- in vzhodnoevropske države, nove neodvisne države nekdanje Sovjetske zveze in Mongolija, ki so upo- rabnice programov Phare in Tacis, menijo, da sta visoko šolstvo in usposabljanje ključni področji za proces gospodarske in socialne reforme; ker sodelovanje v visokem šolstvu krepi in poglablja celoten sistem odnosov med evropskimi narodi, prinaša skupne kulturne vrednote, omogoča plodno izmenjavo mnenj in pospešuje večnacionalne dejavnosti na znanstve- nem, kulturnem, umetniškem, gospodarskem in socialnem področju; (6) UL L 165, 4. 7. 1996, str. 1. (7) UL L 112, 6. 5. 1993, str. 34. (8) UL L 306, 28. 11. 1996, str. 36. 162 (6) (7) (8) (9) SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 31 ker nedavna uvedba Tempusa v državah nečlanicah srednje in vzhodne Evrope, v novih neodvisnih državah nekdanje Sovjetske zveze in v Mongoliji, katerih potrebe so večje in območja širša, v celoti zagotavlja nadaljevanje izvedenih ukrepov; ker lahko Tempus učinkovito prispeva k strukturnemu raz- voju visokega šolstva vključno z izpopolnjevanjem člove- ških virov ter poglabljanjem poklicnega znanja in spretno- sti, prilagojenih gospodarski reformi, in ker za doseganje tega cilja ni nobenega drugega instrumenta; usposabljanjem, ter tako spodbujati sinergije in povečati dodano vrednost vseh dejavnosti Skupnosti; (14) ker Pogodba za sprejetje tega sklepa ne daje drugih poob- lastil kot tistih iz člena 235; ker so izpolnjeni pogoji za sklicevanje na ta člen, SKLENIL: ker lahko Tempus prek univerz in univerzitetnega osebja učinkovito prispeva tudi k razvoju javne uprave in izobra- ževalnih struktur v državah upravičenkah; Člen 1 Trajanje programa Tempus III ker lahko Tempus prispeva k obnovi sodelovanja med sosednjimi regijami Skupnosti, ki so ga prekinili nedavni dogodki, in ker je to sodelovanje dejavnik miru in stabil- nosti v Evropi; (10) ker bi pridružene članice v predpristopnem obdobju, ki so sodelovale v programih Tempus I in Tempus II, zaradi pri- lahko skupaj z državami članicami dobljenih izkušenj koristno prispevale k zagotavljanju pomoči partnerskim državam, ki so se vključile v program veliko pozneje, pri prestrukturiranju visokošolskih sistemov; (11) ker člen 11 Sklepa 93/246/EGS določa, da mora Komisija oceniti izvajanje programa Tempus in najpozneje do 30. aprila 1998 predlagati podaljšanje ali prilagoditev pro- grama za obdobje, ki se začne 1. julija 2000; (12) (13) skupnosti, ker se pristojni organi v srednje- in vzhodnoevropskih državah, novih neodvisnih državah nekdanje Sovjetske zveze in Mongoliji, uporabniki programa, strukture, odgo- vorne za njegovo organizacijo v državah upravičenkah in in kvalificirani v Evropski predstavniki, ki zastopajo stališča univerzitetnega prostora v Evropi, strinjajo z ugotovitvami evalvacijskega poročila, ki potrjuje, da je Tempus v državah upravičenkah sposo- ben učinkovito prispevati k raznolikosti možnosti za izobraževanje in sodelovanje med univerzami ter tako utreti pot za razvoj znanstvenega, kulturnega ter gospodar- skega in družbenega sodelovanja; izvedenci ter ker bi bilo treba zagotoviti možnost za učinkovito ustvarjalno usklajevanje med programom Tempus III in drugimi programi ali dejavnostmi Skupnosti z izobraže- z valno povezanimi vsebinami, vsebino in/ali S tem je sprejeta tretja faza vseevropskega programa sodelovanja v visokem šolstvu (v nadaljevanju „Tempus III“) za obdobje šestih let od 1. julija 2000. Člen 2 Države upravičenke Tempus III se nanaša na države nečlanice iz srednje in vzhodne Evrope, upravičene do gospodarske pomoči na podlagi Uredbe (EGS) št. 3906/89 (program Phare) (1), in na nove neodvisne države nekdanje Sovjetske zveze in Mongolijo, navedene v Uredbi (Euratom, ES) št. 1279/96 (program Tacis), pod pogojem, da bodo ti programi pomoči podaljšani za navedeno obdobje. V nadaljevanju so te države „države upravičenke“. Komisija se na podlagi presoje posebnega položaja v vsaki državi v skladu s postopki iz navedene uredbe dogovori s prizadetimi državami upravičenkami, ali bi sodelovale v programu Tempus III ter o vrsti in pogojih njihovega sodelovanja pri nacionalnem načrtovanju pomoči Skupnosti za socialno in gospodarsko reformo. Člen 3 Vključevanje pridruženih članic V dejavnostih v programu Tempus III lahko sodelujejo tudi pridružene članice srednje in vzhodne Evrope, tako da so pri dosežkih iz programa Tempus lahko udeležene tudi sosednje države in da razvijajo regionalno in čezmejno sodelovanje. Ob upoštevanju ustreznih finančnih pravil in predpisov bi bilo treba spodbujati sodelovanje med projekti iz programov Tempus in Erasmus. (1) Trenutno Albanija, Bosna in Hercegovina in Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija. 11/Zv. 31 SL Uradni list Evropske unije 163 Člen 4 Opredelitve enakopravnosti žensk in moških. Prizadevala si bo tudi zagotoviti, da nobena skupina državljanov ne bo ali izločena ali v slabšem položaju. V programu Tempus III: (a) se izraz „univerza“ uporablja za vse vrste posrednješolskih izobraževalnih zavodov in zavodov za poklicno usposablja- nje, ki v okviru visokošolskega izobraževanja in usposablja- nja podeljujejo kvalifikacije in diplome na tej ravni, ne glede na to, kako se ti zavodi imenujejo; (b) se izraza „gospodarstvo“ in „podjetje“ uporabljata za vse vrste gospodarske dejavnosti ne glede na pravni status, neodvisne gospodarske organizacije, trgovinske in gospodarske zbornice in/ali njim enakovredne organizacije, strokovna združenja ter organe za usposabljanje prej navedenih zavodov in organiza- cij; (c) se izraz „institucija“ uporablja za lokalno in javno upravo, socialne partnerje in njihove organe za usposabljanje. Člen 6 Dialog z državami upravičenkami V dogovoru s pristojnimi organi v vsaki državi bo Komisija opre- delila podrobne prednostne naloge in cilje programa Tempus III v nacionalni strategiji gospodarske in socialne reforme na pod- lagi ciljev programa in določil, navedenih v prilogi, ter zlasti skladno z: (a) (i) splošnimi cilji programa Phare; (ii) splošnimi cilji programa Tacis, predvsem glede njegovih področnih vidikov; (b) politiko gospodarskih in socialnih reform ter reforme izobra- ževanja vsake države upravičenke; Vsaka država članica ali država upravičenka lahko določi, katere vrste zavodov, navedenih v točki (a), lahko sodelujejo v programu Tempus III. (c) potrebo po doseganju primernega ravnotežja med izbranimi prednostnimi področji in viri, dodeljenimi za Tempus III. Člen 5 Cilji Člen 7 Odbor V skladu s smernicami in splošnimi cilji programov Phare in Tacis za gospodarsko in socialno reformo je cilj programa Tempus III pospeševati visokošolske sisteme v državah upravičenkah s kar najbolj uravnoteženim sodelovanjem s partnerji iz vseh držav članic Skupnosti. 1. Komisija izvaja program Tempus III v skladu z določbami pri- loge, na podlagi podrobnih smernic, ki se sprejemajo vsako leto, ter v skladu s podrobnimi cilji in prednostnimi nalogami, za katere se dogovorijo s pristojnimi organi v vsaki državi upravi- čenki, kot je določeno v členu 6. Natančneje je Tempus III namenjen pospeševanju prilagajanja visokega šolstva novim družbenoekonomskim in kulturnim potrebam držav upravičenk, tako da obravnava: 2. Pri opravljanju teh nalog Komisiji pomaga odbor dveh pred- stavnikov, ki ju imenuje vsaka država članica in ki mu predseduje predstavnik Komisije. Članom odbora lahko pomagajo strokov- njaki in svetovalci. (a) zadeve, razvojem in kurikulumov na prednostnih področjih; povezane z preoblikovanjem (b) reformo visokošolskih struktur in institucij ter njihovo uprav- ljanje; (c) razvoj usposabljanja, ki vodi do kvalifikacij, da se odpravi pomanjkanje zahtevnih kvalifikacij, potrebnih za družbeno reformo, zlasti pri izboljšavah in krepitvi povezav z gospo- darstvom; Odbor zlasti pomaga Komisiji pri izvajanju programa ob upoštevanju ciljev, opredeljenih v členu 5, in svoje delo usklajuje z drugimi programskimi odbori na področju izobraževanja (Socrates) in usposabljanja (Leonardo). 3. Predstavnik Komisije predloži odboru osnutke ukrepov v zvezi z: (a) splošnimi smernicami, veljavnimi za Tempus III; (d) prispevek visokega šolstva in usposabljanja k državljanstvu in krepitvi demokracije. (b) postopki izbire in splošnimi smernicami za finančno pomoč Skupnosti (zneski, trajanje in uporabniki); Pri uresničevanju ciljev programa Tempus III si bo Komisija pri- zadevala za ravnanje po splošni politiki Skupnosti glede (c) vprašanji splošne uravnoteženosti programa Tempus III, vključno s porazdelitvijo med razne akcije; 164 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 31 (d) podrobnimi prednostnimi nalogami in cilji, o katerih se je treba dogovoriti s pristojnimi organi v vsaki državi upravi- čenki; Člen 9 Povezave z drugimi akcijami Skupnosti (e) ukrepi za spremljanje in ocenjevanje programa Tempus III. 4. Odbor da svoje mnenje o teh osnutkih ukrepov v roku, kakrš- nega lahko določi predsednik glede na nujnost zadeve. Mnenje se oblikuje z večino glasov, kot je določeno v členu 148(2) Pogodbe za sklepe, ki jih mora sprejeti Svet na predlog Komisije. Glasovi predstavnikov držav članic v odboru se upoštevajo, kot je zapi- sano v navedenem členu. Predsednik ne glasuje. Komisija sprejme ukrepe, ki začnejo veljati takoj. Če ti ukrepi niso v skladu z mnenjem odbora, Komisija z njimi nemudoma seznani Svet. V takšnem primeru lahko Komisija za dobo enega meseca zadrži izvajanje ukrepov, ki jih je sprejela. Svet lahko sprejme drugačen sklep s kvalificirano večino v roku, navedenem v prejšnjem odstavku. 5. Poleg tega se lahko Komisija posvetuje z odborom o kateri koli drugi zadevi glede izvajanja programa Tempus III, vključno z letnim poročilom. Predstavnik Komisije predloži odboru osnutek ukrepov, ki naj bi jih izvajali. Odbor v roku, ki ga lahko določi predsednik glede na nujnost zadeve, oblikuje mnenje o tem osnutku, če je potrebno, z glasovanjem. Mnenje se zabeleži v zapisniku; poleg tega ima vsaka država čla- nica pravico zahtevati, da se v zapisnik vnese njeno stališče. V skladu s postopki iz člena 7(3) tega sklepa in, če je primerno, s postopkom iz člena 9 Uredbe (EGS) št. 3906/89 in člena 8 Uredbe (Euratom, ES) št. 1279/96 Komisija v okviru omejitev, sprejetih s sklepom o letnem proračunu, zagotavlja konsistentnost in, če je treba, komplementarnost med programom Tempus III in drugimi akcijami Skupnosti, ki se izvajajo ali v Skupnosti ali kot del pomoči, zagotovljene za države upravičenke, zlasti v zvezi z dejavnostmi Evropske ustanove za usposabljanje. Člen 10 Usklajevanje z dejavnostmi v državah nečlanicah Skupnosti 1. Komisija organizira ustrezno usklajenost z dejavnostmi držav nečlanic Skupnosti (1) ali univerz in poslovnega sektorja v teh državah na istem področju kakor Tempus III, vključno s sodelo- vanjem v projektih Tempus III, če je to primerno. 2. To sodelovanje ima lahko veliko oblik, ki vključujejo tudi eno ali več naslednjih dejavnosti: — sodelovanje v projektih Tempus III s sofinanciranjem, — izkoriščanje možnosti, ki jih ponuja Tempus III za usmerjanje izmenjav, za katere se zagotavlja dvostransko financiranje, — usklajevanje med programom Tempus III in nacionalnimi pobudami, ki imajo iste cilje, vendar se financirajo in uprav- ljajo ločeno, Komisija kar najbolj upošteva mnenje, ki ji ga izroči odbor. Odbor tudi obvesti, kako ga je upoštevala. — vzajemna izmenjava informacij o vseh pomembnih pobudah na tem področju. Člen 8 Sodelovanje s pristojnimi telesi Člen 11 Letno poročilo 1. Komisija sodeluje z agencijami vseh držav upravičenk, usta- novljenih in določenih za usklajevanje odnosov in struktur, potrebnih za izvajanje programa Tempus III, vključno z razpore- janjem sredstev, ki jih rezervirajo države upravičenke same. pošlje Evropskemu Svetu, Komisija Ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij letno poročilo o delovanju programa Tempus III. To poročilo se pošlje v vednost tudi državam upravičenkam. parlamentu, 2. Poleg tega Komisija pri izvajanju programa Tempus III tesno sodeluje s pristojnimi nacionalnimi strukturami, ki jih določijo države članice. Kadar koli je mogoče, ustrezno upošteva dvostran- ske ukrepe, ki so jih v tem okviru sprejele države članice. (1) Te države so tiste članice Skupine 24, ki niso članice Skupnosti, Republika Ciper in Malta ter pridružene članice iz srednje in vzhodne Evrope, sodelovanje pa se nanaša na projekte z državami srednje in vzhodne Evrope, ki niso pridružene članice, so pa upravičenke po programu Phare. 11/Zv. 31 SL Uradni list Evropske unije 165 Člen 12 Spremljanje in vrednotenje – poročila Skladno s postopkom iz člena 7(3) Komisija nadzira redno spremljanje in zunanje vrednotenje izkušenj, pridobljenih s programom Tempus III, pri čemer ustrezno upošteva posebne cilje iz člena 5 in nacionalne cilje, opredeljene v skladu s členom 6. Do 30. aprila 2004 Komisija predloži vmesno poročilo o ugotovitvah vrednotenja skupaj s predlogi za podaljšanje ali prilagoditev programa za obdobje, ki se prične 1. julija 2006. Komisija bo najpozneje do 30. junija 2009 predložila končno poročilo. V Luxembourgu, 29. aprila 1999 Za Svet Predsednik W. MÜLLER 166 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 31 PRILOGA Skupni evropski projekti 1. Evropska skupnost bo zagotovila podporo za skupne evropske projekte (JEP), ki lahko trajajo največ tri leta. JEP bodo združevali najmanj eno univerzo iz ene od držav udeleženk, eno univerzo iz države članice in partnersko institucijo (univerzo, podjetje ali drugo institucijo, kot je opredeljeno v členu 4) v drugi državi članici. 2. Podpora za JEP se lahko zagotavlja za dejavnosti skladno s posebnimi potrebami vključenih ustanov in skladno z določenimi prednostnimi nalogami, kar vključuje: (i) skupne dejavnosti v izobraževanju in usposabljanju, zlasti zaradi razvoja in posodabljanja kurikulumov, večanja sposobnosti univerz za zagotavljanje stalnega izobraževanja in prekvalificiranja, razvoja kratkih intenzivnih programov ter sistemov odprtega učenja in učenja na daljavo, vključno z informacijsko in komunikacijsko tehnologijo; (ii) ukrepe za reformo in razvoj visokega šolstva in njegovih zmogljivosti, zlasti s prestrukturiranjem upravljanja visokošolskih zavodov in sistemov, z modernizacijo obstoječe infrastrukture, z nabavo opreme, potrebne za izvajanje JEP in, če je primerno, z zagotavljanjem tehnične in finančne pomoči odgovornim organom; (iii) pospeševanje sodelovanja med univerzami, gospodarstvom in institucijami, opredeljenimi v členu 4, prek JEP; (iv) razvoj pretoka učiteljev, delavcev v univerzitetnih upravah in študentov v okviru JEP: (a) pedagoški/upravni delavci univerz ali mentorji v podjetjih v državah članicah bodo prejemali štipendije za opravljanje pedagoškega dela/usposabljanja za obdobja do enega leta v državah upravičenkah in obratno; (b) pedagoški/upravni delavci univerz v državah upravičenkah bodo prejemali štipendije za obdobja prekvalificiranja in posodabljanja v Evropski skupnosti; (c) za študente bodo na voljo štipendije za dodiplomski in podiplomski študij, vključno z doktorskim študijem, ki bodo namenjene študentom v državah upravičenkah za opravljanje dela študija v Evropski skupnosti in študentom iz Evropske skupnosti za opravljanje dela študija v državah upravičenkah. Te štipendije se običajno podeljujejo za obdobje od treh mesecev do enega leta; (d) na voljo bodo štipendije za študente, ki bodo sodelovali v JEP, katerih posebni cilj je pospeševanje pretoka, pri čemer bodo imeli prednost tisti, ki sodelujejo v projektih, v okviru katerih jim bo njihova matična univerza v celoti priznala študijsko obdobje, preživeto v tujini; (e) zagotovljena bo podpora med prakso ali usposabljanjem v podjetjih od enega meseca do enega leta za učitelje, mentorje, študente in diplomante iz držav upravičenk, od konca njihovega študija do prve zaposlitve, tako da lahko opravijo obdobje praktičnega usposabljanja v podjetju v Skupnosti in obratno; (v) dejavnosti za zagotavljanje uspeha za JEP, v katere sta vključeni dve ali več držav upravičenk. Strukturni in/ali komplementarni ukrepi tehnično pomoč, seminarje, študije, objave, Za nekatere strukturne in/ali komplementarne ukrepe (zlasti informacijsko dejavnost) bo zagotovljena finančna pomoč v podporo ciljev programa, zlasti za razvoj in prestrukturiranje visokošolskih sistemov v državah upravičenkah. V okviru strukturnih ukrepov bo zagotovljena finančna pomoč kot podpora državam upravičenkam, med drugim za: — razvoj in krepitev sposobnosti strateškega načrtovanja ter institucionalni razvoj visokošolskih zavodov na univerzitetni ali fakultetni ravni, 11/Zv. 31 SL Uradni list Evropske unije 167 — pripravo razvojnega načrta za univerze kot pomoč pri vzpostavljanju mednarodnih stikov, — podporo širjenju trajnih akcij sodelovanja za doseganje ciljev programa Tempus, — pripravo nacionalne strategije v neki državi upravičenki za razvoj posameznih vidikov visokega šolstva. Štipendije za posameznike Poleg JEP ter strukturnih in komplementarnih ukrepov bo Evropska skupnost podpirala tudi zagotavljanje štipendij za posameznike za učitelje, mentorje, delavce univerzitetnih uprav, višje uradnike na ministrstvih, načrtovalce izobraževanja in druge strokovnjake s področja usposabljanja iz držav upravičenk in iz Skupnosti za obiske zaradi pospeševanja kakovosti, razvoja in prestrukturiranja visokega šolstva in usposabljanja v državah upravičenkah. Ti obiski med drugim lahko vključujejo naslednja področja: — razvoj programov in učnega gradiva, — kadrovski razvoj, zlasti z izobraževalnimi obdobji za osvežitev znanja in prakse v podjetjih, — poučevanje in usposabljanje, — dejavnosti v podporo razvoju visokega šolstva, — sodelovanje pri dejavnostih evropskih združenj, zlasti univerzitetnih. Podporne dejavnosti 1. Komisija bo prejemala tehnično pomoč, potrebno za krepitev delovanja na podlagi tega sklepa in za spremljanje izvajanja programa. 2. Pomoč bo zagotovljena za ustrezno zunanjo ovrednotenje programa Tempus III. Pomoč bo zagotovljena tudi za obveščanje v zvezi z JEP, strukturnimi in/ali komplementarnimi ukrepi in mobilnostjo posameznikov ter za obveščanje o uspešnih dosežkih posameznih projektov iz prejšnjih faz programa Tempus


title: Regolamento (CE) n. 894/1999 della Commissione, del 29 aprile 1999, che modifica i prezzi rappresentativi e i dazi addizionali all'importazione per taluni prodotti del settore dello zucchero

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
raw sugar
representative price
sugar
white sugar

formats: pdf print

text: L 113/12 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 30. 4. 1999 REGOLAMENTO (CE) N. 894/1999 DELLA COMMISSIONE del 29 aprile 1999 che modifica i prezzi rappresentativi e i dazi addizionali all’importazione per taluni prodotti del settore dello zucchero LA COMMISSIONE DELLE COMUNIT(cid:211) EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunit(cid:133) europea, visto il regolamento (CEE) n. 1785/81 del Consiglio, del 30 giugno 1981, relativo all’organizzazione comune dei settore dello zucchero (1), modificato da mercati nel ultimo dal regolamento (CE) n. 1148/98 della Commis- sione (2), visto il regolamento (CE) n. 1423/95 della Commissione, del 23 giugno 1995, recante modalit(cid:133) di applicazione per l’importazione di prodotti del settore dello zucchero diversi dalle melasse (3), modificato da ultimo dal regola- mento (CE) n. 624/98 (4), in particolare l’articolo 1, para- grafo 2, secondo comma e l’articolo 3, paragrafo 1, considerando che gli importi dei prezzi rappresentativi e dei dazi all’importazione di applicabili zucchero bianco, di zucchero greggio e di alcuni sciroppi sono stati fissati dal regolamento (CE) n. 1379/98 della addizionali Commissione (5), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 855/1999 (6); considerando che l’applicazione delle norme e delle modalit(cid:133) di fissazione indicate nel regolamento (CE) n. 1423/95 ai dati di cui dispone la Commissione rende necessario modificare gli importi attualmente in vigore conformemente all’allegato del presente regolamento, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 I prezzi rappresentativi e i dazi addizionali applicabili all’importazione dei prodotti indicati all’articolo 1 del regolamento (CE) n. 1423/95 sono fissati nell’allegato. Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il 30 aprile 1999. Il presente regolamento (cid:138) obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 29 aprile 1999. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 177 dell’1. 7. 1981, pag. 4. (2) GU L 159 del 3. 6. 1998, pag. 38. (3) GU L 141 del 24. 6. 1995, pag. 16. (4) GU L 85 del 20. 3. 1998, pag. 5. (5) GU L 187 dell’1. 7. 1998, pag. 6. (6) GU L 107 del 24. 4. 1999, pag. 19. 30. 4. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 113/13 ALLEGATO del regolamento della Commissione, del 29 aprile 1999, che modifica i prezzi rappresentativi e i dazi addizionali applicabili all’importazione di zucchero bianco, di zucchero greggio e dei prodotti di cui al codice NC 1702 90 99 Codice NC 1701 11 10 (1) 1701 11 90 (1) 1701 12 10 (1) 1701 12 90 (1) 1701 91 00 (2) 1701 99 10 (2) 1701 99 90 (2) 1702 90 99 (3) Prezzi rappresentativi per 100 kg netti di prodotto Dazio addizionale per 100 kg netti di prodotto (in EUR) 11,94 11,94 11,94 11,94 14,99 14,99 14,99 0,15 11,29 17,96 11,06 17,38 20,15 14,47 14,47 0,49 (1) Fissazione per la qualit(cid:133) tipo definita all’articolo 1 del regolamento (CEE) n. 431/68 del Consiglio (GU L 89 del 10. 4. 1968, pag. 3) modificato. (2) Fissazione per la qualit(cid:133) tipo definita all’articolo 1 del regolamento (CEE) n. 793/72 del Consiglio (GU L 94 del 21. 4. 1972, pag. 1). (3) Fissazione per 1 % di tenore in saccarosio


title: Nõukogu otsus, 29. aprill 1999, lepingu sõlmimise kohta, millega muudetakse teadus- ja tehnikaalast koostöölepingut Euroopa Ühenduse ja Austraalia vahel

eurovoc_concepts:
Australia
cooperation agreement (EU)
scientific cooperation
technical cooperation

text: 11/32. kd ET Euroopa Liidu Teataja 79 31999D0510 L 195/31 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA 28. 7. 1999 NÕUKOGU OTSUS, 29. aprill 1999, lepingu sõlmimise kohta, millega muudetakse teadus- ja tehnikaalast koostöölepingut Euroopa Ühenduse ja Austraalia vahel (1999/510/EÜ) EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, ON VASTU VÕTNUD JÄRGMISE OTSUSE: Artikkel 1 Leping, millega muudetakse tehnikaalast koostöölepingut Euroopa Ühenduse ja Austraalia vahel, kiidetakse heaks. teadus- ja Muutmislepingu tekst on lisatud käesolevale otsusele. Artikkel 2 Euroopa Ühenduse ja Austraalia vahelise teadus- ja tehnikaalase koostöölepingu artikli 11 kohaselt teatab nõukogu eesistuja, et ühendus on lepingu jõustumiseks vajalikud menetlused lõpule viinud. Luxembourg, 29. aprill 1999 Nõukogu nimel eesistuja W. MÜLLER võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 130m koostoimes artikli 228 lõike 2 esimese lausega ja lõike 3 esimese lõiguga, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust (1) ning arvestades, et: (1) (2) nõukogu kiitis oma 27. juuni 1994 otsusega heaks teadus- ja tehnikaalase koostöölepingu Euroopa Ühenduse ja Aust- raalia vahel (2); nõukogu volitas oma 24. septembri 1998 otsusega komis- joni ülalmainitud lepingu artikli 11 lõikes 2 sätestatud kor- ras pidama läbirääkimisi kõnealuse lepingu muutmiseks üksnes koostöövaldkondades, mida on mainitud kõnealuse lepingu artiklis 4; (3) nõukogu andis oma 29. märtsi 1999 otsusega loa muut- mislepingu allkirjastamiseks; (4) muutmisleping tuleks heaks kiita, (1) Arvamus on esitatud 14. aprillil 1999 (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata). (2) EÜT L 188, 22. 7. 1994, lk 17


title: Proposta modificata di direttiva del Parlamento europeo e del Consiglio relativa a regole comuni sulle firme elettroniche

eurovoc_concepts:
approximation of laws
commercial transaction
data protection
electronic mail
information network

formats: html pdf

text: COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE Bruxelles, 29. 04. 1999 COM(1999) 195 def. 98/0191 (COD) Proposta modificata di DIRETTIVA DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO relativa a regole comuni sulle firme elettroniche (presentata dalla Commissione in applicazione dell'articolo 189 B, paragrafo 2 del trattato CE) SINTESI Il 13 gennaio 1999 il Parlamento europeo ha adottato una risoluzione legislativa che approva, con una serie di emendamenti, la proposta avanzata dalla Commissione di direttiva del Parlamento europeo e del Consiglio concernente regole comuni sulle firme elettroniche (COM(1998)297 def. - C4-0376/98 - 98/0191(COD) e richiede alla Commissione di modificare tale proposta di conseguenza. La direttiva è intesa a garantire il corretto funzionamento del mercato interno nel settore delle firme elettroniche creando un quadro giuridico armonizzato ed appropriato per l'impiego delle firme elettroniche nel territorio comunitario. Essa definisce una serie di criteri che costituiscono la base del riconoscimento giuridico delle firme elettroniche. La base giuridica della proposta è costituita dall'articolo 57, paragrafo 2, dall'articolo 66 e dall'articolo 100 A del trattato sull'Unione europea. La direttiva istituisce un quadro giuridico per taluni servizi di certificazione resi disponibili al pubblico. Essa si concentra in particolare sui servizi di certificazione e definisce requisiti comuni per i prestatori di servizi di certificazione (PSC) e per i certificati, ai fini di garantire il riconoscimento transfrontaliero delle firme e dei certificati all'interno della Comunità europea. La direttiva segue un approccio neutrale dal punto di vista della tecnologia e si applica ad un'ampia gamma di 'firme elettroniche'. Si basa su un duplice i PSC sono in genere liberi di offrire i propri servizi senza concetto: autorizzazione preventiva. Parallelamente, gli Stati membri possono introdurre sistemi di accreditamento volontario basati su requisiti comuni e miranti ad un livello di sicurezza più elevato. La direttiva si propone di contribuire ad un quadro giuridico armonizzato all'interno della Comunità garantendo il riconoscimento giuridico delle firme elettroniche. Per appoggiare il processo di creazione della fiducia, tanto per i consumatori quanto per le imprese che fanno affidamento sui certificati, la proposta introduce regole relative alle responsabilità che incombono ai PSC. La direttiva include dispositivi di cooperazione con i paesi terzi, ai fini di contribuire al riconoscimento globale dei certificati. Dei 32 emendamenti adottati dal Parlamento europeo in prima lettura, la Commissione ha accettato in toto 22 emendamenti (nn. 3, 11, 12, 14, 18, 20, 27, 30, 31, 32, 33 e 34), altri in parte o in linea di principio (nn. 2, 4, 5, 9, 13, 16, 17, 21, 22 e 25). La Commissione non può accogliere 10 degli emendamenti proposti per motivi di ordine giuridico (nn. 1, 10, 24, 28, 29), in quanto contengono disposizioni superflue (nn. 6 e 7) oppure in quanto provocherebbero problemi in fase di attuazione (nn. 15, 23 e 26). 2 RELAZIONE La Commissione presenta, in questo documento, una proposta modificata di direttiva del Parlamento europeo e del Consiglio concernente regole comuni per le firme elettroniche. La proposta modificata include gli emendamenti proposti dal Parlamento europeo in prima lettura che sono ritenuti accettabili dalla Commissione. 1) INTRODUZIONE a) Antefatti In una prima fase, in data 8 ottobre 1997 la Commissione ha presentato una comunicazione intitolata ‘Garantire la sicurezza e l'affidabilità nelle comunicazioni elettroniche - Verso una definizione di un quadro europeo in materia di firme digitali e di cifratura’ (COM(97)0503 def. - C4-0648/97), che sottolineava l'esigenza di un approccio coerente nel settore. Il 1° dicembre 1997 il Consiglio ha accolto favorevolmente la comunicazione ed ha invitato la Commissione a presentare quanto prima una proposta di direttiva sulle il firme digitali. Nella risoluzione del 17 luglio 1998 (A4-0189/98), Parlamento europeo ha sottolineato l'esigenza di creare un quadro giuridico a livello europeo ai fini di garantire la fiducia reciproca nelle firme digitali e di incoraggiare lo sviluppo del commercio elettronico e delle comunicazioni elettroniche. e del sulle europeo Consiglio Il 13 maggio 1998 la Commissione ha adottato una proposta di direttiva del elettroniche Parlamento (COM(1998)297 def. - C4-0376/98 - 98/0191(COD)). La proposta di direttiva anticipa le iniziative di numerosi stati membri dell'Unione europea, intese ad elaborare un quadro giuridico per le firme elettroniche. La direttiva è pertanto da intendersi come misura preventiva intesa a creare un quadro armonizzato per servizi di autenticazione in Europa. Essa tiene inoltre conto Il quadro delle dimensioni mondiali della comunicazione elettronica. giuridico sui cui si basa la proposta è costituito dall'articolo 57, paragrafo 2, dall'articolo 66 e dall'articolo 100 A del trattato sull'Unione europea. firme La proposta è stata formalmente trasmessa al Parlamento europeo e al Consiglio il 16 giugno 1998. Il Comitato economico e sociale ha espresso un parere in data 2/3 dicembre 1998 e il Comitato delle Regioni in data 13/14 gennaio 1999. Il Parlamento europeo ha adottato una risoluzione favorevole in prima lettura in data 13 gennaio 1999, e ha proposto 32 emendamenti alla proposta della Commissione. b) Scopo della direttiva La direttiva è intesa a garantire il corretto funzionamento del mercato interno nel settore delle firme elettroniche, creando un quadro giuridico armonizzato ed appropriato per l'impiego delle firme elettroniche all'interno della Comunità. Essa istituisce una serie di criteri che costituiscono la base del riconoscimento giuridico delle firme elettroniche. Le comunicazioni elettroniche e il commercio su scala globale dipendono dall'adattamento progressivo delle leggi internazionali e nazionali ad un'infrastruttura tecnologica in rapida 3 evoluzione. Tali problemi debbono essere affrontati se si vuole che i consumatori e l'industria in Europa traggano pieni vantaggi dalle opportunità offerte dalla comunicazione elettronica. 4 c) Principi fondamentali della direttiva - Campo di applicazione La direttiva stabilisce un quadro giuridico per taluni servizi di certificazione resi disponibili al pubblico. Essa si concentra in particolare sui servizi di certificazione e definisce requisiti comuni per i prestatari di servizi di certificazione (PSC) e per i certificati, ai fini di garantire il riconoscimento transfrontaliero delle firme e dei certificati all'interno della Comunità tratta di applicazioni ovvie della tecnologia della firma europea. Si elettronica in ambienti chiusi, quali ad esempio la rete locale di un'impresa, oppure un sistema bancario. I certificati e le firme elettroniche sono inoltre utilizzati a scopi di autorizzazione, ad esempio per accedere ad un conto privato. In tali settori, la Commissione non riscontra un'evidente esigenza di armonizzazione. - Neutralità dal punto di vista della tecnologia il di campo applicazione Si prevede che saranno sviluppati svariati dispositivi di autenticazione. essere Pertanto, sufficientemente ampio da comprendere tutta la gamma delle "firme elettroniche". Malgrado le firme digitali prodotte utilizzando tecniche crittografiche siano attualmente considerate come un tipo importante di firma elettonica, la proposta chiarisce che il quadro di regolamentazione europeo deve essere sufficientemente flessibile da comprendere eventuali altre tecniche che possano essere impiegate a fini di autenticazione. direttiva della deve - Duplice approccio La direttiva si basa su un duplice approccio: l'intento principale è stimolare la fornitura su scala comunitaria di servizi di certificazione sulle reti aperte. Data la gamma dei servizi e le loro possibili applicazioni, i PSC dovrebbero in genere essere liberi di offrire i rispettivi servizi senza autorizzazione preventiva. In tale settore, il mercato dovrebbe svilupparsi liberamente. Parallelamente, gli Stati membri dovrebbero poter introdurre sistemi di accreditamento facoltativi basati su requisiti comuni e intesi a conseguire un livello di sicurezza superiore. Tali sistemi offrono ai PSC il quadro appropriato per sviluppare ulteriormente i propri servizi in direzione dei livelli di garanzia, sicurezza e qualità richiesti dal mercato, dai consumatori e dai cittadini. - Requisiti essenziali La proposta di direttiva definisce requisiti essenziali per i certificati e per i PSC, ai fini di creare un quadro armonizzato a livello europeo. I requisiti in questione non sono molto dettagliati e concernono esclusivamente il riconoscimento giuridico delle firme elettroniche. - Riconoscimento giuridico delle firme elettroniche 5 Scopo della direttiva è contribuire ad un quadro giuridico armonizzato entro la Comunità garantendo il riconoscimento giuridico delle firme elettroniche. Riconoscimento giuridico significa che le firme elettroniche basate su un certificato qualificato rilasciato da un prestatore di servizi di certificazione che soddisfa ai requisiti definiti nell'Allegato II sono, da una parte, riconosciute come conformi ai requisiti giuridici di una firma autografa, dall'altra, ammissibili come prove nei procedimenti giudiziari allo stesso modo delle firme autografe. - Regole in materia di responsabilità Per promuovere la creazione della fiducia, sia da parte dei consumatori sia da parte delle imprese che fanno affidamento sui certificati, la proposta introduce regole di responsabilità per i PSC. Sulla base della proposta, il PSC risulterà in particolare responsabile della validità del contenuto del certificato. - Dimensione internazionale La direttiva prevede dispositivi di cooperazione internazionale con i paesi terzi ai fini di contribuire al riconoscimento globale dei certificati. Tali dispositivi sono intesi in particolare a garantire il riconoscimento da parte degli Stati membri, in condizioni chiare, di certificati emessi dai paesi terzi e a prevedere la negoziazione, da parte della Commissione, di accordi bilaterali e multilaterali. Si tratta di elementi importanti per lo sviluppo del commercio elettronico internazionale. - Protezione dei dati La direttiva è intesa ad armonizzare le disposizioni nazionali che tutelano obiettivi di interesse pubblico, quali la tutela del diritto alla vita privata e alla protezione dei dati personali nel contesto specifico delle firme elettroniche. Inoltre, la direttiva fornisce lo strumento necessario (certificati che indicano uno pseudonimo al posto del nome del firmatario) a consentire ai consumatori di conservare l'anonimato nel corso delle transazioni on-line. 2) EMENDAMENTI DEL PE ACCOLTI DALLA COMMISSIONE La Commissione ha accolto in toto, in parte o in linea di principio 22 dei 32 emendamenti adottati dal Parlamento europeo in prima lettura. Gli emendamenti accolti in toto: 3, 11, 12, 14, 18, 20, 27, 30, 31, 32, 33 e 34. Emendamenti accolti in parte o in linea di principio: 2, 4, 5, 9, 13, 16, 17, 21, 22 e 25. La Commissione ha accolto gli emendamenti che: - Migliorano la chiarezza e la completezza del testo (emendamenti nn. 2, 3, 5, 9, 11 - 14, 16 - 18, 20 - 22, 25, 27, 30 - 34) - Forniscono utili spunti in merito alla direzione in cui la direttiva dovrà essere riveduta alla fine del 2002 (emendamento n. 4). 6 Nella propria proposta modificata, la Commissione ha incluso gli emendamenti al testo proposti dal Parlamento europeo, e ha apportato alcune aggiunte intese ad aumentare la coerenza del testo medesimo. 3) EMENDAMENTI DEL PE NON ACCOLTI DALLA COMMISSIONE Dieci degli emendamenti non sono stati accolti per i seguenti motivi: • Problemi di ordine giuridico: in particolare, il fatto che gli emendamenti non siano conformi alle norme comunitarie in vigore; • Gli emendamenti contengono disposizioni superflue; • Gli emendamenti farebbero insorgere problemi all'atto dell'attuazione. a) Problemi di ordine giuridico • Il Parlamento propone, nel terzo considerando, di far riferimento alle firme elettroniche invece che alle firme digitali (emendamento n. 1). La Commissione appoggia l'approccio generale del Parlamento europeo di concentrarsi, nel testo, esclusivamente sulle firme elettroniche in quanto la direttiva riguarda le firme elettroniche, ma dato che il terzo considerando cita una conclusione del Consiglio del 1° dicembre 1997, non ha alcun senso modificare la citazione. • Il Parlamento propone di modificare il “comitato consultivo” in un “comitato di contatto” (emendamenti nn. 10 e 28) e di aggiungere alcuni obblighi in materia di consultazione e di informazione (emendamento n. 28). Ciò non sarebbe conforme alla procedura "comitatologia" di cui alla decisione 87/373/CEE del Consiglio del 13 luglio. Tale decisione del Consiglio prevede vari tipi di comitato. Gli obblighi di consultazione e di informazione proposti non corrispondono alle procedure previste né riflettono pratiche correnti in gruppi di lavoro esistenti. La Commissione può garantire che contatterà l'industria, i gruppi di utilizzatori e di consumatori su base volontaria. Il compito del comitato dovrebbe consistere nel chiarire i requisiti previsti all'allegato I e II nonché nel campo della normalizzazione, e non l'elaborazione di tali requisiti. In caso contrario, il comitato assumerebbe funzioni quasi legislative. • La distinzione tra il tipo di comitato e la procedura all'articolo 9 e la funzione del comitato all'articolo 10 contribuisce alla chiarezza del testo. Pertanto, la Commissione preferisce non sopprimere l'articolo 10 (emendamento n. 29). • Nell'emendamento n. 24, il Parlamento suggerisce di presentare proposte per mandati relativi alla negoziazione di accordi bilaterali e multilaterali non solo al Consiglio, ma anche al Parlamento europeo. Ciò contrasta con l'articolo 113 del trattato CE, che prevede che la Commissione presenti proposte soltanto al Consiglio e non al Parlamento europeo. • Il Parlamento propone di aggiungere un'ulteriore frase in cui si afferma che i PSC sono autorizzati ad indicare in un certificato uno pseudonimo purché ciò sia consentito dalla commerciali non elettronici normativa nazionale (emendamento n. 26). Non esistono norme nazionali generali in merito agli pseudonimi per le transazioni off-line in quando in tale genere di transazioni non sono necessarie che disciplina i rapporti 7 siffatte disposizioni. In linea di principio, i consumatori possono scegliere di restare anonimi. L'obiettivo dell'articolo 8, paragrafo 3, è di stabilire il necessario strumento che consenta di effettuare transazioni on-line allo stesso modo delle transazioni off-line. b) Disposizioni superflue • Il Parlamento propone di aggiungere un considerando in cui si precisa che gli accordi internazionali dovrebbero rispettare il diritto dell'Unione europea di mantenere e ulteriormente sviluppare le norme esistenti in materia di protezione dei dati (emendamento n. 6). E' un dato di fatto che le norme in vigore in materia di protezione dei dati debbono essere rispettate e che gli accordi nel campo delle firme elettroniche debbono rispettare il diritto di mantenere ed ulteriormente sviluppare le norme esistenti sulla protezione dei dati. Tale disposizione risulta pertanto superflua. • Il Parlamento propone di aggiungere un considerando che precisi che gli accordi nel campo delle firme elettroniche debbono riguardare anche i problemi della protezione dei dati e il rispetto della vita privata (emendamento n. 7). E' un dato di fatto che nel quadro di tali accordi si debba tenere conto delle regole in vigore sulla protezione dei dati e in particolare delle disposizioni relative ai flussi di dati internazionali. La Commissione reputa pertanto superflua tale disposizione. c) Problemi di implementazione • L'aggiunta del termine indipendente nella definizione del PSC all'articolo 2, paragrafo 6 (emendamento n. 15) provocherebbe problemi di implementazione. Non sarebbe chiaro cosa esattamente significhi tale requisito; ad esempio, potrebbe significare indipendenza finanziaria, tale genere troverebbe collocazione più appropriata nell'allegato II e non nella definizione. indipendenza organizzativa, ecc. Inoltre, un requisito di • Per motivi analoghi non può essere accettato l'emendamento n. 23. Il Parlamento propone di aggiungere all'articolo 6 un paragrafo che affermi che i PSC debbono limitarsi alle funzioni previste nei rispettivi statuti. Prima di tutto, non è chiaro quale sia esattamente il fine di tale disposizione. In secondo luogo, i PSC non sono obbligati a definire statuti né viene chiarito il significato giuridico di tali statuti. In terzo luogo, è dubbio che i PSC siano effettivamente in grado di garantire di non essere soggetti ad alcuna forma di controllo amministrativo. In ogni caso, l'articolo 6 non sarebbe il luogo adatto per tale disposizione, in quando il testo proposto non riguarda la responsabilità. 4) CONCLUSIONE La Commissione ha accolto in toto o in parte 22 dei 32 emendamenti proposti dal Parlamento europeo in prima lettura. In conformità con l'articolo 189 B, paragrafo 2 del trattato CE, la Commissione modifica la propria proposta iniziale includendovi gli emendamenti di cui sopra. 8 Proposta modificata di DIRETTIVA DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO relativa a regole comuni sulle firme elettroniche (Testo rilevante ai fini del SEE) Testo originale Testo modificato Considerando 4 (basato sull'emendamento n. 2) (4) considerando che le comunicazioni elettroniche e il commercio elettronico necessitano di firme elettroniche e dei servizi ad esse relativi, atti a consentire l'autenticazione dei dati; che la divergenza delle regole in materia di riconoscimento giuridico delle firme elettroniche e di accreditamento dei prestatori di servizi di certificazione negli Stati membri può costituire un grave ostacolo all'uso delle comunicazioni elettroniche e del commercio elettronico e, di conseguenza, impedire lo sviluppo del mercato interno; che la divergenza degli interventi negli Stati membri sottolinea l'esigenza di un'armonizzazione a livello comunitario; (4) considerando che le comunicazioni elettroniche e il commercio elettronico necessitano di firme elettroniche e dei servizi ad esse relativi, atti a consentire l'autenticazione dei dati; che la divergenza delle regole in materia di riconoscimento giuridico delle firme elettroniche e di accreditamento dei prestatori di servizi di certificazione negli Stati membri può costituire un grave ostacolo all'uso delle comunicazioni elettroniche e del commercio elettronico; che d'altro canto chiare condizioni quadro comuni per le firme elettroniche rafforzano la fiducia e la generale accettazione delle nuove tecnologie e che la divergenza degli interventi negli Stati membri non deve ostacolare la libera circolazione delle merci e dei servizi nel mercato interno; Considerando 6 (basato sull'emendamento n. 3) 9 (6) considerando che la rapida evoluzione tecnologica e il carattere globale di Internet rendono necessario un approccio aperto alle varie tecnologie e servizi che consentono di autenticare i dati in modo elettronico; che tuttavia le firme digitali basate sulla crittografia a chiave pubblica costituiscono attualmente la forma più riconosciuta di firma elettronica; (6) considerando che la rapida evoluzione tecnologica e il carattere globale di Internet rendono necessario un approccio aperto alle varie tecnologie e servizi che consentono di autenticare i dati in modo elettronico; 10 Considerando 6 bis (nuovo) (basato sull'emendamento n. 4) considerando che la Commissione procederà ad una revisione della presente direttiva prima del 2003, anche per assicurare che i progressi tecnologici o le modifiche al quadro giuridico non abbiano creato barriere al raggiungimento degli obiettivi fissati nella direttiva; che essa esaminerà le implicazioni di aspetti tecnici connessi, quali la riservatezza, e presenterà una relazione al Parlamento e al Consiglio sull'argomento; Considerando 10 bis (nuovo) (basato sull'emendamento n. 5) (10 bis) considerando che il mercato interno comprende anche la libera circolazione delle persone a seguito della quale i cittadini dell'Unione europea e i residenti nella stessa hanno sempre di più bisogno di trattare con le autorità di Stati membri diversi da quello in cui essi risiedono; che, per tali motivi, il Parlamento europeo ha deciso di accettare la presentazione elettronica delle petizioni; che la disponibilità della comunicazione elettronica potrebbe essere molto utile sotto questo aspetto, purché le norme nazionali sui requisiti supplementari non pongano ostacoli alle possibilità così offerte di migliorare l'accesso all'amministrazione; Considerando 13 bis (nuovo) (basato sull'emendamento n. 9) 11 13 bis) considerando che la presente direttiva non pregiudica le disposizioni nazionali inerenti alle politiche pubbliche o alla sicurezza pubblica, o concernenti la fornitura di servizi riservati; 12 Articolo 1 (basato sull'emendamento n. 11) Articolo 1 La presente direttiva disciplina il riconoscimento giuridico delle firme elettroniche. Essa non disciplina altri aspetti relativi alla conclusione e alla validità dei contratti o altre formalità non contrattuali che richiedono l’apposizione di una firma. La presente direttiva istituisce regole comuni per taluni servizi di certificazione disponibili al pubblico. Articolo 1 La presente direttiva disciplina il riconoscimento giuridico delle firme elettroniche. Essa crea un quadro giuridico per taluni servizi di certificazione messi a disposizione del pubblico. Essa non disciplina altri aspetti relativi alla conclusione e alla validità dei contratti o altre formalità non contrattuali che richiedono l’apposizione di una firma. Articolo 2, paragrafo 1 (basato sull'emendamento n. 12) 1. «firma elettronica», una firma in forma digitale compresa all'interno di dati, oppure ad essi allegata, oppure ancora ad essi connessa tramite associazione logica, apposta da un firmatario al fine di approvare il contenuto di tali dati, e che sia conforme ai seguenti requisiti cumulativi: 1. «firma elettronica», una firma in forma elettronica compresa all'interno di dati, oppure ad essi allegata, oppure ancora ad essi connessa tramite associazione logica, apposta da un firmatario al fine di approvare il contenuto di tali dati, e che sia conforme ai seguenti requisiti cumulativi: Articolo 2, paragrafo 2 (basato sull'emendamento n. 13) 2. «firmatario», colui che crea una firma elettronica; 2. «firmatario», persona fisica che, firmando a nome proprio o a nome di una persona o entità che rappresenta, crea una firma elettronica; Articolo 2, paragrafo 5 (basato sull'emendamento n. 14) 5. «certificato qualificato», un attestato digitale che collega un dispositivo di verifica della firma ad una data persona, ne conferma l'identità e possiede i requisiti di cui all'allegato I; 5. «certificato qualificato», un attestato elettronico che collega un dispositivo di verifica della firma ad una data persona, ne conferma l'identità e possiede i requisiti di cui all'allegato I; 13 14 Articolo 3, paragrafo 2 (basato sull'emendamento n. 16) 2. Salvo il disposto del paragrafo 1, gli Stati membri possono introdurre o conservare sistemi di accreditamento facoltativi intesi a fornire servizi di certificazione di livello più elevato. Tutte le condizioni relative a tali sistemi devono essere obiettive, trasparenti, proporzionate e non discriminatorie. Gli Stati membri non possono limitare il numero di prestatori di servizi di certificazione per motivi che rientrano nel campo d'applicazione della presente direttiva. 2. Salvo il disposto del paragrafo 1, gli Stati membri possono introdurre o conservare sistemi di accreditamento facoltativi intesi a fornire servizi di certificazione di livello più elevato. Gli Stati membri possono altresì riconoscere sistemi di accreditamento gestiti da organizzazioni indipendenti dalle amministrazioni degli Stati membri il cui obiettivo consista nel migliorare i livelli di fornitura dei servizi di certificazione. Tutte le condizioni relative a tali sistemi devono essere obiettive, trasparenti, proporzionate e non discriminatorie. Gli Stati membri non possono limitare il numero di prestatori di servizi di certificazione per motivi che rientrano nel campo d'applicazione della presente direttiva. Articolo 3, paragrafo 4 (basato sull'emendamento n. 17) 4. Gli Stati membri possono assoggettare a requisiti supplementari l’uso delle firme elettroniche nel settore pubblico. Tali requisiti debbono essere obiettivi, trasparenti, proporzionati e non discriminatori, e riguardare unicamente le caratteristiche specifiche dell’uso di cui trattasi. 4. Gli Stati membri possono assoggettare a requisiti supplementari l’uso delle firme elettroniche nel settore pubblico. Tali requisiti debbono essere obiettivi, trasparenti, proporzionati e non discriminatori, e devono riguardare unicamente le caratteristiche specifiche dell’uso di cui trattasi. Tali requisiti non debbono costituire un ostacolo ai servizi transfrontalieri per i cittadini nei campi, ad esempio, delle prestazioni in materia di sicurezza sociale o delle pensioni. 15 Articolo 5 (basato sull'emendamento n. 18) 1. Gli Stati membri provvedono affinché una firma elettronica non sia considerata inefficace, invalida e priva di forza esecutiva unicamente a causa della sua forma elettronica, o per il fatto che non è basata su un certificato qualificato o su un certificato rilasciato da un prestatore di servizi di certificazione accreditato. 2. Gli Stati membri provvedono affinché le firme elettroniche basate su un certificato qualificato rilasciato da un prestatore di servizi di certificazione conforme al disposto dell'allegato II siano riconosciute conformi ai requisiti legali di una firma autografa, da un lato e, dall'altro, siano ammesse come prova nei procedimenti giudiziari alla stregua della firma autografa. 1. Gli Stati membri provvedono affinché le firme elettroniche basate su un certificato qualificato rilasciato da un prestatore di servizi di certificazione conforme al disposto dell'allegato II siano riconosciute conformi ai requisiti legali di una firma autografa, da un lato e, dall'altro, siano ammesse come prova nei procedimenti giudiziari alla stregua della firma autografa. 2. Gli Stati membri provvedono affinché una firma elettronica non sia considerata inefficace, invalida e priva di forza esecutiva unicamente a causa della sua forma elettronica, o per il fatto che non è basata su un certificato qualificato o su un certificato rilasciato da un prestatore di servizi di certificazione accreditato. Articolo 6, paragrafo 1, lettera b) (basato sull'emendamento n. 20) b) piena osservanza dei requisiti previsti dalla presente direttiva riguardo al rilascio del certificato qualificato; b) piena osservanza dei requisiti previsti dall'allegato I della presente direttiva riguardo al rilascio del certificato qualificato; Articolo 6, paragrafo 3 (basato sull'emendamento n. 21) 3. Gli Stati membri provvedono a che un prestatore di servizi di certificazione possa indicare, nel certificato qualificato, i limiti d'uso di un determinato certificato. Il prestatore di servizi di certificazione deve essere esentato dalla responsabilità per i danni derivanti dall'uso indebito di un certificato qualificato ove siano precisati i limiti d'uso dello stesso. 3. Gli Stati membri provvedono a che un prestatore di servizi di certificazione possa indicare, nel certificato qualificato, i limiti d'uso di un determinato certificato. Tali limiti devono essere sufficientemente riconoscibili per i terzi. Il prestatore di servizi di certificazione deve essere esentato dalla responsabilità per i danni derivanti dall'uso indebito di un certificato qualificato ove siano precisati i limiti d'uso dello stesso. 16 17 Articolo 6, paragrafo 4 (basato sull'emendamento n. 22) 4. Gli Stati membri provvedono affinché un prestatore di servizi di certificazione abbia la facoltà di indicare nel certificato qualificato un valore limite per i negozi per i quali è valido il certificato. Il prestatore di servizi di certificazione non è responsabile per i danni superiori a tale valore limite. 4. Gli Stati membri provvedono affinché un prestatore di servizi di certificazione abbia la facoltà di indicare nel certificato qualificato un valore limite per i negozi per i quali è valido il certificato. Tale valore limite deve essere sufficientemente riconoscibile per i terzi. Il prestatore di servizi di certificazione non è responsabile per i danni superiori a tale valore limite. Articolo 8, paragrafo 2 (basato sull'emendamento n. 25) 2. Gli Stati membri provvedono a che un prestatore di servizi di certificazione possa raccogliere dati personali unicamente in via diretta dalla persona cui i dati si riferiscono, e unicamente nella misura in cui ciò sia necessario ai fini del rilascio di un certificato. I dati non possono essere raccolti o elaborati per fini diversi senza il consenso della persona cui essi si riferiscono. 2. Gli Stati membri provvedono a che un prestatore di servizi di certificazione possa raccogliere dati personali unicamente in via diretta dalla persona cui i dati si riferiscono, o con il consenso esplicito di quest’ultima, e unicamente nella misura in cui ciò sia necessario ai fini del rilascio di un certificato. I dati non possono essere raccolti o elaborati per fini diversi senza il consenso della persona cui essi si riferiscono. Articolo 8, paragrafo 4 (basato sull'emendamento n. 27) 18 4. Gli Stati membri provvedono a che, nel caso di persone che utilizzano pseudonimi, il prestatore di servizi di certificazione trasmetta i dati relativi all'identità di tali persone alle pubbliche autorità che ne facciano richiesta, previo consenso della persona cui i dati si riferiscono. Qualora il trasferimento dei dati che rivelano l'identità della persona cui questi si riferiscono sia necessario in forza del diritto interno ai fini di un'inchiesta penale sull'uso di firme elettroniche sotto uno pseudonimo, il trasferimento viene registrato e la persona cui i dati si riferiscono viene informata quanto prima, dopo la conclusione dell'inchiesta, in merito al trasferimento dei dati che la riguardano. 4. Qualora, ai sensi della direttiva 95/46/CE e in forza del diritto nazionale, il trasferimento dei dati che rivelano l'identità della persona/firmatario alle pubbliche autorità sia necessario ai fini di un'inchiesta penale sull'uso di firme elettroniche con certificati pseudonimi o per azioni giuridiche relative ad operazioni effettuate servendosi di firme elettroniche con certificati pseudonimi, il trasferimento viene registrato e la persona cui i dati si riferiscono viene informata in merito al trasferimento. 19 Articolo 11 (basato sull'emendamento n. 30) 1. Gli Stati membri comunicano alla Commissione le informazioni relative a quanto segue: 1. Gli Stati membri comunicano alla Commissione le informazioni relative a quanto segue: a) sistemi di accreditamento facoltativi nazionali ed ogni eventuale requisito supplementare secondo l'articolo 3, paragrafo 4; a) sistemi di accreditamento facoltativi nazionali ed ogni eventuale requisito supplementare secondo l'articolo 3, paragrafo 4; b) nomi e indirizzi degli enti nazionali responsabili dell'accreditamento e della supervisione; b) nomi e indirizzi degli enti nazionali riconosciuti responsabili dell' accreditamento e della supervisione; c) i nomi e gli indirizzi dei prestatori di servizi di certificazione nazionali accreditati. c) i nomi e gli indirizzi dei prestatori di servizi di certificazione nazionali accreditati. 2. Gli Stati membri notificano al più presto le informazioni di cui al paragrafo 1 nonché le eventuali variazioni. 2. Gli Stati membri e gli enti riconosciuti notificano entro un mese le informazioni di cui al paragrafo 1 nonché le eventuali variazioni. Allegato I, lettera b) (basato sull'emendamento n. 31) b) il nome inequivocabile del titolare del certificato o uno pseudonimo inequivocabile, identificato come tale; b) il nome del titolare del certificato o uno pseudonimo, identificato come tale; Allegato I, lettera f) (basato sull'emendamento n. 32) f) il codice d'identificazione esclusivo del certificato; f) il codice d'identificazione del certificato; Allegato I, lettera i) (basato sull'emendamento n. 33) 20 (i) i limiti della responsabilità del prestatore di servizi di certificazione e l’importo limite delle transazioni per cui il certificato è valido, ove applicabili. (i) i limiti dell'uso del certificato e l’importo limite delle transazioni per cui il certificato è valido, ove applicabili. 21 Allegato II, lettera e) (basato sull'emendamento n. 34) e) utilizzare sistemi affidabili e usare prodotti di firma elettronica che garantiscano la protezione contro alterazioni dei prodotti, di modo che non sia possibile utilizzarli per funzioni diverse da quelle per cui sono stati progettati; essi debbono inoltre utilizzare prodotti di firma elettronica che garantiscano la sicurezza tecnica e crittografica dei procedimenti di certificazione di cui sono oggetto i prodotti in questione; e) utilizzare sistemi affidabili e usare prodotti di firma elettronica che garantiscano la protezione contro alterazioni dei prodotti; essi debbono inoltre utilizzare prodotti di firma elettronica che garantiscano la sicurezza tecnica e crittografica dei procedimenti di certificazione di cui sono oggetto i prodotti in questione; 22


title: Verordening (EG) nr. 891/1999 van de Commissie van 29 april 1999 tot vaststelling van de restituties bij uitvoer van op basis van granen en rijst verwerkte producten

eurovoc_concepts:
cereal product
export refund
rice

text: 30. 4. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 113/7 VERORDENING (EG) Nr. 891/1999 VAN DE COMMISSIE van 29 april 1999 tot vaststelling van de restituties b¶ uitvoer van op basis van granen en r¶st verwerkte producten DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening (EEG) nr. 1766/92 van de Raad van 30 juni 1992 houdende een gemeenschappel¶ke ordening der markten in de sector granen (1), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verordening (EG) nr. 923/96 van de Commissie (2), inzonderheid op artikel 13, lid 3, Gelet op Verordening (EG) nr. 3072/95 van de Raad van 22 december 1995 houdende een gemeenschappel¶ke ordening van de r¶stmarkt (3), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verordening (EG) nr. 2072/98 (4), inzonderheid op artikel 13, lid 3, Overwegende dat volgens artikel 13 van Verordening (EEG) nr. 1766/92 en artikel 13 van Verordening (EG) nr. 3072/95 het verschil tussen de noteringen of de pr¶zen op de wereldmarkt voor de in artikel 1 van deze verorde- ningen genoemde producten en de pr¶zen van deze producten in de Gemeenschap kan worden overbrugd door een restitutie b¶ de uitvoer; Overwegende dat krachtens artikel 13 van Verordening (EG) nr. 3072/95 de restituties moeten worden vastgesteld met inachtneming van de bestaande situatie en de voor- uitzichten voor de ontwikkeling, enerz¶ds van de beschik- bare hoeveelheden granen, r¶st en breukr¶st, evenals van hun pr¶zen op de markt van de Gemeenschap, en ander- z¶ds van de pr¶zen van granen, r¶st en breukr¶st en de producten in de sector granen op de wereldmarkt; dat krachtens deze artikelen ook waarborgen moeten worden geschapen dat op de graan- en r¶stmarkten een evenwich- tige toestand heerst en een natuurl¶ke ontwikkeling op het gebied van de pr¶zen en de handel plaatsvindt en dat bovendien rekening moet worden gehouden met het economische aspect van de bedoelde uitvoer en de nood- zaak verstoringen op de markt van de Gemeenschap te verm¶den; Overwegende dat Verordening (EG) nr. 1518/95 van de Commissie (5), gew¶zigd b¶ Verordening (EG) nr. 2993/ 95 (6), betreffende de regeling voor de invoer en de uitvoer van op basis van granen en r¶st verwerkte producten in artikel 4 de specifieke criteria heeft vastgesteld waarmee rekening moet worden gehouden voor de berekening van de restitutie voor deze producten; (1) PB L 181 van 1. 7. 1992, blz. 21. (2) PB L 126 van 24. 5. 1996, blz. 37. (3) PB L 329 van 30. 12. 1995, blz. 18. (4) PB L 265 van 30. 9. 1998, blz. 4. (5) PB L 147 van 30. 6. 1995, blz. 55. (6) PB L 312 van 23. 12. 1995, blz. 25. Overwegende dat het wensel¶k is de aan bepaalde verwerkte producten toe te kennen restitutie, al naar gelang van het product, hoger of lager vast te stellen volgens het asgehalte, het gehalte aan ruwe celstof, het gehalte aan doppen, het eiwitgehalte, het vetgehalte of het zetmeelgehalte, daar deze gehaltes van b¶zondere bete- kenis z¶n voor de hoeveelheid basisproduct die werkel¶k voor de vervaardiging van het verwerkte product is gebruikt; ten aanzien van maniokwortel en Overwegende dat, andere tropische wortels en knollen en het daarvan vervaardigde meel, het economische aspect van de uitvoeren die, in het b¶zonder gezien de aard en de herkomst van deze producten, zouden kunnen worden overwogen, op het ogenblik geen vaststelling van een restitutie b¶ uitvoer behoeft; dat het voor bepaalde verwerkte producten, gezien het geringe aandeel van de Gemeenschap aan de wereldhandel, op het ogenblik niet noodzakel¶k is een restitutie b¶ uitvoer vast te stellen; Overwegende dat de situatie op de wereldmarkt of de specifieke eisen van bepaalde markten voor zekere producten een differentiatie van de restitutie, naar gelang van de bestemming, nodig kunnen maken; Overwegende dat de restitutie eenmaal per maand moet worden vastgesteld; dat z¶ in de tussent¶d kan worden gew¶zigd; Overwegende dat bepaalde verwerkte producten op basis van ma(cid:139)s een warmtebehandeling kunnen ondergaan, waardoor een restitutie zou kunnen worden uitgekeerd die niet overeenstemt met de kwaliteit van het product; dat duidel¶k moet worden aangegeven dat deze producten, die voorgegelatineerd zetmeel bevatten, niet in aanmer- king komen voor uitvoerrestituties; Overwegende dat het Comit(cid:130) van beheer voor granen geen advies heeft uitgebracht binnen de door zijn voor- zitter bepaalde termijn, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 De restituties b¶ uitvoer van de in artikel 1, lid 1, onder d), van Verordening (EEG) nr. 1766/92 en in artikel 1, lid 1, onder c), van Verordening (EG) nr. 3072/95 bedoelde producten, waarop Verordening (EG) nr. 1518/95 van toepassing is, worden vastgesteld in overeenstemming met de b¶lage b¶ deze verordening. L 113/8 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 30. 4. 1999 Deze verordening treedt in werking op 30 april 1999. Artikel 2 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepassel¶k in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 29 april 1999. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie b¶ de verordening van de Commissie van de 29 april 1999 tot vaststelling van de restituties b¶ uitvoer van op basis van granen en r¶st verwerkte producten B(cid:246)LAGE (in EUR/ton) (in EUR/ton) Productcode 1102 20 10 9200 (1) 1102 20 10 9400 (1) 1102 20 90 9200 (1) 1102 90 10 9100 1102 90 10 9900 1102 90 30 9100 1103 12 00 9100 1103 13 10 9100 (1) 1103 13 10 9300 (1) 1103 13 10 9500 (1) 1103 13 90 9100 (1) 1103 19 10 9000 1103 19 30 9100 1103 21 00 9000 1103 29 20 9000 1104 11 90 9100 1104 12 90 9100 1104 12 90 9300 1104 19 10 9000 1104 19 50 9110 1104 19 50 9130 1104 21 10 9100 1104 21 30 9100 1104 21 50 9100 1104 21 50 9300 1104 22 20 9100 1104 22 30 9100 Bedrag van de restitutie 74,66 64,00 64,00 79,71 54,20 71,39 71,39 95,99 74,66 64,00 64,00 55,72 82,37 35,46 54,20 79,71 79,32 63,46 35,46 85,33 69,33 79,71 79,71 106,28 85,02 63,46 67,42 Productcode 1104 23 10 9100 1104 23 10 9300 1104 29 11 9000 1104 29 51 9000 1104 29 55 9000 1104 30 10 9000 1104 30 90 9000 1107 10 11 9000 1107 10 91 9000 1108 11 00 9200 1108 11 00 9300 1108 12 00 9200 1108 12 00 9300 1108 13 00 9200 1108 13 00 9300 1108 19 10 9200 1108 19 10 9300 1109 00 00 9100 1702 30 51 9000 (2) 1702 30 59 9000 (2) 1702 30 91 9000 1702 30 99 9000 1702 40 90 9000 1702 90 50 9100 1702 90 50 9900 1702 90 75 9000 1702 90 79 9000 2106 90 55 9000 Bedrag van de restitutie 80,00 61,33 35,46 34,76 34,76 8,69 13,33 61,87 94,59 69,52 69,52 85,33 85,33 85,33 85,33 50,16 50,16 0,00 101,76 77,90 101,76 77,90 77,90 101,76 77,90 106,63 74,01 77,90 (1) Er worden geen restituties toegekend voor producten die een warmtebehandeling hebben ondergaan waardoor het zetmeel is voorgegelatineerd. (2) De restituties worden toegekend overeenkomstig de gew¶zigde Verordening (EEG) nr. 2730/75 van de Raad (PB L 281 van 1. 11. 1975, blz. 20). NB: Productcodes en voetnoten: zie de gew¶zigde Verordening (EEG) nr. 3846/87 van de Commissie (PB L 366 van 24. 12. 1987, blz. 1)